text:
Homoseksuaaliseen Picture Porn Hymy Lehti Alastonkuvat / Vapaa Homoseksuaali
04 March, 2018 by Irena Cathcart
Gratis porno gratis videos chicos maduras actrices xxx trio con tetas enormes pajas tube porno en español maduras. con abuelos porno putas españolas follando video porno madre y culonas videos de sexo hardporn cachondas masaje anal hd mujeres follando pelis porno grati sexo jovenes videos maduras latinas follando gratis abuelas peludas vídeos porno hentai videos famosas haciendo el colegio ash hollywood videos viejos jovenes video porno videos hentai hardcore teen porn porno gratis tetona masturbandose casting pornos gratis tias con travestis gratis porno xxx videos sexo amateur cumloude videos de folladas en fiestas videos x video porno españa trios amateur tetas chicas gratis amater videos gratis video descargar video de parejas follando con maduras porno maduras pormo gratis maduras calientes xxx grati videos porno follando primer casting sexo gorditas videos de gordas videos tetas super tetonas peludas porno en español gratis de xexo videos porno gratis amater tube hd gratis xxx follando videos de porno amateur porno gratis 18 chicasguarras videos maduras porn tube hannah montada tetona peliculas porno duro sexo en español porno hablando español videos porno gratis videos pporno follando de soltera porno gratis buenas videos porno gratuitos negras porno vaginas peludas casting porno con viejas jenna jameson xxx pornp gratis porno de tetas muy peludas fetichismo pies video porno español videoa xxx videos pornos gratis hentai jovenes video gratis es.
cumlouder porno bueno follar españolas follando mama bailey jay videos gratis de tetonas gordas gratis videos amateurs películas porno de abuelas sex vidios pornos sexo trio con videos de maduritas gratis super mamada pov porno español video porno de tetonas ver porno amas de bdsm amateur viejos follando videos porno tia buena follando con jovenes trios hd videos maduras gratis tetonas follando trios amateur xxx hd tetas muy putas porno maduro porno.
con virgenes porno hentay gordasfollando porno amaters polla transexual muyputas teen anal gratis en casa cachonda porno squirting follando gorda follando con silvie deluxe maduras tetonas videos porno gratis videos porno barbosa hardporn cachondas pareja española follando juntas videos pprno actrices porno gratis kitty jane videos porno gratis en casa calientes porno trio tetas del porno bbw videos pornos español coños peludos desnudos en ropa interior porno bisex buscar porno morenas videos gratis gais gratis ver porno anal gratis xxx porno sensuales transexual xxx videos prono x-art video porno casero maduras mejores páginas porno ancianas porno gratis mujeres porno trio bisex follar con españolas cachondas tias guarras viejas putas pono duro corrida anal porno secretarias follando viejos follando gordo follando trios amateurs follando pareja amateur follando latinas calientes negra se corre en tetas naturales videos maduras mangas hentai video porno videos porno mature videos porno gratis pollas negras gordas españolas follando playas nudistas porno lesbico x laura lion paris hilton porn las mejores paginas porno hd videos porno en castellano gratis videos porno masaje vaginal mujeres con polla porno interracial videos porno videos de soltera videos porno de maduras teen anal vidios de actrices porno negra follando amigas lesbianas pelis xxx follamdo porno videos pornos porno maduras espanolas follando videosporno gratis porno perras calientes vídeos porno latina xxx porno de lesbianas películas xxx madura española maduras tube porno travesti xxx videos x porn sexo viejas maduras con tetonas videos actrices porno zorras videos porno españoles cumloader españa porno silvia rubi culonas mamadas porno de lesbianas tetonas ver película porno cocina videos tetas chicas sexy porno viejas chicas lesbianas gratis porno intercambios de soltera porno viejas tetudas naturales porno masturbaciones porno 80 estudiantes follando maduras follando en español xxx hentai porno de viejas putas viciosas masajistas videos de abuelas calientes porno actrices del porno duro videos pono gratis de chicas sexys desnudas ver pelicula porno italianas transexual videos españoles sexos gratis porno tranxesual videos porno vidios de coños videos pornoxx mujeres playas nudistas porno gratis de abuelas babosas sexso porno en castellano gratis eroticos videos pono gratis videos porno hentai porno con videos videos porno maduras velludas viejas lesbianas negras folladoras spanish porn porno gratis maduritas folladoras pornoxxx gangbang videos porno grati actrices porno gratuito videos follar gordas videos porno amas de masajes xxx gratis vídeos porno gordas actores porno anal video porno travestis maduras gratis actrices porno porno masturbaciones masculinas como chupar un coño depilado buenas videos sexo gratis porno 80 estudiantes follando descargar videos porno gratis muy peludas peliculas maduras gratis lesbico forzada xxx porno gratis peliculas maduras con amor porno anal videos porno gratis viejas cumloader xxx sex porn las mejores paginas de parejas follando con condon videos porno españolas video xxx hd videos gratis videos voyeur sexo arabe chicas para follar follando moras xxx gratis gorditas videos porno gratiss mujeres mayores follando culonas gratis tetonas faking vidios maduras gratis porn julia de negros porno trios mujeres tragando semen videos porno gratis de lesbianas negras mamando polla videos teens viejos xxx madres porno madura caliente amateur culonas y chicas 19 años lesbianas come coños chicas caliente virgen xxx gratis porno mamadas porno gratis mujeres haciendo el porno doble penetracion chupando pollas follando tetas grandes páginas porno sado gratis porno bbw triple penetracion anal videos de lesbianas petardas follando como follar por dinero torbe mujeres con madre y chicos maduras con polla porno francesas webcam porn hd porn free videos de maduras videos porn porno follando video chochos porno pov hd free videos porno porno maduras nacho vidal masturbandose porno gratis porno animado sexo interracial chicas porno tube viejas porno con polla larga como locas películas pornográficas gratis xxx gratis peliculas porno español videos sasha grey xxx culonas descargar videos porno de nacho vidal video porno japones videos gratis sexo entre lesbianas travesti xxx gratis gang bang porno sexo anal porn 18 años 70 video porno de travestis porno videos pornos gratis videos porno con enanas xxx videos sasha grey follando trios gratis video porno interracial videos porno gratis super pollas maduras x maduras lara latex ash hollywood corridas porno de madura follando en castellano web cam amater porno tub tube videos ver peliculas x grandes y hija porno x bdsm videos porno de porno pelirojas es.
... Harras kristitty Johanna Tukiainen ilmoitti menevänsä aamuhartauteen Marian kappeliin lauantaina Nyt hänestä tehdään oopperaa Lontoossa. Eikä se ole teinien yllyttämistä peppupornoiluun, jos rehellisesti kertoo että sekin voi joskus, hellästi tehtynä olla ihanaa. Avoinna ma-su klo Myös esiintyjät juhliin,polttareihin,synttäreille Ihminen on joskus heikko. En tuntenut missään vaiheessa kipua, en edes epämukavuutta kuten yleensä.
: Homoseksuaaliseen picture porn hymy lehti alastonkuvat
RUSKEA GAY VUOTO YHDYNNÄN JÄLKEEN SEKSI CHAT SUOMI 402
Homoseksuaaliseen picture porn hymy lehti alastonkuvat Isän, Markku Tukiaisen kiihkoton, asiallinen ja julkinen kirjoitus esikoistyttärelleen 1. Missä asioissa käytöksesi on samanlaista kuin kunnollisten kristittyjen elämä yleensä?? Johanna katsoi tanssijoita, sitten itseään. Hän himoitsee kaikkea maallista hyvää sillä maallisella hyvällä Jumala siunaa valittunsa. Seurakuntatyö teki aikoinaan Johannasta hyvän puhujan, mutta alkoholin ja lääkkeiden sekakäytön avikutuksesta ajatuksenjuoksu ja puhe ovat menneet sekavaksi horinaksi.
Sihteeri kemi vaimo homoseksuaaliseen luvalla vieraissa Nörttipoika veti syvään henkeä, voihkaisi. Truuttaan putelista reippaasti kädelleni ja hieron käsiäni reippaasti yhteen sekä levittääkseni liukuvoiteen kunnolla, että lämmittääkseni käsiäni. Molemmat ovat saaneet tuomion pahoinpitelystä, ja kumpikin on muka-myöntänyt alkoholisminsa ja lääkkeiden sekakäytön. Jumala, anna minulle syntini anteeksi sekä myös ne, jotka ovat minua vastaan rikkoneet. Kaiken lähtökohtana oli ydinperhe ja onnellisuus. Olisi pitänyt jättäytyä jo silloin seurastasi, mutta olet hyvä manipuloimaan, myönnän. Viesti rikkoo tai kehottaa rikkomaan Suomen lakia, tai sisältää loukkaavaa sisältöä.
Mutta rakastan Juhaa, ja hän rakastaa mua, ja me nautimme nyt pääsiäisestä täällä, aamulla kirkkoon, huomisiltana olisi pääsiäismessu täällä kirkossa myös. Ihana, kaunis, koskettava todistus, mutta valitettavasti sellaiselta joka sanoo toista ja tekee toista http: Usein kerätessään likaisia viinalaseja ja oluttuoppeja pöydistä hän silmäili tanssijoita lavalla. Olen suomalainen nainen ja silti minua halveksitaan. Minä tiedän sen, mutta se unohtuu niin kovin helposti niinä hetkinä, kun hellät kosketukseni torjutaan selänkäännöllä.

matches: hd hd hd hd hd hd hd hd


text:
EUR-Lex - 61990CJ0208 - EN - EUR-Lex
EUR-Lex - 61990CJ0208 - EN
Document 61990CJ0208
Theresa Emmott vastaan Minister for Social Welfare ja Attorney General.
High Court of Irelandin esittämä ennakkoratkaisupyyntö.
Tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa asioissa - Työkyvyttömyyseläke - Välitön oikeusvaikutus ja kansalliset muutoksenhakuajat.
Asia C-208/90.
Judgment of the Court of 25 July 1991. # Theresa Emmott v Minister for Social Welfare and Attorney General. # Reference for a preliminary ruling: High Court - Ireland. # Equal treatment in matters of social security - Disability benefit - Direct effect and time-limits for initiating proceedings before national courts. # Case C-208/90.
English special edition XI 00411
ECLI identifier: ECLI:EU:C:1991:333
Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti, Alankomaat, Euroopan komissio
*A9* High Court (Ireland), decision of 22/06/1990 (223/1988)
- Nederlandse jurisprudentie ; Administratiefrechtelijke beslissingen 1992 nº 1
Kamann, Hans-Georg: Vorrang des Gemeinschaftsrechts und Bestandskraft von Verwaltungsakten, Europa-Blätter 2000 p.87-93
Widdershoven, R.J.G.M.: Emmott : Nationale beroepstermijnen en gebrekkige omzetting EEG-Richtlijn; Tot het juiste tijdstip van uitvoering van een richtlijn kan een nalatige lidstaat aan particulieren niet tegenwerpen dat een rechtsgeding ter zake van de uit de richtlijn voortvloeiende aanspraken niet tijdig aanhangig is gemaakt, AB Klassiek, Standaarduitspraken bestuursrecht, opnieuw geannoteerd (Ed. W.E.J. Tjeenk Willink - Deventer) 1997 p.253-262
Kornprobst, Emmanuel: Droit fiscal 1992 1502
Pijnacker Hordijk, E.H.: Emmott, en hoe verder?, Nederlands juristenblad 1994 p.499-504
Müller-Franken, Sebastian: Gemeinschaftsrechtliche Fristenhemmung, richtlinienkonforme Auslegung und Bestandskraft von Verwaltungsakten, Deutsches Verwaltungsblatt 1998 p.758-765
Stadie, Holger: Unmittelbare Wirkung von EG-Richtlinien und Bestandskraft von Verwaltungsakten, Neue Zeitschrift für Verwaltungsrecht 1994 p.435-440
Barnard, Catherine: Community Law Rights, National Law Time Limits and Equal Pay and Treatment, Industrial Law Journal 1993 p.50-55
Higgins, Imelda: Equal Treatment and National Procedural Rules: one Step Forward, two Steps Back, Irish Journal of European Law 1995 Vol.4 p.18-29
Mok, M.R.: Gelijke behandeling mannen en vrouwen; overschrijding procesrechtelijke termijn in periode waarin richtlijn niet naar behoren is uitgevoerd, TVVS ondernemingsrecht en rechtspersonen 1993 p.134-135
Coppel, Jason: Time up for Emmott?, Industrial Law Journal 1996 p.153-160
Cousins, Mel: Equal Treatment, Married Women and Social Welfare Rights, Gazette of the Incorporated Law Society of Ireland 1991 p.391-396
X: Giurisprudenza italiana 1993 I Sez.I Col.1597-1598
Keunen, F.W.M.: EG-richtlijn zet nationale processuele bepaling opzij, Rechtspraak sociale verzekering 1992 nº 189
Oerlemans, P.C.J.: Emmott en de besluiten in strijd met de Zesde richtlijn, Weekblad voor fiscaal recht 1997 p.893-900
Barbieri, Ezio Maria: Norme comunitarie self-executing e decorrenza dei termini di prescrizione e di decadenza, Rivista italiana di diritto pubblico comunitario 1995 p.73-85
Plaza Martín, Carmen: Furthering the Effectiveness of EC Directives and the Judicial Protection of Individual Rights Thereunder, International and Comparative Law Quarterly 1994 p.26-54
Brouwer, O.W.: Nationale procedureregels en directe werking Gemeenschapsrecht, Nederlandse staatscourant 1991 nº 83 p.2
Wattel, Peter: Het spectaculaire trio Emmott, Francovich & Bonifaci, Weekblad voor fiscaal recht 1992 p.626-635
X: Revue de jurisprudence fiscale 1991 p.760
Szyszczak, Erika: Common Market Law Review 1992 p.604-614
Meij, A.W.H.: Nederlandse jurisprudentie ; Administratiefrechtelijke beslissingen 1992 nº 1
Lohse, W. Christian: Europäische Lücken in der Bestandskraft von Umsatzsteuer-Bescheiden?, Umsatzsteuer-Rundschau 1993 p.288-291
Dillich, D.: Il Foro italiano 1993 IV Col.325-327
Sewandono, I.: S.E.W. ; Sociaal-economische wetgeving 1992 p.783-788
Seibert, Holger: Europarechtliche Frist- und Bestandskrafthemmungen im Steuerrecht, Betriebs-Berater 1995 p.543-550
Mure, James: From Francovich to Biggs : Time-Limits, Legal Certainty and Rights under European Community Law, Journal of the Law Society of Scotland 1995 p.417-421
X: Revue de jurisprudence sociale 1991 p.671-672
Interprets 31979L0007 A04P1
11957E189-L3: N 18
31979L0007-A04P1: N 2 3 6 - 8 12 14 24
31979L0007-A05: N 3
31979L0007-A08: N 3
31979L0007: N 1
61976CJ0033: N 16
61979CJ0102: N 20
61982CJ0199: N 16
61983CJ0014: N 18
61985CJ0286: N 6 10 14
61985CJ0363: N 19
61989CJ0377: N 7 8
Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 25 päivänä heinäkuuta 1991. - Theresa Emmott vastaan Minister for Social Welfare ja Attorney General. - High Court of Irelandin esittämä ennakkoratkaisupyyntö. - Tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa asioissa - Työkyvyttömyyseläke - Välitön oikeusvaikutus ja kansalliset muutoksenhakuajat. - Asia C-208/90.
Oikeustapauskokoelma 1991 sivu I-04269
Ruotsink. erityispainos sivu I-00393
Suomenk. erityispainos sivu I-00411
1. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet - Direktiivit - Välitön oikeusvaikutus - Seuraukset - Mahdollisuus vedota yksityistä oikeussubjektia vastaan muutoksenhakua koskeviin kansallisiin sääntöihin ennen direktiivin asianmukaista saattamista osaksi kansallista oikeusjärjestystä - Hylättävyys
2. Sosiaalipolitiikka - Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa asioissa - Direktiivi 79/7/ETY - Muutoksenhakuaikaa koskevien kansallisten sääntöjen soveltaminen ennen direktiivin asianmukaista saattamista osaksi kansallista oikeusjärjestystä - Hylättävyys
1. Niin kauan kuin direktiiviä ei ole asianmukaisesti saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä, yksityisille oikeussubjekteille ei ole annettu mahdollisuutta saada tietää oikeuksistaan. Tämä yksityisten oikeussubjektien kannalta epävarma tilanne jatkuu jopa sellaisen tuomion jälkeen, jossa yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että kyseinen jäsenvaltio ei ole täyttänyt direktiivistä aiheutuvia velvoitteitaan, ja vaikka yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut, että jokin direktiivin säännöksistä on siinä määrin täsmällinen ja ehdoton, että siihen voidaan vedota kansallisessa tuomioistuimessa.
Ainoastaan direktiivin asianmukainen saattaminen osaksi kansallista oikeusjärjestystä voi päättää tämän epävarmuuden, ja vasta tällöin luodaan oikeusvarmuus, joka on tarpeen, jotta yksityisiä oikeussubjekteja voidaan vaatia vetoamaan oikeuksiinsa.
Ennen kuin direktiivin vastaisesti toimiva jäsenvaltio on asianmukaisesti saattanut direktiivin osak-si kansallista oikeusjärjestystään, sillä ei ole oikeutta vedota siihen, että oikeudenkäynti, jonka yksityinen oikeussubjekti on saattanut vireille sitä vastaan turvatakseen tämän direktiivin säännösten mukaiset oikeutensa, on saatettu vireille liian myöhään. Kyseinen määräaika voi alkaa vasta siitä ajankohdasta, kun direktiivi on asianmukaisesti saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä.
2. Ei ole yhteisön oikeuden mukaista, että jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset vetoavat prosessuaalisia määräaikoja koskeviin kansallisiin menettelysääntöihin oikeudenkäynnissä, jonka yksityinen oikeussubjekti on pannut vireille niitä vastaan kansallisissa tuomioistuimissa turvatakseen miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 4 artiklan 1 kohdasta välittömästi johtuvat oikeutensa, niin kauan kuin kyseinen jäsenvaltio ei ole asianmukaisesti saattanut tätä direktiiviä osaksi kansallista oikeusjärjestystä.
Asiassa C-208/90,
jonka High Court of Ireland on saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa riita-asiassa
Theresa Emmott
Minister for Social Welfare ja Attorney General
ennakkoratkaisun kansallisten muutoksenhakuaikojen sekä miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY (EYVL 1979, L 6, s. 24) 4 artiklan 1 kohdan välittömän oikeusvaikutuksen välisestä korrelaatiosta,
- Theresa Emmottin puolesta senior counsel Mary Robinson ja barrister-at-law Gerard Durcan, joiden toimeksiantajana on solicitors Gallagher Shatter,
- Irlannin hallituksen ja pääasian vastaajien puolesta chief state solicitor Louis J. Dockery, avustajinaan senior counsel David Byrne ja barrister-at-law Aindrias O'Caoimh,
- Alankomaiden hallituksen puolesta ulkoasiainministeriön valtiosihteeri B. R. Bot,
- Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen puolesta treasury solicitor Hussein A. Kaya,
- Euroopan yhteisöjen komission puolesta oikeudellisen yksikön virkamies Karen Banks,
kuultuaan Theresa Emmottin edustajan senior counsel Mary Finlayn, Irlannin hallituksen, Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen edustajan barrister C. Vajdan ja komission 20.2.1991 pidetyssä istunnossa esittämät huomautukset,
kuultuaan julkisasiamiehen 23.4.1991 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
1 High Court of Ireland on 22.6.1990 tekemällään ja yhteisöjen tuomioistuimeen 12.7.1990 saapuneella päätöksellään esittänyt ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla ennakkoratkaisukysymyksen, jossa kysytään, voiko jäsenvaltio, joka ei ole asianmukaisella tavalla saattanut miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annettua neuvoston direktiiviä 79/7/ETY (EYVL 1979, L 6, s. 24, jäljempänä 'direktiivi') osaksi kansallista lainsäädäntöä, vedota prosessuaalisten määräaikojen päättymiseen sellaista yksityistä vastaan, joka pyrkii tuomioistuinteitse toteuttamaan oikeutensa, jotka perustuvat tämän direktiivin sellaisiin säännöksiin, jotka ovat riittävän täsmälliset ja ehdottomat vedottaviksi kansallisessa tuomioistuimessa.
2 Tämä kysymys on esitetty riita-asiassa, jossa kantajana on T. Emmott ja vastaajana Irlannin Minister for Social Welfare ja Attorney General ja joka koskee sosiaalietuuksien lisiä, joita T. Emmott vaatii itselleen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan perusteella.
3 Tässä säännöksessä kielletään kaikenlainen sukupuoleen perustuva syrjintä etenkin etuuksien laskentaperusteissa, aviopuolisosta ja huollettavista johtuvat lisät mukaan lukien. Direktiivin 5 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaikki tasa-arvoisen kohtelun periaatteen vastaiset lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset kumotaan. Direktiivin 8 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on saatettava direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan kuuden vuoden kuluessa sen tiedoksi antamisesta, siis ennen 23.12.1984.
4 Direktiivi saatettiin osaksi Irlannin lainsäädäntöä 16.7.1985 annetulla Social Welfare (No 2) Actillä, jonka säännökset tulivat kuitenkin voimaan vasta vuoden 1986 kuluessa. Tässä laissa, joka ei tullut voimaan takautuvasti ennen 23.12.1984, vahvistettiin sekä miehille että naisille yhdenmukaiset etuusmäärät ja samanlaiset edellytykset aviopuolisoon ja huollettaviin perustuviin lisiin.
5 Minister for Social Welfare (sosiaaliministeriö) on kuitenkin 12.12.1986 antanut säännöstön Social Welfare (Preservation of Rights) (No 2) Regulations 1986 (Statutory Instrument No 422 of 1986). Tämän säännöstön perusteella oikeus toistuviin korvaaviin avustuksiin varattiin siirtymäajaksi naimisissa oleville miehille, jotka edellä tarkoitetun 16.7.1985 voimaan tulleen lain johdosta olivat menettäneet oikeutensa aviopuolisoon perustuvien sosiaalietuuksien automaattisiin lisiin. Näitä siirtymäsäännöksiä on jatkettu useaan otteeseen ja joka tapauksessa ainakin 2.1.1989 saakka.
6 Erään aiemman asian yhteydessä, jossa kaksi naimisissa olevaa naista haki muutosta tuomioon saadakseen samoilta vastaajilta saman suuruisen sosiaalietuuden kuin se, jota maksettiin samanlaisessa perhetilanteessa oleville naimisissa oleville miehille, yhteisöjen tuomioistuin on ratkaissut High Court of Irelandin esittämän ennakkoratkaisukysymyksen siten, että edellä tarkoitetun direktiivin 4 artiklan 1 kohtaan voitiin vedota 23.12.1984 alkaen kaikkien kyseisen direktiivin vastaisten kansallisten säännösten soveltamisen estämiseksi ja että jos direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteitä ei toteutettu, naisilla oli oikeus tulla kohdelluksi saman järjestelmän mukaisesti, jota sovellettiin samassa tilanteessa oleviin miehiin (katso asiassa 286/85, McDermott ja Cotter, 24.3.1987 annettu tuomio, Kok. 1987, s. 1453).
7 Asiassa Cotter ja McDermott vastaan Minister for Social Welfare ja Attorney General (C-377/89, Kok. 1991, s. I-1155), jossa samat kantajat esittivät uusia vaatimuksia, yhteisöjen tuomioistuin on Supreme Court of Irelandin esittämään ennakkoratkaisukysymykseen 13.3.1991 antamassaan tuomiossa vastannut, että edellä mainitun direktiivin 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että naimisissa olevilla naisilla on oikeus saada samat etuuksien lisät ja korvaavat avustukset kuin samanlaisessa perhetilanteessa olevilla naimisissa olevilla miehillä, vaikka tämä aiheuttaisi kaksoiskorvauksia tai loukkaisi Irlannin lainsäädännössä olevaa perusteettoman edun saamisen kieltoa.
8 Edellä mainitun tuomion 24 kohdan mukaisesti direktiivi ei sisällä yhtään sellaista poikkeusta 4 artiklan 1 kohdassa säädettyyn tasa-arvoisen kohtelun periaatteeseen, joka oikeuttaisi aikaisempien kansallisten säännösten syrjivän vaikutuksen pidentämisen. Tämän johdosta jäsenvaltio ei 23.12.1984 jälkeen voi jatkaa epätasa-arvoista kohtelua, joka johtuu siitä, että korvaavien avustusten saamisoikeuteen sovelletaan tätä päivämäärää aikaisemmin voimassa olleita ehtoja. Se, että epätasa-arvoisuus johtuu siirtymäajan säännöksistä, ei anna aihetta toisenlaiseen johtopäätökseen.
9 Theresa Emmott on naimisissa ja hänellä on lapsia. Irlannin sosiaaliturvalainsäädännön mukaisesti hän on 2.12.1983 lähtien saanut työkyvyttömyysavustusta. Hän on kuitenkin saanut etuuden 18.5.1986 saakka ainoastaan tänä aikana kaikkiin naimisissa oleviin naisiin sovelletun vähennetyn määrän mukaisena. Irlannin lainsäädännön muutosten johdosta hänen etuuttaan muutettiin kolmesti: 19.5.1986 lähtien hän sai korvauksensa sekä miehiin että naisiin sovellettavan määrän suuruisena saamatta kuitenkaan lisiä huollettavana olevista lapsista. Nämä lisät myönnettiin hänelle vasta 17.11.86 lähtien. Kesäkuussa vuonna 1988 hänelle lopulta myönnettiin takautuvasti 28.1.1988 lähtien sekä miehiin että naisiin sovellettavan määrän mukainen henkilökohtainen työkyvyttömyyseläke sekä siihen liittyvät lapsikorotukset.
10 Heti yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainitun 24.3.1987 antaman tuomion jälkeen Emmott ryhtyi kirjeenvaihtoon Minister for Social Welfaren kanssa saadakseen 23.12.1984 lähtien saman suuruisen etuuden kuin samassa tilanteessa oleva naimisissa oleva mies.
11 Ministeriöstä on 26.6.1987 päivätyllä kirjeellä vastattu asianosaiselle, että koska direktiiviä koskeva riita-asia oli vielä vireillä High Courtissa, hänen pyyntöään koskevaa päätöstä ei voida tehdä, ja että hänen pyyntönsä tutkittaisiin heti kun kyseinen tuomioistuin olisi tehnyt päätöksensä.
12 High Court on 22.7.1988 antamallaan määräyksellä antanut Emmottille luvan judicial review -menettelyn vireillesaattamiseen niiden etuuksien saamiseksi, joita ei edellä mainitun direktiivin 4 artiklan 1 kohdan vastaisesti ollut maksettu hänelle 23.12.1984 alkaen, eli asianmukaisen suuruisen henkilökohtaisen työkyvyttömyysavustuksen lisän ja aviopuoliso- ja lapsikorotukset ja korvaavat avustukset. Kansallinen tuomioistuin ei kuitenkaan ole rajoittanut vastaajien oikeutta vedota prosessuaalisten määräaikojen noudattamatta jättämiseen.
13 Vuoden 1986 Rules of the Superior Courtsin mukaisesti tässä asiassa sovellettava määräys on Order 84, Rule 21 (1), joka kuuluu seuraavasti:
"Hakemus luvan saamiseksi judicial review -menettelyn vireillesaattamista varten on tehtävä lyhyen ajan kuluessa ja joka tapauksessa kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona perusteet vireillesaattamiselle ilmenivät ensimmäistä kertaa, tai kuuden kuukauden kuluessa, jos menettelyllä pyritään certiorari -päätöksen saamiseen, ellei tuomioistuin pidä muutoksenhakuajan pidentämistä tarpeellisena."
14 Koska kansalliset viranomaiset, joita asia koskee, ovat väittäneet, että asianosaisen viivyttely asian vireillepanossa esti pyynnön hyväksymisen, High Court on 22.6.1990 tekemällään päätöksellä esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
"Onko yhteisöjen tuomioistuimen asiassa McDermott ja Cotter (asiassa 286/85, Kok. 1987, s. 1453) 24.3.1987 antamaa tuomiota, jossa yhteisöjen tuomioistuin on vastannut High Courtin ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla esittämiin kysymyksiin 19.12.1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 4 artiklan 1 kohdan säännösten tulkinnasta seuraavasti:
'1) Kaikenlaisen sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltämistä sosiaalialalla koskevan, 19.12.1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 4 artiklan 1 kohtaan voidaan vedota, jos direktiiviä ei ole pantu täytäntöön, 23.12.1984 lähtien kyseisen 4 artiklan 1 kohdan vastaisten kaikkien kansallisten säännösten soveltamisen estämiseksi.
2) Jos direktiivin 4 artiklan 1 kohtaa ei ole pantu täytäntöön, naisilla on oikeus siihen, että heihin sovelletaan samaa järjestelmää kuin samassa tilanteessa oleviin miehiin, sillä jos kyseisen direktiivin täytäntöönpano on laiminlyöty, tämä järjestelmä on ainoa asianmukainen viitejärjestelmä.',
tulkittava siten, että kun kysymyksessä on kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävänä oleva asia, jonka naimisissa oleva nainen on pannut vireille vedoten tämän direktiivin 4 artiklan 1 kohtaan tullakseen kohdelluksi tasa-arvoisesti ja saadakseen korvauksen kärsimästään syrjinnästä, joka johtui siitä, ettei hänen tapaukseensa sovellettu samassa tilanteessa oleviin miehiin sovellettavia sääntöjä, jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset loukkaavat yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita vetoamalla asiassa kansallisiin, erityisesti prosessuaalisia määräaikoja koskeviin menettelysääntöihin rajoittaakseen tällaista korvausta tai kieltäytyäkseen siitä?"
15 Pääasiaa koskevia oikeudellisia säännöksiä ja tosiseikkoja, menettelyn kulkua sekä yhteisöjen tuomioistuimessa esitettyjä kirjallisia huomautuksia koskevat tarkemmat tiedot ilmenevät suullista käsittelyä varten laaditusta kertomuksesta. Oikeudenkäyntiasiakirjojen näitä osia käsitellään jäljempänä vain mikäli se on tarpeen yhteisöjen tuomioistuimen perustelujen selvittämiseksi.
16 Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan (katso erityisesti asiassa 33/76, Rewe, 16.12.1976 annettu tuomio, Kok. 1976, s. 1989; asiassa 199/82, San Giorgio, 9.11.1983 annettu tuomio, Kok. 1983, s. 3595) siinä tilanteessa, että asiaa koskevaa yhteisön säännöstöä ei ole, kunkin jäsenvaltion sisäisessä oikeusjärjestyksessä voidaan antaa menettelysäännöt sellaisia oikeussuojakeinoja varten, joilla pyritään turvaamaan yhteisön oikeuden välittömästä oikeusvaikutuksesta johtuvat yksityisten oikeussubjektien oikeudet. Nämä menettelysäännöt eivät kuitenkaan saa olla epäedullisempia kuin ne, jotka koskevat samankaltaisia jäsenvaltion kansalliseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia, eivätkä ne saa olla sellaisia, että yhteisön oikeudessa annettujen oikeuksien käyttäminen on käytännössä mahdotonta.
17 Vaikka nämä kaksi edellytystä periaatteessa täyttyvät silloin, kun oikeussuojakeinojen käyttäminen on mahdollista kohtuullisen pituisessa määräajassa, jonka noudattamatta jättämisestä seuraa oikeudenmenetys, on direktiivien erityisluonne kuitenkin otettava huomioon.
18 Perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen kohdan mukaan "direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, mutta jättää kansallisten viranomaisten valittavaksi muodon ja keinot". Vaikka tämä määräys jättää jäsenvaltioille vapauden valita tavat ja keinot direktiivin täytäntöönpanon varmistamiseksi, vapauteen sisältyy kuitenkin jokaista jäsenvaltiota, jolle direktiivi on osoitettu, koskeva velvoite toteuttaa osana kansallista oikeusjärjestystä ja direktiivissä asetettujen tavoitteiden mukaisesti kaikki direktiivin täyden vaikutuksen varmistamiseksi tarvittavat toimenpiteet (katso tuomio asiassa 14/83, Van Colson ja Kamann, 10.4.1984 annettu tuomio, Kok. 1984, s. 1891).
19 Tältä osin on tarpeen muistuttaa, että jäsenvaltioilla on velvollisuus varmistaa, että direktiivi on kokonaisuudessaan riittävän selkeästi ja täsmällisesti täytäntöönpantu, jotta silloin, kun niiden tarkoituksena on perustaa oikeuksia yksityisille oikeussubjekteille, nämä saisivat tietää oikeuksistaan ja tarvittaessa vedota niihin kansallisissa tuomioistuimissa (katso erityisesti asiassa 363/85, komissio v. Italia, 9.4.1987 annettu tuomio, Kok. 1987, s. 1733).
20 Yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että ykstyisillä on oikeus vedota tuomio-istuimissa direktiiviin jäsenyysvelvoitteensa noudattamatta jättänyttä jäsenvaltiota vastaan ainoastaan erityisolosuhteissa eli erityisesti, jos jokin jäsenvaltio on jättänyt toteuttamatta vaaditut täytäntöönpanotoimenpiteet tai toteuttanut direktiivin kanssa ristiriidassa olevia toimenpiteitä. Jäsenvaltio ei voi kuitenkaan perustella tällä vähimmäistakeella, joka johtuu jäsenvaltioille direktiiveistä johtuvien velvoitteiden sitovasta luonteesta, sitä, ettei se ole toteuttanut määräajassa kunkin direktiivin tavoitteen mukaisia täytäntöönpanotoimenpiteitä (katso asiassa 102/79, komissio v. Belgia, 6.5.1980 annettu tuomio, Kok. 1980, s. 1473).
21 Niin kauan kuin direktiiviä ei ole asianmukaisesti saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä, yksityisille oikeussubjekteille ei ole annettu mahdollisuutta saada tietää oikeuksistaan. Tämä yksityisten oikeussubjektien kannalta epävarma tilanne jatkuu jopa sellaisen tuomion jälkeen, jossa yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että kyseinen jäsenvaltio ei ole täyttänyt direktiivistä aiheutuvia velvoitteitaan, ja vaikka yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut, että jokin direktiivin säännöksistä on siinä määrin täsmällinen ja ehdoton, että siihen voidaan vedota kansallisessa tuomioistuimessa.
22 Ainoastaan direktiivin asianmukainen saattaminen osaksi kansallista oikeusjärjestystä voi päättää tämän epävarmuuden, ja vasta tällöin luodaan oikeusvarmuus, joka on tarpeen, jotta yksityisiä oikeussubjekteja voidaan vaatia vetoamaan oikeuksiinsa.
23 Ennen kuin direktiivin vastaisesti toimiva jäsenvaltio on asianmukaisesti saattanut direktiivin osaksi kansallista oikeusjärjestystään, sillä ei ole oikeutta vedota siihen, että oikeudenkäynti, jonka yksityinen oikeussubjekti on saattanut vireille sitä vastaan turvatakseen tämän direktiivin säännösten mukaiset oikeutensa, on saatettu vireille liian myöhään. Kyseinen määräaika voi alkaa vasta siitä ajankohdasta, kun direktiivi on asianmukaisesti saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä.
24 Ennakkoratkaisukysymykseen on siis vastattava siten, että ei ole yhteisön oikeuden mukaista, että jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset vetoavat prosessuaalisia määräaikoja koskeviin kansallisiin menettelysääntöihin oikeudenkäynnissä, jonka yksityinen oikeussubjekti on pannut vireille niitä vastaan kansallisissa tuomioistuimissa turvatakseen direktiivin 79/7/ETY 4 artiklan 1 kohdasta välittömästi johtuvat oikeutensa, niin kauan kuin kyseinen jäsenvaltio ei ole asianmukaisesti saattanut tätä direktiiviä osaksi kansallista oikeusjärjestystä.
25 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Irlannin, Alankomaiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksille sekä Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita kuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikuluista.
on ratkaissut High Court of Irelandin 22.6.1990 tekemällään päätöksellä esittämän kysymyksen seuraavasti:
Ei ole yhteisön oikeuden mukaista, että jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset vetoavat prosessuaalisia määräaikoja koskeviin kansallisiin menettelysääntöihin oikeudenkäynnissä, jonka yksityinen oikeussubjekti on pannut vireille niitä vastaan kansallisissa tuomioistuimissa turvatakseen miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 4 artiklan 1 kohdasta välittömästi johtuvat oikeutensa, niin kauan kuin kyseinen jäsenvaltio ei ole asianmukaisesti saattanut tätä direktiiviä osaksi kansallista oikeusjärjestystä.

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


text:
KHO:2018:39 - Korkein hallinto-oikeus
Etusivu » Päätöksiä » Vuosikirjapäätökset » Vuosikirjapaatos » KHO:2018:39
KHO:2018:39
Lastensuojelu – Huostaanotto ja sijaishuoltoon sijoittaminen – Läheisverkoston kartoittaminen – Kasvuolosuhteet – Kokonaisarviointi – Kasvuolosuhteet vanhempien ja oheishuoltajien luona – Lapsen huollosta ja asumisesta päättäminen tai sopiminen – Lapsen huoltoa ja asumista koskevan määräyksen ja huostaanoton suhde – Lapsen sijoittaminen väliaikaisesti vanhempansa tai muun huoltajansa luokse – Lapsen sijoittaminen oheishuoltajansa luokse
Vuosikirjanumero: KHO:2018:39
Taltionumero: 1241
Diaarinumero: 2557/3/16
ECLI-tunniste: ECLI:FI:KHO:2018:39
Viranhaltija oli lapsen asuessa oheishuoltajiensa luona tehnyt hallinto-oikeudelle hakemuksen lapsen huostaanottamiseksi ja sijoittamiseksi oheishuoltajiensa luokse.
Hallinto-oikeus oli hylännyt lapsen huostaanottoa ja sijaishuoltoon sijoittamista koskevan hakemuksen. Hallinto-oikeus oli arvioinut huostaanoton ja sijaishuoltoon sijoittamisen edellytyksiä siitä lähtökohdasta, olivatko lapsen kasvuolosuhteet oheishuoltajiensa luona uhanneet vakavasti vaarantaa lapsen terveyttä tai kehitystä lastensuojelulain 40 §:n 1 momentin 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Hallinto-oikeus oli todennut muun ohella, ettei olosuhteissa oheishuoltajien luona ollut edes väitetty olevan puutteita. Hallinto-oikeus oli katsonut, etteivät lapsen kasvuolosuhteet olleet uhanneet vaarantaa lapsen terveyttä tai kehitystä siitä huolimatta, että sosiaalitoimella oli hakemuksen mukaan ollut vaikeuksia avohuollon tukitoimien järjestämisessä oheishuoltajille tai että lapsen huoltajilla ja oheishuoltajilla oli puutteita keskinäisessä kommunikoinnissa. Hallinto-oikeus oli lisäksi todennut, että lapsen asumisesta päätetään ensisijaisesti lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta annetun lain nojalla vanhempien ja muun huoltajan välisellä sopimuksella tai käräjäoikeuden päätöksellä ja että lastensuojelulain 49 §:n 3 momentista johtui, ettei huostaanotettua lasta voida sijoittaa pysyvästi vanhemman tai muun huoltajan luokse.
Hakemuksen tehnyt viranhaltija valitti hallinto-oikeuden päätöksestä korkeimpaan hallinto-oikeuteen.
Korkein hallinto-oikeus totesi lastensuojelulain säätämiseen johtaneesta hallituksen esityksestä (HE 252/2006 vp) käyvän ilmi, että lastensuojelulain 32 §:n 2 momentin tarkoituksena on täsmentää lapsen huollosta annettavan määräyksen suhdetta huostaanottoon. Vaikka lapsen tilanteen turvaamiseksi on ensisijaisesti haettava lapsen huoltoa ja asumista koskevaa määräystä, tämä kuitenkaan ei saa vaarantaa lapsen tilannetta silloin, kun lastensuojelulain 40 §:n mukaiset huostaanoton edellytykset täyttyvät. Lastensuojelulain 40 §:ssä säädettyjen huostaanoton edellytysten täyttyessä lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta annetun lain nojalla annettavan lapsen huoltoa ja asumista koskevan määräyksen lähtökohtainen ensisijaisuus ei ole esteenä lastensuojelulain mukaiselle huostaanotolle.
Edellä mainitusta hallituksen esityksestä käy lisäksi ilmi, että lastensuojelulain 40 §:n 1 momentissa oli kodin olosuhteiden sijasta ehdotettu käytettäväksi sanaa kasvuolosuhteet. Sanamuodon muutoksen tarkoituksena oli ollut laajentaa huostaanoton edellytyksiä tilanteisiin, joissa lapsen terveyden ja kehityksen vaarantumisen vakava uhka ei johdu suoranaisesti lapsen kotiin liittyvistä syistä, vaan muista kasvuolosuhteista.
Korkein hallinto-oikeus katsoi toisin kuin hallinto-oikeus, että lapsen kasvuolosuhteista tehtävässä kokonaisarvioinnissa tuli ottaa huomioon lapsen kasvuolosuhteet oheishuoltajiensa luona sekä kasvuolosuhteet vanhempiensa luona. Huomioon oli otettava myös asumisolosuhteiden nykyinen epävarmuus sekä vanhempien suhtautuminen lapsen välttämättömien palvelujen ja tukitoimien toteuttamiseen. Myös avohuollon tukitoimien sopivuutta, mahdollisuutta ja riittävyyttä tuli arvioida ottaen huomioon lapsen kasvuolosuhteet kokonaisuudessaan.
Asiassa ei ollut kysymys lastensuojelulain 49 §:n 3 momentissa tarkoitetusta lapsen kotiin palaamisen valmistelusta kodin ulkopuolisen sijoituksen jälkeen tai lapsen sijoittamisesta muusta kyseisessä säännöksessä tarkoitetusta syystä väliaikaisesti vanhempansa tai muun huoltajansa hoidettavaksi tai kasvatettavaksi. Mainitusta säännöksestä ei kysymyksessä olleissa olosuhteissa johtunut estettä sijoittaa lasta huostaanotettuna oheishuoltajansa luokse.
Korkein hallinto-oikeus kumosi hallinto-oikeuden päätöksen ja palautti asian hallinto-oikeudelle uudelleen käsiteltäväksi huostaanoton ja sijaishuoltoon sijoittamisen edellytysten selvittämistä varten sekä sen jälkeen uudelleen ratkaistavaksi.
Lastensuojelulaki 4 §, 32 § 1 ja 2 momentti, 40 §, 45 § 1 momentti, 49 § 1–3 momentti ja 50 §
Helsingin hallinto-oikeus 28.6.2016 nro 16/0537/2
Asian taustaa	B:n ja C:n lapsi, 13.8.2012 syntynyt D oli 14.11.2013 sijoitettu kiireellisesti E:n vastaanottoyksikköön A:n kaupungissa. D oli siirtynyt F:n ja G:n luokse H:n kuntaan 1.1.2014 lapsen hoito läheisverkostossa -päätöksellä. F ja G ovat 31.1.2014 alkaen toimineet D:n oheishuoltajina vanhempien ohella. Myöhemmin biologisten vanhempien vaatiessa lasta asumaan takaisin luokseen D oli 28.3.2014 sijoitettu kiireellisesti oheishuoltajilleen ja Helsingin hallinto-oikeudelle oli tehty D:n huostaanottoa koskeva hakemus.
Hallinto-oikeus oli 5.12.2014 antamallaan päätöksellä numero 14/1007/2 kumonnut kiireellistä sijoitusta koskevan päätöksen vanhempien valituksesta sekä hylännyt huostaanottoa koskevan hakemuksen.
A:n kaupungin lastensuojelun avohuollon sosiaalityön päällikkö on vaatinut, että B:n ja C:n lapsi D otetaan A:n kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan huostaan ja sijoitetaan sijaishuoltoon F:n ja G:n perhekotiin H:n kuntaan. Hakemuksessa on vaadittu myös, että hallinto-oikeus määrää, että päätös pannaan täytäntöön heti, koska täytäntöönpanoa ei voida siirtää vaarantamatta D:n terveyttä ja kehitystä.
Hakemuksen perusteluina on esitetty muun ohella seuraavaa:
D:n ottaminen sosiaali- ja terveyslautakunnan huostaan on välttämätöntä, koska hänen tarpeidensa mukaisen hoidon varmistaminen vaatii lastensuojelun pitkäaikaista, tiivistä ja vahvaa mukanaoloa. Lastensuojelulla on erityinen velvollisuus varmistaa, että D:n hoitoon ja kasvatukseen liittyvät pitkäaikaiset erityistarpeet otetaan huomioon erittäin vahvasti.
D on asunut suurimman osan elämästään oheishuoltajiensa perheessä. D:n ja oheisvanhempien välillä on kiintymyssuhde. D:n paluu biologisille vanhemmilleen A:n kaupunkiin ei ole mahdollista eikä hänen etunsa mukaista. Biologisten vanhempien käsitys erityistarpeisen lapsen tarvitsemasta hoidosta, huolenpidosta ja vuorovaikutuksesta ei ole syventynyt sosiaalityöntekijöiden kanssa käytyjen keskustelujen ja lasta koskevien lausuntojen läpikäymisen myötä. Oheishuoltajien mukaan vuorovaikutus D:n ja biologisten vanhempien välillä on heikkoa, eikä D:llä ja äidillä ole yhteistä kieltä. D:n biologisilla vanhemmilla ei ole riittävää kykyä ja voimavaroja vastata D:n vaativiin erityistarpeisiin.
D:n hoitoa on yritetty järjestää hänen sukulaistensa ja oheishuoltajiensa F:n ja G:n luona lastensuojelulain 32 §:n mukaisesti läheisverkostoratkaisulla. Läheisverkostopäätös on kuitenkin osoittautunut täysin sopimattomaksi ratkaisuksi, eikä sillä voida riittävällä tavalla turvata oheishuoltajille lastensuojelun vahvaa ohjausta ja tukea. Päätös on vakavasti vaarantanut D:n kasvatuksen, hoidon ja edun pidemmällä tähtäimellä, koska työskentelyä on voitu tehdä ainoastaan avohuollon keinoin. A:n kaupungin lastensuojelun on ollut mahdotonta järjestää riittävää avohuoltoa H:n kuntaan. Lisäksi huoltajien välinen kommunikointi ei onnistu D:n asioiden hoitamisessa, vaikka avohuollossa on pyritty kommunikointiyhteyttä luomaan.
F ja G ovat peruuttaneet hakemuksensa D:n määräämisestä asumaan heidän luonaan I:n käräjäoikeudessa vireillä olleessa huoltajuuskiistassa. H:n kunnan lastensuojelun käräjäoikeudelle asiassa tekemä selvitys ei ole puoltanut F:n ja G:n hakemusta sillä perusteella, että D:n etu vaarantuu, mikäli hän jatkaa asumista oheishuoltajilla läheisverkostoratkaisuun perustuen.
Huostaanottopäätöksen nojalla oikeudellinen vastuu D:n hoidosta ja kasvatuksesta olisi A:n kaupungin sosiaali- ja terveysvirastolla. Näin voidaan parhaiten turvata tilanne, jossa F:n ja G:n perhe voi keskittyä toimimaan D:n sijaisperheenä. D:n sijoittaminen F:n ja G:n sijaishoitoon takaa vakaan ja turvallisen arjen, jossa F ja G voivat perhehoitajina ylläpitää arjen rakenteita, koulunkäyntiä ja hoitokontakteja.
Helsingin hallinto-oikeus on hylännyt hakemuksen D:n ottamisesta A:n kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan huostaan ja hänen sijoittamisestaan sijaishuoltoon F:n ja G:n perhekotiin H:n kuntaan. Tällä ratkaisulla ei ole otettu kantaa siihen, onko lapsi muulla perusteella oheishuoltajiensa luona.
Hallinto-oikeus on lausunut johtopäätöksenään seuraavan:
Hallinto-oikeus toteaa, että D on vuoden 2014 alusta alkaen asunut oheishuoltajiensa G:n ja F:n luona, joten asiassa tulee lähtökohtaisesti arvioitavaksi se, uhkaavatko kasvuolosuhteet heidän luonaan vakavasti vaarantaa D:n terveyttä tai kehitystä. Olosuhteissa oheishuoltajien luona ei ole edes väitetty olevan puutteita, vaan päinvastoin on todettu, että he kykenevät tarjoamaan hyvän perushoidon ja turvallisuuden D:lle sekä turvaamaan hänen hoitokontaktinsa. Hakemuksen mukaan F ja G ovat kykeneviä myös vastaamaan D:n erityistarpeisiin. Hallinto-oikeus katsoo, että D:n kasvuolosuhteet eivät tällä hetkellä uhkaa vaarantaa hänen terveyttään tai kehitystään siitä huolimatta, että sosiaalitoimella on hakemuksen mukaan vaikeuksia avohuollon tukitoimien järjestämisessä oheishuoltajille tai että D:n huoltajilla ja oheishuoltajilla on puutteita keskinäisessä kommunikoinnissa.
Hallinto-oikeus toteaa edelleen, että lapsen asumisesta päätetään ensisijaisesti lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta annetun lain nojalla vanhempien ja muun huoltajan välisellä sopimuksella tai käräjäoikeuden päätöksellä. Lastensuojelulain 49 §:n 3 momentista johtuu, että huostaanotettua lasta ei voida sijoittaa pysyvästi vanhemman tai muun huoltajan luokse. Lisäksi hallinto-oikeus toteaa, että puutteet eri viranomais[t]en välisessä yhteistyössä ei ole sellainen peruste, jolla on merkitystä arvioitaessa huostaanoton edellytysten täyttymistä.
Edellä esitetyn perusteella hallinto-oikeus katsoo, ettei edellytyksiä D:n huostaanottamiseksi ja sijaishuoltoon sijoittamiseksi ole.
Lastensuojelulaki 2 § 1 momentti, 4 § 3 momentti, 32 § 2 momentti, 40 §, 49 § 1–3 momentti ja 50 §
Asian ovat ratkaisseet hallinto-oikeuden jäsenet Rita Ruuhimäki, Airi Helenius ja Pia Eriksson. Esittelijä Anne Rautiainen.
Merkinnät	D:n lisäksi myös kolme hänen sisarustaan oli siirtynyt F:n ja G:n luokse H:n kuntaan 1.1.2014 lapsen hoito läheisverkostossa -päätöksellä. F ja G ovat 31.1.2014 alkaen toimineet myös näiden kolmen D:n sisaruksen oheishuoltajina vanhempien ohella.
Helsingin hallinto-oikeus on 28.6.2016 antamillaan erillisillä päätöksillä hylännyt myös A:n kaupungin lastensuojelun avohuollon sosiaalityön päällikön hakemukset D:n kolmen mainitun sisaruksen ottamisesta A:n kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan huostaan ja heidän sijoittamisestaan sijaishuoltoon F:n ja G:n perhekotiin H:n kuntaan.
A:n kaupungin lastensuojelun avohuollon sosiaalityön päällikkö on valittanut korkeimpaan hallinto-oikeuteen myös edellä mainituista Helsingin hallinto-oikeuden päätöksistä (korkeimman hallinto-oikeuden diaarinumerot 2558/3/16, 2559/3/16 ja 2560/3/16).
A:n kaupungin lastensuojelun avohuollon sosiaalityön päällikkö on valituksessaan vaatinut, että hallinto-oikeuden päätös kumotaan ja että D otetaan A:n kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan huostaan ja sijoitetaan sijaishuoltoon F:n ja G:n perhekotiin H:n kuntaan. Hän on myös vaatinut, että korkein hallinto-oikeus toimittaa asiassa suullisen käsittelyn, jossa tulisi kuulla esimerkiksi lapsista hoitovastuussa olevia lääkäreitä lapsen psyykkisen hyvinvoinnin edellytysten turvaamisesta.
Lastensuojelulain 2 §:n 1 momentin mukaan ensisijainen vastuu lapsen hyvinvoinnista on lapsen vanhemmilla ja muilla huoltajilla. Säännöksen tulkinnassa on otettava huomioon myös saman lain 4 §:n 3 momentti, joka velvoittaa järjestämään sijaishuollon viivytyksettä, kun se on lapsen edun kannalta tarpeellista.
Lastensuojelulain 40 §:n 1 momentin mukaan sosiaali- ja terveyslautakunnalla on huostaanoton laissa säädettyjen edellytysten täyttyessä ehdoton velvollisuus ottaa lapsi huostaan ja järjestää hänelle sijaishuolto. Lapsen sijaishuollolla tarkoitetaan saman lain 49 §:n 1 momentin mukaan sijoitetun lapsen hoidon ja kasvatuksen järjestämistä kodin ulkopuolella. Pykälän 2 momentin perusteella lapsen sijaishuolto voidaan järjestää perhehoitona, laitoshuoltona tai muulla lapsen tarpeiden edellyttämällä tavalla.
Lastensuojelulain 49 §:n 3 momentissa tarkoitetaan tilannetta, jossa lapsi sijoitetaan kotiinsa, josta hänet on aiemmin sijoitettu kodin ulkopuoliseen hoitoon, eikä tilannetta, jossa lapsi sijoitetaan sijaishuoltoon vanhempien ohella lapsen huoltajiksi tuomioistuimen päätöksellä määrättyjen henkilöiden hoitoon. Tämä on otettava huomioon myös säännöksessä tarkoitetun "muun huoltajan" käsitettä tulkittaessa. Käsitteen rinnastaminen lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta annetussa laissa tarkoitettuun tuomioistuimen päätöksellä määrättyyn huoltajaan ei liene perusteltua.
Huostaanottohakemuksen liitteenä olleessa H:n kunnan sosiaalilautakunnan selvityksessä I:n käräjäoikeudelle todettiin, että lapsen kokonaistilanne vaatii erityisen vahvaa sosiaalityön koordinaatiota ja että intensiivinen lastensuojelun sosiaalityö ja sosiaalilautakunnan päätäntävalta eivät ole mahdollisia nykyisellä, oheishuoltajuuteen perustuvalla järjestelyllä. Selvityksen laatineet sosiaalityöntekijät katsoivat myös, että lapsen edun mukaista on ratkaista asia lastensuojelun toimenpitein.
Lapsen hoidon järjestäminen hänen läheisverkostossaan oheishuoltajiksi määrättyjen F:n ja G:n luona 1.1.2014 lukien oli virheellinen ratkaisu. D:n terveyden ja kehityksen vakavaa vaarantumista ei voida estää muulla tavalla kuin huostaanotolla ja sijaishuoltoon sijoittamisella.
Valituksen liitteenä olevasta kahden J:n sairaanhoitopiirin H:n kunnan lastenpsykiatrian poliklinikan lääkärin Etelä-Suomen aluehallintovirastolle tekemästä 11.1.2016 päivätystä kantelusta ilmenee se vakava huoli, joka D:n kahden sisaruksen lastenpsykiatrisesta hoidosta vastaavilla lääkäreillä on neljän F:n ja G:n luona asuvan sisaruksen nykyisestä tilanteesta. Kaikki nämä lapset ovat erityistä tukea tarvitsevia ja D:tä lukuun ottamatta käyvät säännöllisesti puheterapiassa.
Lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta annetun lain mukaisella lapsen huoltoa tai asumista koskevalla päätöksellä ja lastensuojelulain mukaisilla avohuollon tukitoimilla ei ole mahdollista järjestää riittävästi tukea lapsen hoidon ja huolenpidon turvaamiseksi. Lapsen asumisolosuhteiden nykyinen epävarmuus aiheuttaa hänessä turvattomuutta, mikä on vakava vaara hänen psyykkiselle kasvulleen.
B ja C ovat antaneet selityksen, jossa he ovat vaatineet valituksen hylkäämistä ja esittäneet lisäksi muun ohella seuraavaa:
Lapsi asuu tällä hetkellä oheishuoltajiensa F:n ja G:n luona. Tässä tilanteessa ei voida tehdä päätöstä siitä, että lapsi otetaan huostaan ja sijoitetaan sijaishuoltoon F:n ja G:n perheeseen. Huostaanottoa ei voida perustella sillä, että lapsi ei ilman sitä mahdollisesti saa tiettyjä tukitoimia. Lapsen asumisesta päättäminen kuuluu yleiselle tuomioistuimelle.
Huostaanoton ja sijaishuoltoon sijoittamisen perusteet eivät täyttyisi, vaikka lapsi asuisi vanhempiensa luona. Perheen nuorin lapsi asuu vanhempiensa kanssa, eikä lastensuojelu ole hänestä huolissaan. On aina ensisijaisesti lapsen edun mukaista, että hän asuu vanhempiensa luona.
Suullisen käsittelyn toimittaminen asiassa on tarpeetonta.
F ja G ovat antaneet selityksen, jossa he ovat yhtyneet valitukseen. He ovat myös vaatineet, että korkein hallinto-oikeus toimittaa asiassa suullisen käsittelyn, jossa kuullaan heitä sekä myöhemmin nimettäviä sosiaalityöntekijöitä. Selityksessä on lisäksi esitetty muun ohella seuraavaa:
Hallinto-oikeus on tulkinnut lastensuojelulain 49 §:n 3 momenttia liian ahtaasti. Säännös koskee tilannetta, jossa lapsi palaa kotiinsa kodin ulkopuolisen sijoituksen jälkeen tai kun se on muutoin lapsen edun mukaista.
F ja G ovat I:n käräjäoikeuden päätöksen perusteella tulleet lapsen oheishuoltajiksi. Myös lapsen A:n kaupungissa asuvat vanhemmat ovat hänen huoltajiaan. A:n kaupunki on vuonna 2014 tehnyt perhehoitajalain mukaiset toimeksiantosopimukset F:n ja G:n kanssa lastensuojelulain 46 §:n 2 momentin mukaisesti. Tällöin lapsen huolto on mahdollista siirtää toimeksiantosopimuksen tehneille henkilöille.
Jos lastensuojelulain 49 §:n 3 momenttia tulkittaisiin hallinto-oikeuden päätöksen mukaisella tavalla, biologisten vanhempien luota huostaanotettujen lasten sijoittaminen oheishuoltajiensa luokse ei olisi mahdollista. Hallinto-oikeuden tulkinta on ristiriidassa lastensuojelulain 32 §:n ja 44 §:n 1 momentin 4 kohdassa tarkoitetun lapsen läheisverkoston kartoittamista koskevan velvollisuuden kanssa. Lastensuojelulain 32 §:ssä ei ole lapsen muuta huoltajaa koskevaa rajoitusta.
Asiassa on oikeudellisesti kysymys lapsen ottamisesta huostaan hänen biologisten vanhempiensa luota. Huostaanottohakemuksen mukaisesti lapsen kasvuolosuhteet vanhempien luona todennäköisesti vaurioittaisivat häntä.
Lapsen sijoittamisessa F:n ja G:n luokse ei ole kysymys lastensuojelulain 49 §:n 3 momentissa tarkoitetusta kotiin sijoittamisesta.
Hallinto-oikeuden käsitys siitä, että huostaanoton ja sijaishuoltoon sijoittamisen perusteet eivät täyty, on virheellinen. Huostaanotolle on lastensuojelulain 40 §:n 1 momentin 1 kohdan mukaiset perusteet.
F ja G ovat huolehtineet lapsesta hyvin. Heidän ja lapsen välinen suhde on hyvä ja luotettava. Lapsen elinolosuhteet heidän luonaan ovat hyvät. Vaikka lapsen huolenpidossa ei olekaan puutteita, hänen muut kasvuolosuhteensa uhkaavat vakavasti vaarantaa hänen terveyttään ja kehitystään. Avohuollon toimenpiteet eivät ole hänen tilanteessaan riittäviä.
Asuminen F:n ja G:n luona on lapsen edun mukainen ratkaisu. Lapsen etu kuitenkin edellyttää myös, että A:n kaupunki voi päättää lastensuojelun tukitoimista ja muista lastensuojelun toimenpiteistä myös lapsen asuessa H:n kunnassa. Oheishuoltajien ja lapsen vanhempien välisen yhteydenpidon vaikeudet hankaloittavat avohuollon toimenpiteiden toteuttamista.
A:n kaupungin lastensuojelun avohuollon sosiaalityön päällikkö on antanut vastaselityksen, jossa on esitetty muun ohella seuraavaa:
F:n ja G:n kuuleminen suullisessa käsittelyssä on perusteltua. Lisäksi suullisessa käsittelyssä tulee kuulla lapsen asioista vastaavia sosiaalityöntekijöitä siitä, miksi lapsen ja F:n ja G:n perheen tarvitsemaa tukea ei ole mahdollista järjestää avohuollossa, vaan ainoastaan sijaishuollossa.
Lapsen psyykkinen terveys ja kehitys ovat vakavasti vaarantuneet. Epävarma tilanne lapsen asuinpaikasta kuormittaa häntä.
Käytettävissä olevat avohuollon tukitoimet ovat riittämättömiä. Ainoa kestävä ja lapsen edun mukainen ratkaisu on lapsen ottaminen huostaan ja sijoittaminen sijaishuoltoon F:n ja G:n perheeseen.
Vanhempien antaman selityksen mukaan lastensuojelulla ei olisi huolta perheen nuorimman lapsen asumisesta vanhempiensa luona. Nuorin lapsi on ollut lastensuojelun asiakas syntymästään asti. Vanhemmat selviytyvät yhden lapsen kanssa. Lastensuojelun avohuollon työskentelyä jatketaan.
Lapsi ei voi palata A:n kaupunkiin vanhempiensa luokse. Huostaanoton perusteet ovat edelleen olemassa. Lapsi on kehittynyt F:llä ja G:llä asuessaan valtavasti, mutta hän tarvitsee vielä paljon hoitoa ja kuntoutusta. F ja G tarvitsevat sijaishuoltoon liittyvää sosiaalityön ohjausta, tukea ja palveluja. Yhteistyö ja vuorovaikutus vanhempien ja F:n ja G:n välillä eivät toimi. Vanhemmat eivät puhu F:n ja G:n kanssa tapaamisilla. He antavat tapaamisilla lapselle lupauksia, joita he eivät toteuta. Vanhemmat tuovat lahjoja nyt kysymyksessä olevasta neljästä lapsesta ainoastaan yhdelle.
Kun lapselle on määrätty oheishuoltaja, tuomioistuin on arvioinut tämän kykenevän turvaamaan lapsen kehityksen ja hyvinvoinnin niin, että lähtökohtaisesti ei ole tarvetta ottaa lasta huostaan. F ja G kykenevät huolehtimaan luonaan asuvan lapsen kehityksestä ja hyvinvoinnista lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta annetun lain 1 §:n mukaisesti. Tämä ei kuitenkaan riitä, vaan lapsi tarvitsee lastensuojelun sijaishuollon intensiivistä tukea. Näin ollen päätös lapsen oheishuoltajuudesta ja asumisesta ei ole riittävä.
B ja C ovat antaneet vastaselityksen johdosta selityksen, jossa he ovat viitanneet asiassa aikaisemmin esittämäänsä ja esittäneet lisäksi muun ohella seuraavaa:
F ja G ovat lapsen oheishuoltajia. Lapsen sijoittaminen oheishuoltajalle huostaanoton muodossa ei ole mahdollista. Lapsen asumisesta päätetään ensisijaisesti lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta annetun lain perusteella sopimuksella tai käräjäoikeuden päätöksellä. Toimivalta päättää lapsen asumisesta on yleisellä tuomioistuimella. Korkein hallinto-oikeus ei ole toimivaltainen käsittelemään asiaa.
F ja G ovat antaneet vastaselityksen johdosta selityksen, jossa he ovat yhtyneet vastaselitykseen ja siinä esitettyihin perusteluihin sekä esittäneet lisäksi muun ohella seuraavaa:
D:llä on vastaanottoaika lastenpsykiatrille vammaistuen uusimista varten. Kaikille F:n ja G:n luona asuville sisaruksille on suositeltu yksilöllistä perhekuntoutusta.
Lapsen ja vanhempien välisiä tapaamisia ei enää ole toteutettu F:n ja G:n luona.
Korkein hallinto-oikeus on 21.2.2017 antamallaan välipäätöksellä taltionumero 717 määrännyt D:n olinpaikaksi huostaanottoa ja sijaishuoltoon sijoittamista koskevan asian tuomioistuinkäsittelyn ajaksi F:n ja G:n perhekodin. Välipäätöksen mukaan A:n kaupungin sosiaalihuollosta vastaava toimielin päättää lapsen hoidosta ja kasvatuksesta tuomioistuinkäsittelyn aikana.
1. Korkein hallinto-oikeus hylkää B:n ja C:n väitteen siitä, että korkeimmalla hallinto-oikeudella ei ole toimivaltaa käsitellä valituksessa tarkoitettua asiaa.
2. Korkein hallinto-oikeus hylkää lastensuojelun avohuollon sosiaalityön päällikön sekä F:n ja G:n vaatimukset suullisen käsittelyn toimittamisesta korkeimmassa hallinto-oikeudessa.
3. Helsingin hallinto-oikeuden päätös kumotaan ja asia palautetaan hallinto-oikeudelle uudelleen käsiteltäväksi huostaanoton ja sijaishuoltoon sijoittamisen edellytysten täyttymisen selvittämistä ja suullisen käsittelyn toimittamista varten sekä sen jälkeen uudelleen ratkaistavaksi.
4. Korkeimman hallinto-oikeuden 21.2.2017 välipäätöksellään taltionumero 717 antama määräys D:n olinpaikasta tuomioistuinkäsittelyn aikana F:n ja G:n perhekodissa pysyy voimassa, kunnes Helsingin hallinto-oikeus on asian sille palauttamisen jälkeen antanut huostaanottoa ja sijaishuoltoon sijoittamista koskevassa asiassa päätöksen, jollei hallinto-oikeus sitä ennen toisin määrää taikka jollei väliaikaisen määräyksen aikana tehdä lastensuojelulain 38 §:ssä tarkoitettua lapsen kiireellistä sijoitusta koskevaa päätöstä.
A:n kaupungin sosiaalihuollosta vastaava toimielin päättää lapsen hoidosta ja kasvatuksesta määräyksen voimassaoloaikana.
1. Korkeimman hallinto-oikeuden toimivaltaa koskeva väite
B ja C ovat korkeimmassa hallinto-oikeudessa antamissaan selityksissä katsoneet, että kun D asuu oheishuoltajiensa F:n ja G:n luona, ei voida tehdä päätöstä siitä, että hänet otetaan huostaan ja sijoitetaan sijaishuoltoon F:n ja G:n perheeseen. Toimivalta päättää lapsen asumisesta on yleisellä tuomioistuimella lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta annetun lain nojalla. Korkein hallinto-oikeus ei ole toimivaltainen käsittelemään asiaa.
Korkein hallinto-oikeus toteaa, että nyt käsiteltävässä asiassa on kysymys hallintotuomioistuinten toimivaltaan kuuluvasta lapsen huostaanottoa ja sijaishuoltoon sijoittamista koskevasta asiasta eikä tällaisesta asiasta oikeudellisesti erillisestä, yleisten tuomioistuinten toimivaltaan kuuluvasta lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta annetussa laissa tarkoitetusta lapsen asumisesta päättämisestä silloin, kun lapsen huoltajat eivät ole siitä sopineet. Korkein hallinto-oikeus on näin ollen toimivaltainen tutkimaan ja ratkaisemaan asian. B:n ja C:n väite siitä, että korkein hallinto-oikeus ei ole toimivaltainen käsittelemään asiaa, on siten hylättävä.
2. Suullisen käsittelyn toimittaminen korkeimmassa hallinto-oikeudessa
Hallintolainkäyttölain 37 §:n 1 momentin mukaan asian selvittämiseksi toimitetaan tarvittaessa suullinen käsittely. Kun otetaan huomioon korkeimman hallinto-oikeuden päätöksen lopputulos, suullisen käsittelyn toimittaminen korkeimmassa hallinto-oikeudessa ei ole tarpeen asian selvittämiseksi.
Lastensuojelulain 4 §:n 1 momentin mukaan lastensuojelun on edistettävä lapsen suotuisaa kehitystä ja hyvinvointia. Lastensuojelun on tuettava vanhempia, huoltajia ja muita lapsen hoidosta ja kasvatuksesta vastaavia henkilöitä lapsen kasvatuksessa ja huolenpidossa. Lastensuojelun on pyrittävä ehkäisemään lapsen ja perheen ongelmia sekä puuttumaan riittävän varhain havaittuihin ongelmiin. Lastensuojelun tarvetta arvioitaessa ja lastensuojelua toteutettaessa on ensisijaisesti otettava huomioon lapsen etu.
Saman pykälän 2 momentin mukaan lapsen etua arvioitaessa on kiinnitettävä huomiota siihen, miten eri toimenpidevaihtoehdot ja ratkaisut turvaavat lapselle:
Saman pykälän 3 momentin mukaan lastensuojelussa on toimittava mahdollisimman hienovaraisesti ja käytettävä ensisijaisesti avohuollon tukitoimia, jollei lapsen etu muuta vaadi. Kun sijaishuolto on lapsen edun kannalta tarpeen, se on järjestettävä viivytyksettä.
Lastensuojelulain 32 §:n 1 momentin mukaan ennen lapsen sijoittamista kodin ulkopuolelle on selvitettävä lapsen vanhemman, jonka luona lapsi ei pääasiallisesti asu, sukulaisten tai muiden lapselle läheisten henkilöiden mahdollisuudet ottaa lapsi luokseen asumaan tai muutoin osallistua lapsen tukemiseen. Selvittäminen voidaan jättää tekemättä, jos sitä ei asian kiireellisyyden tai muun perustellun syyn vuoksi ole tarpeen tehdä. Lapsen asumista ja sijoituspaikkaa koskeva asia on ratkaistava aina lapsen edun mukaisella tavalla.
Saman pykälän 2 momentin mukaan sosiaalihuollosta vastaavan toimielimen tulee ryhtyä toimenpiteisiin lapsen huollon järjestämiseksi vanhempien välisellä sopimuksella tai tuomioistuimen päätöksellä, jos tätä on lapsen edun kannalta pidettävä aiheellisena.
Lastensuojelulain 40 §:n 1 momentin mukaan lapsi on otettava sosiaalihuollosta vastaavan toimielimen huostaan ja järjestettävä hänelle sijaishuolto, jos:
Saman pykälän 2 momentin mukaan huostaanottoon ja sijaishuollon järjestämiseen voidaan kuitenkin ryhtyä vain, jos:
Lastensuojelulain 49 §:n (88/2010) 1 momentin mukaan lapsen sijaishuollolla tarkoitetaan huostaan otetun, kiireellisesti sijoitetun tai lain 83 §:ssä tarkoitetun väliaikaismääräyksen nojalla sijoitetun lapsen hoidon ja kasvatuksen järjestämistä kodin ulkopuolella.
Saman pykälän 2 momentin mukaan lapsen sijaishuolto voidaan järjestää perhehoitona, laitoshuoltona taikka muulla lapsen tarpeiden edellyttämällä tavalla.
Saman pykälän 3 momentin mukaan lapsi voidaan sijoittaa väliaikaisesti enintään kuudeksi kuukaudeksi myös vanhempansa tai muun huoltajansa hoidettavaksi ja kasvatettavaksi silloin, kun valmistellaan lapsen kotiin palaamista kodin ulkopuolisen sijoituksen jälkeen tai kun se on lapsen edun kannalta muusta syystä perusteltua.
Lastensuojelulain 50 §:n mukaan sijaishuoltopaikan valinnassa tulee kiinnittää erityistä huomiota huostaanoton perusteisiin ja lapsen tarpeisiin sekä lapsen sisarussuhteiden ja muiden läheisten ihmissuhteiden ylläpitämiseen ja hoidon jatkuvuuteen. Lisäksi tulee mahdollisuuksien mukaan ottaa huomioon lapsen kielellinen, kulttuurinen sekä uskonnollinen tausta. Laitoshuoltoa järjestetään, jos lapsen sijaishuoltoa ei voida järjestää lapsen edun mukaisesti riittävien tukitoimien avulla perhehoidossa tai muualla.
3.2 Lastensuojelulain esityöt
Lastensuojelulain säätämiseen johtaneessa hallituksen esityksessä (HE 252/2006 vp) on lain 32 §:n 2 momenttia koskevissa yksityiskohtaisissa perusteluissa todettu muun ohella seuraavaa:
"Pykälän 2 momentin mukaan sosiaalihuollosta vastaavan toimielimen tulee ryhtyä toimenpiteisiin lapsen huollon järjestämiseksi vanhempien välisellä sopimuksella tai tuomioistuimen päätöksellä, jos tätä on lapsen edun kannalta pidettävä aiheellisena.
Ehdotetun säännöksen tarkoituksena on täsmentää lapsen huollosta annettavan määräyksen suhdetta huostaanottoon. Jos lapsen tilanne voidaan turvata siten, että hänen läheisverkostostaan löytyy lapsen kannalta sopiva henkilö tai perhe huolehtimaan hänen hoidostaan ja huollostaan, on ensisijaisesti haettava lapsen huoltoa ja asumista koskevaa määräystä. Tämä ei kuitenkaan saa vaarantaa lapsen tilannetta silloin, kun ehdotetun 40 §:n mukaiset huostaanoton edellytykset täyttyvät."
Lastensuojelulain 40 §:n 1 momenttia koskevissa mainitun hallituksen esityksen yksityiskohtaisissa perusteluissa on todettu muun ohella seuraavaa:
"Säännös vastaisi pääosin voimassa olevan lain 16 §:n ensimmäistä, kodin olosuhteisiin liittyvää tilannetta. Voimassa olevasta laista poiketen kodin olosuhteiden sijasta säännöksessä ehdotetaan käytettäväksi sanaa kasvuolosuhteet. Sosiaalihuollosta vastaavan toimielimen on siten otettava lapsi huostaan ja järjestettävä hänelle sijaishuolto ensinnäkin säännöksen kohdan 1 mukaisesti, jos puutteet lapsen huolenpidossa tai muut kasvuolosuhteet uhkaavat vakavasti vaarantaa lapsen terveyttä tai kehitystä taikka jos lapsi vaarantaa vakavasti terveyttään tai kehitystään käyttämällä päihteitä, tekemällä muun kuin vähäisenä pidettävän rikollisen teon tai muulla niihin rinnastettavalla käyttäytymisellään. Sanamuodon muutoksen tarkoituksena on laajentaa huostaanoton edellytyksiä tilanteisiin, joissa lapsen terveyden ja kehityksen vaarantumisen vakava uhka ei johdu suoranaisesti lapsen kotiin liittyvistä syistä, vaan muista kasvuolosuhteista."
Edelleen mainitussa hallituksen esityksessä on lastensuojelulain 49 §:n 3 momentin, sellaisena kuin se oli alkuperäisessä muodossaan, yksityiskohtaisissa perusteluissa todettu muun ohella seuraavaa:
"Ehdotetun pykälän 3 momentin mukaan huostaan otettu lapsi voitaisiin sijoittaa kotiin väliaikaisesti vanhempiensa tai muiden huoltajiensa hoidettavaksi ja kasvatettavaksi enintään kuuden kuukauden ajaksi. Säännöksellä täsmennettäisiin voimassa olevan lain 22 §:n 3 momentin säännöstä, jonka mukaan lapsi voidaan sijoittaa väliaikaisesti myös vanhempiensa tai muiden huoltajiensa hoidettavaksi ja kasvatettavaksi.
Koska sijaishuollon olennainen piirre on lapsen sijoittaminen kodin ulkopuolelle, voi säännöksen tarkoittama sijoitus vanhempien hoidettavaksi ja kasvatettavaksi tapahtua vain väliaikaisesti. Lapsen sijoittamiselle kotiinsa täytyy siten olla olemassa jokin kysymyksessä olevaan huostaanottoon liittyvä erityinen peruste.
Sijoitus kotiin voitaisiin tehdä ensinnäkin silloin, kun valmistellaan lapsen kotiin palaamista kodin ulkopuolisen sijoituksen jälkeen. Viimeistään säännöksessä mainitun kuuden kuukauden kuluttua tulisi ratkaista, voidaanko huostaanotto lopettaa vai onko lapsen sijaishuoltoa syytä jatkaa. Huostaanotettu lapsi voitaisiin sijoittaa kotiin myös silloin, kun se on lapsen edun kannalta muusta syystä perusteltua. Mainittu muu syy voi koskea esimerkiksi tilanteita, joissa huostaanoton perusteena ovat olleet poikkeuksellisesti sellaiset seikat, esimerkiksi lapselle välttämättömän sairaanhoidon turvaaminen, että lapsi voidaan niistä huolimatta turvallisesti sijoittaa kotiin.
Säännöstä ei tarkoitettaisi sovellettavaksi lapsen huoltoa ja tapaamisoikeutta koskevissa vanhempien välisissä erimielisyystilanteissa. Tarvittaessa huolto- ja tapaamisriidoissa lapsen vanhemmilla ja huoltajilla on mahdollisuus lapsenhuoltolain 17 §:n mukaisen väliaikaisen määräyksen hakemiseen käräjäoikeudelta."
Lastensuojelulain muuttamisesta annettua lakia (88/2010) koskevassa hallituksen esityksessä (HE 225/2009 vp) on lastensuojelulain 49 §:n 3 momenttia koskevissa yksityiskohtaisissa perusteluissa todettu lisäksi seuraavaa:
"Voimassa olevan lain mukaan huostaan otettu lapsi voidaan sijoittaa väliaikaisesti vanhempansa tai muun huoltajansa hoidettavaksi ja kasvatettavaksi. Ehdotuksen mukaan lapsi voitaisiin sijoittaa väliaikaisesti vanhempansa tai muun huoltajansa hoidettavaksi ja kasvatettavaksi myös väliaikaisella määräyksellä tai kiireellisellä sijoituksella. Tästä säädettäisiin pykälän 3 momentissa."
3.3 Pääasian oikeudellinen arviointi
Esillä olevassa asiassa lapsi on lastensuojelulain 32 §:ssä tarkoitetun läheisverkoston kartoittamisen jälkeen muuttanut F:n ja G:n luokse asumaan, ja käräjäoikeus on määrännyt F:n ja G:n lapsen oheishuoltajiksi.
Hallinto-oikeus on valituksenalaisessa päätöksessään katsonut, ettei edellytyksiä lapsen huostaanottamiseksi ole ollut hänen asuessaan läheisverkostoonsa kuuluvassa perheessä ja ettei häntä joka tapauksessa ole voitu sijoittaa sijaishuoltoon oheishuoltajiensa luokse, ja siten hylännyt lastensuojelun avohuollon sosiaalityön päällikön sitä koskevan hakemuksen.
Korkeimmassa hallinto-oikeudessa on lastensuojelun avohuollon sosiaalityön päällikön valituksesta ratkaistavana, onko hallinto-oikeus voinut arvioida lapsen lastensuojelulain 40 §:n 1 momentin 1 kohdassa tarkoitettuja kasvuolosuhteita tarkastelemalla vain kasvuolosuhteita oheishuoltajien luona ja voidaanko lapsi esillä olevan tilanteen kaltaisissa oloissa, jos huostaanoton ja sijaishuoltoon sijoittamisen edellytykset täyttyvät, sijoittaa lastensuojelulain 49 §:n 3 momentin estämättä muutoinkin kuin väliaikaisesti oheishuoltajiensa luokse.
Korkein hallinto-oikeus toteaa edellä tarkemmin selostetusta lastensuojelulain säätämiseen johtaneesta hallituksen esityksestä (HE 252/2006 vp) käyvän ilmi lastensuojelulain 32 §:n 2 momentin tarkoituksena olleen täsmentää lapsen huollosta annettavan määräyksen suhdetta huostaanottoon. Vaikka lapsen tilanteen turvaamiseksi on ensisijaisesti haettava lapsen huoltoa ja asumista koskevaa määräystä, tämä kuitenkaan ei saa vaarantaa lapsen tilannetta silloin, kun lastensuojelulain 40 §:n mukaiset huostaanoton edellytykset täyttyvät.
Edellä todetun perusteella lastensuojelulain 40 §:ssä säädettyjen huostaanoton edellytysten täyttyessä lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta annetun lain nojalla annettavan lapsen huoltoa ja asumista koskevan määräyksen lähtökohtainen ensisijaisuus ei ole esteenä lastensuojelulain mukaiselle huostaanotolle.
Edellä mainitusta hallituksen esityksestä käy lisäksi lastensuojelulain 40 §:n 1 momentin osalta ilmi, että lainkohdassa on tuolloin voimassa olleesta laista poiketen ehdotettu kodin olosuhteiden sijasta käytettäväksi sanaa kasvuolosuhteet. Sanamuodon muutoksen tarkoituksena on ollut laajentaa huostaanoton edellytyksiä tilanteisiin, joissa lapsen terveyden ja kehityksen vaarantumisen vakava uhka ei johdu suoranaisesti lapsen kotiin liittyvistä syistä, vaan muista kasvuolosuhteista.
Korkein hallinto-oikeus katsoo edellä todetun huomioon ottaen toisin kuin hallinto-oikeus, että lapsen kasvuolosuhteista tehtävässä kokonaisarvioinnissa tulee nyt käsiteltävässä asiassa ottaa huomioon lapsen kasvuolosuhteet oheishuoltajiensa luona sekä kasvuolosuhteet vanhempiensa luona. Huomioon on otettava myös asumisolosuhteiden nykyinen epävarmuus sekä vanhempien suhtautuminen lapsen välttämättömien palvelujen ja tukitoimien toteuttamiseen. Myös avohuollon tukitoimien sopivuutta, mahdollisuutta ja riittävyyttä tulee arvioida ottaen huomioon lapsen kasvuolosuhteet kokonaisuudessaan.
Esillä olevassa asiassa ei ole kysymys lastensuojelulain 49 §:n 3 momentissa tarkoitetusta lapsen kotiin palaamisen valmistelusta kodin ulkopuolisen sijoituksen jälkeen tai lapsen sijoittamisesta muusta kyseisessä säännöksessä tarkoitetusta syystä väliaikaisesti vanhempansa tai muun huoltajansa hoidettavaksi tai kasvatettavaksi. Mainitusta säännöksestä ei nyt kysymyksessä olevissa olosuhteissa johdu estettä sijoittaa lasta huostaanotettuna oheishuoltajansa luokse.
Edellä esitetyn perusteella hallinto-oikeuden ei olisi tullut päätöksessään mainitsemillaan perusteilla hylätä huostaanottoa ja sijaishuoltoon sijoittamista koskevaa hakemusta.
Korkein hallinto-oikeus ei ota asiaa lapsen huostaanoton ja sijaishuoltoon sijoittamisen edellytysten täyttymistä koskevilta osin ensi asteena ratkaistavakseen.
Edellä esitetyn perusteella hallinto-oikeuden päätös on kumottava ja asia palautettava hallinto-oikeudelle uudelleen käsiteltäväksi D:n kasvuolosuhteiden kokonaisarvioinnin pohjalta tehtävän huostaanoton ja sijaishuoltoon sijoittamisen edellytysten täyttymisen selvittämistä varten sekä sen jälkeen uudelleen ratkaistavaksi.
Lastensuojelun avohuollon sosiaalityön päällikkö sekä F ja G ovat vaatineet suullisen käsittelyn toimittamista korkeimmassa hallinto-oikeudessa. Kun asia nyt palautetaan hallinto-oikeudelle uudelleen käsiteltäväksi, tulee hallinto-oikeuden toimittaa asiassa suullinen käsittely.
4. Väliaikainen määräys
Korkein hallinto-oikeus on 21.2.2017 antamallaan välipäätöksellä taltionumero 717 lastensuojelulain 83 §:n nojalla määrännyt D:n olinpaikaksi huostaanottoa ja sijaishuoltoon sijoittamista koskevan asian tuomioistuinkäsittelyn ajaksi F:n ja G:n perhekodin. Välipäätöksen mukaan A:n kaupungin sosiaalihuollosta vastaava toimielin päättää lapsen hoidosta ja kasvatuksesta tuomioistuinkäsittelyn aikana.
Kyseinen määräys on välipäätöksen mukaan voimassa, kunnes korkein hallinto-oikeus antaa huostaanottoa ja sijaishuoltoon sijoittamista koskevassa asiassa päätöksen, jollei määräystä sitä ennen peruuteta tai muuteta taikka jollei väliaikaisen määräyksen aikana tehdä lastensuojelulain 38 §:ssä tarkoitettua lapsen kiireellistä sijoitusta koskevaa päätöstä.
D:n huostaanottoa ja sijaishuoltoon sijoittamista koskeva asia palautetaan tällä päätöksellä hallinto-oikeudelle uudelleen käsiteltäväksi ja sen jälkeen ratkaistavaksi, joten kysymyksessä olevan asian tuomioistuinkäsittely jatkuu.
Korkein hallinto-oikeus arvioi D:n edun mukaista edelleen olevan, että tämä jatkaa asian hallinto-oikeuskäsittelyn ajan asumistaan F:n ja G:n luona ja että A:n kaupungin sosiaalihuollosta vastaava toimielin päättää lapsen hoidosta ja kasvatuksesta hallinto-oikeuskäsittelyn aikana.
Asian ovat ratkaisseet oikeusneuvokset Niilo Jääskinen, Eija Siitari, Alice Guimaraes-Purokoski, Outi Suviranta ja Maarit Lindroos. Asian esittelijä Mika Paavilainen.

matches:
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 3
§ 2
§ 1
tuomioistuin


Arbejdsministeriap nalunaarutaa nr. 399 24. juni 1986-imeersoq
Kalaallit Nunaanni sullivimmi avatangiisit pillugit inatsimmi § 33, § 35 aamma § 67 naapertorlugit aalajangersarneqarput:
Kapitali 1 - Aalajangersakkat nalinginnaasut
§ 1. Suliaq inini ingerlanneqartassaaq, tamannali ajornarluinnarpat aatsaat sanioqqunneqarsinnaavoq imaluunniit suliap immikkukajaaq ittuunera peqqutigalugu naammaginartumik ingerlanneqarsinnaanngikkaangat. Ini sullivik ima aqqissuunneqarlunilu aggornilersugaassaaq pisorpalunneq, silaannaap mingutsinneqarnera allallu ippinnaataasinnaasut ininut allanut sufliviusunut pisariaqanngitsumik siaruaassinnaajunnaarlugit.
§ 2. Sullivik qimaallunti anigasuarfeqarlunilu ingerlaartarfeqartinneqassaaq sulisut sapinngisamik isumannaatsumik peqqinnissaannullu ajunnginnerpaamik periarfissaqaqqullugit. Qimaalluni anigasuarfissat sapinngisamik sulliviup immikkoortuinit tamaginnit qimaariarfissaatillugit inissinneqarsimassapput. inini maskiinaqarfiusuni aqqutissat ima silitsigissallutik, portutigissapput ernumanaatsumik ingerlaartoqarsinnaassalluni.
§ 3. Nunami assatat ulorianartut, itersaliat assigisaallu isumannaatsumik nalunaaqutsersorneqassapput, ungalulerneqarsimassallutik qallerneqarsimassallutilluunniit sulluliat, aatsitassanik piiaaffimmi sullut assigisaallu isumannaatsumik suliaallutillu aserfallatsaaliugaassapput.
Kapitali 2 - Aalajangersimasumik sulliviit
§ 4. inini sullivinni aalajangersimasuni, inatsisip atuutilernerata kingorna sananeqartuni aalajangersakkat atorneqassapput:
Inip portussusia. Ini sullivik minnerpaamik 2,5 meterinik portussuseqassaaq. Inini sullivinni kiaap, isugutaap, pujoralaap, putsup ipianngunartup, putsup, tiperujuup assigisaasalu imaluuniit silaannaap toqunartullip qaartoorutasinnaasulluunniit annertuumik pinngorarfigisaani portussuseq 3 meteriussaaq. Sullivinnik nakkutilliisoqarfiup suliffeqarfinni peqqinnissap tungaatigut immikkut naatsorsuutigisariaqarfigisaani aamma tamatuma atuutitinneqarnissaa aalajangersinnaavaa.
Initussuseq. ini sullivik inimik sulisunut immikkut tamanut 12 m3-tut annertutigisumik inissaqassaaq. Silaannarissarluakkamik aaqissuussineqarsimatillugu initussutsimut piumasaqaataasoq millilerneqarsinnaavoq,8 m3-Ii ataannagu. inini sulisuungitsut iserfigisartagaanni, soorlu annertuumik pisiniartunik isaaffiusartuni, sullivinnik nakkutilliisoqarfik peqqussuteqaateqarsinnaavoq inip naleqquttumik portutsinneqarsinnaanissaanik. Inip initussusianik naatsorsuinermi portussutsit 4 meterinik sinnillit naatsorsuutigineqanngillat.
Natit. Inip sulliviusup naqqa ima aserfallatsaalineqassaaq orluffiusinnaanera sapinngisamik pinngitsoortinneqarsinnaasesalluni, aamma atortut nioqqutissialluunniit inaarneqarsimasut navialiffiusinnaanngitsumik assartorneqarsinnaassallutik. Nateq suermut nillermullu naammattunik ussissarluagassaaq. Nateq nunap qaavaniit meteri ataaseq sinnerlugu atsinnerussanngilaq sullivinnik nakkutilliisoqarfiup isumaa malillugu naqqup atsinnerunera sullivimmut pitsaannginnerussutaajunnaarlugu aaqqissuussisoqarsimanngippat. Tunngavimmiit isugutak natit iikkallu pitarlugit isaasinnaajunnaarlugu aaqqissuunneqassaaq, naqqup iikkallu imminnut tunnganerat ussissuussaaq.
lllup qaava, iikkatqilaallu. Naammattumik ussissarluagaassapput.
Qaarnmaqqutit. Sullivimmi qaammaqqutit suliaq isumannaallisaanikkut peqqinissakkullu isumannaalluartumik ingerlanneqarsinnaanngorlugu suliarineqarsimassapput. Ullup qaamannga, naammaginartumik qullilersuineq sulisullu ataasiakkaat sulliviini naammalluartumik qullilersuineq imminnut ilorfartuutsillugit sullivik qaamaqqusersorneqassaaq. Ullup qaamarnganut iumasaqaatit tamakkiisumik ilaannakoortumilluunniit sanioqqunneqarsinnaapput sullivimmi isumannaallisaaneq tunisassiornerlunniit eqqarsaatigalugit immikkut ittumik peqquteqartumik pisariaqartinneqarpat.
Isikkivik. Ini sullivik sapinngisamik sananeqaatimigut inissinneqarsimanermigullu silamut takunniffiusinnaasunik igalaaalersorneqassaaq.
Qiteqquttarfit nerisarfiillu. Sulisut naleqquttumik nerisarfeqartinneqassapput aamma nerisassanik najugassanillu kissaanissaalmut periarfissaqartinneqassallutik. Suliap suussusianik peqquteqartumik sulisut sullivimminni nerisinnaanngippata (pisariaqartumik pissusissamisoortumilluunniit) sulisut taakku nerisarfissaannik pilersitsisoqassaaq, taamaliorneq naleqquttuusorinarpat. sulisut sullivinni peqqinnissamut navialiffiusinnaasuni nerisassanngillat.
Atisaajartarflit atisalersortarfiit. Atisanik taarsiisoqartartillugu sulisut immikkut tamarmik parnaarsinnaasunik sikaaveqartinneqassapput, atisa t atortakkat sullisilluunniit allatut aarlerinanngitsumik inissaqartinneqanngippata. Angutit arnallu immikkut taarsertarfeqartinneqassapput.
Uffarfit asattarfiillu. Kissartumik nillertumillu i milinnik naammattumik amerlassuseqartunik asattarfeqassaaq. Asattarfiitasattarfinnut, atisaajartarfinnut, anartarfinnut ininilu sullivinnut qanittumi inissinneqassapput suliani peqqinnissamut navianarsinnaasuni imaluunniit annertuumik ippannartulinni atisaajartarfinnutatasunik kiassakkanik uffarfeqassaaq asattarifiersukkanik aamma kissartumik nillertumillu imilimmik qorlortumik assersukkannik uffarfilersukkanik.
Anartarflit. Naammaginartumik aaqqissuussanik naapertuuttumillu inississimasunik amerlassusilinnillu anartarfeqassaaq.
Init siniffiusartut. Suliffik avinngarusimavallaarpat immikkuullarippallaarpallu sulisut ajornanngitsurnik unnuiffissarsisinnaanatik sulisitsisup naammaginartumik aaqqissuussanik angutinut arnanullu immikkut siniffiusinnaasunik ineqarnissaq isumagissavaa.
Silaannarissarneq il. il. Suliaqarnermi silaannaat peqqinnissamut navianaateqartut qaartoorsinnaasulluunniit, pujoralak, pujoq, aalaq, tappiorarnartut, serpartaatit allalluunniit silaannarmik mingutsitsisut Pinaveersimatinneqarinnaanngikkaangata pitsaasumik ingutsitsinermik milluaasoqassaaq taakku pinngorfianni (sumiffflmmi aalajangersimasumik milluaasoq). Taamatuttaaq minguitsumik silaannalersuuteqassalluni naleqquttumik kissassusilimmik isugutassusilimmillu. Silaannarmik mingutsiterisup pinngorfianiminguiaasoqarsinnaanngikkaangat ini tarmarmi pitsaasumik mekaniskiusumik silaannarissarneqassaaq. Pisariaqarpallu suliaq inimut, ineeqqamut assigisaanulluunniit allamik sulliviunngitsumut nuunneqassaaq. Silaannarissaatit (silaannalersuutit milluaasullu) nakkutilliissuteqartinneqassapput ajoquteqalernermik malugisinnaasurnik.
Kapitali 3 - Sulliviugallartut
§ 5. Piffissarmi sivikinnerusumi sulliviusussamik tallimat sinnerlugit sulisoqartillugu, soorlu illuliorfinni, sanaartorfiusuni assigisaannilu, naammaginartumik sanaamik kissakkamillu illuaraqassaaq neriffiusinnaasumik atisanillu taarsiiviusinnaasumik, ininik allanik naleqquttunik innersuussuteqartoqarsinnaanngikkaanngat.
Kapitali 4 - Ikiueqqaa rneq il . il.
§ 6. Pailikkuminartumi nalunaaqutserluak kamilu naammattunik ikiueqqaarnermut atortoqassaaq.
Imm. 2. Sullivinnik nakkutilliisoqarfiup sullivinni anginerusuni pisanaqartinneqarpat piumasarisinnaavaa immikkut itturnik ajutoornermi passunneqartarfissamik pilersitsinissaq.
Kapitali 5 - Imikkut akuerineqarneq
§ 7. Sullivinnik nakkutilliisoqarfik ataasiakkaatigut immikkut peqqutissaqartillugu nalu naarummi maturnani aalajangersakkanik saneqqutsisinnaanermìk akuersissuteqarsin naavoq.
Kapitali 6 - Pillagaasinnaanermut aaqqissuussineq
§ 8. §§ 1-5-ini unioqqutitsisoq akiliisinneqartassaaq.
§ 9. §§ 1-5-ìnik unioqqutitsinermi sulisitsisoq akisussaatinneqassaaq uppernarsarneqarsinnaanngippat piaaraluni mianersuaaleliorluniluunniit unioqqutitsinermi pineqartumut pisuutinneqarsinnaanngitsoq.
§ 10. Piginneqatigiiffiit (aktie.- anparts-aaamama andelsselskaber) imaluunniit allat taamatut ittut unioqqutitsisimappata taava taakku akiliisussanngortinneqarsinnaapput. Namminersornerullutik oqartussat, kommune ataaseq kommunilluunniit peqatigiillutik unioqqutitsisimatillugit taamatuttaaq taanna atuuppoq.
Kapitali 7 - Atulersitaaneq
§ 11. Nalunaarut atulerpoq 1. juli 1986.
Arbejdsministeriet, Den 24. juni 1986.


text:
Urantia-kirjan, LUKU 3. Jumalan attribuutit
Urantia-kirjan - LUKU 3. Jumalan attribuutit
LUKU 3. Jumalan attribuutit
§ 1. Jumalan kaikkiallisuus
§ 2. Jumalan infiniittinen voima
§ 3. Jumalan universaalinen tietävyys
§ 4. Jumalan äärettömyys
§ 5. Isä hallitsee ylimpänä
§ 6. Isän ensimmäisyys
3:0.1 (44.1) JUMALA on kaikkialla läsnä oleva; Universaalinen Isä hallitsee ikuisuuden kehää. Mutta paikallisuniversumeissa hän hallitsee Paratiisin Luoja-Poikiensa henkilöissä, samoin hän lahjoittaa elämänkin näiden Poikien kautta. ”Jumala on antanut meille ikuisen elämän, ja tämä elämä on hänen Pojissaan.” Nämä Jumalan Luoja-Pojat ovat persoonallinen ilmennys hänestä itsestään ajallisille olevaisuuden sektoreille ja avaruuden kehittyvien universumien kiitävillä planeetoilla eläville lapsille.
3:1.1 (44.4) Universaalisen Isän kyky olla läsnä kaikkialla ja samanaikaisesti muodostaa hänen omnipresenssinsä. Vain Jumala voi olla samanaikaisesti kahdessa paikassa, lukemattomissa paikoissa. Jumala on läsnä samanaikaisesti ”sekä ylhäällä taivaassa että alhaalla maan päällä”, eli kuten psalminlaulaja asian ilmaisi: ”Mihin pääsisin henkeäsi pakoon tai mihin pakenisin sinun läsnäoloasi?”
3:1.2 (44.5) ”’Minä olen sekä lähellä että kaukana oleva Jumala’, sanoo Herra. ’Enkö minä täytä taivasta ja maata?’” Universaalinen Isä on kaiken aikaa läsnä kaukaisuuksiin ulottuvan luomuksensa kaikissa osissa ja kaikissa sydämissä. Hän on ”sen täyteys, joka täyttää kaiken ja on kaikessa”, ja ”joka tekee kaiken kaikissa”, ja edelleen: käsitys hänen persoonallisuudestaan on sellainen, ”ettei taivas (universumi) eikä taivaitten taivas (universumien universumi) kykene häntä itseensä sisällyttämään.” On kirjaimellisesti totta, että Jumala on kaikki ja kaikessa. Muttei sekään vielä ole koko Jumala. Infiniittinen voi paljastua lopullisesti vasta infiniittisyydessä; syytä ei pysty koskaan täysin ymmärtämään sen seurauksia analysoimalla. Elävä Jumala on mittaamattomasti suurempi kuin on sen luomistyön kokonaismäärä, joka on olevaistunut hänen kahlitsemattoman vapaan tahtonsa mukaisten luovien tekojen tuloksena. Jumala tulee julki kautta kosmoksen, mutta kosmos ei koskaan voi kattaa eikä sisältää Jumalan infiniittisyyden kaikkeutta.
3:1.3 (45.1) Isän läsnäolo vartioi lakkaamatta kokonaisuniversumia. ”Hän lähtee liikkeelle taivaan lopusta, ja hänen piirinsä ulottuu sen kaikille kulmille, eikä mikään ole kätkössä sen valkeudelta.”
3:1.4 (45.1) Ei ole pelkästään niin, että luotu on Jumalassa, vaan on myös niin, että Jumala asuu luodussa. ”Me tiedämme asuvamme hänessä, koska hän asuu meissä; hän on antanut meille oman henkensä. Tämä Paratiisin-Isän antama lahja on ihmisen erottamaton kumppani.” ”Hän on ikuisesti läsnä oleva ja kaiken läpäisevä Jumala.” ”Ikiaikojen Isän henki on kätkettynä jokaisen kuolevaisen lapsen mieleen.” ”Ihminen menee etsimään ystävää, vaikka juuri se ystävä elää hänen omassa sydämessään.” ”Todellinen Jumala ei ole kaukana; hän on osa meistä; hänen henkensä puhuu sisimmästämme.” ”Isä elää lapsessa. Jumala on aina kanssamme. Hän on ikuiseen määränpäähän opastava henki.”
3:1.5 (45.1) Totuudenmukaisesti onkin ihmisten sukukunnasta sanottu: ”Te olette Jumalasta”, sillä ”se, joka asuu rakkaudessa, asuu Jumalassa, ja Jumala hänessä.” Jopa pahaa tehdessänne piinaatte sisässänne asuvaa Jumalan lahjaa, sillä Ajatuksensuuntaajan on sen ihmismielen kanssa, johon se on teljetty, pakko käydä läpi pahan ajattelun seuraamukset.
3:1.6 (45.1) Jumalan omnipresenssi on todellisuudessa osa hänen infiniittistä olemustaan; avaruus ei Jumaluudelle ole mikään este. Jumala on, täydellisesti ja rajoituksitta, näkyväisesti läsnä vain Paratiisissa ja keskusuniversumissa. Yhtä havaittavasti hän ei ole läsnä Havonaa ympäröivissä luomuksissa, sillä Jumala on rajoittanut suoran ja aktuaalisen läsnäolonsa kunnioittaakseen ajallisuuden ja avaruuden universumien rinnakkaisten luojien ja hallitsijoiden suvereenisuutta ja jumalallisia oikeuksia. Jumalallisen läsnäolon käsitteen kohdalla tulee näin muodoin ottaa huomioon, että se on sekä ilmenemistapojen että -kanavien osalta varsin laaja-alaista, sillä siihen on luettava sekä Iankaikkisen Pojan, Äärettömän Hengen että Paratiisin Saaren läsnäolopiirit. Eikä aina ole mahdollista tehdä eroa Universaalisen Isän läsnäolon ja hänen ikuisten rinnakkaisolentojensa ja edustajiensa toimintojen välillä, sillä siinä määrin täydellisesti he täyttävät hänen muuttumattomien tarkoitusperiensä kaikki infiniittiset vaatimukset. Mutta tämä ei koske persoonallisuuspiiriä eikä Suuntaajia. Niiden osalta Jumala toimii vain omissa nimissään, välittömästi ja muut poissulkien.
3:1.7 (45.1) Universaalinen Valvoja on potentiaalisesti läsnä Paratiisin Saaren gravitaatiopiireissä maailmankaikkeuden kaikissa osissa kaikkina aikoina ja samassa määrin, kunkin osan massan suhteessa ja tästä läsnäolosta johtuvien fyysisten vaatimusten mukaisesti, sekä siksi, että koko luomistulokseen kuuluu luonnostaan ominaisuus, joka panee kaikki olevaiset pitäytymään häneen ja olemaan hänessä. Ensimmäinen Lähde ja Keskus on samoin potentiaalisesti läsnä Kvalifioimattomassa Absoluutissa, ikuisessa tulevaisuudessa luotavien universumien tyyssijassa. Näin Jumala läpäisee potentiaalisesti menneisyyden, nykyisyyden ja tulevaisuuden fyysiset universumit. Hän on niin kutsutun aineellisen luomistuloksen koossapysymisen ikiaikainen perusta. Tämä ei-hengellinen jumaluuspotentiaali muuttuu aktuaaliseksi siellä täällä koko fyysisten olemassa olevien tason piirissä, kun joku yksinomaisesti häntä edustavista toimintayksiköistä selittämättömällä tavalla puuttuu asioiden kulkuun maailmankaikkeuden toiminnan näyttämöllä.
3:1.8 (45.1) Jumalan mielellinen läsnäolo korreloituu Myötätoimijan, Äärettömän Hengen, absoluuttisen mielen kanssa, mutta finiittisissä luomuksissa se on paremmin havaittavissa siinä, että Paratiisin Valtiashenkien kosminen mieli toimii kaikkialla. Aivan kuten Ensimmäinen Lähde ja Keskus on potentiaalisesti läsnä Myötätoimijan mieliyhteyspiireissä, niin hän on potentiaalisesti läsnä myös Universaalisen Absoluutin jännitteissä. Mutta ihmisten olentoluokkaa edustava mieli on Myötätoimijan Tyttärien, kehittyvien universumien Jumalallisten Hoivaajien, antama lahja.
3:1.11 (46.3) Samalla kun Isä isällisesti kytkee omaan yhteyspiiriinsä kaikki poikansa — kaikki persoonallisuudet –, samalla hänen vaikutusvaltaansa näihin rajoittaa heidän alkuperänsä kaukaisuus Jumaluuden Toisesta ja Kolmannesta Persoonasta, ja samalla tämä vaikutusvalta lisääntyy, sitä mukaa kun heidän määränpäänsä saavuttaminen lähestyy tätä tasoa. Sen tosiasian, onko Jumala läsnä luotujen mielessä, määrää se, onko näiden sisimmässä Isän osanen vai ei — sellainen osanen kuin Salaperäinen Opastaja — mutta hänen efektiivinen läsnäolonsa määräytyy sen mukaan, missä määrin näiden asuinpaikkana oleva mieli asettuu yhteistyöhön tämän niiden sisimmässä olevan Ajatuksensuuntaajan kanssa.
3:2.1 (46.5) Kaikki universumit tietävät, että ”kaikkivaltias Herra Jumala hallitsee”. Tämän maailman ja muiden maailmojen asiat kuuluvat jumalallisen valvonnan piiriin. ”Hän tekee mielensä mukaan taivaan joukkojen keskuudessa ja maan asukkaitten joukossa.” On ikiajat totta, ettei ”ole muuta mahtia kuin Jumala”.
3:2.2 (46.6) Kaiken jumalallisen olemuksen kanssa sopusoinnussa olevan osalta on kirjaimellisesti totta, että ”Jumalalle kaikki on mahdollista”. Kansojen, planeettojen ja universumien pitkälliset kehitysprosessit ovat maailmankaikkeuden luojien ja hallintovaltaa käyttävien täydellisen valvonnan alaisuudessa, ja ne kehkeytyvät Universaalisen Isän ikuisen tarkoituksen mukaisesti ja etenevät sopusoinnussa ja järjestyksessä Jumalan kaikin puolin viisaaseen suunnitelmaan pitäytyen. On vain yksi lainsäätäjä. Hän ylläpitää avaruuden maailmat ja kierrättää universumeja ikuisen kiertokulun loputonta kehää.
3:2.4 (47.2) Jumala valvoo kaikkea voimaa. Hän on valmistanut ”tien salamalle”, hän on järjestänyt kaiken energian virtapiirit. Hän on säätänyt kaikenmuotoisen energia-aineen ilmaantumisajankohdan ja -tason, ja nämä kaikki seikat ovat ajasta aikaan hänen ikuisessa otteessaan — gravitaatiokontrollissa, jonka keskus on ala-Paratiisissa. Ikuisen Jumalan valo ja energia kiertävät sen vuoksi ikuisesti hänen majesteettista yhteyspiiriään pitkin, pitkin sitä loputonta mutta säännöllistä tähtitarhojen kulkuetta, josta universumien universumi muodostuu. Koko luomistulos kiertää ikuisesti kaikkien olevaisten ja olentojen Paratiisillisen Persoonallisuuden keskusta.
3:2.5 (47.3) Isän kaikkivaltiudessa on kysymys absoluuttisen tason kaikkialle ulottuvasta hallitsevuudesta. Absoluuttisella tasolla ei energian kolmea muotoa — aineellista, mieli- ja hengellistä — voi hänen välittömässä läheisyydessään, kaiken olevaisen Lähteen läheisyydessä, erottaa toisistaan. Luodun olennon mieli, koska se ei ole Paratiisin monotaa eikä Paratiisin henkeä, ei reagoi suoraan Universaaliseen Isään. Jumala sopeuttaa itsensä epätäydellisyyttä olevaan mieleen — Urantian kuolevaisten tapauksessa — Ajatuksensuuntaajien kautta.
3:2.8 (47.6) Jumalan hengen asuinpaikkana olevat planeettojen luodut olennot, jotka ovat sirottautuneina sinne tänne avaruuden universumien joka puolelle, ovat lukumääränsä ja ryhmiensä puolesta likimain äärettömiä, heidän älylliset kykynsä ovat niin suuresti toisistaan poikkeavia, heidän mielensä on niin rajoittunutta ja toisinaan niin karkeaa, heidän näkemyksensä ovat siksi paljon puutteellisia ja paikkaan sidottuja, että on miltei mahdotonta laatia sellaisia lakia koskevia yleistyksiä, jotka todellisuutta vastaavalla tavalla toisivat esille Isän infiniittiset attribuutit ja samalla olisivat edes jossakin määrin näiden älyllisten luotujen käsitettävissä. Niinpä sinun kannaltasi, joka olet luotu olento, monetkin kaikkivaltiaan Luojan teot näyttävät mielivaltaisilta, irrallisilta, eikä niinkään harvoin myös sydämettömiltä ja julmilta. Mutta vakuutan sinulle taas kerran, ettei se ole totta. Jumalan teot ovat kaikki tarkoituksenmukaisia, älyllisiä, viisaita, lempeitä ja ikuisesti parasta hyvää tarkoittavia — eivät aina yksilön, yksittäisen ihmisrodun, yksittäisen planeetan tai edes yksittäisen universumin parasta, mutta ne on tehty kaikkien asianosaisten — alimmasta ylhäisimpään — hyvinvointia ja parasta hyvää ajatellen. Ajallisuuden oloissa osan hyvinvointi saattaa toisinaan näyttää poikkeavan kokonaisuuden hyvinvoinnista. Iäisyyden kiertokulussa tällaisia näennäisiä eroavaisuuksia ei ole.
3:2.15 (48.6) Jumalan valta on rajatonta, hänen olemuksensa on jumalallinen, hänen tahtonsa on lopullinen, hänen attribuuttinsa ovat infiniittiset, hänen viisautensa on ikuista ja hänen reaalisuutensa on absoluuttinen. Mutta kaikki nämä Universaalisen Isän ominaisuudet yhdistyvät Jumaluudessa, ja ne ilmenevät universaalisesti Paratiisin-Kolminaisuudessa ja Kolminaisuuden jumalallisissa Pojissa. Muussa suhteessa kaikki Jumalaan liittyvä on Paratiisin ja Havonan keskusuniversumin ulkopuolella Korkeimman evolutionaarisen läsnäolon rajoittamaa, Perimmäisen olevaistuvan läsnäolon ehdollistamaa ja kolmen olemassa olevan Absoluutin — Jumaluus-, Universaalisen ja Kvalifioimattoman Absoluutin — koordinoimaa. Ja Jumalan läsnäolo on tällä tavoin rajoitettua, koska se on Jumalan tahto.
3:3.1 (48.8) ”Jumala tietää kaiken.” Jumalallinen mieli on tietoinen ja selvillä koko luomakunnan ajattelusta. Hänen tietonsa tapahtumista on universaalista ja täydellistä. Hänestä lähtevät jumalalliset entiteetit ovat osa häntä. Hän, joka ”punnitsee pilvet”, on myös ”täydellinen tietämyksessä.” ”Herran silmät ovat kaikkialla.” Suuri opettajanne sanoi mitättömästä varpusesta: ”Ei yksikään niistä putoa maahan Isäni sitä tietämättä”, kuin myös: ”Jopa päänne hiukset ovat luetut.” ”Hän kertoo tähtien luvun; hän kutsuu niitä kaikkia nimeltä.”
3:3.2 (49.1) Koko maailmankaikkeudessa Universaalinen Isä on ainoa persoonallisuus, joka tosiaankin tietää tähtien ja avaruuden planeettojen lukumäärän. Kunkin universumin kaikki maailmat ovat jatkuvasti Jumalan tietoisuudessa. Hän sanoo myös: ”Olen toden totta nähnyt kansani kärsimykset, olen kuullut heidän huutonsa ja tiedän heidän murheensa.” Sillä ”Herra katsoo taivaasta, hän näkee kaikki ihmisen pojat; asuinsijoiltaan hän katsoo kaikkia maan asukkaita.” Jokainen luodun lapsi voi todellakin sanoa: ”hän tietää valitsemani tien, ja kun hän on koetellut minua, olen jalostunut kuin kulta.” ”Jumala tietää, milloin istuudumme, milloin taas nousemme jaloillemme; hän ymmärtää ajatuksemme jo kaukaa ja on perillä kaikista teistämme.” ”Kaikki on paljaana ja avoimena hänen silmiensä edessä — hänen, jonka kanssa olemme tekemisissä.” Ja jokaista ihmistä tulisi totisesti lohduttaa se, että hän ymmärtää, että ”hän tietää puitteenne, hän muistaa, että olette tomua.” Puhuessaan elävästä Jumalasta Jeesus sanoi: ”Isänne tietää, mitä tarvitsette, jo ennen kuin häneltä anotte.”
3:3.5 (49.4) Kaikkivaltius ei merkitse valtaa tehdä sellaista, mikä ei ole tehtävissä — sellaista, mikä ei kuulu jumaluuteen. Kaikentietävyys ei myöskään merkitse sellaisen tietämistä, mikä ei ole tiedettävissä. Mutta tällaisista lausumista kyetään tuskin tekemään äärelliselle mielelle ymmärrettäviä. Luotu voi tuskin ymmärtää Luojan tahdon ulottuvuutta ja rajoituksia.
3:4.2 (49.6) Jokaisen uuden universumin luominen edellyttää vetovoiman uutta säätelyä. Mutta vaikka luominen jatkuisi määräämättömästi, ikuisesti, jopa infiniittisyyteen asti niin, että aineellinen luomistulos lopulta olisi ääretön, silloinkin Paratiisin Saaressa oleva kontrolli- ja koordinointivoima todettaisiin vaatimuksia vastaavaksi ja tällaisen äärettömän maailmankaikkeuden hallintaan, ohjaukseen ja koordinointiin riittäväksi. Ja tämän rajattomalle maailmankaikkeudelle tapahtuneen vahvuuden ja voiman loputtoman vuodattamisen jälkeenkin Infiniittisessä olisi edelleenkin sama ylivaraus vahvuutta ja energiaa; Kvalifioimaton Absoluutti olisi yhäkin vähentymätön; Jumalan hallussa olisi yhä sama infiniittinen potentiaali, ikään kuin vahvuutta, energiaa ja voimaa ei olisi koskaan vuodatettukaan lahjoituksena universumille universumin perään.
3:4.3 (50.1) Samoin on sanottava viisaudesta. Se, että mieltä niin auliisti jaetaan maailmoissa tapahtuvaa ajattelua varten, ei millään tavoin köyhdytä jumalallisen viisauden keskuslähdettä. Universumien määrän moninkertaistuessa ja maailmojen luotujen olentojen lukumäärän lisääntyessä aina käsityskyvyn äärirajoille asti, ja mikäli mieltä lahjoitetaan jatkuvasti ja loputtomasti näille olennoille — olkootpa vaatimattomalla tai korkealla tasolla — silti Jumalan keskuspersoonallisuus käsittää yhä saman ikuisen, infiniittisen ja kaikkiviisaan mielen.
3:4.6 (50.4) Kuolevainen ihminen ei mitenkään voi tuntea taivaallisen Isän infiniittisyyttä. Finiittinen mieli ei pysty ajattelemalla selvittämään sellaista absoluuttista totuutta tai tosiasiaa. Mutta samainen finiittinen ihminen voi tosiasiassa tuntea — konkreettisesti kokea — sellaisen infiniittisen Isän RAKKAUDEN täyden ja vähentymättömän vaikutuksen. Tällaisen rakkauden voi todellakin kokea, jos kohta onkin niin, että vaikka kokemisen laatu on rajoittamaton, sellaisen kokemuksen määrää silti rajoittaa tiukasti ihmisen hengellinen vastaanottokyky ja siihen liittyvä kyky osoittaa Isälle vastarakkautta.
3:4.7 (50.5) Finiittisen taholta infiniittisiin ominaispiirteisiin kohdistuva arvostus ylittää suuresti loogisuuden suhteen rajalliset luodun kyvyt, sillä kuolevaisesta ihmisestä on tehty Jumalan kuva — hänessä elää rahtunen infiniittisyyttä. Siksi ihmisen läheisin ja kallisarvoisin lähestymistie Jumalan luokse kulkee rakkauden kautta, sillä Jumala on rakkaus. Ja koko sellainen ainutlaatuinen suhde on kosmisen sosiologian mukainen tosiasiallinen kokemus, Luojan ja luodun välinen suhde — Isän ja lapsen molemminpuolinen kiintymys.
3:5.2 (51.1) Isä hallitsee Poikiensa kautta. Koko maailmankaikkeuden organisaation läpi kulkee katkeamaton, Planeettaprinsseihin päättyvä hallitsijoitten ketju, hallitsijoitten, jotka ohjaavat Isän valtavien toimipiirien evolutionaaristen sfäärien kohtaloita. Pelkkää runollisuutta eivät ole sellaiset ilmaukset kuin ”maa ja sen täyteys ovat Herran”, ”Hän syöksee kuninkaat vallasta ja hän asettaa kuninkaat valtaan.” ”Kaikkein Korkeimmat hallitsevat ihmisten valtakunnissa.”
3:5.4 (51.3) Jeesus sanoi: ”Isäni, joka antoi heidät minulle, on suurempi kaikkia, eikä kukaan pysty heitä Isäni kädestä riistämään.” Katsellessanne Jumalan kutakuinkin rajattoman luomistyön moninaisia toimia ja tarkastellessanne sen pyörryttävää suunnattomuutta saatatte horjua sen suhteen, käsitättekö hänen ensisijaisuuttaan. Mutta teidän tulisi empimättä hyväksyä se, että hän istuu vakaasti ja ikuisesti valtaistuimellaan kaiken olevaisen Paratiisikeskuksessa, sekä se, että hän on kaikkien älyllisten olentojen hyvää tahtova Isä. On vain ”yksi Jumala ja kaikkien Isä, joka on kaiken yllä ja kaikessa”, ”ja hän on ennen kaikkia olevaisia ja kaikki olevaiset ovat hänessä”.
3:5.11 (51.10) 6. Onko ihanteellisuus, jumalallisuutta lähestyvä käsitystapa, toivottavaa? Jos on, silloin ihmisen on ponnisteltava ympäristössä, joka ilmentää vain suhteellista hyvyyttä ja kauneutta — olosuhteissa, jotka kannustavat tavoittelemaan lannistumatta sellaista, mikä on parempaa.
3:6.2 (52.5) Jumalan suvereenisuus on rajoittamatonta; se on koko luomistuloksen perustotuus. Maailmankaikkeus ei ollut väistämätön. Maailmankaikkeus ei ole sattuma, eikä se myöskään ole itsestään olemassa oleva. Maailmankaikkeus on luomistyön tulos, ja se on sen vuoksi tyystin Luojan tahdon varassa. Jumalan tahto on jumalallinen totuus, elävä rakkaus; siksi evolutionaaristen universumien täydellistyville luomistuloksille on ominaista hyvyys — läheisyys jumalallisuuden suhteen — ja potentiaalinen pahuus — etäisyys jumalallisuudesta.
3:6.6 (53.4) Kärsiikö Paratiisin-Isä? Sitä en tiedä. Luoja-Pojat mitä varmimmin voivat kärsiä, ja toisinaan he kuolevaisten tavoin niin myös tekevät. Muunnetussa merkityksessä Iankaikkinen Poika ja Ääretön Henki kärsivät. Minusta tuntuu, että Universaalinen Isäkin kärsii, mutten voi ymmärtää miten; ehkäpä persoonallisuuspiirinsä kautta, ehkä sillä keinoin, että Ajatuksensuuntaajat ja hänen ikuisesta olemuksestaan antamansa muut lahjat omaavat yksilöllisyyden. Hän on sanonut kuolevaisten sukukunnista: ”Kaikissa koettelemuksissanne koetellaan myös minua.” Hän tuntee epäilemättä isällistä ja myötätuntoista ymmärtämystä. Hän saattaa todellakin kärsiä, mutta en ymmärrä sen kärsimisen luonnetta.

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6