Laki kulutustavaroiden ja kuluttajapalvelusten… 1273/2010 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 2010 › 1273/2010
1) Turvallisuus- ja kemikaalivirasto tai 12 §:ssä tarkoitettu muu viranomainen voi kieltää elinkeinonharjoittajaa valmistamasta tai suorittamasta sitä, pitämästä sitä kaupan, myymästä sitä tai luovuttamasta sitä muutoin elinkeinotoiminnan yhteydessä sekä kieltää muuta palvelun tarjoajaa luovuttamasta sitä kuluttajiin rinnastettavien henkilöiden käytettäväksi; Turvallisuus- ja kemikaalivirasto tai 12 §:ssä tarkoitettu muu viranomainen voi samalla määrätä, että elinkeinonharjoittajan on tehokkaasti ja välittömästi poistettava vaaralliset kulutustavarat markkinoilta sekä määrätä palveluksen tarjoavan elinkeinonharjoittajan tai muun palvelun tarjoajan huolehtimaan siitä, että vaarallisia kuluttajapalveluksia ei enää tarjota kuluttajille;
Jos 22―25 §:ssä tarkoitettuja kieltoja ja määräyksiä ei voida pitää riittävinä, Turvallisuus- ja kemikaalivirasto tai tulliviranomainen taikka 12 §:ssä tarkoitettu muu viranomainen voi määrätä elinkeinonharjoittajan tai muun palvelun tarjoajan hallussa olevan tavaran taikka 27 tai 28 §:n nojalla kuluttajan elinkeinonharjoittajalle palauttaman tavaran hävitettäväksi tai, jos tätä ei katsota tarkoituksenmukaiseksi, määrätä, miten tavaran suhteen muutoin on meneteltävä.
8 §14 §15 §20 §23 §24 §25 §26 §27 §28 §


text:
Koti / HD / tapetti tausta HD
lähettänyt: Rakasta rauhaa kesäkuuta 1, 2016 sisään HD Jätä kommentti 4,797 näkymät 1
Täällä on kokoelma tapetti taustalla HD Collection Pöytäkoneet, Kannettavat, puhelimissa ja Tabletit. Täällä 5dwallpaper.com, on yli satoja tuhansia taustakuvat ovat ladattavissa. Voit ladata Jokainen Taustakuva ilmaiseksi.
Jos pidät tätä tapetti taustalla HD Collection Anna Tykkää ja Jaa Facebook.
Edellinen: kevät tapetti HD
Seuraava: tapetti hd 1920×1080 download
Harley Davidson tapetti HD
innostava taustakuvia HD
candice olson taustakuvaksi

matches: HD HD HD HD HD HD hd HD HD


Mielipiteemme Mediasta
Kommentoimme uutisia Suomesta ja Ulkomailta. Suomen Kansan Perustuslain edelyttämällä tavalla esitämme kritiikkiä muunmuassa näennäistieteellisestä uutisoinnista historissa ja tänään.
Pariisin Rauhansopimuksesta 1947, Rauha Suomen kanssa sekä Suomen Kansan Perustus-
laista kumpuava yhteinen julkinen Kansallinen mielipiteemme takaa oikeudenmukaisuuden. Reaali- ja käsitteellistieteellinen tutkimustyö takaa täydellisyyden sekä jokaisen neuvon, mielipiteen, lausunnon tai muun Suomessa tai ulkomailla näkyvän tai sen välityksellä jaettavan tiedon luotettavuuden.
Mielipiteemme on, että tieto jonka perustana on Suomen Kansan Perustuslaki §1 - §10 - §11 - §12 sekä Pariisin Rauhansopimus, Rauha Suomen kanssa, Osa II, Luku II, 6, 7, 8 artikla ehdottomasti johdonmukaisessa järjestyksessä ja niiden sanantarkka noudattaminen, on Suomen maata ja Suomen Kansaa - ja muitakin Kansoja Maailmassa - kunnioittava sekä Kansain välisisiä yhteyksiä vahvistava.
Mediaa joka julkisessa toiminnassaan käyttää joukkotiedoitusvälinettä, kehoitetaan kääntymään asiantuntijan puoleen saadakseen omaan tilanteeseensa sopivia neuvoja koskien siitä miten Median kuuluu olla ja käyttäytyä Suomessa, ettei edellä mainitun Rauhansopimuksen 9 artiklaa tarvitse käyttää; Suomalaisten oikeudet ovat taattu Suomen Kansan Perustuslaissa ja varmistettu maailmanlaajuisesti Pariisin Rauhansopimuksessa 1947, Rauha Suomen kanssa.
Median on noudatettava Suomen Kansan Perustuslakia (lähinnä §1 - §12) johdonmukaisessa järjestyksessä, sanantarkasti tai sovellettuna asiaan mistä on kyse siinä missä kaikki muutkin - itsestäänselvä asia. Minkäänlaisia erityisvapauksia medialle ei ole annettu loukata kenekään ihmisarvoa, kunniaa, omatuntoa, itsetuntoa, fyysistä ja/tai psyykkistä vakautta (vakaumusta), ihmisoikeuksia tai oikeuksia yleensä.
Median ei ole saanut eikä saa levittää kokonaan tai osittain valheellista näennäistietoa herättäen sellaisella kiihkoa (kohua), aiheuttaen valeuutisoinnillaan välittömästi tai välillisesti psyykkistä ja/tai fyysistä vahinkoa Suomen Kansalle tai Kansain välisesti.
Suomalaiset sekä kaikki edellä mainitun Rauhansopimuksen osapuolet nykyisiä nimiä käyttäen - Yhdistyneet Kansakunnat kokonaisuudessaan - vastaavat jos edellä mainittua Rauhansopi-
musta ja/tai Suomen Kansan Perustuslakia rikotaan valeuutisoinnilla, aiheuttaen kohulla (kiihottamisella) psyykkistä ja/tai fyysistä epävakautta sisäisesti Suomessa ja/tai aiheuttaen psyykkistä ja/tai fyysistä epävakautta Kansain välisesti.
4385413 SIVUN NÄYTTÖÄ 01.02.2015 - 1.06.2020.


 4. Hyväksytyt kaavat | Kemin kaupunki
Kemi.fi › Asukkaaksi Kemiin › Asuminen ja rakentaminen › Kaavoitus › 4. Hyväksytyt kaavat
Posted on 17.9.2014 12.7.2017
Kemin kaupunginvaltuusto on kokouksessaan 20.3.2017 § 35 hyväksynyt Syväkankaan kaupunginosan korttelin 1222 tontteja 7 ja 11-13 (mm. Syväkankaan kioskin ja entisen Toivola-Luotolan tontit) koskevan asemakaavan muutoksen ja sitovan tonttijaon. Kaupunginvaltuuston päätös on saanut lainvoiman.
Kemi 10.5.2017
Kaupunginvaltuusto on kokouksessaan 17.10.2016 § 114 hyväksynyt Sauvosaaren kaupunginosan korttelin 171 (Mansikkanokka), venesataman, puisto-, pysäköinti- ja katualueiden asemakaavan muutoksen sekä sitovan tonttijaon kortteliin 171. Kaupunginvaltuuston päätös on saanut lainvoiman.
Kemi 3.12.2016
Kaupunginvaltuusto on kokouksessaan 25.1.2016 § 3 hyväksynyt Jungon kaupunginosan korttelin 2701 tontin 2 ja katualueen asemakaavan muutoksen sekä sitovan tonttijaon kortteliin 2701 tonteille 6 ja 7. Kaupunginvaltuuston päätös on saanut lainvoiman.
Kemi 16.3.2016
Kaupunginvaltuusto on hyväksynyt asemkaavamuutoksen Vainion kaupunginosan kortteleihin 719 ja 729 sekä asemakaavan kortteliin 759 16.2.2015 §24. Kaupunginvaltuuston päätös on saanut lainvoiman.
Tekninen lautakunta on hyväksynyt yleisten teiden (Sauvonväylä, Karihaaranväylä ja Lapintie) muuttamisesta kaduiksi johtuvan asemakaava muutoksen 17.2.2015 §23. Teknisen lautakunnan päätös on saanut lainvoiman.
Kemi 8.3.2015
Tekinen lautakunta
Kemin kaupunginvaltuusto on kokouksessaan 17.11.2014 § 107 hyväksynyt Ajoksen merituulivoimapuiston osayleiskaavan muutoksen.
Kaupunginvaltuuston päätös on saanut lainvoiman.
Kemi 11.1.2015
Kemin kaupunginvaltuusto on 29.9.2014 § 85 hyväksynyt Kivikon kaupunginosan korttelia 1089, lukuun ottamatta tonttia 3, koskevan asemakaavan muutoksen sekä sitovan tonttijaon korttelin 1089 tonteille 5-7. Kaupunginvaltuuston päätös on saanut lainvoiman.
Kemi 10.11.2014
Kemin kaupunginvaltuusto on 28.2.2012 § 14 hyväksynyt Sauvosaaren kaupunginosan venesatama- ja katualueita ja Ruutin kaupunginosan kortteleita 228-231 ja korttelin 232 tonttia 4 sekä puisto-, urheilu- ja virkistyspalvelujen aluetta, yleistä pysäköinti- sekä vesialueita koskevan asemakaavan muutoksen sekä sitovan tonttijaon kortteleihin 228, 232 tonteille 6 ja 7 sekä kortteleihin 248 ja 249.
Korkein hallinto-oikeus on 12.8.2014 kumonnut Rovaniemen hallinto- oikeuden päätöksen ja hylännyt kaupunginvaltuuston päätöksestä tehdyn valituksen, joten valtuuston päätös on saanut lainvoiman.
Kemi 21.8.2014
Kaupunginvaltuusto on kokouksessaan 5.5.2014 § 48 hyväksynyt nk. Sarius- aluetta eli Sauvosaaren kaupunginosan kortteleita 148 tontit 2-3, 164, 168 ja 171 sekä virkistys-, leirintä-, venesatama-, pysäköinti-, vesi- ja katualueita koskevan asemakaavan muutoksen sekä sitovan tonttijaon kaavamuutoksessa muodostuville tonteille. Kaupunginvaltuuston päätös on saanut lainvoiman.
Kemi 19.6.2014
Kaupungin valtuusto on kokouksessaan 7.4.2014 §37 hyväksynyt Sauvosaaren kaupunginosan korttelin 138 ja katualueiden asemakaavan muutoksen sekä sitovan tonttijaon kortteliin 138.Kaupungin valtuuston päätös on saanut lainvoiman.
Kemi 28.5.2014
Tekninen lautakunta on kokouksessaan 15.10.2013 § 112 hyväksynyt Sauvosaaren kaupunginosan kortteli 125 tonttia 6 koskevan asemakaavan muutoksen. Kaivokatu 5 (ent. neuvola) ja Keskuspuistokatu 21:n puurakennus. Teknisen lautakunnan päätös on saanut lainvoiman.
Kemi 2.12.2013
Tekninen lautakunta on kokouksessaan 15.10.2013 § 113 hyväksynyt Kemin korkeusjärjestelmästä johtuvan asemakaavan muutoksen. Teknisen lautakunnan päätös on saanut lainvoiman.
Tekninen lautakunta on kokouksessaan 18.6.2013 § 75 hyväksynyt Tervaharjun kaupunginosan korttelin 1178 tontin 2 (os. Mynttilänkatu 1) ja puistoalueen asemakaavan muutoksen. Lautakunnan päätös on saanut lainvoiman.
Kemi 1.8.2013


HE 261/2002 - Hallituksen esitykset - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Hallituksen esitykset › 2002 › HE 261/2002
ESITYKSEN PÄÄASIALLINEN SISÄLTÖYLEISPERUSTELUT1. Nykytila1.1. Lainsäädäntö ja käytäntö1.2. Nykytilan arviointi2. Esityksen tavoitteet ja keskeiset ehdotukset3. Esityksen vaikutukset4. Asian valmistelu5. Riippuvuus muista esityksistäYKSITYISKOHTAISET PERUSTELUT1. Lakiehdotusten perustelut1.1. Laki yrittäjien eläkelain muuttamisesta1.2. Laki sairausvakuutuslain muuttamisesta2. VoimaantuloLakiehdotuksetLaki yrittäjien eläkelain muuttamisesta1 §7 §7 a §9 §13 §14 §Laki sairausvakuutuslain 16 ja 33 §:n muuttamisesta16 §33 §


Asetus rakennusasetuksen muuttamisesta 1182/1996 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1996 › 1182/1996
kumotaan 26 päivänä kesäkuuta 1959 annetun rakennusasetuksen (266/1959) 26 §, sellaisena kuin se on asetuksessa 686/1968, sekä
muutetaan 2 a §, 5 §:n 1 momentti, 15 §, 22 §:n 2 momentti, 30 §:n 2―4 momentti, 39 §:n 2 ja 3 momentti, 40 §:n 2 momentti, 41 §:n 2 momentti, 95 §:n 3 ja 4 momentti, 116 §:n 2 ja 3 momentti, 117 §, 118 §:n 2 momentti, 145 b ja 145 c §, 145 d §:n 2 momentti, 147 §:n 1 momentti ja 150 §:n 5 momentti,
sellaisina kuin niistä ovat 2 a §, 5 §:n 1 momentti, 15 §, 41 §:n 2 momentti, 118 §:n 2 momentti ja 150 §:n 5 momentti asetuksessa 697/1990, 22 §:n 2 momentti ja 30 §:n 2―4 momentti mainitussa asetuksessa 686/1968, 39 §:n 3 momentti ja 116 §:n 3 momentti asetuksessa 689/1986, 40 §:n 2 momentti asetuksessa 673/1966, 95 §:n 4 momentti asetuksessa 930/1989, 117 § osaksi mainitussa asetuksessa 673/1966, 145 b ja 145 c § ja 145 d §:n 2 momentti asetuksessa 628/1969 ja 147 §:n 1 momentti asetuksessa 471/1985, seuraavasti:
Rakennuslain (370/1958) 5 §:n 2 momentissa, 29 §:n 3 momentissa, 32 §:ssä, 38 a §:n 1 momentissa, 124 a §:n 3 momentissa ja 132 §:n 1 momentissa säädetyt tehtävät kuuluvat asianomaiselle ministeriölle seuraavien kuntien osalta: Helsinki, Espoo, Kauniainen, Vantaa, Turku, Naantali, Raisio, Tampere, Kouvola, Mikkeli, Joensuu, Kuopio, Jyväskylä, Vaasa, Oulu ja Rovaniemi. Muiden kuntien osalta mainituista tehtävistä huolehtii alueellinen ympäristökeskus.
Asianomaisen ministeriön ja alueellisen ympäristökeskuksen on tarvittaessa asianomaisen kunnan lisäksi kuultava naapurikuntaa ennen kuin rakennuslain 5 §:n 2 momentissa tai 132 §:n 1 momentissa tarkoitettu poikkeus myönnetään. Vastaavasti kunnan on tarvittaessa kuultava naapurikuntaa ennen kuin rakennuslain 5 a §:ssä tai 132 §:n 2 momentissa tarkoitettu poikkeus myönnetään. Jos ministeriössä tai alueellisessa ympäristökeskuksessa käsiteltävä hakemus on jätetty kunnalle, sen on toimitettava hakemus ja kunnan lausunto poikkeuksen myöntävälle viranomaiselle.
Päätös rakennusjärjestyksen hyväksymisestä on saatettava yleisesti tiedoksi niin kuin kunnalliset ilmoitukset kunnassa julkaistaan. Tiedoksiannossa on myös mainittava, missä rakennusjärjestys on julkisesti nähtävänä ja saatavana. Kunnan tulee lisäksi lähettää viipymättä valtuuston rakennusjärjestyksen hyväksymistä koskeva päätös sekä hyväksytty rakennusjärjestys tiedoksi alueelliselle ympäristökeskukselle. Rakennusjärjestys on lisäksi lähetettävä maanmittaustoimistolle tiedoksi.
Kuntayhtymän on lähetettävä vahvistettu seutukaava alueelliselle ympäristökeskukselle, maanmittaustoimistolle, seutukaava-alueeseen rajoittuvien alueiden seutukaavoitusta hoitaville kuntayhtymille, seutukaava-alueen kunnille ja rakennuslautakunnille, asianomaisille keskusvirastoille, sisäasiainministeriön aluekehitysosastolle sekä tarpeen mukaan muillekin viranomaisille.
Yleiskaavan vahvistamisesta on kuulutettava sillä tavoin kuin kunnalliset ilmoitukset kaupungissa julkaistaan. Yleiskaavan tai siitä laaditun lyhennelmän on oltava kohtuullisesta hinnasta yleisön saatavana.
Vahvistettu yleiskaava on kaupungin lähetettävä alueelliselle ympäristökeskukselle, maanmittaustoimistolle, seutukaavoitusta hoitavalle kuntayhtymälle, naapurikunnille ja rakennuslautakunnalle sekä tarpeen mukaan muillekin viranomaisille.
Milloin yleiskaavaa ei alisteta asianomaisen ministeriön tai alueellisen ympäristökeskuksen vahvistettavaksi, valtuuston hyväksymään yleiskaavaan sovelletaan, mitä 3 momentissa säädetään. Tällainen yleiskaava on lähetettävä myös ministeriölle 2 a §:ssä mainittujen kaupunkien osalta.
Asemakaavaehdotuksen nähtäville asettamisesta on erikseen annettava todisteellinen tieto kunnalle, joka rajoittuu asemakaava-alueeseen, samoin kuin sellaiselle asemakaavoitettavaan alueeseen kuuluvan maan omistajalle tai haltijalle, jonka kotikunta on toisella, väestötietojärjestelmässä mainitulla tai muulla tunnetulla paikkakunnalla maassa, ei kuitenkaan milloin asianomainen on hyväksynyt asemakaavaehdotuksen. Ilmoituksen on katsottava tulleen asianomaisen tietoon, jos se on vähintään viikkoa ennen nähtäville asettamista annettu kirjattuna postin kuljetettavaksi.
Ehdotuksesta on hankittava rakennuslupaviranomaisen, kunnan ympäristönsuojelu-, terveydenhoito- ja paloviranomaisen sekä naapurikunnan lausunto, jos se on katsottava tarpeelliseksi. Myös seutukaavoitusta hoitavalta kuntayhtymältä on hankittava lausunto, jos sitä 32 §:n 3 momentin säännökset huomioon ottaen on vielä pidettävä tarpeellisena. Naapurikunnan ja seutukaavoitusta hoitavan kuntayhtymän on annettava lausuntonsa kahden kuukauden kuluessa.
Kun asemakaava on vahvistettu, vahvistavan viranomaisen on lähetettävä jäljennös vahvistamista koskevasta päätöksestä sekä asemakaavakartta ja selostus maanmittaustoimistolle, jos on kysymys kiinteistörekisteriin merkitystä alueesta. Kaupungin on kuulutettava vahvistamisesta niin kuin kunnalliset ilmoitukset kaupungissa julkaistaan ja lähetettävä jäljennös vahvistusmerkinnällä varustetusta asemakaavakartasta ja selostuksesta rakennuslautakunnalle sekä asian laadun mukaan seutukaavoitusta hoitavalle kuntayhtymälle ja muille asianomaisille viranomaisille.
Milloin asemakaavan hyväksymistä tai muuttamista koskevaa päätöstä ei ole alistettava asianomaisen ministeriön tai alueellisen ympäristökeskuksen vahvistettavaksi, kaupungin on lähetettävä jäljennös päätöksestä sekä asemakaavakartta ja selostus ministeriölle 2 a §:ssä mainittujen kaupunkien osalta ja muiden osalta alueelliselle ympäristökeskukselle sekä, jos on kysymys kiinteistörekisteriin merkitystä alueesta, maanmittaustoimistolle. Muutoin noudatetaan soveltuvin osin, mitä 40 §:n 2 momentissa säädetään.
Katupiirustuksen vahvistaa kaupunginhallitus. Kaupunginhallituksen päätösvaltaa voidaan johtosäännössä siirtää lautakunnalle tai viranhaltijalle.
Mitä edellä säädetään katupiirustuksen laatimisesta ja vahvistamisesta, koskee myös sen muuttamista. Vähäisenä pidettävää katupiirustuksen muutosta ei kuitenkaan ole asetettava julkisesti nähtäville.
Rakennuskaavaehdotuksen nähtäville asettamisesta on erikseen annettava todisteellinen tieto kunnalle, joka rajoittuu rakennuskaava-alueeseen, samoin kuin sellaiselle kaavoitettavaan alueeseen kuuluvan maan omistajalle tai haltijalle, jonka kotikunta on toisella, väestötietojärjestelmässä mainitulla tai muulla tunnetulla paikkakunnalla maassa, ei kuitenkaan milloin asianomainen on hyväksynyt rakennuskaavaehdotuksen. Ilmoituksen on katsottava tulleen asianomaisen tietoon, jos se on vähintään viikkoa ennen nähtäville asettamista annettu kirjattuna postin kuljetettavaksi.
Ehdotuksesta on hankittava rakennuslupaviranomaisen, kunnan ympäristönsuojelu-, terveydenhoito- ja paloviranomaisen sekä naapurikunnan lausunto, jos se on katsottava tarpeelliseksi. Myös seutukaavoitusta hoitavalta kuntayhtymältä on hankittava lausunto, jos sitä 32 §:n 3 momentin ja 114 §:n 2 momentin säännökset huomioon ottaen on vielä pidettävä tarpeellisena. Naapurikunnan ja seutukaavoitusta hoitavan kuntayhtymän on annettava lausuntonsa kahden kuukauden kuluessa.
Kun rakennuskaava on vahvistettu, alueellisen ympäristökeskuksen on lähetettävä jäljennös vahvistamista koskevasta päätöksestä sekä rakennuskaavakartta ja rakennuskaavan selostus maanmittaustoimistolle. Vahvistamisesta kunnan on kuulutettava niin kuin kunnalliset ilmoitukset kunnassa julkaistaan ja lähetettävä vahvistusmerkinnällä varustettu rakennuskaavakartta ja selostus rakennuslautakunnalle sekä asian laadun mukaan seutukaavoitusta hoitavalle kuntayhtymälle, tiepiirille ja muille asianomaisille viranomaisille.
Rakennuskaavan alkuperäispiirros säilytetään maanmittaustoimistossa, jonne kunnan on se viipymättä toimitettava sen jälkeen, kun siitä on kunnan käyttöön otettu mitanpitävä ja jäljentämiskelpoinen kappale.
Rakennuskaavaan tehdyt muutokset on maanmittaustoimiston merkittävä rakennuskaavakarttaan.
Milloin rakennuskaavan hyväksymistä tai muuttamista koskevaa päätöstä ei ole alistettava alueellisen ympäristökeskuksen vahvistettavaksi, kunnan on lähetettävä jäljennös päätöksestä sekä rakennuskaavakartta ja rakennuskaavan selostus alueelliselle ympäristökeskukselle ja maanmittaustoimistolle. Muutoin noudatetaan soveltuvin osin, mitä 117 §:n 1 momentissa säädetään.
145 b §
Rakennuslain 123 c §:n 2 momentissa tarkoitettuun kaavan laatijan hyväksymistä koskevaan hakemukseen on liitettävä laatijaksi ehdotetun suostumus tehtävän vastaanottamiseen sekä selvitys hänen pätevyydestään tehtävään ja siitä, että kaavoitettavan alueen maanomistajat hyväksyvät hänet kaavan laatijaksi.
Kunnan on lähetettävä jäljennös kaavan laatijan hyväksymistä koskevasta päätöksestä tiedoksi alueelliselle ympäristökeskukselle. 2 a §:ssä mainittujen kaupunkien osalta jäljennös on kuitenkin lähetettävä asianomaiselle ministeriölle.
145 c §
Päätettäessä rantakaavan laatimisesta rakennuslain 123 b §:n 3 momentin mukaisesti tai hyväksyttäessä saman lain 123 c §:n 2 momentissa tarkoitettua rantakaavan laatijaa päätöksen tekevä viranomainen voi antaa ohjeita kaavaa laadittaessa noudatettavista suuntaviivoista ja periaatteista.
145 d §
Rantakaavan hyväksymistä ja vahvistamista koskevasta menettelystä, kaavan tiedoksi saattamisesta sekä kaava-asiakirjojen säilyttämisestä on soveltuvin osin voimassa kaupungin osalta, mitä 39 ja 40 §:ssä säädetään asemakaavasta, sekä muun kunnan osalta, mitä 116 ja 117 §:ssä säädetään rakennuskaavasta.
Viranomaisten antamat sekä rakennuslain 42 §:n 2 momentin 3 kohdassa ja 100 §:n 2 momentin 1 kohdassa tarkoitetut rakennuskiellot, 143 a §:ssä tarkoitettu rakennus- ja purkamiskielto, 124 a §:n 3 momentissa tarkoitettu toimenpidekielto sekä 27 §:n 3 momentissa tarkoitettu rakentamisrajoitus tulevat voimaan, kun siitä on kuulutettu niin kuin kunnalliset ilmoitukset kunnassa julkaistaan. Näistä päätöksistä on kunnan annettava tieto rakennusluvan myöntävälle viranomaiselle ja, jos kysymys on kiinteistörekisteriin merkitystä alueesta, maanmittaustoimistolle ja alueelliselle ympäristökeskukselle sekä asian laadun mukaan muillekin valtion ja kunnan viranomaisille, seutukaavoitusta hoitavalle kuntayhtymälle ja naapurikunnille. Sama koskee rakennuskiellon ja rakentamisrajoituksen voimassaoloajan pidentämistä.
Antaessaan rakennuslain 5 §:n 2 momentissa, 5 a §:ssä taikka 132 §:n 1 tai 2 momentissa tarkoitetun poikkeusluvan asianomaisen ministeriön, alueellisen ympäristökeskuksen tai kunnan on päätöksessään määrättävä luvan voimassaoloaika, joka voi olla enintään kaksi vuotta. Poikkeuslupaa vastaavaa rakennuslupaa on haettava sanotun ajan kuluessa. Poikkeuslupa, joka koskee laajempaa kuin yhden rakennuspaikan käsittävää aluetta, voidaan kuitenkin määrätä olemaan voimassa enintään viisi vuotta.
2 a §5 §15 §22 §30 §39 §40 §41 §95 §116 §117 §118 §145 b §145 c §145 d §147 §150 §


Valtuustoaloite koulujen merkitys koko alueelle | Rovaniemi
Kokous 29.4.2020
Valtuustoaloite koulujen merkitys koko alueelle
Sivistyslautakunta, kokous 29.4.2020
§ 47 Valtuustoaloite koulujen merkitys koko alueelle
ROIDno-2020-189
Kaupunginvaltuusto, 20.1.2020
Valuutettu Jaakko Huttunen ym. jättivät valtuuston puheenjohtajalle seuraavan aloitteen:
"Koulujen merkitys kyläalueiden kehittämiselle on hyvin keskeinen koko alueelle Koulun lakkautuspäätöksessä jää erittäin vähäiselle huomiolle mitä lakkautus merkitsee koulun toiminta-alueen muille toiminnoille ja koko alueen tulevalle kehitykselle. Koulutuslautakunnan päättäessä kouluverkosta jää kaupungin alueiden kokonaisvaltainen kehityksen huomioiminen vähäiseksi vaikka sen huomioimisen velvoite on valtuuston hyväksymissä asiakirjoissa tavoitteena. Esitänkin kouluverkosta päättämisen siirtämistä valtuuston vastuulle. Lisäksi esitän koulutukseen käytettyjen tilojen vuokranmaksu perusteiden tarkistuksen kaikilla koulukiinteistöillä.
Perusteluna esitykselleni on seuraavat:
esimerkiksi Vikajärven koulun perusopetukseen tuli vuokran korotus vuoden 2017 tasosta vuodelle 2018 61,7%. Käytettyjen tilojen tarve ei tuolloin miltään osin lisääntynyt.
tiedustelin perusteita Tilaliikelaitoksen talouspäälliköltä ja sain vastauksen, ettei Tilaliikelaitos ole esittänyt korotusta vaan sen on ilmoittanut kaupungin koulutoimi.
kysyin koulun johtavalta opettajalta tietääkö hän tästä korotuksesta ja sen perusteista? Hän ei tiennyt perusteita.
kysyin häneltä myös, että koska on tarkastettu perusopetukseen ja yhteisiin alueisiin käytettyjen tilojen tarve? Hän sanoi, ettei tilaliikelaitoksen ja koulutoimen henkilöt ole näitä mitoittaneet koskaan hänen aikana, vaikka hän on ollut vuosia Vikajärvellä opettajana. Tämä tilatarve tulee tämän kevään aikana selvittää.
Samoin tulee selvittää miten kaikkien yhdeksän (9) kylän palvelukylän koulun lakkautus vaikuttaa kylillä asuvien muiden palveluiden ja toimintojen kehittämiseen? Paljonko säästöjä tavoitellaan ja mistä ne muodostuisivat?
Vikajärvellä järjestettiin tilaisuus jonka tarkoituksena oli päättäjien kuulla kylien asukkaiden mielipiteitä koulun lakkautukseen. Valitettavasti koulutuslautakunnasta osallistui vain 2 lautakunnan jäsentä ja 1 varajäsen. Tilaisuuteen osallistui runsaasti kylien asukkaita ja kysyivät paljonko säästöjä tällä lakkautuksella on tavoitteena saada? Koulutoimen viranhaltijat eivät osanneet esittää säästömääriä. Talousjohtaja esitti heittona ”ettei sillä säästy ainakaan yhtä paljon kuin aluelautakuntien lakkauttamisella, joka on noin 15 M€.” Tämä heitto oli täysin asiantuntemattoman virheellinen tai valheellinen tieto. Kaupungin edun vastaista on viranhaltijan tiedottaa lehtiin koulun lakkautusuhkista virheellisiin kustannustietoihin perustuvia tietoja, jotka eivät ole olleet lautakunnan käsittelyssä aikaisemmin. Tämä em. toiminta ei ole hyvän hallinnon toteutusta?"
Kaupunginvaltuusto päättää lähettää aloitteen kaupunginhallitukselle toimenpiteitä varten.
Kai Väistö, palvelualuepäällikkö, kai.vaisto@rovaniemi.fi
Arto Sarala, talouspäällikkö, arto.sarala@rovaniemi.fi
Vastaus valtuustoaloitteeseen kyläkouluista, Huttunen Jaakko ym.
Koulutuksen toimintaympäristö on suuressa muutoksessa koko maassa. Rovaniemen kouluverkko on suurelta osin rakennettu kahden eri kunnan aikana, nykytilanteesta poikkeaviin tarpeisiin ja rahoituksellisesti hyvin erilaiseen toimintamalliin. Rovaniemen koulutuspalveluissa on yhteensä 24 peruskoulua, joista 16-90 oppilaan kyläkouluja on yhdeksän. Pienimpien kyläkoulujen edellytykset toimia opetuksellisesti ja taloudellisesti ovat ongelmallisia.
Palveluverkon mitoituksessa on tärkeää, että se vastaa opetuksen järjestämisen näkökulmasta todellista tarvetta. Palveluverkko tulisi mitoittaa myös Rovaniemellä niin, että määrärahat kohdentuisivat mahdollisimman tehokkaasti koulun ydintehtävään eli oppimiseen kaikkien kaupungin koululaisten näkökulmasta. Tämä edellyttää sitä, että koulurakennusten käyttökustannukset voidaan pitää kohtuullisella tasolla. Investoinneista ja sisäilmaongelmista johtuvista väliaikaisista vuokratiloista johtuen koulujen vuokrakustannukset ovat kasvaneet vuoden 2018 tasosta noin 1,5 M€. Kaikista koulujen kustannuksista vuokrien osuus on noin 22%. Mitä enemmän rahaa käytetään kasvaviin vuokriin, sitä vähemmän sitä on käytettävissä oppimisen tukemiseen ja toiminnan kehittämiseen. Tällä on selkeä yhteys myös henkilöstön hyvinvointiin.
Koulujen määrää arvioitaessa on olennaisen tärkeää oppilasmäärän muutosten huomioiminen. Kaikki kaupungissa olevat perusopetuksen yksiköt mukaan lukien nykyinen oppilasmäärä 6441 tulee laskemaan tulevina vuosina merkittävästi. Käytettävissä olevan oppilasennusteen mukaan vuonna 2025 oppilasmäärän arvioidaan laskevan 5995 oppilaaseen. Kaupungin sisäistä muuttoa ei voida luotettavasti ennustaa.
Asutus on keskittynyt yhä enemmän koko maassa suurempiin taajamiin ja kaupunkien keskustaan. Tästä johtuen Suomessa on lakkautettu runsaasti kyläkouluja ja keskimääräinen oppilasmäärä yhtenäisissä peruskouluissa on kasvanut 28 %. Yhtenäisten peruskoulujen keskikoko on Suomessa noin 460 oppilasta.
Rovaniemen kaupunki on huomioinut palveluverkon suunnittelussa myös kylien näkökulman. Koulutuslautakunnan päätöksellä valmistelussa on hanke, jossa Rautiosaaren ja Hirvaan koulujen toiminta yhdistetään uuteen Häkinvaaran kouluun. Samalla koulualueella Alakorkalon ja Viirinkankaan koulujen toiminta tulee jatkossa olemaan osa Rantavitikan alueen yhtenäistä peruskoulua. Alakemijoen tarveselvityksen jatkoselvitystyö on parhaillaan käynnissä, jossa selvitetään mm. Rantavitikan peruskoulun tiloja ja sijaintia. Kaavoitus valmistelee parhaillaan Häkinvaaran uuden koulun sijaintipaikkaa.
Kaupunkistrategian ja kaupunginhallituksen linjauksen mukaisesti koulujen määrän tulee vastata todellista palvelutarvetta. Koulutuslautakunta onkin päättänyt toteuttaa mahdollisiin pienten koulujen lakkauttamisiin liittyvän osallisuusprosessin, jonka yhteydessä on järjestetty vuoden 2019 aikana kaikille kaupunkilaisille avoimia keskustelu- ja kuulemistilaisuuksia kyläkouluilla. Kaupunkilaisilla on ollut myös mahdollisuus antaa oma lausuntonsa kaupungin kirjaamon kautta mahdollisiin koulun lakkauttamisiin. Kaupunki on myös ottanut käyttöönsä sähköisen palautejärjestelmän, jossa kaupunkilaiset voivat esittää mielipiteensä ja saada vastauksia kysymyksiinsä.
Koulujen henkilökunnalle ja esimiehille on kerrottu tilanteesta heti valmistelun käynnistyessä. Kouluilla pidetyissä tilaisuuksissa on tuotu esille tilannetta nimenomaan opetuksen järjestämisen osalta. Kaikilta osin palveluverkkopäätöksiä ei ole vielä tehty.
On ymmärrettävää, että kylien asukkaiden perustelut koulun olemassaololle liittyvät muuhunkin, kuin opetuksen järjestämiseen. Koko kaupungin elinvoimaan liittyvät asiat eivät voi kuitenkaan olla yksittäisen lautakunnan/palvelualueen vastuulla. Mikäli tiloihin liittyvät kustannukset ovat toimintaan nähden kohtuuttoman suuret, vaarannetaan sillä koulun perustehtävä.
Rovaniemen laajasta pinta-alasta johtuen pienemmille kouluyksiköille on todennäköisimmin tarvetta myös tulevaisuudessa. Nykyinen määrä kouluja ei kuitenkaan ole tarpeellista, jos kriteerinä on perusopetuslain mukaiset palvelut ja niiden laatu. Kylien koulutuspalveluiden kehittämiseksi kaupunki on rakentanut uuden tarvetta vastaavan kokoisen kyläkoulun Meltaukseen ja Ounasjoen yhtenäisen peruskoulun Sinettään. Opetuksen järjestäjän tulee huomioida lainmukaiset koulukuljetusajat palveluverkon mitoituksessa.
Rovaniemen kaupungin sisäisten rakennuskohtaisten vuokrien määritys tehtiin entisen Tilaliikelaitoksen tilaamana vuosina 2015 - 2016. Määrityksen teki ulkopuolinen asiantuntija Trellum Consulting Oy. Uudelleen määritetyt vuokrat otettiin käyttöön vuoden 2018 alussa.
Sisäisten vuokrien määrittely ja laskenta haluttiin uudistaa niin, että se vastaa entistä paremmin sisäisten vuokrien ja niiden laskennan tavoitteita.Tehdyn vuokralaskennan keskeinen tavoite oli määrittää oikeantasoiset vuokrat sekä tarkastella vuokralaskennan pelisääntöjä osana koko Rovaniemen kaupungin toimintaa. Kaupunkien välisessä vuokravertailussa oltiin toisaalta havaittu, että Rovaniemen kaupungin vuokrahinnat ovat verraten edulliset muihin kaupunkeihin nähden, johtuen pääomavuokran alhaisuudesta.
Sivistystoimi maksaa vuokraa vain koulun ja liikuntapalvelujen käytössä olevista tiloista.
Rakennuskohtaiset vuokrat jaetaan toimialoilla käyttäjille aiheuttamisperiaatteen mukaan. Sivistystoimessa se tarkoittaa vuokran jakamista perusopetuksen ja liikuntapalvelujen kesken. Perusopetukselle kohdentuvat opetuksessa käytettävät tilat. Liikuntasalin vuokra erotetaan kokonaisvuokrasta neliöperusteisesti ja se jaetaan edelleen käyttötuntien mukaan perusopetuksen ja liikuntapalvelujen kesken.
Koulutuspalveluissa ei millään tavalla kiistetä kyläkoulujen positiivisia vaikutuksia alueen asukkaille. Kyläkoulujen olemassaololla on todettu olevan vaikutusta kylien asukkaiden yhteisöllisyyteen ja kylän vetovoimaan. Kyläkoulujen oppilaskohtainen kustannus on Rovaniemellä merkittävästi korkeampi kuin suuremmissa kouluissa. On välttämätöntä, että kyläkoulujen säilyttämisestä aiheutuvat kustannukset eivät kohdennu ainoastaan koulutuspalveluiden vastuulle, mikäli niiden toimintaa päätetään jatkaa. Tämä edellyttäisi kaupunginhallituksen elinvoimaan liittyviä linjauksia ja päätöksiä kustannusten jakautumisesta uudella tavalla.
Sivistyslautakunta antaa edellä mainitun vastauksenaan Jaakko Huttusen ym. valtuustoaloitteeseen.
§ 39 Kokouksen laillisuus ja päätösvaltaisuus sekä työjärjestyksen hyväksyminen
§ 42 Sivistyslautakunnan talouden toteuma 1.1.-31.3.2020
§ 43 Yksityisten päiväkotien henkilöstölomautusten vaikutus palvelusetelien maksuun
§ 44 Kulttuuriavustukset
§ 45 Nuorisoavustukset
§ 46 Liikuntatoiminta-avustukset 2020
§ 48 Valtuustoaloite yhdenvertainen kohtelu lasten iltapäiväkerhotoimintaa tarvitseville
§ 49 Kuntalaisaloite perusopiskelijoiden ruokailu/ruokakustannukset poikkeustilan aikana
§ 50 Opetussuunnitelmien toteuttamiseen liittyvät muutokset poikkeustilanteen aikana
§ 51 Vetoomus kaupungin päättäjille/Yläkemijoen vanhemmat
§ 52 Sivistyslautakunnan edustajan nimeäminen ikääntyneen väestön hyvinvointisuunnitelman ohjausryhmään
§ 53 Pohjois-Suomen hallinto-oikeuden lausuntopyyntö (läh.6567/19) kunnallisvalituksesta/hallintoriidasta (dnro.01917/19/2208)
§ 54 Pohjois-Suomen hallinto-oikeuden lausuntopyyntö (läh.1363/20) kunnallisvalituksesta (dnro.01024/19/2208).
§ 55 Oikaisuvaatimukset toimialajohtajan päätöksestä 1.4.2020 § 82 palkanmaksun keskeyttäminen vapaa-ajan palveluissa
§ 56 Ilmoitusasiat
§ 57 Viranhaltijoiden päätösten otto-oikeus
§ 58 Kantelu iltapäivätoiminnan järjestämisestä


Shekkilaki 244/1932 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Ajantasainen lainsäädäntö › Vuosi 1932 › 14.7.1932/244
Shekkilaki
Shekin asettaminen ja muoto
Shekissä tulee olla:
1) itse tekstiin merkitty ja asiakirjan kielellä ilmaistu nimitys shekki;
2) ehdoton kehoitus määrätyn rahaerän maksamiseen;
3) sen pankin nimi, jonka maksettava shekki on (maksava, maksavapankki, trassaatti);
4) merkintä paikasta, jossa maksu on suoritettava;
5) merkintä shekin asettamispäivästä ja -paikasta; sekä
6) shekin asettajan (trassentin) allekirjoitus.
Mitä pankilla tässä laissa tarkoitetaan, käy selville 54 §:stä.
Asiakirjaa, josta puuttuu jokin 1 §:ssä luetelluista merkinnöistä, ei pidetä shekkinä, paitsi niissä tapauksissa, jotka jäljempänä tässä pykälässä mainitaan.
Erikoismerkinnän puuttuessa pidetään maksavanpankin nimen oheen merkittyä paikkakuntaa maksupaikkana. Jos pankin nimen oheen on merkitty useita paikkakuntia, shekki on maksettava sillä paikkakunnalla, joka on ensinnä mainittu.
Jollei shekissä ole maksupaikasta tällaista eikä muutakaan merkintää, se on maksettava sillä paikkakunnalla, missä maksavanpankin pääkonttori on.
Shekki, jonka asettamispaikkaa ei ole ilmaistu, katsotaan allekirjoitetuksi asettajan nimen oheen merkityllä paikkakunnalla.
Asiakirjaa, joka on asetettu muun kuin pankin maksettavaksi, ei katsota shekiksi, vaikka siinä olisikin käytetty tätä nimitystä.
Shekin asettajalla tulee maksavassa pankissa olla käytettävänään varoja, joista hänellä joko nimenomaisen tai hiljaisen sopimuksen perusteella on oikeus shekillä määrätä. Shekin asettamisesta tällaisetta katteetta toisen vahingoksi säädetään rangaistus rikoslaissa.
Shekki voidaan asettaa maksettavaksi:
nimitetylle henkilölle joko nimenomaan merkitsemällä tai jättämällä merkitsemättä sanan "määräämälle"";
nimitetylle henkilölle lisäämällä sanat "ei määräämälle" tai muu vastaava lausuma; tai
Jos shekki on asetettu maksettavaksi nimitetylle henkilölle lisäämällä sanat "tai haltijalle"" tahi vastaava lausuma, katsotaan sen olevan haltijalle maksettava.
Shekki, jossa ei ole merkittynä, kenelle maksu on suoritettava, on myös maksettava haltijalle.
Shekki voidaan asettaa maksettavaksi asettajalle itselleen tai hänen määräämälleen.
Shekkiä älköön asetettako asettajan itsensä maksettavaksi; kuitenkin pankinkonttori voi asettaa shekin, joka ei ole haltijalle maksettava, toisen saman pankin konttorin maksettavaksi.
Shekissä oleva korkomääräys on mitätön.
Shekki voi olla maksettava muussa pankissa kuin maksavassapankissa joko sillä paikkakunnalla, missä maksavapankki harjoittaa liikettään, tai muulla paikkakunnalla.
Jos shekin määrä on merkitty sekä kirjaimin että numeroin mutta erisuuruiseksi, kirjaimin tehty merkintä on pätevä.
Jos shekin määrä on merkitty useita kertoja joko kirjaimin tai numeroin ja määrät ovat erisuuruisia, shekki on pätevä vain pienimmän määrän osalta.
Jos shekissä on sellaisten henkilöiden nimikirjoituksia, jotka eivät voi mennä shekkisitoumuksiin, tai vääriä nimikirjoituksia tahi olemattomien henkilöiden nimiä taikka sellaisia nimikirjoituksia, jotka muusta syystä eivät velvoita niiden kirjoittajia tai niitä, joiden puolesta nimet on shekkiin kirjoitettu, muut shekkivelalliset kuitenkin ovat vastuussa sitoumuksistaan.
Joka merkitsee nimensä shekkiin sellaisen henkilön edustajana, jonka puolesta hänellä ei ollut oikeutta toimia, on itse vastuussa shekkisitoumuksesta, mutta hänellä on, jos hän lunastaa shekin, sama oikeus, kuin sillä olisi ollut, jonka puolesta hän toimii. Sama olkoon lakina, milloin edustaja on ylittänyt toimivaltansa.
Asettaja on vastuussa shekin maksamisesta. Jokaista määräystä, jolla hän varaa itselleen vapauden tilaisesta vastuusta, pidetään mitättömänä.
Milloin epätäydellisenä annettua shekkiä on täydennetty sopimuksen vastaisesti, älköön tähän seikkaan vedottako shekin haltijaa vastaan, paitsi milloin tämä saadessaan shekin on ollut vilpillisessä mielessä tai menetellyt törkeän huolimattomasti.
Shekin luovuttaminen
Shekki, joka on asetettu maksettavaksi nimitetylle henkilölle joko nimenomaan merkitsemällä tai jättämällä merkitsemättä sanan "määräämälle"", voidaan siirtomerkinnällä luovuttaa toiselle.
Shekki, joka on asetettu nimitetylle henkilölle lisäämällä sanat "ei määräämälle"" tai vastaava lausuma, voidaan luovuttaa vain sillä tavoin ja sellaisin vaikutuksin, kuin tavallisesta saatavan luovutuksesta on voimassa.
Shekki voidaan siirtää myös asettajalle tai edelliselle siirtäjälle tahi jollekulle, joka on shekkiin merkinnyt takauksen. Nämä voivat siirtää shekin edelleen.
Osittainen siirto on mitätön.
Maksavanpankin merkitsemä siirto on myös mitätön.
Siirto maksavallepankille katsotaan vain kuittaukseksi, paitsi milloin pankilla on useita konttoreita ja siirto on tehty muulle kuin sille konttorille, jonka maksettavaksi shekki on asetettu.
Siirto on merkittävä itse shekkiin tai siihen kiinnitettyyn lisäkkeeseen (allonge). Siirtäjän on se allekirjoitettava.
Siirrossa voidaan jättää mainitsematta, kenelle shekki siirretään, taikka se voi käsittää vain siirtäjän nimen (avoin siirto). Jälkimmäisessä tapauksessa tulee siirron, jotta se olisi pätevä, olla merkitty shekin selkäpuolelle tai shekkiin kiinnitettyyn lisäkkeeseen.
Shekin siirto aiheuttaa kaikkien shekistä johtuvien oikeuksien siirtymisen.
Jos siirto on avoin, shekin haltija voi:
2) siirtää shekin uudestaan avoimesti tai muulle henkilölle; tahi
3) luovuttaa shekin kolmannelle henkilölle täyttämättä avokohtaa tai merkitsemättä uutta siirtoa.
Siirtäjä on, ellei hän ole tehnyt erityistä varausta, vastuussa shekin maksamisesta.
Hän voi kieltää shekin edelleen siirtämisen; tällöin hän ei ole vastuussa niille, joille shekki sen jälkeen siirretään.
Se, jolla on hallussaan 14 §:n 1 momentin mukaan "määräämälle"" maksettava shekki, on katsottava sen oikeaksi haltijaksi, jos hän todistaa oikeutensa shekkiin katkeamattomalla siirtosarjalla, vaikka viimeinen siirto olisikin avoin. Poispyyhityt siirrot katsotaan tällöin olemattomiksi. Milloin avointa siirtoa seuraa toinen siirto, jälkimmäisen allekirjoittajan on katsottava saaneen shekin avoimella siirrolla.
Milloin siirto on merkitty haltijalle maksettavaan shekkiin, siirtäjä on vastuussa takautumiskannetta koskevain säännösten mukaan, mutta shekki ei siirron johdosta muutu nimitetylle henkilölle tai "määräämälle"" maksettavaksi shekiksi.
Jos shekki on joltakulta millä tavoin hyvänsä joutunut hukkaan ja jos shekki on maksettava haltijalle tai jos se, joka on saanut shekin haltuunsa, 19 §:ssä mainituin tavoin todistaa oikeutensa siihen, hän ei ole velvollinen luopumaan shekistä, paitsi milloin hän sen saadessaan on ollut vilpillisessä mielessä tai menetellyt törkeän huolimattomasti.
Se, jota vastaan ajetaan kannetta shekin nojalla, ei voi haltijaa vastaan esittää väitteitä, joiden perustana on ensiksimainitun henkilökohtainen suhde asettajaan tai edellisiin haltijoihin, paitsi milloin haltija shekin saadessaan on tahallansa toiminut velallisen vahingoksi.
Milloin siirto sisältää sanat "arvo perittäväksi"", "perittäväksi"" tai muun lausuman, joka osoittaa vain toimeksiannon (prokurasiirron), haltija saa käyttää kaikkia shekistä johtuvia oikeuksia, mutta ei luovuttaa shekkiä muutoin kuin uusin prokurasiirroin.
Shekkivelallinen ei tässä tapauksessa voi haltijaa vastaan esittää muita kuin sellaisia väitteitä, joita hän voisi tehdä siirtäjää vastaan.
Toimeksianto, joka sisältyy prokurasiirtoon, ei raukea siirtäjän kuollessa tai menettäessä oikeudellisen toimikelpoisuutensa.
Siirrolla, joka on merkitty protestinoton tai siihen verrattavan toteamisen jälkeen taikka shekin maksettavaksi esittämistä varten säädetyn ajan päätyttyä, on vain sama vaikutus kuin tavallisella saatavan luovutuksella.
Jollei muuta todisteta, päiväämätön siirto katsotaan tehdyksi ennen protestinoton tai siihen verrattavan toteamisen tapahtumista taikka 1 momentissa tarkoitetun määräajan päättymistä.
Shekin varmentaminen
Maksavapankki voi varmentamalla shekin sitoutua lunastamaan sen, jos se esitetään maksettavaksi 29 §:ssä mainitussa ajassa.
Varmentaminen on merkittävä shekkiin ja ilmaistava sanalla "varmennetaan"", "vahvistetaan"", "merkitään"" tai muulla vastaavalla lausumalla ja siihen liittyvällä maksavanpankin toiminimen merkinnällä. Pankin toiminimen pelkkää merkintääkin, kun se on shekin etupuolella, pidetään varmentamisena.
Jollei varmennettua shekkiä, kun se säädetyssä ajassa esitetään, lunasteta, shekin haltija voi, myöskin milloin hän on asettaja, shekin nojalla velkoa maksavalta pankilta kaiken, mikä on maksettava 45 ja 46 §:n mukaan.
Jos maksavanpankin toimesta tehdään shekkiin merkintä, joka käsittää velvoituksen sen lunastamiseen 29 §:ssä säädetyn ajan päätyttyäkin, ei merkinnällä kuitenkaan ole muuta vaikutusta, kuin mitä 1 momentissa on sanottu.
Shekkitakaus (aval)
Shekin koko määrän tai sen osan maksamisesta voidaan asettaa vakuudeksi shekkitakaus (aval). Tällaisen vakuuden voi antaa niin shekkivelallinen kuin kolmas henkilökin, ei kuitenkaan maksavapankki.
Shekkitakaus on merkittävä shekkiin tai siihen kiinnitettyyn lisäkkeeseen. Se ilmaistaan sanalla "taataan"" tai muulla vastaavalla lausumalla. Takaajan on se allekirjoitettava. Takaukseksi katsotaan shekin etupuolella oleva pelkkä nimikirjoituskin, paitsi milloin on kysymys asettajan nimikirjoituksesta. Shekkitakauksessa pitää ilmetä, kenen hyväksi se on annettu. Jos tätä ei ole ilmaistu, pidetään takausta asettajan hyväksi annettuna.
Shekin takaaja on vastuussa samoin kuin se, jota hän on taannut.
Milloin takaaja on lunastanut shekin, hän saa shekistä johtuvat oikeudet sekä sitä vastaan, jota hän on taannut, että niitäkin vastaan, jotka shekin nojalla ovat viimeksimainitulle vastuussa.
Shekin esittäminen ja maksaminen
Shekki on maksettava näytettäessä. Kaikki tämän vastaiset määräykset ovat mitättömiä.
Shekki joka esitetään maksettavaksi ennen shekkiin merkittyä asettamispäivää, on maksettava esittämispäivänä.
Shekki on esitettävä maksettavaksi kahdessakymmenessä päivässä tai, milloin shekki on asetettu jossakin Euroopan ulkopuolella olevassa valtiossa, jonka rajat eivät ulotu Välimereen, seitsemässäkymmenessä päivässä.
Aika, jota 1 momentissa tarkoitetaan, lasketaan shekkiin asettamispäiväksi merkitystä päivästä.
Jos shekki on asetettu kahden eri ajanlaskua noudattavan paikkakunnan kesken, esittämisaikaa määrättäessä shekki on katsottava asetetuksi sinä päivänä, joka maksupaikan ajanlaskun mukaan vastaa asettamispäivää.
Shekin jättämistä selvittelytoimistoon (clearing house) pidetään sen maksettavaksi esittämisen veroisena.
Milloin asettaja on maksavallepankille ilmoittanut peruuttavansa shekin, ei maksavallapankilla ole oikeutta suorittaa maksua, jollei pankki, varmentamalla shekin, jo ole sitoutunut sen lunastamiseen.
Maksavallapankilla on oikeus esittämisajan päätyttyäkin lunastaa shekki, jota ei ole peruutettu.
3 momentti on kumottu L:lla 24.8.1990/818.
Jos asettaja kuolee tai menettää oikeudellisen toimikelpoisuutensa, tämä ei vaikuita shekin pätevyyteen.
Milloin maksavapankki tietää, että asettajan omaisuus on luovutettu konkurssiin tai että vaatimus omaisuuden luovuttamisesta on tehty, pankki ei saa maksaa shekkiä, ellei se varmentamisen johdosta ole velvollinen sitä lunastamaan. Pelkästään sen perusteella, että konkurssista on annettu julkinen kuulutus, älköön pankilla katsottako olleen konkurssista tietoa.
Kun maksavapankki lunastaa shekin, se on pankin vaatimuksesta haltijan kuittaamana pankille annettava.
Haltija älköön kieltäytykö vastaanottamasta osamaksua.
Jos osamaksu suoritetaan, on siitä maksavanpankin vaatimuksesta tehtävä shekkiin merkintä ja annettava pankille kuitti.
Lunastaessaan shekin, joka 14 §:n 1 momentin mukaan on maksettava "määräämälle"", on maksavapankki velvollinen varmistautumaan siitä, että siirrot muodostavat yhtäjaksoisen sarjan, mutta ei tutkimaan siirtäjien nimikirjoitusten oikeaperäisyyttä.
Milloin shekki on asetettu maksettavaksi sellaisena rahalajina, joka ei ole käypä maksupaikalla, maksun saa esittämisajan kestäessä suorittaa maan rahalla sen maksupäiväisen arvon mukaan. Jollei maksua suoriteta shekkiä esitettäessä, niin haltija voi vaatia shekin maksamista maan rahalla oman valintansa mukaan joko esittämis- tai maksupäivän kurssin mukaan.
Ulkomaan rahalajin arvo määräytyy maksupaikan kauppatapojen mukaan, jollei asettaja ole määrännyt, että maksu on suoritettava shekissä mainitun kurssin mukaan.
Mitä tässä pykälässä edellä on säädetty, ei ole sovellettava, jos asettaja on määrännyt maksun suoritettavaksi tiettynä rahalajina (varaus maksun todellisesta suorittamisesta ulkomaan rahana).
Jos shekin määrä on ilmaistu rahalajina, jolla on sama nimi mutta eri arvo asettamis- ja maksumaassa, katsotaan tarkoitetun maksupaikan rahalajia.
Viivatut shekit
Shekin asettaja tai haltija voi viivata sen sellaisin vaikutuksin, kuin jäljempänä 38 §:ssä sanotaan.
Viivaus toimitetaan siten, että shekin etupuolelle vedetään kaksi yhdensuuntaista viivaa. Viivaus voi olla yleinen tai erikoinen.
Viivaus on yleinen, jos sen muodostaa vain kaksi viivaa tai jos näiden väliin on merkitty sana "pankki"" tahi vastaava lausuma; se on erikoinen, jos jonkin pankin nimi on merkitty viivojen väliin.
Yleisviivaus voidaan m uuttaa erikoisviivaukseksi, mutta erikoisviivausta ei voida muuttaa yleisviivaukseksi.
Viivauksen tai pankin nimen poispyyhkiminen on merkityksetön.
Yleisviivatun shekin maksavapankki saa maksaa vain pankille tai asiakkaalleen.
Erikoisviivatun shekin maksavapankki saa maksaa vain sille pankille, jonka nimi on merkittynä shekkiin, tai, jos tämä on maksavapankki itse, asiakkaalleen. Shekissä mainittu pankki saa kuitenkin periä shekin toisen pankin välityksellä.
Pankki älköön muilta kuin asiakkaaltaan tai toiselta pankilta ottako viivattua shekkiä älköönkä muiden kuin näiden lukuun perikö tällaista shekkiä.
Shekkiä, jossa on useita erikoisviivauksia, älköön maksavapankki lunastako, paitsi milloin viivauksia on kaksi ja näistä toinen tarkoittaa shekin perimistä selvittelytoimiston välityksellä.
Pankki, joka ei noudata tämän pykälän säännöksiä, vastaa siten aiheuttamastaan vahingosta enintään shekin määrällä.
Milloin shekkiin, joka on asetettu valtakunnan ulkopuolella, on poikittain etupuolelle merkitty sanat "vain tiliin vietäväksi"" tai vastaava lausuma, siihen on sovellettava, mitä viivatusta shekistä on säädetty.
Takautumiskannen (regressi) shekin maksamatta jättämisen vuoksi
Milloin oikeassa ajassa esitettyä shekkiä ei lunasteta, haltijalla on oikeus nostaa takautumiskanne siirtäjiä, asettajaa ja muita shekkivelallisia vastaan, sittenkuin asianomaisen maksamisesta kieltäytyminen on selvitetty:
1) julkisella toimituksella (protestilla);
2) maksavanpankin shekkiin merkityllä ja päivätyllä todistuksella, jossa esittämispäivä on mainittuna; tai
3) selvittelytoimiston antamalla päivätyllä todistuksella, josta käy selville, että shekki on oikeassa ajassa annettu toimistoon, mutta jätetty lunastamatta.
Protesti tai siihen verrattava toteaminen on toimitettava ennen esittämisajan päättymistä.
Jos shekki on esitetty esittämisajan viimeisenä päivänä, protesti tai siihen verrattava toteaminen toimitettakoon seuraavana arkipäivänä.
Jos maksu on jätetty suorittamatta, shekin haltijan tästä on ilmoitettava sille, joka on shekkiin merkinnyt viimeisen siirron, sekä asettajalle viimeistään neljäntenä arkipäivänä protestin tai siihen verrattavan toteamisen toimittamisesta tahi, milloin on tehty varaus kuluttomasta takautumisesta, esittämispäivästä. Kunkin siirtäjän tulee viimeistään toisena arkipäivänä ilmoituksen saannista tiedottaa asia sille, joka lähinnä ennen häntä on siirtänyt shekin, mainiten samalla niiden nimet ja osoitteet, jotka ovat antaneet edelliset ilmoitukset, ja niin edelleen, kunnes asettajakin on saanut ilmoituksen. Sanottu kahden arkipäivän määräaika lasketaan edellisen ilmoituksen saamisesta.
Kun ilmoitus edellisen momentin mukaisesti annetaan shekkivelalliselle, vastaava ilmoitus on saman ajan kuluessa annettava myös sille, joka on hänen hyväkseen mennyt shekkitakaukseen.
Jollei siirtäjä ole shekkiin merkinnyt osoitettaan tai jos osoitetta on mahdoton lukea, annettakoon ilmoitus lähinnä edelliselle siirtäjälle.
Se, jonka on annettava tässä tarkoitettu ilmoitus, saa antaa sen missä muodossa hyvänsä, jopa vain palauttamalla shekin.
Hänen on näytettävä antaneensa ilmoituksen säädetyssä ajassa. Tätä määräaikaa on katsottava noudatetun, jos sen kestäessä ilmoituksen sisältävä kirje on postitettu.
Joka jättää ilmoituksen antamatta edellämainitussa ajassa, ei kärsi oikeudenmenetystä, mutta joutuu vastaamaan vahingosta, jonka hänen laiminlyöntinsä on saattanut aiheuttaa; tällöin vahingonkorvaus ei kuitenkaan saa ylittää shekin määrää.
Asettaja, siirtäjä tai takaaja voi, merkitsemällä shekkiin sanat "takautuu kuluitta"", "protestitta"" tai muun vastaavan lausuman sekä allekirjoittamalla sen, vapauttaa shekin haltijan, säilyttääkseen oikeutensa takautumiskanteeseen, ottamasta protestia tai toimituttamasta siihen verrattavaa toteamista.
Tällainen varaus ei vapauta haltijaa esittämästä shekkiä määräajan kuluessa eikä antamasta säädettyä ilmoitusta. Sen, joka shekin haltijaa vastaan väittää, ettei säädettyä määräaikaa ole noudatettu, on näytettävä väitteensä toteen.
Jos tässä tarkoitetun varauksen on tehnyt asettaja, se on tehoisa kaikkiin shekkivelallisiin nähden; jos sen on merkinnyt siirtäjä tai takaaja, niin se on tehoisa vain häntä kohtaan. Jos haltija on asettajan varauksesta huolimatta toimituttanut protestin tai siihen verrattavan toteamisen, hän itse vastatkoon kuluista. Milloin varauksen on merkinnyt siirtäjä tai takaaja, saa, jos protesti tai siihen verrattava toteaminen kumminkin on toimitettu, siitä johtuneet kulut vaatia takaisin kultakin shekkivelalliselta.
Shekkivelalliset ovat kukin omasta ja toistensa puolesta vastuussa shekin haltijalle.
Haltijalla on oikeus nostaa kanne näitä henkilöitä vastaan, joko erikseen kutakin tai yhteisesti useita vastaan, olematta sidottu siihen järjestykseen, missä heidän sitoumuksensa ovat syntyneet.
Sama oikeus on kullakin shekkivelalliselle, joka on lunastanut shekin.
Jos kanne on pantu vireille jotakin shekkivelallista vastaan, se ei estä kanteen nostamista toisia shekkivelallisia vastaan, vaikka nämä olisivatkin järjestyksessä sitä jäljempänä, jota vastaan kannetta on ensin ajettu.
Shekin haltijalla on oikeus siltä, johon hän kohdistaa takautumiskanteen, saada:
1) shekin maksamatta jätetty määrä;
2) korkoa kuusi sadalta vuodessa esittämispäivästä lukien; sekä
3) korvaus protestista tai siihen verrattavasta toteamisesta johtuneista kuluista, ilmoitusten aiheuttamista menoista ynnä muista kustannuksista.
Sillä, joka on lunastanut shekin on oikeus niiltä, jotka ovat shekistä hänelle vastuussa, saada:
2) korkoa tälle määrälle kuusi sadalta vuodessa, lukien siitä päivästä, jona hän on maksun suorittanut; sekä
Jokaisella shekkivelallisella, jota vastaan takautumiskanne on nostettu tai nostettavissa, on oikeus takautumissaatavan suorittaessaan saada haltuunsa shekki protesteineen tai siihen verrattavine toteamiskirjoineen ja kuitattu lasku.
Siirtäjä, joka on lunastanut shekin, voi pyyhkiä pois oman siirtonsa ja sitä seuraavat siirrot.
Jollei jossakin valtiossa annetun lainmääräyksen tai muun ylivoimaisen esteen, (force majeure) vuoksi shekin esittämistä tai protestinottoa tai siihen verrattavaa toteamista voida toimittaa oikeassa ajassa, sellaisen toimenpiteen määräaika pitenee.
Shekin haltijan on heti ilmoitettava tällainen ylivoimainen este shekin viimeiselle siirtäjälle sekä merkittävä tämä ilmoitus, päivättynä ja allekirjoitettuna, shekkiin tai siihen kiinnitettyyn lisäkkeeseen muutoin sovellettakoon 42 §:n säännöksiä.
Ylivoimaisen esteen lakattua haltijan on viivytyksettä esitettävä shekki maksettavaksi sekä tarvittaessa toimitutettava protesti tai siihen verrattava toteaminen.
Jos ylivoimainen este jatkuu kauemmin kuin viisitoista päivää siitä päivästä, jona hakija, ennen esittämisajan päättymistä tai sen jälkeen, on esteestä ilmoittanut sille, joka shekkiin on merkinnyt viimeisen siirron, takautumiskanne voidaan nostaa, vaikka shekkiä ei ole esitetty eikä protestia tai siihen verrattavaa toteamista toimitettu.
Tapahtumaa, joka ainoastaan henkilökohtaisesti koskee shekin haltijaa tai sitä, jonka tehtäväksi hän on antanut shekin esittämisen tai protestin tai siihen verrattavan toteamisen toimituttamisen, ei pidetä ylivoimaisena esteenä.
Eri kappaleet shekkiä
Lukuunottamatta haltijalle maksettavaa shekkiä, voidaan shekki, joka on maksettava valtakunnan ulkopuolella, asettaa useana yhtäpitävänä kappaleena. Eri kappaleisiin on itse tekstiin merkittävä kappaleen numero; muuten pidetään joka kappaletta eri shekkinä.
Yhden shekkikappaleen lunastaminen vapauttaa enemmästä siitä shekistä johtuvasta vastuusta, vaikka varausta ei olekaan tehty siitä, että sellainen lunastaminen tekee muut shekkikappaleet tehottomiksi. Maksavapankki vastaa kuitenkin yhä edelleen 25 §:n mukaan jokaisesta varmentamastaan kappaleesta, jota ei ole palautettu.
Siirtäjä, joka on eri henkilöille siirtänyt shekin eri kappaleita, niin myös myöhempikin shekkikappaleen siirtäjä vastaa jokaisesta kappaleesta, jossa on hänen nimikirjoituksensa ja jota ei ole palautettu.
Shekin tekstin muutokset
Milloin shekin tekstiin on tehty muutos, ovat ne, jotka muutoksen jälkeen ovat merkinneet shekkiin nimensä, vastuussa muutetun tekstin mukaisesti; sitä ennen shekkiin nimensä merkinneet vastaavat alkuperäisen tekstin mukaan.
Shekin vanhentuminen
Shekin haltijan siirtäjiin, asettajaan ja muihin shekkivelallisiin kohdistuva saamisoikeus vanhentuu kuuden kuukauden kuluttua esittämisajan päättymisestä.
Jos shekkivelallinen on lunastanut shekin, niin hänen muihin shekkivelallisiin kohdistuva saamisoikeutensa vanhentuu kuuden kuukauden kuluttua siitä päivästä, jona ensiksimainittu itse lunasti shekin tai häneen kohdistettiin sellainen toimenpide, josta 53 §:ssä puhutaan.
Shekin vanhentumisen keskeyttää haasteen tiedoksiantaminen Suomen tuomioistuimessa vireille pannussa shekkisaamista koskevassa asiassa, Suomen tuomioistuimessa tehty shekkiin perustuva kuittausvaatimus tai saamisen valvominen Suomessa vireillä olevassa velallisen konkurssissa. (22.7.1991/1060)
Shekkisaamista koskevan oikeudenkäynnin vireillepaneminen vieraan valtion tuomioistuimessa keskeyttää vanhentumisen, milloin velallisella on siinä valtiossa kotipaikka tai hän on tullut jutussa saapuville tekemättä väitettä tuomioistuimen pätevyydestä tahi haaste on annettu hänelle henkilökohtaisesti tiedoksi. Tällaisen oikeudenkäynnin vireillepanon veroisena pidetään ilmoitusta, joka ulkomaan tuomioistuimessa vireilläolevassa oikeudenkäynnissä siellä voimassaolevan lain mukaisesti annetaan oikeudenkäynnistä (litis denuntiatio). Jos saaminen on vieraassa valtiossa valvottu shekkivelallisen konkurssissa tai ilmoitettu akordineuvottelussa konkurssitta, katsotaan vanhentumisen sen johdosta keskeytyneen, milloin shekkivelallisella konkurssin tai akordineuvottelun alkaessa oli kotipaikka siinä vieraassa valtiossa. Shekkisaamiseen vetoaminen ulkomaan tuomioistuimessa kuittaustarkoituksessa aiheuttaa niin ikään vanhentumisen keskeytymisen.
Vanhentuminen ei keskeydy muun kuin sen osalta, johon keskeyttämistä tarkoittava toimenpide on kohdistettu, mutta keskeytys on tehoisa kaikkien niiden shekkivelallisten hyväksi, jotka shekissä ovat toimenpiteen ryhtyneen edellä.
Jos vanhentuminen on keskeytynyt, mutta sitä juttua tai asiaa, missä shekkikanne on tehty, ei ajeta perille, niin uusi vanhentumisaika alkaa siitä päivästä, jona juttua tai asiaa oikeudessa viimeksi käsiteltiin.
Milloin vanhentumisen keskeyttämiseksi tarvittavaa toimenpidettä kohtaa 48 §:ssä tarkoitettu este, shekkioikeus säilyy, jos toimenpide suoritetaan kuukauden kuluessa esteen lakkaamisesta.
Tässä laissa tarkoitetaan pankilla Suomen Pankkia, Postipankkia, liikepankkia, säästöpankkia ja osuuspankkia.
Shekin esittäminen maksettavaksi ja protestoiminen toimitettakoon vain arkipäivänä.
Milloin viimeinen päivä laissa säädettyä, shekkiä koskevien toimenpiteiden, erittäinkin sen maksettavaksi esittämisen tahi protestinoton tai siihen verrattavan toteaminen määräaikaa on yleinen pyhäpäivä, määräaika pitenee lähinnä seuraavaksi arkipäiväksi. Määräaikaa laskettaessa välillä olevat pyhäpäivät on mukaan luettava.
Mitä edellä tässä pykälässä sanotaan yleisestä pyhäpäivästä, on sovellettava myös itsenäisyyspäivään, vapunpäivään, jouluaattoon, juhannusaattoon ja arkilauantaihin. (29.3.1968/187)
Tässä laissa säädettyihin määräaikoihin ei lueta sitä päivää, josta ajan laskeminen alkaa.
Lisäpäiviä ei tämän lain mukaan ole.
Jos shekkisaaminen on vanhentunut tai shekkioikeus menetetty sen johdosta, että jokin sen säilyttämiseksi määrätty toimi on jätetty suorittamatta, shekinhaltijalla kuitenkin olkoon oikeus, niinkuin tavallisessa velkomisasiassa, shekkivelalliselta hakea sitä määrää, jonka tämä saamamiehen vahingoksi voittaisi, jos saatava raukeaisi; ja asettajan on, jollei muuta näytetä, katsottava saamamiehen vahingoksi saaneen, milloin saatava raukeaisi, shekin määrää vastaavan voiton.
Suhtautuminen ulkomaan lakiin
Suomen kansalaisen oikeus mennä shekkisitoumukseen määräytyy Suomen lain mukaan silloinkin, kun hänellä ei ollut kotipaikkaa tässä valtakunnassa tai kun velvoittautuminen on tapahtunut valtakunnan ulkopuolella.
Ulkomaan kansalaisen oikeus mennä shekkisitoumukseen määräytyy sen valtion lain mukaan, johon hän kuuluu. Jos sanotun lain mukaan muun valtion lakia on sovellettava, noudatettakoon sitä.
Jos sen lain mukaan, jota täten on noudatettava, ulkomaan kansalainen ei saa mennä shekkisitoumukseen, olkoon kuitenkin tässä valtakunnassa sellaisesta sitoumuksesta vastuussa, milloin velvoittautuminen on tapahtunut sellaisen valtion alueella, jonka lain mukaan hänellä oli siihen oikeus.
Kenen maksettavaksi shekki voidaan asettaa, määräytyy sen valtion lain mukaan, jossa shekki on maksettava; älköön kuitenkaan toisessa valtiossa asetettua shekkiä missään tapauksessa katsottako mitättömäksi sillä perusteella, että se, jonka maksettavaksi shekki on asetettu, ei mainitun lain mukaan voi olla maksavana.
Milloin asiakirja sen mukaan, kuin 1 momentissa sanotaan, on shekkinä mitätön, ei tämä vaikuta sellaisen sitoumuksen pätevyyteen, mikä on asiakirjaan merkitty valtiossa, jonka lainsäädännön mukaan se, jonka maksettavaksi shekki on asetettu, olisi saattanut olla maksavana.
Shekkisitoumuksen muotoon nähden on noudatettava sen valtion lakia, missä sitoumus on allekirjoitettu; kuitenkin on sen valtion lain noudattamista, missä shekki on maksettava, joka tapauksessa pidettävä riittävänä.
Milloin shekkisitoumus, sen johdosta, mitä tässä on sanottu, on mitätön, mutta olisi ollut pätevä, jos se olisi syntynyt jossakin toisessa valtiossa, missä shekkiin on merkitty myöhempi sitoumus, älköön aikaisemman sitoumuksen mitättömyydestä johtuko, että myöskin myöhempi sitoumus on mitätön.
Shekkisitoumuksen oikeusvaikutukset määräytyvät, mikäli ei tässä jäljempänä toisin säädetä, sen valtion lain mukaan, missä sitoumus on merkitty.
Takautumiskanteen määräajat on kaikkien shekkivelallisten osalta laskettava sen valtion lain mukaan, missä shekki on asetettu.
Sen valtion lain mukaan, missä shekki on maksettava, määräytyy:
1) tuleeko shekin olla näytettäessä maksettava, vai voidaanko se asettaa maksettavaksi määräaikana näyttämisen jälkeen sekä mikä vaikutus on shekin päiväämisellä oikeata asettamispäivää myöhemmäksi päiväksi;
2) esittämisaika;
3) voidaanko shekki hyväksyä, varmentaa, vahvistaa tai tarkastetuksi merkitä sekä tällaisten merkintäin vaikutus;
4) saako haltija vaatia osamaksua ja onko hänen vastaanotettava tällaista maksua;
5) voidaanko shekki viivata tai siihen merkitä sanat "vain tiliin vietäväksi"" tahi vastaava lausuma sekä tällaisen toimenpiteen vaikutus;
6) onko haltijalla erityinen oikeus katteeseen ja tämän oikeuden laatu;
7) voiko asettaja peruuttaa shekin tai ryhtyä muuhun toimeen sen maksamisen estämiseksi;
8) mihin toimenpiteisiin on ryhdyttävä, kun shekki on joutunut hukkaan tai oikeudettomasti viety sen haltijalta; sekä
9) onko protesti tai siihen verrattava toteaminen tarpeen oikeuden säilyttämiseksi takautumiskanteeseen siirtäjiä, asettajaa tai muita shekkivelallisia vastaan.
Siitä, minä aikana ja millä tavoin protesti on toimitettava, niin myös siitä, millä tavoin sellaiset muut toimet on suoritettava, jotka ovat shekkiin perustuvan oikeuden käyttämisen tai säilyttämisen edellytyksenä, on voimassa sen valtion laki, missä protesti on toimitettava tai muu kysymykseen tuleva toimenpide suoritettava.
Jos sen mukaan, mitä edellä on sanottu, jossakin asiassa on sovellettava vieraan valtion lakia, oikeuden tulee, ellei se tunne lain sisällystä tai asianosainen sitä näytä toteen, hankkia siitä selvitys ulkoasiainministeriöltä. Ellei selvitystä voida saada, Suomen lakia on sovellettava.
Protestin toimittaminen ja oikeudenkäynti shekkijutuissa
Protesti on kaupungissa julkisen notaarin ja maalla paikkakunnan tai lähimmän kaupungin julkisen notaarin toimitettava.
Protesti on toimitettava shekin esittämispaikkakunnalla sinä aikana, jona kysymyksessäoleva pankki on auki yleisöä varten, tai sellaisena päivänä, jona pankki ei ole auki, kello 9 ja 19 välillä. Ellei protestin toimittaja pääse pankin huoneistoon tai jollei siellä tavata ketään, jolla on oikeus edustaa pankkia, protesti on kuitenkin toimitettava. Ulkomaisesta shekistä, joka on asetettu muun kuin pankin maksettavaksi, olkoon voimassa, mitä vekselistä on säädetty.
Mitä shekin maksettavaksi esittämiseen tulee, on sovellettava, mitä 1 momentissa on protestista sanottu; ja niinmuodoin on, jollei asianomaista tavata, esittämisen kuitenkin katsottava tapahtuneen, milloin shekin haltija on tässä tarkoituksessa käynyt pankin huoneistossa tai koettanut sinne päästä.
Protestia toimitettaessa toimitusmiehellä tai jollakulla hänen mukanaan olevalla henkilöllä tulee olla muassaan shekki; toimitusmiehen on protestista tehtävä merkintä shekkiin.
Protestista on pidettävä pöytäkirjaa. Siihen otettakoon:
shekki kaikkine merkintöineen;
hakijan vaatimus;
sen vastaus, johon protesti kohdistuu, tai muistutus, ettei häneltä ole voitu saada vastausta tahi ettei häntä ole voitu tavata;
merkintä siitä, missä ja milloin protesti on toimitettu; sekä
toimitusmiehen ja todistajan allekirjoitus.
Toimitusmiehen tulee säilyttää protestia toimitettaessa pidetty pöytäkirja, jotta jokainen, joka sitä haluaa, voi saada siitä tietoja.
Toimitusmies, jolla protestia toimitettaessa on shekki hallussaan, on katsottava oikeutetuksi kantamaan maksun.
Shekkiasioissa kantaja saa, ilmoitettuaan siitä tuomioistuimelle, itse huolehtia haasteen tiedoksiantamisesta. Jos vastaajaa kehotetaan haasteessa vastaamaan kanteeseen suullisesti istunnossa, haaste on kantajan vaatimuksesta annettava samaksi päiväksi, jona sitä pyydetään, jos tuomioistuimella silloin on istunto ja vastaaja on niin lähellä, että hän voi tulla saapuville ennen oikeudenkäyntiajan loppua. (22.7.1991/1060)
Päätöksestä, joka on annettu väitteeseen shekkiasiassa, saa erikseen valittaa vain, jos asian käsitteleminen tuomioistuimessa on siihen päättynyt.
Shekkiasiassa annettu tuomio pantakoon täytäntöön sen estämättä, ettei se ole saanut lainvoimaa. Täytäntöönpanoa älköön viivytettäkö sen johdosta, että tappiolle joutunut asianosainen tarjoaa vakuutta siitä, mitä on tuomittu.
Joka on voittanut asian, älköön kuitenkaan, ennenkuin tuomio on lainvoimainen, nostako, mitä hänelle on tuomittu, paitsi milloin hän asettaa pantin tai takauksen takaisinmaksamisesta, jos tuomio muuttuu.
74 § on kumottu L:lla 28.6.1993/604.
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä marraskuuta 1932, ja sillä kumotaan 11 päivänä kesäkuuta 1920 annettu shekkilaki. Sitä ennen annettuihin shekkeihin nähden on voimassa, mitä aikaisemmin on ollut säädettynä, kuitenkin niin, että protestia ja siihen verrattavaa toteamista koskevia tämän lain säännöksiä on sovellettava näihinkin shekkeihin sekä että vanhan lain säännöksiä oikeudenkäynnistä shekkiasioissa sovelletaan vain niissä asioissa, jotka on pantu vireille ennen tämän lain voimaantuloa.
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1961, jolloin myös lääninhallituksen nyt muutetun 66 §:n nojalla antamat määräykset lakkaavat olemasta voimassa.
Täten kumotaan eräiden rahalaitosten oikeudesta pitää shekkitiliä 14 päivänä heinäkuuta 1932 annettu asetus (246/32) ja postisäästöpankin oikeudesta pitää shekkitiliä 13 päivänä maaliskuuta 1964 annettu asetus (143/64).
Tämän lain voimaantulosta säädetään erikseen lailla. (L 1060/1991 tuli voimaan L:n 1417/1992 mukaisesti 1.12.1993.)
1 luku - Shekin asettaminen ja muoto 1 § 2 § 3 § 4 § 5 § 6 § 7 § 8 § 9 § 10 § 11 § 12 § 13 § 2 luku - Shekin luovuttaminen 14 § 15 § 16 § 17 § 18 § 19 § 20 § 21 § 22 § 23 § 24 § 3 luku - Shekin varmentaminen 25 § 4 luku - Shekkitakaus (aval) 26 § 27 § 5 luku - Shekin esittäminen ja maksaminen 28 § 29 § 30 § 31 § 32 § 33 § 34 § 35 § 36 § 6 luku - Viivatut shekit 37 § 38 § 39 § 7 luku - Takautumiskannen (regressi) shekin maksamatta jättämisen vuoksi 40 § 41 § 42 § 43 § 44 § 45 § 46 § 47 § 48 § 8 luku - Eri kappaleet shekkiä 49 § 50 § 9 luku - Shekin tekstin muutokset 51 § 10 luku - Shekin vanhentuminen 52 § 53 § 11 luku - Yleisiä määräyksiä54 § 55 § 56 § 57 § 12 luku - Suhtautuminen ulkomaan lakiin 58 § 59 § 60 § 61 § 62 § 63 § 64 § 65 § 13 luku - Protestin toimittaminen ja oikeudenkäynti shekkijutuissa66 § 67 § 68 § 69 § 70 § 71 § 72 § 73 § 74 § Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:9.6.1960/290:29.3.1968/187:23.4.1971/304:24.8.1990/818:22.7.1991/1060:28.6.1993/604:


text:
Verohallinto on antanut osinkojen verotuksesta myös ohjeen Osinkotulojen verotus (dnro A22/200/2013)
Osinko on osakeyhtiön voitonjakoa, josta säädetään osakeyhtiölaissa (624/2006). Osakeyhtiön hallituksen tulee tehdä esitys yhtiön voittoa tai tappiota koskeviksi toimenpiteiksi. Voitonjaosta päättää yhtiökokous.
Uuden OYL 13 luvun 3 §:n mukaan osinkojen jakaminen perustuu viimeksi vahvistettuun tilintarkastettuun tilinpäätökseen. Jaossa on otettava huomioon tilinpäätöksen laatimisen jälkeen tapahtuneet olennaiset muutokset yhtiön taloudellisessa asemassa. Tilinpäätös vahvistetaan varsinaisessa yhtiökokouksessa. Tällainen tilinpäätös on myös tarkastettava.
Säännöksessä viitataan yleisesti viimeksi vahvistettuun tilintarkastettuun tilinpäätökseen eikä siihen, että tilinpäätöksen tulisi olla viimeksi päättyneeltä tilikaudelta. Osingon jakaminen on siis mahdollista myös viimeksi päättyneen tilikauden ja osakeyhtiölain mukaan pidettävän varsinaisen yhtiökokouksen välisenä aikana. Silloin osinkoa jaetaan yhtiön viimeksi päättynyttä tilikautta edeltävän tilinpäätöksen perusteella. Lisäksi jakautumisessa tai kombinaatiosulautumisessa syntynyt yhtiö voi jakaa ensimmäisessä varsinaisessa yhtiökokouksessa yhtiössä olevaa vapaata omaa pääomaa. Säännös tekee mahdolliseksi myös voitonjaon meneillään olevalta tilikaudelta.
Osakeyhtiön säännösten vastainen varojenjako on laiton
Jos yhtiön varoja jaetaan osakkeenomistajille vastoin osakeyhtiölain säännöksiä, kyseessä on laiton varojenjako. Laitonta on esimerkiksi ilman hallituksen esitystä tapahtuva voitonjako. Voitonjako on laitonta myös silloin, jos jaosta päätettäessä tiedetään tai pitäisi tietää, että yhtiö on maksukyvytön tai jako aiheuttaa maksukyvyttömyyden (ks. OYL 13:2 §). Jos osingonjako on yhtiöoikeudellisesti laiton mutta perustuu yhtiökokouksen osingonjakopäätökseen, osingonjakoon sovelletaan kuitenkin yleensä TVL:n yhtiötä ja osingonsaajaa koskevia säännöksiä.
Milloin osingonjakopäätöksen voi peruuttaa?
Osingonjakopäätös saatetaan myöhemmin peruuttaa. Osingonjakopäätöksen peruuttaminen voidaan yleensä hyväksyä verotuksessa ainoastaan silloin, kun päätös peruuttamisesta tehdään, ennen kuin osinko on nostettavissa. Jotta peruuttaminen myöhemmin hyväksyttäisiin myös verotuksessa, sille on oltava selvä oikeudellinen peruste kuten osakeyhtiölain vastaisuus. Myös muu lainvastaisuus voi olla hyväksyttävä peruste. Esimerkiksi yhtiön tuloksen ja maksuvalmiuden heikkeneminen osingonjakopäätöksen jälkeen ei ole riittävä peruste peruuttaa osinko (ks. KHO 1995 B 510 ja 511).
Osinkojen verotus muuttui vuonna 2014
Luonnollisen henkilön ja kuolinpesän saaman osinkotulon veronalaisuus ja tulolaji riippuvat siitä, onko osinko saatu listatusta (= julkisesti noteeratusta) vai listaamattomasta (= muusta kuin julkisesti noteeratusta) yhtiöstä. Osingon verotukseen vaikuttaa myös se, missä valtiossa osinkoa jakavan yhtiön kotipaikka on. Toisesta EU/ETA-valtiosta tai verosopimusvaltiosta saatuun osinkoon sovelletaan samoja säännöksiä kuin suomalaisesta yhtiöstä saatuun osinkoon. Muista kuin EU/ETA- tai verosopimusvaltioista saadut osingot on säädetty kokonaan veronalaiseksi ansiotuloksi. Verosopimusvaltiolla tarkoitetaan tässä yhteydessä sellaista valtiota, jonka kanssa Suomella on osinkotuloon sovellettava kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskeva sopimus.
Alempana käsitellään osinkojen verotusta vuonna 2014 voimassa olevien uusien sääntöjen nojalla.
Osinko on pääomatulo- tai ansiotulo-osinkoa
Pääomatulo-osingolla tarkoitetaan listatun yhtiön jakamaa osinkoa ja sitä osaa listaamattoman yhtiön jakamasta osingosta, joka ei ylitä osingonsaajan omistamien osakkeiden matemaattiselle arvolle laskettua 8 %:n vuotuista tuottoa. Osa pääomatulo-osingosta on veronalaista ja osa verovapaata.
Ansiotulo-osingolla tarkoitetaan sitä osaa listaamattoman yhtiön jakamasta osingosta, joka ylittää osingonsaajan omistamien osakkeiden matemaattiselle arvolle lasketun 8 %:n vuotuisen tuoton. Osa ansiotulo-osingosta on veronalaista ja osa verovapaata. Lisäksi ansiotulo-osingolla tarkoitetaan kokonaan veronalaiseksi ansiotuloksi säädettyä muusta kuin EU/ETA- tai verosopimusvaltiosta saatua osinkoa.
Osakeyhtiölaissa tarkoitettua varojenjakoa vapaan oman pääoman rahastosta pidetään verotuksessa osinkona. Listaamattoman yhtiön varojenjako vapaan oman pääoman rahastosta kuitenkin rinnastetaan luovutukseen, jos yhtiö palauttaa osakkeenomistajalle hänen tekemänsä pääomasijoituksen kymmenen vuoden kuluessa sijoituksen tekemisestä. Verovuosien 2014 ja 2015 osalta on olemassa siirtymäsäännös.
Lisätietoja on ohjeessa Osinkotulojen verotus (dnro A22/200/2013).
Listatusta yhtiöstä saadut osingot
Listatun yhtiön maksama osinko on luonnolliselle henkilölle ja kuolinpesälle kokonaan pääomatulo-osinkoa. 85 % osingosta on veronalaista pääomatuloa ja 15 % verovapaata tuloa (TVL 33 a § 1 mom).
Julkisesti noteeratusta yhtiöstä saadusta osingosta toimitetaan vuodesta 2014 alkaen 25,5 %:n ennakonpidätys. Vuoden 2013 loppuun asti ennakonpidätys oli 21 %.
Mitä listatulla yhtiöllä tarkoitetaan?
Listatusta yhtiöstä saadulla osingolla tarkoitetaan osinkoa sellaisesta yhtiöstä, jonka osakkeet ovat osingonjaosta päätettäessä kaupankäynnin kohteena jollakin seuraavista markkinoista tai järjestelmistä:
1) sellainen säännelty markkina, jota tarkoitetaan säädöksessä ”laki kaupankäynnistä rahoitusvälineillä” (748/2012)
2) muu säännelty ja viranomaisen valvonnassa oleva markkina EU/ETA:n ulkopuolella
3) sellaisessa monenkeskinen kaupankäyntijärjestelmä, jota säädöksessä ”laki kaupankäynnistä rahoitusvälineillä” tarkoitetaan. Edellytyksenä on, että osake on otettu kaupankäynnin kohteeksi yhtiön hakemuksesta tai sen suostumuksella.
Säännellyllä markkinalla tarkoitetaan lain mukaan monenkeskistä kaupankäyntimenettelyä, jota ylläpitää pörssi tai sitä muussa EU/ETA-valtiossa vastaava markkinoiden ylläpitäjä ja jossa ylläpitäjän laatimien sääntöjen mukaisesti saatetaan yhteen rahoitusvälineitä koskevia osto- ja myyntitarjouksia tai tarjouskehotuksia niin, että tuloksena on rahoitusvälinettä koskeva sitova kauppa. Tällainen säännelty markkina on Helsingin Pörssin (NASDAQ OMX Helsinki) Pohjoismainen lista, Pre-lista tai ML-markkina tai vastaava säännelty ja viranomaisen valvonnassa oleva markkina Suomessa tai ulkomailla.
Monenkeskisellä kaupankäyntijärjestelmällä tarkoitetaan markkinaa, joka ei ole säänneltyä mutta jota ylläpitää monenkeskisen kaupankäynnin järjestäjä tai sitä muussa EU/ETA-valtiossa vastaava kaupankäynnin järjestäjä. Monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä saatetaan kaupankäynnin järjestäjän laatimien sääntöjen mukaisesti yhteen rahoitusvälineitä koskevia osto- ja myyntitarjouksia tai tarjouskehotuksia niin, että tuloksena on rahoitusvälinettä koskeva sitova kauppa. Listattuja yhtiöitä ovat 9.11.2007 lukien lisäksi ne yhtiöt, joiden osakkeet on yhtiön hakemuksesta tai yhtiön suostumuksella otettu monenkeskisen kaupankäynnin kohteeksi Euroopan talousalueella. First North Finland -lista kuuluu tähän ryhmään.
Osinko katsotaan saaduksi listatusta yhtiöstä silloin, kun yhtiön osakkeet ovat olleet osingonjaosta päätettäessä julkisesti noteerattuja (TVL 33 a § 2 mom). Yhtiö on listattu, jos jokin sen osakesarjoista on julkisesti noteerattu.
EU:n alueella toimivalla säännellyllä markkinalla tarkoitetaan rahoitusmarkkinadirektiivissä (2004/39/EY) määriteltyjä arvopaperimarkkinoita. Komissio julkaisee vuosittain Euroopan Yhteisöjen virallisessa lehdessä listan jäsenvaltioiden ilmoittamista alueellaan toimivista säännellyistä markkinoista. Luettelo Euroopan talousalueella olevista säännellyistä markkinoista (Regulated Markets) ja niillä listatuista osakkeista (Shares admitted to trading on EU Regulated Markets) on myös osoitteessa http://mifiddatabase.esma.europa.eu. Samassa osoitteessa on myös luettelo Euroopan talousalueella olevista monenkeskisistä markkinapaikoista (Multilateral Trading Facilities).
Jos yhtiö ei ole suomalainen tai verosopimusvaltiosta tai EU/ETA-alueelta, osinko on kuitenkin kokonaan veronalaista ansiotuloa riippumatta yhtiön osakkeen julkisesta noteerauksesta.
Listaamattomasta yhtiöstä saadut osingot
Luonnollisen henkilön ja kuolinpesän listaamattomasta yhtiöstä saama osinko jaetaan pääomatulo-osinkoon ja ansiotulo-osinkoon. Pääomatulo-osinkoa on 8 %:n vuotuinen tuotto osingonsaajan omistamien osakkeiden matemaattiselle arvolle (TVL 33 b § 1 mom). Listaamattoman yhtiön maksamista osingoista on toimitettava ennakonpidätys, joka on 7,5 prosenttia 150 000 euron rajaan asti. Rajan ylittävästä osasta ennakonpidätys on 27 prosenttia. Osinkoa jakava yhtiö seuraa samalle saajalle maksamiensa osinkojen 150 000 euron ylittymistä.
Vuodesta 2014 lähtien osingonsaajan verovuonna listaamattomista yhtiöistä saamat pääomatulo-osingot ovat osittain verovapaita ja veronalaisia. Osingosta 25 % on veronalaista pääomatuloa ja 75 % verovapaata tuloa siltä osin kuin osingon määrä vastaa enintään osakkeiden matemaattiselle arvolle laskettua 8 prosentin vuotuista tuottoa. Aikaisempaa verovapaata 60.000 euron määrää ei enää ole. Jos osingonsaajan verovuonna saamien tällaisten osinkojen yhteismäärä ylittää 150 000 euroa, ylimenevästä osasta on veronalaista pääomatuloa 85 % ja verovapaata tuloa 15 %.
150 000 euron raja on verovelvolliskohtainen, ei yhtiökohtainen.
8 %:n vuotuisen tuoton ylittävä osa osingosta on ansiotulo-osinkoa. Ansiotulo-osingosta 75 % on veronalaista ansiotuloa ja 25 % verovapaata tuloa (TVL 33 b § 2 mom).
Esimerkki: Verovuosi 2014. A omistaa X Oy:n 100 osakkeesta 50 osaketta ja saa X Oy:ltä osinkoa 150 000 euroa. X Oy:n osakkeen matemaattinen arvo on 40 000 euroa/osake. Lisäksi A omistaa Y Oy:n 200 osakkeesta 40 osaketta ja saa Y Oy:ltä osinkoa 10 000 euroa. Y Oy:n osakkeen matemaattinen arvo on 2 500 euroa/osake. Kummankaan yhtiön osakkeet eivät ole julkisesti noteerattuja.
Osinko 150 000 10 000
Osakkeiden matemaattinen arvo yht. 2 000 000 100 000
A:n pääomatulo-osinko 150 000 8 000
A:n pääomatulona verotettava osinko 37 500 6 800
A:n ansiotulona verotettava osinko 0 1 500
A saa pääomatulo-osinkoa yhteensä 158 000 euroa. Tästä 150 000 euron osalta 25 % on veronalaista pääomatuloa (37 500) ja 75 % verovapaata tuloa (112 500). Ylimenevästä 8 000 eurosta pääomatuloa on 85 % eli 6 800 euroa ja loput 15 % verovapaata. A:n Y Oy:ltä saama osinko jakaantuu pääomatulo- ja ansiotulo-osinkoon, koska osinko on suurempi kuin A:n omistamien osakkeiden matemaattiselle arvolle laskettu 8 %:n vuotuinen tuotto. Ansiotulo-osingon määrä on 2 000 euroa. Siitä 75 % on veronalaista ansiotuloa ja 25 % verovapaata tuloa.
Arvostamislain (1142/2005) 2 §:n mukaan osakeyhtiön nettovarallisuus ja osakkeen matemaattinen arvo lasketaan yhtiön verovuotta edeltävän tilinpäätöksen perusteella. Lain 9 §:n mukaan matemaattinen arvo lasketaan nettovarallisuuden perusteella niin, että yhtiön tilinpäätöshetken nettovarallisuus (varat – velat) jaetaan yhtiön ulkona olevien osakkeiden lukumäärällä. Laskelmassa ei oteta huomioon sellaisia yhtiön omia osakkeita, jotka yhtiö on lunastanut tai muuten hankkinut.
Ks. Osakeyhtiön nettovarallisuuden ja osakkeen matemaattisen arvon laskemisesta.
Esimerkki: Yhtiön tilikausi on päättynyt 31.12.2013. Osingonjakopäätös on tehty yhtiökokouksessa 30.3.2014. Osinko on ollut heti nostettavissa.
Osingonsaajien vuoden 2014 tuloverotuksessa osingon pääomatulo-osuus määräytyy vuoden 2013 taseen perusteella vuodelle 2013 lasketusta osakkeen matemaattisesta arvosta.
Osinko verotetaan osingonsaajan sen verovuoden tulona, jonka aikana osinko on ollut nostettavissa. Osingon verovuosi määrää, minkä vuoden taseen perusteella laskettu matemaattinen arvo on pääomatulo-osuuden perusteena (KVL 1993/228).
Esimerkki: Yhtiön tilikausi on päättynyt 30.6.2013. Osingonjakopäätöksen mukaan osinko maksetaan vasta vuoden 2014 aikana. Osinko on osakkaan vuoden 2014 tuloa. Sen pääomatulo-osuus määräytyy vuodelle 2014 lasketun osakkeen matemaattisen arvon mukaan. Tämä arvo lasketaan 30.6.2013 päättyneen tilikauden taseen perusteella.
Poikkeava tilikausi ei vaikuta pääomatulo-osuuteen
Yhtiön tilikausi voi olla myös muu kuin kalenterivuosi, mutta se ei vaikuta pääomatulo-osuuden määräytymisperusteeseen. Jos yhtiön tilikausi on päättynyt esimerkiksi 31.1.2014, määräytyy osingonsaajien vuoden 2014 tuloverotuksessa osingon pääomatulo-osuus vuodelle 2014 lasketun osakkeen matemaattisen arvon perusteella. Tämän arvon pohjana on vuoden 2013 tase eli 31.1.2013 päättyneen tilikauden tase.
Jos yhtiöllä ei ole päättynyt tilikautta vuoden 2013 aikana, vuonna 2014 jaettavan osingon pääomatulo-osuuden perusteena oleva matemaattinen arvo lasketaan vuonna 2012 päättyneen tilikauden taseen perusteella (KVL 1993/309).
Miten toimintamuodon muutos vaikuttaa?
Jos aikaisemmin harjoitetun toiminnan varat ja velat ovat toimintamuodon muutoksessa siirtyneet samanarvoisina perustetulle osakeyhtiölle, yhtiön nettovarallisuus lasketaan siirtyvästä toiminnasta laaditun, verovuotta edeltävän viimeisen tilinpäätöksen perusteella. Jos yritysmuotoa muutettaessa vain osa varoista ja veloista on siirtynyt osakeyhtiölle, vain siirtyneet varat ja velat otetaan huomioon yhtiön nettovarallisuutta laskettaessa (Arvostamislaki 11 §).
Miten uuden yhtiön osingon pääomatulo-osuus lasketaan?
Uudesta yhtiöstä saadun osingon pääomatulo-osuus lasketaan osakkeen nimellisarvon perusteella. Jos nimellisarvo puuttuu, pääomatulo-osuus lasketaan osakkeen kirjanpidollisen vasta-arvon perusteella. Jos yhtiö tai osakas niin vaatii, laskentaperusteena on kuitenkin käytettävä nimellisarvoa, tai osakkeen merkintähintaa, jos se on kirjanpidollista vasta-arvoa korkeampi (Arvostamislaki 10 §). Nimellisarvoa käytetään määräytymisperusteena myös silloin, kun yhtiö jakaa osinkoa ensimmäiseltä tilikaudeltaan, jonka aikana siihen on sulautunut toinen yhtiö (KVL 1993/271).
Miten osakepääoman korottaminen vaikuttaa?
Jos osakepääomaa on korotettu sen jälkeen, kun verovuoden alkua edeltänyt viimeisin tilikausi on päättynyt, korottamisen yhteydessä merkittyjen uusien osakkeiden matemaattiseksi arvoksi verovuonna katsotaan osakkeen nimellisarvo. Jos nimellisarvo puuttuu, arvoksi katsotaan osakkeen kirjanpidollinen vasta-arvo. Jos yhtiön tai osakas niin vaatii, arvoksi voidaan katsoa myös nimellisarvo, tai merkintähinta, jos se on kirjanpidollista vasta-arvoa korkeampi (Arvostamislaki 12 §).
Samana vuonna jaetut osingot lasketaan yhteen
Jos yhtiö on tehnyt samalta tilikaudelta useita osingonjakopäätöksiä tai muuttanut tilikautensa päättymisajankohtaa, osakas saattaa saada kalenterivuoden aikana useita osinkoja samalta yhtiöltä. Osingon pääomatulo-osuus lasketaan silloin vain kertaalleen, osinkojen yhteenlasketusta määrästä (KVL 1993/187).
Esimerkki: Yhtiön tilikausi on päättynyt 31.12.2013. Vuoden 2014 tilikausi on lyhennetty 6 kuukaudeksi. Kummaltakin tilikaudelta jaetaan osinkoa niin, että osingot ovat nostettavissa kalenterivuoden 2014 aikana. Osakas A:n saama osinko on yhteensä 3 000 euroa vuodelta 2013 ja 1 500 euroa vuodelta 2014. A:n omistamien osakkeiden yhteenlaskettu matemaattinen arvo vuonna 2014 on 15 000 euroa. Osakkeen matemaattinen arvo, jota käytetään osakkaan vuoden 2014 tuloverotuksessa, lasketaan yhtiön vuonna 2013 päättyneen tilikauden taseen perusteella.
Pääomatuloksi katsotaan määrä, joka vastaa 8 %:n tuottoa osakkaan omistamien osakkeiden yhteenlasketulle matemaattiselle arvolle. Pääomatuloa on 8 % x 15 000 euroa = 1 200 euroa ja ansiotuloa 4 500 euroa - 1 200 euroa = 3 300 euroa. Pääomatulosta veronalaista on 25 % ja verovapaata 75 %. Ansiotulosta veronalaista on 75 % ja verovapaata 25 %.
Osingonmaksu voi jakautua kahdelle vuodelle
Yhtiökokous voi päättää, että yhtiön osinko on nostettavissa kahdessa erässä. Jos osingonmaksu jakautuu kahdelle kalenterivuodelle, erien pääomatulo-osuus määräytyy erikseen.
Esimerkki: Yhtiön tilikausi on päättynyt 30.6.2013. Yhtiö jakaa osinkoa tältä tilikaudelta niin, että puolet osingosta on nostettavissa joulukuussa 2013 ja puolet maaliskuussa 2014.
Vuonna 2013 nostettavissa olevan osingon pääomatulo-osuus määräytyy vuodelle 2013 lasketun matemaattisen arvon perusteella. Sen pohjana on 30.6.2012 päättyneen tilikauden tase. Vuonna 2014 nostettavissa olevan osingon pääomatulo-osuus määräytyy vuodelle 2014 lasketun matemaattisen arvon perusteella. Tämän pohjana on 30.6.2013 päättyneen tilikauden tase.
Miten tilikauden pituus vaikuttaa?
Sanamuodon mukaan 8 %:n suuruinen pääoman tuotto lasketaan vuotuisena tuottona (TVL 33 b §). Koska osinkoa saavan luonnollisen henkilön verovuosi on kalenterivuosi, lasketaan tuotto vuotuisperusteisesti 12 kuukauden pituiselle jaksolle. Osakeyhtiön tilikauden pituus ei vaikuta pääomatuloksi katsottavaan määrään (KVL 1993/142 ja KHO 2002:1).
Esimerkki: Yhtiön tilikautena on ollut kalenterivuosi. Vuonna 2014 tilikautta on muutettu niin, että se on kestänyt 1.1.–30.6.2014. Osinkoa ei ole jaettu 31.12.2013 päättyneeltä tilikaudelta. Vuonna 2014 päättyneeltä tilikaudelta jaettava osinko on ollut nostettavissa kalenterivuonna 2014.
Osingosta on pääomatuloa 8 % osakkeiden yhteenlasketusta vuodelle 2014 lasketusta matemaattisesta arvosta. (Matemaattinen arvo on laskettu 31.12.2013 päättyneen tilikauden taseen perusteella.)
Myöhemmin tapahtuneilla osakkeiden luovutuksilla ei ole vaikutusta
Osingon pääomatulo-osuus määräytyy osakkaan omistamien yhtiön osakkeiden yhteenlasketun matemaattisen arvon perusteella. Osakkeiden lukumääränä käytetään osingonjakohetkellä omistettua osakemäärää, jonka perusteella osakas on osingon saanut (KVL 1993/308). Myöhemmin verovuoden aikana tapahtuneet osakkeiden luovutukset tai hankinnat eivät vaikuta siihen, miten saatu osinko jakautuu pääoma- ja ansiotuloksi.
Jos osakkeet luovutetaan niin, että luovuttaja pidättää itsellään oikeuden osinkoon, luovuttajan saaman osingon pääomatulo-osuus määräytyy luovutettujen osakkeiden yhteenlasketun matemaattisen arvon perusteella.
Kaikentyyppiset osakkeet otetaan huomioon
Kaikki osakkaan omistamat osakkeet otetaan huomioon, kun lasketaan osingon pääomatulo-osuutta. Laskentapohjaan luetaan myös sellaiset osakkeet, joille ei jaeta osinkoa (KHO 1999:24). Huomioon otetaan osakkaan omistamat osakkeet osingon jakohetkellä.
Yrittäjäosakkaan osakkeiden matemaattista arvoa oikaistaan
Jos osingonsaaja on yrittäjäosakas, hänen omistamiensa osakkeiden matemaattista arvoa oikaistaan, ennen kuin osingot jaetaan pääoma- ja ansiotulo-osinkoihin. Osakkeiden arvosta vähennetään yrittäjäosakkaan tai hänen perheensä yhtiöstä ottama osakaslaina sekä osakkaan tai hänen perheensä käytössä olleen, yhtiön varoihin kuuluvan asunnon arvo (TVL 33 b §:n 4 ja 5 mom). Osakkeiden hankintaan otettua korollista velkaa ei enää vähennetä osakkeiden arvosta. Tällaisen velan korko ei myöskään enää vaikuta osingon pääomatulo-osuuden laskentaan.
Yrittäjäosakas määritellään eri tavoin sen mukaan, onko kyse asunnon arvon vai osakaslainan vähentämisestä. Asunnon arvon yhteydessä yrittäjäosakkaaksi katsotaan, osakas, joka ei työntekijäin eläkelain (395/1961) 1 d §:n mukaan ole työsuhteessa osinkoa jakavaan yhtiöön.
Osakaslaina taas vähennetään osakkeiden arvosta, jos osakas tai hänen perheensä omistaa vähintään 10 % yhtiön osakkeista tai äänimäärästä.
Yrittäjäosakkaan osakaslainalla on vaikutusta
Osakaslainan vähentäminen osakkeen matemaattisesta arvosta koskee vain elinkeinotoimintaa harjoittavien yhtiöiden omistajayrittäjiä. Ennen kuin elinkeinotoimintaa harjoittavasta osakeyhtiöstä saatu osinko jaetaan ansiotulo- ja pääomatulo-osingoksi, osingonsaajan omistamien osakkeiden matemaattisesta arvosta vähennetään osakkaan ja hänen perheenjäsenensä ottama, yhtiön varoihin kuuluva rahalaina. Ehtona on, että osakas omistaa yksin tai yhdessä perheenjäsentensä kanssa suoraan tai välillisesti vähintään 10 % yhtiön osakkeista tai heillä on vastaava osuus yhtiön kaikkien osakkeiden tuottamasta äänimäärästä.
Laina vähennetään ensisijaisesti lainanottajan omien osakkeiden arvosta. Jos vähennettävää tämän jälkeen vielä jää, ylittävä osa vähennetään perheenjäsenten osakkeiden arvosta osakeomistuksen mukaisessa suhteessa. (TVL 33, b § 5 mom) Perheenjäsenenä pidetään puolisoa ja alaikäisiä lapsia. Alaikäisellä lapsella tarkoitetaan lasta, joka ennen verovuoden alkua ei ole täyttänyt 17 vuotta (TVL 8 §). Osakkeiden matemaattisesta arvosta vähennetään se lainan määrä, joka sisältyy yhtiön edellisen vuoden nettovarallisuuteen ja samalla osakkeen matemaattiseen arvoon. Osakaslaina vähennetään osakkeiden arvosta silloinkin, kun laina on luettu verotuksessa osakkaan veronalaiseksi tuloksi.
Osakkaan on yksin tai yhdessä perheenjäsentensä kanssa täytettävä 10 %:n omistusosuus- tai äänimäärävaatimus sen tilikauden lopussa, joka on viimeisiin päättynyt tilikausi ennen sitä vuotta, jolloin osinko on nostettavissa. Muussa tapauksessa osakaslainan määrää ei vähennetä osakkeiden matemaattisesta arvosta. Kysymys omistusosuus- ja äänimäärävaatimuksen kannalta määräävästä ajankohdasta on ollut epäselvä. Jos verovelvollinen vaatii vuosilta 2005–2009 toimitettavissa verotuksissa, että omistusosuus ja äänimäärä lasketaan osingonjaon päätösajankohdan mukaan, verotus toimitetaan sen mukaan.
Esimerkki: Osakas K on 10 000 euroa velkaa O Oy:lle yhtiön tilikauden päättyessä 31.12.2013.
Kun K:n O Oy:ltä vuonna 2014 saaman osingon pääomatulo-osuutta lasketaan, K:n osakkeiden yhteisestä matemaattisesta arvosta vähennetään 10 000 euroa.
Laina vähennetään ensisijaisesti K:n omien osakkeiden arvosta. Jos koko laina ei tule näin vähennetyksi, jäljelle jäävä osa vähennetään perheenjäsenten omistamien osakkeiden arvosta siinä suhteessa kuin he ovat omistaneet osakkeita.
Esimerkki: Perheen isä on saanut yhtiöstä vuonna 2013 lainaa 50 000 euroa. Perheyhtiön osakeomistus jakautuu seuraavasti:
Isä omistaa 10 % osakkeista ja hänen osakkeidensa matemaattinen arvo 10 000 euroa.
Äiti omistaa 40 %, ja hänen osakkeidensa matemaattinen arvo 40 000 euroa.
Poika (14 v.) omistaa 25 % ja tytär (16 v.) samoin 25 %. Sekä pojan että tyttären osakkeiden matemaattinen arvo 25 000 euroa.
Isän omistamien osakkeiden arvosta vähennetään 10 000 euroa, joten isän vuonna 2014 saama osinko on kokonaan ansiotuloa. Loppuosa osakaslainasta (40 000 €) vähennetään muiden perheenjäsenten osakkeiden arvosta osakeomistusten mukaisessa suhteessa seuraavasti:
Äiti 40/90 x 40 000 e = 17 778 e
Poika 25/90 x 40 000 e = 11 111 e, tytär 25/90 x 40 000 e = 11 111 e
Äidin, pojan ja tyttären saamista osingoista on pääomatuloa määrä, joka saadaan laskemalla kunkin osuudelle 8 %:n tuotto. Esimerkiksi äidin saamasta osingosta on pääomatuloa 8 % x (40 000 e - 17 778 e) = 1 777,76 euroa, josta veronalaista on 25 % ja verovapaata 75 %.
Esimerkki yhtymälle annetusta lainasta
Oikeuskäytännössä tuloverolain 33 b §:n 4 momentin (aiemmin 42.4 §:n) mukaisena lainana on pidetty lainaa, joka siirtyi kommandiittiyhtiön purussa vastuunalaiselle yhtiömiehelle, kun sama henkilö omisti myös kommandiittiyhtiölle lainan antaneen osakeyhtiön osakekannan (KHO 2000/1827).
Yrittäjäosakkaan käytössä ollut asunto otetaan huomioon
Jos yrittäjäosakas on verovuonna käyttänyt omana tai perheensä asuntona yhtiön varoihin kuuluvaa asuntoa, asunnon arvo vähennetään hänen osakkeidensa matemaattisesta arvosta, ennen kuin osinko jaetaan pääomatulo- ja ansiotulo-osinkoon (TVL 33 b § 3 mom). Asunnon ei tarvitse olla vakituinen asunto. Asunnon käyttämistä ei lainsäädännössä ole erikseen täsmennetty eikä käyttämiselle ole säädetty aikarajaa.
Kenet katsotaan yrittäjäosakkaaksi?
Työntekijän eläkelain 7 §:n mukaan yrittäjäosakkaana pidetään osakasta, joka on yhtiössä johtavassa asemassa ja jolla on joko yksin tai perheenjäsentensä kanssa enemmän kuin puolet yhtiön osakepääomasta tai äänivallasta. Perheenjäsenenä pidetään puolisoa ja iästä riippumatta samassa taloudessa asuvia omia tai puolison suoraan etenevässä tai takenevassa polvessa olevia sukulaisia.
Eläkelain mukainen määritelmä muuttui 1.1.2011. Työntekijäin eläkelain mukaan yrittäjäosakkaana pidetään myös osakasta, joka on yhtiössä johtavassa asemassa ja jolla on yksin enemmän kuin 30 % yhtiön osakepääomasta tai äänivallasta. Ennen muutosta yrittäjäosakkaan rajana on ollut 50 %:n omistus nykyisen 30 %:n sijaan. Siirtymäsäännösten mukaan osakkaan on vakuutettava itsensä YEL:n mukaan, jos hän on YEL:n muutoksen voimaan tullessa ollut vakuutettu TyEL:n tai MEL:n mukaan, sama työskentely jatkuu edelleen ja hän kuuluu 1.1.2011 alkaen YEL:n piiriin. Vakuutus on otettava niin, että se alkaa 1.1.2014. Sillä ei ole verotuksessa merkitystä, onko henkilö TyEL-vakuutettu siirtymäsäännöksen perusteella 30.12.2013 asti.
Esimerkki: A omistaa 33 % X Oy:n osakkeista. A työskentelee toimitusjohtajana X Oy:ssä ja saa siitä palkkaa. A on TyEL-vakuutettu. A käyttää X Oy:n omistamaa asuntoa omana asuntonaan. A voi pysyä TyEL-vakuutettuna 2011–2013. Asunnon arvo kuitenkin vähennetään osakkeiden arvosta pääomatulo-osingon enimmäismäärää laskettaessa.
Yrittäjäosakkaan asema voi syntyä myös välillisestä omistuksesta
Yrittäjäosakkaan asema voi syntyä myös silloin, kun henkilö omistaa osakkeet välillisesti toisen yhtiön kautta. Asunnon ei tarvitse kuulua osakeyhtiön elinkeinotoiminnan varoihin, vaan myös yhtiön henkilökohtaiseen tulolähteeseen kuuluvan tai yhtiön vain välillisesti kiinteistöosakeyhtiön kautta omistaman asunnon arvo vähennetään osakkeiden matemaattisesta arvosta, jos yrittäjäosakas käyttää asuntoa (KHO 2003:55).
Osakkeiden matemaattisesta arvosta vähennetään se määrä, jota on käytetty asunnon arvona yhtiön nettovarallisuutta ja osakkeen matemaattista arvoa laskettaessa.
Asunnon arvo vähennetään vain, jos yrittäjäosakkaan asema on täyttynyt sen tilikauden lopussa, joka on viimeisin päättynyt tilikausi ennen sitä vuotta, jona osinko on nostettavissa.
Jos osakkaina ovat johtavassa asemassa toimivat puolisot, jotka molemmat asuvat omassa tai perheen asunnossa, niin kummankin osakkeiden arvosta vähennetään puolet asunnon arvosta riippumatta siitä, miten osakeomistus on jakautunut puolisoiden kesken.
Esimerkki osakasvähennyksistä: X Oy:n osakekanta on 100 osaketta. A omistaa niistä 80 ja saa X Oy:ltä vuonna 2014 osinkoa 80 000 euroa. X Oy:n osakkeen matemaattinen arvo on 10 000 euroa/osake. Lisäksi A omistaa 40 osaketta Y Oy:n 200 osakkeesta ja saa Y Oy:ltä osinkoa 10 000 euroa. Y Oy:n osakkeen matemaattinen arvo on 2 500 euroa/osake. Kummankaan yhtiön osakkeet eivät ole julkisesti noteerattuja. A:lla on verovuonna ollut käytössä X Oy:n varallisuuteen kuulunut asunto, joka on luettu yhtiön edellisen vuoden nettovarallisuuteen ja katsottu 300 000 euron arvoiseksi. A on ottanut aikaisemmin Y Oy:ltä 200 000 euron rahalainan, joka on mukana yhtiön edellisen vuoden nettovarallisuudessa.
Osakkeiden matemaattinen arvo yht. 800 000 100 000
./. asunnon arvo - 300 000
./. rahalaina - 200 000
Oikaistu matemaattinen arvo 500 000 0
A:n pääomatulo-osinko 40 000
A:n ansiotulo-osinko 40 000 10 000
A:n pääomatulona verotettava osinko 10 000 0
A:n ansiotulona verotettava osinko 30 000 7 500
A:n X Oy:ltä saamasta osingosta on pääomatulo-osinkoa 8 %:n tuotto osakkeiden yhteenlasketulle matemaattiselle arvolle, josta on vähennetty asunnon arvo: 8 % x (80 kpl x 10 000 euroa/kpl - 300 000 euroa) = 40 000 euroa. Y Oy:ltä saatu osinko on kokonaisuudessaan ansiotulo-osinkoa, koska A:n osakkeiden oikaistu matemaattinen arvo on nolla (40 kpl x 2 500 euroa/kpl - rahalaina 200 000 euroa = -100 000 euroa).
A:n X Oy:ltä saama pääomatulo-osinko ei ylitä 150 000 euron verovapausrajaa, jakautuu pääomatulo-osinko A:lle 25 %:sti veronalaiseksi pääomatuloksi ja 75 %:sti verovapaaksi tuloksi.. Pääomatulo-osingon ylittävältä osalta A:n saama osinko on ansiotuloa (ks. taulukko). Ansiotulo-osingosta 75 % on veronalaista ansiotuloa ja 25 % verovapaata tuloa.
Osinko ulkomaisesta yhtiöstä
Ulkomaisesta yhtiöstä saadun osingon veronalaisuus määräytyy samalla tavalla kuin suomalaisesta yhtiöstä saadun osingon veronalaisuus, jos ulkomaisen yhtiön kotipaikka verotuksen kannalta on toisessa EU/ETA-valtiossa tai sellaisessa valtiossa, jonka kanssa Suomella on osinkoihin sovellettava verosopimus (TVL 33 c § 1 mom). Lisäksi muun kuin emo-tytäryhtiödirektiivissä tarkoitetun yhtiön on täytynyt olla velvollinen suorittamaan ilmaan valintamahdollisuutta ja vapautusta tulostaan, josta osinko on jaettu, veroa vähintään 10 % 1.1.2014 lukien.
EU/ETA- tai verosopimusvaltiosta saatu listatun yhtiön osinko on pääomatulo-osinkoa, josta 85 % on veronalaista pääomatuloa ja 15 % on verovapaata tuloa. EU/ETA- tai verosopimusmaasta kotoisin olevasta listaamattomasta yhtiöstä saatu osinko jaetaan pääomatulo- ja ansiotulo-osinkoon, mutta pääomatulo-osuus lasketaan osakkeiden matemaattisen arvon sijaan soveltaen varojen arvostamisesta verotuksessa annetun lain säännöksiä osakkeen verovuoden matemaattisen arvon laskennasta. Matemaattisen arvon laskennassa tarvittavan selvityksen puuttuessa vuotuinen tuotto lasketaan siitä osakkeen käyvästä arvosta, joka sillä oli omistajan hallussa osingon jakovuotta edeltäneen verovuoden päättyessä. Käyvällä arvolla tarkoitetaan todennäköistä luovutushintaa (TVL 33 c § 3 mom). Verovuodella tarkoitetaan osingonsaajan verovuotta. Vuonna 2014 saadun osingon pääomatulo-osuus määräytyy siis sillä perusteella, mikä oli osakkeen matemaattinen arvo 31.12.2013. Jos osakkeen arvosta ei ole muuta selvitystä, osakkeen arvoksi voidaan katsoa sen hankintahinta ja uuden ulkomaisen yhtiön osakkeen arvoksi sen nimellisarvo.
Esimerkki: A saa verovuonna 2014 EU-maasta kotoisin olevasta listaamattomasta yhtiöstä osinkoa 100 000 euroa. Osakkeiden käypä arvo 31.12.2013 on 600 000 euroa. A ei ole verovuonna saanut osinkoja muista listaamattomista yhtiöistä.
EU Oy
Osakkeiden käypä arvo 600 000
A:n pääomatulo-osinko 48 000
A:n ansiotulo-osinko 52 000
Pääomatulona verotettava osinkotulo 12 000
Ansiotulona verotettava osinkotulo 44 200
A:n pääomatulo-osinkoa on 8 %:n tuotto osakkeiden käyvälle arvolle (600 000 x 8 % = 48 000). Pääomatulo-osingosta 25 % (12 000) on veronalaista pääomatuloa ja 75 % (36 000) verovapaata tuloa (A:lla ei ole muita osinkoja listaamattomista yhtiöistä). Ansiotulo-osinkoa on jäljelle jäänyt osa osingosta 100 000 - 48 000 = 52 000 euroa. Ansiotulo-osingosta veronalaista ansiotuloa on 39 000 euroa (75 % x 52 000 e) ja verovapaata tuloa 13 000 euroa (25 % x 52 000 e).
Muusta kuin EU/ETA-valtiosta tai verosopimusvaltiosta kotoisin olevasta yhtiöstä saatu osinko on kokonaan veronalaista ansiotuloa riippumatta yhtiön osakkeiden matemaattisesta tai käyvästä arvosta (TVL 33 c § 2 mom).
REIT-osinko on kokonaan veronalaista
Ns. REIT-yhtiöiden verovapausajaltaan jakama osinko (REIT-osinko) on säädetty kokonaan veronalaiseksi tuloksi (laki eräiden asuntojen vuokraustoimintaa harjoittavien osakeyhtiöiden veronhuojennuksesta). REIT-osinkoa koskevaa säännöstä sovelletaan verovuodelta 2010 toimitettavasta verotuksesta alkaen.
REIT-yhtiön jakama osinko on listatulta yhtiöltä saatuna kokonaan veronalaista pääomatuloa. Listaamattomasta REIT-yhtiöstä saatu osinko jaetaan pääomatulo-osinkoon ja ansiotulo-osinkoon osakkeen matemaattisen arvon perusteella. Tällaisesta yhtiöstä saatu osinko (sekä ansiotuloksi että pääomatuloksi luettu) on kuitenkin kokonaan veronalaista.
Luonnollisen henkilön ja kuolinpesän saamasta peitellystä osingosta 75 prosenttia on veronalaista ansiotuloa ja 25 prosenttia verovapaata tuloa yhtiötyypistä (listattu/listaamaton) ja yhteisön asuinvaltiosta riippumatta. Peitelty osinko ei ole miltään osin pääomatuloa (TVL 33 d § 1 mom).
Lue lisää peitellystä osingosta.
Kenen tuloa osinko on?
Osinkotulo on yleensä osakkeenomistajan tuloa. Käytännössä on kuitenkin tilanteita, joissa osinkotulo katsotaan muun verovelvollisen kuin osakkeenomistajan tuloksi. Osakkeiden omistusoikeus voidaan esimerkiksi siirtää testamentilla yhdelle henkilölle ja samanaikaisesti oikeus osakkeiden tuottoon voidaan määrätä määräajaksi tai eliniäksi toiselle henkilölle. Osingosta verotetaan silloin osingon saajaa. Lahjoituksen yhteydessä lahjan antaja voi pidättää itselleen osinkotulon elinajakseen ja antaa osakkeet toiselle. Silloin osingosta verotetaan lahjoittajaa.
Pelkän osinkolippujen lahjoittamisen ei ole katsottu riittävän siihen, että osinkotulojen verotus siirrettäisiin toiselle, jos osakkeiden omistusoikeutta ei siirretä. KHO 1986 II 547 koski tapausta, jossa verovelvollinen oli lahjoittanut osinkolippuja sukulaisilleen ja nämä olivat nostaneet osingot. Tästä huolimatta verovelvollista itseään verotettiin näitä osinkolippuja vastaan maksetuista osingoista.
TVL 33 b.3 §:ssä tarkoitettu työpanoksen perusteella jaettu osinko on sen henkilön tuloa, jonka työpanoksesta on kysymys, vaikka hän ei olisikaan osingon saajana. Työpanososinkoa koskevaa sääntelyä sovelletaan osinkoon, joka on nostettavissa 1.1.2010 tai sen jälkeen (469/2009).
Lue lisää työpanokseen perustuvan osingon verotuksesta.
Minkä verovuoden tuloa osinko on?
Osinkotuloon sovelletaan yleissäännöksenä TVL 110 §:n maksuperusteista jaksottamissäännöstä. Osinko on sen verovuoden tuloa, jonka aikana se on yhtiökokouksen päätöksen mukaan ollut nostettavissa. Jos osingon nostettavissaolosta ei ole yhtiökokouksessa erikseen päätetty, osingon katsotaan olevan nostettavissa samana päivänä kuin yhtiökokous on pidetty. Jaksotussäännös koskee luonnollisten henkilöiden ja kuolinpesien lisäksi myös maksuperusteista kirjanpitoa pitäviä ammatinharjoittajia sekä niitä maataloudenharjoittajia, joilla on muistiinpanovelvollisuus.
Liikkeenharjoittajien ja kahdenkertaista kirjanpitoa pitävien ammatinharjoittajien verotuksessa sovelletaan suoriteperiaatetta. Suoriteperiaatteen mukaan osinko on sen verovuoden tuloa, jonka aikana osingonjakopäätös on tehty ja oikeus osinkosaamiseen on siis syntynyt. Sillä ei ole merkitystä, milloin osinko on ollut nostettavissa. Verovuoden elinkeinotoiminnan tuloksi luetaan ne osingot, joihin on syntynyt saamisoikeus niiden tilikausien kuluessa, jotka päättyivät kalenterivuoden aikana.
Osinkoon rinnastetaan joitakin muita tuloja
Osinkotuloon rinnastetaan TVL 33 d § 2 momentin (716/2004) mukaan:
korko, jonka osuuskunta maksaa osuuspääomalle, sijoitusosuudelle ja lisäosuudelle
voitto-osuus ja korko, jonka kotimainen säästöpankki maksaa kantarahasto-osuudelle ja lisärahastosijoitukselle
korko, jonka keskinäinen vakuutusyhtiö ja vakuutusyhdistys maksaa takuupääomalle.
Nämä tulot ovat luonnolliselle henkilölle ja kotimaiselle kuolinpesälle verovapaata 1 500 euron yhteenlaskettuun määrään saakka. Rajan ylittävästä osasta 70 % on veronalaista pääomatuloa ja 30 % on verovapaata.
Osinkoon rinnastetaan myös sen sijaan saatu sijaisosinko (TVL 33 d § 3 mom).
Osinkoon rinnastetaan pääsääntöisesti vapaan oman pääoman rahastosta jaetut erät (TVL 33 b § 6 mom.). Asiaa on käsitelty tarkemmin ylempänä otsikon Osinko on pääomatulo- tai ansiotulo-osinkoa alla.
Sivu on viimeksi päivitetty 12.5.2014

matches:
§ 1
§ 2
§ 1
§ 2
§ 5
§ 3
§ 1
§ 3
§ 2
§ 1
§ 2
§ 3
§ 6