text:
HE 153/2003 - Hallituksen esitykset - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Hallituksen esitykset › 2003 › HE 153/2003
HE 153/2003
Hallituksen esitys Eduskunnalle laiksi konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä sekä eräiksi siihen liittyviksi laeiksi
Esityksessä ehdotetaan säädettäväksi laki konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä. Laki korvaisi konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä annetun asetuksen. Lakiehdotukseen sisältyvät säännökset muun muassa rekisterin tarkoituksesta ja ylläpidosta, tietojen merkitsemisestä ja poistamisesta, tietojen julkisuudesta sekä vahingonkorvausvastuusta. Rekisterin sisältöä sekä tietojen säilyttämistä ja luovuttamista koskevat säännökset vastaisivat pääosin mainittua asetusta. Tietosisältöä on tarkistettu vastaamaan niitä muutoksia, jotka on ehdotettu tehtäväksi konkurssimenettelyyn eduskunnan käsiteltävänä olevassa hallituksen esityksessä konkurssilainsäädännön uudistamiseksi. Ehdotetun konkurssilain mukaan pesänhoitaja tekisi konkurssin päättymistä koskevat ilmoitukset keskitetysti Oikeusrekisterikeskukselle eikä erillisen ilmoituksen tekeminen muille rekisteriviranomaisille ei olisi enää tarpeen. Tämän vuoksi esityksessä ehdotetaan tarkistettavaksi useita muita lakeja.
Esitys liittyy hallituksen esitykseen konkurssilainsäädännön uudistamiseksi ja ehdotetut lait ovat tarkoitetut tulemaan voimaan samanaikaisesti konkurssilain kanssa.
1.1. Laki konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä
1.2. Laki yrityksen saneerauksesta
1.3. Kaupparekisterilaki
1.4. Osakeyhtiölaki
13 luku. 	Selvitystila, purkaminen, rekisteristä poistaminen ja saneeraus
1.5. Laki avoimesta yhtiöistä ja kommandiittiyhtiöstä
5 luku. 	Avoimen yhtiön selvitystila
1.6. Osuuskuntalaki
19 luku. 	Selvitystila, purkaminen, rekisteristä poistaminen, saneeraus ja konkurssi
1.7. Laki asumisoikeusyhdistyksistä
1.8. Säästöpankkilaki
1.9. Vakuutuskassalaki
1.10. Vakuutusyhdistyslaki
13 luku. 	Selvitystila ja purkaminen
1.11. Vakuutusyhtiölaki
15 luku. 	Selvitystila ja purkaminen
1.12. Säätiölaki
1.13. Eläkesäätiölaki
yrityksen saneerauksesta annetun lain 100 a §:n muuttamisesta
kaupparekisterilain 19 §:n muuttamisesta
osakeyhtiölain 13 luvun 19 §:n muuttamisesta
avoimesta yhtiöstä ja kommandiittiyhtiöstä annetun lain 5 luvun 8 §:n muuttamisesta
osuuskuntalain 19 luvun 31 §:n muuttamisesta
asumisoikeusyhdistyksistä annetun lain 75 §:n muuttamisesta
säästöpankkilain 120 §:n muuttamisesta
vakuutuskassalain 129 § :n muuttamisesta
vakuutusyhdistyslain 13 luvun 21 §:n muuttamisesta
vakuutusyhtiölain 15 luvun 21 §:n muuttamisesta
eläkesäätiölain 98 §:n muuttamisesta
vakuutuskassalain 129 §:n muuttamisesta
Konkurssi- ja yrityssaneerausasioiden käsittelyä varten on ollut joulukuun alusta 1994 alkaen konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteri. Aikaisemmin tietoja konkursseista ja yrityssaneerauksista oli mahdollista saada eräistä muista rekistereistä, muun muassa kaupparekisteristä. Tämä ei kuitenkaan taannut riittävän nopeaa tiedonsaantia. Velkojilla ja muilla sidosryhmillä on tarve saada tieto maksukyvyttömyysmenettelyjen vireilletulosta, alkamisesta ja menettelyjen eri vaiheista viivytyksettä.
Konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä säädetään konkurssissäännön (31/1868) 115 §:n ja yrityksen saneerauksesta annetun lain (47/1993) 100 a §:n nojalla annetulla asetuksella (958/1994). Rekisterin ylläpito kuuluu Oikeusrekisterikeskukselle. Tiedot rekisteriin merkitsee asiaa käsittelevä tuomioistuin. Rekisteri on julkinen. Asetukseen sisältyvät säännökset, joiden nojalla tietoja rekisteristä voidaan luovuttaa. Tietojen luovuttaminen on mahdollista myös teknisen käyttöyhteyden avulla viranomaisille, luottotietotoiminnan harjoittajille ja muillekin hyväksyttävää tarkoitusta varten.
Konkurssi- ja yrityssaneerausrekisterissä on tällä hetkellä (syyskuu 2003) noin 17 000 dokumenttia. Uusien dokumenttien määrä on viime vuosina ollut noin 3 700 vuodessa. Käyttäjätunnuksia rekisteriin on myönnetty noin 4 400. Muille kuin oikeusministeriön hallinnonalan viranomaisille myönnettyjä käyttölupia on hieman yli 300 ja näihin perustuvia käyttäjätunnuksia on yli 1 400. Rekisteristä aiheutuvien kustannusten määrä oli vuonna 2002 noin 60 000 euroa ja siitä saadut tulot olivat yli 90 000 euroa.
Oikeusrekisterikeskus pitää yllä erillistä rekisteriä myös yksityishenkilön velkajärjestelyä koskevista asioista (laki yksityishenkilön velkajärjestelystä, 57/1993, 87 §).
Maksukyvyttömyysmenettelyjä koskevia tietoja on jo vanhastaan merkitty muihin rekistereihin. Kaupparekisteriin merkitään tieto konkurssin tai yrityssaneerauksen alkamisesta ja lakkaamisesta. Konkurssin tai yrityssaneerauksen alkamisesta tehdään merkintä myös muun muassa lainhuuto- ja kiinnitysrekisteriin, alusrekisteriin tai alusrakennusrekisteriin, ilma-alusrekisteriin, yrityskiinnitysrekisteriin, ajoneuvorekisteriin ja arvo-osuusrekisteriin. Tällaisiin rekistereihin voidaan merkitä myös tieto toisessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa alkaneesta maksukyvyttömyysmenettelystä, jos selvittäjä sitä vaatii (laki toisessa Euroopan Unionin jäsenvaltiossa alkaneen maksukyvyttömyysmenettelyn kuuluttamisesta ja rekisteriin merkitsemisestä, 581/2002).
Tietoja maksukyvyttömyysmenettelyistä merkitään myös muiden kuin viranomaisten ylläpitämiin rekistereihin. Luoton myöntämisessä ja luottokaupassa tärkeä asema on luottotietorekistereillä. Valtakunnallisesti merkittävää luottotietorekisteriä pitää yllä Suomen Asiakastieto Oy. Tällä hetkellä luottotietorekisterin tietosisältöä koskevia säännöksiä on vain luonnollisten henkilöiden osalta. Luottotietotoiminnan harjoittajalla on oikeus tallettaa luottotietorekisteriin tieto sellaisesta maksun tai suorituksen laiminlyönnistä, joka on johtanut konkurssihakemuksen jättämiseen (henkilötietolain, 523/1999, 20 §). Luottotietolainsäädännön uudistaminen on vireillä oikeusministeriössä. Uudistuksen tavoitteena on laatia luottotietoja koskeva lainsäädäntö, joka koskisi myös yrittäjien ja yhteisöjen luottotietoja.
Konkurssi- ja muita maksukyvyttömyysmenettelyjä koskevia rekistereitä on yleisesti muissakin maissa.
Ruotsissa patentti- ja rekisterihallitus pitää yllä rekisteriä luonnollisten henkilöiden ja kuolinpesien konkursseista. Luonnollisia henkilöitä ja kuolinpesiä koskevat tiedot poistetaan rekisteristä, kun on kulunut viisi vuotta sen kalenterivuoden päättymisestä, jolloin konkurssi päättyy. Säännöksiä oikeushenkilöiden konkurssien rekisteröinnistä on kaupparekisterilaissa, osakeyhtiölaissa ja laissa taloudellisista yhdistyksistä.
Norjassa konkurssirekisteristä säädetään konkurssilaissa. Konkurssirekisterissä voi olla myös yhtiön johtoa ja omistajia koskevia tietoja.
Ranskassa kaupparekisteri, joka on julkinen, sisältää tiedot vireillä olevista maksukyvyttömyysmenettelyistä ja niissä tehdyistä päätöksistä. Yksityishenkilöiden konkurssit merkitään omaan rekisteriinsä. Nämä tiedot säilytetään viisi vuotta.
Belgiassa konkursseja ja saneerauksia koskevat tiedot julkaistaan internetin kautta. Tiedot menettelyn aloittamisesta, saneerausohjelman hyväksymisestä tai hylkäämisestä sekä velkavastuusta vapauttamisesta ovat kaikille julkisia. Yksityiskohtaisiin tietoihin kuten saneerausohjelman sisältöön käyttöoikeus on vain asianosaisilla ja tuomioistuimilla. Tietoja ei poisteta rekisteristä.
Saksassa on internet-pohjainen insolvenssijulkaisujärjestelmä, joka on kaikille julkinen. Toistaiseksi järjestelmä on otettu käyttöön vain yhdessä osavaltiossa, mutta sitä ollaan saattamassa koko maan kattavaksi. Tiedot säilytetään insolvenssimenettelyn ajan.
Iso-Britanniassa yhtiöitä koskevista saneerausmenettelyistä ja konkursseista merkitään tiedot yhtiörekisteriin, joka on julkinen ja josta tiedot ovat saatavilla myös kaupparekisteriviranomaisen verkkosivuilta. Luonnollisia henkilöitä koskevista velkajärjestelyistä ja konkursseista tiedot merkitään omaan rekisteriinsä. Jos velalliselle myönnetään vapautus velkavastuusta, tiedot poistetaan kolmen vuoden kuluttua velkavastuun päättymisestä. Vuonna 2004 voimaantulevan lain mukaan tiedot poistettaisiin kuitenkin jo kolmen kuukauden kuluttua velkavastuun päättymisestä.
Nykyisin konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteriin talletettavista tiedoista, tietojen säilytysajasta sekä tietojen luovuttamisesta säädetään asetuksella. Perustuslain 10 §:n 1 momentin henkilötietojen suojaa koskevat säännökset edellyttävät, että henkilötietojen suojan kannalta tärkeistä kysymyksistä säädetään lailla. Henkilötietojen suojan kannalta tärkeitä sääntelykohteita rekisteröinnissä ovat rekisteröinnin tavoite, rekisteröitävien henkilötietojen sisältö, niiden sallitut käyttötarkoitukset tietojen luovutettavuus mukaan luettuna sekä tietojen säilytysaika ja rekisteröidyn oikeusturva. Lailla säätämisen vaatimus ulottuu myös mahdollisuuteen luovuttaa henkilötietoja teknisen käyttöyhteyden avulla (PeVL 12/2002 vp).
Ehdotettu laki konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä korvaisi nykyisen asetuksen. Rekisterin tietosisältöä sekä tietojen säilyttämistä ja luovuttamista koskevat säännökset vastaisivat pääosin asetusta, sillä käytännössä rekisteri on täyttänyt tarkoituksena varsin hyvin. Kuten nykyisinkin, rekisteriin merkittäisiin kaikki olennaiset tiedot konkurssi- ja yrityssaneerausmenettelyn vaiheista tuomioistuimessa. Lisäksi rekisteriin merkittäisiin tieto konkurssimenettelyn päättävästä lopputilityksen hyväksymisestä sekä yrityksen saneerausohjelman päättyessä annettavasta loppuselonteosta.
Lakiehdotuksessa rekisterin tietosisältöä on tarkistettu niiden konkurssimenettelyä koskevien muutosehdotusten vuoksi, jotka sisältyvät parhaillaan Eduskunnan käsiteltävänä olevaan hallituksen esitykseen konkurssilainsäädännön uudistamiseksi (HE 26/2003 vp). Lisäksi ehdotuksessa pyritään siihen, että rekisteriin merkityt tiedot olisivat nykyistä paremmin saatavissa siihen saakka, kun konkurssi tai yrityssaneeraus tosiasiallisesti päättyy. Nykyisin konkurssia koskevat tiedot voidaan poistaa rekisteristä, vaikka lopputilitystä ei olisi vielä hyväksytty ja konkurssi olisi täytäntöönpanomenettelynä vielä kesken. Toisaalta tiedot ovat voineet joskus olla rekisterissä tarpeettoman kauan sen jälkeen, kun lopputilitys konkurssissa on hyväksytty. Sama koskee myös yrityssaneerausta koskevia rekisteritietoja. Jos saneerausmenettely päättyy ohjelman vahvistamiseen, tiedot ovat olleet rekisterissä kymmenen vuoden ajan ohjelman vahvistamisesta lukien riippumatta siitä, kuinka kauan saneerausohjelma kestää.
Esityksessä ehdotetaan, että tietojen säilyttämistä koskevia määräaikoja lyhennettäisiin silloin, kun velallista ei hakemuksen johdosta aseteta konkurssiin. Näissä tilanteissa on perusteltua edellyttää, että tiedot poistetaan niin pian kuin mahdollista, jotta merkinnästä velalliselle aiheutuvat mahdolliset vahingot voitaisiin välttää tai ainakin minimoida. Erityisesti tämä koskee tilannetta, jossa konkurssihakemus on hylätty. Nykyisin tiedot poistetaan rekisteristä kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun konkurssihakemus hylätään tai jää tutkimatta taikka asia jää sillensä. Lakiehdotuksen mukaan tämä määräaika lyhenisi kolmeen kuukauteen. Vastaavasti määräaika tietojen poistamiselle lyhenisi myös yrityssaneerauksen osalta silloin, kun yrityssaneeraushakemus on hylätty. Määräaika lasketaan siitä, kun ratkaisu on tullut lainvoimaiseksi. Nykyisin tietojen poistaminen tapahtuu Oikeusrekisterikeskuksessa manuaalisesti. Kolmea kuukautta lyhyempää määräaikaa ei käytännössä pystyttäisi toteuttamaan ilman, että myös tuomioistuinten asiainkäsittelyjärjestelmää olennaisesti muutettaisiin. Tällaisen muutoksen tekemistä ei tässä yhteydessä ole pidetty tarkoituksenmukaisena. On myös huomattava, että hakemuksen hylkäämistä koskevan tiedon julkisuus on yleensä velallisenkin edun mukaista, sillä tieto konkurssihakemuksesta on saattanut levitä laajallekin siihen mennessä, kun hakemus hylätään. Tämän vuoksi on tärkeää, että rekisteristä on saatavissa tieto hakemuksen hylkäämisestä vielä jonkin aikaa ratkaisun jälkeenkin. Lisäksi ehdotuksessa on pyritty välttämään kustannussyistä ja järjestelmän selkeyden vuoksi kovin monia poistoaikoja. Myös tähän on vaikuttanut se, että Oikeusrekisterikeskuksessa tietojen poistaminen joudutaan tekemään manuaalisesti.
Säännöksiä pesänhoitajan velvollisuudesta tehdä rekisteröintiä varten ilmoitus konkurssin päättymisestä on useissa laeissa. Näistä erikseen tehtävistä ilmoituksista ehdotetaan luovuttavaksi. Hallituksen esityksessä ehdotetussa konkurssilaissa ehdotetaan säädettäväksi, että pesänhoitaja tekisi lopputilityksen hyväksymisestä konkurssissa ilmoituksen Oikeusrekisterikeskukselle. Käsillä olevassa konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteriä koskevassa lakiehdotuksessa puolestaan ehdotetaan, että tieto lopputilityksen hyväksymisestä toimitettaisiin Oikeusrekisterikeskuksen toimesta rekisteriviranomaiselle rekisteriin merkittäväksi. Ehdotuksen mukaan kaupparekisteriviranomainen saisi tiedon lopputilityksestä rekisterin välityksellä. Tiedot toimitettaisiin maksutta. Muille viranomaisille, joiden ylläpitämään rekisteriin vastaava tieto on merkittävä, Oikeusrekisterikeskus toimittaisi tiedon erikseen. Tällainen järjestely paitsi vähentää eri viranomaisten päällekkäistä työtä myös edistää ilmoitusvelvollisuuden toteutumista ja siten julkisten rekistereiden luotettavuutta.
Koska konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteriin sisältyisi myös luonnollisia henkilöitä koskevia tietoja, esitystä valmisteltaessa on otettu huomioon yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY (tietosuojadirektiivi).
Esityksen taloudelliset vaikutukset ovat vähäiset. Tiedot konkurssin päättymisestä toimitettaisiin Oikeusrekisterikeskuksesta maksutta rekisteriviranomaisille rekisteriin merkittäviksi. Yleensä rekisterinpitäjänä on Patentti- ja rekisterihallitus. Vakuutuskassan ja eläkesäätiön konkurssissa vastaava tieto toimitetaan Vakuutusvalvontavirastolle. Tällaiset konkurssit ovat erittäin harvinaisia.
Kaupparekisteriviranomaisen työtä helpottaa se, että se saisi ehdotuksen mukaan lopputilityksen hyväksymistä koskevat tiedot keskitetysti Oikeusrekisterikeskukselta. Oikeusrekisterikeskukselle järjestelystä aiheutuva työmäärä on vähäinen, koska käytännössä tiedot toimitettaisiin teknisen käyttöyhteyden välityksellä. Tiedonsiirron toteuttamisen perustamiskustannukset ovat arviolta 1 000 euroa ja jatkuva kustannus siirtoajoista enintään 200 euroa viikossa.
Oikeusrekisterikeskuksen ja Patentti- ja rekisterihallituksen tietojärjestelmät eivät ole toistaiseksi yhteensopivat niin, että tiedot siirtyisivät suoraan merkinnöiksi kaupparekisteriin, joten työnsäästöä Patentti- ja rekisterihallituksessa ei synny.
Tuomioistuimen olisi ehdotuksen mukaan tehtävä rekisteriin merkintä myös loppuselonteon antamisesta yrityksen saneerauksessa. Tästä aiheutuva työmäärä on hyvin vähäinen.
Ehdotus on valmisteltu oikeusministeriön asettamassa työryhmässä, johon on kuulunut oikeusministeriön, Oikeusrekisterikeskuksen, tietosuojavaltuutetun toimiston sekä Patentti- ja rekisterihallituksen edustajat. Työryhmässä ovat olleet kuultavina Verohallituksen, Suomen Asianajajaliiton, Suomen Asiakastieto Oy:n ja Suomen Pankkiyhdistys ry:n edustajat.
Työryhmän ehdotuksesta antoi lausunnon 19 viranomaista ja järjestöä. Lausunnonantajat suhtautuivat myönteisesti ehdotukseen ja arvioivat ehdotettujen muutosten kehittävän rekisterin käytettävyyttä entisestään. Useat lausunnonantajat arvioivat merkitykselliseksi muutokseksi sen, että rekisteriin merkittäisiin tieto lopputilityksen hyväksymisestä konkurssissa. Valtiovarainministeriö sekä Patentti- ja rekisterihallitus pitivät selkeänä parannuksena sitä, että ilmoitus konkurssin päättymisestä tehtäisiin keskitetysti Oikeusrekisterikeskukselle. Menettely vähentää päällekkäistä työtä eri viranomaisissa. Valtiovarainministeriö kiinnitti huomiota siihen, että ehdotuksen toteuttaminen edellyttää viranomaisten tietojärjestelmien yhteentoimivuutta. Näitä valmiuksia tai niiden luomisesta aiheutuvia kustannuksia ehdotuksessa ei ole käsitelty. Työministeriö piti epäkohtana sitä, että rekisteritietojen sähköinen luovuttaminen ja jakelu on järjestetty kaupalliselta pohjalta. Julkisena rekisterinä järjestelmän tulisi olla maksuton tai ainakin perustua johonkin kiinteään vuosimaksuun.
Kauppa- ja teollisuusministeriö piti elinkeinopoliittisesta näkökulmasta tärkeänä, että rekisteristä ei aiheudu yrittäjälle kielteisiä vaikutuksia ja esitti tutkittavaksi, voitaisiinko tietojen säilyttämistä koskevia määräaikoja lyhentää. Helsingin hovioikeus ja Suomen Asianajajaliitto ehdottivat, että tietojen säilyttämistä koskevaa määräaikaa lyhennettäisiin silloin, kun velallista ei aseteta konkurssiin. Määräaikaa tulisi lyhentää Asianajajaliiton mielestä myös, kun yrityssaneeraushakemus on hylätty. Tietosuojavaltuutettu kiinnitti huomiota siihen, ettei ehdotukseen sisälly riittäviä perusteita sille, että tieto konkurssista poistettaisiin rekisteristä kolmen vuoden kuluttua siitä, kun konkurssi on rauennut. Lausunnonantajat tekivät myös teknisluonteisia tarkistusehdotuksia lakiehdotuksiin.
Esitys perustuu työryhmän ehdotukseen. Merkittävä muutos on se, että määräaikaa rekisteriin merkityn tiedon poistamiseksi ehdotetaan lyhennettäväksi silloin, kun velallista ei ole asetettu konkurssiin tai kun yrityssaneeraushakemus on hylätty. Muutoin lakiehdotuksiin on tehty lausuntopalautteen perusteella lähinnä teknisiä tarkistuksia.
Eduskunnan käsiteltävänä on hallituksen esitys konkurssilainsäädännön uudistamiseksi. Esityksessä on ehdotettu muutettavaksi kaupparekisterilain (129/1979) 19 §:ää, jota koskeva muutosehdotus on sisällytetty uudelleen tarkistettuna tähän esitykseen.
Eduskunnalle on annettu marraskuun 21 päivänä 2003 hallituksen esitys laiksi vakuutusosakeyhtiölain muuttamisesta ja eräiksi siihen liittyviksi laeiksi (HE 149/2003 vp). Esityksessä ehdotetaan muutettavaksi samoja vakuutusyhtiölain ja vakuutusyhdistyslain säännöksiä kuin tässä esityksessä. Muutokset säännöksiin joudutaan yhteensovittamaan eduskuntakäsittelyssä.
1 §. Rekisterin tarkoitus ja ylläpito. Konkurssi- ja yrityssaneerausrekisterin tarkoitus on turvata ajan tasalla olevan tiedon saanti konkurssi- ja yrityssaneerausasioista. Rekisterin avulla tuomioistuimet saavat konkurssi- tai yrityssaneerausasioista tietoja, jotka voivat olla asian käsittelyn kannalta tarpeen. Esimerkiksi yrityssaneeraushakemuksen vastaanottavan tuomioistuimen on yleensä tarpeen varmistaa, onko velallista koskeva konkurssiasia vireillä muussa tuomioistuimessa. Rekisteri palvelee, kuten nykyisin, myös muita viranomaisia. Lisäksi rekisteri on tarpeen luotonantajia ja muita velkojia sekä sivullisia varten. Esimerkiksi luottokaupassa myyjän on yleensä tärkeää saada tieto ostajaa koskevasta vireillä olevasta konkurssihakemuksesta.
Konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteriä pitää yllä Oikeusrekisterikeskus.
2 §. Tietojen merkitseminen. Pykälän mukaan tiedot rekisteriin merkitsisi yleensä asiaa käsittelevä tuomioistuin. Käytännössä tiedot siirtyvät rekisteriin automaattisesti tuomioistuimen asiankäsittelyjärjestelmästä. Oikeusministeriö antaisi tarkempia säännöksiä tietojen merkitsemisestä.
Merkinnän rekisteriin lopputilityksen hyväksymisestä konkurssissa tekisi Oikeusrekisterikeskus. Tästä on säännös 4 §:ssä.
3 §. Tiedot konkurssihakemuksesta. Pykälässä säädettäisiin siitä, mitä tietoja tuomioistuimen on merkittävä rekisteriin konkurssihakemuksen vireilletulon johdosta. Hakemuksesta merkittäisiin rekisteriin vastaavat tiedot kuin nykyisinkin. Tuomioistuin- ja asiankäsittelytietojen (1 kohta) lisäksi rekisteriin merkittäisiin velallista (2 kohta) ja hakijaa (3 kohta) koskevat tiedot. Ehdotetun lain 8 §:n mukaan nämä merkinnät olisi tehtävä jo samana päivänä, jona hakemus tulee vireille.
4 §. Muut konkurssiasioista merkittävät tiedot. Pykälän 1 momenttiin sisältyy luettelo tiedoista, jotka tuomioistuin merkitsee rekisteriin konkurssihakemuksesta tehdystä päätöksestä sekä konkurssimenettelystä, jos velallinen asetetaan konkurssiin. Tieto konkurssiin asettamisesta on merkittävä rekisteriin samana päivänä, jona päätös konkurssiin asettamisesta tehdään (8 §).
Tuomioistuin määrää yleensä konkurssiin asettamisen yhteydessä pesänhoitajan ja rekisteriin olisi merkittävä pesänhoitajan nimi ja yhteystiedot. Jos konkurssiin alkaessa määrätään tilapäinen pesänhoitaja, myös se merkittäisiin rekisteriin. Kun varsinainen pesänhoitaja määrätään, sitä koskeva tieto olisi merkittävä rekisteriin viipymättä päätöksen tekemisen jälkeen.
Pykälän 2 momentissa säädetään, mitä tietoja tuomioistuimen on merkittävä rekisteriin konkurssivalvonnasta. Konkurssivalvonnasta määrää uuden konkurssilain mukaan pesänhoitaja, jonka on ilmoitettava valvonnasta rekisteriin merkitsemistä varten tuomioistuimelle (ehdotetun konkurssilain 12 luvun 5 §:n 2 momentti).
Pykälän 3 momentin mukaan rekisteriin merkittäisiin tieto lopputilityksen hyväksymisestä konkurssissa. Lopputilityksen hyväksyminen tapahtuu sen jälkeen, kun tuomioistuinmenettely konkurssissa on päättynyt eikä asiasta ole tarpeen toimittaa tuomioistuimelle erikseen tietoa. Konkurssilain mukaan pesänhoitajan on toimitettava tieto Oikeusrekisterikeskukselle, jonka tehtävänä olisi ehdotetun momentin mukaan tehdä asiasta merkintä rekisteriin.
Pesänhoitajan velvollisuudesta tehdä lopputilityksen hyväksymisen johdosta ilmoitus rekisteriviranomaiselle on säännöksiä useissa eri laeissa. Esityksessä ehdotetaan muutettavaksi kyseisiä lakeja niin, että niistä käy ilmi se, että ilmoitukset toimitetaan Oikeusrekisterikeskukselle.
5 §. Tiedot yrityssaneerausasiaa koskevasta hakemuksesta. Pykälässä säädetään siitä, mitä tietoja tuomioistuimen on merkittävä rekisteriin yrityssaneerausasiaa koskevan hakemuksen tultua vireille. Rekisteriin merkittäisiin, kuten nykyisinkin, vastaavat tiedot kuin konkurssihakemuksesta. Tiedot tulee 8 §:n mukaan merkitä rekisteriin jo samana päivänä, jona hakemus tulee vireille.
6 §. Muut yrityssaneerausasioista merkittävät tiedot. Pykälän 1 momentissa on luettelo tiedoista, jotka tuomioistuimen on merkittävä rekisteriin yrityssaneerausasian käsittelystä.
Pykälän 2 momentissa on säännökset tietojen merkitsemisestä silloin, kun yrityssaneeraus aloitetaan. Momentin 1—5 kohdissa tarkoitetut päätökset tehdään saneerausmenettelyn aloittamisen yhteydessä (yrityksen saneerauksesta annetun lain 71 §). Momentin 6 ja 7 kohdissa tarkoitetut määräpäivät samoin kuin velkojatoimikunta asetetaan asian käsittelyn myöhemmässä vaiheessa (yrityksen saneerauksesta annetun lain 72 §:n 1 momentti, 74 §:n 1 momentti ja 76 §:n 3 momentti).
Yrityksen saneerauksesta annetun lain mukaan saneerausohjelman seurantaa varten voidaan määrätä valvoja (61 §:n 1 momentti). Jos valvoja määrätään, rekisteriin on 3 momentin mukaan merkittävä valvojan nimi ja yhteystiedot.
7 §. Tietojen poistaminen rekisteristä. Pykälässä säädetään siitä, milloin tiedot poistetaan rekisteristä. Pykälän 1 momentti koskee konkurssiasiaa koskevia tietoja. Jos velallista ei aseteta konkurssiin tai jos konkurssi peruuntuu, tiedot tulee poistaa mahdollisimman pian, mutta ei kuitenkaan ennen kuin päätösten lainvoimaisuutta. Nykyisin tiedot poistetaan rekisteristä kuuden kuukauden kuluttua siitä lainvoimaisesta päätöksestä, jolla konkurssihakemus on hylätty tai jätetty tutkimatta taikka asia on jäänyt sillensä. Pykälän momentin 1 kohdan mukaan määräaika lyhenisi nykyisestä puoleen eli kolmeen kuukauteen. Tiedot poistettaisiin kolmen kuukauden kuluttua päätöksen antamisesta myös silloin, kun konkurssi määrätään peruuntumaan (konkurssilakiehdotuksen 7 luvun 13 §). Määräaikaa on käsitelty yleisperusteluissa.
Jos konkurssi määrätään raukeamaan (konkurssilakiehdotuksen 10 luvun 1 §), tiedot poistettaisiin 2 kohdan mukaan kolmen vuoden kuluttua päätöspäivästä. Määräaika vastaa nykyistä. Konkurssi määrätään raukeamaan, jos konkurssipesässä ei ole riittävästi varoja konkurssimenettelyn loppuunsaattamiseksi. Konkurssi ei kuitenkaan raukea, jos joku velkojista ottaa vastattavakseen konkurssikustannuksista tai jos konkurssi jatkuu konkurssilakiehdotuksen 11 luvussa tarkoitettuna julkisselvityksenä. Raukeava konkurssi rinnastuu niin sanottuun täysimittaiseen konkurssiin ja sen vuoksi on perusteltua, että tietojen poistamista koskeva määräaika on samanpituinen riippumatta siitä, onko menettelyä jatkettu konkurssipesän varoilla, velkojan kustannuksella tai julkisselvityksenä vai onko menettely rauennut.
Jos konkurssi jatkuu velkojainkuulustelun jälkeen, tiedot poistetaan nykyisin rekisteristä 10 vuoden kuluttua konkurssituomion antamisesta eli siitä ajankohdasta, jolloin konkurssimenettely tuomioistuimessa päättyy. Määräajan alkamisajankohta on yksiselitteinen, ja kun määräaika on pitkä, tieto konkurssista säilyy yleensä niin kauan, että konkurssissa on hyväksytty lopputilitys. Konkurssimenettely on kesken siihen saakka kunnes lopputilitys on hyväksytty. Tähän nähden on pidetty perusteltuna, että säilytysajat laskettaisiin vasta lopputilityksen hyväksymisestä eikä siitä, kun menettely tuomioistuimessa päättyy. Merkitystä ei ole sillä, hyväksytäänkö lopputilitys tavallisessa konkurssimenettelyssä vai hyväksyykö sen konkurssiasiamies julkisselvityksessä. Konkurssi voi toisinaan kestää yli kymmenen vuotta jakoluettelon vahvistamisen jälkeen, joten määräajan laskeminen lopputilityksestä turvaa sen, että rekisterissä on aina keskeneräisiä konkursseja koskevat tiedot. Momentin 3 kohdan mukaan tiedot poistettaisiin rekisteristä kolmen vuoden kuluttua lopputilityksen hyväksymisestä. Määräajan päätyttyä konkursseja koskevia tietoja voi saada pesänhoitajalta, tuomioistuimelta tai kaupparekisteriviranomaiselta.
Konkurssipesien selvitys kestää tavallisesti kahdesta kolmeen vuoteen. Jos pesässä on paljon tai vaikeasti realisoitavaa omaisuutta taikka pitkällisiä oikeudenkäyntejä vireillä, lopputilitys voidaan hyväksyä huomattavastikin myöhemmin. Ehdotuksen seurauksena nykyiseen verrattuna olisi se, että tiedot säilyisivät rekisterissä nykyistä lyhyemmän ajan silloin, kun konkurssi voidaan päättää tavanomaisena pidettävässä ajassa. Jos lopputilitys hyväksytään myöhemmin kuin seitsemän vuoden kuluttua jakoluettelon vahvistamisesta, tiedot säilyisivät rekisterissä nykyistä kauemmin.
Pykälän 2 momentin mukaan luonnollisen henkilön konkurssiasiaa koskevat tiedot poistetaan kuitenkin viimeistään viiden vuoden kuluttua konkurssin alkamisesta. Säännös vastaa asetuksen 4 §:n 3 momenttia. Jos säilytysaika päättyy 1 momentin nojalla tätä aikaisemmin, noudatetaan 1 momentin poistoaikaa. Luonnollista henkilöä koskevat tiedot olisivat siten rekisterissä enintään viiden vuoden ajan konkurssin alkamisesta, vaikka lopputilitystä ei olisi tuohon mennessä hyväksytty tai sen hyväksymisestä olisi kulunut vähemmän kuin kolme vuotta. Jos lopputilitys hyväksytään alle kahden vuoden kuluessa konkurssin alkamisesta, tiedot olisivat rekisterissä viittä vuotta lyhyemmän ajan.
Pykälän 3 momentissa säädetään yrityssaneerausasiaa koskevien tietojen poistamisesta. Momentin 1 kohdan määräaika ehdotetaan lyhennettäväksi kolmeen kuukauteen. Säännös koskee tapauksia, joissa yrityssaneeraushakemus on hylätty taikka jätetty tutkimatta tai sillensä. Momentin 2 kohdassa olevaa määräaika vastaa nykyistä. Kun saneerauksessa vahvistetaan saneerausohjelma, tiedot poistetaan nykyisin kymmenen vuoden kuluttua ohjelman vahvistamisesta. Ehdotuksen mukaan tiedot poistettaisiin kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun valvoja tai selvittäjä on yrityksen saneerauksesta annetun lain 62 §:n 2 momentin tarkoittamalla tavalla antanut tuomioistuimelle loppuselonteon. Muutoksen peruste vastaa konkurssin osalta esitettyä. Siten myös saneerauksessa tieto säilyisi niin kauan, kun ohjelman toteuttaminen on kesken.
Jos tuomioistuin määrää saneerausohjelman raukeamaan, tiedot poistettaisiin momentin 4 kohdan mukaan kolmen vuoden kuluttua ohjelman raukeamisesta. Ehdotus vastaa nykytilaa.
8 §. Tietojen merkitsemisen kiireellisyys. Jotta rekisteri täyttäisi tarkoituksena, on tärkeää, että rekisteritiedot ovat ajan tasalla. Merkinnät rekisteriin tulisikin ehdotetun pykälän mukaan tehdä viivytyksettä.
Konkurssiasioissa erityisen kiireellisiä ovat hakemuksen vireilletuloa ja konkurssiin asettamista koskevat tiedot. Vastaavasti yrityssaneerausasioissa on erityisesti velkojien kannalta tärkeää, että rekisteristä ovat saatavilla tiedot hakemuksen vireilletulosta sekä menettelyn aloittamisesta ja lakkaamisesta. Kiireellinen rekisteriin merkittävä tieto on myös väliaikaisen kiellon määrääminen ja lakkaaminen. Nämä tiedot olisikin merkittävä rekisteriin jo samana päivänä, jona hakemus on vastaanotettu tai päätös on tehty. Tätä edellytetään nykyisinkin.
9 §. Tietojen julkisuus ja luovuttaminen. Pykälässä säädettäisiin tietojen julkisuudesta ja luovuttamisesta. Pykälän säännöksiä sovelletaan luonnollisten henkilöiden osalta henkilötietolain säännösten asemesta.
Rekisteriin merkityt tiedot olisivat 1 momentin mukaan julkisia, mikä on rekisterin käyttötarkoituksen vuoksi tärkeää. Jokaisella olisi oikeus saada otteita ja tietoja rekisteristä. Mitään erityistä tarkoitusta otteen tilaajan tai tietojen kysyjän ei tarvitse esittää. Rekisteristä saisi tietoja Oikeusrekisterikeskukselta. Ehdotus vastaa tältäkin osin nykytilaa.
Oikeusrekisterikeskus saisi luovuttaa tietoja rekisteristä viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetun lain (621/1999) 16 §:n 3 momentin estämättä sähköisessä muodossa hyväksyttävää tarkoitusta varten. Hyväksyttävää tarkoitusta arvioidaan rekisterin käyttötarkoitukseen perustuen (1 §). Tietoja ei voida luovuttaa esimerkiksi, jos tietojen pyytäjän ilmoittama tietojen käyttötarkoitus olisi hyvän tavan vastainen.
Pykälän 2 momentin nojalla Oikeusrekisterikeskuksen olisi toimitettava rekisteristä tiedot sellaiselle rekisteriviranomaiselle, jolla on velvollisuus merkitä konkurssi- ja yrityssaneerausrekisterissä olevia tietoja viranomaisen ylläpitämään rekisteriin. Tällaisia tietoja ovat tiedot konkurssissa hyväksytystä lopputilityksestä. Kaupparekisteriin ja eräisiin muihinkin rekistereihin on merkittävä muitakin tietoja, muun muassa tieto konkurssin alkamisesta. Nämä tiedot asianomaisiin rekistereihin toimittaa nykyisin tuomioistuin, mutta säännösehdotuksessa on otettu huomioon, että tieto olisi mahdollista myöhemmin välittää konkurssi- ja yrityssaneerausrekisterin kautta.
10 §. Maksut. Pykälän mukaan rekisteristä annettavista tiedoista peritään valtiolle maksuja noudattaen, mitä valtion maksuperustelaissa (150/1992) säädetään. Koska kyse ei ole julkisoikeudellisesta suoritteesta, maksu määräytyisi sanotun lain 7 §:n mukaan. Kaupparekisteriviranomainen samoin kuin muu viranomainen saisi kuitenkin ylläpitämäänsä rekisteriin merkittävät tiedot maksutta.
11 §. Tiedon korjaaminen. Pykälässä säädettäisiin rekisterissä olevan virheen korjaamisesta. Luonnollisia henkilöitä koskevien tietojen osalta rekisterinpitäjällä on velvollisuus korjata virheelliset tiedot henkilötietolain 29 §:n nojalla. Ehdotetun pykälän mukaan velvollisuus koskee muitakin velallisia kuin luonnollisia henkilöitä.
Oikeusrekisterikeskuksen olisi 1 momentin mukaan ilman aiheetonta viivytystä oma-aloitteisesti tai esitetystä vaatimuksesta korjattava rekisterissä oleva virheellinen tieto. Virheellinen voi olla esimerkiksi tarpeeton, puutteellinen tai vanhentunut tieto. Oikeusrekisterikeskuksen on ilmoitettava tiedon korjaamisesta sille, jolle se luovuttanut virheellisen tiedon, jollei ilmoittaminen ole mahdotonta tai vaadi kohtuutonta vaivaa. Jos Oikeusrekisterikeskus luovuttaa tietoja sähköisesti esimerkiksi luotonvalvontaa varten, sen tulee huolehtia siitä, että vastaanottaja saa tiedon virheellisen tiedon oikaisemista. Esimerkiksi puhelimitse annettujen tietojen korjaaminen saattaa olla mahdotonta. Muutoinkin tiedonsaajien tai heidän yhteystietojensa selvittämisestä voi tiedonsaajien lukumäärän vuoksi aiheutua kohtuutonta vaivaa, minkä vuoksi tiedottamista virheen korjaamisesta ei edellytettäisi.
Jos konkurssi- tai yrityssaneerausasiaa käsittelevän tai käsitelleen tuomioistuimen tietoon tulee rekisterissä oleva virhe, sen on pykälän 2 momentin mukaan viipymättä korjattava virhe tai ilmoitettava virheestä Oikeusrekisterikeskukselle. Tuomioistuimen olisi siis korjattava virhe, vaikka asian käsittely olisi päättynyt. Jos tuomioistuin ei enää voi itse korjata tietoa, sen tulisi ilmoittaa tieto virheestä Oikeusrekisterikeskukselle tiedon korjaamista varten. Vastaavasti tuomioistuimen olisi meneteltävä silloin, kun jokin rekisteriin merkitty tieto muuttuu. Tällainen tilanne voi tyypillisesti olla esimerkiksi silloin, kun tuomioistuin vapauttaa pesänhoitajan tai selvittäjän tehtävästään.
12 §. Korvausvastuu. Tavoitteena on, että se, joka saa tiedon konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä, voisi luottaa tiedon oikeellisuuteen. Tämän luottamuksen suojaamiseksi sillä, jolle on aiheutunut vahinkoa rekisterissä olleesta virheellisestä tai puutteellisesta tiedosta, olisi pykälän mukaan oikeus saada korvaus valtiolta. Valtio olisi korvausvastuussa, vaikka kenenkään ei voida osoittaa syyllistyneen vahingonkorvauslain (412/1974) 3 luvun 2 §:ssä tarkoitettuun virheeseen tai laiminlyöntiin.
Jos vahingon kärsijä on muu kuin velallinen, oikeus korvaukseen edellyttää, ettei vahingon kärsijä tiennyt eikä hänen pitänytkään tietää rekisterissä olevasta virheestä. Siten esimerkiksi velkojalta edellytetään perusteltua vilpitöntä mieltä. Jos velalliselle luottokaupalla omaisuutta myyneen olisi pitänyt tietää, että velallista koskeva konkurssihakemus on vireillä, ei hän voisi saada vahingonkorvausta, vaikka tietoa ei olisi merkitty rekisteriin.
Jos velallinen kärsii vahinkoa virheellisestä tiedosta, esimerkiksi siitä, ettei merkintää konkurssihakemuksen jäämisestä sillensä ole tehty viivytyksettä, hänellä olisi oikeus korvaukseen, vaikka hän tietäisi virheellisestä merkinnästä. Eri asia on se, että velallisen velvollisuus rajoittaa vahinkoa saattaa edellyttää, että velallinen ilmoittaa virheestä tuomioistuimelle tai Oikeusrekisterikeskukselle.
Muutoin on tässä pykälässä tarkoitettuun vahingon korvaamiseen sovellettaisiin, mitä vahingonkorvauslaissa on säädetty.
13 §. Tarkemmatsäännökset. Pykälän mukaan tarkempia säännöksiä tietojen sisällöstä ja merkintöjen tekemisestä voitaisiin antaa oikeusministeriön asetuksella.
14 §. Voimaantulo. Pykälän 1 momentissa on voimaantulopäivää koskeva säännös. Laki on tarkoitettu tulemaan voimaan samanaikaisesti konkurssilain kanssa.
Pykälän 2 momentilla kumotaan voimassa oleva asetus konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä.
Pykälän 3 momentin mukaan tämän lain tietojen merkitsemistä koskevia säännöksiä sovelletaan, jos merkinnän aiheuttava päätös tai muu toimenpide tehdään tai tapahtuu lain tultua voimaan. Lain 3 ja 5 §:ää sovellettaisiin siten, jos konkurssi- tai yrityssaneeraushakemus jätetään tuomioistuimelle tämän lain tultua voimaan. Vastaavasti konkurssin lopputilityksestä ja yrityssaneerauksen loppuselonteosta tehtäviä merkintöjä koskevia säännöksiä sovellettaisiin, vaikka konkurssi tai yrityssaneeraus on alkanut ennen tämän lain voimaantuloa, jos lopputilitys hyväksytään tai loppuselonteko annetaan tuomioistuimelle tämän lain tultua voimaan.
Pykälän 4 momentin mukaan jos konkurssituomio on annettu tai saneerausohjelma on vahvistettu ennen tämän lain voimaantuloa, tiedot poistetaan rekisteristä viimeistään, kun kymmenen vuotta on kulunut konkurssituomion antamisesta taikka saneerausohjelman vahvistamisesta. Säännös on tarpeen sen vuoksi, että rekisterissä on tietoja sellaisista velallisista, joiden konkurssissa lopputilitys on hyväksytty tai joiden yrityssaneerauksessa loppuselonteko on annettu tuomioistuimelle jo ennen tämän lain voimaantuloa.
Pykälän 5 momentin mukaan lain 12 §:n vahingonkorvausvelvollisuutta koskevia säännöksiä sovellettaisiin, jos vahinko on aiheutettu tämän lain tultua voimaan.
100 a §. Yrityssaneerausrekisteri. Koska konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä ehdotetaan säädettäväksi erillinen laki, yrityksen saneerauksesta annetussa laissa ainoastaan viitattaisiin tuohon lakiin.
19 §. Pykälä ehdotetaan muutettavaksi. Pykälän 1 momenttia on tarkistettu vastaamaan ehdotetussa konkurssilaissa olevia ilmaisuja. Lisäksi momenttiin ehdotetaan otettavaksi säännös, jonka mukaan tuomioistuimesta toimitettavat tiedot konkurssimenettelystä voitaisiin toimittaa konkurssi- ja erityssaneerausrekisterin välityksellä siten kuin oikeusministeriön asetuksella säädetään. Lakia muuttamatta voitaisiin myöhemmin siirtyä järjestelmään, jossa tiedot siirrettäisiin Patentti- ja rekisterihallitukselle sähköisesti konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä. Toistaiseksi tämä ei ole mahdollista tietojärjestelmien yhteensopimattomuuden vuoksi.
Pykälän 2 momentin mukaan pesänhoitajan on tehtävä ilmoitus lopputilityksen antamisesta rekisteriviranomaiselle rekisteriin merkittäväksi. Ehdotuksen mukaan tämä ilmoitus toimitettaisiin Oikeusrekisterikeskukselle, josta tieto välitettäisiin edelleen Patentti- ja rekisterihallitukselle kaupparekisteriin merkittäväksi. Pesänhoitajan ei tarvitsisi ilmoittaa lopputilityksestä erikseen muille rekisteriviranomaisille. Muutosehdotuksen syitä on käsitelty yleisperusteluissa. Muutos ei luonnollisesti vaikuta pesänhoitajan vastuuseen ilmoitusvelvollisuuden täyttämisestä.
Ehdotetun konkurssilain mukaan konkurssi voi päättyä lopputilitykseen myös silloin, kun konkurssimenettelyä on päätetty jatkaa julkisselvityksenä. Julkisselvittäjää koskevat lakiehdotuksen mukaan samat säännökset kuin pesänhoitajaa, joten vastaava tieto konkurssin päättymisestä voidaan antaa myös julkisselvittäjän toimesta.
13 luku. Selvitystila, purkaminen, rekisteristä poistaminen ja saneeraus
19 §. Pykälän 2 momentin mukaan osakeyhtiö katsotaan puretuksi, kun konkurssihallinto on antanut lopputilityksen, jos omaisuutta ei ole tuolloin ollut jäljellä. Purkamisesta konkurssihallinnon on viivytyksettä tehtävä ilmoitus rekisteröimistä varten. Ehdotuksen mukaan pesänhoitaja toimittaisi tämän ilmoituksen Oikeusrekisterikeskukselle. Säännöksen sanamuotoja on muutenkin tarkistettu kaupparekisterilakia vastaavasti ottamalla huomioon ehdotetusta konkurssilaista aiheutuvat muutostarpeet.
5 luku. Avoimen yhtiön selvitystila
8 §. Yhtiön konkurssi. Pykälässä säädetään avoimen yhtiön purkautumisesta konkurssin johdosta. Jos omaisuutta ei konkurssin päättyessä ole jäljellä, on yhtiö purkautunut, kun konkurssihallinto on antanut lopputilityksen. Konkurssihallinnon on viivytyksettä tehtävä ilmoitus yhtiön purkautumisesta rekisteröintiä varten. Ehdotuksen mukaan pesänhoitaja toimittaisi tämän ilmoituksen Oikeusrekisterikeskukselle. Lain 7 luvun 2 §:n 1 momentin nojalla säännös tulee sovellettavaksi myös kommandiittiyhtiön konkurssissa.
19 luku. Selvitystila, purkaminen, rekisteristä poistaminen, saneeraus ja konkurssi
31 §. Pykälän 2 momentin mukaan osuuskunta on purettu, kun konkurssihallinto on antanut lopputilityksen, jollei omaisuutta ei ole konkurssin päättyessä ollut jäljellä. Konkurssihallinnon on viivytyksettä tehtävä purkamisesta ilmoitus rekisteröimistä varten. Ehdotuksen mukaan pesänhoitajan olisi tehtävä ilmoitus Oikeusrekisterikeskukselle, josta tieto välitettäisiin edelleen rekisteriin merkittäväksi.
75 §. Yhdistyksen konkurssi. Pykälän 4 momentin mukaan yhdistys on purkautunut, kun konkurssihallinto on antanut lopputilityksen, jos omaisuutta ei konkurssin päättyessä ole jäljellä. Konkurssihallinnon on viivytyksettä tehtävä ilmoitus yhdistyksen purkautumisesta rekisteröintiä varten. Säännökseen ehdotetaan tehtäväksi vastaavat tarkistukset kuin edellisiin lakeihin.
120 §. Pykälän 2 momentti koskee konkurssin lopputilityksen merkitsemistä rekisteriin. Kuten edellä, myös tätä säännöstä on tarpeen muuttaa sen vuoksi, että pesänhoitaja tekisi lopputilityksen hyväksymisestä ilmoituksen Oikeusrekisterikeskukselle.
129 §. Pykälän 4 momentti koskee vakuutuskassan purkautumista konkurssin päättyessä. Jos tuolloin ei ole omaisuutta jäljellä, kassa katsotaan puretuksi, kun konkurssihallinto on antanut lopputilityksen. Purkamisesta konkurssihallinnon on viivytyksettä tehtävä ilmoitus Vakuutusvalvontavirastolle vakuutuskassarekisteriin merkittäväksi. Ehdotuksen mukaan tämä ilmoitus toimitettaisiin Oikeusrekisterikeskukselle. Sosiaali- ja terveysministeriö on momentissa korvattu Vakuutusvalvontavirastolla, jolle eläkesäätiö- ja vakuutuskassarekisterin pito nykyisin kuuluu.
13 luku. Selvitystila ja purkaminen
21 §. Pykälän 4 momentti koskee vakuutusyhdistyksen purkautumista konkurssin seurauksena. Jos konkurssin päättyessä omaisuutta ei ole jäljellä, yhdistys katsotaan puretuksi, kun konkurssihallinto on antanut lopputilityksen. Purkamisesta konkurssihallinnon on viivytyksettä tehtävä ilmoitus rekisteröimistä varten. Ehdotuksen mukaan pesänhoitajan olisi tehtävä ilmoitus Oikeusrekisterikeskukselle.
15 luku. Selvitystila ja purkaminen
21 §. Pykälän 4 momentti koskee vakuutusyhtiön purkautumista konkurssin seurauksena. Jos konkurssin päättyessä omaisuutta ei ole jäljellä, yhtiö katsotaan puretuksi, kun konkurssihallinto on antanut lopputilityksen. Purkamisesta konkurssihallinnon on viivytyksettä tehtävä ilmoitus rekisteröimistä varten. Ehdotuksen mukaan tämä ilmoitus olisi pesänhoitajan toimesta tehtävä Oikeusrekisterikeskukselle.
22 §. Pykälän 3 momentti koskee säätiön lakkaamisesta konkurssin seurauksena tehtäviä ilmoituksia. Momentin mukaan säätiö katsotaan lakanneeksi, kun konkurssihallinto on antanut lopputilityksen, jos konkurssin päättyessä ei ole jäljellä omaisuutta. Konkurssihallinnon on viivytyksettä ilmoitettava säätiön lakkaamisesta rekisteröimistä varten Patentti- ja rekisterihallitukselle. Ehdotuksen mukaan tämä ilmoitus olisi tehtävä Oikeusrekisterikeskukselle.
98 §. Pykälän 4 momentti koskee eläkesäätiön lakkaamisesta konkurssin seurauksena tehtäviä ilmoituksia. Momentin mukaan eläkesäätiö katsotaan lakanneeksi, kun konkurssihallinto on antanut lopputilityksen, jos konkurssin päättyessä ei ole jäljellä omaisuutta. Ehdotuksen mukaan pesänhoitajan on ilmoitettava eläkesäätiön lakkaamisesta Oikeusrekisterikeskukselle, josta tieto välitettäisiin Vakuutusvalvontavirastolle rekisteriin merkittäväksi.
Konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteriä koskevan lakiehdotuksen mukaan oikeusministeriö antaisi tarkempia säännöksiä tietojen merkitsemisestä rekisteriin (2 §). Käytännössä säännökset koskisivat tuomioistuimia, ja ne olisivat luonteeltaan lähinnä teknisiä. Oikeusministeriön asetuksella voitaisiin antaa myös tarkempia säännöksiä rekisteriin merkittävien tietojen sisällöstä (13 §).
Kaupparekisterilakiin (19 §:n 1 momentti) ehdotetaan lisättäväksi säännös, jonka nojalla oikeusministeriö voisi myöhemmin, kun tietojärjestelmät ovat yhteensopivat, säätää eräiden konkurssista kaupparekisteriin merkittävien tietojen toimittamisesta konkurssi- ja yrityssaneerausrekisterin välityksellä. Nykyisin tiedot esimerkiksi konkurssin alkamisesta toimittaa asiasta päättänyt tuomioistuin.
Ehdotetut lait ovat tarkoitetut tulemaan voimaan samanaikaisesti Eduskunnan käsiteltävänä olevan konkurssilain kanssa.
Esityksessä ehdotetaan, että konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä säädetään perustuslain 10 §:n 1 momentin edellyttämin tavoin nykyisen asetuksen sijasta lailla. Hallitus katsoo, että 1. lakiehdotus voidaan käsitellä tavallisessa säätämisjärjestyksessä.
2) pesänhoitajien nimet ja yhteystiedot sekä määräys tehtävien jakamisesta pesänhoitajien kesken;
3) hakemuksen hylkääminen tai tutkimatta jättäminen sekä asian jääminen sillensä, siirtäminen tai palauttaminen toiseen tuomioistuimeen;
4) konkurssin peruuntuminen tai raukeaminen;
5) julkisselvitykseen siirtyminen ja konkurssipesän hallinnon palauttaminen;
6) jakoluettelon vahvistaminen;
7) muutoksenhaku 1—4 ja 6 kohdassa tarkoitettuun päätökseen.
Kun pesänhoitaja on ilmoittanut tuomioistuimelle valvontapäivän määräämisestä, tuomioistuimen on merkittävä rekisteriin valvontapäivä sekä valvontakirjelmät vastaanottavan pesänhoitajan nimi ja yhteystiedot.
Oikeusrekisterikeskuksen on merkittävä pesänhoitajan ilmoituksen perusteella rekisteriin tieto lopputilityksen hyväksymisestä. Jos velallinen on oikeushenkilö, rekisteriin on merkittävä myös tieto siitä, onko velallisella konkurssin päättyessä omaisuutta.
Tiedot yrityssaneerausasiaa koskevasta hakemuksesta
Kun yrityssaneerausasiaa koskeva hakemus on tullut vireille, tuomioistuimen on merkittävä rekisteriin:
3) saneeraushakemuksen tekijä ja tämän yhteystiedot (prosessiosoite).
Muut yrityssaneerausasioista merkittävät tiedot
Tuomioistuimen on merkittävä rekisterin yrityssaneerausasian käsittelystä:
1) ennen menettelyn aloittamista määrätty väliaikainen kielto ja sen lakkaaminen;
2) päivämäärä ja kellonaika, jona päätös yrityssaneerausmenettelyn aloittamisesta on tehty;
3) hakemuksen hylkääminen tai tutkimatta jättäminen taikka asian jääminen sillensä tai siirtäminen toiseen tuomioistuimeen;
4) menettelyn lakkaaminen;
5) saneerausohjelman vahvistaminen;
6) saneerausohjelman muuttaminen;
7) velkajärjestelyn raukeaminen;
8) saneerausohjelman raukeaminen;
9) loppuselonteon antaminen;
10) muutoksenhaku 2—8 kohdassa tarkoitettuun päätökseen.
Kun yrityssaneerausmenettely on aloitettu, tuomioistuimen on merkittävä rekisteriin:
1) selvittäjien nimet ja yhteystiedot sekä määräys tehtävien jakamisesta selvittäjien kesken;
2) määräpäivä, johon mennessä velkojien on ilmoitettava selvittäjälle vaatimuksensa;
3) määräpäivä, johon mennessä ehdotus saneerausohjelmaksi on laadittava;
4) velallisen määräysvallan rajoitukset;
5) määräpäivä, johon mennessä saatavia koskevat väitteet on esitettävä;
6) määräpäivä, johon mennessä lausuma ohjelmaehdotuksesta on annettava;
7) määräpäivä äänestyslausumalle ohjelmaehdotuksesta;
8) velkojatoimikunnan asettaminen.
Kun tuomioistuin on vahvistanut saneerausohjelman, rekisteriin on merkittävä valvojan nimi ja yhteystiedot, jos valvoja on määrätty.
Konkurssiasiaa koskevat tiedot poistetaan rekisteristä, kun:
1) on kulunut kolme kuukautta siitä, kun konkurssihakemus on hylätty taikka jätetty tutkimatta tai sillensä taikka kun konkurssi on määrätty peruuntumaan;
2) on kulunut kolme vuotta siitä, kun konkurssi on määrätty raukeamaan;
3) on kulunut kolme vuotta lopputilityksen hyväksymisestä.
Luonnollisen henkilön konkurssiasiaa koskevat tiedot poistetaan kuitenkin viimeistään viiden vuoden kuluttua konkurssin alkamisesta.
Yrityssaneerausasiaa koskevat tiedot poistetaan rekisteristä, kun:
1) on kulunut kolme kuukautta siitä, kun yrityssaneeraushakemus on hylätty taikka jätetty tutkimatta tai sillensä;
2) on kulunut kolme vuotta siitä, kun saneerausmenettely on lakannut muusta syystä kuin ohjelman vahvistamisen johdosta;
3) on kulunut kuusi kuukautta loppuselonteon antamisesta;
4) on kulunut kolme vuotta saneerausohjelman raukeamisesta.
Tietojen merkitsemisen kiireellisyys
Merkinnät rekisteriin on tehtävä viivytyksettä. Merkintä konkurssihakemuksen vireilletulosta ja konkurssiin asettamista koskevasta päätöksestä sekä yrityssaneeraushakemuksen vireilletulosta, saneerausmenettelyn aloittamista ja lakkaamista koskevasta päätöksestä sekä väliaikaisesta kiellosta ja sen lakkaamisesta on tehtävä samana päivänä, jona hakemus on vastaanotettu tai päätös tehty.
Konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteriin merkityt tiedot ovat julkisia. Jokaisella on oikeus saada tietoja ja otteita rekisteristä. Rekisteristä saa luovuttaa tietoja viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetun lain (621/1999) 16 §:n 3 momentin estämättä sähköisessä muodossa hyväksyttävää tarkoitusta varten.
Oikeusrekisterikeskuksen on toimitettava rekisteristä tarpeelliset tiedot kaupparekisteriviranomaiselle ja muullekin viranomaiselle, joka tarvitsee tietoa ylläpitämäänsä rekisteriin merkitsemistä varten. Tiedot voidaan luovuttaa sähköisessä muodossa.
Konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä annettavista tiedoista peritään valtiolle maksuja noudattaen, mitä valtion maksuperustelaissa (150/1992) säädetään. Tiedot, jotka toimitetaan viranomaiselle rekisteriin merkitsemistä varten, toimitetaan kuitenkin maksutta.
Oikeusrekisterikeskuksen on ilman aiheetonta viivytystä oma-aloitteisesti tai esitetystä vaatimuksesta korjattava rekisterissä oleva virheellinen tieto. Oikeusrekisterikeskuksen on ilmoitettava tiedon korjaamisesta sille, jolle se on luovuttanut virheellisen tiedon, jollei ilmoittaminen ole mahdotonta tai vaadi kohtuutonta vaivaa.
Jos konkurssi- tai yrityssaneerausasiaa käsittelevän tai käsitelleen tuomioistuimen tietoon tulee, että rekisterissä on virheellinen tieto, sen on viipymättä korjattava merkintä tai ilmoitettava asiasta Oikeusrekisterikeskukselle. Vastaavasti tuomioistuimen on meneteltävä, jos rekisteriin merkitty tieto muuttuu.
Valtion on korvattava rekisteriin merkitystä virheellisestä tiedosta aiheutunut vahinko, vaikka vahingonkorvauslain (412/1974) 3 luvun 2 §:ssä tarkoitettua virhettä tai laiminlyöntiä ei ole. Jos vahingonkärsijä on muu kuin velallinen, edellytyksenä korvaamiselle on kuitenkin, ettei vahinkoa kärsinyt tiennyt eikä hänen olisi pitänyt tietää tiedon virheellisyydestä. Muutoin tässä pykälässä tarkoitetun vahingon korvaamiseen sovelletaan, mitä vahingonkorvauslaissa säädetään.
Tarkempia säännöksiä tietojen sisällöstä ja merkintöjen tekemisestä voidaan antaa oikeusministeriön asetuksella.
Tällä lailla kumotaan konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä 4 päivänä marraskuuta 1994 annettu asetus (958/1994).
Tämän lain tietojen merkitsemistä koskevia säännöksiä sovelletaan, jos merkinnän aiheuttava päätös tai muu toimenpide tehdään tai tapahtuu tämän lain tultua voimaan.
Jos konkurssituomio on annettu tai saneerausohjelma on vahvistettu ennen tämän lain voimaantuloa, tiedot poistetaan rekisteristä viimeistään, kun kymmenen vuotta on kulunut konkurssituomion antamisesta taikka saneerausohjelman vahvistamisesta.
Tämän lain 12 §:ää sovelletaan, jos vahinko on aiheutettu tämän lain tultua voimaan.
muutetaan yrityksen saneerauksesta 25 päivänä tammikuuta 1993 annetun lain (47/1993) 100 a §, sellaisena kuin se on laissa 794/1998, seuraavasti:
Saneerausmenettelyä koskevista asioista pidettävästä rekisteristä säädetään erikseen.
muutetaan 2 päivänä helmikuuta 1979 annetun kaupparekisterilain (129/1979) 19 § seuraavasti:
muutetaan 29 päivänä syyskuuta 1978 annetun osakeyhtiölain (734/1978) 13 luvun 19 §:n 2 momentti seuraavasti:
Selvitystila, purkaminen, rekisteristä poistaminen ja saneeraus
muutetaan avoimesta yhtiöstä ja kommandiittiyhtiöstä 29 päivänä huhtikuuta 1988 annetun lain (389/1988) 5 luvun 8 § seuraavasti:
Yhtiön konkurssi
Jos avoimen yhtiön omaisuus on luovutettu konkurssiin ja omaisuutta on jäljellä konkurssin päättyessä, yhtiö on selvitettävä niin kuin tässä luvussa säädetään. Jos omaisuutta ei konkurssin päättyessä ole jäljellä, on yhtiö purkautunut, kun konkurssissa on hyväksytty lopputilitys. Pesänhoitajan on viivytyksettä tehtävä yhtiön purkautumisesta ilmoitus Oikeusrekisterikeskukselle, josta tieto välitetään rekisteriviranomaiselle rekisteriin merkittäväksi.
muutetaan 28 päivänä joulukuuta 2001 annetun osuuskuntalain (1488/2001) 19 luvun 31 §:n 2 momentti seuraavasti:
Selvitystila, purkaminen, rekisteristä poistaminen, saneeraus ja konkurssi
Jos konkurssin päättyessä omaisuutta ei ole jäljellä, osuuskunta on purettu, kun konkurssissa on hyväksytty lopputilitys. Pesänhoitajan on viivytyksettä tehtävä purkamisesta ilmoitus Oikeusrekisterikeskukselle, josta tieto välitetään rekisteriviranomaiselle rekisteriin merkittäväksi.
muutetaan asumisoikeusyhdistyksistä 28 päivänä marraskuuta 1994 annetun lain (1072/1994) 75 §:n 4 momentti seuraavasti:
Jos omaisuutta ei konkurssin päättyessä ole jäljellä, on yhdistys purkautunut, kun konkurssissa on hyväksytty lopputilitys. Pesänhoitajan on viivytyksettä tehtävä ilmoitus yhdistyksen purkautumisesta Oikeusrekisterikeskukselle, josta tieto välitetään rekisteriviranomaiselle rekisteriin merkittäväksi.
muutetaan 28 päivänä joulukuuta 2001 annetun säästöpankkilain (1502/2001) 120 §:n 2 momentti seuraavasti:
Jos konkurssin päättyessä omaisuutta ei ole jäljellä, säästöpankki on katsottava puretuksi, kun konkurssissa on hyväksytty lopputilitys. Pesänhoitajan on viivytyksettä tehtävä purkamisesta ilmoitus Oikeusrekisterikeskukselle, josta tieto välitetään rekisteriviranomaiselle rekisteriin merkittäväksi.
Laki vakuutuskassalain 129 § :n muuttamisesta
muutetaan 27 päivänä marraskuuta 1992 annetun vakuutuskassalain (1164/1992) 129 §:n 4 momentti seuraavasti:
Jollei konkurssin päättyessä omaisuutta ole jäljellä, on kassa katsottava puretuksi, kun konkurssissa on hyväksytty lopputilitys. Purkamisesta pesänhoitajan on viivytyksettä tehtävä ilmoitus Oikeusrekisterikeskukselle, josta tieto välitetään Vakuutusvalvontavirastolle vakuutuskassarekisteriin merkittäväksi. Ilmoitus on vähintään yhden pesänhoitajan allekirjoitettava.
Laki vakuutusyhdistyslain 13 luvun 21 §:n muuttamisesta
muutetaan 31 päivänä joulukuuta 1987 annetun vakuutusyhdistyslain (1250/1987) 13 luvun 21 §:n 4 momentti seuraavasti:
Jos konkurssin päättyessä omaisuutta ei ole jäljellä, on yhdistys katsottava puretuksi, kun konkurssissa on hyväksytty lopputilitys. Purkamisesta pesänhoitajan on viivytyksettä tehtävä ilmoitus Oikeusrekisterikeskukselle, josta tieto välitetään rekisteriviranomaiselle rekisteriin merkittäväksi.
Laki vakuutusyhtiölain 15 luvun 21 §:n muuttamisesta
muutetaan 28 päivänä joulukuuta 1979 annetun vakuutusyhtiölain (1062/1979) 15 luvun 21 §:n 4 momentti seuraavasti:
muutetaan 5 päivänä huhtikuuta 1930 annetun säätiölain (109/1930) 22 §:n 3 momentti, sellaisena kuin se on laissa 1172/1994, seuraavasti:
Kun tuomioistuin on tehnyt 18 §:n 3 momentissa tarkoitetun päätöksen taikka kun säätiön omaisuus on luovutettu konkurssiin, konkurssi on peruuntunut, päätös konkurssiin asettamisesta on kumottu tai konkurssi on rauennut varojen vähyyden vuoksi, tuomioistuimen on niin ikään ilmoitettava asiasta rekisteröimistä varten Patentti- ja rekisterihallitukselle. Jos omaisuutta ei ole jäljellä konkurssin päättyessä, katsotaan säätiö lakanneeksi, kun konkurssissa on hyväksytty lopputilitys. Pesänhoitajan on viivytyksettä ilmoitettava säätiön lakkaamisesta Oikeusrekisterikeskukselle, josta tieto välitetään Patentti- ja rekisterihallitukselle rekisteriin merkittäväksi.
muutetaan 29 päivänä joulukuuta 1995 annetun eläkesäätiölain (1774/1995) 98 §:n 4 momentti seuraavasti:
Jollei konkurssin päättyessä omaisuutta ole jäljellä, eläkesäätiö on katsottava puretuksi, kun konkurssissa on hyväksytty lopputilitys. Purkamisesta pesänhoitajan on viivytyksettä tehtävä ilmoitus Oikeusrekisterikeskukselle, josta tieto välitetään Vakuutusvalvontavirastolle eläkesäätiörekisteriin merkittäväksi. Ilmoitus on vähintään yhden pesänhoitajan allekirjoitettava.
Helsingissä 28 päivänä marraskuuta
ESITYKSEN PÄÄASIALLINEN SISÄLTÖYLEISPERUSTELUT1. Nykytila1.1. Lainsäädäntö ja käytäntö1.2. Kansainvälinen kehitys ja ulkomaiden lainsäädäntö2. Nykytilan arviointi ja keskeiset ehdotukset 3. Esityksen vaikutukset 4. Asian valmistelu 5. Muita esitykseen vaikuttavia seikkojaYKSITYISKOHTAISET PERUSTELUT1. Lakiehdotusten perustelut 1.1. Laki konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä1.2. Laki yrityksen saneerauksesta 1.3. Kaupparekisterilaki 1.4. Osakeyhtiölaki 1.5. Laki avoimesta yhtiöistä ja kommandiittiyhtiöstä 1.6. Osuuskuntalaki1.7. Laki asumisoikeusyhdistyksistä 1.8. Säästöpankkilaki1.9. Vakuutuskassalaki 1.10. Vakuutusyhdistyslaki1.11. Vakuutusyhtiölaki1.12. Säätiölaki1.13. Eläkesäätiölaki2. Tarkemmat säännökset 3. Voimaantulo 4. SäätämisjärjestysLakiehdotuksetLaki konkurssi- ja yrityssaneerausrekisteristä 1 § - Rekisterin tarkoitus ja ylläpito2 § - Tietojen merkitseminen3 § - Tiedot konkurssihakemuksesta4 § - Muut konkurssiasioista merkittävät tiedot5 § - Tiedot yrityssaneerausasiaa koskevasta hakemuksesta6 § - Muut yrityssaneerausasioista merkittävät tiedot7 § - Tietojen poistaminen rekisteristä8 § - Tietojen merkitsemisen kiireellisyys9 § - Tietojen julkisuus ja luovuttaminen10 § - Maksut11 § - Tiedon korjaaminen12 § - Korvausvastuu13 § - Tarkemmat säännökset14 § - VoimaantuloLaki yrityksen saneerauksesta annetun lain 100 a §:n muuttamisesta100 a § - Yrityssaneerausrekisteri Laki kaupparekisterilain 19 §:n muuttamisesta19 §Laki osakeyhtiölain 13 luvun 19 §:n muuttamisesta13 luku - Selvitystila, purkaminen, rekisteristä poistaminen ja saneeraus19 §Laki avoimesta yhtiöstä ja kommandiittiyhtiöstä annetun lain 5 luvun 8 §:n muuttamisesta5 luku - Avoimen yhtiön selvitystila8 § - Yhtiön konkurssiLaki osuuskuntalain 19 luvun 31 §:n muuttamisesta19 luku - Selvitystila, purkaminen, rekisteristä poistaminen, saneeraus ja konkurssi31 § - KonkurssiLaki asumisoikeusyhdistyksistä annetun lain 75 §:n muuttamisesta75 § - Yhdistyksen konkurssiLaki säästöpankkilain 120 §:n muuttamisesta120 §Laki vakuutuskassalain 129 § :n muuttamisesta129 §Laki vakuutusyhdistyslain 13 luvun 21 §:n muuttamisesta13 luku - Selvitystila ja purkaminen21 §Laki vakuutusyhtiölain 15 luvun 21 §:n muuttamisesta15 luku - Selvitystila ja purkaminen21 §Laki säätiölain 22 §:n muuttamisesta22 §Laki eläkesäätiölain 98 §:n muuttamisesta98 §

matches: tuomioistuin Tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin