text:
KKO:2020:33 - Korkein oikeus
Etusivu » Ennakkopäätökset » Ennakkopäätökset » KKO:2020:33
KKO:2020:33
Diaarinumero: R2018/615
Taltionumero: 594
Antopäivä: 7.5.2020 ECLI:FI:KKO:2020:33
A oli surmannut B:n mattoveitsellä tämän asunnon WC-tiloissa. B:llä oli ollut eri puolilla kehoaan 19 veitsellä aiheutettua vammaa, jotka olivat pinnallisia menehtymiseen johtaneita kaulan alueen vammoja lukuun ottamatta.
Korkeimman oikeuden ratkaisusta ilmenevin perustein A:n syyksi luetun henkirikoksen tekotapaa pidettiin erityisen raakana ja siihen katsottiin liittyneen myös eräitä julmuutta ilmentäviä piirteitä. Koska henkirikosta ei siihen liittyneistä erityisen moitittavista piirteistä huolimatta voitu pitää selvästi törkeämpänä kuin teräaseella tehtyjä, oikeuskäytännössä tappoina tuomittuja rikoksia, A:n katsottiin syyllistyneen tappoon.
Helsingin käräjäoikeuden tuomio 29.9.2017 nro 17/138621
Käräjäoikeus katsoi selvitetyksi, että A oli 23.6.2017 kello 23.22 ja 24.6.2017 kello 00.20 välisenä aikana B:n asunnon WC-tiloissa tai tilojen ovella lyönyt tai viiltänyt mukanaan olleella mattoveitsellä B:tä aiheuttaen tälle Korkeimman oikeuden ratkaisusta ilmenevät vammat, ensin molempien ollessa pystyasennossa ja sen jälkeen vielä tilanteessa, jossa B oli kaatunut tai muutoin joutunut WC:n lattialle. B:n oli saanut kaulan alueelle yhteispituudeltaan 20 senttimetrin pituiset, syvät viiltohaavat, jotka olivat leikanneet kaulalaskimon ja kilpirauhaslaskimot osittain poikki. B oli menehtynyt näistä vammoista aiheutuneeseen verenhukkaan sekä henkitorven osittaisen poikkileikkautumiseen aiheuttaneisiin viiltohaavoihin.
Käräjäoikeus katsoi, että asiassa ei voitu riittävällä varmuudella sulkea pois A:n kertomusta siitä, että hän oli kokenut tapahtuman WC-tilojen ovella ahdisteluksi, ja että A:lla oli saattanut olla myös väärinkäsitystä tai ylireagointia tahattomaan eleeseen. Oli ilmeistä ja täysin uskottavaa, että väkivaltatilanne asuntoon sovussa menneiden, hyvissä välissä olleiden asianosaisten välillä oli syntynyt spontaanisti. Käräjäoikeus katsoi kuitenkin jääneen näyttämättä, että A olisi B:tä puukottaessaan toiminut hätävarjelussa tai että käsillä olisi ollut muutakaan laissa tarkoitettua oikeuttamis- tai anteeksiantoperustetta. Käräjäoikeus katsoi, että A oli syyllistynyt ainakin tappoon.
Käräjäoikeus katsoi murhan ja tapon tunnusmerkistön rajanvedon osalta, että oikeuskäytännön valossa lattialle lyyhistyneen tai lyyhistymässä olevan, eli käytännössä puolustuskyvyttömän henkilön viiltäminen kaulaan ja kuoleman aiheuttavan vamman aiheuttaminen näin oli luonnollisesti julmaa ja raakaa. A:n ei kuitenkaan voitu katsoa kidutuksentyyppisesti aiheuttaneen uhrille tarpeetonta tuskaa tai pitkittäneen tämän kärsimystä, eikä käsillä ollut muitakaan erityisen raakaan tai erityisen julmaan tekotapaan viittaavia piirteitä. Vaikka viiltohaavojen lukumäärä ja sijainti olivat viitanneet surmaamispyrkimykseen, tekotapaa ei julmuutta ilmentävistä piirteistä huolimatta ollut verrannollinen sellaisiin tapauksiin, joissa surmaamisen tekotapaa oli oikeuskäytännössä pidetty erityisen raakana ja julmana.
Henkirikoksen tekotapa, lyöntien osumakohdat ja tapahtumainkulku viittasivat käräjäoikeuden mukaan tässä tapauksessa yhtä lailla paniikissa huitomiseen kuin siihen, että käsillä olisi ollut nimenomaan sitkeä surmaamispyrkimys. A oli mitä ilmeisimmin huitonut uhria ilmeisen voimakkaan kiihtymyksen taikka pelon ja paniikin vallassa tarkoituksenaan saattaa uhri puolustuskyvyttömäksi, missä A oli onnistunut. A olisi halutessaan voinut kohdistaa uhriin enemmänkin väkivaltaa, jos olisi pyrkinyt uhrin surmaamiseen. Myöskään B:n sukuelimeen kohdistuneen väkivallan osalta käsillä ei ollut erityistä raakuutta ja julmuutta. Muut kuin kaulan alueen vammat olivat olleet pinnallisia eivätkä hengenvaarallisia, vaikka niistä olikin vuotanut runsaasti verta. Siinäkään tapauksessa, että tekotapaa pidettäisiin erityisen raakana tai julmana, tekoa ei kuitenkaan käräjäoikeuden mukaan voitu pitää murhan tunnusmerkistössä tarkoitetulla tavalla kokonaisuutena arvostellen törkeänä.
Syytteen enemmälti hyläten käräjäoikeus luki A:n syyksi syytekohdassa 2 murhan asemesta tapon ja tuomitsi hänet tästä ja hänen syykseen luetuista muista rikoksista yhteiseen 9 vuoden 6 kuukauden vankeusrangaistukseen.
Asian ovat ratkaisseet käräjätuomari Maritta Pakarinen ja lautamiehet.
Helsingin hovioikeuden tuomio 15.6.2018 nro 18/126106
Hovioikeus, jonne A, syyttäjät ja asianomistajat valittivat, hyväksyi käräjäoikeuden perustelut ja johtopäätökset syytekohdassa 2 siltä osin kuin A:n oli katsottu syyllistyneen tahalliseen henkirikokseen, joka oli arvioitava vähintään tapoksi. Hovioikeus katsoi lisäksi käräjäoikeuden tavoin, että syytekohdassa 2 kysymyksessä ei ollut hätävarjelutilanne.
Hovioikeus totesi murhan ja tapon rajanvedon osalta, että B:ssä oli todettu 19 veitsellä aiheutettua vammaa, joista osa oli ollut torjuntavammoja ja osa oli jäänyt pinnallisiksi. Kaulan alueen viiltohaavojen yhteispituus oli ollut 20 senttimetriä ja ne olivat ulottuneet pehmytkudoksiin ja rustorakenteisiin asti, minkä vuoksi B:n vasemmanpuolinen kaulalaskimo ja molemminpuoliset kilpirauhaslaskimot olivat leikkautuneet osittain poikki ja aiheuttaneet verenvuodon ja verenhukan hänen elimistöönsä. Lisäksi B:n henkitorvi oli mennyt etuosastaan poikki, kaulan lihakset olivat menneet useasta kohdasta poikki ja kilpirusto oli murtunut. Kaulan alueen viillot olivat aiheuttaneet B:n kuoleman.
Sanotut vammat oli näytetty aiheutetun B:n maatessa WC:n lattialla ja ollessa jo kokonaan puolustuskyvytön. Väkivallan käyttöä oli jatkettu tekovälineen terän katkeamiseen asti eikä B ollut kyennyt juuri puolustautumaan häneen kohdistetulta väkivallalta. B oli ollut tekohetkellä 73-vuotias eikä enää kovin hyvässä kunnossa. Väkivalta oli ollut voimakasta, raakaa ja määrätietoista ja kohdistunut B:n kehon herkille alueille Korkeimman oikeuden ratkaisusta ilmenevällä tavalla, mikä oli ollut omiaan aiheuttamaan suurta kärsimystä ja tuskaa. B:n tajunnan menetys ja menehtyminen eivät todennäköisesti olleet tapahtuneet välittömästi, eikä poissuljettua ollut, että B:n henki olisi saatu pelastettua, jos hänelle olisi hälytetty ajoissa apua.
Hovioikeus katsoi, että A:lla oli ollut sinnikäs surmaamispyrkimys ja että teko oli ollut erityisen raaka ja julma.
Hovioikeus katsoi lisäksi, että A:n syyksi luettu menettely oli sisältänyt useita murhaa koskevan rikoslain 21 luvun 2 §:n ankaroittamisperusteita. Tekoon ei ollut liittynyt seikkoja, joita olisi voitu pitää kokonaisarvostelussa lieventävinä. Rikosta oli pidettävä myös kokonaisuutena arvostellen törkeänä.
Hovioikeus tuomitsi A:n syytekohdassa 2 murhasta elinkautiseen vankeusrangaistukseen.
Asian ovat ratkaisseet hovioikeuden jäsenet Jukka Kontio, Jouko Rantanen (eri mieltä) ja Kristina Isaksson.
Eri mieltä ollut hovioikeudenneuvos Rantanen katsoi, että surmaamista ei ollut pidettävä murhan tunnusmerkistössä tarkoitetuin tavoin kokonaisuutena arvostellen törkeänä ja olisi tuominnut A:n syytekohdassa 2 taposta sekä korottanut yhteisen rangaistuksen 11 vuodeksi vankeutta.
A:lle myönnettiin valituslupa koskemaan syyksilukemista syytekohdassa 2, jonka hovioikeus on lukenut A:n syyksi murhana. Muilta osin valituslupaa ei myönnetty. Hovioikeuden tuomio jäi siis muilta osin pysyväksi.
A vaati valituksessaan, että hänen katsotaan syytekohdassa 2 syyllistyneen murhan asemesta hätävarjelun liioitteluna tehtyyn tappoon tai toissijaisesti tappoon. Lisäksi A vaati, että syyksilukemisen muuttuessa myös rangaistusta alennetaan.
Syyttäjät vaativat vastauksessaan, että valitus hylätään. Sen varalta, että A:n katsotaan syytekohdassa 2 syyllistyneen murhan asemesta tappoon, syyttäjät vaativat, että A:lle käräjäoikeudessa tuomittu yhteinen vankeusrangaistus korotetaan yhdeksitoista vuodeksi vankeutta.
C ja D B:n oikeudenomistajina ja asianomistajina vaativat vastauksessaan, että valitus hylätään.
1. Alemmissa oikeusasteissa riidatonta on ollut, että vuonna 1944 syntynyt, tapahtuma-aikaan 73-vuotias B oli 23.6.2017 noin kello 22.17 tavannut A:n Helsingin Vaasanaukiolla. B ja A olivat todisteena esitetystä valvontakameratallenteesta ilmenevästi menneet kello 23.22 yhdessä B:n asuntoon, josta A oli poistunut noin tuntia myöhemmin, 24.6.2017 kello 00.20.
2. B on 26.6.2017 löydetty kuolleena asuntonsa vereentyneistä WC-tiloista.
3. B:llä on oikeuslääketieteellisessä ruumiinavauksessa todettu olleen 19 veitsellä aiheutettua vammaa. B:n kuolema oli kuolemansyylausunnon mukaan aiheutunut kaulalle kohdistuneesta, kokonaispituudeltaan 20 senttimetrin mittaisesta viiltohaavasta, jonka seurauksena vasemmanpuoleinen kaulalaskimo sekä molemminpuoliset kilpirauhaslaskimot olivat leikkautuneet osittain poikki, mikä oli aiheuttanut elimistöön verenvuodon ja verenhukan. Kaulalle kohdistuneiden viiltojen seurauksena myös B:n henkitorvi oli mennyt etuosastaan poikki, mikä oli myötävaikuttanut hänen menehtymiseensä, ja kilpirusto oli murtunut. Muut B:ssä todetut viiltohaavat, jotka sijaitsivat käsivarsissa, rintakehässä ja sukuelimissä, olivat lausunnon mukaan pinnallisia, eikä niillä ollut ollut suoranaista osuutta kuolinsyyhyn.
4. A on asian esitutkinnassa ja alemmissa oikeusasteissa tunnustanut aiheuttaneensa B:n kuoleman huitomalla tätä nahkaliivinsä taskussa olleella, työvälineenään yleensä käyttämällään mattoveitsellä, jonka katkennut terä oli sittemmin löytynyt B:n asunnon WC-tiloista. A on alemmissa oikeusasteissa, kuten Korkeimmassa oikeudessakin, katsonut syyllistyneensä hätävarjelun liioitteluna tehtyyn tappoon tai enintään tappoon.
5. Käräjäoikeus on lukenut A:n syyksi tapon ja tuominnut hänet tästä ja muista hänen syykseen luetuista rikoksista yhteiseen 9 vuoden 6 kuukauden vankeusrangaistukseen katsoen, että tappoa ei ole tehty murhaa koskevan rikoslain 21 luvun 2 §:n 1 momentin 2 kohdassa tarkoitetulla erityisen raa´alla tai julmalla tavalla. Hovioikeus, jossa muutosta ovat hakeneet kaikki asianosaiset, on tuominnut A:n tapon asemesta murhasta elinkautiseen vankeusrangaistukseen katsoen, että tappo oli tehty erityisen raa´alla ja julmalla tavalla ja että se oli myös kokonaisuutena arvostellen törkeä.
6. Asiassa on A:n valituksen johdosta kysymys siitä, onko A:n katsottava syytekohdassa 2 syyllistyneen murhan asemesta tappoon ja ovatko olosuhteet olleet sellaiset, että menettelyssä on ollut kysymys rikoslain 4 luvun 4 §:n 2 momentissa tarkoitetusta hätävarjelun liioittelusta. Arvioitavaksi tältä osin tulee ensinnäkin se, millaisen tapahtumainkulun seurauksena A on aiheuttanut B:n kuoleman ja miten tekoa on oikeudellisesti arvioitava. Mikäli A:n katsotaan syyllistyneen murhan asemesta tappoon, kysymys on lisäksi rangaistuksen mittaamisesta.
B:n kuolemaan johtanut tapahtumainkulku
7. A on kertonut Korkeimman oikeuden suullisessa käsittelyssä, kuten alemmissakin oikeusasteissa, että hän oli 23.6.2017 ollut ensin tapaamassa tuttaviaan ja nauttinut runsaasti alkoholia. Kun hän oli tavannut "hyvänpäiväntutukseen" luonnehtimansa B:n, he olivat juoneet yhdessä olutta ja lähteneet B:n asunnolle. A:lla ja B:llä ei ollut ollut mitään riitaisuuksia.
8. Asunnossa A oli mennyt WC-tiloihin, ja pestyään kätensä hän oli kertomansa mukaan havainnut ovensuussa B:n, joka oli pitänyt sukupuolielintään kädessään. B ei ollut päästänyt A:ta poistumaan WC-tiloista, vaan hän oli töninyt A:ta. A oli kokenut tilanteen uhkaavaksi ja ahdistavaksi erityisesti, koska hän on naisena seksuaalisesti suuntautunut naisiin, mistä B oli A:n mukaan tiennyt. A oli ottanut nahkaliivinsä taskusta mattoveitsen, jolla hän oli kertomansa mukaan huitonut ja sohinut edestakaisin yrittäen päästä tilanteesta nopeasti pois. A:n mukaan hän ja B olivat molemmat olleet tuossa vaiheessa seisaallaan. Tilanne ei ollut kestänyt kauan, ja se oli päättynyt siihen, kun B oli lyyhistynyt seinän luo lattialle ja näyttänyt elottomalta. A oli mennyt tapahtumien johdosta paniikkiin, ja kätensä pestyään hän oli poistunut asunnosta ja mennyt kotiinsa, missä hän oli vienyt päällään olleet housut, puseron ja kengät jäteastiaan. A ei ollut uskoa tapahtumia todeksi ennen kuin vasta nähtyään muutaman päivän kuluttua poliisin laatiman etsintäkuulutuksen jonkun tuttavansa Facebook-sivulla ja iltapäivälehdessä.
9. Asunnossa on suoritettu verijälkitutkimus, joka on perustunut Korkeimmassa oikeudessa kuten alemmissakin oikeusasteissa todistajana kuullun vanhempi rikoskonstaapeli E:n asunnolla tekemään tekniseen tutkintaan ja hänen ottamiinsa valokuviin. E on tutkimuksessaan hyödyntänyt myös ensimmäisen rikospaikalla käyneen poliisipartion 26.6.2017 WC-tilojen verijäljistä ottamia valokuvia. E on laatinut tutkimuksestaan kirjallisena todisteena esitetyn lausunnon, joka sisältää valokuvat ja E:n niistä ilmenevistä verijäljistä tekemät, seikkaperäisesti perustellut arviot ja johtopäätökset.
10. Verijälkitutkimuslausunnon johtopäätösten mukaan kamppailu asunnon WC-tiloissa oli todennäköisesti alkanut uhrin ollessa seisaallaan, ja ensimmäiset teräaseella tehdyt vammat olivat syntyneet uhrin ollessa pystyssä. Tämän jälkeen oli hyvin nopeasti siirrytty kamppailemaan lattialle, jolla uhri oli todennäköisesti liikkunut ja yrittänyt nousta ylös, mutta joko valunut tai painettu takaisin lattialle. Kaulan alueen vammat olivat todennäköisesti syntyneet lattialla.
11. Verijälkitutkimuksen sanotut johtopäätökset enimmän väkivallan tekemisestä B:n jouduttua lattialle ovat perustuneet keskeisesti veriroiskeisiin, joita oli havaittu enimmäkseen 35 senttimetristä 70 senttimetrin korkeudella lattiasta olevilla pinnoilla. Veriroiskeiden keskittymisestä näille pinnoille ja niiden muodosta on ollut pääteltävissä, että uhri ei todennäköisesti ole voinut olla pystyssä näiden roiskeiden syntyessä. Tätä johtopäätöstä tukee matalampien pintojen verilöydösten lisäksi se, että yli 70 senttimetrin korkeudella olevilla pinnoilla oli ollut vain yksittäisiä roiskeita.
12. Kun otetaan huomioon se, että tutkimushavainnot on tehty varsin pian tapahtumien jälkeen, ja että vainajan siirtämisestä aiheutuneet muutokset verijäljissä on kyetty selvittämään tekopaikalla ensimmäisenä käyneen poliisipartion ottamien valokuvien perusteella, Korkein oikeus katsoo, että verijälkitutkimuslausunnossa selostettuja havaintoja tapahtumapaikalta voidaan pitää luotettavina. Myöskään todistaja E:n asiantuntemusta tai hänen löydöksistä tekemiensä johtopäätösten oikeellisuutta ei ole ilmennyt aihetta epäillä.
13. Johtopäätöksinään näytöstä Korkein oikeus toteaa, että verijälkitutkimuksen perusteella A:n kertomus ei voi pitää paikkaansa ainakaan siltä osin kuin A on kertonut, että kaikki mattoveitsellä lyönnit oli tehty hänen ja B:n ollessa seisaallaan. Selvästi todennäköisempää on, että kamppailu on alkanut molempien asianosaisten ollessa seisaallaan, mutta B on varsin pian joutunut alakynteen ja päätynyt lattialle. Useimmat veitseniskut on kohdistettu B:hen tämän ollessa lattialla, mukaan lukien edellä kohdassa 3 kuvatut, hänen menehtymiseensä johtaneet iskut.
14. Asiassa esitetystä todistelusta on lisäksi pääteltävissä, että B ei ole kyennyt puolustautumaan A:n häneen kohdistamalta väkivallalta muutoin kuin torjumalla iskuja käsivarsillaan ja käsillään sekä yrittämällä nousta ylös lattialta. A:lle 3.7.2017 suoritetussa lääkärintutkimuksessa ei ole havaittu puolustautumiseen viittaavia vammoja, eikä A häntä Korkeimmassa oikeudessa ja alemmissa oikeusasteissa kuultaessa ole itsekään viitannut siihen, että B olisi puolustautunut edellä kuvattua voimakkaammin.
15. Se, miten pitkään tapahtumat asunnon WC-tiloissa ovat kestäneet, on jäänyt luotettavasti selvittämättä. Varsin todennäköistä kuitenkin on, että tapahtumat ovat edenneet nopeasti. Tähän viittaavat A:n kertomus ja verijälkitutkimuksesta ilmenevät seikat.
Onko A:n menettelyssä ollut kysymys hätävarjelun liioittelusta tai vastuuvapausperusteesta erehtymisestä?
16. Rikoslain 4 luvun 4 §:n 1 momentin mukaan aloitetun tai välittömästi uhkaavan oikeudettoman hyökkäyksen torjumiseksi tarpeellinen puolustusteko on hätävarjeluna sallittu, jollei teko ilmeisesti ylitä sitä, mitä on pidettävä kokonaisuutena arvioiden puolustettavana, kun otetaan huomioon hyökkäyksen laatu ja voimakkuus, puolustautujan ja hyökkääjän henkilö sekä muut olosuhteet. Pykälän 2 momentissa säädetään, että jos puolustuksessa on ylitetty hätävarjelun rajat (hätävarjelun liioittelu), tekijä on kuitenkin rangaistusvastuusta vapaa, jos olosuhteet olivat sellaiset, ettei tekijältä kohtuudella olisi voinut vaatia muunlaista suhtautumista, kun otetaan huomioon hyökkäyksen vaarallisuus ja yllätyksellisyys sekä tilanne muutenkin. Rikoslain 4 luvun 3 §:n mukaan tekijää ei rangaista tahallisesta rikoksesta, jos tekotilanteeseen sellaisena kuin tekijä sen perustellusti käsitti, olisi liittynyt saman luvun 4–6 §:ssä tarkoitettu vastuuvapausperuste.
17. Kun vastaaja väittää toimineensa hätävarjelutilanteessa, rangaistusvaatimuksen esittäjällä on todistustaakka siitä, että kysymys ei ole ollut hätävarjeluun oikeuttavasta tilanteesta. Vastaajan väite hätävarjelutilanteen käsillä olosta ei kuitenkaan yksinään johda syytteestä vapautumiseen, jos väite ei saa tukea asiassa esitetyistä todisteista tai muista asian käsittelyssä esiin tulleista seikoista. Silloin kun vastaaja väittää toimineensa hätävarjelussa, tuomioistuimen on vertailtava asiassa esitettyä muuta näyttöä siihen, mitä vastaaja on kertonut väittämästään hätävarjelutilanteesta. Vastaajan väite voi menestyä, jos hänen kertomuksensa mukainen tapahtumien kulku on uskottava vaihtoehto syytteessä väitetylle tapahtumienkululle eli jos hätävarjelutilanteen käsillä oloa ei esitetyn näytön perusteella voida riittävällä varmuudella sulkea pois (KKO 2016:97, kohdat 8–9 ja KKO 2019:22, kohta 12).
18. A on Korkeimmassa oikeudessa, alemmissa oikeusasteissa ja esitutkinnassa kertonut, että B oli tullut WC-tiloihin pitäen sukupuolielintään kädessään ja toisella kädellään tönien estänyt A:ta poistumasta WC-tiloista. A:n kertomaa tapahtumakulkua on tältä osin pidettävä varteenotettavalla tavalla mahdollisena, sillä yksi viilloista on kohdistunut B:n sukupuolielimeen. Lisäksi B:llä oli jalassaan housut, joiden vetoketjun C on kertonut olleen rikki. Toisaalta, kuten edellä on kohdassa 13 todettu, verijälkien muoto ja sijainti WC-tilojen seinällä matalalla eivät tue A:n kertomusta veitseniskujen tapahtumisesta molempien ollessa seisovassa asennossa.
19. Hätävarjeluoikeuden käyttäminen on sallittua oikeudettoman hyökkäyksen torjumiseksi. A:n kertomuksesta ei kuitenkaan ole uskottavasti pääteltävissä, että häneen olisi B:n taholta ollut kohdistumassa sellainen oikeudeton hyökkäys, jonka torjumiseksi väkivallan käyttäminen ainakaan teräaseeseen turvautumalla olisi ollut tarpeellista. Sellaisena hyökkäyksenä ei voida pitää kerrottua kädellä tönimistä eikä sitä, että B:n sukupuolielin olisi ollut WC:ssä esillä. Nämä seikat ovat A:n kertomuksen mukaan kuitenkin vaikuttaneet häneen voimakkaasti. Asiassa on lisäksi varteenotettavalla tavalla mahdollista, huomioon ottaen myös A:n ja B:n varsin voimakas päihtymystila, että A olisi erehtynyt B:n menettelyn tarkoituksesta.
20. Kuten ennakkopäätöksen KKO 2019:22 kohdassa 10 on todettu, anteeksiannettavana hätävarjelun liioitteluna ei voida pitää sellaista liiallista voimankäyttöä, jonka taustalla vaikuttavat aggressiiviset tuntemukset, kuten viha, kostonhimo tai raivo. A on tässä tapauksessa kohdistanut B:hen voimakasta väkivaltaa mattoveitsellä jatkaen väkivallan käyttöä lukuisin veitseniskuin ja kuolettavin seurauksin vielä sen jälkeen, kun B oli kaatunut WC-tilojen lattialle ja ollut puolustuskyvytön. Korkein oikeus katsoo, että A ei ole voinut perustellusti käsittää tilannetta sellaiseksi, jossa käsillä olisi ollut rikoslain 4 luvun 3 §:n mukainen vastuusta vapauttava seikka. Olosuhteita ei voida pitää myöskään sellaisina kuin hätävarjelun liioittelua koskevassa rikoslain 4 luvun 4 §:n 2 momentissa tarkoitetaan ja joissa A:lta ei kohtuudella olisi voitu vaatia muunlaista suhtautumista. Siten sanotut vastuuvapausperusteet eivät tule asiassa sovellettaviksi.
Onko henkirikoksessa kysymys murhasta vai taposta?
Sovellettava lainkohta ja syytteen teonkuvaus
21. Rikoslain 21 luvun 2 §:n 1 momentin mukaan rikoksentekijä on tuomittava murhasta muun muassa silloin, jos tappo tehdään erityisen raa´alla tai julmalla tavalla ja rikos on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä.
22. Syytteen teonkuvauksessa on katsottu, että A:n menettely täyttää murhan tunnusmerkistössä tarkoitetun erityisen raa´an ja julman tekotavan, kun huomioon otetaan erityisesti viiltojen suuri lukumäärä ja niiden kohdistaminen ympäri B:n päätä ja ylävartaloa sekä sukupuolielimiin. Lisäksi rikoksen on katsottu olevan kokonaisuutena arvostellen törkeä, koska A:lla on ollut sitkeä vahingoittamistarkoitus ja surmaamispyrkimys, sekä siksi, että suurin osa viilloista on tehty B:n jo kaaduttua WC:n lattialle ja että kaikki viillot on tehty hänen ollessaan elossa.
Erityisen raaka ja julma tekotapa Korkeimman oikeuden ratkaisukäytännössä
23. Korkeimman oikeuden ratkaisukäytännössä on rikoslain 21 luvun 2 §:n säätämiseen johtaneeseen lainvalmisteluaineistoon viitaten vakiintuneesti katsottu, että erityisellä raakuudella ja julmuudella tarkoitetaan murhaa koskevassa tunnusmerkistössä todellista tekotapaa eikä sitä, miltä teko ulkonaisesti näyttää. Tappamisen julmuutta arvioitaessa merkitystä on annettu esimerkiksi sille, tehdäänkö tappo tarkoituksellisesti kovia tuskia aiheuttaen tai pitkitetäänkö tekoa tuskien lisäämiseksi. Teon raakuutta arvioitaessa oikeuskäytännössä on annettu merkitystä esimerkiksi sille, että tappo on tehty käyttämällä useaa välinettä lukuisia kertoja sekä osoittamalla päättäväisyyttä ja sitkeää surmaamispyrkimystä (ks. HE 94/1993 vp s. 93 sekä KKO 2004:63, kohta 17, KKO 2004:80, kohta 13 ja KKO 2005:7, kohta 14).
24. Nykyisin voimassa olevan murhatunnusmerkistön (578/1995) sisältämästä erityisen raa´asta tai julmasta tekotavasta on annettu kuusi ennakkopäätöstä (KKO 2000:3, KKO 2000:29, KKO 2004:63, KKO 2004:80, KKO 2005:7 ja KKO 2005:44).
25. Erityisen raakana ja julmana henkirikoksen tekotapaa on pidetty silloin, kun tekijä oli lukuisilla puukoniskuilla surmannut vaimonsa ja kolme pientä lastaan (KKO 2000:3). Lisäksi erityisen raakana ja julmana on pidetty henkirikosta, jossa tekijä oli tappanut vaimonsa ampumalla pistoolilla kahdessa erässä yli kymmenen tähän osunutta laukausta (KKO 2004:80). Erityisen raakana ja julmana tekotapana on edelleen pidetty kahden tekijän suorittamaa, puolustuskyvyttömässä tilassa olleen uhrin tappamista lyömällä ja potkimalla tätä päähän ja ylävartaloon sekä hyppimällä hänen päänsä ja rintakehänsä päälle (KKO 2005:7). Erityisen raakana henkirikoksen tekotapaa on vielä pidetty sellaisessa tilanteessa, jossa tekijä oli tappanut viisivuotiaan lapsen kuristamalla tätä kaksi eri kertaa kurkusta ja aiheuttamalla tälle puukolla niskaan ja oikeaan leukakulmaan kaksi pistohaavaa ja kaulan etupuolelle poikittaissuuntaisen viiltohaavan, joka oli katkaissut ruokatorven ja henkitorven sekä leikannut kaulalaskimon haaroja ja vasemmanpuoleisen yhteisen kaulavaltimon ja sisemmän kaulavaltimon (KKO 2000:29).
26. Ratkaisussa KKO 2004:63 erityisen raakana tai julmana ei ole pidetty rikosta, jossa 15-vuotias tekijä oli pahoinpidellyt sattumalta tapaamaansa 14-vuotiasta uhriaan niin kauan, että tämä oli menettänyt tajuntansa, minkä jälkeen tekijä oli siirrettyään uhrin ojan pohjalle kuristanut tätä seisoen tämän päällä. Uhri oli menehtynyt tukehtumalla hengitettyään ojan pohjalla ollutta mudansekaista vettä. Rikosta pidettiin epäilyksettä sinänsä raakana ja julmana, mutta tapahtumien oli kuitenkin näytetty edenneen nopeasti eikä tekijän ollut näytetty pitkittäneen tekoa aiheuttaakseen uhrille tarkoituksellisesti tuskaa tai kärsimystä. Myöskään yhtä uhrin päähän kohdistunutta, äkillistä ja voimakasta kirveeniskua, josta oli välittömästi seurannut uhrin kuolema, ei ole pidetty erityisen raakana tai julmana (KKO 2005:44).
Arvio ja johtopäätökset siitä, onko A:n rikoksen tekotapa ollut erityisen raaka tai julma
27. A:n on selvitetty asunnon WC-tiloissa aloittaneen 73-vuotiaan B:n pahoinpitelyn mattoveitsellä niin, että ensimmäiset lyönnit ovat suuntautuneet ainakin B:n käsiin ja yläraajoihin. B:n kaaduttua lattialle A on jatkanut hyökkäystään mattoveitsellä. A on kohdistanut veitseniskut B:n ylävartaloon sekä pään, kasvojen ja kaulan alueelle. Lisäksi A on jossakin, tarkemmin selvittämättä jääneessä vaiheessa lyönyt B:tä myös sukuelinten alueelle. Lyönneillä aiheutetut vammat ovat jääneet pinnallisiksi lukuun ottamatta B:n kaulaan kohdistunutta, selvityksen perusteella varsin voimakasta iskua, josta on aiheutunut 20 senttimetriä pitkä viiltohaava ja jonka seurauksena vasemmanpuoleinen kaulalaskimo sekä molemminpuoliset kilpirauhaslaskimot olivat leikkautuneet osittain poikki aiheuttaen verenvuodon ja verenhukan elimistöön. Kaulalle kohdistuneiden viiltojen seurauksena myös B:n henkitorvi oli mennyt etuosastaan poikki ja hänen kilpirustonsa oli murtunut.
28. Korkein oikeus toteaa, että kuoleman aiheuttanut teko itsessään rinnastuu nyt käsillä olevassa tapauksessa ratkaisussa KKO 2000:29 kysymyksessä olleeseen menettelyyn, jossa tekijä oli aiheuttanut lapselle veitsellä niskaan ja oikeaan leukakulmaan kaksi pistohaavaa ja kaulan etupuolelle peruskuolinsyynä olleen, seitsemän ja puolen senttimetrin mittaisen viiltohaavan. Tässä tapauksessa A on kuitenkin kohdistanut B:hen useampia veitseniskuja. Vaikka iskuista aiheutuneet vammat ovat kaulan alueen vakavimpia vammoja lukuun ottamatta jääneet pintapuolisiksi, A:n menettelyn on katsottava ilmentäneen sellaista pitempään jatkettua voimakasta väkivaltaa, jota on oikeuskäytännössä pidetty ominaisena erityisen raa´alle tekotavalle. Korkein oikeus katsoo näin ollen, että A:n syyksi luettu menettely täyttää erityisen raa´an tekotavan tunnusmerkit.
29. A:n rikoksen tekotapaan liittyy myös piirteitä, joita voidaan pitää julmina. A on jatkanut mattoveitsellä aloittamaansa voimakasta hyökkäystä B:n kaaduttua lattialle ja ollessa puolustuskyvyttömänä. Kaikki veitseniskut on selvitetty tehdyiksi B:n ollessa vielä elossa. On todennäköistä, että veitseniskut ja niistä aiheutuneet vammat ovat aiheuttaneet B:lle voimakasta kipua, kuolemanpelkoa ja kärsimystä. Toisaalta teko on mitä ilmeisimmin kestänyt lyhyen ajan, eikä A:n voida päätellä tarkoituksellisesti pitkittäneen tekoaan aiheuttaakseen B:lle tuskaa tai kärsimystä. Näin ollen Korkein oikeus katsoo, että vaikka henkirikos on ollut sinänsä julma, sitä ei voida pitää murhan tunnusmerkistössä tarkoitetulla erityisen julmalla tavalla tehtynä.
30. Jotta tekoa voitaisiin rikoslain 21 luvun 2 §:ssä tarkoitetuin tavoin pitää murhana, tapon tulee olla myös kokonaisuutena arvostellen törkeä. Korkeimman oikeuden ratkaisukäytännössä on murhaa koskevan säännöksen lainvalmisteluaineistoon viitaten katsottu, että murhan tunnusmerkistössä törkeys ei viittaa teon arvosteluun rikoksena sinänsä, vaan tapon tunnusmerkistöön. Murha rikosnimikkeenä tarkoittaa siten henkirikoksinakin poikkeuksellisen törkeitä tekoja. Vasta sellaista surmaamista, joka on tapon tunnusmerkistöä selvästi törkeämpi, voidaan pitää murhana (esimerkiksi KKO 2004:57, kohta 28, ja KKO 2005:48, kohta 15).
31. Oikeuskäytännössä rikoksen törkeyden kokonaisarvostelu on ollut pitkälti tapauskohtaista. Rikoksen lajin ja teko-olosuhteiden on katsottu voivan vaikuttaa siihen, millä tavoin rikoksen törkeys kokonaisuutena arvioidaan. Kokonaisarvostelusäännöksen sanamuodosta ilmenee, että pelkästään rikoksen törkeän tekomuodon jonkin ankaroittamisperusteen täyttyminen ei yleensä yksin riitä rikoksen katsomiseen kokonaisuutena arvostellen törkeäksi. Rikoksen ankaroittamisperusteen täyttävä piirre teossa saattaa kuitenkin olla niin vahingollinen ja vaarallinen, että se jo sellaisenaan antaa aiheen arvioida rikoksen myös kokonaisuutena arvostellen törkeäksi. On myös mahdollista, että rikoksessa täyttyy useampi kuin yksi ankaroittamisperuste, mikä voi myös puoltaa rikoksen arvioimista kokonaisuutena arvostellen törkeäksi (KKO 2013:57, kohta 6).
32. A:n syyksi luetun henkirikoksen tekotapa on ollut erityisen raaka ja siihen on liittynyt myös eräitä julmuutta ilmentäviä piirteitä. A:n kuvaamalle väkivaltaa edeltäneelle lähtötilanteelle ei voida antaa kokonaisarvostelussa vähäistä suurempaa merkitystä. Toisaalta teko ei ole kestänyt pitkään, ja mattoveitsellä B:lle aiheutetut vammat ovat kaulan alueen vammoja lukuun ottamatta jääneet pinnallisiksi. Korkein oikeus katsoo, että kun nyt käsillä olevaa rikosta verrataan sellaisiin teräaseella tehtyihin henkirikoksiin, jotka on tuomittu tappoina, A:n syyksi luettua rikosta ei siihen liittyvistä erityisen moitittavista piirteistä huolimatta voida pitää tapon tunnusmerkistöä niin paljon törkeämpänä tekona, että sitä tulisi myös kokonaisuutena arvostellen pitää murhana.
33. Mainituilla perusteilla Korkein oikeus katsoo, että A:n on syytekohdassa 2 katsottava syyllistyneen hovioikeuden hänen syykseen lukeman murhan asemesta tappoon.
34. A:lle on tuomittava yhteinen vankeusrangaistus hänen syykseen nyt luetusta taposta sekä hovioikeuden tältä osin lainvoimaiseksi jääneessä tuomiossa hänen syykseen luetuista toisen vahingoittamiseen soveltuvan esineen tai aineen hallussapidosta syytekohdassa 1 ja törkeästä varkaudesta syytekohdassa 3.
35. Yhteisen vankeusrangaistuksen mittaamisen lähtökohdaksi otettavasta taposta on rikoslain 21 luvun 1 §:n 1 momentin ja 2 c luvun 2 §:n 2 momentin mukaan tuomittava vankeutta vähintään kahdeksan ja enintään kaksitoista vuotta.
36. Yleiset rangaistuksen mittaamista koskevat säännökset ovat rikoslain 6 luvun 3 §:n 1 momentissa ja 4 §:ssä. Jälkimmäisen säännöksen mukaisessa rikoksen vahingollisuudessa ja vaarallisuudessa ovat arvioitavina paitsi teosta aiheutuneet seuraukset, myös se vahinko ja vaara, joiden teosta on ennalta arvioiden saatettu odottaa aiheutuvan. Tekijän syyllisyys puolestaan viittaa sekä teon vaikuttimiin että teon ilmentämään syyllisyyteen (ks. esim. KKO 2008:85, kohta 4).
37. Kuten Korkein oikeus on useasti todennut, rangaistuskäytännön yhtenäisyyteen pyrittäessä olennaista on verrata kysymyksessä olevaa tekoa muihin samankaltaisiin tekoihin ja ottaa huomioon niissä mitatut rangaistukset (ks. esim. KKO 2014:91, kohta 7 ja siinä viitatut ratkaisut).
38. Verrattain usein toistuvissa rikoksissa, jollainen tappo on, rangaistuskäytännön yhtenäisyyden arvioinnissa on katsottu voitavan kiinnittää huomiota myös rangaistuskäytäntöä kuvaaviin tilastollisiin selvityksiin, mikäli niistä ilmenevää rangaistustasoa voidaan pitää lainmukaisten rangaistuksen mittaamisperusteiden kannalta oikeudenmukaisena (KKO 2014:5, kohta 6). Suomen virallisen tilaston mukaan täytetystä taposta tuomittujen rangaistusten mediaani on vuosina 2013–2017 ollut alhaisimmillaan 9 vuotta ja enimmillään 9 vuotta 8 kuukautta vankeutta. Käytettävissä ei ole tutkimustietoa erilaisista tyyppitilanteista ja niihin pohjautuvista tyyppirangaistusvyöhykkeistä. Korkein oikeus toteaa, että keskirangaistukset voivat olla hyvä lähtökohta rangaistuksen määräämiselle yksittäistapauksessa. Keskirangaistuksesta on kuitenkin syytä poiketa silloin, kun arvioitavana olevan rikoksen tekotapa poikkeaa oikeuskäytännössä hahmottuneista tyyppitapauksista.
39. Korkein oikeus on edellisen kerran ottanut kantaa taposta tuomittavan rangaistuksen mittaamiseen ennakkopäätöksessä KKO 2014:5, jossa vastaaja oli tappanut uhrinsa lyömällä tätä kaksi kertaa pitkäteräisellä keittiöveitsellä rintakehän alaosan vasemmalle puolelle. Toisesta iskusta oli aiheutunut pinnallinen ihovamma ja toinen isku, josta aiheutuneisiin vammoihin ja niistä johtuneeseen verenvuotoon uhri oli sittemmin menehtynyt, oli lävistänyt rintakehän, kylkiluun ja sydämen ulottuen oikeaan keuhkoon asti. Korkein oikeus katsoi, että kysymys oli tapon eräästä tyyppitapauksesta, jota oli edeltänyt tekijän ärsyyntyminen uhrin ja tekijän tyttöystävän välisestä sanaharkasta, mikä oli puolestaan johtanut veitsen hakemiseen sekä tekijän ja uhrin väliseen käsirysyyn. Tekijä oli käsirysyn aikana iskenyt uhria kahdesti veitsellä. Arvioinnissa huomioon otettuja teon elementtejä olivat olleet vähäisestä seikasta syntynyt tekijän suuttumus, teräaseen hakeminen sekä tekijän ja uhrin välinen yhteenotto, jonka yhteydessä tekijä oli ilmeisen suunnittelemattomasti iskenyt uhria veitsellä. Korkein oikeus katsoi, että oikeudenmukainen rangaistus tuosta taposta oli 9 vuotta vankeutta.
40. Ennakkopäätöksessä KKO 2014:5 on lisäksi selostettu kyseistä ratkaisua edeltäneitä, taposta tuomittavan rangaistuksen mittaamista koskevia ennakkopäätöksiä (KKO 1997:204 ja KKO 2000:63). Vuoden 1997 ratkaisu on koskenut 16-vuotiaan hänen kannaltaan uhkaavassa tilanteessa tekemää tappoa ja vuoden 2000 ratkaisu kuristamalla tehty tappoa, jossa oli lisäksi kysymys teon selvittämisen edistämisestä rangaistuksen lieventämisperusteena.
41. Korkein oikeus toteaa, että A:n menettely on sikäli rinnasteinen ennakkopäätöksessä KKO 2014:5 arvioidun tilanteen kanssa, että molemmissa teoissa tekovälineenä on käytetty teräasetta. Kummassakin tapauksessa vastaajat ovat myös vedonneet väkivaltaa edeltäneeseen provokaatioon ja sen aiheuttamaan suuttumukseen. A:n menettelyä, johon on liittynyt pitempään jatkettua raakaa väkivaltaa ja eräitä julmuutta ilmentäviä piirteitä, on kuitenkin pidettävä teon vahingollisuuden ja vaarallisuuden sekä teon ilmentämän tekijän syyllisyyden kannalta selvästi moitittavampana kuin kyseisessä ennakkopäätöksessä arvioitavana ollutta, eräänä tapon tyyppitilanteena pidettyä tekoa. A:lle taposta tuomittavan vankeusrangaistuksen on siten oltava selvästi ankarampi kuin tapon tilastollinen keskirangaistus.
42. Korkein oikeus katsoo, että oikeudenmukaisena yhteisenä rangaistuksena taposta syytekohdassa 2 sekä toisen vahingoittamiseen soveltuvan esineen tai aineen hallussapidosta syytekohdassa 1 ja törkeästä varkaudesta syytekohdassa 3 on pidettävä 11 vuoden vankeusrangaistusta, mihin määrään yhteinen vankeusrangaistus on käräjäoikeuden tuomitsemasta korotettava. Syytekohdan 1 teko olisi yksittäisenä rikoksena ollut sovitettavissa sakkorangaistuksella. Törkeä varkaus, jossa anastuksen kohteena on ollut menehtyneen B:n lompakko, on liittynyt kiinteästi tapporikokseen. Sillä ei rikosten keskinäistä yhteyttä koskevien oikeusohjeiden mukaisesti ole tässä tapauksessa merkittävää vaikutusta yhteiseen vankeusrangaistukseen.
43. Käräjäoikeus on tuomitessaan A:n taposta katsonut, että A ei ole kiinniotetuksi tultuaan teon tunnustamalla eikä muutoinkaan pyrkinyt edistämään rikoksensa selvittämistä niin, että rangaistusta voitaisiin sen johdosta rikoslain 6 luvun 7 §:n 3 kohdan nojalla lieventää. Asian käsittelyssä ei ole tullut ilmi seikkoja, jotka antaisivat aiheen päätyä tältä osin toiseen johtopäätökseen kuin käräjäoikeus.
Hovioikeuden tuomio kumotaan siltä osin kuin A on syytekohdassa 2 tuomittu murhasta elinkautiseen vankeusrangaistukseen, ja asia jätetään syyksilukemisen osalta käräjäoikeuden tuomion lopputuloksen varaan. A tuomitaan Korkeimmassa oikeudessa hänen syykseen syytekohdassa 2 luetusta taposta sekä hovioikeuden tältä osin lainvoimaiseksi jääneellä tuomiolla hänen syykseen lukemista rikoksista syytekohdissa 1 ja 3 yhteiseen 11 vuoden vankeusrangaistukseen.
Asian ovat ratkaisseet oikeusneuvokset Pekka Koponen, Ari Kantor, Jarmo Littunen, Tatu Leppänen ja Asko Välimaa. Esittelijä Timo Saranpää.

matches: KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO


text:
Yle TV2 14.01.2020
07.18 Hilla ja avaruuden Eetu: Mutarallia!
Sadepäivä houkuttaa Hillan ja Eetun mutaleikkeihin. Eetu loihtii mahtavat mutaliu'ut, mutta harmi kyllä leikeissä sottaa itsensä, ja siitä ei äitipupu tykkää. HD
Paleleva jääkarhu. Kuiske tapaa jääkarhut, Jerrin ja Jarin. Jari ei halua uida meressä, koska vesi on hänen mielestään liian kylmää. HD
07.39 Meidän vauva: Uusi vauva
Lentokoneessa. Simo ja Jaska lentävät ukin ja mummin luo ensimmäistä kertaa kahdestaan. He pääsevät tutustumaan ohjaamoon, syövät jännittävää lentokoneruokaa ja joutuvat turbulenssiin. HD
07.51 Ritari Mikke: Ritari Mikke ja kolme palkintoa
Mikke haluaa voittaa kolme palkintoa, mutta kun lohikäärmeet voittavat, hän muuttaa sääntöjä. Mikke oppii pelaamaan reilusti ja huomaa, että vasta siitä saa oikean ritarin palkinnon.
Vilja askartelee Ainon ja Saaran suunnitteleman paperiaskartelun. Askarteluohjeet löytyvät yle.fi/lapset -sivustolta. HD
08.09 Ella, Oskari ja Huu: Kamala painajainen
Oskari näkee pelottavan unen, eikä hän saa sitä mielestään sitten millään. Ellalla on niksinsä painajaisten karkottamiseksi. HD
Esteratsastus. Tero ja hänen uskollinen Sikuri-hevosensa kokeilevat esteratsastusta Jussin opastuksella. HD
Ansassa. Suojelualueella käy varkaita, jotka yrittävät viedä karhunpennun. Sonja ja Henri löytävät pennun varkaiden leiristä ja päästävät sen vapaaksi. Lapset päättävät virittää varkaille ansan. HD
09.00 Holby Cityn sairaala: Etikkaa ja hunajaa
S21E18. Kian suuri persoona ja erilaiset metodit raastaa Jacin hermoja. Vai olisiko kyse vain kateudesta? Ange kertoo Domille sukusalaisuuden. Sue tekee suuren virheen ensimmäisenä työpäivänään. T: BBC. HD
Kausi 2, osa 189: "Toisen vaivaisen vahinko, toisen onni autuaan." Krista potee rakkauden salmonellaa. Tanssikisa on kohtalokas. Niklas piinaa Minnaa. Ruuskanen käy haudan partaalla. (U). HD
10.55 Extremeä ympäri maailmaa
17/30. Linnin täytyy hidastaa vauhtia. Hän odottaa tietoa äitiysrahasta. Ida kokeilee, miltä vauvasta tuntuu olla kohdussa. Emmalla on töissä kova päivä. HD
18/30. Linnillä on töissä tiukka paikka. Se saa hänet huomaamaan, että on aika hidastaa vauhtia. Emily ja Assaf tekevät tärkeän päätöksen yhteisestä tulevaisuudestaan. Ida yrittää löytää keinoja suhtautua rauhallisesti synnytykseen. HD
12.05 Minun maisemani: Norjalaiset liikkuvat mielellään luonnossa
Kaupunkien ympäristöissäkin on runsaasti nähtävää. Tänään tutustutaan Trondheimin maisemiin.
Uusi sarja, 1/5. Seitsemän vuotta sitten televisiossa nähtiin sarja "Apua, meille syntyy vauva". Siinä seurattiin syntymän ihmettä Hvidovressa, Tanskan suurimmassa synnytyssairaalassa. Nyt kymmenen perhettä kertoo, kuinka lapsiperheen elämään on sisältynyt suurta onnea, särkyneitä toiveita ja tragedioitakin. Marianne ja Anton saivat kaksostytöt, Karlan ja Olivian. Heidän elämänsä on muuttunut traagisella tavalla. Myös Laura on joutunut luopumaan unelmastaan perheestä Frankin ja yhteisten lasten kanssa. HD
12.50 Downshiftaajat: Konsulttikeikka
S02E04. Menestys tuo Tommille tilaisuuden päästä Olivian suosioon. Tommi järjestää Olivialle tapaamisen Kalle Palanderin kanssa. (U). HD
13.30 Casualty: Myrskyn silmässä
S27E05. Holbyyn iskee raju myrsky. Big Mac tapaa osastolla yllättäen vanhan työkaverinsa. Mutta mitä saakaan lopulta työstressi aikaan? T: BBC. (U) HD
S01E02. Kolmikymppinen norjalainen Severin Rønes on nykyaikainen yksineläjä, joka asuu Storfjorden-vuonon rannalla, tiettömän taipaleen takana. Kevättalvi on käsillä, ja monenlaiset metsätyöt vievät aikaa. (U) HD
Uusi sarja, 1/6. Kolme ylipainoista tanskalaista pariskuntaa lähtee mukaan kokeeseen, missä parannetaan parisuhdetta laihduttamalla pariterapian ja ruokavalion avulla. 31-vuotias Morten ja 30-vuotias Jane ovat nykyään enemmänkin ystäviä kuin rakastavaisia. Varsinkin viidessä vuodessa 20 kiloa lihonut Jane kaipaa seksiä. Opettaja Camilla ja hänen miehensä Martin ovat lihoneet yhteensä yli 90 kiloa. Camilla ei enää kaipaa läheisyyttä puolisonsa kanssa, mutta ajatteleeko Martin samoin? Kolmessa vuodessa 44 kiloa lihonut Ditte haaveilee vanhemmuudesta, mutta hänen miehensä Dietmar ei halua lapsia ennen kuin pari on pudottanut painoa. Tanskalainen realitysarja. HD
15.40 Syke: Kenguruhoitoa
S03E02. Nuori isä (Antti Holma) pelkää menettävänsä raskaana olevan vaimonsa. Samalla Marleena (Tiina Lymi) käy läpi omia tunteitaan lapsettomuuden kanssa. (U) HD
Katsellaan Iinan kanssa Tipo, Lumileikit, Mitä ihmettä, Taitoset, Petteri Kaniini, Riku ja Rami sekä Viiru ja Pesonen. HD
Naisten pujottelun ensimmäinen lasku. Flachau, Itävalta. Selostus Nina Vanhatalo. HD
Hiihdon Suomen cupin osakilpailu, miesten 10 km (p). Vantaa. HD
Kausi 1, osa 2/12. Juhlat. Annan ruumiin löytöpaikalle kaavaillaan asuinaluetta, jonka suunnittelusta vastaa rakennusyhtiö Tempo. Etsivät saavat selville, että Anna osallistui kuoliniltanaan Tempon järjestämiin juhliin. (U). HD
S03E02. Georgie on saanut itse kokea, miltä tuntuu kun on henki kysymyksessä. Luonnonvoimat ovat suuri uhka, mutta ihmisen pahat teot vielä pahempaa. Kylän lapsia on kaapattu, ja Georgie johtaa Kathmanduun suuntaavaa pelastuspartiota. (U) HD

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD


Esityslista 04.04.2016 / Asia 69
HENKILÖSTÖPÄÄLLIKÖN VIRKAVAALI
LIITE 6: Henkilöstöpäällikkö / hakijayhteenveto
LIITE: Palkkaliite
Henkilöstöpäällikkö Heikki Kivisen virkasuhde päättyy 30.7.2016 eläkkeelle siirtymisen vuoksi. Ennen eläkkeelle jäämistään Heikki Kivisen viranhoito keskeytyy vuosiloman ajaksi siten, että viimeinen työssäolopäivä on toukokuussa 2016.
Kaupunginhallitus on myöntänyt täyttöluvan henkilöstöpäällikön viran vakinaiselle täyttämiselle 1.8.2016 lukien (kh 18.1.2016 § 8 ja kh 21.3.2016 § 52) sekä luvan valitun ottamiselle työsopimussuhteeseen aikaisintaan 1.4.2016 lukien sekä sen jälkeen viransijaiseksi henkilöstöpäällikön vuosiloman ajaksi (kh 18.1.2016 § 8).
Samassa yhteydessä kaupunginhallitus päätti julistaa henkilöstöpäällikön viran haettavaksi 12.2.2106 mennessä ja nimesi toimikunnan valmistelemaan rekrytointia. Toimikuntaan nimettiin viranhaltijajäseniksi kaupunginjohtaja, talousjohtaja ja henkilöstöpäällikkö sekä muiksi jäseniksi Timo Tukia, Mikko Kivilahden ja Marika Ala-Herttualan. Toimikunta oikeutettiin kutsumaan myös muita asiantuntijoita. Toimikunnan tehtäväksi annettiin valita työhaastatteluun kutsuttavat, suorittaa työhaastattelut ja päättää mahdollisten ostopalvelujen käyttämisestä sekä tehdä ehdotus valittavasta.
Toimikunta päätti käyttää työhaastatteluissa Personnel Oy:n konsulttia sekä soveltuvuusarviointeja.
Henkilöstöpäällikön kelpoisuusvaatimuksena on vähintään soveltuva korkeakoulututkinto tai amk-tutkintoa vastaava aikaisempi opistotasoinen tutkinto. Viranhakuilmoituksen mukaan valinnassa arvostetaan kunta-alan työkokemusta sekä kunta-alan virka- ja työehtosopimusten ja työlainsäädännön tuntemusta.
Virka julistettiin haettavaksi 12.2.2016 klo 12.00 mennessä. Hakuilmoitus julkaistiin KuntaRekryssä ja 24.1.2016 Helsingin Sanomissa, Aamulehdessä ja Keskisuomalaisessa.
Määräajan päättymiseen mennessä hakemuksia saapui yhteensä 72 kappaletta. Hakijayhteenveto on pöytäkirjan liitteenä. Toimikunta kutsui hakemusten perusteella kelpoisuusehdot täyttävien joukosta haastateltaviksi HM Eila Hulkkosen, HM Emilia Jalomäen, KTM Suvi Mandelinin, HM Juha-Pekka Mannilan, KTM Minna Naapilan, opistoupseeri Heikki Paaviston, PsT Pia Pihlajasaaren, tradenomi ylempi AMK Sisko Piispasen, HM Minna Rimpiojan, HM Pipsa Salkosalon, HM Kristiina Santoksen ja tradenomi Anssi Tarkan.
Haastattelutilaisuudet järjestettiin Mänttä-Vilppulassa 15.3.2016 ja 21.3.2016. Haastatteluissa olivat mukana kaikki toimikunnan jäsenet lukuunottamatta Timo Tukiaa, joka oli poissa 15.3. tilaisuudesta ja henkilöhakukonsultti Johanna Ahola.
Haastattelujen jälkeen toimikunta päätti lähettää Personnel Groupin soveltuvuusarviointiin Emilia Jalomäen, Juha-Pekka Mannilan, Sisko Piispasen ja Pipsa Salkosalon.
Soveltuvuusarviointien palautetilaisuus rekrytointitoimikunnalle järjestettiin 31.3.2016. Soveltuvuusarvioinnin tulokset ovat JulkL 24.1 §:n 29. kohdan mukaisesti salassa pidettävää tietoa. Kaupunginhallituksen jäsenet voivat perehtyä arvioinnin tuloksiin kaupungintalolla 01.04.2016 lähtien.
Palautetilaisuuden jälkeen toimikunta päätti yksimielisesti esittää, että henkilöstöpäällikön virkaan valitaan HM Emilia Jalomäki. Jalomäellä on vaadittu kelpoisuus. Koulutuksen ja haastattelussa esiin tulleiden henkilökohtaisten ominaisuuksien ja soveltuvuustestin tulosten perusteella toimikunta pitää häntä ansioituneimpana hakijana.
Varasijalle toimikunta ei esitä ketään.
Mänttä-Vilppulan kaupungin hallintosäännön 29 § 3 mom:n mukaan kaupunginhallitus ottaa henkilöstöpäällikön.
Hallintosäännön 29 § 8 mom:n mukaan koeajan määräämisestä ja sen pituudesta päättää se, joka ottaa palvelussuhteeseen.
Kaupunginhallituksen hyväksymän henkilöstön koulutus- ja kehittämissuunnitelman mukaan koeaikaa käytetään uusrekrytoinneissa aina lain sallimissa rajoissa.
Valitun on ennen viran vastaanottamista esitettävä hyväksyttävä lääkärintodistus terveydentilastaan (L 304/2003).
Kaupunginhallituksen päätöksien 18.1.2016 § 9 ja 21.3.2016 § 42 mukaan tarkoitus on, että viran vakinainen täyttäminen tapahtuu 1.8.2016 lukien, mutta virkaan valittu voidaan ottaa tehtävään perehtymistä varten työsopimussuhteeseen aikaisintaan 1.4.2016 lukien ja sen jälkeen viransijaiseksi henkilöstöpäällikön vuosiloman ajaksi.
valita henkilöstöpäällikön virkaan 1.8.2016 HM Emilia Jalomäen. Jalomäellä on vaadittu kelpoisuus. Koulutuksen ja haastattelussa esiin tulleiden henkilökohtaisten ominaisuuksien ja soveltuvuustestin tulosten perusteella häntä on pidettävä ansioituneimpana hakijana,
määrätä, että viran täytössä noudatetaan 6 kk:n koeaikaa viransijaisuuden alkamisesta lukien laskettuna,
että valitun on ennen virantoimituksen aloittamista toimitettava hyväksyttävä lääkärintodistus terveydentilastaan,
että virkavaali on ehdollinen ja sen vahvistaa kaupunginjohtaja, mikäli lääkärintodistus terveydentilasta on varaukseton (Hallintosääntö 30 §), ja
että palkka 1.6.2016 lukien määräytyy palkkaliitteen mukaisesti.


text:
Blogi | Asianajotoimisto Sevillassa, Dos Hermanas ja Alcalá de Guadaira
Lähetetty 2 Tammikuu, 2017 mukaan ylläpitäjä
Työ kalenteri Sevillan 2017
Lähetetty Blogimerkintöjä	| Jätä kommentti
Lähetetty 9 Helmikuu, 2016 mukaan ylläpitäjä
Lähetetty 19 Helmikuu, 2014 mukaan ylläpitäjä
TUOMIOISTUIN 6
TUOMIOISTUIN 7
TUOMIOISTUIN 1
TUOMIOISTUIN 2
TUOMIOISTUIN 3
TUOMIOISTUIN 4
TUOMIOISTUIN 5
Uudet ominaisuudet asianajajien Civil Procedure Act.
Lähetetty 9 Saattaa, 2013 mukaan ylläpitäjä
Ministerineuvosto hyväksyy ehdotuksen lakiuudistus siviiliprosessilain lähentää TOIMINNOT NIIDEN asianajajien peer muualla Euroopassa
Press release neuvosto procurators General of Spain
Ministerineuvosto hyväksyy muutoksen Civil Procedure Act
ASIANAJAJIASI Pitääkö uusia tehtäviä, Sekä EUROOPAN TASOLLA, JA ON lääkeaineiden VALTUUDET
Madrid, 3 Toukokuu 2013.- Asianajotoimisto Espanjan vastedes omaksumaan uusia taitoja, kanssa kaltaisia toimintoja, jotka kehittävät heidän kollegansa Euroopassa, täsmennetään joitakin, jotka, liian laajasti, kuuluivat jo lain, erityisesti kun otetaan huomioon niiden osallistuminen täytäntöönpanosäädösten. Tämä johtuu muutoksista Civil Procedure Act (LEC) hyväksyttiin tänään ministerineuvostossa.
Yhtä, ja varmistaa intervention tehokkuus asianajajien uusissa tehtävissä, siinä määrin, että, pidemmälle he tekevät edustajan osapuolten, osallistua virantoimituksessa, Laki annetaan asema lainvalvonta, joka ei tarkoita, että ne ovat aina prosessin; mutta, muut kun ne tilasi nimenomaan Tällaisten tehtävien, aina ohjauksessa virkailija ja yhteisöjen tuomioistuimelle esitetyistä.
Uudistus aloitetaan oikeusministeriön tavoitteena on parantaa asianosaisten vaihtoehtoja, parantaa työn asianajajien tuomioistuinten kehittämällä yhteistyössä toimintoja ja auttaa oikeudenkäytön, nopeuttaakseen menettelyjä ja parantaa tehokkuutta menettelyn.
Tämän lain laajentamista toimivaltaa ja tehtäviä Asianajotoimisto tuomioistuimia kaikki säädökset viestinnän ja tiettyjen täytäntöönpanosäädösten ja muuta yhteistyötä ja apua oikeudenkäytön, lepää tahdosta puoluetta he edustavat, ja pitää nykyisen järjestelmän kannalta puutteen vaikutus kustannuksiin.
Kohonneita kustannuksia ILMAN
Tämä tuottaa merkittävää parannusta vaihtoehtoja kansalaisille, kun he joutuvat turvautumaan tuomioistuinten, auttaa nopeuttamaan muodollisuuksien ja merkitsee mitään kasvua kustannukset prosessi, koska se on kansalaisia, jotka, kussakin tapauksessa, päättää vapaasti käyttää tai olla suunnittelemassa uudessa järjestelmässä tai jatkaa toimintaansa nykyisen järjestelmän. Niin, kaksinaisuus on osa nykyisen järjestelmän kannalta mahdollisuuksia toteutumista viestinnän säädösten, johdolla tuomioistuimen kirjaaja, voidaan toteuttaa sekä palvelee virkamiehiä oikeudenkäytön ja Asianajaja asianosaisen pyynnöstä, omalla kustannuksellaan.
Koska Uusi laki tuo että kansalaisten, kun ne tulevat tuomioistuimissa valita järjestelmän he haluavat ja ilmaista tahtonsa siitä, haluavatko ne, että nämä toimet viranomaiset tekivät palvelun oikeudenkäytön tai Attorney. Tapauksessa, jossa kansalaiset eivät muotoilla vaalilain harjoiteltu ymmärtää virkamiesten oikeusavusta Corps. On myös ajateltu, että kriteerit voivat muuttua vireilläolon menettelyn, aina väittäen pätevästä syystä.
Tiedote Oikeusministeriö
Oikeus vahvistaa tehtävistä syyttäjien rinnastaa Eurooppaan
· Se muuttaa siviiliprosessilain lain osallistua säädöksiin viestintä, foreclosures ja jotkut teot täytäntöönpanosta, aina alle tilaukset tuomioistuimen kirjaaja ja oikeusviranomaisten.
· Kansalaiset voivat valita kussakin menettelyssä, että nämä toimet toteutetaan virkamiehet oikeudenkäytön tai tämän ryhmän.
03 Toukokuu 2013.- Cabinet, ehdotuksen oikeusministeri, Alberto Ruiz-Gallardon, tänään hyväksynyt ehdotetun lain muuttamisesta siviiliprosessilain lähentää toimintoja Espanjan syyttäjät ovat heidän kollegansa muualla Euroopassa. Tärkein uutuus tulevaisuudessa lainsäädännössä sallitaan
kansalaisten valita, jotka haluat käsitellä säädösten viestinnän käytännön, foreclosures ja jotkut teot tuomion täytäntöönpanon antoi lopussa prosessin: Asianajaja, alle tilaukset tuomioistuimen kirjaaja ja oikeusviranomaisten, tai virkamiehet oikeudenkäytön, kuten edellä.
Los syyttäjien, jo läsnä roomalaisen oikeuden tai Pelit Alfonso X Viisas kuin oikeusasiamiehet, ole koskaan menettänyt laillisen edustajan aseman osa. Lakiehdotus hyväksytään tänään, joka on osa perustavanlaatuista uudistusta oikeuden tehdään, pyrkii kehittämään yhteistyötä ominaisuuksia ja auttaa oikeudenkäytön ja syyttäjien tehnyt tehostaa ja parantaa tehokkuutta menettelyyn.
Edellisellä vaalikaudella, Laki 37/2011, ja 10 Lokakuu, Menettelyyn tehostamistoimien, korostunut, koska asianajaja toimii yhteistyökumppani oikeudenkäyttöä riviltä Justice valkoisessa kirjassa valmistaa yleisneuvoston Oikeuslaitos.
Laki laajentaa tänään toimivaltuudet ja tehtävät asianajajien kaikki säädökset viestinnän ja tiettyjen täytäntöönpanosäädösten ja yhteistyötä ja tukea oikeudenkäytön. Se on yksi päättää alussa prosessin, joka haluaa olla vastuussa tällaisten tekojen, johdolla virkailija ja oikeudellisen: virkamiesten palvelukseen oikeudenkäytön tai hänen asianajajansa, omalla kustannuksellaan. Jos kansalainen ei määritellä mitenkään olla vastuussa, kuten edellä, virkamiehet oikeudenkäytön.
Päälinjat vahvistaminen toiminnot asianajajat ovat:
· Säädökset viestintä, tehokkuuden varmistamiseksi ilmoitukset, Sitaatit, ja kutsuu.
· Ne voivat tehdä kohtauksia henkilökohtaisen omaisuuden ja pankkitilejä.
· Lisätä heidän roolinsa prosessin täytäntöönpanoon, se voi tehdä maksukehotuksen osoite velallisen tai jossa he voivat löytää.
· Korkeakoulut Asianajotoimisto voi veloittaa talletus ja konkurssipesän jäädytettyjen
· (velvollisuus hallinnossa jolla osaamista työvoimaa ja laitteita palvelemaan oikeudenkäyttöä), mukaan direktiivien antama virkailija.
· Ne voivat myös määritellä erikoistunut huutokauppa takavarikoituja.
Osallistuessaan virantoimituksessa, laki antaa syyttäjien kunnon lainvalvontaviranomaisten, joten ilmoitukset täysimääräisesti voimaan, kun vastaanottaja on kotona ja kieltäytyvät vastaanottamasta kopio päätöslauselman, ja ei enää tarvitse suorittaa näitä toimia mukana kaksi todistajaa.
Sanallinen ja menettely Tuomio
Laki vaatii myös uudistettiin koskemaan tiettyjä oikeudellisia toimijoita sanallista tuomioiden välttämiseksi avuttomuus ilman viivyttää prosessia. Näitä ovat käyttöön kirjallinen vastaus tähän mennessä on tarkoitettu vain tiettyjä erityisiä menettelyjä. Samoin, edellyttäen, että tuomioistuin katsoo aiheelliseksi, se antaa osapuolille mahdollisuuden luopua tekemistä asian kannalta avulla yksinkertaistaa menettelyä ja että tuomiota voidaan myöntää ilman eri menettelyä sen jälkeen, kun vastaus kysyntään.
Myös, jotta menettelyt konkretisoi tuomioistuimen tuomio Euroopan unionin, ja 14 Kesäkuu 2012, asiassa C-618 Espanjan Luotto Bank, jossa se totesi, että Espanjan lainsäädäntö ei ole sopusoinnussa EU: n lainsäädännön kuluttajansuojaa, kieltämällä tuomarin oikeusjuttu viran Tutkintamenettelyssä epäoikeudenmukaisuus viivästyskorkoa lauseke sopimuksen. Laki mahdollistaa nyt menettely tarkistaa ja valvoa, että tällaista vilpillistä, kuultuaan asianosaisten.
Suora pääsy lakiehdotus muuttaa Civil Procedure Act
Muutos lain Palkkiot riittämätön.
Lähetetty 9 Maaliskuu, 2013 mukaan Maria Ponce
Viime 23 de febrero fue publicada en el BOE la modificación a la Ley 10/2012, ja 20 Marraskuu, por la que se regulan determinadas tasas en el ámbito de la Administración de Justicia y del Instituto Nacional de Toxicología y Ciencias Forenses. Los cambios se reducen sustancialmente a una rebaja en las cuantías de las mismas para las personas físicas. Niin, la reducción más relevante se da en la tasa variable, que pasa del 0,5% sobre la cuantía del procedimiento, con un máximo de 10.000 euroa, to 0,1% de esa cuantía y con el tope de 2.000 euroa. Samoin, en el ámbito contencioso-administrativo, se reduce la tasa a abonar al interponer recursos contra las resoluciones sancionadoras, no pudiendo exceder del 50% del importe de la sanción económica.
Tras dicha modificación no se han hecho esperar las primeras valoraciones. Desde diversos colectivos jurídicos y políticos, se ha llegado a la misma conclusión: los cambios resultan insuficientes, la nueva ley sigue sin dar garantías de una tutela judicial efectiva para el justiciable. Niin, desde la Consejería de Justicia de la Junta de Andalucía se tacha como una modificación “absolutamente insuficiente” y se sigue adelante con la interposición de un Recurso de Inconstitucionalidad.
HINTA Sovellusopas OIKEUDELLINEN oikeudellisen sihteerit
Lähetetty 8 Maaliskuu, 2013 mukaan ylläpitäjä
Koska sen merkitys, sitten julkaista linkin maksupyynnön GUIDE OIKEUDELLINEN kehittämä National Bar Association of Court Clerks, joka tulee yhtenäistää kriteerit kiistanalainen tulkinta maksut osakeyhtiölain.
Implementation Guide valmistaa oikeudenkäyntikululaki Court Clerks
Kalenteri Kaartin 2013 Tuomioistuinten opetuksen Sevillan.
Lähetetty 24 Helmikuu, 2013 mukaan ylläpitäjä
A petición de nuestros Clientes colgamos en la web de Procuradores en Sevilla, Punainen Procurae, el calendario de Guardias en Sevilla, para el año 2013, de los Juzgados de Instrucción, sitos en Avenida Menéndez Pelayo, Nº 2, Edf. de los Juzgados, 41004, Sevilla.
Kalenteri Kaartin 2013 JUZGADOS VIOLENCIA SOBRE LA MUJER de Sevilla
Dirección Juzgados de Violencia sobre la Mujer de Sevilla: Avda. of Buhairassa, 31, 2Ensimmäinen kerros, 41005, Sevilla.
DÍA TUOMIOISTUIN
Lähetetty 22 Tammikuu, 2013 mukaan ylläpitäjä
El Consejero de Justicia de la Junta de Andalucía ha anunciado hoy la interposición del Recurso de Inconstitucionalidad, tras su aprobación por el Consejo de Gobierno andaluz. Así se suma a otras iniciativas de inconstitucionalidad de la mencionada Ley de tasas y es que, esta norma ha puesto en contra a todos los sectores profesionales, desde los Jueces, los Fiscales, Court Clerks, Asianajajat, los Procuradores, así como a las distintas organizaciones de consumidores y usuarios. Hecho en falta a Doña Soledad Becerril, que debería haber sido la primera, como Defensora del Pueblo en plantear el recurso de inconstitucionalidad, máxime cuando se lo han pedido, por activa y por pasiva, desde distintos colectivos profesionales y de afectados. Si no actúa ahora, su puesto queda gravemente deslegitimado.
Lo que primero debe hacer el Constitucional, una vez admitidos los recursos es suspender provisionalmente la norma en cuestión para no dañar más a los administrados de la Justicia , obligando incluso antes de que el T.C. se pronuncie, a que el Ministerio de Justicia haga lo que tendría que haber hecho desde un principio, vuoropuhelua kaikkien asianosaisten ja asiasta yksimielisyyteen standardin. On totta, että et voi aina miellyttää kaikkia lakeja, mutta mitä ei tehdä missään tapauksessa on lakeja vastaan kaikki.
Täältä Haluan korostaa kovaa työtä, jotka ovat muokanneet asianajajat yrittävät kaikin keinoin järkeistää Lakimuutos on oikeudenkäyntikululaki. Itse asiassa, oli ainoa ryhmä, joka on ottanut käyttöön, ennen parlamentin, to 23 muutokset laskun, läpi eri eduskuntaryhmien joihin ne ehdotetaan.
Jätän linkin artikkeli julkaistiin maassa noin perustuslaillinen haaste:
Happy Holidays ja Onnellista Uutta Vuotta.
Lähetetty 23 Joulukuu, 2012 mukaan ylläpitäjä
Viimeksi, hago un llamamiento a la solidaridad con nuestros paisanos, conciudadanos que han perdido su trabajo y que lo están pasando mal. Arrimemos el hombro entre todos y apoyemos cualquier iniciativa solidaria, no solo durante estas fiestas, sino durante todo el año próximo, donando alimentos a los bancos de alimentos, realizando pequeñas aportaciones económicas a instituciones como Cáritas que tanto bien hacen a las personas necesitadas o, a través de cualquier otra iniciativa de cualquier organización o incluso individualmente, pues es posible que conozcamos a alguien que necesite ayuda.
Catalá clausura la XXXII Asamblea Anual de la Asociación de Jueces y Magistrados Francisco de Vitoria 17 Marraskuu, 2017
El Gobierno concede la nacionalidad española a los padres del político venezolano, Henrique Capriles 17 Marraskuu, 2017
El Gobierno concede la nacionalidad española a un atleta cubano y a una regatista ucraniana 17 Marraskuu, 2017
Anulada una condena de más de 21 años por abuso sexual sobre sus dos hijas por insuficiencia de pruebas 17 Marraskuu, 2017
El Tribunal Supremo confirma la condena a la exalcadesa de Melide (A Coruña) por prevaricación y falsedad en documento oficial 17 Marraskuu, 2017
El Tribunal Supremo declara nulo el Reglamento de la Carrera Diplomática 16 Marraskuu, 2017
La juez Lamela rechaza los recursos contra la admisión a trámite de la querella por rebelión, sedición y malversación contra los exmiembros del Govern 14 Marraskuu, 2017
La juez Lamela rechaza el recurso de los exconsellers Serret y Comín contra su orden europea de detención y entrega 13 Marraskuu, 2017
Inicio del cómputo de la prescripción interpuesto acto de conciliación y en los supuestos de denuncia penal | PRESCRIPCIÓN 19 Marraskuu, 2017
La Audiencia Nacional abre juicio oral a Rodrigo Rato y otras 34 personas por la salida a bolsa de Bankia | CASO BANKIA 19 Marraskuu, 2017
Päätöslauselma 17 Marraskuu 2017, Puheenjohtajavaltio komissaari tupakkamarkkinoilla, vahvistamisesta myyntihinnat julkaistaan yleisölle tiettyjä tehtäviä vähittäiskauppias Nuuska nuuska ja leima monopolialuetta 19 Marraskuu, 2017
La muerte de Maza abre una vacante en la fiscalía general en un momento crítico 20 Marraskuu, 2017
Aprobada la norma que prohíbe la venta a distancia de cigarrillos electrónicos 20 Marraskuu, 2017
EL Gobierno recurre ante el TC la Ley de emergencia social de la vivienda de Extremadura 20 Marraskuu, 2017
Fernando päälle Tuomioistuimet Sevilla. Juzgados Plaza de Armas.

matches: TUOMIOISTUIN TUOMIOISTUIN TUOMIOISTUIN TUOMIOISTUIN TUOMIOISTUIN TUOMIOISTUIN TUOMIOISTUIN tuomioistuin TUOMIOISTUIN


Kumottu säädös Kunnallisen eläkelain voimaanpanolaki (kumottu) 550/2003 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Ajantasainen lainsäädäntö › Vanhentuneet ajantasaiset › 13.6.2003/550
Kunnallisen eläkelain voimaanpanolaki (kumottu)
Kunnallinen eläkelaki tulee voimaan 1 päivänä elokuuta 2003.
Kunnallisen eläkelain 24 §:n 3 momenttia sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2004 lukien. Kunnallisen eläkelain 7 lukua, 96 §:n toisen virkkeen toista ja kolmatta lausetta, 115 §:n 4 momenttia, 120 §:n 4 momenttia, 121 §:n 1 momentin viimeistä virkettä, 136 §:ää, 153 §:n 3 momenttia, 160 §:ää ja 161 §:n 3 momenttia sovelletaan eläkehakemuksiin, jotka tulevat vireille 1 päivänä tammikuuta 2004 tai sen jälkeen. Jos kuitenkin eläkkeenhakija saa tai hänellä on oikeus saada ennen 1 päivää tammikuuta 2004 vireille tulleen hakemuksen perusteella omaan virka- tai työsuhteeseen taikka yrittäjätoimintaan perustuvaa työntekijäin eläkelain (395/1961) 8 §:n 4 momentin 1–4, 7, 8 tai 10–13 kohdassa mainitun lain mukaista eläkettä ja hän hakee 1 päivänä tammikuuta 2004 tai sen jälkeen vireille tulleella hakemuksella uutta eläkettä tai hänelle aikaisemmin myönnetyn eläkkeen jatkamista, tämän momentin toisessa virkkeessä mainittuja säännöksiä ei sovelleta. Näitä säännöksiä ei sovelleta myöskään silloin, kun ennen näiden säännösten voimaantuloa vireille tulleen hakemuksen perusteella myönnettyä ja sittemmin keskeytettyä eläkettä ryhdytään säännösten voimaantulon jälkeen maksamaan uudelleen. Jos edunjättäjä sai kuollessaan sellaista eläkettä, johon tämän momentin toisessa virkkeessä mainittuja säännöksiä ei ole sovellettu, näitä säännöksiä ei sovelleta myöskään hänen jälkeensä myönnettävään perhe-eläkkeeseen. (19.12.2003/1189)
Tällä lailla kumotaan 30 päivänä huhtikuuta 1964 annettu kunnallisten viranhaltijain ja työntekijäin eläkelaki (202/1964) siihen myöhemmin tehtyine muutoksineen.
Kunnallista eläkelakia sovelletaan kunnallisten viranhaltijain ja työntekijäin eläkelain ja sen 3 §:n 1 momentin nojalla annetun kunnallisen eläkelaitoksen eläkesäännön nojalla myönnettyihin eläkkeisiin ja etuuksiin.
3 § (22.12.2011/1449)
Kunnallista eläkelakia ei sovelleta viranhaltijan tai työntekijän jatkuvaan virka- tai työsuhteeseen, joka on jatkunut yhdenjaksoisesti 30 päivästä kesäkuuta 1964 lukien, jos viranhaltija tai työntekijä on tehnyt kunnallisten viranhaltijain ja työntekijäin eläkelain 16 §:ssä tarkoitetun ilmoituksen.
Viranhaltija tai työntekijä, joka on säilyttänyt oikeutensa eläkkeen saamiseen jäsenyhteisöltä sen oman eläkesäännön mukaan, on velvollinen suorittamaan kunnallisen eläkelain 133 §:ssä säädetyn eläkemaksun hänen eläketurvastaan huolehtivalle jäsenyhteisölle.
Kunnallista eläkelakia sovelletaan lain soveltamisen piiriin kuuluviin jäsenyhteisön virka- ja työsuhteisiin, perhehoitajien ja omaishoitajien toimeksiantosopimusten perusteella syntyneisiin palvelussuhteisiin sekä luottamustoimiin lain voimaantulosta lukien.
Ennen kunnallisen eläkelain voimaantuloa päättyneisiin, 2 §:n 2 momentissa mainitun kunnallisen eläkelaitoksen eläkesäännön 1 §:n 8, 9 tai 11 momentin taikka 1 b §:n 1 momentin mukaan päätettyihin ja lain voimaan tullessa jatkuviin palvelussuhteisiin sovelletaan ajalta ennen lain voimaantuloa eläketurvan piiriin kuulumisen, eläkkeeseen oikeuttavan ajan, eläkkeen, eläkkeen karttuman ja eläkepalkan määräytymisen osalta kunnallisten viranhaltijain ja työntekijäin eläkelakia ja kunnallisen eläkelaitoksen eläkesääntöä sekä niiden voimaantulosäännöksiä ja -määräyksiä, sellaisina kuin ne ovat olleet voimassa ennen kunnallisen eläkelain voimaantuloa.
Jos palvelussuhde on kunnallisen eläkelaitoksen eläkesäännön 1 §:n 8, 9 tai 11 momentin taikka 1 b §:n 1 momentin mukaisesti päätetty, katsotaan kunnallista eläkelakia sovellettaessa uuden palvelussuhteen alkaneen sanottua päättämistä seuraavana päivänä.
Kunnallisen eläkelain alaista palvelussuhdetta pidetään kunnallisten viranhaltijain ja työntekijäin eläkelakia sekä kunnallisen eläkelaitoksen eläkesääntöä ja niiden voimaantulosäännöksiä ja -määräyksiä sovellettaessa kunnallisten viranhaltijain ja työntekijäin eläkelain alaisena palvelussuhteena. Kunnallisessa eläkelaissa tarkoitetulla kunnallisen eläkelain mukaisella eläkkeellä ja sen alaisella palvelussuhteella tarkoitetaan myös ennen lain voimaantuloa kunnallisten viranhaltijain ja työntekijäin eläkelain perusteella karttunutta eläkettä sekä kunnallisten viranhaltijain ja työntekijäin eläkelain piiriin kuulunutta palvelussuhdetta.
Jos kunnallisen eläkelain soveltamisen piiriin kuuluvalla henkilöllä on oikeus eläkkeeseen kunnallisten viranhaltijain ja työntekijäin eläkelain ja kunnallisen eläkelaitoksen eläkesäännön mukaan alemmassa iässä kuin kunnallisessa eläkelaissa säädetään, sovelletaan häneen tältä osin kunnallisten viranhaltijain ja työntekijäin eläkelakia sekä kunnallisen eläkelaitoksen eläkesääntöä ja niiden voimaantulosäännöksiä ja -määräyksiä, jos niissä mainitut edellytykset eläkkeen saamiseen kunnallisessa eläkelaissa säädettyä ikää alemmassa iässä täyttyvät.
Jos kunnallisen eläkelain soveltamisen piiriin kuuluvalla henkilöllä on oikeus kunnallisen eläkelaitoksen eläkesäännön mukaiseen lisäeläkeosuuteen, eläkkeiden yhteensovitus tehdään eläkesäännön määräysten mukaan. Yhteensovitusraja määrätään tällöin käyttäen eläkesäännön määräysten mukaan laskettua prosenttilukua, jos eläkesäännössä mainitut edellytykset sen käyttämiseen täyttyvät eläketapahtumahetkellä. Eläkkeen rajausta kunnallisen eläkelain 75 §:n mukaan tehtäessä ei oteta huomioon ennen vuotta 1995 karttunutta lisäeläkeosuutta.
Sen estämättä, mitä kunnallisen eläkelain 14 §:n 1 momentin johdantokappaleessa säädetään, ennen vuotta 1947 syntyneellä osa-aikatyöhön siirtyneellä työntekijällä on oikeus saada osa-aikaeläkettä 56 vuoden iän täytettyään. Tällaisen työntekijän vanhuus-eläkkeeseen lisätään kunnallisen eläkelain 51 §:n 2 momentista poiketen osa-aikaeläkkeellä olon ajalta 1/6 prosenttia osa-aikaeläkkeen eläkepalkasta jokaiselta kuukaudelta, jolta työntekijä on saanut osa-aikaeläkettä. Vastaavasti vuosina 1947–1951 syntyneen työntekijän, joka on saanut osa-aikaeläkettä ensimmäisen kerran täytettyään 60 vuotta, vanhuuseläkkeeseen lisätään 1/12 prosenttia osa-aikaeläkkeen eläkepalkasta jokaiselta kuukaudelta, jolta työntekijä on saanut osa-aikaeläkettä.
Sen estämättä, mitä kunnallisen eläkelain 36 §:n 1 momentin 1 kohdassa säädetään työttömyyseläkkeen saamisen edellytyksistä, sovelletaan kunnallisen eläkelaitoksen eläkesäännön 3 c §:n 12 momentissa tarkoitettuun ennen vuotta 1945 syntyneeseen 1 päivänä tammikuuta 2000 työttömänä olleeseen työntekijään 15 kalenterivuoden ajan sijasta 20 kalenterivuoden aikaa, jos kunnallisen eläkelaitoksen eläkesäännössä määrätyt muut edellytykset täyttyvät.
Viranhaltija ja työntekijä, joka on valinnut kunnallisten viranhaltijain ja työntekijäin eläkelain 16 a §:n mukaisen ammatillisen eläkeiän ja jonka eläkkeeseen oikeuttava kunnallinen palvelussuhde jatkuu kunnallisten viranhaltijain ja työntekijäin eläkelaissa ja sen voimaantulosäännöksissä säädetyn mukaisesti yhdenjaksoisesti eläketapahtumaan saakka, ei ole oikeutettu varhennettuun vanhuuseläkkeeseen, yksilölliseen varhaiseläkkeeseen eikä osa-aikaeläkkeeseen.
Jos kunnallisen eläkelain 89 §:ssä tarkoitettu eläkesovitus tulee tehtäväksi ensimmäisen kerran ennen vuotta 2004, käytetään eläkesovitusperusteena summaa, joka saadaan, kun 89 §:ssä mainitun 42,89 euron asemasta vuonna 1990 käytetystä 58,53 eurosta on vähennetty 1,12 euroa kunakin seuraavana vuonna. Rahamäärät vastaavat vuoden 1966 indeksilukua 142 ja niitä tarkistetaan vuosittain tammikuun alusta työntekijäin eläkelain 9 §:n 2 momentin ensimmäisen virkkeen soveltamista varten vahvistettavan indeksiluvun mukaan.
HE 94/2002, HE 197/2002, StVM 56/2002, EV 270/2002, Neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (31971R1408); EYVL N:o L 149, 5.7.1971, s 2
19.12.2003/1189:
20.11.2009/926:
22.12.2011/1449:
1 §2 §3 § 4 §5 §6 §7 §8 §9 §10 §11 §Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:19.12.2003/1189:20.11.2009/926:22.12.2011/1449: