text:
Kotiin / HD Väritaustakuvat / Ohio State taustakuvia HD
lähettänyt: tapetti Monkey marraskuuta 30, 2016 sisään HD Väritaustakuvat Jätä kommentti 1,215 näkymät 0
Tässä on Ohio State taustakuvia HD Collection Pöytäkoneet, Kannettavat, puhelimissa ja Tabletit. Täällä Wallpapermonkey.com, on enemmän kuin 1,75,000 Taustakuvat ovat ladattavissa. Voit ladata Jokainen Taustakuva ilmaiseksi.
ohio-state-taustakuvat-hd
Jos Like This Ohio State taustakuvia HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook.
Edellinen: talvi Kuvista tapetti HD
seuraava: tapetti korjaus HD
komedia taustakuvat
lintu taustakuvia
zeus tapetti HD
laturit tapetti

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Julkisasiamies N. Wahlin ratkaisuehdotus 13.9.2017.
13 päivänä syyskuuta 2017 ( 1 )
Asia C‑419/16
Provincia autonoma di Bolzano ja
(Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunale di Bolzano / Landesgericht Bozen (Bolzanon alioikeus, Italia))
Sijoittautumisvapaus – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Lääkärit – Direktiivi 75/363/ETY – Lääketieteen tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroinen tunnustaminen – Erikoislääkärin pätevyyden saaminen – Palkkaus koulutusjakson ajalta – Velvollisuus työskennellä julkisen terveydenhuollon palveluksessa vähintään viisi vuotta kymmenen vuoden kuluessa pätevyyden saamisesta – SEUT 45 ja SEUT 49 artikla – Rajoituksen käsite – Perustelut – Oikeasuhteisuus
Käsiteltävän asian taustalla on Sabine Simma Federspielin (jäljempänä Federspiel) ja Provincia Autonoma di Bolzanon (Bolzanon autonominen maakunta, Italia, jäljempänä maakunta) välinen kiista, joka koskee 68515,24 euron takaisin maksamista lainmukaisine korkoineen.
Federspiel sai maakunnalta apurahan Innsbruckin yliopistossa Itävallassa suoritettavaa täysipäiväistä lääketieteen erikoistumiskoulutusta varten. Saadakseen apurahan, jonka avulla hänen oli mahdollista erikoistua neurologian ja psykiatrian erikoislääkäriksi, Federspiel allekirjoitti vakuutuksen, jossa hän sitoutui työskentelemään maakunnan julkisen terveydenhuollon palveluksessa vähintään viiden vuoden ajan päätettyään erikoistumisopintonsa Itävallassa. Hän myös hyväksyi, että ellei sitoumusta noudatettaisi, maakunta voisi periä takaisin enintään 70 prosenttia myönnetystä apurahasta.
Tässä yhteydessä herää kysymys, onko unionin oikeus esteenä kansallisessa lainsäädännössä säädetylle edellytykselle, jonka mukaan saadakseen apurahan lääketieteen erikoistumisopintoja varten henkilön on työskenneltävä viisi vuotta maakunnan julkisen terveydenhuollon palveluksessa ja, jos tätä edellytystä ei täytetä, henkilö on velvollinen maksamaan takaisin osan saamastaan apurahasta. Tarkemmin ottaen ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee unionin tuomioistuimelta, onko tämä edellytys yhteensopiva yhtäältä direktiivin 75/363 ( 2 ) ja toisaalta SEUT 45 artiklan kanssa.
Tältä osin käsiteltävä asia tarjoaa unionin tuomioistuimelle tilaisuuden määrittää kyseiseen direktiiviin perustuvien velvollisuuksien rajat ja tarkastella uudelleen kysymystä siitä, mikä muodostaa perussopimuksissa vahvistettujen perusvapauksien rajoituksen.
Direktiivillä 75/363 yhteensovitetaan lääkärintointa koskevia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä. Siinä asetetaan vaatimukset, joita jäsenvaltioiden on noudatettava järjestäessään lääkärinkoulutusta alueellaan.
Direktiivin 75/363 johdanto-osan ensimmäisessä perustelukappaleessa selitetään, että lääketieteen tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisen tunnustamisen, sellaisena kuin siitä säädetään direktiivissä 75/362/ETY, ( 3 ) saavuttamisen edellyttämä jäsenvaltioissa annettavan koulutuksen vertailukelpoisuus tarkoittaa, että tätä alaa koskeva yhteensovittaminen voidaan rajata koskemaan edellytystä noudattaa vähimmäisvaatimuksia, ja muilta osin jäsenvaltioille jätetään vapaus järjestää kyseinen opetus haluamallaan tavalla.
Johdanto-osan toisessa perustelukappaleessa selvennetään, että erikoislääkärin muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisen tunnustamisen varmistamiseksi ja kaikkien tähän ammattikuntaan kuuluvien jäsenvaltioiden kansalaisten aseman yhtäläistämiseksi unionissa erikoislääketieteen koulutusvaatimusten jonkinasteinen yhteensovittaminen on tarpeen. Samassa perustelukappaleessa selitetään vastaavasti, että tätä tarkoitusta varten olisi säädettävä tietyt vähimmäisvaatimukset erikoistumiskoulutukseen pääsemisestä, koulutuksen vähimmäiskestosta, opetuksen antamistavasta ja ‑paikasta sekä koulutuksen valvonnasta. Siinä myös täsmennetään, että nämä vaatimukset koskevat vain niitä erikoisaloja, jotka ovat kaikille jäsenvaltioille tai kahdelle tai useammalle jäsenvaltiolle yhteiset.
Direktiivin 75/363 1 artiklassa säädetään vaatimuksista, joita jäsenvaltioiden on asetettava lääkärin toiminnan aloittamiselle ja harjoittamiselle.
Direktiivin 2 artiklassa säädetään vähimmäisvaatimuksista, joita erikoislääkärikoulutukselta edellytetään. Sen 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että erikoislääkärin tutkintotodistuksen, todistuksen tai muun muodollista kelpoisuutta osoittavan asiakirjan antamiseen johtava koulutus täyttää vähintään seuraavat vaatimukset:
sen edellytyksenä on kuuden vuoden opintojen suorittaminen 1 artiklassa mainitun koulutusohjelman puitteissa;
se käsittää teoreettista ja käytännöllistä opetusta;
se suoritetaan täysipäiväisenä opiskeluna toimivaltaisten viranomaisten tai toimielinten valvonnassa liitteessä olevan 1 kohdan mukaisesti;
se suoritetaan yliopistollisessa laitoksessa, opetussairaalassa tai tarvittaessa toimivaltaisten viranomaisten tai toimielinten tätä tarkoitusta varten hyväksymässä terveydenhuollon yksikössä;
se sisältää erikoistumiskoulutukseen osallistuvan lääkärin henkilökohtaisen osallistumisen kyseisten laitosten toimintaan ja tehtäviin.”
Direktiivin 75/363 liite, joka lisättiin direktiivillä 82/76, koskee täysipäiväisen ja osa-aikaisen erikoislääkärikoulutuksen ominaisuuksia. Siinä säädetään seuraavaa:
Täysipäiväinen erikoislääkärikoulutus
Direktiivi 75/363 on korvattu direktiivillä 93/16/ETY, ( 4 ) jossa yhdistetään useita lääketieteen ammattihenkilöiden vapaasta liikkuvuudesta annettuja direktiivejä. Tämä lainsäädäntömuutos ei tuonut mukanaan merkittäviä muutoksia käsiteltävän asian kannalta merkityksellisiin säännöksiin.
Maakunnallisen lain nro 1/1986 (legge provinciale 3 gennaio 1986, jäljempänä riidanalainen toimenpide) ( 5 ) 1 §:ssä säädetään seuraavaa:
Koska [maakunnassa] ei ole mahdollisuutta suorittaa erikoislääkärin tutkintoa, asiassa toimivaltaisella maakuntahallituksen jäsenellä on valtuudet, sen jälkeen kun maakuntahallitus on tehnyt asiassa päätöksen, tehdä sopimuksia italialaisten yliopistojen kanssa sekä Itävallan oikeusjärjestyksen mukaisesti kyseisessä asiassa toimivaltaisten itävaltalaisten julkishallinnon elinten kanssa lisäpaikkojen perustamiseksi lääkärien erikoistumiskoulutusta varten, ottaen kuitenkin huomioon voimassa olevat kansalliset ja maakunnalliset säännökset.
Edellisen momentin mukaisesti Itävallan julkishallinnon elinten kanssa tehdyssä sopimuksessa voidaan sopia, että maakunta maksaa tilanteesta riippuen kyseisille elimille määrän, joka ei ylitä jäljempänä 3 §:ssä säädettyä apurahan enimmäismäärää, mikäli kyseiset elimet huolehtivat vastaavan palkkion maksamisesta erikoistuvalle lääkärille.”
Riidanalaisen toimenpiteen 2 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Maakuntahallitus vahvistaa kunkin erikoisalan osalta maakunnan terveydenhuollon tarpeisiin tarvittavan erikoislääkäreiden määrän maakunnan terveydenhuoltosuunnitelman tavoitteiden mukaisesti lääkäriliittoa [Ordine dei medici] ja maakunnallista terveydenhuoltoneuvostoa [Consiglio provinciale di sanità] kuultuaan.”
Riidanalaisen toimenpiteen 3 §:ssä säädetään seuraavaa:
Maakuntahallituksella on valtuudet järjestää kilpailuja erikoistumisapurahojen myöntämiseksi [maakunnassa] asuville lääkäreille, joille on myönnetty oikeus harjoittaa lääkärin ammattia, erikoistumisopintojen suorittamiseen 2 §:ssä tarkoitetuilla erikoisaloilla, joilla erikoislääkäreistä on pulaa. – –
Edellisessä momentissa tarkoitetut apurahat myönnetään asiakirjoihin perustuvan paremmuusjärjestyksen perusteella maakuntahallituksen päätöksellä vahvistettavien perusteiden mukaisesti – –.
Erikoistumisapurahan määrä määritetään kilpailuilmoituksessa, eikä se missään tapauksessa voi ylittää terveydenhuollon yksiköiden henkilökuntaan kuuluvien koulutuksessa olevien avustajien alkupalkkaa.
Erikoistumisapurahan saajat suorittavat erikoistumisjaksonsa kilpailuilmoituksessa mainituissa sairaaloiden yksiköissä.
Riidanalaisen toimenpiteen 7 §:ssä säädetään seuraavaa:
Tämän lain 3 §:ssä tai 6 §:n 1 ja 2 momentissa tarkoitettujen apurahansaajien on sitouduttava työskentelemään [maakunnan] julkisen terveydenhuollon palveluksessa tietty ajanjakso, jonka pituuden maakuntahallitus vahvistaa asetuksella. Tämän jakson pituus on vähintään viisi vuotta, ja se on suoritettava loppuun samassa asetuksessa vahvistettavassa määräajassa.
Jos edellisessä momentissa tarkoitettu velvollisuus laiminlyödään kokonaan tai osittain, osa erikoistumisapurahasta tai tuesta on palautettava lainmukaisine korkoineen. Palautettava osa määritetään maakuntahallituksen päätöksellä asetuksen perusteella, ja se voi olla korkeintaan 70 prosenttia kyseisestä apurahasta tai tuesta.”
Riidanalaisen toimenpiteen 7 §:n täytäntöönpanoasetuksessa, nimittäin maakuntahallituksen puheenjohtajan asetuksessa nro 6/1988, ( 6 ) säädetään seuraavaa:
Niiden, jotka ovat saaneet 3.1.1986 annetun maakunnallisen lain nro 1 3 §:ssä ja 6 §:n 1 ja 2 momentissa tarkoitettua erikoistumisapurahaa tai tukea, on sitouduttava työskentelemään viisi vuotta [maakunnan] julkisen terveydenhuollon palveluksessa, myös sopimuslääkäreinä, kymmenen vuoden kuluessa erikoistumisopintojen loppuun saattamisesta tai harjoittelun päättymisestä.
Apurahojen ja tukien myöntämisen edellytyksenä on, että asianomainen antaa erityisen vakuutuksen erityisellä lomakkeella, jossa on hänen oikeaksi todistettu allekirjoituksensa ja jossa hän sitoutuu noudattamaan 1 momentissa tarkoitettua edellytystä.
Edunsaajat ovat velvollisia
palauttamaan enintään 70 prosenttia apurahan tai tuen kokonaismäärästä, jos he laiminlyövät 1 momentissa tarkoitetun sitoumuksensa kokonaan
palauttamaan enintään 14 prosenttia apurahan tai tuen kokonaismäärästä kultakin sellaiselta vuodelta tai sellaiselta kuutta kuukautta pidemmältä vuoden osalta, jona ei ole työskennelty, enintään viiteen vuoteen asti, jos sitoumus laiminlyödään osittain.
Edellä 1 momentissa tarkoitetun sitoumuksen täydellinen tai osittainen laiminlyönti todetaan toimivaltaisen maakuntahallituksen jäsenen (assessore provinciale) esityksestä maakuntahallituksen päätöksellä, jossa määritetään palautettava apurahan tai tuen määrä 3 momentissa tarkoitetuissa rajoissa ja siten, että asianomaisen mahdolliset perustelut otetaan huomioon.
Edellä 1 momentissa tarkoitettua sitoumusta ei katsota laiminlyödyn, jos asianomainen toimittaa näyttöä siitä, että hän on toimittanut työhakemuksen [maakunnan] julkisen terveydenhuollon tehtäviin ja osallistunut asianomaisiin virkakilpailuihin, joissa hänen on todettu täyttävän kelpoisuusvaatimukset tai joissa hänet oli otettu sopimuslääkäreiden varallaololuetteloon ilman, että häntä olisi sittemmin kutsuttu kyseisen terveydenhuoltoyksikön palvelukseen.
Edellä 4 momentissa tarkoitetun maakuntahallituksen päätöksen perusteella maksettavat määrät peritään maakuntahallituksen puheenjohtajan 14.4.1910 annetun kuninkaan asetuksen nro 639 nojalla antamalla maksamismääräyksellä.”
III. Tosiseikat, oikeudenkäyntimenettely ja ennakkoratkaisukysymykset
Federspiel on Italian kansalainen, joka sai maakunnalta apurahan erikoistumiskoulutuksen suorittamiseen Innsbruckin yliopistossa (Itävalta) vuosina 1992–2000 neurologian ja psykiatrian erikoislääkärin pätevyyden saamiseksi.
Maakunnassa ei ole erikoistumiskoulutusta tarjoavaa yliopistollista lääketieteen tiedekuntaa, joten maakunta on allekirjoittanut riidanalaisen toimenpiteen perusteella muun muassa italialaisten yliopistojen ja itävaltalaisten viranomaisten kanssa sopimuksia lisäpaikkojen perustamiseksi niissä tarjottavaan lääkärien erikoistumiskoulutukseen. Maakunta maksaa näiden koulutuspaikkojen mukaisen palkan apurahana. Apurahan saamisen vastineeksi maakunta edellyttää, että suoritettuaan erikoistumisopinnot lääkäri työskentelee (tai tapauksen mukaan toteuttaa tarvittavat toimet voidakseen työskennellä) maakunnan julkisessa terveydenhuollossa tietyn ajan.
Federspiel allekirjoitti 21.12.1992 vakuutuksen, jossa hän sitoutui työskentelemään maakunnan julkisen terveydenhuollon palveluksessa viiden vuoden ajan kymmenen vuoden kuluessa erikoistumisopintojen suorittamisesta. Vakuutuksen ehtojen mukaan, jos hän ei noudata lainkaan tätä sitoumusta, hänen olisi maksettava takaisin apurahasta enintään 70 prosenttia. Jos hän ei noudata sitoumusta osittain, hänen olisi maksettava takaisin enintään 14 prosenttia apurahasta kultakin sellaiselta vuodelta tai sellaiselta kuutta kuukautta pidemmältä vuoden osalta, jona ei ole työskennelty.
Saatuaan erikoislääkärin pätevyyden Innsbruckin yliopistossa vuonna 2000 Federspiel muutti asumaan Bregenziin (Itävalta), missä hän on toiminut lääkärinä siitä lähtien.
Maakunnan hallinto pyysi 20.2.2013 päivätyllä kirjeellä Federspieliä toimittamaan todistuksen, joka osoittaa hänen työskennelleen maakunnassa vuonna 1992 allekirjoitetun vakuutuksen mukaisesti. Vaihtoehtoisesti häntä pyydettiin esittämään näyttöä siitä, että hän oli hakenut maakunnan julkisen terveydenhuollon tehtävää ja että hänen oli todettu täyttävän kelpoisuusvaatimukset tai hänet oli otettu sopimuslääkäreiden varallaololuetteloon ilman, että häntä olisi sittemmin kutsuttu palvelukseen.
Vastauksessaan tähän pyyntöön Federspiel ilmoitti maakunnalle, ettei hän ollut työskennellyt lääkärinä maakunnan julkisessa terveydenhuollossa erikoistumiskoulutuksen suorittamisen jälkeen.
Maakunnan hallinto vaati 5.8.2013 tehdyn maakuntahallituksen jäsenen päätöksen (decreto dell’assessore della giunta provinciale) nro 259/23.5 (jäljempänä päätös) mukaisesti Federspieliä palauttamaan 70 prosenttia saamistaan palkkioista, joiden pääoma oli 68515,24 euroa ja korkojen määrä 51418,63 euroa. Maksuvaatimuksen kokonaismäärä oli toisin sanoen 119933,87 euroa.
Federspiel vaatii ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa päätöksen kumoamista sillä perusteella, että se on unionin oikeuden vastainen.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on epävarma tästä, joten se päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
Onko [direktiivin 75/363] 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna [direktiivillä 82/76], ja liitettä, johon siinä viitataan, tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa sovellettavan kaltaiselle kansallisen oikeuden säännökselle, jossa erikoistuville lääkäreille osoitetun palkan maksamisen edellytykseksi asetetaan kyseisen lääkärin ilmoitus, jossa hän sitoutuu työskentelemään [maakunnan] julkisen terveydenhuollon palveluksessa vähintään viisi vuotta kymmenen vuoden kuluessa erikoistumisopintojen loppuun saattamisesta ja nimenomaisesti suostuu siihen, että siinä tapauksessa, että hän laiminlyö kyseisen velvollisuuden täysin, [maakunnalla], joka on palkan rahoittava taho, on oikeus saada takaisin enintään 70 prosenttia myönnetystä apurahasta lainmukaisine korkoineen, jotka lasketaan siitä hetkestä lukien, jolloin viranomainen on suorittanut yksittäiset maksut?
Siinä tapauksessa, että vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, onko SEUT 45 artiklassa tarkoitettu työntekijöiden vapaan liikkuvuuden periaate esteenä pääasiassa sovellettavan kaltaiselle kansallisen oikeuden säännökselle, jossa erikoistuville lääkäreille osoitetun palkan maksamisen edellytykseksi asetetaan kyseisen lääkärin ilmoitus, jossa hän sitoutuu työskentelemään [maakunnan] julkisen terveydenhuollon palveluksessa vähintään viisi vuotta kymmenen vuoden kuluessa erikoistumisopintojen loppuun saattamisesta ja nimenomaisesti suostuu siihen, että siinä tapauksessa, että hän laiminlyö kyseisen velvollisuuden täysin, [maakunnalla], joka on palkan rahoittava taho, on oikeus saada takaisin enintään 70 prosenttia myönnetystä apurahasta lainmukaisine korkoineen, jotka lasketaan siitä hetkestä lukien, jolloin viranomainen on suorittanut yksittäiset maksut?”
Kirjallisia huomautuksia ovat esittäneet Federspiel, maakunta ja Euroopan komissio, jotka kaikki esittivät suullisia huomautuksia 15.6.2017 pidetyssä istunnossa.
A. Asiayhteys
Maakunnassa ei ole yliopistollista lääketieteen tiedekuntaa, joka voi tarjota erikoistumiskoulutusta, jonka avulla voitaisiin varmistaa riittävä lääketieteellinen henkilöstö ja asiantuntemus kaksikielisessä (italia ja saksa) maakunnassa. Tästä syystä maakunta rahoittaa erikoistumiskoulutusta Italian muissa maakunnissa sekä Saksassa ja Itävallassa. Maakunnan rahoituksen turvin on perustettu lisäpaikkoja muun muassa Innsbruckin yliopistossa lääkäreille, jotka ovat saaneet maakunnalta apurahan erikoistumiskoulutuksen suorittamiseen kyseisessä yliopistossa.
Maakunnan myöntämiin apurahoihin liittyy kuitenkin yksi ehto. Apurahan saavan lääkärin on työskenneltävä (tai tapauksen mukaan ryhdyttävä tarvittaviin toimiin voidakseen työskennellä) vähintään viiden vuoden ajan maakunnan julkisessa terveydenhuollossa kymmenen vuoden kuluessa maakunnan tarjoamien erikoistumisopintojen loppuun saattamisesta. Jos tällaisiin tarvittaviin toimenpiteisiin maakunnassa työskentelemiseksi ei ole ryhdytty, maakunta, joka on palkan rahoittava taho, voi vaatia maksamaan takaisin enintään 70 prosenttia myönnetystä apurahasta lainmukaisine korkoineen, jotka lasketaan siitä hetkestä lukien, jolloin hallinto on suorittanut yksittäiset maksut (jäljempänä kyseessä oleva edellytys).
Tämä edellytys – ja sen yhteensopivuus johdetun oikeuden (ensimmäinen kysymys) ja primaarioikeuden (toinen kysymys) kanssa – on käsiteltävän asian keskipiste.
Kuten jäljempänä selitän, kyseessä oleva edellytys on unionin oikeuden mukainen.
Ensimmäisellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin tiedustelee, onko direktiivi 75/363 esteenä kansallisen lainsäädännön säännökselle, jossa lääketieteen erikoistumiskoulutukseen tarkoitetun apurahan myöntämiselle asetetaan kyseessä oleva edellytys.
Direktiivi 75/363 ei nähdäkseni voi auttaa Federspieliä. Sen selittämiseksi, miksi näin on, on tarpeen palauttaa mieleen direktiivin 75/363 ja sillä luodun järjestelmän taustalla olevat perusteet.
1. Direktiivin 75/363 perusteet: pätevyyden vastavuoroinen tunnustaminen lääketieteen ammattihenkilöiden vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi
Direktiivillä 75/363 – ja sen seuraajadirektiivillä 93/16 – on tarkoitus varmistaa lääketieteen tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroinen tunnustaminen Euroopan unionissa. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi siinä säädetään asiaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteensovittamisesta ja vähimmäistason yhdenmukaistamisesta. Tarkemmin ottaen sillä pyritään yhdenmukaistamaan koulutuksen ja eri lääketieteen erikoisaloille pääsyn edellytyksiä erikoislääkärin muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroiseksi tunnustamiseksi.
Yksinkertaistetusti direktiivissä vahvistetaan tietyt säännöt, joita jäsenvaltioiden on noudatettava järjestäessään lääkärinkoulutustaan.
Kun kyse on direktiivin soveltamisalaan kuuluvista erikoislääketieteen aloista, ( 7 ) direktiivin 2 artiklassa säädetään vaatimuksista erikoistumiskoulutukseen pääsemiselle, koulutuksen vähimmäiskestolle, opetuksen antamistavalle ja ‑paikalle sekä koulutuksen valvonnalle.
Näillä vaatimuksilla pyritään varmistamaan, että vaikka koulutusohjelmia ei yhdenmukaistetakaan täysin, kelpoisuutta osoittavat asiakirjat voidaan tunnustaa vastavuoroisesti ja kaikkien jäsenvaltioiden kansalaiset asetetaan samaan asemaan unionissa lääketieteen alan ammattipätevyyden osalta. ( 8 ) Direktiivi on siten tarkoitettu helpottamaan lääketieteen ammatissa toimivien unionin kansalaisten vapaata liikkuvuutta. Toisin ilmaistuna se on väline sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden lisäämiseen lääketieteen alalla.
Tätä nimenomaista tarkoitusta varten direktiivin liitteessä kuvataan täysipäiväisen erikoislääkärikoulutuksen ominaisuudet. Tässä yhteydessä direktiivissä säädetään yleisestä velvollisuudesta maksaa ”asianmukainen palkka”. Kyseinen velvollisuus on looginen seuraus tavoitteesta, jonka mukaan koulutus on täysipäiväistä. Liitteessä nimittäin säädetään, että erikoistuvan lääkärin kaikki ammatinharjoittamiseen käyttämät tavallisen työviikon tunnit koko vuoden aikana käytetään tähän käytännölliseen ja teoreettiseen koulutukseen.
Se olisi selvästikin mahdotonta ilman asianmukaista palkkaa.
Kuten unionin tuomioistuin on todennut, direktiivissä 75/363 säädetty velvollisuus maksaa asianmukainen palkka erikoistumisen ajalta on tarpeen sellaisen tilanteen välttämiseksi, jossa erikoistuvien lääkärien, jotka eivät saa palkkaa, olisi otettava lisätyö maksaakseen erikoistumisensa, mikä vaarantaisi heidän koulutuksensa. ( 9 ) Tässä mielessä asianmukainen palkka on välttämätön edellytys ammattipätevyyden vastavuoroiselle tunnustamiselle jäsenvaltioissa. ( 10 )
Toisaalta unionin tuomioistuin on myös myöntänyt, ettei direktiivissä 75/363 määritellä tahoa, jonka on maksettava palkka, sitä, mikä on ”asianmukainen” palkka, tai tämän palkan vahvistamistapaa. ( 11 ) Koska näistä seikoista ei säädetä direktiivissä, jäsenvaltioilla on tältä osin laaja harkintavalta.
Unionin tuomioistuin on erityisesti katsonut, että direktiivissä 75/363 asetetaan jäsenvaltioille ehdoton ja täsmällinen velvoite maksaa palkkaa lääkärin erikoistumiskoulutuksesta. Siinä jätetään kuitenkin jäsenvaltion harkintavaltaan tämän palkan maksamisen edellytykset. ( 12 )
Tästä pääsenkin käsiteltävään asiaan.
2. Käsiteltävä asia
Kyseessä olevan edellytyksen yhteensopivuuteen direktiivin 75/363 kanssa liittyvät ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen epäilyt perustuvat siihen, että maakunnan kokopäiväiseen lääkärin erikoistumiskoulutukseen Innsbruckin yliopistossa myöntämään apurahaan liittyy yksi ehto: jos apurahan saaja ei noudata sitoumusta työskennellä vähintään viisi vuotta maakunnan julkisessa terveydenhuollossa kymmenen vuoden kuluessa erikoistumisopintojen loppuun saattamisesta, maakunnalla on oikeus vaatia takaisin 70 prosenttia apurahan määrästä. Tässä mielessä voitaisiin väittää, että tämä 70 prosentin määrä on pelkästään laina, joka on maksettava takaisin sen jälkeen, kun lääkäri on suorittanut erikoistumisopinnot. Tästä näkökulmasta tarkasteltuna voitaisiin myös väittää, ettei myönnetty apuraha ole direktiivissä 75/363 asianmukaisen palkan maksamiselle täysipäiväisen erikoistumiskoulutuksen ajalta säädetyn edellytyksen mukainen.
Edellä esitetty päätelmä on kuitenkin virheellinen.
Ensinnäkin Federspiel suoritti lääketieteen erikoistumiskoulutuksensa Innsbruckin yliopistossa Itävallassa. Tämän mahdollisti maakunnan ja Tirolin osavaltion tekemä sopimus. Sopimuksen mukaisesti Innsbruckin yliopistoon on perustettu lisäkoulutuspaikkoja. Nämä paikat on varattu lääkäreille, jotka ovat saaneet maakunnalta apurahan erikoistumiskoulutuksen suorittamiseen kyseisessä yliopistossa.
Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että maakunta maksoi erikoistumisapurahan Innsbruckin yliopistolliselle sairaalalle. Palkan Federspielille maksoi siten käytännössä yliopistollinen sairaala, joka sai vastaavat määrät maakunnalta. Istunnossa lisäksi vahvistettiin, että Innsbruckin yliopisto ja maakunta jakoivat koulutukseen liittyvät kustannukset: Federspiel myönsi istunnossa, että maakunnan osuus koulutuksen vuosittaisista kokonaiskustannuksista oli noin 39 prosenttia. Lopuista vastasi Innsbruckin yliopisto.
Kuten edellä jo todettiin, direktiivissä 75/363 asetetaan vaatimukset, joita jäsenvaltioiden on noudatettava järjestäessään lääkärinkoulutusta alueellaan. Näiden vaatimusten vaikuttimena on sen varmistaminen, että näin saatu muodollinen kelpoisuus voidaan tunnustaa muissa jäsenvaltioissa. Ilmeisistä syistä vain se jäsenvaltio, jossa koulutusta annetaan, voi toteuttaa tarvittavat toimet direktiiviin perustuvien velvoitteiden täyttämiseksi, koska jäsenvaltioilla ei ole toimivaltaa muissa jäsenvaltioissa järjestettävän koulutuksen osalta.
En löydä direktiivistä tukea väitteelle, jonka mukaan sillä säänneltäisiin myös sopimuksia, joita jäsenvaltiot (tai jäsenvaltiot ja kolmannet maat, kuten oli Italian ja Itävallan tapauksessa vuoteen 1995 saakka) ovat saattaneet tehdä pääsystä lääketieteen erikoistumiskoulutukseen toisessa valtiossa, ja tällaisen yhteistyön perustana olevia rahoitusjärjestelyjä.
Jotta taataan direktiivillä 75/363 käyttöön otetun yhteensovittamisjärjestelmän sisäinen johdonmukaisuus, liitteessä olevan velvoitteen, jolla varmistetaan, että erikoistuville lääkäreille maksetaan asianmukaista palkkaa koulutuksen ajalta, täytyy koskea sitä jäsenvaltiota, jossa koulutus järjestetään.
Käsiteltävässä asiassa tämä jäsenvaltio on – Itävallan liityttyä Euroopan unioniin vuonna 1995 – Itävalta.
Kuten unionin tuomioistuin on todennut, direktiivissä edellytettävä palkka maksetaan vastikkeena ja tunnustuksena tehdystä työstä. Se on tarkoitettu erikoistumiskoulutuksessa oleville lääkäreille, jotka osallistuvat kaikkiin lääketieteellisiin tehtäviin sillä osastolla, jossa harjoittelu suoritetaan. ( 13 ) Kuten edellä jo todettiin, tällä pyritään varmistamaan, että erikoistuva lääkäri voi käyttää kaiken työaikansa käytännölliseen ja teoreettiseen koulutukseen, eikä hänen tarvitse työskennellä erikoistumisopintojen ohella.
Tämä puolestaan on edellytys vertailtavuudelle ja vastavuoroiselle tunnustamiselle.
Asiakirja-aineistossa ei ole viitteitä siitä, ettei käsiteltävässä asiassa olisi näin. Päinvastoin: kaikki huomautuksia esittäneet osapuolet, Federspiel mukaan luettuna, ovat yhtä mieltä siitä, että palkka, joka hänelle maksettiin erikoistumiskoulutuksen suorittamisen aikana Itävallassa, oli riittävä tähän tarkoitukseen.
Vaikka Federspiel olisikin väittänyt, ettei hänen koulutusohjelman aikana (joko maakunnalta tai Innsbruckin yliopistolta taikka molemmilta) saamansa palkka ollut asianmukainen direktiivissä 75/363 tarkoitetulla tavalla, tosiasia on, että jäsenvaltio, joka vastaa direktiivin nojalla sen varmistamisesta, että erikoistuva lääkäri saa asianmukaista palkkaa, on jäsenvaltio, jossa erikoistuminen tapahtuu.
Toisin sanoen direktiivi ei voi vaikuttaa kyseessä olevan edellytyksen pätevyyteen. ( 14 )
Päinvastainen tulos laajentaisi keinotekoisesti direktiivin 75/363 soveltamisalaa siihen nähden, mikä oli lainsäätäjän tarkoitus. On tärkeää huomata, että kuten direktiivin 75/363 johdanto-osasta ilmenee, ( 15 ) direktiivillä ei ollut tarkoitus yhdenmukaistaa lääkärinkoulutusta sen laajemmin kuin mikä on tarpeen tutkintotodistusten ja todistusten vastavuoroisen tunnustamisen turvaamiseksi, eikä sillä ollut tarkoitus rajoittaa jäsenvaltioiden harkintavaltaa määrittää edellytykset, joita sovelletaan täysipäiväisestä koulutuksesta maksettavaan palkkaan. Itävalta on selvästikin käyttänyt täysimääräisesti tätä mahdollisuutta maakunnan kanssa tekemällään rahoitussopimuksella.
Vaikka tämä saattaakin vaikuttaa itsestään selvältä, jäsenvaltiot eivät missään olosuhteissa voi olla yhteisvastuussa direktiiviin perustuvien velvoitteiden täyttämisestä, kuten komissio esitti istunnossa. Tähän eivät vaikuta sen järjestelyn erityispiirteet, jonka tarkoituksena on varmistaa, että erikoistuva lääkäri saa asianmukaista palkkaa. Sanomattakin on selvää, että jos jäsenvaltion voitaisiin katsoa olevan vastuussa siitä, ettei se ole varmistanut, että toinen jäsenvaltio täyttää direktiiviin perustuvat velvoitteet, tällä olisi kauaskantoisia seurauksia monille unionin oikeuden perusperiaatteille, kuten – mutta ei ainoastaan – välittömälle oikeusvaikutukselle ja valtion vastuulle.
Ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen on näin ollen nähdäkseni vastattava, että direktiivi 75/363 ei ole esteenä ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa vireillä olevan asian olosuhteissa kansallisen lainsäädännön säännökselle, jossa erikoistuville lääkäreille osoitetun palkan maksamisen edellytykseksi asetetaan velvoite työskennellä maakunnan julkisen terveydenhuollon palveluksessa vähintään viisi vuotta kymmenen vuoden kuluessa erikoistumisopintojen loppuun saattamisesta.
Tarkastelen seuraavaksi toista ennakkoratkaisukysymystä, joka koskee kyseessä olevan edellytyksen yhteensopivuutta unionin primaarioikeuden kanssa.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee toisella kysymyksellään lähinnä, onko kyseessä oleva edellytys yhteensopiva EUT-sopimuksen kanssa. Se viittaa tältä osin erityisesti SEUT 45 artiklassa vahvistettuun työntekijöiden vapaan liikkuvuuden periaatteeseen.
Aluksi on syytä huomauttaa, että ennakkoratkaisupyynnön perusteella Federspiel asuu ja työskentelee lääkärinä Bregenzissä (Itävallassa). Siitä ei kuitenkaan ilmene, työskenteleekö hän työntekijänä vai itsenäisenä ammatinharjoittajana. Kuten komissio on perustellusti huomauttanut, tämä tieto ei kuitenkaan ole ratkaiseva. Arviointi on samanlainen, tarkastellaanpa kansallisia toimenpiteitä sitten SEUT 45 tai SEUT 49 artiklan (sijoittautumisvapaus) kannalta.
Tätä varten on aluksi määritettävä, muodostaako kyseessä oleva edellytys vapaan liikkuvuuden rajoituksen. Jos muodostaa, on ratkaistava, voidaanko rajoitus oikeuttaa ja onko se oikeasuhteinen tavoiteltuun päämäärään nähden.
1. Muodostaako kyseessä oleva edellytys rajoituksen?
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tapaan huomautuksia esittäneet osapuolet ottavat lähtökohdakseen sen, että kyseessä olevalla ehdolla rajoitetaan vapaata liikkuvuutta. Ne ovat kuitenkin eri mieltä siitä, onko rajoitus perusteltu.
Kyseessä oleva edellytys (velvollisuus työskennellä täysiaikaisesti erikoislääkärinä maakunnan julkisessa terveydenhuollossa vähintään viisi vuotta kymmenen vuoden kuluessa erikoistumisopintojen loppuun saattamisesta tai vaihtoehtoisesti maksaa takaisin enintään 70 prosenttia saadusta apurahasta lainmukaisine korkoineen) vaikuttaa ensi näkemältä selkeältä kyseisen lääkärin vapaan liikkuvuuden rajoitukselta.
Unionin tuomioistuimen laajan, lähes kaiken kattavan määritelmän mukaan nimittäin säännöksillä, joilla estetään jäsenvaltion kansalaista lähtemästä kotimaastaan ja käyttämästä oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen tai tehdään siitä vähemmän houkuttelevaa, rajoitetaan tätä vapautta, vaikka näitä säännöksiä sovellettaisiin kansalaisuudesta riippumatta. Unionin tuomioistuin on myös lisännyt, että SEUT 45 artikla rajoittaa sellaisten kansallisten säännösten soveltamista, joilla rajoitetaan jäsenvaltion sellaisten kansalaisten vapaata liikkuvuutta, jotka haluavat tehdä palkkatyötä toisessa jäsenvaltiossa. ( 16 )
Tämän arviointiperusteen soveltaminen käsiteltävässä asiassa vaikuttaa eittämättä yksinkertaiselta tehtävältä. Vaikka kyseessä oleva edellytys ei muodollisesti estäkään lääkäriä työskentelemästä toisessa jäsenvaltiossa, se tekee tämän mahdollisuuden käyttämisen vähemmän houkuttelevaksi erikoistumisopintojen päätökseen saattamista seuraavien kymmenen vuoden aikana. Kyseessä olevan edellytyksen on nimittäin tarkoitus varmistaa, että apurahansaajat noudattavat sitoumusta työskennellä lääkärinä maakunnassa vähintään viiden vuoden ajan erikoistumisopintojen päätökseen saattamisen jälkeen.
Haluan kuitenkin aluksi tuoda esille epäilyni siitä, olisiko kyseessä oleva edellytys tulkittava vapaan liikkuvuuden rajoitukseksi.
Kuten unionin tuomioistuimen toteamuksia, joita olisi aina luettava asiayhteydessään, kyseessä olevaa edellytystäkään ei pitäisi tarkastella erillisenä tekijänä. Sitä olisi tutkittava riidanalaisen toimenpiteen muodostamassa laajemmassa asiayhteydessä. Tästä näkökulmasta tarkasteltuna kyseessä oleva edellytys on osa laajempaa toimea ja liittyy siten erottamattomasti koulutuspaikkojen perustamiseen lääketieteen erikoistumisopintoja varten maakunnan ulkopuolella. Näitä paikkoja, joita ei olisi ollut saatavilla ilman maakunnan rahoitusta, tarjotaan apurahansaajille kyseessä olevalla edellytyksellä. Siten riidanalainen toimenpide, joka tarjoaa lääkäreille mahdollisuuden suorittaa erikoislääkärikoulutuksen (toisessa jäsenvaltiossa), muodostaa edellytyksen erikoislääkäreiden vapaalle liikkuvuudelle eikä rajoita sitä. ( 17 ) Tässä yhteydessä kyseessä oleva edellytys on yksinkertaisesti (tuleva ja epävarma) ( 18 ) vastike maakunnan tarjoamasta mahdollisuudesta, kun pidetään mielessä, ettei maakunta voi hyötyä erikoistuvan lääkärin työpanoksesta koulutusohjelman aikana.
Vaikka kysymys siitä, muodostaako kyseessä oleva edellytys vapaan liikkuvuuden rajoituksen, onkin analyyttiselta ja teoreettiselta kannalta merkittävä, se ei suoraan sanoen määritä käsiteltävän asian ratkaisua. Tästä on osoituksena se, etteivät ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin sen enempää kuin huomautuksia esittäneet osapuoletkaan ole ottaneet tätä seikkaa esille, kuten edellä mainittiin. Tämä huomioon ottaen käsiteltävässä asiassa ei ole tarpeen tarkastella teoreettisemmin rajoituksen käsitteen normatiivista perustaa eikä etenkään tarkoituksenmukaisinta lähestymistapaa rajoitusten tunnistamiseen vapaata liikkuvuutta koskevan lainsäädännön eri aloilla. ( 19 )
Tämän selvennyksen jälkeen, vaikka oletettaisiin, että kyseessä oleva edellytys muodostaa vapaan liikkuvuuden rajoituksen, tämä ei automaattisesti tarkoita, että se on kielletty vapaata liikkuvuutta koskevien unionin sääntöjen perusteella. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan rajoitukset, joita sovelletaan ilman kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää, voivat olla perusteltavissa yleisen edun mukaisista pakottavista syistä, jos niillä voidaan taata tavoitellun päämäärän toteutuminen ja jos niillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen kyseisen päämäärän saavuttamiseksi. ( 20 )
Asiakirja-aineistossa ei ole viitteitä siitä, että kyseessä olevaa edellytystä sovellettaisiin syrjivästi, joten siirryn suoraan tarkastelemaan sen mahdollista perusteltavuutta ja oikeasuhteisuutta.
Maakunta selittää, että kyseessä olevalla ehdolla suojellaan ja edistetään kansanterveyttä. Sillä pyritään tarkemmin sanoen varmistamaan, että paikallisväestö voi saada korkealaatuista ja pysyvää erikoissairaanhoitoa, joka on kaikkien saatavilla. Samanaikaisesti kyseessä olevalla edellytyksellä on tarkoitus välttää sosiaaliturvajärjestelmän rahoitukselliseen vakauteen kohdistuva merkittävä riski. Maakunta väittää lisäksi, että kyseessä oleva edellytys on tarpeen sen varmistamiseksi, että erikoissairaanhoitoa on saatavilla kaksikielisessä maakunnassa sen molemmilla virallisilla kielillä.
Jäsenvaltioilla on laaja harkintavalta kansanterveyden ja terveyspalvelujen järjestämisen alalla. Jäsenvaltiot voivat siten lähtökohtaisesti, ja tietynasteisen sääntelyllisen itsemääräämisoikeuden säilyttämiseksi, rajoittaa vapaata liikkuvuutta kansanterveyteen liittyvistä syistä. ( 21 )
Unionin tuomioistuin on esimerkiksi jo todennut, että monipuolisten ja kaikkien saatavilla olevien sairaanhoito- ja sairaalapalvelujen turvaamistavoite voi johtaa kansanterveyteen liittyvän poikkeuksen soveltamiseen, koska tämä tavoite myötävaikuttaa osaltaan korkeatasoisen kansanterveyden suojelun toteuttamiseen. ( 22 ) Unionin tuomioistuin on myös tunnustanut, että kansanterveyden korkean suojan tason saavuttamiseksi jäsenvaltio voi suunnitella, miten se järjestää terveydenhuoltonsa. Tällä käytännöllä on pyrittävä samanaikaisesti kahteen tavoitteeseen. Yhtäältä suunnittelulla on taattava, että ”kyseisen jäsenvaltion alueella on saatavilla riittävästi ja pysyvästi monipuolisia laadukkaita hoitopalveluja”. Toisaalta jäsenvaltioiden täytyy ”hallita kustannuksia ja välttää niin pitkälle kuin mahdollista rahavarojen, teknisten resurssien ja henkilöstöresurssien tuhlaamista”. ( 23 )
Käsiteltävässä asiassa maakunta väittää, että kyseessä oleva edellytys soveltuu parhaiten sen varmistamiseen, että erikoissairaanhoitoa on saatavilla maakunnassa sekä saksaksi että italiaksi, ja että sillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän päämäärän saavuttamiseksi.
Näin ollen herää kysymys, pitääkö tämä väite paikkansa.
3. Oikeasuhteisuus
Vaikka on viime kädessä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asia tutkia kyseessä olevan edellytyksen oikeasuhteisuutta, esitän seuraavat huomautukset seikoista, jotka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen olisi otettava huomioon arvioinnissaan.
Kyseessä olevalla edellytyksellä saatetaan mielestäni asianmukaiseen tasapainoon riidanalaisesta toimenpiteestä vapaata liikkuvuutta koskevaan oikeuteen kohdistuva haitta ja kollektiivinen tarve säilyttää tasapainoinen ja toimiva terveydenhuoltojärjestelmä.
Tältä osin huomautan aluksi, että oikeasuhteisuuden arvioinnin (jonka ymmärretään sisältävän – suppeassa merkityksessä – asianmukaisuuden ja suhteellisuuden arvioinnin) on perustuttava niiden olosuhteiden kokonaisvaltaiseen arvioimiseen, joissa pääasiassa kyseessä olevan kaltainen rajoittava lainsäädäntö annettiin ja pantiin täytäntöön.
Unionin tuomioistuin on toistuvasti katsonut, että jäsenvaltioille on annettava harkintavaltaa kansanterveyden alalla. Tämä johtuu lähinnä siitä, että on jäsenvaltion asia päättää siitä tasosta, jolla se aikoo suojella kansanterveyttä, ja siitä tavasta, jolla kyseinen taso on saavutettava. ( 24 )
Näin ollen oikeasuhteisuuden eri näkökohtien arvioinnin osalta olisi otettava huomioon seuraavat seikat.
Ensinnäkin toimenpide soveltuu nähdäkseni kansanterveyden suojelua ja edistämistä koskevan tavoitteen saavuttamiseen.
Maakunta on yhtäältä rahoittanut erikoislääkäriopintoihin tarkoitettujen lisäkoulutuspaikkojen perustamista Innsbruckin yliopistossa. Nämä paikat on varattu lääkäreille, jotka ovat saaneet maakunnalta apurahan. Toisaalta kyseessä oleva edellytys kiistatta kannustaa tällaisen apurahan saaneita erikoislääkäreitä työskentelemään maakunnassa. Tässä valossa tarkasteltuna on mielestäni selvää, että kyseessä oleva edellytys, osana riidanalaista toimenpidettä, myötävaikuttaa sen varmistamiseen, että maakunnassa on käytettävissä riittävästi erikoislääkäreitä.
Toiseksi olen samaa mieltä komission ja maakunnan kanssa riidanalaisen toimenpiteen tarpeellisuudesta ja kohtuullisuudesta.
Velvollisuus, jonka mukaan lääkärin on työskenneltävä palkkaa vastaan viisi vuotta maakunnassa kymmenen vuoden kuluessa erikoistumisopintojen loppuun saattamisesta, vaikuttaa kohtuulliselta.
On nimittäin syytä muistaa, että vaikka maakunta takaa, että kyseiset lääkärit saavat palkkaa erikoistumiskoulutuksen aikana, maakunta ei voi hyötyä heidän työpanoksestaan koulutusohjelman aikana.
Lisäksi yksi seikka, jota ei pidä sivuuttaa, on se, että kyseinen velvollisuus on ajallisesti rajattu kahdessa suhteessa. Yhtäältä lääkärin on työskenneltävä maakunnassa vähintään viisi vuotta. Toisaalta velvollisuus kohdistuu ensimmäisiin kymmeneen vuoteen erikoistumisopintojen loppuun saattamisen jälkeen ja vaikuttaa siten ensisijaisesti työuransa alussa oleviin lääkäreihin.
Velvollisuutta työskennellä maakunnassa lieventää lisäksi se, että maakunnassa on oltava avoinna asianmukainen työpaikka ja sitä on pitänyt tarjota lääkärille merkityksellisenä ajanjaksona. Tällä varmistetaan nähdäkseni riittävästi se, että kyseessä olevaan edellytykseen vedotaan vain, jos syntyy tarve erikoislääkäreille: asiakirja-aineiston ja maakunnan istunnossa antamien selitysten perusteella maakunta kutsuu lääkäreitä töihin sinne kyseessä olevan edellytyksen perusteella vain siltä osin kuin tietyllä erikoislääketieteen alalla havaitaan todellista tarvetta uusille lääkäreille.
Maakunta on näin ollen luonut riidanalaisella toimenpiteellä varallaololuettelon lääkäreistä, joita voidaan tarvittaessa kutsua töihin. Jos työpaikkoja ei ole auki, lääkäri voi vapaasti harjoittaa ammattiaan ilman rajoituksia.
Kolmanneksi, kun tarkastellaan vaihtoehtoisten, vähemmän rajoittavien toimien olemassaoloa, on varmastikin totta, että pätevää henkilöstöä voitaisiin houkutella töihin maakuntaan myös taloudellisilla keinoilla. Ei kuitenkaan voida sulkea pois sitä, että tällaisella toimella voisi olla huomattava vaikutus maakunnan talouteen. Tältä osin riittää, kun huomautetaan, ettei unionin tuomioistuin ole ollut tietämätön perusteista, jotka liittyvät tarpeeseen hallita julkisten terveyspalvelujen tarjoamisesta aiheutuvia kustannuksia. ( 25 )
Tässä yhteydessä ei pidä unohtaa, että maakunnassa sovelletaan erityistä kielijärjestelyä. Tarve varmistaa, että korkealaatuista terveydenhuoltoa on saatavilla molemmilla kielillä, hankaloittaa pätevien erikoislääkäreiden palkkaamista. Tämä huomioon ottaen on vaikea kuvitella riidanalaiselle toimenpiteelle vaihtoehtoja, joilla voitaisiin yhtä lailla varmistaa, että maakunta voi palkata riittävästi erikoislääkäreitä, jotka pystyvät työskentelemään saksaksi ja italiaksi.
Huomautan lisäksi, että jotta voidaan saavuttaa riidanalaisen toimenpiteen tavoite eli varmistaa, että julkista erikoissairaanhoitoa on saatavilla maakunnassa molemmilla virallisilla kielillä, on täysin selvää, että lisäpaikkojen perustamiseen Itävallassa järjestettävään erikoistumiskoulutukseen maakunnan apurahansaajia varten liittyy mekanismi, jolla varmistetaan, että sopimuksen ehtoja noudatetaan. Muutoin maakunnan olisi järjetöntä hankkia erikoistumiskoulutuspaikkoja Innsbruckin yliopistosta.
Tältä osin ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämät epäilyt kyseessä olevan edellytyksen yhteensopivuudesta unionin oikeuden kanssa näyttävät perustuvan ainakin osittain siihen, että kokonaissumma, joka Federspielin on maksettava takaisin, ylittää koulutusta varten saadun apurahan määrän. Ellei sitoumusta työskennellä maakunnassa noudateta, apurahansaaja on velvollinen maksamaan takaisin paitsi 70 prosenttia apurahan määrästä myös lainmukaiset korot, jotka alkavat kertyä siitä hetkestä lukien, jolloin yksittäiset maksut on suoritettu. Näin ollen, kuten Federspielin tapauksessa, lääkäriä voidaan vaatia maksamaan takaisin määrä, joka voi olla nimellisesti merkittävästi suurempi kuin alun perin maksettu määrä.
Tältä osin riittää, kun todetaan, että ellei sitoumusta työskennellä maakunnassa noudateta, lääkärin on maksettava takaisin pelkästään 70 prosenttia apurahasta. Tässä valossa tarkasteltuna lääkäri saa itse asiassa 30 prosenttia apurahasta vastikkeettomasti. Lisäksi lääkäri saa erikoislääkärin pätevyyden, minkä voidaan kohtuudella olettaa helpottavan vapaan liikkuvuuden käyttämistä. Toisaalta on korostettava, ettei ole viitteitä siitä, että peritty korko olisi kohtuuton. Vaatimus maksaa (lainmukaisia) korkoja johtuu pelkästään takaisinmaksun viivästymisestä ja on sellaisena looginen seuraus sen (sopimuksessa määrätyn) velvollisuuden laiminlyönnistä, jonka mukaan lääkärin on työskenneltävä maakunnassa tai vaihtoehtoisesti maksettava apuraha takaisin ajoissa.
Näin ollen toiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava, että SEUT 45 ja SEUT 49 artikla eivät ole esteenä pääasiassa sovellettavan kaltaiselle kansallisen lainsäädännön säännökselle, jossa erikoistuville lääkäreille osoitetun palkan maksamisen edellytykseksi asetetaan velvollisuus työskennellä maakunnan julkisen terveydenhuollon palveluksessa vähintään viisi vuotta kymmenen vuoden kuluessa erikoistumisopintojen loppuun saattamisesta ja jossa annetaan siinä tapauksessa, että kyseinen velvollisuus laiminlyödään täysin, maakunnalle, joka on palkan rahoittava taho, nimenomaisesti oikeus vaatia takaisin enintään 70 prosenttia myönnetystä apurahasta lainmukaisine korkoineen.
Edellä esitetyn perusteella ehdotan unionin tuomioistuimelle, että se vastaisi Tribunale di Bolzanon / Landesgericht Bozenin (Bolzanon alioikeus, Italia) esittämiin kysymyksiin seuraavasti:
Lääkärintointa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 16.6.1975 annettu neuvoston direktiivi 75/363/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna lääketieteen tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi annetun direktiivin 75/362/ETY ja direktiivin 75/363 muuttamisesta 26.1.1982 annetulla neuvoston direktiivillä 82/76/ETY, ei ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa vireillä olevan asian olosuhteissa ole esteenä kansallisen lainsäädännön säännökselle, jossa erikoistuville lääkäreille osoitetun palkan maksamisen edellytykseksi asetetaan velvollisuus työskennellä maakunnan julkisen terveydenhuollon palveluksessa vähintään viisi vuotta kymmenen vuoden kuluessa erikoistumisopintojen loppuun saattamisesta ja jossa annetaan siinä tapauksessa, että kyseinen velvollisuus laiminlyödään täysin, maakunnalle, joka on palkan rahoittava taho, nimenomaisesti oikeus vaatia takaisin enintään 70 prosenttia myönnetystä apurahasta lainmukaisine korkoineen.
SEUT 45 ja SEUT 49 artikla eivät ole esteenä pääasiassa sovellettavan kaltaiselle kansallisen lainsäädännön säännökselle, jossa erikoistuville lääkäreille osoitetun palkan maksamisen edellytykseksi asetetaan velvollisuus työskennellä maakunnan julkisen terveydenhuollon palveluksessa vähintään viisi vuotta kymmenen vuoden kuluessa erikoistumisopintojen loppuun saattamisesta ja jossa annetaan siinä tapauksessa, että kyseinen velvollisuus laiminlyödään täysin, maakunnalle, joka on palkan rahoittava taho, nimenomaisesti oikeus vaatia takaisin enintään 70 prosenttia myönnetystä apurahasta lainmukaisine korkoineen.
( 2 )	Lääkärintointa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 16.6.1975 annettu neuvoston direktiivi (EYVL 1975, L 167, s. 14), sellaisena kuin se on muutettuna lääketieteen tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi annetun direktiivin 75/362/ETY ja direktiivin 75/363 muuttamisesta 26.1.1982 annetulla neuvoston direktiivillä 82/76/ETY (EYVL 1982, L 43, s. 21).
( 3 )	Lääketieteen tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi 16.6.1975 annettu neuvoston direktiivi (EYVL 1975, L 167, s. 1).
( 4 )	Lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistustensa, todistustensa ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojensa vastavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi (EYVL 1993, L 165, s. 1).
( 7 )	Neurologia ja psykiatria kuuluvat direktiivin 75/363 soveltamisalaan direktiivin 75/362 7 artiklan mukaisesti.
( 8 )	Ks. tältä osin tuomio 25.2.1999, Carbonari ym. (C‑131/97, EU:C:1999:98, 38 kohta).
( 9 )	Ks. tuomio 25.2.1999, Carbonari ym. (C‑131/97, EU:C:1999:98, 40 kohta).
( 10 )	Ks. tuomio 25.2.1999, Carbonari ym. (C‑131/97, EU:C:1999:98, 42 ja 43 kohta) ja tuomio 3.10.2000, Gozza ym. (C‑371/97, EU:C:2000:526, 34 kohta).
( 11 )	Ks. vastaavasti tuomio 25.2.1999, Carbonari ym. (C‑131/97, EU:C:1999:98, 45 kohta) ja tuomio 3.10.2000, Gozza ym. (C‑371/97, EU:C:2000:526, 36 kohta).
( 12 )	Ks. tuomio 25.2.1999, Carbonari ym. (C‑131/97, EU:C:1999:98, 44 ja 45 kohta). Ks. myös tuomio 3.10.2000, Gozza ym. (C‑371/97, EU:C:2000:526, 34 kohta).
( 13 )	Ks. tuomio 3.10.2000, Gozza ym. (C‑371/97, EU:C:2000:526, 43 kohta).
( 14 )	Selvennän tältä osin, että direktiivin 75/363 soveltamisen kannalta on täysin merkityksetöntä, saako erikoistuva lääkäri tosiasiallisesti apurahan suoraan maakunnalta vai sen yliopiston kautta, jossa erikoistuminen suoritetaan (kuten käsiteltävässä asiassa).
( 15 )	Ks. erityisesti direktiivin 75/363 johdanto-osan ensimmäinen perustelukappale.
( 16 )	Ks. mm. tuomio 15.12.1995, Bosman (C‑415/93, EU:C:1995:463, 94–96 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen); tuomio 27.1.2000, Graf (C‑190/98, EU:C:2000:49, 21 ja 22 kohta) ja tuomio 16.3.2010, Olympique Lyonnais (C‑325/08, EU:C:2010:143, 33 ja 34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
( 17 )	Vaikka suoraa rinnastusta ei voidakaan tehdä, huomautan, että tietyissä tilanteissa unionin tuomioistuin on pitänyt riidanalaisen kansallisen toimenpiteen rajoittavaa vaikutusta vapaaseen liikkuvuuteen liian etäisenä, epävarmana tai vähäpätöisenä, jotta se voisi muodostaa asiaa koskevissa perustamissopimuksen määräyksissä tarkoitetun vapaan liikkuvuuden rajoituksen. Ks. esim. tuomio 27.1.2000, Graf (C‑190/98, EU:C:2000:49, 25 kohta). Ks. myös tuomio 7.3.1990, Krantz (C‑69/88, EU:C:1990:97, 11 kohta) ja tuomio 23.10.2007, Morgan ja Bucher (C‑11/06 ja C‑12/06, EU:C:2007:626, 32 kohta).
( 18 )	Ks. jäljempänä 88 kohta.
( 19 )	Unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön sisältyvälle mahdollisia rajoituksia koskevalle lähestymistavalle (lähestymistavoille) ominaisesta hajanaisuudesta ks. Azoulai, L., ”La formule de l’entrave” teoksessa Azoulai, L., (toim.), L’entrave dans le droit du marché intérieur, Bruylant, Bruxelles, 2011, s. 1–21.
( 20 )	Ks. mm. tuomio 30.11.1995, Gebhard (C‑55/94, EU:C:1995:411, 37 kohta); tuomio 10.3.2009, Hartlauer (C‑169/07, EU:C:2009:141, 44 kohta); tuomio 19.5.2009, Apothekerkammer des Saarlandes ym. (C‑171/07 ja C‑172/07, EU:C:2009:316, 25 kohta) ja tuomio 1.6.2010, Blanco Pérez ja Chao Gómez (C‑570/07 ja C‑571/07, EU:C:2010:300, 61 kohta).
( 21 )	Tuomio 28.4.1998, Kohll (C‑158/96, EU:C:1998:171, 45 kohta). Ks. myös mm. tuomio 16.5.2006, Watts (C‑372/04, EU:C:2006:325, 104 kohta); tuomio 10.3.2009, Hartlauer (C‑169/07, EU:C:2009:141, 46 kohta) ja tuomio 19.5.2009, Apothekerkammer des Saarlandes ym. (C‑171/07 ja C‑172/07, EU:C:2009:316, 27 kohta).
( 22 )	Tuomio 28.4.1998, Kohll (C‑158/96, EU:C:1998:171, 50 kohta).
( 23 )	Ks. mm. tuomio 5.10.2010, komissio v. Ranska (C‑512/08, EU:C:2010:579, 33 kohta).
( 24 )	Ks. esim. tuomio 11.9.2008, komissio v. Kreikka (C‑141/07, EU:C:2008:492, 51 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio 10.3.2009, Hartlauer (C‑169/07, EU:C:2009:141, 30 kohta).
( 25 )	Ks. mm. tuomio 13.5.2003, Müller-Fauré ja van Riet (C‑385/99, EU:C:2003:270, 80 kohta); tuomio 16.5.2006, Watts (C‑372/04, EU:C:2006:325, 109 kohta) ja tuomio 19.5.2009, Apothekerkammer des Saarlandes ym. (C‑171/07 ja C‑172/07, EU:C:2009:316, 33 kohta).

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


text:
Sennheiser HD 800 | sivu 9 | DVD Plaza
Suurin ongelma omalla kohdalla oli näissä referenssitason kuulokkeissa (oli ne sitten tai ei), että ne oli liian hyvät yleiskäyttöön. Mikäli saatavilla on aina priimaa äänilähdettäkin niin voi jollekkin sopia. Itse jaksoin yhden päivän kuunnella ja lähti takas liikkeeseen. Tuommoset alle 200 euron Sennheiserit riittää mainiosti.
Blaqua, 13.02.2016
. Itse jaksoin yhden päivän kuunnella ja lähti takas liikkeeseen. Tuommoset alle 200 euron Sennheiserit riittää mainiosti.
Miksi edes kokeilit tonnin luureja, jos alle 200 € luurit riittävät mainiosti?
71 dB, 13.02.2016
"Liian hyvä minulle" on kohtelias tapa kiertoilmaista katumapäälle tulo hihi-ostoksensa suhteen; soundi ei oikein sytyttänyt/tuntunut sikahintansa arvoiselta. Mikä ei ole tämän kuulokkeen kohdalla kyllä mikään ihme.
John-117, 13.02.2016
Edelleenkin lähes ainoat luurit jotka on valmistettu tasalaatuisesti (varma ostos ilman kanavaheittoa yms), kestävät isältä pojalle (en ole tainnut nähdä ainuttakaan hajonnutta elementtiä vrt. audeze yms ihq planaarit), toiston muokattavuus ekulla parasta a-luokkaa (erittäin särötön ja puhdas toisto kovillakin paineilla, jopa alimmalla oktaavilla) ja ovatpa vieläpä mukavat päässä. Jos ei sellaisenaan kelpaa ilman ekutusta/modausta, niin ei siinä mitään hävettävää, mutta hintalaatusuhteen tyrmääminen sikamaiseksi sen perusteella on suorastaan pyhäinhäväistystä. Tosin kyllä itsekin HD800S tämän hetkisen 1600€ hinnan tyrmään armottomasti, kun HD800 on aina ollut saatavilla alle tonnilla.
HD600 on kiva, mutta silti vähän sama kuin vertailisi 300€ ja 1000€ monitoreita. Teknisesti harpataan seuraavalle tasolle. Niitä "alle kahdensadan senkkuja" nyt ei itse jaksa kuunnella sekuntiakaan.
hegeli, 14.02.2016
HD600 on kiva, mutta silti vähän sama kuin vertailisi 300€ ja 1000€ monitoreita. Teknisesti harpataan seuraavalle tasolle.
Ehei. Se nyt on vaan tyhmää maksaa liikaa. HD 600:sta enemmän maksamalla harpataan lähinnä... kalliimpaan kuulokkeeseen. Tässä tapauksessa alcantara-kupilla ja turhalla sertifikaatilla varustetun vastevammaisen Mersun/Rolexin kuulokeversioon, äänellisesti kehitys on alakertaan päin. Kauankos olet kuunnellut HD 800:lla, onko tuorekin tuttavuus? Minä kuuntelin sen viitisen vuotta ja sain tarpeekseni.
HD 600:n tasalaatuisuus ei ole (ainakaan minulle) ollut ongelma, ihan laatukamaa sekin on.
Särö ei todellakaan ole ongelma HD 600:ssa, se on todella matalasäröinen toistaja myös. Säröissä vetää tiukan tasapelin tai häviää korkeintaan muutaman prosentin kymmenesosan HD 800:lle. Mikä = EVVK.
Enkä nyt tiedä siitä HD 800:nkaan tasalaatuisuudesta. Minun yksilössäni ainakin stereokuva oli aina vasemmalle kenossa, oikealla reunalla kuulosti järjestään oudon vaisulta. Ikäänkuin oikealle pannaamista olisi äänitteissä oikein yleisesti vältetty. Sama juttu interaktiivisella, tsoikkarista käänneltävillä panoroinneilla (Far Cry 3 & 4 -peliäänillä). HD 600:lla taas, äänitteiden pannausratkaisujen vaihtelevuus kuuluu selvästi, stereokannalla tapahtuu asioita ihan koko kannan leveydeltä ja em. peleissä äänilähteet liikkuvat & paikantuvat selvästi nätimmin. Voi kyllä johtua myös HD 800:n poikkeavasta elementtisijoittelusta tai jousivoimalla keskittävästä kupin vaakanivelöinnistä, mitkä eivät (ehkä) olleet yhteensopivia "mekaanisen HRTF:ni" (kallonmuotoni) kanssa. Niin tai näin, HD 600 toimii tässä(kin) suhteessa todella selvästi paremmin.
P.S. Paljonkos siitä sinun VST-plugari -equtuksesta muuten tupsahtaa viivettä toistoon? Olisi vähän semmoinen kutina että sitä saattaa tulla aika reilusti... ainakin 200 ms? Vähänkö olisi aunarista vedetty viritys... pelaaminen = näkemiin...
John-117, 14.02.2016
No jaa ei Sonarworksissa itsessään ole kuin 1.1ms latenssia minimimoodissa. VB Cable / VSThost jos käyttää niin joku parikymmentä lisää päälle tms (1024 samplen bufferi ainakin itsellä toimii vielä). Onhan noita muitakin tapoja ekuttaa, Equalizer APOssa taitaa olla 10ms latenssia, mutta ei tarjoa "virtuaaliäänikortin" etuja. Pelulamuista mie en tiedä, kannattaa tiedustella Murosta..
hegeli, 15.02.2016
Jos nyt ihan rehellisiä ollaan ja totta puhutaan, 1k€:n kuulokkeen equttaminen kuuntelukuntoon on täyttä hönöläisten hommaa. Kuin 100000 €:n Mersu joka on työnnettävä käyntiin "koska startti on optimoitu crossfit-buumin mukaista fitness-lifestailia silmälläpitäen". Jotkut ovat valmiita uhrauksiin hyväksi uskomansa asian puolesta...
P.S. Kuulokkeen sähköakustinen rooli äänentoistajana on niin hemmetin edullinen ja vittumaisista ympäristömuuttujista vapaa , että jos sen maailmalle pökäisseessä inssiportaassa on edes yritetty tehdä jotain muutakin kuin venytellä kiveksiä markkinointi- ja merkonomiportaan kanssa, se EI TODELLAKAAN TARVITSE EQUA yms. kaiutinpuolen impotukia yhtään mihinkään. Paras esimerkki tästä on HD 800:n foredad, HD 600.
Pelulamuista mie en tiedä, kannattaa tiedustella Murosta..
Tiukka tietokone-only -mies joka ei pelaa koneellaan?? WTF, onko tuollaisia edes olemassa?
John-117, 15.02.2016
EI TODELLAKAAN TARVITSE EQUA yms. kaiutinpuolen impotukia yhtään mihinkään. Paras esimerkki tästä on HD 800:n foredad, HD 600.
Päinvastoin, kaiutinpuolella toistoa on erittäin helppo muokata "rehellisin keinoin" koteloilla, useilla elementeillä, sisäisillä analogisilla tai tikitaalisilla komponenteilla yms. Kuulokkeiden pienet elementit taas sijaitsevat akustisesti haastavassa minikammiossa jossa tuunausmahdollisuudet ja komponenttien sijoittelut ovat rajalliset, pitäisi pökäläiden vielä olla siedettävät pitää päässäkin ja äänen ilmava (unohdetaan siis huijaus suljetulla kammiolla joka mahdollistaa esim alapään tuunausta). HD600 vaste on suurimmaksi osaksi siedettävä, mutta muokattavaa siinäkin löytyy, eikä vähiten alapäässä jonka tulisi olla ainakin 20hz asti suora (eli siis oikeasti nouseva, pohjalla +6-12dB hd600/hd800 vakioon käppyrään verrattuna). Suuresti kyseenalaistan että pelkkiä akustisia keinoja käyttäen on mahdollista tehdä oikeasti "flätiltä studiomonitorilta soundaavat luurit" (johon Sonarworks tähtää), ilman kompromisseja. Mitäs jos vasteen korjaus tehtäisiin suoraan ulkoisessa dacissa/vahvistimessa ilman puuseen apuja, olisiko tämä herran mielestä hyväksyttävää vai mersumiesten pilkkaa? Varmastikin tulevaisuudessa arkipäivää.
Tietysti yksi vaihtoehto on jotkut customit in-earit, joissa akustiset haasteet ovat ehkä paljon vähemmässä osassa. Eipä ole tullut vielä kokeiltua, niin ei voi sanoa juuta tai jaata hyvyydestä.
Kuuloke on äärimmäisessä lähikentässä kuunneltava minikokoinen yksitiekaiutin. Sillä ei ole (tärkein alleviivattu)
-huoneakustiikkaan
-monitie-rakenteeseen
-säteilykäyttäytymisen hallintaan (suuntaavuuteen)
-erilaisten kuunteluetäisyyksien erilaisiin vaatimuksiin
liittyviä muuttujia vastassaan lainkaan. Myöskin
-ulos kurmootettavan absoluuttisen SPL:n määrä on kuulokkeissa mitättömän pieni.
Kuulokkeissa ei pelata kotelovirityksillä ja suuntakuvioilla ollenkaan: kaikki ääni lähtee elementistä ja kunnon HiFi-kuulokkeissa koko kuppi eliminoidaan vaan suoraan hiiteen resonoimasta käyttämällä ns. avointa rakennetta. Näin kuulokkeen ääni tehdään käytännössä kehittämällä sen elementtiä. Koska juurikaan muuta ääneen vaikuttavaa kehittämistä siinä ei olekaan. Sen sähköakustinen haastavuus voisi vastata kaiutinpuolen vaikeusasteeltaan asiallisen diskanttielementin kehittämistä.
No mitä jää viivan alle? Kaiutinpuoleen verrattuna iso kasa hemmetin vaikeasti hallittavia muuttujia eliminoituu kuulokkeessa itsekseen. Ei pitäisi olla alan erikoistoimijoille liian vaikea pala viilata se yksi ainut jäljelle jäänyt muuttuja, neutraaliin akustiseen outputtiin tähtäävä pikkudriveri, paikalleen ilman tahallisia viistelyjä.
HD 800:ssa eniten minua hiertänyt äänellinen kurttu, se preesens-alueen laakea vaimentuma ei ole mikään vahinko. Senkku saisi hoonattua sen hiiteen ihan sähköakustisilla menetelmillään, jos vain tahtoa neutraalin äänen tekemiseen olisi. Nythän sitä tahtoa oli jo uutuusmallissa ilmaantunutkin sen toisen (pienemmän) ongelman, diskanttikirkastuksen, poistoon.
Alabasson toiston painottaminen kuulokkeessa kuin tavallisessa kaiutinkuuntelussa, on yhtä viksua kuin vaatisi autoltaan hyviä lento-ominaisuuksia. Kuulokkeet + alabasso / autot + lentäminen eivät vaan kertakaikkiaan ns. liity yhteen. Lisää pelkästään säröä toistoon, alabassoa kunnolla aistiva anturi (kuuntelijan kroppa) on luureilla offline-tilassa aina & automaattisesti. 20 hertsiin ulottuvan kuuloketoiston vaatiminen ei näin ole kovin käytännöllinen/älykäs vaatimus.
Siis ääniteho on mitätön. SPL (Sound Pressure Level) saadaan kuulokkeille hyvinkin korkeaksi.
71 dB, 16.02.2016
Kyllä, aivan. Hyvä kun korjasit. Mutta jäisi SPL:kin pieneksi jos se mitattaisiin samalla tavalla kuin kaiuttimista, esim. metrin tai kahden päästä elementistä, ilman kupin akustista sulkua.
John-117, 16.02.2016
Kyllä, aivan. Hyvä kun korjasit.
Mutta jäisi SPL:kin pieneksi jos se mitattaisiin samalla tavalla kuin kaiuttimista, esim. metrin tai kahden päästä elementistä, ilman kupin akustista sulkua.
Toki, mutta kuulokkeita nyt ei yleensä kuunnellakaan parin metrin päästä, paitsi junassa jonkun ääliöteinin luukuttaessa b(eatsAudio) -luureillaan itselleen kuulokojeen 20 vuotiaana.
Ajattelin että ois ollu sellanen kerta sijotus niin ei ois tarvinu murehtia loppuelämän aikana uusia luureja. Suurimman siivun itsellä vie kuitenkin telkkarin katselu, jossa huomasin että monessa ohjelmassa oli jotain pientä häikkää äänen kanssa, mutta eniten ärsytti tiettyjen juontajien äänet (niin hassulta kun se kuulostaakin).
Blaqua, 28.02.2016

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Taj Mahal tapetti HD
Mene...Kotiin3DAbstraktiArkkitehtuurianimaatioEläimetlinnutPyörätautotSarjakuvatJulkkiksetKaupunkiVärikäsTietokoneetViileäSöpöKukkaHauskaPelitTytötteHDLomaKuumaElääLogoRakkausElokuvatmusiikkiluontopaikatavaruusUrheiluteknologiaMaailmanLisää	Kotiin / Arkkitehtuuri / Taj Mahal tapetti HD	Taj Mahal tapetti HD
2,754 näkymät
0	Taj Mahal tapetti HD
Tässä on kokoelma Taj Mahal tapetti HD työasemien, Kannettavat, puhelimissa ja Tabletit. Täällä 5dwallpaper.com, on yli satoja tuhansia taustakuvat ovat ladattavissa. Voit ladata Jokainen Taustakuva ilmaiseksi.
Jos Like This Taj Mahal taustakuva HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook.
piipittää Tietoja Love Peace Edellinen: s tapetti HD
seuraava: valentines day tapetti HD
näkymät (2070) vapaa joulu wallpaper10
näkymät (726) vapaa joulua taustakuvan HD
näkymät (496) vapaa joulu wallpaper6
zed tapetti HDChristmas tapetti 10 kaunis kokoelmavalentines day tapetti HDtaustakuvat täysi hd downloadtardis tapetti HDmotivaatio tapetti HDcat tapetti HDGilrs taustakuvia HD 15 paras PicsBatman tapetti Resolution DownloadVauva taustakuvat HD Collection Suunnitellut 5dwallpaper.com | Powered by zuuur.com	© Copyright 2016, Kaikki oikeudet pidätetään	Siirry alkuun

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD hd HD HD


Asetus ennakkoperintäasetuksen muuttamisesta 756/1987 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1987 › 756/1987
Annettu Helsingissä 25 päivänä syyskuuta 1987
Valtiovarainministeriön toimialaan kuuluvia asioita käsittelemään määrätyn ministerin esittelystä muutetaan 1 päivänä joulukuuta 1978 annetun ennakkoperintäasetuksen (904/78) 3 luvun otsikko, 38§, 39§, 41§, 42§, 43§:n 3 momentti, 44 a§ ja 45§,
sellaisina kuin niistä ovat 3 luvun otsikko muutettuna 9 päivänä elokuuta 1985 annetulla asetuksella (711/85) ja 38§ muutettuna viimeksi mainitulla ja 24 päivänä lokakuuta 1986 annetulla asetuksella (751/86), 42§ muutettuna 28 päivänä joulukuuta 1979 annetulla asetuksella (1055/79) ja 44 a§ muutettuna 19 päivänä joulukuuta 1980 ja 30 päivänä joulukuuta 1981 annetuilla asetuksilla (852/80 ja 1049/81), näin kuuluviksi:
Ennakonpidätys ennakkoperintälain 31§:ssä tarkoitetusta osingosta, korosta ja voitto-osuudesta on 50 prosenttia. Ennakonpidätystä ei ole kuitenkaan toimitettava, jos muun koron kuin osuuspääoman koron määrä on pienempi kuin 100 markkaa.
Ennakonpidätystä ei myöskään toimiteta siltä osin kuin luonnolliselle henkilölle tai kotimaiselle kuolinpesälle maksettujen osinkojen, korkojen ja voitto-osuuksien yhteismäärä saman kalenterivuoden aikana ei ylitä osinkojen perusteella verovuonna tehtäväksi säädetyn omaisuustulovähennyksen enimmäismäärää. Tämän määrän ylittävästä maksetun osingon, koron tai voitto-osuuden osasta toimitetaan ennakonpidätys 1 momentissa tarkoitetun prosentin mukaan. Ennakonpidätyksen toimittamatta jättämisen edellytyksenä tämän momentin nojalla on, että osingon, koron tai voitto-osuuden saaja esittää maksajalle verotoimiston antaman todistuksen (osinkoverokirja). Osinkoverokirja esitetään osinkoa, korkoa tai voitto-osuutta nostettaessa, osingon osalta kuitenkin viimeistään kuukauden kuluessa siitä, kun osinko on ollut asianomaisen nostettavissa.
Verohallituksen hyväksymin edellytyksin osinkoverokirjaa vastaavat tiedot voidaan pyynnöstä antaa suoraan osingon, koron tai voitto-osuuden maksajalle.
Osingosta, korosta ja voitto-osuudesta toimitettava ennakonpidätys määrätään täysin kymmenin pennein siten, että lasketun määrän päättyessä penneihin ne jätetään lukuun ottamatta.
Osingosta, korosta ja voitto-osuudesta toimitetut ennakonpidätykset on suoritettava asianomaista tilillepanokorttia käyttäen sen lääninveroviraston postisiirtotilille, jonka virka-alueella osingon, koron tai voitto-osuuden maksajan kotikunta on.
Ennakkoperintälain 33§:n mukaan lääninverovirastolle annettavasta tilityksestä tulee ilmetä jaettavaksi päätettyjen osinkojen ja maksettujen korkojen sekä voitto-osuuksien kokonaismäärät, toimitettujen ennakonpidätysten yhteismäärät sekä muut verohallituksen vahvistaman kaavan mukaisella lomakkeella vaadittavat tiedot.
Lääninverovirastolle annettava tilitys on jätettävä sen veropiirin verotoimistoon, johon osingon, koron tai voitto-osuuden maksajan kotikunta kuuluu.
Osingon, koron tai voitto-osuuden maksajan on lääninveroviraston tai verotoimiston asianomaisen virkamiehen kehotuksesta ilmoitettava ne osingon, koron tai voitto-osuuden saajat, joilta ennakonpidätystä ei ole toimitettu tai joilta ennakonpidätys on toimitettu pienempänä kuin 50 prosentin mukaan.
Mitä 1 momentissa on säädetty osakeyhtiöstä, koskee soveltuvin osin osuuskuntaa ja sijoitusrahastoa.
Ennakkoperintälain 34§:ssä tarkoitettuna pidätystodistuksena käytetään osinkoverokirjaa tai verohallituksen vahvistaman kaavan mukaista pidätystodistusta.
Kun osinkoverokirja esitetään maksajalle ennakkoperintäasetuksen 38§:ssä tarkoitetun pidätysvapauden saamiseksi, on osingon, koron tai voitto-osuuden maksajan tehtävä merkinnät osinkoverokirjaan maksamastaan osingosta, korosta tai voitto-osuudesta. Verohallitus voi yksittäistapauksessa oikeuttaa osingon, koron tai voitto-osuuden maksajan tekemään merkinnän muuhun kuin edellä tarkoitettuun osinkoverokirjaan.
Osingon, koron tai voitto-osuuden maksaja, joka on oikeutettu tekemään osinkoa, korkoa tai voitto-osuutta koskevat merkinnät osinkoverokirjan sijasta pidätystodistukseen, saa verovuoden päätyttyä hävittää osinkoverokirjan, jos muu osingon, koron tai voitto-osuuden maksaja ei ole tehnyt siihen merkintöjä.
Osingosta, korosta ja voitto-osuudesta toimitettavaan ennakonpidätykseen on vastaavasti sovellettava, mitä 35 ja 36§:ssä on säädetty.
Helsingissä 25 päivänä syyskuuta 1987
3 luku - Ennakonpidätys osingosta, korosta ja voitto-osuudesta38 §39 §41 §42 §43 § 44 a §45 §


valt26042005
Pidetään Valtuuston kokoushuoneessa tiistaina 26.4.2005 alkaen kello 18.00
Kiinteistötoimitusten uskottujen miesten valinta
Lausunto Satakunnan erityshuoltopiirille perussopimuksen muuttamisesta
Varsinaisen tilintarkastajan ja varatilintarkastajan valinta
Vuoden 2004 tilinpäätös ja toimintakertomus
Vuoden 2003 arviointikertomus
Talousarvion toteutuminen 1.1.-28.2.2005
Määräalan ostotarjous/Ruokola Pentti
Ilmoitus- ja mahdollisesti kiireellisenä käsiteltäväksi otettavat asiat
Tämän kokouksen tarkastettu pöytäkirja pidetään nähtävänä Jämijärven kunnanvirastossa 29.04.2005 kello 10.00 - 12.00.
Jämijärvellä 20.04.2005
Laatimispäivämäärä: 20.04.2005
Aika 26.04.2005 klo 18.00
30 §	KOKOUKSEN LAILLISUUS JA PÄÄTÖSVALTAISUUS	Sivu 40
31 §	PÖYTÄKIRJAN TARKASTAJIEN VALINTA	Sivu 40
32 §	KIINTEISTÖTOIMITUSTEN USKOTTUJEN MIESTEN VALINTA	Sivu 41
33 §	JÄTEHUOLTOTAKSAN TARKISTAMINEN	Sivu 43
34 §	LAUSUNTO SATAKUNNAN ERITYISHUOLTOPIIRILLE PERUSSOPIMUKSEN MUUTTAMISESTA
35 §	VARSINAISEN TILINTARKASTAJAN JA VARATILINTARKASTAJAN VALINTA	Sivu 45
36 §	VUODEN 2004 TILINPÄÄTÖS JA TOIMINTAKERTOMUS	Sivu 46
37 § VUODEN 2004 ARVIOINTIKERTOMUS	Sivu 48
38 §	TALOUSARVION TOTEUTUMINEN AJALLA 1.1.-28.2.2005	Sivu 49
39 §	MÄÄRÄALAN OSTOTARJOUS / RUOKOLA PENTTI
40 §	ILMOITUS- JA MAHDOLLISESTI KIIREELLISENÄ KÄSITELTÄVÄKSI OTETTAVAT ASIAT
41 § MUUT MAHDOLLISESTI ESILLE TULEVAT
ASIAT	Sivu 52
KOKOUSAIKA 26.04.2005 kello 18.00-18.21
Uurasjärvi Tauno	varajäsen
MUUT SAAPUVILLA OLLEET Esa Ala-Karvia kunnanjohtaja
ASIAT §§ 30 - 42
30 §	KOKOUKSEN LAILLISUUS JA PÄÄTÖSVALTAISUUS
Kokouskutsu asialistoineen on julkipantu kunnan ilmoitustaululle 20.04.2005 ja kokouskutsu on julkaistu Pohjois-Satakunta -lehdessä 21.04.2005 ja Kankaanpään Seutu -lehdessä 21.04.2005 . Kokouskutsu asialistoineen on lähetetty kaikille valtuutetuille ja kunnanhallituksen jäsenille 20.04.2005.
31 §	PÖYTÄKIRJAN TARKASTAJIEN VALINTA
Päätös:	Pöytäkirjan tarkastajiksi valittiin yksimielisesti Ari Uusi-Rasi ja Tauno Uurasjärvi.
Kunnanhallitus 85 §	01.03.2005
32 §	KIINTEISTÖTOIMITUSTEN USKOTTUJEN MIESTEN VALINTA
KH 85 §	Kiinteistötoimitusten uskotuksi mieheksi ei saa valita henkilöä, joka on alle 25-vuotias tai joka on täyttänyt 63 vuotta.	Matti Kannosto on 65-vuotta.
Päätös:	Valtuusto päätti yksimielisesti valita Matti Kannoston tilalle kiinteistötoimituksen uskotuksi mieheksi Aarno Kulmalan.
Tekninen lautakunta	18 §	24.02.2005
Kunnanhallitus	99 §	29.03.2005
33 § JÄTEHUOLTOTAKSAN TARKISTAMINEN
Tekninen ltk 18 §	Voimassa olevan Jämijärven kunnan jätetaksan on kunnanvaltuusto hyväksynyt 21.4.1998 § 29.
Jätehuoltoyhteistyösopimus Kankaanpään kaupungin ja Jämijärven kunnan (sekä muiden sopimusosapuolina olevien kuntien) kesken edellyttää yhtenäistä hinnoittelua kaatopaikalle vietävien jätteiden käsittelystä.
Lisäksi tarvetta taksan tarkistamiseen on tuonut vakituisten asuntojen liittyminen aluekeräysjärjestelmän piiriin
Tekninen toimisto on valmistellut uutta jätehuoltotaksaa, luonnos liitteenä 18.1.
Päätösehdotus:	Jätehuoltotaksa ehdotetaan kunnanhallituksen ja kunnanvaltuuston hyväksyttäväksi liitteenä olevan taksaluonnoksen mukaisesti.
KH 99 §	Jätehuoltotaksaluonnon on esityslistan liitteenä nro 99.1.
Perusturvalautakunta	48 §	29.03.2005
Kunnanhallitus	109 §	29.03.2005
Perusturvaltk 48 §	Satakunnan erityishuoltopiirin kuntayhtymä pyytää jäsenkunnilta lausuntoa viimeisen työnantajan työeläkemaksun määräytymisestä, joka edellyttää perussopimuksen muuttamista (liite 48.1).
Perussopimuksen muutosehdotus koskee ennen säädettyä eläkeikää eläkkeelle jääneiden työntekijöiden eläkkeiden työnantajan omavastuuosuuden kuntakohtaisen kustannusjaon uudelleen järjestelyä. Satakunnan erityishuoltopiirin kuntayhtymä esittää kyseisten kustannusten jakamista kuntakohtaisesti vuodesta 1980 alkaen laskettujen suoritteiden mukaisessa suhteessa.
Ehdotus: Perusturvalautakunta päättää kannanottonaan esittää kunnanhallitukselle ja edelleen kunnanvaltuustolle että, perussopimuksen muutosehdotukseen ei ole huomautettavaa.
KH 109 §	Luonnos uudeksi perussopimukseksi on liitteenä nro 109.1.
Ehdotus:	Kunnanhallitus esittää valtuustolle, että valtuusto hyväksyy Satakunnan erityishuoltopiirin kuntayhtymän perussopimuksen oheisen liitteen mukaisesti.
Tilintarkastuslautakunta	6 §	05.04.2005
35 §	VARSINAISEN TILINTARKASTAJAN JA VARATILINTARKASTAJAN VALINTA
Tilintarkastusltk 6 §	Tilintarkastustarjoukset vuosien 2005 - 2008 toimikautta vastaavalta ajalta oli pyydetty 28.02.2005 mennessä seuraavilta JHTT-yhteisöiltä:
- Oy Audiator Ab
- Suomen Kuntatarkastus Oy
- SVH Julkistarkastus Oy
- KPMG Kunta Oy
- PK_Publica Oy
Määräaikaan mennessä vastauksensa oli jättänyt ainoastaan Oy Audiator Ab. Määräajan ulkopuolella vastauksensa oli jättänyt KPMG Kunta Oy.
Tarkastuslautakunta avasi suljetut vastauskirjeet kokouksessa. Tarjouksen jätti vain Oy Audiator Ab.
Päätös:	Tarkastuslautakunta päätti yksimielisesti esittää valtuustolle, että valtuusto hyväksyy Oy Audiator Ab:n tarjouksen siten, että varsinaiseksi tilintarkastajaksi valitaan JHTT-, HTM-tilintarkastaja Risto Pohjanpiiri ja varatilintarkastajaksi Oy Audiator Ab:n nimeämä henkilö.
Kunnanhallitus	117 §	29.03.2005
Tilintarkastuslautakunta 7 §	11.04.2005
36 §	VUODEN 2004 TILINPÄÄTÖS JA TOIMINTAKERTOMUS
KH 117 §	Kuntalain mukaan tilikaudelta on laadittava tilinpäätös, joka on saatettava valtuuston käsiteltäväksi tilikautta seuraavan kesäkuun loppuun mennessä.
Tasekirja ja sen osana toimintakertomus on esityslistan liitteenä nro 117.1.
Tilinpäätöksen mukaan kunnan vuosikate vuonna 2004 oli + 302.772,30 euroa. Tilikauden ylijäämäksi poistojen jälkeen kirjattiin 325,00 euroa. Talousarviolainat lisääntyivät hieman vuoden aikana 1067 euroon/asukas (v. 2003 927 €/asukas).
Maksuvalmius oli vuoden aikana tyydyttävä. Tilanne kiristyi kuitenkin vuoden lopussa ja lyhytaikaista lainaa nostettiin 200.000 euroa (edellisenä vuonna lyhytaikaista lainaa nostettiin vuoden lopussa n. 150.000 euroa).
Tilinpäätöksen yhteydessä liittymismaksurahaston saldo siirretään edellisten tilikausien ylijäämä/alijäämään. Ennen 31.12.2003 kertynyt pääoma on 21.140,32 € ja 1.1.-31.3.2004 kirjatut liittymismaksut ovat 13.011,57 €.
Ehdotus:	Kunnanhallitus hyväksyy ja allekirjoittaa tilinpäätöksen vuodelle 2004. Kunnanhallitus esittää, että tilikauden tulos 325,00 euroa ylijäämää kirjataan omaan pääomaan yli/alijäämätilille.
Tilintarkastusltk
Tarkastuslautakunta esittää kunnanvaltuustolle, että vuoden 2004 tilinpäätös hyväksytään ja kunnan hallintoa ja taloutta hoitaneille toimielinten jäsenille ja tehtäväalueiden johtaville viranhaltijoille myönnetään vastuuvapaus tilivuodelta 1.1.-31.12.2004.
Päätös:	Tarkastuslautakunta päätti esittää kunnanvaltuustolle, että vuoden 2004 tilinpäätös hyväksytään ja kunnan hallintoa ja taloutta hoitaneille toimielinten jäsenille ja tehtäväalueiden johtaville viranhaltijoille myönnetään vastuuvapaus tilivuodelta 1.1.-31.12.2004.
Kokouksesta poistuivat esteellisenä tämän asian käsittelyn ja päätöksenteon ajaksi Matti Leppihalme, Olli Seppälä, Tapio Rajalahti, Hilkka Lahdensivu, Merja Lahdenpää, Ari Uusi-Rasi, Markku Kujala ja Esa Ala-Karvia.
Pöytäkirjaa piti tämän asian osalta valtuuston puheenjohtaja Matti Peurala. Toiseksi pöytäkirjantarkastajaksi tämän asian osalta valittiin Päivi Leponiemi.
Tarkastuslautakunta	8 §	11.04.2005
37 § VUODEN 2004 ARVIOINTIKERTOMUS
Tilintarkastusltk 8 §	Tarkastuslautakunnan tehtävänä on KunL 71 §:n mukaan arvioida, ovatko kunnanvaltuuston vuoden 2004 talousarviossa asettamat toiminnalliset ja taloudelliset tavoitteet toteutuneet.
Tilivelvollisten viranhaltijoiden antamien selvitysten, pöytäkirjan seurannan, vuoden 2004 tilinpäätöksen ja muun seurannan perusteella tarkastuslautakunta arvioi kunnan toiminnallisten ja taloudellisten tavoitteiden toteutumista vuodelta 2004.
Päätös:	Tarkastuslautakunta käsitteli ja allekirjoitti vuoden 2004 arviointikertomuksen ja saattoi sen kunnanvaltuuston käsiteltäväksi.
Kunnanhallitus	128 §	29.03.2005
38 §	TALOUSARVION TOTEUTUMINEN AJALLA 1.1.-28.2.2005
Esityslistan liitteenä on talousarvion toteutuminen ajalla 1.1.-28.02.2005. Liite nro 128.1.
Vertailutietona on talousarvion toteutuminen vastaavana ajankohtana edellisenä vuonna.
Ehdotus:	Kunnanhallitus merkitsee tiedokseen talousarvion toteutumisen ajalle 1.1.-28.2.2005 ja saattaa sen edelleen valtuustolle tiedoksi.
Tekninen lautakunta	52 §	29.03.2005
Kunnanhallitus 140 §	19.04.2005
Tekninen ltk 52 §	Pentti Ruokola on tehnyt ostotarjouksen koskien Juhala Rno 2:120 - nimisestä tilasta erotettavaa ~3840 m² määräalaa hintaan 800 €. Ko. Määräala rajoittuu Rannanperän yksityistien ja Pentti Ruokolan omistaman Lähimetsä -nimisen tilan väliin.
Määräalalta on puusto hakattu lukuun ottamatta kahdeksaa (8) kuusta ja yhtä (1) mäntyä, jotka sijaitsee Lähimetsän rajalla. Määräala on voimakkaasti luoteeseen viettävää rinnettä kasvavaa pusikkoa ja erittäin huonosti rakentamiseen sopivaa aluetta.
Ko. määräala soveltuu hyvin alueena liitettäväksi Lähimetsä -nimiseen tilaan eikä ole tarpeen kunnalle rakentamis- eikä metsäalueena. Ottaen huomioon myöskin alueen metsänhoitovelvoitteiden siirtymisen ostajalle.
Päätösehdotus:	Ehdotetaan tarjous hyväksyttäväksi siten, että erottamiskustannuksista vastaa ostaja.
Päätös:	Todettiin, että kunnalla ei ole ko. alueelle käyttötarvetta.
KH 140 §	Kauppakirjaluonnos jaetaan kokouksessa. Liite nro 140.1.
Ehdotus:	Kunnanhallitus päättää ehdottaa valtuustolle, että valtuusto hyväksyy Jämijärven kunnan ja Pentti Ruokolan välisen kauppakirjan oheisen liitteen mukaisesti.
41 § MUUT MAHDOLLISESTI ESILLE TULEVAT ASIAT
Kunnanjohtaja esitteli uusien luottamushenkilöiden "sisäänajo"-koulutuksen aikataulua. Koulutukset järjestetään iltakoulutuksena 6.6 - 8.6.2005.
Valtuustoseminaarin alustavaksi päiväksi on suunniteltu 23.9.2005.
Valtuusto merkitsi saadun informaation tiedokseen.


text:
Tietovuoto: 2012
Miksi miehet ansaitsevat korkeamman palkkansa
Miesten ja naisten palkkaero on viimeisimpien tietojen mukaan 17,4%. Ennen kuin tätä näennäisen epäoikeudenmukaista lukua aletaan korjaamaan, kannattaa kuitenkin laskea tarkemmin muutama seikka.
On ainakin yksi paikka, missä naiset saavat korkeampaa palkkaa täsmälleen samasta työstä. Se paikka on armeija. Naisille annettavaa lisää asevelvollisten päivärahaan puolustellaan naisten biologisilla erityistarpeilla. Koska naiset eivät vuodoillensa voi mitään, on tietenkin reilua että he saavat korkeamman päivärahan.
Entäpä miesten biologiset erityistarpeet?
Olivatpa ylipainoisia tai aliravittuja, miehet painavat aina noin 20 prosenttia enemmän kuin naiset. Erot painossa ja aineenvaihdunnassa johtavat korkeampaan päivittäiseen energiantarpeeseen. Esimerkiksi Etelä-Koreassa keskimääräinen mies painaa 68,6kg ja nainen 56,5kg. Näillä luvuilla saadaan etelä-korealaisen miehen päivittäiseksi energiantarpeeksi 2368kcal, kun se naisilla jää vain 1795 kilokaloriin. Mies tarvitsee 573kcal eli 32% enemmän energiaa.
Tilastokeskuksen mukaan suomalainen käyttää ruokaan ja juomaan keskimäärin noin 300 euroa kuukaudessa. Koska mies tarvitsee 32% enemmän ruokaa, hänellä menee ruokaan 341 euroa eli 82 euroa enemmän kuin naisella. Tämä siis johtuu hänestä riippumattomista biologisista syistä. Jos mies yrittää pärjätä naisen ruoalla, hän nääntyy nälkään.
Miehet myös kasvavat tahtomattaan naisia 9% pidemmiksi. Miehet tarvitsevat siis myös enemmän tilaa kotiinsa saavuttaakseen saman asumismukavuuden. 9% pituudessa tarkoittaa pinta-alassa 19%. Keskimääräinen asuinneliö maksaa Suomessa tällä hetkellä noin 2000 euroa. Keskimääräisellä suomalaisella on käytössään 39,4 neliömetriä. Mies siis tarvitsee 7,4 neliömetriä enemmän tilaa, mikä maksaa hänelle omistusasunnossa lähes 15000 euroa. Vuokralla ylimääräinen tila maksaa keskimäärin 85 euroa lisää kuukaudessa.
Ja eihän lisäkulut tähän lopu. Mies tarvitsee tietenkin myös isomman auton, isomman toimiston, isommat huonekalut, isomman rannekellon jne... Ja kaikki maksaa enemmän.
Lähettänyt Petteri klo 20.00 Ei kommentteja:
Anneli Auerin oikeudenkäynti alkaa kovasti saamaan tragikoomisia piirteitä. Saatananpalvontaa? Eläinten silpomista? Ihmisuhreja? Kaikkein paljastavin yksityiskohta koko söhellyksessä on että uudet "todisteet" perustuvat laajalti lasten kertomuksiin. Poliisi ei ole kertonut onko kyseessä Auerin omat lapset, jotka kaikesta päätellen ovat olleet vähintään pari vuotta huostaanotettuina. Jos näin on, niin tarinan yksityiskohdat alkavat hahmottua.
Sosiaaliviranomaiset, huostaan otetut lapset ja hyväksikäyttöepäilyt ovat tappava yhdistelmä. Aluksi lapset kieltävät mitään tapahtuneen. Joskus yli-innokkaat sosiaalitantat kuitenkin tenttaavat ja painostavat lapsia, kunnes he ymmärtävät mitä ympärillä hääsäävät hysteeriset aikuiset heiltä odottavat. Tuloksena on fantasiakertomuksia ihmissyönnistä ja avaruusolennoista, joita sitten käytetään naama vakavana oikeussaleissa todisteina. Tässä vaiheessa onkin mahdotonta selvittää onko jotain tapahtunut oikeasti. Seuraavaksi muutamia esimerkkitapauksia:
Little Rascals- päiväkoti 1989. Alun perin syytettynä oli päiväkodin pitäjä, Bob Kelly, jota syytettiin yhdestä hyväksikäytöstä. Kahdekan kuukauden oikeussalidraaman jälkeen syytettyinä olivat kahdeksan muuta aikuista ja syytöksiin kuului raiskausten, kidutuksen, sodomian, suuseksin ja vauvojen rituaalimurhien lisäksi lapsien heittäminen haiden syötäväksi. Todistajina kuultuja lapsia oli lopulta 90. Kelly sai 12 elinkautista, mutta hänet vapautettiin kaikista syytöksistä 6 vuotta myöhemmin. Mitään ei ollutkaan tapahtunut.
McMartinin esikoulu 1983-1990. Skitsofreenikon höpinöistä alkanut syytösvyyhti johti lopulta USA:n historian kalleimpaan ja pisimpään oikeudenkäyntiin, jossa oletettuja uhreja oli 360. Lasten kertomuksissa esiintyi mm. saatananpalvontaa, lentäviä noitia, maanalaisia luolaverkostoja, lasten huuhtomista alas vessanpöntöistä ja -- kyllä vain -- näyttelijä Chuck Norris. Syytetty ehti istua tutkintavankeudessa viisi vuotta ennen syytteiden raukeamista.
Faith Chapel 1991: Kehitysvammaista lastenhoitajaa syytettiin hyväksikäytöstä. Lasten tarinoissa hoitaja mm. ampui kirahvin ja norsun ja joi ihmisverta saatanapalvontarituaalissa. Hoitaja sai myöhemmin 2 miljoonaa dollaria kompensaationa vääristä syytöksistä.
Koska kaikki maailman ilmiöt tulevat Suomeen jälkijunassa, on Suomi suorastaan ihanteellisessa asemassa. Ei tarvitse kuin seurata maailman menoa, huomata jos jossain tehdään oikein emämunauksia ja välttää samojen virheiden teko koto-Suomessa. Ei kai se nyt niin vaikeaa voi olla?
Lähettänyt Petteri klo 17.18 Ei kommentteja:
§1 Tupakkatuote ei saa olla jälleenmyyntiä harrastavan liikkeen tiloissa näkyvillä. Tupakkatuotteet tulee sijoittaa kaupan kellariin, josta kuluttaja voi pyytää kaupan myyjää hakemaan haluamansa tupakkatuotteen päivittäin vaihtuvalla koodilla, jonka kuluttaja voi pyytää sosiaali- ja terveysministeriön sihteeriltä, joka hakee koodin ministeriön kellarissa sijaitsevasta pankkiholvista sen aukioloaikoina arkisin kello 5:00-5:01.
§2 Tupakan polttaminen on sallittu ainoastaan sille varatussa ilmatiiviissä kammiossa, joka tulee olla sosiaali- ja terveysministeriön valtuuttaman asiantuntijan tarkastama. Tupakanpolton jälkeen addiktin tulee polttaa kaikki vaatteensa ja viettää kolme tuntia infrapunasaunassa.
§3 Passiivinen tupakointi on kiellettyä.
§4 Kaikki piipun- ja tupakanmuotoiset esineet, kuten lakupiiput, porkkanat, mustekynät, kuumemittarit, taskulamput, tamponit, sellerit, sormiparistot, maustekurkut, usb-tikut, ruuvimeisselit, lipputangot ja suklaapatukat ovat kiellettyjä. Ne tulee korvata pallon- tai kuutionmuotoisilla vastineilla.
§5 Henkilön, joka haluaa ostaa tupakkaa, tulee hankkia siihen lisenssi sosiaali- ja terveysministeriöltä. Lupaa varten tarvitaan työnantajan antama todistus hakijan työnkuvan äärimmäisestä vaativuudesta, jota ei voi sietää ilman hermosavuja; aviopuolisolta saatu todistus siitä, että hakija hakkaa puolisoaan säännöllisesti; psykologilta saatu todistus siitä, että hakijalla on neuroosi, psykoosi tai on muuten vain päästään sekaisin; sekä lääkärintodistus, josta ilmenee, että luvan hakija kykenee hengittämään vain ulospäin. Lisenssiin tarvitaan myös todistus paikalliselta poliisilta, josta käy ilmi, että henkilö varmasti juo riittävästi viinaa, niinkuin kaikki muutkin.
§6 Tästä tupakkalaista keskusteleminen on kiellettyä.
Lähettänyt Petteri klo 11.43 Ei kommentteja:
Tunnisteet: huumori, satiiri
Pakkoliitoksia
Kuntia liitetään nyt yhteen vaikka väkisin. Hyvä niin. Pieni raiskaus aina silloin tällöin piristää mukavasti hienotunteista ja harmaata kuntapolitiikkaa. Samalla säästyy kasa euroja tiekylteissä ja karttamusteessa. Vuosikymmenien jälkeen on sitten meilläkin oma evakkoretki muisteltavana; silloin ennen muinoin käytiin Rautalammin kunnankirjastossa lainaamassa runokirjoja. Nyt ei ole enää Rautalampia, ei Juvaa. Evakkorekeen otettiin kunnanviiri mukaan ja suunnattiin kohti New-Kuopiota.
Ylenpalttista monimuotoisuutta on Suomessa muutenkin. Kuinka ihmeessä eduskunnassa on vieläkin peräti kaksisataa kansanedustajaa? Eikö vierekkäisissä tuoleissa istuvat voisi kätevästi pakkoliittää toisiinsa? Edustaja Suur-Timo voisi samanaikaisesti käydä vessassa ja syömässä, olla haastateltavana ja painella äänestysnappeja eduskuntasalissa. Uus-Jyrkin edustusyhtymä voisi halutessaan myös istua salissa itsensä päällä tai alla. Jos uuden suuredustajan nimivalinta mietityttää, voisi halutessaan soveltaa avioliittolain mahdollistamaa yhdistelmänimeä. Edustaja Maria-Kimmo-Simo Guzenina-Richardson-Oksentava Mäyrä-Cheng-De Palma-Töttörström täyttäisi palstatilan takuuvarmasti.
Kouluissakin opetetaan turhaan monia eri oppiaineita. Yhdellä tunnilla voi hyvin opetella konekirjoittamaan ruotsiksi sisiliskojen virtsan kemiallisesta koostumuksesta ja samalla hölkätä juoksumatolla ja puhaltaa nokkahuiluun nousevina geometrisinä sarjoina. Tai paistaa lohkoperunoita magnesiumnauhoilla 1500-luvun ruotsalainen aatelispuku päällään ja jodlata uskontunnustus ranskaksi samalla kun maalaa varpaillaan omakuvaansa.
Isoin ongelma tehokkuuden tiellä lie alati sinkkuuntuvat ihmisyksilöt. Kotitalouksien pienenevää päälukua on pakko nostaa naapureiden pakkoliitoksilla. 1960-luvun elementtikuutioista vain kaadetaan väliseinät ja annetaan asukkaiden setviä tilaongelmansa sisäisesti. Eiköhän jokaiseen kerrostaloon mahdu ainakin muutama suurtalouskokki, lastenhoitaja ja siivooja, jotka voivat hoitaa kerrostalon kaikki kotityöt tehokkaasti. Esimerkiksi sisätilojen siivous sujuu sutjakkaasti lehtipuhaltimella ja vesitykillä. Poistetaan yhdestä yksiöstä ikkuna, niin Itella voi jakaa postin kauhakuormaajalla suoraan sisään.
Omakotialueilla pakkoliitosten hyödyt jäävät vähäisemmiksi, mutta ainakin yhteinen suurpiha saadaan aikaan. Lähiön keskelle on tarpeen asennuttaa talon kokoinen kaasugrilli sekä halkaisijaltaan 50 metrinen trampoliini. Lapset kannattaa pitää sisällä keskiviikkoisin, sillä silloin leikataan nurmikko niittokoneella. Puutarhatontun paikka mietitään tarkkaan, sillä sen siirtäminen vaatii helikopterin.
Lähettänyt Petteri klo 14.36 Ei kommentteja:

matches: §1 §2 §3 §4 §5 §6


text:
Yle HD antenniverkossa | DVD Plaza
Keskustelu osiossa 'Digi-TV' , aloittajana tk_hyla, 04.08.2012.
Nyt on ällikällä lyöty.
Ongelma on, että Sony HX823 ei löydä Yle HD kanavaa antenniverkosta vaikka viereisessä huoneessa oleva LG LS570T näyttää sen komeesti. MTV HD kanava näkyy molemmissa.
tuo näkyy DNA VHF verkossa mutta automaatti scannaus ei Sonyssa sitä löydä. Mistä löytäisi tuon taajuuden Tampereen alueella jotta voisin kokeilla laittaa tuon käsin Sonyyn?
Olisihan se paljon helpompaa jos Sonykin osaisi automaattisesti virittää kanavat niin kuin LG mutta kaikkea ei voi saada
tk_hyla, 04.08.2012
ämpeg4 New Member
tk_hyla sanoi: ↑
YLE HD on DNA:n verkossa Kanavanipussa VHF A, jonka taajuus Tampereen seudulla on 198,500 MHz (Kanava 8 VHF III-bandilla) Puoliaaltodipolin pituus siis 70 cm
http://www2.dna.fi/lahetinasematiedot (Kangasala, Valkeakoski ja Vesilahti)
http://www2.dna.fi/antenniverkon-nakyvyysalueet Valitse peittokartta:antenniverkon näkyvyysalue ja klikkaa aseman punaista ympyrää
http://www2.dna.fi/aluekartat
ämpeg4, 04.08.2012
tuota taajuutta olen yrittänyt laittaa mutta huonolla menestyksellä.
ihan kun tuo ei skannaisi VHF aluetta lainkaan, mitenkä voisin tuon varmistaa?
Sonyssä pystyy laittamaan joko kanavapaikan numeron tai taajuuden ja sitten hakemaan joko ylös- tai alaspäin. mikään konsti ei nyt toimi toivotulla tavalla
Onkos sonyssä uusin firmis, jos ei niin päivitä ja kokeile uudelleen...
Ko malliin päivitys löytyy täältä http://www.sony.fi/support/fi/product/KDL-65HX925/downloads/AZ2EUA_4002
hhelminen, 05.08.2012
Onko televisiosi Nordic-malli? Ei-nordic-mallien firmware ei välttämättä osaa virittää VHF-kanavia lainkaan. Suurimmassa osassa eurooppaa kun ei käytetä VHF-taajuuksia lainkaan digi-tv:n kanssa.
MUX1, 05.08.2012
Tuon Sonyn suomenkielisessä manuaalissa on tieto
Analoginen: VHF: E2–E12/UHF: E21–E69/CATV: S1–S20/HYPER: S21–S41
D/K: R1–R12, R21–R69/L: F2–F10, B–Q, F21–F69/I: UHF B21–B69/M: A2–A13, A14–A79
Digitaalinen: VHF/UHF
joten VHF-alue pitäisi olla mukana
Onkohan antennipuoli kunnossa?. Ainakin näin Helsingissä kerrostalossa YLE HD:n kanava 6:n sisäantenni vaatii tarkkuutta Oulunkylän vastaanotossa.
Virittimenä on ICECRYPT T2200 Freeview HD-boksi.
ämpeg4, 06.08.2012
Tarvii tänään tarkistaa tuo uusin firmware. kaikki on asennettu mitä on OTA:na tullut. antenni on kunnossa koska LG telkkari löytää tuo YLE HD kanavan. tuossa Sonyssa on nyt vaan jokin ongelma mitä en tajua. Tuo on ostettu suomesta Gigantista joten oletan sen olevan nordic malli.
Yle HD kanava näkyi vielä keväällä ennen kuin se muutti lähetystapaansa. tämän jälkeen ei ole näkynyt virityksistä huolimatta.
tk_hyla, 07.08.2012
Oletko varma että Sonyssä on T2 viritin? Gigantti myi keväällä 723:sta jossa ei ollut T2 viritintä.
petekki, 07.08.2012
Jälleen näin sivullisena totean, että tämän Sonyn HX823 manuaalissa netissä luettuna on taulukossa
Analoginen: maa/alue-valinnasta riippuen: B/G/H, D/K, L, I, M
Digitaalinen: DVB-T2 (vain KDL-65HX923/60NX723/55HX923/55HX823/55NX723/46HX923/
46HX823/46NX723/40NX723)
ämpeg4, 07.08.2012
juu, olen varma kun MTV3 HD kanava näkyy ok.
jeps, uusinta on tullut OTAna
Julkaisupäivämäärä: 20/06/2012
mistäs sitten lähtisi vikaa etsimään. hyviä ehdotuksia?
Tämänlainen kanavalista tulee Helsingissä Sony xxEX723 telkkarilla
2	Yle TV 2
11	The Voice
14	Iskelmä/Harju&Pöntinen
18 Estradi
22 yle HD
33 MTV3 HD
35 Estradi HD
47 4 Pro 1
48 4 Pro 2
49 4 Kino
50 4 Perhe
51 4 Maailma
58 Nickelodeon
59 Nelonen Pro 1 HD
60 Nelonen Pro 2 HD
61 Nelonen Kino
62 Nelonen Perhe
63 Nelonen Maailma
82 URHOtv
83 Eurosport
84 National Geographic
85 Animal Planet HD
87 MTV LIVE HD
88 TNT HD
89 Disney Channel
90 Disney XD
95 Canal+ First HD
96 Canal+ Urheilu HD
402 Test2 HD
403 Test1
407 Test 4 HD (Nelonen HD)
802 HD Test 2 (Anvia)
803 Diver
Radiolle vielä lisäksi
1 Yle Puhe
2 Yle Klassinen
5 Yle Mondo
Elllet saa em listausta niin antennipuolella ei ole kaikille mukseille vahvistinta
Olethan kokeillut VHF muxien käsinhakua?
ja onhan Autom. digitaalipalveluiden päivitys päällä.
T2 kanavia ovat kanavanumeroilla
hanumi, 07.08.2012
Ei tule VHF kanavat tupaan ei. Tuo MTV3 HD on UHF muksissa ja myös YLE HD oli keväällä TV-viihteen toimesta. TV-viihde lopetti samoin YLE HD UHF muksissa. Ei muuta kuin ihmettelemään missä päin maailmaa se DNA:n VHF muksi luuraa.
failure, 08.08.2012
mulla on ongelmana vaan tuo Sony. LG töllö löytää samasta johdosta tuon YLE HD ja näyttää sen komeensti mutta tää saakutin Sony ei jostain syystä osaa sitä virittää. Ei voi olla näin pas... laatua Eli kyllä se antennista sisään tulee. tuskin tuo LG nyt niin hieno on, että osaa sen itse kehittää
kanavapaikka 22 loistaa tyhjyytään Sonyssa missä pitäisi tuo YLE HD olla. ei auta vaikka virittää kuinka.
tk_hyla, 08.08.2012
mulla on ongelmana vaan tuo Sony.
Ei sulla oo siinä joku digiboksi tms. välissä? Antennikaapeleillakin on eroa, kokeile vaihtaa niitä. Itsellä näkyy Yle HD DNA:lta vaan jos digiboksi on kiinni, tulee jotain häiriötä. Tosin ei ole VHF antenniakaan.
mhelin, 13.08.2012

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Mene...Kotiin3DHDAbstraktianimaatioEläimetlinnutPyörätautotSarjakuvatJulkkiksetVärikäsSöpöviileäKukkaPelitTytötteKuumaElääLogoRakkausElokuvatluontopaikatavaruusUrheiluMaailmanmobileLisää	Kotiin / HD / vapaa 3D tapetti lataukset HD	vapaa 3D tapetti lataukset HD
2,828 näkymät
0	vapaa 3D tapetti lataukset HD
Tässä on paras kokoelma ilmaisia 3D tapetti ladattavia HD työasemien, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. täällä DownloadWallpaper.org saat lakhs ilmaisia taustakuvia laitteelle. Kaikki kuvat ovat aikajärjestyksessä, suosio, värejä ja näytön koon ja ar alati päivitetty. valitsevat vapaa taustakuvia yli kahdestakymmenestä luokista sekä Eläimet, Sarjakuva, Flower ja Urheilu. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön.
Yksinkertaisuuden, valitse Desktopin Koko (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) luettelosta päätöksiä oikeassa paneelissa, ja myös järjestelmä voi valita sinulle kaikkea järjestelmän hyväksyttävän Size Set. Ja muistaa, täällä voit siirtää kasoista ilmaiseksi taustakuvia! Jos Like Tämä ilmainen 3d taustakuva ladattavia HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook.
piipittää Tietoja Jeya Edellinen: kreikka tapetti HD
Hd android taustakuvatNeed For Speed HD taustakuvattapetti 1280×800 HDBoy tapettiGhost in the Shell taustakuva HDst patricks päivä tapetti HDEläimet Cool taustakuvat HDvera bradley tapetti HDranta taustakuva hd HDDerek Jeter tapetti HD Mainos

matches: HD HD HD HD HD HD HD hd HD