text:
Esitän tässä todistusaineiston sekä kirjalliset perustelut törkeään petokseen Rahjan saariston Natura Life-rahoituksessa sekä siihen liittyvät poliisirikokset ja epäillyt virkamiesten virka-aseman väärinkäytökset, jotka muun muassa Kalevan freelancer-toimittaja uutisoi lainmukaisina toimintoina. Kalevan toimittajan motiiveja tai teon syitä en ryhdy arvailemaan.Tässä Rahjan saariston Natura Life-rahoitushakemuksen ensimmäinen sivu, mikä osoittaa tekijän:Tässä hakemuksen toinen sivu, mikä osoittaa hakemuksen väärät tiedot ja väärillä tiedoilla rahaa hakeneiden nimet ja allekirjoitukset:Tässä hakemuksen kolmas sivu, mikä osoittaa hakemuksen väärät tiedot ja osallisen nimen ja allekirjoituksen:Tässä hakemuksen neljäs sivu, mikä osoittaa rikoksen. Hakemuksessa on Himangan kunta ilmoitettu osallistujaksi ja Himangan kunnanhallitus sekä kunnanvaltuusto ovat tehneet asiassa kielteisen päätöksen. Hakemuksessa on ilmoitettu Himangan kunnan osuudeksi 200 000 markkaa, vaikka Himangan kunta ei ole osallistunut hankkeeseen. Näin ollen hankkeen rahoituksesta on jäänyt uupumaan 200 000 markkaa. Rahoitushakemus on tehty väärillä tiedoilla. Rikos on kiistaton:Tässä hakemuksen viides sivu, mikä osoittaa, että itsehallinnon omaavat Kallan karit on hakemuksessa ilmoitettu mukaan hankkeeseen, vaikka itsehallintoelimet ovat tehneet asiassa kielteisen päätöksen. Kysymyksessä on väärillä tiedoilla tehty rahoitushakemus sekä Kallan karien itsehallinnon loukkaus. Kysymys on myös esteellisyydestä, sillä samat henkilöt, jotka ovat olleet päättämässä Naturasta tämän alueen osalta, ovat mukana myös tässä Natura Life-hakemuksessa. He ovat siis olleet esteellisiä päättämään alueen liittämisestä Naturaan. Rikokset ovat kiistattomia:Valtuutettu Erkki Aho teki selvityspyynnön asiasta Kalajoen kunnalle, missä kunnanhallitus esitti valtuustolle vääriä tietoja eli on syytä epäillä virka-aseman väärinkäyttöä. Kunnanhallitus väitti, etteivät kunnanjohtaja ja kunnansihteeri ole allekirjoittaneet itse hakemusta, vaan kunnan puolesta rahoitussitoumuksen. Jopa Sokea Reettakin näkee, että kunnanjohtaja ja kunnansihteeri ovat allekirjoittaneet asiakirjan, jossa on väärillä tiedoilla hankittu rahaa ja jossa on loukattu Kallan karien itsehallintoa. Valtuustolle esitetyssä selvityksessä todettiin myös, etteivät kunnanjohtaja ja kunnansihteeri olleet rikostutkinnan kohteena. Heistä oli kuitenkin tehty rikostutkintapyynnöt, mutta poliisi ei tutkinut asioita. On syytä epäillä, että poliisi syyllistyi virkarikokseen, koska jätti kiistattomat rikokset tutkimatta ja syyttäjä Sulo Heiskari jätti syytteet nostamatta. Tässä Kalevan uutisointi freelancer-toimittajan ammattitaidolla tehtynä:Tässä selvitykset ja todisteet asioille:Himangan kunta ja Naturahttp://naturansalat.blogspot.com/2009/04/himangan-kunta-ja-natura.htmlKallan karien itsehallinto ja Naturahttp://naturansalat.blogspot.com/2009/04/kallan-karien-itsehallinto-ja-natura.htmlMiksi perusoikeudet ja oikeusturva unohtuvat Naturan valmistelussa?http://naturansalat.blogspot.com/2009/04/miksi-oikeusturva-ja-perusoikeudet.htmlNatura 2000 ja Liferahoitushttp://naturansalat.blogspot.com/2009/04/natura-2000-ja-life-rahoitus.htmlMenettikö Kallan karit itsehallintonsa?http://naturansalat.blogspot.com/2008/11/menettik-kallan-karit-itsehallintonsa.htmlValituksen perusteluthttp://naturansalat.blogspot.com/2009/04/valituksen-perustelut.htmlHuomautus ja vaatimustekstihttp://naturansalat.blogspot.com/2009/05/huomautus-ja-vaatimusteksti-14-3042009.htmlTässä vain muutama päätös, joita on syytä epäillä poliisi- ja virkarikoksiksi:Vantaa Keskusrikospoliisin 22.4.2005 tekemä kooditon päätös. Allekirjoittajana Tapio Mäkinen.Kokkolan kihlakunnan poliisilaitos nro 6320/S/20746/Kokkolan poliisi Tapio MyllymäkiEsitutkinnan päätös 19.7.1999/S/5772798 Ylivieskan poliisi Raimo OllilaEduskunnan oikeusasiamiehen vastaus 15.05.1998 dnro 2679/4/96 Lauri LehtimajaEduskunnan oikeusasiamiehen vastaus 30.5.2001 dnro 2892/4/00Eduskunnan oikeusasiamies 26.10.2001 dnro 2164/4/01 Lauri LehtimajaOulun läänin poliisijohtaja nro OLH-2001-2078/Ri-2 23.7.2001 läänin poliisijohtaja Erkki Haikola, poliisiylitarkastaja Jouko RajaniemiValtakunnan syyttäjävirasto 31.8.2001 Dnro 142/21/01 valtionsyyttäjä Tapio NissinenAsiakirjoista kopiot löytyvät kirjastani Olet Maamme Armahin Suomenmaa ISBN 952-91-4593-X
KIRJALLINEN KYSYMYS P-5247/09esittäjä(t): Timo Soini (EFD)komissiolleAihe: Natura 2000 -alueiden valintaperusteiden kansalliseen lakiin siirtäminen ja vertailu silikaattikalliot-luontotyypin (koodi 8220) tulkinnastaYhteisölainsäädäntöä koskevan täytäntöönpanoilmoituksen (notifiointi-ilmoituksen) liitteenä komissiolle toimitetun vastaavuustaulukon uuden version mukaan luontodirektiivin 4 artiklan 1 kohta ja siinä mainittu liite III ja sen 1 vaihe on Suomessa täytäntöönpantu vain luonnonsuojelulain (LsL) 64 §:n 2 momentilla ja LSL:n 8 §:llä. Molemmat ovat yhteisön vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan vain hallinnollisia yleismääräyksiä, joita edes komissiokaan ei hyväksynyt Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eikä mm. Itävallan osalta.Suomen Geologian tutkimuskeskuksen Pohjois-Suomen yksikön vuoden 2005 helmikuussa tekemän ja julkaiseman selvityksen ”EU:N LUONTODIREKTIIVI (92/43/EEC) JA NATURA 2000 -LUONTOTYYPPIOPAS – vertailu silikaattikalliot-luontotyypin (koodi 8220) tulkinnasta ja vastaavuudesta” mukaan suomenkielisessä luontotyyppioppaassa on silikaattikallioiden kohdalla jo selvityksen tiivistelmäosasta selviävä, perustavaa laatua oleva käännösvirhe verrattuna EU:n luontotyyppioppaan määritykseen.Edellä olevan perusteella kysyn:1. Milloin komissio edellyttää Suomea siirtämään direktiivin 92/43/ETY 4 artiklan 1 kohdan ja siinä mainitussa liitteessä III sanotun 1 vaiheen edellyttämät Natura 2000 -alueiden valintaperusteet Suomen kansalliseen lainsäädäntöön selkeästi ja täsmällisesti, eli siten kuin EY-tuomioistuimen 20.10.2005 antaman tuomion C-6/04 perustelukohdat 22, 23, 24 ja varsinkin kohdat 25 ja 26 edellyttävät?2. Voiko komissio olla tietämätön silikaattikallioiden kohdalla suomenkielisessä luontotyyppioppaassa olevasta käännösvirheestä ja sen seurauksena Suomessa useille sadoille Natura 2000 -kohteille väärin perustein asetetuista sekä komissiossakin hyväksytyistä suojelutavoitteista ja suojeluperusteista?3. Milloin komissio edellyttää Suomea korjaamaan suomenkielisen luontotyyppioppaan käännöksen vastaamaan Natura-koodissa 8220 tarkoitettua ja siitä Suomea koskevaa, vain luokan 62.2A eli Boreaalisten karujen kallioiden (rapakivikalliot) kasvillisuus – alkuperäisessä muodossaan Boreal siliceous cliffs (rapakivi cliffs) – määritettyä luontotyyppiä eli ko. tapauksessa kalliotyyppiä? Lähettänyt
Huomautus- ja vaatimusteksti 1.4-30.4.2009 järjestetyn Natura 2000 kuulemisen ja 23.4.2009 annetun EY tuomion C-362/06 P johdosta.
Kuvan saat isommaksi napsauttamalla hiirellä kuvan päällä.OikeusministeriöEteläesplanadi 10, HelsinkiYmpäristöministeriöKasarminkatu 25HelsinkiAlueelliset ympäristökeskuksetjaKaikki Suomen virkahenkilöt oikeusministerio (a) om.fi ; tuija.brax (a) om.fi ; kirjaamo.ym (a) ymparisto.fi ; paula.lehtomaki (a) ymparisto.fi ; kirjaamo.uus (a) ymparisto.fi ; kirjaamo.lo (a) ymparisto.fi ; kirjaamo.ham (a) ymparisto.fi ; kirjaamo.pir (a) ymparisto.fi ; kirjaamo.kas (a) ymparisto.fi ; kirjaamo.esa (a) ymparisto.fi ; kirjaamo.psa (a) ymparisto.fi ; kirjaamo.pka (a) ymparisto.fi ; kirjaamo.ksu (a) ymparisto.fi ; kirjaamo.lsu (a) ymparisto.fi ; kirjaamo.ppo (a) ymparisto.fi ; kirjaamo.kai (a) ympäristo.fi ; kirjaamo.lap (A) ymparisto.fi ; ASIA:Natura 2000 huomautus sekä Suomen valtioneuvostoa ja Suomen kaikkia viranomaisia sekä muita toimijoita koskeva vaatimus noudattaa EU:n perustamissopimuksen (Rooman sopimus) 10 artiklan velvoitteita ja näiden edellyttämää yhteisön vakiintunutta oikeuskäytäntöä. VIITE:1. EY tuomioistuimen 23.4.2009 asiassa C-362/06 P antaman tuomioin perustelukohta 42 ja varsinkin perustelukohta 43. 2. Kuulutus ympäristöministeriön ehdotuksesta valtioneuvoston päätökseksi eräistä Euroopan yhteisön Natura 2000-verkoston Suomen ehdotukseen sisältyvistä tai liitettävistä alueista.HUOMAUTUS:1. Kohteliaimmin Pro Real Life edunvalvontayhdistys toteaa, että nähtävillä pidettyjä alueita ole osoitettu eikä valittu yhteisön vakiintuneen oikeuskäytännön eli mm. EY tuomioistuin päätösten C-371/98, C-67/99, C-71/99, C-220/99 ja C-117/03 edellyttämällä tavalla. 2. Ympäristöministeriössä nähtävillä olevasta kuulemisaineistosta puuttui liite III erillisenä liitteenä. Missään ei ollut mainintaa, että nykyiset aluevalinnat olisi suoritettu liitettä III ja sen 1 vaihetta noudattaen.3. Natura 2000 Standard Data Form lomakkeiden täyttöohjeiden johdanto-osan viimeisen kappaleen edellyttämät koko maan tiedot puuttuivat ympäristöministeriön kuulemisaineistosta. (Yhdistyksen sihteerin tutustumiskäynti Ympäristöministeriössä 16.4.2009)4. Internetissä ainoastaan suomenkielisenä tiivistelmälomakkeena nähtävillä olevassa kuulemisaineistossa ei ole minkäänlaista mainintaa siitä, että alueiden direktiiviperusteiset valintaperustetiedot ilmoitetaan Natura 2000 Standard Data Form lomakkeilla. Ympäristöministeriön menettely poikkeaa Lapin ympäristökeskuksen alueella olevasta käytännöstä. Siellä olemassa olevien, jo Natura 2000 verkostoon valittujen alueiden tiivistelmälomakkeet sisältävät "klausuulin" " Edellä esitetyt tiedot perustuvat Natura-tietolomakkeen tiivistelmään. Natura-arvioinneissa tulee käyttää varsinaisia Natura-tietolomakkeen (Natura Data Form) tietoja, jotka sisältävät laji- ja luontotyyppikohtaisia arviointitietoja. Natura-tietolomakkeita voi tilata Suomen ympäristö- keskuksesta ja Lapin ympäristökeskuksesta." Näin pitäisi vähintään olla myös nähtävillä pidettävän aineiston osalta5. Liite III 1 vaiheen C kohdan edellyttämät Natura alueiden luokittelut ja luetteloinnit puuttuvat ympäristöministeriön kuulemisaineistosta kaikkien luontotyyppien ja lajien osalta.6. Ympäristöministeriön kuulemisaineistosta puuttui myös luettelo mm. kaikista niistä ojista, puroista tai niitä suuremmista uomista ja joista sekä vesistöistä joissa Vuollejokisimpukkaa esiintyy. VAATIMUKSET:Kohteliaimmin Pro Real Life edunvalvontayhdistys edellyttää ympäristökeskuksilta, ympäristöministeriöltä, ja oikeusministeriöltä ensimmäisenä vaiheena1. Yhteisön vakiintuneen oikeuskäytännön noudattamista nyt nähtävillä olevien alueiden kuulemisen, valinnan ja päätösten osalta siten kuin EU:n perustamissopimus ja sen edellyttämä yhteisön vakiintunut oikeuskäytäntö edellyttää. 2. Kaikkien 1.4-30.4.2009 välisen ajan nähtävänä pidetyn Natura 2000 alueiden käsittelyn ja niistä Natura 2000 päätösten tekemisen keskeyttämistä siihen asti, kunnes Natura 2000 alueiden valintaperusteet on siirretty kansalliseen lakiin siten kuin yhteisön vakiintunut oikeuskäytäntö edellyttää.3. Silikaattikallio luontotyypin 8220 käännösvirheen korjaamista siksi, mitä EU:n luontotyyppiopas Interpretation Manual of European Union Habitats, Version EUR 15, 1996, EUR 15/2 October 1999 ja Version EUR 25, April 2003 ja nykyinen vuoden 2007 heinäkuussa julkaistu on numerolla 27 oleva edellyttää. 4. Natura 2000 alueiden valintaperusteiden siirtämistä kansalliseen lakiin siten kuin mm. EY tuomiopäätökset C-6/04 ja C-508/04 edellyttävät.Toisena vaiheena Pro Real Life edunvalvontayhdistys edellyttää kohteliaimmin ympäristökeskuksilta, ympäristöministeriöltä, ja oikeusministeriöltä5. Purkuhakemuksen tai purkuhakemuksien tekemistä korkeimmalle hallinto-oikeudelle kaikista yhteisön vakiintuneen oikeuskäytännön vastaisesti Suomessa tehdyistä valtioneuvoston Natura 2000 päätöksistä. 6. Koko Suomen kaikkien Natura 2000 alueiden valitsemista uudelleen siten kuin yhteisön vakiintunut oikeuskäytäntö eli mm. luontodirektiivin 4 artiklan 1 kohdassa sanotun liitteen III 1 vaihe edellyttää. 7. Kaikkien vaatimiensa toimenpiteiden osalta Pro Real Life edunvalvontayhdistys edellyttää kohteliaimmin kirjallisia vastauksia ja vastaselitysoikeutta kaikkiin mahdollisiin selityksiin ja lausuntoihin, joita sen huomautuksen ja vaatimusten osalta hankitaan ja annetaan.PERUSTELUT:1. Oikeutetut odotukset hallintolain 6 §:n, jolla Suomessa on laitettu täytäntöön EY 10 artikla, noudattamisesta. Hallintolaissa kansalaisille määrätyt oikeudelliset odotukset koskevat kaikkia virkahenkilöitä Suomessa. Hallintolaki 6.6.2003/434Hyvän hallinnon perusteet6 §Hallinnon oikeusperiaatteetViranomaisen on kohdeltava hallinnossa asioivia tasapuolisesti sekä käytettävä toimivaltaansa yksinomaan lain mukaan hyväksyttäviin tarkoituksiin. Viranomaisen toimien on oltava puolueettomia ja oikeassa suhteessa tavoiteltuun päämäärään nähden. Niiden on suojattava oikeusjärjestyksen perusteella oikeutettuja odotuksia. (lihavointi kirjoittajan)2. EY tuomioistuimen vakiinnuttama oikeuskäytäntö, jota Suomi on 8.12.1994 perustuslain säätämisjärjestyksessä hyväksytyllä lailla 8.12./1540 sitoutunut noudattamaan.Kohdasta 3 eteenpäin olevien EY tuomio-osoitteiden jälkeen olevien sisennettyjen kappaleiden numerointi on kyseisen tuomion tiivistelmän, itse tuomion tai ratkaisuehdotuksen kohtien numeroita. Sisennetyt tuomion tiivistelmäkohdat tai perustelukohdat on poimittu laajasta aineistosta helpottamaan Suomen kaikkia virkahenkilöitä sitovien peruslähtökohtien huomioon ottamista. 3. Yhteisöoikeuden etusijan "peruspäätös" mm. tiivistelmän kohta 3 eli;6/64http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61964J0006:FI:HTML3. Toisin kuin tavanomaisilla kansainvälisillä sopimuksilla, ETY:n perustamissopimuksella on perustettu oma oikeusjärjestys, joka on sisällytetty perustamissopimuksen voimaantullessa jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksiin ja jota jäsenvaltioiden tuomioistuinten on sovellettava.Perustamalla rajoittamattomaksi ajaksi yhteisön, jolla on omat toimielimet, oikeushenkilöllisyys, oikeuskelpoisuus, kelpoisuus edustaa itseään kansainvälisissä yhteyksissä ja todellista toimivaltaa, joka perustuu jäsenvaltioiden toimivallan rajoittamiseen tai siirtämiseen yhteisölle, jäsenvaltiot ovat rajoittaneet suvereeneja oikeuksiaan ja luoneet säännöstön, jota sovelletaan niiden kansalaisiin sekä jäsenvaltioihin itseensä. Yhteisöstä peräisin olevien säännösten sisällyttämisestä jäsenvaltioiden lainsäädäntöön ja yleisemmin perustamissopimuksen sanamuodosta ja tarkoituksesta seuraa, että jäsenvaltiot eivät voi asettaa myöhempää omaa säännöstään etusijalle vastavuoroisesti hyväksymäänsä oikeusjärjestykseen nähden. Tällainen säännös ei voi estää yhteisön oikeusjärjestyksen soveltamista. Mitään kansallisia säännöksiä ei voida asettaa tuomioistuimessa etusijalle perustamissopimukseen perustuvaan oikeuteen nähden, joka on itsenäinen oikeuslähde ja jolla on erityiset alkuperäiset ominaispiirteensä, koska muuten perustamissopimuksen nojalla annettu lainsäädäntö menettää yhteisöluonteensa ja itse yhteisön oikeudellinen perusta saatetaan kyseenalaiseksi.Jäsenvaltioiden toteuttama perustamissopimuksen määräysten mukaisten oikeuksien ja velvoitteiden siirto kansallisesta oikeusjärjestyksestä yhteisön oikeusjärjestykseen rajoittaa pysyvästi jäsenvaltioiden suvereeneja oikeuksia.4. EY tuomioistuimen 23.4.2009 asiassa C-362/06 P antaman tuomion perustelukohdat 42 ja 43 EY 10 artiklan noudattamiseksihttp://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62006J0362:FI:HTMLYhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta42 Toisin kuin valittajat väittävät, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamus, jonka mukaan tämän asian valittajien vaatimukset, joilla pyrittiin riidanalaisen päätöksen kumoamiseen, oli jätettävä tutkimatta, ei merkitse oikeussuojan epäämistä. 43 Tämän osalta on muistutettava, että kuten valituksenalaisen määräyksen 63 kohdasta ilmenee, yksityisten on voitava saada tehokasta oikeussuojaa niille oikeuksille, jotka heille yhteisön oikeusjärjestyksen mukaan kuuluvat. Sellaisten luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden oikeussuoja, jotka eivät EY 230 artiklan neljännessä kohdassa mainittujen tutkittavaksi ottamisen edellytysten vuoksi voi suoraan riitauttaa riidanalaisen päätöksen kaltaisia yhteisön toimia, on varmistettava tehokkaasti kansallisissa tuomioistuimissa käytettävissä olevilla oikeussuojakeinoilla. Niillä on EY 10 artiklassa määrätyn lojaalin yhteistyön periaatteen mukaisesti velvollisuus mahdollisuuksien mukaan tulkita ja soveltaa oikeussuojakeinojen käyttöä koskevia kansallisia menettelysääntöjä siten, että luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat riitauttaa tuomioistuimissa sellaisen päätöksen tai muun kansallisen toimen laillisuuden, joka liittyy nyt kyseessä olevan kaltaisen yhteisön toimen soveltamiseen niiden osalta, vetoamalla viimeksi mainitun toimen pätemättömyyteen sekä vaatimalla näitä tuomioistuimia esittämään yhteisöjen tuomioistuimelle tältä osin ennakkoratkaisukysymyksiä (asia C-15/06 P, Regione Siciliana v. komissio, tuomio 22.3.2007, Kok., s. I-2591, 39 kohta).5. EY perustamissopimuksen 10 artiklan velvoitteet edellyttävät noudattamaan direktiiviä siitä lähtien kuin se on saavuttanut lainvoiman (Tuomion C-453/00 perustelukohta 21).http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62000J0453:FI:HTML21 Tulkinnalla, jonka yhteisöjen tuomioistuin EY 234 artiklassa sille annettua toimivaltaa käyttäen antaa yhteisön oikeussäännölle, selvennetään ja täsmennetään kyseisen oikeussäännön merkitystä ja ulottuvuutta niin, että yhteisöjen tuomioistuimen tulkinnasta ilmenee, miten tätä oikeussääntöä täytyy tai olisi täytynyt tulkita ja soveltaa sen voimaantulosta lähtien (ks. mm. asia 61/79, Denkavit italiana, tuomio 27.3.1980, Kok. 1980, s. 1205, Kok. Ep. V, s. 149, 16 kohta ja asia C-50/96, Deutsche Telekom, tuomio 10.2.2000, Kok. 2000, s. I-743, 43 kohta). 6. EY perustamissopimuksen 10 artiklaan perustuva yhteistyön velvoite edellyttää tuomion C-453/00 perusteella lopullisen hallintopäätöksen uudelleen tutkimista. Perustelukohdat 26 ja 27 sekä itse tuomiohttp://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62000J0453:FI:HTML26 Kuten asiakirja-aineistosta ilmenee, tilanne on seuraavanlainen. Ensinnäkin kansallisen oikeuden mukaan hallintoelin voi muuttaa kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa kyseessä olevaa lopullista päätöstä. Toiseksi hallintopäätöksestä on tullut lopullinen vasta sellaisen kansallisen tuomioistuimen antaman tuomion jälkeen, jonka ratkaisuihin ei saa hakea muutosta. Kolmanneksi tämä tuomio perustui yhteisöjen tuomioistuimen myöhemmin antama tuomio huomioon ottaen virheelliseen yhteisön oikeuden tulkintaan, johon päädyttiin esittämättä yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymystä, vaikka EY 234 artiklan kolmannessa kohdassa määrätyt edellytykset täyttyivät. Neljänneksi kyseessä oleva henkilö on kääntynyt hallintoelimen puoleen välittömästi saatuaan tietää tästä yhteisöjen tuomioistuimen tuomiosta. 27 Tällaisessa tilanteessa kyseisellä hallintoelimellä on EY 10 artiklaan perustuvaa yhteistyön periaatetta sovellettaessa velvollisuus tutkia uudelleen tämä päätös yhteisöjen tuomioistuimen tällä välin antaman, sovellettavaa yhteisön oikeuden säännöstä koskevan tulkinnan huomioon ottamiseksi. Hallintoelimen on ratkaistava tämän uudelleentutkinnan tulosten perusteella, miltä osin sen on muutettava kyseistä päätöstä, jolloin kolmansien intressejä ei voida loukata.Yhteisön tuomioistuimen ratkaisu:EY 10 artiklaan perustuva yhteistyön periaate edellyttää, että hallintoelimen, jolle on esitetty hakemus lopullisen hallintopäätöksen uudelleen tutkimisesta, jotta se ottaisi huomioon yhteisöjen tuomioistuimen tällä välin antaman, sovellettavaa oikeussääntöä koskevan tulkinnan, on tutkittava uudelleen tämä päätös, jos– sillä on kansallisen lainsäädännön mukaan toimivalta muuttaa tätä päätöstä– kyseisestä päätöksestä on tullut lopullinen sitä viimeisenä oikeusasteena käsitelleen kansallisen tuomioistuimen tuomion takia– tämä tuomio perustui yhteisöjen tuomioistuimen tämän tuomion jälkeen antama oikeuskäytäntö huomioon ottaen virheelliseen yhteisön oikeuden tulkintaan, johon päädyttiin esittämättä yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymystä, vaikka EY 234 artiklan kolmannessa kohdassa määrätyt edellytykset täyttyivät– kyseessä oleva henkilö on kääntynyt hallintoelimen puoleen välittömästi saatuaan tietää kyseisestä oikeuskäytännöstä.7. Päätös C-2/06 on suora jatke aiemmin tehdylle C-453/00 päätökselle. Siinä on yhteisön tuomioistuimen suuren jaoston 12.2.2008 tekemä tuore tulkinta EY 10 artiklan tulkinnasta. Sen tiivistelmässä sanotaan selkeästi ja täsmällisesti miten jäsenvaltion on EY 10 artiklan edellyttämänä meneteltävä.http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62006J0002:FI:HTMLYhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.2.2008Tuomion tiivistelmä1. Jäsenvaltiot – Velvoitteet – Yhteistyövelvollisuus – Hallintoelimen velvollisuus tutkia uudelleen lopullinen hallintopäätös yhteisöjen tuomioistuimen tällä välin antaman, sovellettavaa oikeussääntöä koskevan tulkinnan huomioon ottamiseksi(EY 10 artikla)2. Jäsenvaltiot – Velvoitteet – Yhteistyövelvollisuus – Hallintoelimen velvollisuus tutkia uudelleen lopullinen hallintopäätös yhteisöjen tuomioistuimen tällä välin antaman, sovellettavaa oikeussääntöä koskevan tulkinnan huomioon ottamiseksi(EY 10 artikla)1. Hallintoelimessä käytävässä sellaisessa menettelyssä, jonka tarkoituksena on asiaa viimeisenä oikeusasteena käsitelleen tuomioistuimen antaman tuomion perusteella lopulliseksi tulleen hallintopäätöksen uudelleen tutkiminen, kun tämä tuomio perustuu sen jälkeiseen yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön nähden yhteisön oikeuden virheelliseen tulkintaan, ei yhteisön oikeudessa edellytetä, että pääasian kantaja on vedonnut yhteisön oikeuteen valtionsisäisen oikeuden mukaisessa muutoksenhaussa, jonka tämä on käynnistänyt tuomioistuimessa kyseisen päätöksen johdosta. Vaikka yhteisön oikeudessa ei edellytetä, että hallintoelimellä olisi lähtökohtaisesti velvollisuus muuttaa hallintopäätöstä, josta on tullut lopullinen, erityiset seikat voivat EY 10 artiklaan perustuvan yhteistyön periaatteen nojalla nimittäin kuitenkin edellyttää, että tällainen hallintoelin tutkii uudelleen lopulliseksi tulleen hallintopäätöksen, jotta yhteisöjen tuomioistuimen asian kannalta merkityksellisestä yhteisön oikeussäännöksestä myöhemmin esittämä tulkinta voidaan ottaa huomioon. Edellytyksistä, joihin tällainen uudelleen tutkimista koskeva velvollisuus voi perustua, edellytystä, jonka mukaan viimeisenä oikeusasteena asiaa käsitelleen tuomioistuimen tuomio, jonka nojalla riitautetusta hallintopäätöksestä on tullut lopullinen, perustui yhteisöjen tuomioistuimen myöhempi oikeuskäytäntö huomioon ottaen virheelliseen yhteisön oikeuden tulkintaan, johon päädyttiin esittämättä yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymystä, ei voida tulkita siten, että sillä asetetaan asianosaisille velvollisuus tuoda kansallisessa tuomioistuimessa esiin kyseinen yhteisön oikeuden kysymys. Tältä osin riittää, että joko asiaa viimeisenä oikeusasteena käsittelevä kansallinen tuomioistuin on tutkinut mainitun yhteisön oikeuden kysymyksen, jonka tulkinta on yhteisöjen tuomioistuimen myöhemmin antaman tuomion valossa osoittautunut virheelliseksi, tai että kyseinen tuomioistuin olisi voinut tutkia sen viran puolesta. Vaikka yhteisön oikeus ei velvoita kansallisia tuomioistuimia ottamaan viran puolesta esille yhteisön säännösten rikkomista koskevaa perustetta silloin, kun niiden olisi tällaisen perusteen tutkimisessa ylitettävä asianosaisten rajaaman riita-asian kohde, näiden tuomioistuinten on nimittäin viran puolesta tutkittava pakottavaa yhteisön oikeussääntöä koskevat perusteet, jos näillä tuomioistuimilla on kansallisen oikeuden nojalla velvollisuus tai oikeus tehdä se pakottavaan kansalliseen oikeussääntöön nähden. (ks. 37–39 ja 44–46 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)2. Yhteisön oikeudessa ei aseteta mitään ajallista rajoitusta lopulliseksi tulleen hallintopäätöksen uudelleen tutkimista koskevan pyynnön esittämiselle. Jäsenvaltioilla on kuitenkin edelleen vapaus yhdenmukaisesti yhteisön tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteiden kanssa vahvistaa kohtuulliset muutoksenhakua koskevat määräajat. (ks. 60 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)8. Kun EY tuomioistuin ei myöntänyt 23.4.2009 asiaan C-362/06 P antamassaan tuomiossa kanneoikeutta Natura 2000 alueiden kansallisen vaiheen valintaperusteiden tutkimiseksi EY tuomioistuimessa, määräaika kansallisen tuomioistuimen puoleen kääntymiseen tulee alkaa aikaisintaan tuosta EY tuomiosta, jossa tavallisten EU-kansalaisten kanneoikeus evättiin. 9. Suomessa Natura 2000 alueiden valintaperusteiden täytäntöönpanona on KHO:n ilman ennakkoratkaisun pyytämistä hyväksymänä luonnonsuojelulain 64§, joka yhteisön tuomioistuimen tuomioilla 6/04 ja 508/04 vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on vain pelkkä hallinnollinen yleismääräys, eikä näin riitä täyttämään Natura 2000 alueiden valintaperusteiden siirtämistä kansalliseen lakiin selkeästi ja täsmällisesti. Eli siten kuin EY tuomioiden C-6/04 ja C-508/04 tiivistelmissä ja perustelukohdissa edellytetään.10. Suomessa vallitseva, vain hallinnollisiin yleismääräyksiin perustuva Natura 2000 alueiden valintamenettelytilanne ja luontodirektiivin kansalliseen lakiin siirtäminen on jopa täydellisesti yhteisöoikeuden vakiintuneen oikeuskäytännön vastainen. (Mm. päätökset C-6/04 ja C-508/04 sekä C-507/04 plus liitetiedostona oleva 10.2.2009 päivätty teksti)http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62004J0006:FI:HTMLPäätös C-6/04 tiivistelmäkohta ja perustelukohdat 25 ja 26Olennaisin osa tuomion C-6/04 tiivistelmäkohtaa 1Tarkka täytäntöönpano on kuitenkin erityisen tärkeää, kun yhteisen luonnonperinnön hoito on uskottu kullekin jäsenvaltiolle sen alueella. Tästä seuraa, että kun on kyse luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetusta direktiivistä 92/43, jossa vahvistetaan monimutkaisia ja teknisiä sääntöjä ympäristöoikeuden alalla, jäsenvaltioiden on erityisesti huolehdittava siitä, että niiden lainsäädäntö, jonka tarkoituksena on varmistaa tämän direktiivin täytäntöönpano, on selkeä ja täsmällinen myös kansallisille viranomaisille kyseisen direktiivin 11 artiklassa, 12 artiklan 4 kohdassa ja 14 artiklan 2 kohdassa asetettujen keskeisten tarkkailu- ja seurantavelvoitteiden osalta. (ks. 21, 22, 25 ja 26 kohta)11. Tuomion C-6/04 perustelukohdat 25 ja 26 edellyttävät myös 4 artiklassa ja siinä sanotussa liitteessä III, sen 1 vaiheen edellyttämien valintaperusteiden selkeää ja täsmällistä siirtämistä kansalliseen lakiin 25 Toiseksi on todettava, että kyseisen direktiivin johdanto-osan neljännestä ja yhdennestätoista perustelukappaleesta ilmenee, että uhanalaiset elinympäristöt ja lajit ovat osa yhteisön luonnonperintöä ja niihin kohdistuvat uhat ovat usein luonteeltaan maiden rajat ylittäviä, joten kaikki jäsenvaltiot vastaavat yhdessä suojelutoimenpiteiden toteuttamisesta. Kuten julkisasiamies totesi ratkaisuehdotuksensa 11 kohdassa, tarkka täytäntöönpano on näin ollen erityisen tärkeää käsiteltävänä olevan kaltaisessa tapauksessa, jossa yhteisen luonnonperinnön hoito on uskottu kullekin jäsenvaltiolle sen alueella (ks. vastaavasti luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (EYVL L 103, s. 1) osalta asia 262/85, komissio v. Italia, tuomio 8.7.1987, Kok. 1987, s. 3073, 39 kohta ja asia C-38/99, komissio v. Ranska, tuomio 7.12.2000, Kok. 2000, s. I-10941, 53 kohta). 26 Tästä seuraa, että kun on kyse luontodirektiivistä, jossa vahvistetaan monimutkaisia ja teknisiä sääntöjä ympäristöoikeuden alalla, jäsenvaltioiden on erityisesti huolehdittava siitä, että niiden lainsäädäntö, jonka tarkoituksena on varmistaa tämän direktiivin täytäntöönpano, on selkeä ja täsmällinen myös kansallisille viranomaisille kyseisen direktiivin 11 artiklassa, 12 artiklan 4 kohdassa ja 14 artiklan 2 kohdassa asetettujen keskeisten tarkkailu- ja seurantavelvoitteiden osalta.12. Päätös korostaa kansallisen lain sisältöä. Päätös on tiukennettu jatko 20.10.2005 annetulle EY tuomiolle C-6/04. Pelkät hallinnolliset määräykset eivät riitä luontodirektiivin kansalliseen lakiin siirtämiseksi.http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62004J0508:FI:HTMLItävallan tasavaltaJäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 92/43/ETY – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu – TäytäntöönpanotoimenpiteetTuomion tiivistelmä1. Ympäristö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu – Direktiivi 92/43 – Yhteisen luonnonperinnön hoito(EY 249 artiklan kolmas kohta; neuvoston direktiivi 92/43)2. Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Direktiivit – Täytäntöönpano jäsenvaltioissa(EY 249 artiklan kolmas kohta; neuvoston direktiivi 92/43)3. Ympäristö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu – Direktiivi 92/43 – Tarvittavien suojelutoimien toteuttaminen(Neuvoston direktiivin 92/43 6 artiklan 1 kohta)4. Ympäristö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu – Direktiivi 92/43 – Eläinlajien suojelu – Poikkeukset(Neuvoston direktiivin 92/43 12–14 artikla, 15 artiklan a ja b alakohta ja 16 artikla)5. Ympäristö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu – Direktiivi 92/43 – Eläinlajien suojelu – Poikkeukset(Neuvoston direktiivin 92/43 12–14 artikla, 15 artiklan a ja b alakohta ja 16 artikla)1. Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43 neljännestä ja yhdennestätoista perustelukappaleesta ilmenee, että direktiivissä tarkoitetut elinympäristöt ja lajit ovat osa yhteisön luonnonperintöä ja että niihin kohdistuvat uhat ovat usein maiden rajat ylittäviä, joten suojelutoimenpiteiden toteuttaminen on kaikkien jäsenvaltioiden yhteisellä vastuulla. Silloin kun yhteisen luonnonperinnön hoito on uskottu kullekin jäsenvaltiolle sen alueella, tarkka täytäntöönpano on erityisen tärkeää. (ks. 57 ja 58 kohta)2. Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetulla direktiivillä 92/43 annetaan monimutkaisia ja teknisiä sääntöjä ympäristöoikeuden alalla, ja jäsenvaltioiden on tästä syystä erityisesti huolehdittava siitä, että niiden se lainsäädäntö, jonka tarkoituksena on varmistaa tämän direktiivin täytäntöönpano, on selkeä ja täsmällinen.Erään jäsenvaltion hallituksen väitettä, jonka mukaan kansallisen oikeuden säännöstä tulkitaan joka tapauksessa direktiivin mukaisella tavalla, kun suojelutoimenpiteitä tarvitaan, ei tältä osin voida hyväksyä. Kansallisen oikeuden säännösten tällainen direktiivin mukainen tulkinta ei yksinään voi olla riittävän selvää ja täsmällistä, jotta sillä täytettäisiin oikeusvarmuuden asettamat vaatimukset.Pelkällä hallintokäytännöllä, jolle on ominaista se, että hallintoelimet voivat halutessaan muuttaa sitä, ja jota ei riittävällä tavalla tehdä julkiseksi, ei lisäksi voida katsoa pantavan täytäntöön niitä velvoitteita, joita jäsenvaltioilla on, kun ne panevat direktiivin täytäntöön. (ks. 73, 78 ja 80 kohta)3. Yhteisöjen lainsäätäjä on luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43 6 artiklan 1 kohdassa käyttämillään ilmaisuilla halunnut asettaa jäsenvaltioille velvollisuuden toteuttaa sellaiset tarvittavat suojelutoimenpiteet, jotka vastaavat direktiivin liitteissä I ja II tarkoitettujen luontotyyppien ja lajien asettamia ekologisia vaatimuksia, millä suljetaan pois se, että jäsenvaltioilla olisi tässä suhteessa harkintavaltaa, ja rajoitetaan kansallisten viranomaisten mahdollinen lainsäädäntö- tai päätösvalta koskemaan näiden toimenpiteiden toteuttamisessa käytettäviä teknisiä keinoja ja valintoja. (ks. 76 ja 87 kohta)13. Päätöksen C-507/04 kohta 162 edellyttää ja korostaa direktiivien täsmällistä ja selkeää täytäntöönpanoahttp://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62004J0507:FI:HTML162 Mitä tulee Itävallan tasavallan väitteeseen, joka koskee direktiivin mukaista täytäntöönpanoa, on riittävää muistuttaa, että pelkkää hallintokäytäntöä, jolle on ominaista se, että hallintoelimet voivat halutessaan muuttaa sitä, ja jota ei riittävällä tavalla tehdä julkiseksi, ei voida pitää direktiivin täytäntöönpanon mukaisten velvoitteiden pätevänä täyttämisen muotona (ks. vastaavasti asia C-197/96, komissio v. Ranska, tuomio 13.3.1997, Kok. 1997, s. I-1489, 14 kohta; asia C-358/98, komissio v. Italia, tuomio 9.3.2000, Kok. 2000, s. I-1255, 17 kohta ja asia C-33/03, komissio v. Yhdistynyt kuningaskunta, tuomio 10.3.2005, Kok. 2005, s. I-1865, 25 kohta).14. Suomessa Natura 2000 alueiden valintaperusteita ei ole siirretty kansalliseen lakiin. Tuomiossa C-478/99 kanteen hylkäämiseksi riitti liitteen mainitseminen lain perusteluissa. Kyseistä tulkintaa ei voi soveltaa Suomessa eikä Suomen osalla, koska luontodirektiivin liitettä III ei mainita missään LsL:n pykälässä. Ei edes LsL:n perusteluissa. LsL:n 64§ on ns. "plankko valtakirja" ja antaa hallinnolle täyden vapauden soveltaa mitä valintaperustetta tahansa. Ottamatta huomioon ollekaan sitä, että koko Luontodirektiivin 4 artikla ja siinä sanotun liitteen III 1. vaihe on täsmällinen, selkeä ja tyhjentävä jäsenvaltioiden ja EY:n oikeuskäytännön noudatettavaksi edellyttämä määräyskokonaisuus Natura 2000 alueiden kansallisen valinnan toteuttamiseksihttp://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61999J0478:FI:HTMLTuomion C-478/99TiivistelmäJokaisella jäsenvaltiolla, jolle direktiivi on osoitettu, on velvollisuus toteuttaa osana kansallista oikeusjärjestystä ja direktiivissä asetettujen tavoitteiden mukaisesti kaikki direktiivin täyden vaikutuksen varmistamiseksi tarvittavat toimenpiteet. On välttämätöntä, että kansallisista täytäntöönpanotoimista johtuva oikeudellinen tilanne on riittävän täsmällinen ja selvä ja että oikeudensaajat ovat tietoisia kaikista oikeuksistaan ja voivat tarpeen vaatiessa toteuttaa ne kansallisessa tuomioistuimessa.Tämä viimeksi mainittu edellytys on erityisen tärkeä silloin, kun kyseisen direktiivin tarkoituksena on oikeuksien myöntäminen toisten jäsenvaltioiden kansalaisille, kuten kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetussa direktiivissä 93/13/ETY. Siltä osin kuin on kyse direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta liitteestä, tämän säännöksen sanamuodon mukaan kyseessä oleva liite sisältää ohjeellisen luettelon, joka ei ole tyhjentävä, niistä ehdoista, joita voidaan pitää kohtuuttomina. On selvää, että luettelossa olevaa ehtoa ei välttämättä ole pidettävä kohtuuttomana ja että päinvastoin sellainen ehto, joka ei ole luettelossa, voidaan todeta kohtuuttomaksi. Koska direktiivin liitteenä olevassa luettelossa ei rajoiteta sitä harkintavaltaa, joka kansallisilla viranomaisilla on ehdon kohtuuttoman luonteen arvioinnissa, luettelolla ei pyritä myöntämään kuluttajille enempää oikeuksia kuin direktiivin 3-7 artiklasta seuraa. Luettelolla ei muuteta lainkaan direktiivissä säädettyä tavoitetta, joka sellaisenaan velvoittaa jäsenvaltioita.Tästä seuraa, että direktiivin täysi vaikutus voidaan taata riittävän täsmällisillä ja selkeillä oikeudellisilla puitteilla ilman, että direktiivin liitteenä olevaa luetteloa sisällytetään niihin säännöksiin, joilla direktiivi saatetaan osaksi kansallista oikeutta. Koska direktiivin liitteenä oleva luettelo on ohjeellinen ja selventävä, se on tiedonlähde direktiivin täytäntöönpanotoimia soveltaville kansallisille viranomaisille ja yksityisille, joita kyseiset täytäntöönpanotoimet koskevat. Näin ollen jäsenvaltioiden on direktiivissä säädettyyn tavoitteeseen päästäkseen valittava täytäntöönpanolle sellainen muoto ja sellaiset keinot, jotka tarjoavat riittävästi takuita siitä, että yleisöllä on mahdollisuus saada liitteestä tieto.( ks. 15, 18 ja 20-22 kohta )15. Kun tuomion C-508/04 tiivistelmässä perustellusti todetaan perustellusti,"Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43 neljännestä ja yhdennestätoista perustelukappaleesta ilmenee, että direktiivissä tarkoitetut elinympäristöt ja lajit ovat osa yhteisön luonnonperintöä ja että niihin kohdistuvat uhat ovat usein maiden rajat ylittäviä, joten suojelutoimenpiteiden toteuttaminen on kaikkien jäsenvaltioiden yhteisellä vastuulla. Silloin kun yhteisen luonnonperinnön hoito on uskottu kullekin jäsenvaltiolle sen alueella, tarkka täytäntöönpano on erityisen tärkeää." ,Suomessa kansallista lakia ei ole voitu tulkita oikein Natura 2000 alueiden valintaperusteiden osalta, koska valintaperusteita ei kansallisessa laissa ole. EY 10 artiklan velvoittamana virheellinen menettely on korjattava siitä huolimatta, vaikka sen olisi tehnyt riippumaton elin.http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62004J0508:FI:HTMLMillä perusteella ja kenen myöntämänä virkahenkilöt Suomessa ovat saaneet luvan poiketa EY 10 artiklan noudattamisesta. Kysymys on aiheellinen, kun EY tuomiolla C-129/00 yhteisön vakiintunut oikeuskäytäntö edellyttää korjaamaan virheellisen menettelyn, vaikka sen on tehnyt riippumaton elin.http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62000J0129:FI:HTMLTuomion C-129/00Tiivistelmän kohta 1Jäsenvaltion voidaan lähtökohtaisesti todeta EY 226 artiklan nojalla jättäneen noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan riippumatta siitä, mikä tämän valtion elin on toiminnallaan tai laiminlyönnillään aiheuttanut jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen, ja vaikka kyseessä on perustuslakien nojalla riippumaton elin. ks. 29 kohta 16. Pro Real Life edunvalvontayhdistys perustelee huomautustaan ja vaatimuksiaan myös sillä, että yksityisten henkilöiden ja yhdistysten valitukset eivätkä purkuhakemukset ole EY tuomioistuimelle lukuisasti esitettäväksi vaadituista ennakkoratkaisupyynnöistä huolimatta menestyneet korkeimmassa hallinto-oikeudessa. (KHO menestymiseksi ei kenenkään toimesta voida lukea esim. sellaista Kolovirta- Vaalunvirta- Pyttyselkä norpansuojelualeen tapausta, jossa rannasta lähes kilometrin etäisyydelle sisämaahan päin ulottuneen vanhan metsän alueen KHO joutui poistamaan ilmeisesti siksi, että norpat eivät pesi puussa. 17. Pro Real Life edunvalvontayhdistys odottelee Suomen viranomaisten toimenpiteitä ja ihmettelee, miksi EY tuomioistuin toimi asiassa C-362/06 P vastoin aikaisempaa oikeuskäytäntöään eli asiassa C-326/05 P antamansa tuomion tiivistelmässä ja sen perustelukohdissa sanottua vastaan? Miksi EY tuomioistuin ei antanut sitä oikeusvarmuutta ja sen takaamaa oikeussuojaa, mikä sen velvollisuuksiin tällaisissa tapauksissa jo sen omienkin päätösten ja julkisasiamiehen asiassa C-362/06 P 23.10.2008 antaman ratkaisuehdotuksen mukaan kiistattomasti kuuluu? 18. Tässä osoitelinkki, josta avautuu tuomion C-326/05 P tiivistelmä ja perustelukohdat, joiden noudattamista asian C-362/06 P oikeudellisten kysymysten ratkaiseminen olisi ehdottomasti edellyttänyt yhteisön tuomioistuinta noudattamaan omaa aikaisempaa yhteisön vakiintuneeksi oikeuskäytännöksi tekemäänsä linjaustaan.http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62005J0326:FI:HTMLAsia C-326/05 P Industrias Químicas del Vallés SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissioTuomion tiivistelmä (kohdasta 3 sen kaksi viimeistä kappaletta)Tämän harkintavallan käyttö ei kuitenkaan jää laillisuusvalvonnan ulkopuolelle. Yhteisöjen tuomioistuinten tehtävänä on nimittäin valvoa, että menettelysääntöjä on noudatettu, että komission huomioon ottamat tosiseikat pitävät asiallisesti paikkansa, ettei näitä tosiseikkoja ole arvioitu ilmeisen virheellisesti ja ettei harkintavaltaa ole käytetty väärin.Erityisesti silloin, kun asianosainen vetoaa ilmeiseen arviointivirheeseen, jonka toimivaltainen toimielin on väitetysti tehnyt, yhteisöjen tuomioistuinten on tarkistettava, onko kyseinen toimielin tutkinut huolellisesti ja puolueettomasti kaikki kyseiseen asiaan liittyvät merkitykselliset seikat, eli seikat, joihin asiassa tehdyt päätelmät perustuvat. (ks. 74–77 kohta)19. Pro Real Life edunvalvontayhdistys ihmettelee todella miksi EY komission valvontavelvollisuuden laiminlyönnit niin luontodirektiivin 4 artiklan säännösten kansalliseen lakiin siirtämisessä kuin niiden noudattamisen edellyttämässä Natura 2000 alueiden valintaperusteiden toteuttamisen valvomisessa sekä silikaattikallion käännöksessä havaitut ja komissiolle ja sittemmin EY tuomioistuimen ensimmäiselle asteelle ilmoitetut virheet ja virheellisyydet jätettiin kokonaan käsittelemättä.20. Asian C-362/06 P ratkaisuehdotusosoite ja vastuuvapauslausekkeella varustetun päätöksen saa jäljempänä olevista osoitteista. Sillä varauksella, että osoitteita ei ole muutettu, niistä avautuvat myös ne kaikki oikeustapauskokoelmapäätökset, joiden perusteella yhteisön vakiintunutta oikeuskäytäntöä kaikki Suomen virkahenkilöt ovat EY 10 artiklan perusteella noudattamaan.21. Kohteliaimmin Pro Real Life edunvalvontayhdistys liittää liitetiedostoksi kehystetyllä lisätekstillä varustetun luontodirektiivin liitteen III ja esittää lopuksi luettelona kommentteineen niiden EY tuomioiden numerot, joiden perustelu ja tiivistelmäkohdista luettuun yhdistys edellä olevan huomautuksensa ja vaatimuksensa perustaa. Huomioon otettavaksi yhdistys ilmoittaa, että osaa luettelossa olevista päätöksistä on jo edellä olevassa käytetty, mutta ei näe mm. ajanpuutteen eikä niiden avulla tapahtuneen tuomion C-362/06 P aiheuttaman tilanteen kommentoinnin seurauksena tarpeellisena niiden poistamista jäljempänä olevasta luettelosta. 1. Tässä jäljempänä osoite ja osoitteita, joista selviää, että yhteisöoikeutta ei ole Suomessa Natura 2000 alueiden valinnassa noudatettu. Tuomion C-362/06 perustelukohta 42 eikä varsinkaan perustelukohta 43 ole miltään osin Suomen osalta vapauttava, vaan kyseinen kohta EY 10 artiklan perusteella velvoittaa siirtämään mm. Natura 2000 valintaperusteet yhteisöoikeuden vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti kansalliseen lakiin (mm. tuomiopäätökset C-6/04 ja C-508/04 ja C-75/01). 2. Lisäksi ko. perustelukohta 43 edellyttää kaikkia kansallisia toimijoita, eli myös maan hallitusta ja korkeinta hallinto-oikeutta ja näitä valvovaa oikeuskansleria noudattamaan yhteisöoikeutta. Natura 2000 alueiden valintaperusteiden kansalliseen lakiin siirtämisen lisäksi perustelukohta 43 edellyttää korjaamaan Natura 2000 aluevalinnat yhteisöoikeuden vakiintuneen oikeuskäytännön edellyttämäksi. Toisin sanoen luontodirektiivin liite III 1 vaiheen edellyttämiksi. (mm. EY tuomiot C-371/98, C-67/99, C-71/99, C-220/99 ja C-117/03).3. Mikäli näin ei tapahdu, myös uusi kantelu komissiolle Natura 2000 valintaperusteiden siirtämättömyydestä kansalliseen lakiin jne. on mahdollista. 4. Mikäli Suomessa ei viipymättä toimita niin kuin EY perustamissopimuksen 10 artikla mm. Natura 2000 alueiden valintaperusteiden kansalliseen lakiin siirtäminen kansallisilta toimijoilta edellyttää, niin jo valmiina olevan aineiston pohjalta uuden kantelun tekeminen komissiolle ei tuottane vaikeuksia. Tämän jälkeen, ellei komissio edellytä Suomen kansallisia toimijoita esim. siirtämään Natura 2000 alueiden valintaperusteita kansalliseen lakiin yhteisön vakiintuneen oikeuskäytännön edellyttämällä tavalla, on seuraava vaihe kanne komission valvontavelvollisuuden laiminlyönnistä jo valmiina olevan aineiston perusteella EY tuomioistuimelle. Tällöin vastakkain ei ole yksityinen oikeussubjekti, vaan yhteisön tuomioistuin ja komissio. 5. Koska osa EY tuomiopäätöksistä on jo 1960 luvulta, tulee niissä käytettyjen artiklojen osalta ottaa huomioon keskeisimmät eli mm. vuoden 2001 Euroopan unionin lakikirjasta selviävät artiklamuutokset ja vastaavuudet seuraavasti eli, että 5 artikla on Rooman sopimuksen 10 artikla, 169 artikla on Rooman sopimuksen 226 artikla, 177 artikla on Rooman sopimuksen 234 artikla ja 189 artikla on Rooman sopimuksen 249 artikla. 6. Ensimmäisestä osoitteesta löytää EYTI:ssa 23.4.2009 annetun, miltään osin komission yhteisöoikeuden vastaisesti ylläpitämää ja hyväksymää, virheellistä menettelyä vapauttamaton ja yksityisille oikeussubjekteille puhevaltaa myöntämättömän ja mitenkään Natura 2000 asian oikeudellisia kysymyksiä käsittelemättömän tuomion C-362/06 P. 7. Yhdistyksen mielestä ei voi välttyä vaikutelmalta, että yhteisön tuomioistuimella (EYTI:lla) ei riittänyt tahtoa eikä yhteisöoikeuden oikeuskäytännön edellyttämää yksimielisyyttä kumota yhden jäsenvaltion korkeimman hallintotuomioistuimen yhdessä asiassa tekemää linjaratkaisua. Peittääkseen oman kykenemättömyytensä tai jopa haluttomuutensa varmistaa ja edellyttää, että yhteisöoikeus ja sen vakiintunut oikeuskäytäntö toteutuu Natura 2000 asiassa myös Suomessa, yhteisön tuomioistuin mm. välttääkseen edellisen lisäksi tukehtumisen tällä hetkellä 27 jäsenvaltion yksityisten kansalaisten valituksiin, johon julkisasiamiehen esittämän ja perusteellisesti perusteleman kanneoikeuden myöntäminen olisi johtanut, EY tuomioistuin tukeutui vain EY perustamissopimuksen 10 artiklan velvoittavuuden korostamiseen. 8. Poliittisluontoisella ratkaisullaan, , EY tuomioistuin korostaa ja edellyttää, että jäsenvaltion kaikkien toimijoiden on noudatettava yhteisöoikeutta. Sen suvereenia kansallisen oikeusjärjestyksen yläpuolella olevaa etuoikeutettua oikeutta, johon Suomi on perustuslain säätämisjärjestyksessä vuoden 1994 joulukuussa hyväksytyn EU:n liittymissopimuksen hyväksymisellä sitoutunut.9. Tuomion C-362/06 P perustelukohta 42 ja varsinkin perustelukohta 43 siirtää EY:n perustamissopimuksen (Rooman sopimus) 10 artiklan määräyksiin vedoten täydellisesti vastuun kaikille kansallisille toimijoille. Tämä edellyttää mm. hallituksen toimia Natura 2000 alueiden valintaperusteiden kansalliseen lakiin siirtämiseksi selkeästi ja täsmällisesti. EUROOPAN YHTEISÖNPERUSTAMISSOPIMUKSEN KONSOLIDOITU TOISINTOSISÄLLYS10 artiklaJäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi. Ne helpottavat yhteisön päämäärän toteuttamista.Ne pidättyvät kaikista toimenpiteistä, jotka ovat omiaan vaarantamaan tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamista.14. Suomessa vallitseva, vain hallinnollisiin yleismääräyksiin perustuva Natura 2000 alueiden valintamenettelytilanne ja luontodirektiivin kansalliseen lakiin siirtäminen on täydellisesti yhteisöoikeuden vakiintuneen oikeuskäytännön vastainen. (Mm. päätökset C-6/04 ja C-508/04 plus liitetiedostona oleva 10.2.2009 allekirjoittamani teksti)Päätös C-6/0425 Toiseksi on todettava, että kyseisen direktiivin johdanto-osan neljännestä ja yhdennestätoista perustelukappaleesta ilmenee, että uhanalaiset elinympäristöt ja lajit ovat osa yhteisön luonnonperintöä ja niihin kohdistuvat uhat ovat usein luonteeltaan maiden rajat ylittäviä, joten kaikki jäsenvaltiot vastaavat yhdessä suojelutoimenpiteiden toteuttamisesta. Kuten julkisasiamies totesi ratkaisuehdotuksensa 11 kohdassa, tarkka täytäntöönpano on näin ollen erityisen tärkeää käsiteltävänä olevan kaltaisessa tapauksessa, jossa yhteisen luonnonperinnön hoito on uskottu kullekin jäsenvaltiolle sen alueella (ks. vastaavasti luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (EYVL L 103, s. 1) osalta asia 262/85, komissio v. Italia, tuomio 8.7.1987, Kok. 1987, s. 3073, 39 kohta ja asia C-38/99, komissio v. Ranska, tuomio 7.12.2000, Kok. 2000, s. I-10941, 53 kohta). 26 Tästä seuraa, että kun on kyse luontodirektiivistä, jossa vahvistetaan monimutkaisia ja teknisiä sääntöjä ympäristöoikeuden alalla, jäsenvaltioiden on erityisesti huolehdittava siitä, että niiden lainsäädäntö, jonka tarkoituksena on varmistaa tämän direktiivin täytäntöönpano, on selkeä ja täsmällinen myös kansallisille viranomaisille kyseisen direktiivin 11 artiklassa, 12 artiklan 4 kohdassa ja 14 artiklan 2 kohdassa asetettujen keskeisten tarkkailu- ja seurantavelvoitteiden osalta. 15. Edellä oleva koskee myös Natura 2000 alueiden valintaperusteita. Luontodirektiivin täytäntöönpanon vastaisuuksista lisää liitetiedostona olevassa 10.2.2009 päivätyssä Markku Sahlstedt´in allekirjoittamassa tekstissä. 16. Tiedoksi se, että jäljempänä olevat osoitteet toimivat päätökset avaten nyt tällä hetkellä, mutta on mahdoton ennakoida kuinka pitkään, koska ilmeisesti uusien jäsenmaiden seurauksena EU:n suunnasta useasti ilmenneenä ilmiönä on jostain syystä ollut, että hetken perästä osoitteet eivät enää toimikaan. Tässä seuraavana EY tuomiopäätösosoitteita, jotka osoittavat täydellistä yhteisöoikeudellista oikeusvajetta Suomen osalta toteutetussa Natura 2000 asiassa.C-362/06 P http://curia.europa.eu/jurisp/cgi-bin/form.pl?lang=fi&Submit=Etsi&docrequire=alldocs&numaff=&datefs=&datefe=&nomusuel=&domaine=&mots=&resmax=100Kun em. luettelo-osoite ei enää myöhemmin mahdollista päätöksen C-362/06 P avaamista, sen saa auki laittamalla numero seuraavaan hakuformaattiosoitteeseen ja näppäilemällä Enter tai klikkaamalla etsi ruutua. Tästä osoitteesta saa auki myös julkisasiamiehen tyrmätyksi tulleen, kanteen nostajille kaikin puolin myönteisen ja oikeussuojaa sekä oikeusvarmuutta tarjonneen ratkaisuehdotuksen, jonka hyväksymättömyydellä yhteisön tuomioistuin romutti omaa uskottavuuttaan merkittävästi. http://curia.europa.eu/jurisp/cgi-bin/form.pl?lang=fiTästä saa suoraan mm. julkisasiamiehen ratkaisuehdotuksen ja vastuuvapauslausekkeella varustetun tuomion http://curia.europa.eu/jurisp/cgi-bin/form.pl?lang=fi&newform=newform&Submit=Etsi&alljur=alljur&jurcdj=jurcdj&jurtpi=jurtpi&jurtfp=jurtfp&alldocrec=alldocrec&docj=docj&docor=docor&docop=docop&docav=docav&docsom=docsom&docinf=docinf&alldocnorec=alldocnorec&docnoj=docnoj&docnoor=docnoor&typeord=ALLTYP&docnodecision=docnodecision&allcommjo=allcommjo&affint=affint&affclose=affclose&numaff=C-362%2F06+P&ddatefs=&mdatefs=&ydatefs=&ddatefe=&mdatefe=&ydatefe=&nomusuel=&domaine=&mots=&resmax=100Tästä avautuu vastuuvapauslauseketon tuomio asiassa C-362/06 Phttp://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62006J0362:FI:HTMLTästä avautuu C-362/06 P:n perustelukohdassa 43 oleva päätös C-15/06, jonka perustelukohtaan 39 EY tuomioistuin perusti kaikki oikeudelliset kysymykset ratkaisematta jättäen asiassa C-362/06 P 23.4.2009 antamansa tuomion. Yhteisön oikeuskäytännössä ratkaisun perustelut ovat sitä suvereenia ja ratkaisevaa yhteisöoikeutta, jota jäsenvaltioiden virkahenkilöillä ei ole mahdollisuutta EY 10 artiklaa rikkomatta sivuuttaa.http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62006J0015:FI:HTMLTästä avautuu päätös C-371/98 oikeustapauskokoelmapäätöksenä (ensimmäinen ennakkoratkaisu luontodirektiivin tulkinnasta (kohdat 12-16 ja 19-25) (Tuomio annettiin vasta 7.11.2000 eli lähes puoli vuotta KHO:n 14.6.2000 ilman ennakkoratkaisun pyytämistä antamien Natura 2000 valitusratkaisujen jälkeen ja sitä on noudatettava siitä lähtien kuin direktiivi tuli lainvoimaiseksi. Katso aiemmin edellä oleva tuomio C-453/00.)http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61998J0371:FI:HTMLTästä avautuu päätös C-67/99 oikeustapauskokoelmapäätöksenä. Päätös on suora jatko päätökselle C-371/98 (kohdat 31-35 ja 43)http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61999J0067:FI:HTMLTästä avautuu päätös C-71/99 oikeustapauskokoelmapäätöksenä. Päätös on suora jatko päätökselle C-371/98 (kohdat 27-28 ja 36)http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61999J0071:FI:HTMLTästä avautuu päätös C-220/99 oikeustapauskokoelmapäätöksenä. Päätös on suora jatko päätökselle C-371/98 (kohdat 31-32 ja 40)http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61999J0220:FI:HTMLTästä avautuu päätös C-117/03 oikeustapauskokoelmapäätöksenä. Päätös koskee 6 artiklan vaikutusarviointeja ja se tukeutuu päätökseen C-371/98. Päätös lähtee siitä, että vaikutusarviot on tehtävä vasta siitä lähtien ja niihin alueisiin, kun komissio on vahvistanut alueet.http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62003J0117:FI:HTMLTästä avautuu päätös C-6/04 oikeustapauskokoelmapäätöksenä. Päätöksessä määritetään implementointi eli direktiivien kansalliseen lakiin siirtäminen. (On "nuorennus" päätöksestä 6/60) Luontodirektiivin täytäntöönpanon EY oikeuskäytännön vastaisuudesta katso 9.2.2009 Markku Sahlstedt´in kirjoittama liitetiedosto.http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62004J0006:FI:HTMLMerkittävä. Päätös lähtee kansallisen lain sisällöstä. Päätös on jatko 20.10.2005 annetulle päätökselle C-6/04. Eli pelkkä hallinnollinen määräys ei riitä. Suomessa ei ole sitä hallinnollista määräystäkään. Mm. kohta 58 on C-6/04 perusteenahttp://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62004J0508:FI:HTMLSamaa direktiivien täytäntöön panemattomuutta kuin päätös C-508/04. (Mm kohta 162)http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62004J0507:FI:HTMLTästä avautuu päätös C-33/03 oikeustapauskokoelmapäätöksenä (Huom. tiivistelmäosa mm. kohta 7 ja sen viitekohta) Koskee luontodirektiivin täytäntöönpanoahttp://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62003J0098:FI:HTMLTästä avautuu päätös C-75/01 Luxemburg oikeustapauskokoelmapäätöksenä (kohta 28 jne. ja kohta 43) Osoittaa luontodirektiivien täytäntöönpanoa ennen päätöksillä C-6/04 ja C-508/04 sekä C-507/04 tiukennettua ja entisestään täsmennettyä direktiivien kansalliseen lakiin siirtämistä.http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62001J0075:FI:HTMLTästä avautuu päätös C-365/93 oikeustapauskokoelmapäätöksenä (kohta 9) Direktiivien täytäntöönpanohttp://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61993J0365:FI:HTMLTästä avautuu valitusasiapäätös, johon yhteisö ensimmäisen asteen tuomioistuin asiassa T-150/05 tukeutui, mutta unohti tiivistelmäkohdassa 4 sanotun. Kyseisen kohdan 4 tulee koskea myös EY tuomioistuinta, ainakin silloin, kun on kiistattomasti osoitettavissa ettei kansallinen tuomioistuin noudata yhteisöoikeutta. Tästä avautuu päätös C-127/02http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62002J0127:FI:HTMLYhteisöoikeuden etusijan "peruspäätös" (mm. tiivistelmän kohta 3, jossa sanotaan suoraan mitä oikeutta jäsenvaltiossa noudatetaan. Valitettavasti tuomiossa C-362/06 P yhteisön tuomioistuin ei velvoittanut komissiota valvomaan, että myös jäsenvaltio Suomi on velvollinen noudattamaan yhteisön vakiintunutta oikeuskäytäntöä Natura 2000 alueiden valinnassa)6/64http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61964J0006:FI:HTMLYhteisöoikeuden toteutuminen EY tuomioistuin ei voi suoraan kumota jäsenvaltion päätöksiä, muuta voi käsitellä kansallisen tuomioistuinkäsittelyn puuttumisesta huolimatta asian mm. tiivistelmän kohdat 2 ja 4. Suomessa on käytetty kaikki keinot, mutta yhteisöoikeus ei ole toteutunut. Tästä syystä asia olisi ollut tutkittava EY tuomioistuimessa.6/60http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61960J0006:FI:HTMLHelsingissä 30.04.2009Pro Real Life edunvalvontayhdistysTom JärvinenPuheenjohtajaKyllikki ArohonkaVarapuheenjohtajaOhessa liitteenä kehystetyllä lisätekstillä varustettu luontodirektiivin liite III ja tiivistelmäosa silikaattikallion käännösvirheestä sekä teksti luontodirektiivin 4 artiklan täytäntöönpanon yhteisöoikeuden vastaisuuksista sekä kaikki edellä olevassa tekstissä luetellut ja niiden osoitteista luettavat ja tulostettavat EY tuomiot.
Yhteisöjen tuomioistuin on antanut 23.4.2009 tuomio asiassa C-362/06 P. Kysymys on Markku Sahlstedtin ja MTK:n ynnä muiden valituksesta, mikä on käsitelty seuraavan otsikon alla: Muutoksenhaku – Luontotyyppien suojelu – Komission päätöksellä hyväksytty luettelo boreaalisen vyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeänä pitämistä alueista – Luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden tästä päätöksestä nostaman kumoamiskanteen tutkittavaksi ottaminen. Valittajat ovat valittaneet siitä, että Suomessa Natura on toteutettu vastoin direktiivejä ja EY-tuomioistuimen päätöksiä. Jokaisen jäsenvaltion on laadittava liitteessä III (1 vaihe) vahvistettujen perusteiden ja asianmukaisen tieteellisen tietämyksen perusteella luettelo alueista, josta ilmenee, mitä liitteen I luontotyyppejä ja liitteen II luontaisia lajeja sen kansallisella alueella olevilla alueilla on. Luettelo on toimitettava komissiolle kolmen vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksiantamisesta yhdessä kutakin aluetta koskevien tietojen kanssa. Näihin tietoihin kuuluu alueen kartta, nimi, sijainti ja laajuus sekä liitteessä III (1 vaihe) eriteltyjen perusteiden soveltamisesta saadut tiedot, ja ne on toimitettava lomakkeella, jonka komissio on valmistellut 21 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.Suomessa näin ei ole tehty.Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus EY-tuomioistuimen ratkaisuehotuksen valmistelee julkisasiamies. Julkisasiamies on ratkaisuehdotuksessaaan tehnyt hyvää työtä ja tehnyt oikean ja lain-ja oikeudenmukaisen ratkaisuehdotuksen.Katso julkisasiamiehen ratkaisuehdotus http://curia.europa.eu/jurisp/cgi-bin/form.pl?lang=fi&newform=newform&Submit=Etsi&alljur=alljur&jurcdj=jurcdj&jurtpi=jurtpi&jurtfp=jurtfp&alldocrec=alldocrec&docj=docj&docor=docor&docop=docop&docav=docav&docsom=docsom&docinf=docinf&alldocnorec=alldocnorec&docnoj=docnoj&docnoor=docnoor&typeord=ALLTYP&docnodecision=docnodecision&allcommjo=allcommjo&affint=affint&affclose=affclose&numaff=C-362%2F06+P&ddatefs=&mdatefs=&ydatefs=&ddatefe=&mdatefe=&ydatefe=&nomusuel=&domaine=&mots=&resmax=100EY-tuomioistuimen ratkaisuEy-tuomioistuimessa vastassa oli EU-komissio. Suomen valtio oli väliintulollaan ilmoittanut tukevansa EU-komissioita jota tuki myös Espanjan valtio. Asetelma oikeuden toteutumiseen oli mahdoton. Kysymys on poliittisluoteisesta Suomen Korkeimman hallintooikeuden suojelupäätöksestä sekä Suomen maineen suojelemisesta oikeusvaltiona. Siksi EY-tuomioistuin katsoi, ettei valittajilla ollut kanneoikeutta asiassa. Siis valittajat olivat vääriä, mutta asia oli oikea. Tässä ratkaisu, mikä löytyy allaolevasta osoitteesta kohdasta C-362/06P C-362/06 Phttp://curia.europa.eu/jurisp/cgi-bin/form.pl?lang=fi&Submit=Etsi&docrequire=alldocs&numaff=&datefs=&datefe=&nomusuel=&domaine=&mots=&resmax=100Ratkaisun 43 kohta on seuraava: 43 Tämän osalta on muistutettava, että kuten valituksenalaisen määräyksen 63 kohdasta ilmenee, yksityisten on voitava saada tehokasta oikeussuojaa niille oikeuksille, jotka heille yhteisön oikeusjärjestyksen mukaan kuuluvat. Sellaisten luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden oikeussuoja, jotka eivät EY 230 artiklan neljännessä kohdassa mainittujen tutkittavaksi ottamisen edellytysten vuoksi voi suoraan riitauttaa riidanalaisen päätöksen kaltaisia yhteisön toimia, on varmistettava tehokkaasti kansallisissa tuomioistuimissa käytettävissä olevilla oikeussuojakeinoilla. Niillä on EY 10 artiklassa määrätyn lojaalin yhteistyön periaatteen mukaisesti velvollisuus mahdollisuuksien mukaan tulkita ja soveltaa oikeussuojakeinojen käyttöä koskevia kansallisia menettelysääntöjä siten, että luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat riitauttaa tuomioistuimissa sellaisen päätöksen tai muun kansallisen toimen laillisuuden, joka liittyy nyt kyseessä olevan kaltaisen yhteisön toimen soveltamiseen niiden osalta, vetoamalla viimeksi mainitun toimen pätemättömyyteen sekä vaatimalla näitä tuomioistuimia esittämään yhteisöjen tuomioistuimelle tältä osin ennakkoratkaisukysymyksiä (asia C-15/06 P, Regione Siciliana v. komissio, tuomio 22.3.2007, Kok., s. I-2591, 39 kohta). Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että Suomi on velvitettu EY 10 artiklan perusteella siirtämään mm. Natura 2000 valintaperusteet yhteisöoikeuden vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti kansalliseen lakiin (mm. tuomiopäätökset C-6/04 ja C-508/04 ja C-75/01). Perustelukohdan 43 tarkoittaa käytännössä sitä, että kaikkia kansallisia toimijoita, eli myös maan hallitusta ja korkeinta hallinto-oikeutta ja näitä valvovaa oikeuskansleria noudattamaan yhteisöoikeutta. Natura 2000 alueiden valintaperusteiden kansalliseen lakiin siirtämisen lisäksi perustelukohta 43 edellyttää korjaamaan Natura 2000 aluevalinnat yhteisöoikeuden vakiintuneen oikeuskäytännön edellyttämäksi. Toisin sanoen luontodirektiivin liite III 1 vaiheen edellyttämiksi. (mm. EY tuomiot C-371/98, C-67/99, C-71/99, C-220/99 ja C-117/03).Suomessa vallitseva hallinnollisiin yleismääräyksiin perustuva Natura 2000 alueiden valintamenettelytilanne ja luontodirektiivin kansalliseen lakiin siirtäminen on täysin yhteisöoikeuden vakiintuneen oikeuskäytännön vastainen. (Mm. päätökset C-6/04 ja C-508/04Kun osa EY tuomiopäätöksistä on jo 1960 luvulta, tulee niissä käytettyjen artiklojen osalta ottaa huomioon keskeisimmät eli mm. vuoden 2001 Euroopan unionin lakikirjasta selviävät artiklamuutokset ja vastaavuudet seuraavasti eli, että 5 artikla on Rooman sopimuksen 10 artikla, 169 artikla on Rooman sopimuksen 226 artikla, 177 artikla on Rooman sopimuksen 234 artikla ja 189 artikla on Rooman sopimuksen 249 artikla. Tästä avautuu C-362/06 P:n perustelukohdassa 43 oleva päätös C-15/06http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62006J0015:FI:HTML Tästä avautuu päätös C-371/98 oikeustapauskokoelmapäätöksenä (ensimmäinen ennakkoratkaisu luontodirektiivin tulkinnasta (kohdat 12-16 ja 19-25)http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61998J0371:FI:HTML Tästä avautuu päätös C-67/99 oikeustapauskokoelmapäätöksenä. Päätös on suora jatko päätökselle C-371/98 (kohdat 31-35 ja 43)http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61999J0067:FI:HTMLTästä avautuu päätös C-71/99 oikeustapauskokoelmapäätöksenä. Päätös on suora jatko päätökselle C-371/98 (kohdat 27-28 ja 36)http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61999J0071:FI:HTMLTästä avautuu päätös C-220/99 oikeustapauskokoelmapäätöksenä. Päätös on suora jatko päätökselle C-371/98 (kohdat 31-32 ja 40)http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61999J0220:FI:HTMLTästä avautuu päätös C-117/03 oikeustapauskokoelmapäätöksenä. Päätös koskee 6 artiklan vaikutusarviointeja ja se tukeutuu päätökseen C-371/98. Päätös lähtee siitä, että vaikutusarviot on tehtävä vasta siitä lähtien ja niihin alueisiin, kun komissio on vahvistanut alueet.http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62003J0117:FI:HTMLTästä avautuu päätös C-6/04 oikeustapauskokoelmapäätöksenä. Päätöksessä määritetään implementointi eli direktiivien kansalliseen lakiin siirtäminen. (On "nuorennus" päätöksestä 6/60)Luontodirektiivin täytäntöönpanon EY oikeuskäytännön vastaisuudesta katso liitetiedosto.http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62004J0006:FI:HTMLhttp://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61960J0006:FI:HTMLMerkittävä Päätös lähtee kansallisen lain sisällöstä. Päätös on jatko 20.10.2005 annetulle päätökselle C-6/04. Eli pelkkä hallinnollinen määräys ei riitä. Suomessa ei ole sitä hallinnollista määräystäkään. Mm. kohta 58 on C-6/04 perusteenahttp://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62004J0508:FI:HTMLSamaa direktiivien täytäntöön panemattomuutta kuin Päätös C-508/04. Mm kohta 162http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62004J0507:FI:HTML Tästä avautuu päätös C-33/03 oikeustapauskokoelmapäätöksenä (Huom. tiivistelmäosa mm. kohta 7 ja sen viitekohta) Koskee luontodirektiivin täytäntöönpanoahttp://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62003J0098:FI:HTML Tästä avautuu päätös C-75/01 Luxenburg oikeustapauskokoelmapäätöksenä (kohta 28 jne. ja kohta 43) Edeltää päätöstä C-6/04 ja mm. C-508/04 sekä C-507/04http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62001J0075:FI:HTMLTästä avautuu päätös C-365/93 oikeustapauskokoelmapäätöksenä (kohta 9) Direktiivien täytäntöönpanohttp://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61993J0365:FI:HTMLTästä avautuu valitusasiapäätös, johon yhteisö ensimmäisen asteen tuomioistuin asiassa T-150/05 tukeutui, mutta unohti tiivistelmäkohdassa 4 sanotun. Kyseisen kohdan 4 tulee koskea myös EY tuomioistuinta, ainakin silloin, kun on kiistattomasti osoitettavissa ettei kansallinen tuomioistuin noudata yhteisöoikeutta.Tästä avautuu päätös C-127/02http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:62002J0127:FI:HTML Yhteisöoikeuden etusijan "peruspäätös" (mm. tiivistelmän kohta 3, jossa sanotaan suoraan mitä oikeutta jäsenvaltiossa noudatetaan. Valitettavasti tuomiossa C-362/06 P yhteisön tuomioistuin ei velvoittanut komissiota valvomaan, että myös jäsenvaltio Suomi on velvollinen noudattamaan yhteisön vakiintunutta oikeuskäytäntöä Natura 2000 alueiden valinnassa)6/64http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61964J0006:FI:HTMLYhteisöoikeuden toteutuminen EY tuomioistuin ei voi suoraan kumota jäsenvaltion päätöksiä, muuta voi käsitellä kansallisesta tuomioistuinkäsittelyn puuttumisesta huolimatta mm. tiivistelmän kohdat 2 ja 4. Suomessa on käytetty kaikki keinot, mutta yhteisöoikeus ei ole toteutunut. Tästä syystä asia olisi ollut tutkittava EY tuomioistuimessa.6/60http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:61960J0006:FI:HTMLErkin kommentti: Natura-taistelussa sota jatkuu. Nyt Suomen viranomaisten, keskusrikospoliisin ja valtakunnasyyttäjäviraston, on tutkittava miten Suomen valtioneuvoston 20.8.1998 antama päätös Euroopan yhteisön Natura 2000-verkoston Suomen ehdotuksen hyväksymisestä on syntynyt. On etsittävä ja tutkittava valtioneuvoston päätöksen alkuperäiset liitteet, joita on ainakin 48 mapillista ja jotka on vaihdettu valtioneuvoston päätökseen jälkikäteen. Kuka vaihtamisen on tehnyt ja missä ovat alkuperäiset asiakirjat. On tutkittava Natura-alue-esitysmateriaaliin sisältyvä ja luontodirektiivin määräyksissä tarkoitettu tieteellinen selvitys siitä, mitä direktiivissä mainittuja eläin-, kasvi- ja luontotyyppejä alueella esiintyy perusteena tilan alueen liittämiselle SPA- ja SCI-alueena Natura verkostoon. On tutkitava, onko Suomessa toimittu kuten direktiivit ja EY-tuomioistuimen päätökset edellyttävät. Jokaisen jäsenvaltion on laadittava liitteessä III (1 vaihe) vahvistettujen perusteiden ja asianmukaisen tieteellisen tietämyksen perusteella luettelo alueista, josta ilmenee, mitä liitteen I luontotyyppejä ja liitteen II luontaisia lajeja sen kansallisella alueella olevilla alueilla on. Luettelo on toimitettava komissiolle kolmen vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksiantamisesta yhdessä kutakin aluetta koskevien tietojen kanssa. Näihin tietoihin kuuluu alueen kartta, nimi, sijainti ja laajuus sekä liitteessä III (1 vaihe) eriteltyjen perusteiden soveltamisesta saadut tiedot, ja ne on toimitettava lomakkeella, jonka komissio on valmistellut 21 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. Luonnollisesti Naturassa on paljon muutakin tutkittavaa. Asiat käyvät näiltä sivuilta ilmi ja jotka ovat jo rikostutkinnan pohjana. Kaikki syylliseksi todetut on saatava lainmukaiseen vastuuseen tekemisistään ja tekemättä jättämisistään.
Suomen Natura-ratkaisu on toteutettu direktiivien vastaisesti ja näistä laittomuuksista ovat eniten joutuneet kärsimään maanomistajat, joista suurin osa on maanviljelijöitä ja puoluekannaltaan keskustalaisia. MTK on aktiivisesti pyrkinyt saamaan oikeutta jäsenistölleen ja kaikille niille, jotka ovat joutuneet Natura-laittomuuksien kohteeksi. Pääministeri Matti Vanhanen on asettunut puolustamaan vääryyttä ja laittomuutta sekä vastustamaan MTK:n toimintaa. Pääministeri Vanhanen on osoittanut asian käytännön toimenpiteillään.Torstaina 8.7.2004 Helsingin Sanomat julkisti uutisen otsikolla Lapin Naturasta kiistellään EY-tuomioistuimessa. Uutisen mukaan hallituksen EU-ministerivaliokunta käsitteli asiaa keskiviikkona 7.7.2004. Se päätti, että Suomi tekee asiassa väliintulon eli ilmoittautuu tukemaan komissiota oikeusjutussa. Näin pääministeri Matti Vanhanen päätti toimia vastoin kansalaisten perusoikeuksia ja oikeusturvaa sekä vastoin EU direktiivejä puolustaessaan Suomen valtion rikolliseksi epäiltävää toimintaa. Vanhasen luottamus kasvaa alaspäin kuin lehmän häntä eikä tekstiviestikohut ja osatotuuksien kertominen lisää Vanhasen luottamusta. Vanhasen toiminta on kansan ja kansalaisten etujen vastaista. Näin ei voi jatkua. Suomi tarvitsee rehellisen ja oikeudenmukaisen sekä lainkuuliaisen pääministerin.EU-ministerivaliokunnan kokoonpanoHallituksen EU-ministerivaliokuntana kuuluvat seuraavat ministerit:pääministeri Matti Vanhanenvaltionvarainministeri Antti Kalliomäkiympäristöministeri Jan-Eri Enestamulkoasianministeri Erkki Tuomiojaoikeusministeri Johannes Koskinenkauppa- ja teollisuusministeri Mauri Pekkarinenliikenne- ja viestintäministeri Juha Korkeaojaulkomaankauppa- ja kehitysminsiteri Paula LehtomäkiMinisterien kesälomalistan mukaan suraavat ministerit ovat olleet lomalla 7.7.2004Antti Kalliomäki, jonka sijainen on Wideroos, 2. sijainen Mönkäre, 3. sijainen Luhtanen, 4. sijainen Koskinen 5. sijainen EenestamErkki Tuomioja, jonka 1. sijainen on Vanhanen, 2. sijainen Lehtomäki, 3. sijainen Luhtanen, 4. sijainen Kalliomäki, 5. sijainen RajamäkiJohannes Koskinen, jonka 1. sijainen on Luhtanen, 2. sijainen on Rajamäki, 3. sijainen Mönkäre 4.sijainen Haatainen, 5.sijainen WideroosMauri Pekkarinen, jonka 1. sijainen on Lehtomäki, 2. sijainen Kääriänen, 3.sijainen Manninen, 4.sijainen Enestam ja 5. sijainen KoskinenJuha Korkeaoja, jonka 1.sijainen on Kääriäinen, 2. sijainen Pekkarinen ja 3. sijainen HyssäläPaula Lehtomäki, jonka 1. sijainen on Vanhanen, 2. sijainen Korkeoja ja 3. sijainen KääriäinenMinisteri Karpela on ministerien sijaisuusluettelon mukaan ministeri Lehtomäen neljäs sijainen niin valtioneuvoston kanlsian kuin ulkoministeriönkin asioissa.Pöytäkirja kokouksestaAika 23.6.2004 klo 8.30-9.10Paikka Valtioneuvoston kanslia, Plenum-kokoushuoneLäsnä (x) pääministeri Matti Vanhanen(x) ympäristöministeri Jan-Erik Enestam(x) EU-asioiden valtiosihteeri Antti Peltomaki - sihteeriopetusministeri Tuula Haatainenkulttuuriministeri Tanja Karpelaperuspalvleuminsiteri Liisa HyssäläLisäksi läsnäerityisavustaja Jukka Salovaaraapulaistiedotuspäällikkö Mikko NorrosEU-tiedottaja Sanna KangasharjuNeuvotteleva virkamies Markku KeinänenYlitarkastaja Liisa Rajakangas (asiakohta 1)osastopäällikkö Jan Store, osastopäällikkö Antti Kuosmanen (asiakohta 2 a)budjettineuvos Rauno Lämsä (asiakohta 2b)vanhempi hallitussihteeri Kari Valonen, maatalousneuvos Päivi Mannerkorpi ja kalatalousylitarakstaja Harry Kaasinen (asiakohta 2c)kansainvälisten asioain neuvos Leena Simonen (asiakohta 2 f)lainsäädäntösihteeri Henriikka Hämäläinen ( asiakohta 3 a ja b)1. Itämeren alueen lohen ja siian pyynti: Komission suunnitelma dioksiinin ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden raja-arvoille. Ministeri Enestam esitteli asian. Puollettiin esitettyjä toimintalinjoja.2. Neuvottelut ja kokoukseta) Yleisten asiain ja ulkosuhteiden neuvosto 12-13.7.2004- yleisten asiain kokoonpano, pääministeri Vanhanen esitteli keskeisimmät kokouksessa esille tulevat asiat. Puolleettiin esitettyjä toimintalinjoja- ulkosuhteiden kokoonpano, pääministeri Vanhanen esitteli keskeisimmät kokouksessa esille tulevat asiat. Puollettiin esitettyjä toimintalinjojab )Ecofin-neuvosto 16.7.2004Ministeri Enestam esitteli keskeisimmät kokouksessa esille tulevat asiat, Puollettiin esitettyjä toimintalinjoja.c ) maatalous- ja kalatalousneuvosto 19.7.2004Ministeri Hyssälä esitteli keskeisimmät kokouksessa esille tulevat asiat. Puollettiin esitettyjä toimintalinjoja.d ) Epävirallinen EU:n kauppaministerikokous 11.7.2004Ministeri Enestam esitteli keskeisimmät kokouksessa esille tulevat asiat. Puollettiin esitettyjä toimintalinjoja.e) Epävirallinen koulutus-, nuoriso-, ja kulttuuriministerikokous 12.-14-7.2004Ministeri Haatainen ja Karpela esittelivät keskeisimmät kokouksessa esille tulevata asiat. Puollettiin esitettyjä toimintalinjoja.f ) Epävirallinen ympäristöminsiterikokous 16.18.7.2004Ministeri Enestam esitteli keskeisimmät kokouksessa esille tulevat asiat. Puollettiin esitettyjä toimintalinjoja.Tuomioistuin- ja valvonta-asiata ) Komissio vastaan Suomi ( C-225/04) ; satamavaltioiden suorittamsta valvonnasta annetun direktiivin 2001/106/EY täytäntöönpanon laiminlyönti, Suomen vastinePääministeri Vanhanen esitteli asian. Puollettiin esitettyä toimintalinjaa.b ) Väliintulohakemus ja -kirjelmä: Lapin liiton ym. vastaan komissio (T-141/04) ja Kurt Martin Mayer ym. vastaan komissio (T-137/04); Natura-alueetPääministeri Vanhanen esitteli asian. Puollettiin väliintulohakemuksen esittämistä. Väliintulokirjelmä laaditaan ja käsitellään myöhemmin erikseen.EU-asioiden valtiosihteeeri Antti PeltomäkiErkin kommentti: Kohdan 3b esitteli pääministeri Matti Vanhanen tietoisena siitä, että Suomen Natura on valmisteltu ja toteutettu täysin vastoin direktiivejä ja Suomen lakia. Olen itse henkilökohtaisesti ottanut asian esille esittämällä hänelle kysymyksen asiasta Kokkolassa eurovaalitilaisuudessa. Samoin teki Alpo Ylitalo. Markku Sahlstedt on toimittanut valtioneuvoston kansliaan pääministerin erityisavustajalle Risto Volaselle kiistattoman todistusaineiston Naturan laittomuuksista, joita osaa on syytä epäillä rikoksiksi. Pääministeri Matti Vanhasen toiminta perusoikeuksien ja oikeuturvan loukkaamisen turvaajana on kansan edun vastaista toimintaa. Natura on malliesimerkki siitä mihin suuntaan Euroopan Unioni on menossa. Byrokratia vastaan kansalaiset. Olemme osa Euroopan neuvostoliittoa.
Kansanedustaja Hannu Hoskonen, europarlamentaarikko Kyösti Virrankoski, maanviljelijä Markku Sahlstedt ja atk-neuvoja Olavi Kanervisto vierailivat 2.2.2004 ilmestyneen Maaseudun Tulevaisuus-lehden mukaan Brysselissä. Järkytyksekseen he saattoivat todeta, että Brysselissä oleva tietokanta on kiistatta eri kuin se, minkä mukaan Suomen hallitus päätti elokuussa 1998 Naturaan valittavat kohteet. Virrankosken mukaan kohteita koskevat liiteaineistot ovat olennainen osa valtioneuvoston päätöstä. Siksi niitä ei voi muuttaa ilman hallituksen uutta päätöstä. Lehden mukaan Hoskonen kuvasi komissiokäyntiä järkyttäväksi reissuksi.Valehteliko ympäristöministeri?Kansanedustajat Hannu Hoskonen, Jari Leppä, Mika Lintilä, Raimo Vistbscka, Tuomo Hänninen, Ahti Vielma, Jyrki katainen, Rauno Kettunen, Petri Salo, Tapani Mäkinen, Eero Lämsä, Antti Kaikkonen, Timo Soini, Seppo Särkiniemi, Pertti Salovaara, Sirkka-Liisa Anttila, Kyösti Karjula, Leena Harkimo ja Arto Satonen esittivät kirjallisen kysymyksen 31.3.2004 KK266/2004 vp, jossa tiedusteltiin missä sijäitsevat nämä 1,239 miljoonaa hehtaria ko SCI-alueita. Ympäristöministeri Enestam vastasi 23.4.2004, että EU:n ylläpitämien ja Suomen valtioneuvoston päätösten välillä ei ole eroa.Ympäristökomissaari Margot Wahlström myöntää europarlamentaarikko Kyösti Virrankosken kirjalliseen kysymykseen, että Suomen Natura-alueissa on 1,2 miljoonan hehtaarin epäselvyys. Komission papereissa on 26 aluetta enemmän kuin Suomen viranomaiset ovat päättäneet. Asiasta uutisoi Väli-Suomen sanomalehdet 1.5.2004. Olen tehnyt Suomen Naturasta rikostutkintapyynnön jo marraskuussa 2003, mutta hitaita ovat herrojen kiireet vaikka todistusaineisto on kiistaton.Muutettuja tiedostoja Rahjan saariston natura-alueen osalta valtioneuvoston päätöksen jälkeen on lisätty uhanalaisia lintulajeja seuraavasti: räkättirastas, peippo, punatulkku, teeri, pikkulokki, laulurastas, punajalkaviklo, valkoviklo, järripeippo, isokuovi, kulorastas, punakylkirastas, mustarastas, ruokki ja karikukko. Suomen lintuatlas kestoo, että räkättirastas on maamme runsaslukuisimpia lintulajeja. Sen tiheys saattaa olla runsaimmillaan jopa 13 paria neiliökilometrillä. Kirjan mukaan peippoja on n. 8,5 miljoonaa paria ja runsaimmillaan jopa 50 paria neliökilometrillä. Maamme punatulkkujen määräksi krija arvioi parisataatuhatta paria. Kirjan arvio teerien osalta on keskimäärin 225 000 paria vuodessa. Mamme pikkulokkien määräksi kirja arvioi vähintään 4000 paria. Laulurastaita on eniten Etelä- ja Keski-Suomessa, joissa sen tiheys saattaa olla jopa 40 paria neliökilometrillä. Punajalkaviklojen määrä Suomessa lienee 5000 parin tienoilla. Kirjan mukaan valkovikloja on Suomessa 12 000 - 50 000 parin välillä. Järripeippoja on n. 1,4 miljoonaa paria. Isokuovi on myös varsin yleinen laji. Punakylkirastaita on Suomessa yli 500 000 paria. Mustarastaita Suomessa on kirjan mukaan satoja tuhansia pareja. Ruokkikantamme on vähintäänkin 3000 parin suuruinen ja karikukkoja on yli 5000 paria.Kallankarit Naturaan ja Naturasta poisItsehallinnon omaavat Kallankarit laitettiin Naturaan vastoin itsehallintoelinten päätöksiä. Kun asiasta nousi kohu niin Suomen viranomaiset sanoivat poistaneensa Kallankarit Natura 2000-ohjelmasta. Siihen heillä ei ollut lainmukaista oikeutta.Ympäristöministeriön ylitarkastaja Leila Suvantola ilmoitti 2.10.1998, että saaret poistettiin virkamiestyönä ns. giljotiiniviaheessa ennen ministeriryhmää. Saaret poistettiin lähinnä itsehallintokysymyksen takia. KKO:ssa on Metsäahallitus hävinnyt kerran riidan kalastusoikeuksista, koska alueella on Ruotsin kuninkaan myöntämä itsehallinto, jonka katsottiin olevan yhä voimassa. Tämän kirjeen allekirjoittaja on ympäristöministeriön erityisavustaja Taina Nikula.Asian vahvisti myös valtiosihteeri Rauno Saari kirjeellään, jossa hän ilmoitti Kallojen olevan Naturassa. Soitin 4.2.1998 ympäristöministeriöön Ilkka Heikkiselle ja kerroin, että Kallankarit on mukana Natura-esityksessä. Ihmettelin, että miten se voi olla mahdollista, kenen luvalla ja päätöksellä. Soitin 5.2.1998 Keski-Pohjanmaan Ympäristökeskukseen Tom Hästbackalle, joka kertoi, että ministeriöstä on tullut ohjeet, miten tulee toimia. He ovat pitäneet palaverin ministeriön virkamiesten kanssa. Hästbackan mielestä Kallankarit on poistettu Naturasta, Kalajoen kaupunginhallituksen puheenjohtaja Raili Myllylä soitti 26.2.1998 kännykkääni ja oli huolissaan Natura-asioista. Oli todella suuri hätä.On täysin selvää, ettei ympäristöviranomaisilla ollut oikeutta laittaa Kallankareja Naturaan eikä poistaa niitä sieltä. Ympäristöviranomaiset olivat sitoutuneet laittamaan Kallankarit Naturaan jo Rahjan saariston Natura Life-rahotiushakemuksen yhtyedessä samoinkuin Kalajoen kunnanjohtaja Torsti Kalliokoski ja kunnansihteeri Pekka Ollila allekirjoittaessaan ko. rahoitushakemuksen. Rahoituksesta jäi kuitenkin uupumaan Himangan kunnan 200 000 markan osuus. Miten tämä asia on käsitelty proejktin toteuttamisessa.
Päätoimittaja Pentti Törmä ilmoitti Olavi Kanervistolle puhelimessa 5.1.2004, ettei Käytännön Maanmies tule julkaisemaan tammikuun Mikropalstaa varten Kanerviston kirjoittamaa tekstiä. Julkaisukielto oli tullut ylemmältä taholta. Kanervisto julkaisi tekstin netissä. Yhtyneet Kuvalehdet irtisanoi yksipuolisesti Käytönnön Maanmies ja Tietotila Oy:n (Olavi Kanerviston yritys) 13,5 vuotta aikaisemmin tehdyn KM-Mikropalstaa koskevan julkaisusopimuksen. Suomen suurin ATK-rikos Olavi Kanervisto kirjoitti netissä julkaistussa artikkelissaan seuraavasti: Viime vuosikymmenen lopulla Suomessa tapahtui kaikkien aikojen suurin yksittäisen omaisuuden sosialisointi. Natura 2000-luonnonsuojeluohjelman nojalla haltuunotettu alue vastaa pinta-alaltaan viime sodissa menetettyä Karjalaa. Silti osa maanomistajissta on yhä epätietoisia jopa siitä, lieneekö heillä edes rintamamiestonttia korvauksesi menetyksistään.Natura-alueiden pakko-otossa ei käytetty panssarivainuja, vaan ainoastaan tietokonetta ja virkamieskuntaa, joka yhä väittää, että tietokone tulostaa paperille jotakin muuta kuin mitä Natura-tietokantaan on tallennettu. Säästyvätkö korkeat ympäristövirkamiehet virkarikossyytteiltä uskottelemalla yhä poliitikoille ja kansalla, että Microsoftin tietokoneohjelmat toimivat väärin? Miten Suomen Natura-ehdotus on syntynyt? Kanerviston mukaan laittomuudet alkoivat jo paljon ennen EY-komission tammikuussa 1998 Suomelle antamaa huomatusta eli "perusteltua lausuntoa" EU-luontodirektiivin 21.5.1992 mukaisen "Natura 2000" alueluettelon myöhästymisestä.Koska myönnetty jatkoaika Natura-ehdotuksen antamiselle oli varsin lyhyt, ympäristöviranomaisemme jatkoivat direktiivin vastaista menettelyään jättäen noudattamatta alueiden valinnassa käytettäviä, EU:n yksiselitteisesti määrittelemiä valintaperusteita. Nimettäisiin vain riittävän suuri määrä alueita, joille vasta myöhemmin jostain keksittäsiin direhtiivin edellyttämät luontoarvot. Koska "suotuisan suojelun tason" määrittämisen edellyttämiä biotooppi- ja lintualueselvityksiä ei ollut olemassa, yhtään Natura-ehdotukseen sisältyvää aluetta ei olisi voitu sisällyttää siihen luonnontieteellisin perustein. Ympäristöministeriön oma tiedote kertoo Miten Suomen Natura-ehdotus on syntynyt:Suomella on entuudestaan hyvä luonnonsuojelualueiden verkosto sekä valtioneuvoson vahvistamat suunnitelmat tiettyjen luontotyyppien suojelemiseksi. Tällaisia suojeluohejlmia on tehty esimerkiksi soille, lintuvesille, harjuille, lehdoille, vanhoille metsille ja rannoille. Natura 2000 alueiden valinta on hyvin suurelta osin tehty juuri niiden suojeluohjelmien ja aiemmin kootun tiedon pohjalta.Euroopan komissio antoi joulukuussa 2000 Suomelle huomautuksen direktiivin noudattamatta jättämisestä "Tietolomakkeisiin sisältyy kuitekin vain tietoja siitä, mitä lajeja kyseisellä alueella esiintyy, mutta ei niistä kriteereista (prosenttimääristä populaatioista ja/tai muita kriteereitä), joita Suomi on käyttänyt alueita valitessaan. Niistä ei toisin sanoen ilmene, miksi kyseinen alue on valittu." Silti vastaava ministeri väitti televisiossa näiden kriteerien sisältyneen Suomen esitykseen! Samaa selitystä tarjoisi myös Suomen Ympäristökeskus 5.3.2001 päivätyssä muistiossaan: "Ennen valtioneuvoston päätöstä elokuussa 1998 saatiin käyttöön Access 2.0-sovellutusohejlman versio 1.3, josta saattoi myös tulostaa. Kireän aikataulun vuoksi tulosteita ei ollut mahdollista tarksitaa ennen valtioneuvoston päätöstä. Kuitenkin heti havaittiin erittäin suuria tulsotusvirheitä, kuten lintuparimäärien epätäydellinen tulostuminen. Muuttolinnut eivät tulsotuneet lainkaan."Keväällä 1999 käytöön saadulla 1.4-versiolla virkamiehet havaitwsivat osan Tietolähteet-osion viitteistä jälleen jääneen tulostumatta. Heinäkuussa 2001 täydentämisehdotuksen tietolomakkeista havaitiin Alueen kuvaus-osion tulostuneen epätäydellisesti, joistakin alueista puuttui tietoja joa kahden sivun verran. Tietokannoista tulostetut lomakkeet ovat juridisa asiakirjoja, ja tulostuksesta vastaavien pitäisi pystyä luottamaan siihen, että tietokannasta tulostuu kaikki se tieto mitä siinä on", todetaan SYKE:n muistiossa. "Oikeutta" jaettiin kuitenkin puutteellisten ja virheellisten asiakirjojen perusteella. Korkein hallinto-oikeus hylkäsi 14.6.2000 kaikki Natura-ehdotuskesta tehdyt liki 5000 valitusta kerralla ja hyväksyi siis laittomuuden pelastaakseen näin valtioneuvoston pälkähästä. Vuonna 2003 Suomi sai jälleen kirjalliset nuhteet EY-tuomioistuimelta. Komissio totesi että Suomen ehdottamien lintualueiden valinnassa oli edelleenkin käytetty muita kuin lintudirektiivin määrittämiä periaatteita.Komissiossa käynti 30.1.2004 Olavi Kanervisto kirjoittaa käynnistä EU-komissiossa seuraavaa: Tarkoituksenamme oli selvittää, mitkä mukanamme tuomien Natura-kohteita koskevien paperitulsoteiden Suomen eri virnaomaisilta eri ajankohtina saaduista erisisältöisistä versioista vastaisivat sitä tietokantaa, joka Euroopan Unionilla näistä alueista parhaillaan Suomen viimeisimpänä versiona on käytössään. Tärkeää oli myös varmistaa, vastasivatko EU:n käytössä olevat tiedot oikeusvaikutuksineen valtineuvoston direktiivin 1. vaiheen ehdotuskena esittämiä, tai kenties Korkeimman hallinto-oikeuden 3. vaiheen päätöksenä vahvistamia tietoja vai ei kumpaakaan näistä. Odotuksemme mukaisesti totesimme tietokannasta varmuudella puuttuvan tietoja alueista, joiden oli väitetty niihin sisöltyvän, kirjoittaa Olavi Kanervisto. Vaikka useiden alueiden osalta arviointitietoja oli lisätty tai muutettu valtioneuvoston 20.8.1998 tekemän päätöksen jälkeen, silti niitä puuttui yhä useiden alueiden osalta. Sama arviointikirjaimien puuttuminen oli yleistä myös lintujen osalta. Muuttavien lajien luettelot puuttuivat kaikista alueista, joilta niitä olisi pitänyt löytyä.On täysin selvää, että valtioneuvoston päätöksen 20.8.1998 jälkeen Suomen Natura 2000-ehdotukseen lisättyjen tietojen ja alueiden osalta ei ole järjestetty luonnonsuojelulain 64 § 2 momentin edellyttämiä kuulemisia huomatus- ja valitusmahdollisuuksineen. MTK kanteli Naturasta komissiolle Maa- ja metsätaloustuottajien keskusliitto on jäättynyt EU:n komissiolle kantelukirjelmän Natura-alueiden vallinasta Suomessa. MTK vaatii EU:ta keskeyttämään Suomen Natura-alueiden päätöksen valmistelun. Samalla MTK vaatii Suomelta uutta esitystä.MTK korostaa kantelussaan, että uuden esitysken tulee täyttää EU:n luonto- ja lintudirektiivin valintaperusteet. Järjestö vaatii, että kantelijoiden on saatava käyttöönsä sahköisessä muodossa oleva komissiolle toimitettu Natura-alueiden tietokanta. Rikostuktintapyyntö Naturasta Minä, Erkki Aho, tein Suomen Naturasta ja Rahjan saariston Natura-asiasta riksotuktintapyynnöt KRP:lle marraskuussa 2003. Katsoin, että Suomen Natura on syntynyt direktiivinen vastaisesti ja asiassa on tehty asiakirjaväärennöksiä. Rahjan saariston osalta pyysin tutkimaan onko rahoitusta haettu väärillä tiedoilla kun esim. rahoitushakemuksessa on rahoittajaksi merkitty Himangan kunta 200 000 markalla, vaikka Himangan kunnanhallitus ja kunnanvaltuusto ovat tehneet asiassa kielteisen päätöksen eikä Himngan kunta ole näinollen mukana rahoittamassa hanketta. Lisäksi hakemuksessa oli sitouduttu siihen, että hakemuksessa mainitut kohdealueet mm. itsehallinnon omaavat Kallan karit liitetään Suomen Natura-verkostoon vastoin Kallan karien itsehallintoelinten päätöksiä. Poliisi ei löytänyt asioissa mitään laitonta rikoksista puhumattakaan. Hurraa, eläköön Suomi ja poliisin rehellisyys sekä lainkuuliaisuus!
Huomautus- ja vaatimusteksti 1.4-30.4.2009 järjest...

matches:
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
§ 2


Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes) valvoo lain osoittamana tahona myynnissä olevia ilotulitteita. Pelastusviranomainen valvoo ilotulitteiden myyntipisteitä ja kaupan varastoja.
Jos ilotulite ei ole määräysten mukainen ja vaarana on, että se saattaa tavanomaisessa ja ennakoitavassa käytössä vaarantaa ihmisten turvallisuutta, ympäristöä tai omaisuutta, on Tukesilla lakiin perustuva velvollisuus kieltää esimerkiksi kyseisen tulitteen valmistaminen ja myynti Suomessa. Tarvittaessa Tukesin tulee lisäksi perua antamansa hyväksyminen.
Työhön sisältyy paljon erilaisia tehtäviä, joista alla on mainittu tärkeimmät.
Tiedotus suomalaisille
Tukes tiedottaa kansalaisille ilotulitteisiin liittyvistä vaaroista ja neuvoo, miten ilotulitteita tulee käyttää ja mitä niiden käytössä tulee huomioida, jotta ne aiheuttaisivat mahdollisimman vähän vammoja, haittaa tai vaaraa ympäristölle.
Ilotulitteiden maahantuontilupamenettely
Ilotulitteet luetaan räjähteiksi. Niiden maahantuonti Euroopan talousalueen ulkopuolelta vaatii Tukesin myöntämän maahantuontiluvan. Luvan tarkoitus on varmentaa tuotteiden aiottu käyttö, tyyppi, luokitus ja niiden mahdolliset hyväksynnät. Lisäksi tulee selvittää tuotteiden varastointi.
Ilotulitteen vaarallisuusluokituksen vahvistaminen
Tukes vahvistaa Suomen toimivaltaisena viranomaisena esityksestä ilotulitteiden kuljetuksessa käytettävän vaarallisuusluokituksen. Luokituksen tarkoitus on varmistua kuljetettavaksi aiottujen ilotulitteiden vaaraominaisuuksista, jotka vaikuttavat kuljetustapahtuman järjestelyihin.
Ilotulitteiden markkinavalvonta
Tukes valvoo pistokoeluontoisesti markkinoilla olevien ilotulitteiden turvallisuutta.
Ilotulitteet ovat vain osa Tukesin päivittäisiä valvontatehtäviä. Toimintaan voi tutustua laajemmin osoitteessa www.tukes.fi.
Faktatietoa ilotulitteista
Suomessa on myynnissä useita erilaisia ilotulitteita. Uusimmille tuotteille on asetettu melurajoituksia ja esim. pyromassan tyyppiin perustuvia ehtoja. Yleisessä kaupassa saa olla Tukes-hyväksynnällä tai CE-merkinnällä varustettuja ilotulitteita, joissa on sekä suomen- että ruotsinkieliset käyttöohjeet. älä osta tuotetta, jos niitä ei löydy.
Kiellettyjä ovat muun muassa niin sanotut pelkkään paukkuefektiin perustuvat ilotulitteet, eli paukut.
Ilotulitteet voidaan jakaa esimerkiksi seuraavasti:
kertalaukeavat tähtipommityyppiset tuotteet
sarjatoimiset tähtipommityyppiset tuotteet
Maahantuojilla näkee myös tyyppikohtaisia jaotteluita sekä toimintaa kuvaavia nimiä, kuten nämä:
Suihkupadat
Urkupatterit
Jättikukkaisraketit
Paukut ja rätinät
Ilotulitteen reitti maahantuojalta kuluttajalle
1) Maahantuoja valitsee tehtaan
Hän antaa haluamastaan tuotteesta ilotulitteiden tekijälle tiedoksi tyypin, massamäärät, ilotulitetyypit ja mitat. Tehdas valmistaa kyseisen tuotteen.
2) Tutustumiskäynti tehtaalla
Agentti ja/tai maahantuojan edustaja käy tehtaalla tutustumassa tilaamiinsa tuotteisiin, koeammuntaan sekä valitsemassa ne tuotteet, jotka hän haluaa testaukseen ja valikoimaansa.
3) Toimitus maahantuojalle
CE/K6-testit läpäisseet tuotteet lähetetään Suomeen.
4) Laadunvalvonta Suomessa
Maahantuoja tekee kansallisesti hyväksytyille tuotteille K6-mukaisen laadunvalvonnan ja CE-tuotteille silmämääräisen tarkastuksen, sekä varmistaa, että CE-tuotteiden mukana seuraa asiakirja, joka osoittaa tuotteen olevan vaatimustenmukainen.
5) Varastointi
Maahantuoja pakkaa merikontissa saapuneet ja oman laadunvalvontansa läpäisseet ilotulitteet kauppaan meneviin 500 kilon eristettyihin ilotulitekontteihin.
6) Ilmoitus pelastuslaitokselle
Maahantuoja ilmoittaa vähintään yhtä kuukautta ennen myynnin aloittamista ilotulitteiden varastoinnista ja myynnistä paikalliselle pelastuslaitokselle, mikäli lupa ei ole toistaiseksi voimassa oleva.
7) Toimitus jälleenmyyjille
Ilotulitekontti siirretään noin 1-2 viikkoa ennen myynnin alkamista kaupan pihalle. Kuljetus tapahtuu VAK-kuljetuksena. Yleensä kuljettajalla on kahdesta kolmeen konttia kyydissä eri kohteisiin.
8)Ilotulitteiden myynti alkaa
Ensimmäinen virallinen ilotulitteiden myyntipäivä on 27.12. Myyntipaikalla tulee olla vähintään yksi kaupasta ja varastoinnista vastaavan hoitajan tentin Tukesille suorittanut henkilö silloin, kun ilotulitteita luovutetaan asiakkaille. Muiden myyntipisteessä olevien henkilöiden tulee olla täysi-ikäisiä ja perillä määräyksistä ilotulitteiden käsittelyssä.
9) Palotarkastajan tarkastuskäynti
Myyntiviikolla palotarkastaja käy myyntipisteissä tarkastamassa, että myynti tapahtuu tehdyn ilmoituksen mukaisesti ilmoitetussa paikassa, sekä varastoinnissa ja määrissä noudatetaan asetuksia.
10) Ilotulitusaika
Ilotulitteita saa ampua 31.12. klo 18.00 – 1.1. klo 02.00 välisenä aikana. Poliisi valvoo ilotulitteiden käyttöä. Ilotulitteiden ammunnan tulee tapahtua häiriötä ja vaaraa aiheuttamatta, ampujan tulee olla täysi-ikäinen ja selvä, ja hänen tulee käyttää suojalaseja tuotteita ampuessaan. Ilotulitteita ei tule käyttää asutusalueiden keskellä.
11) Myymättömien tuotteiden palautukset
Myyjä palauttaa myymättä jääneet ja asiakaspalautuksena saapuneet virheelliset tuotteet takaisin maahantuojalle, tai mikäli myyntipisteellä on luvat ympärivuotiseen ilotulitteiden säilyttämiseen, voivat virheettömät tuotteet odottaa seuraavan vuoden myyntisesonkia kaupan varastossa. Ilotulitteita ei saa myydä alennusmyynnissä eikä enää virallisen myyntiajan jälkeen.
Ilotulitteiden myynti Suomessa
Suomessa myydään vuosittain arviolta jopa pari miljoonaa ilotulitetta. Myyntiin hyväksyttyjä tuotenimikkeitä on yli 1500.
Ilotulitteiden myyntipisteet
Ilotulitteet tulee varastoida myymälähuoneessa kaapeissaan. Myyntipaikat ja varastokaapit tulee erottaa omaksi kokonaisuudekseen ja sijoittaa niin, etteivät ne onnettomuustilanteessa vaikeuta myymälästä poistumista. Yleisin tapa rajata myyntialue on käyttää esimerkiksi myyntipöytiä ja selkeitä kulkuesteitä, jotta ilotulitteita käsittelevät vain myyjät.
Ilotulitteiden myyntipistettä ei saa sijoittaa käytävälle, jota käyttävät muihin saman rakennuksen tai ostoskeskuksen myymälätiloihin menevät asiakkaat, ellei myyntipöydän ympärille pystytä järjestämään vähintään 3 metrin etäisyydellä olevaa, vain ilotulitemyyntiin tarkoitettua ja muulta kulkemiselta rajattua tilaa.
Ilotulitteiden myyntipisteiden aukiolo-aika
Vuodenvaihteen ilotulitekaupan saa aloittaa 27.12.2014 ja niitä myydään aattoiltaan saakka. Kukin kauppias päättää itse aukioloajan.
Ilotulitteita saa käyttää uudenvuodenyönä klo 18.00 aamuun kello 02.00 saakka, elleivät viranomaiset ole paikallisesti muuten rajoittaneet käyttöä.
Myyntipisteiden valvonta
Paloviranomaiset valvovat omalla toimialueellaan ilotulitteiden myyntipisteitä. Myyntipisteissä tulee olla paikalla Tukesin järjestämän kaupasta ja varastoinnista vastaavan hoitajan tentin suorittanut ihminen. Tuotteiden varastoinnin ja esilläpidon on täytettävä turvallisuusvaatimukset.
Myyjän tehtävänä on varmistaa, että ilotulitetuotteita ei myydä alaikäisille. Kaikissa ilotulitetuotteissa on myynti- ja käyttöikäraja 18 vuotta.
Mitä pelastusviranomainen tarkistaa?
Pelastusviranomaisen tulee kieltää ilotulitteiden myynti, jos myymälätarkastuksen yhteydessä ilmenee, että:
1) varastoinnista ei ole tehty 63 §:n mukaista ilmoitusta
2) 65 §:n mukaista vastuuhenkilöä ei ole paikalla ilotulitteita asiakkaille luovutettaessa
3) ilotulitteita luovutetaan päihtyneille tai sallittua ikää nuoremmille
4) ilotulitteiden kauppa tai varastointi ei täytä lakia ja siihen liittyviä säännöksiä.
Tarkastuslista myyntipisteessä
Myyntipaikan hoitajan vastuulla on selvittää, että seuraavat asiat ovat kunnossa:
Onko vastaava hoitaja nimetty, onko todistus voimassa? Asetus §:t 46, 47
Onko räjähdelainsäädäntö henkilökunnan käytettävissä? Asetus § 46
Onko myyntipiste järjestetty ilmoituksen mukaisesti? Asetus § 40
Onko asiakkaiden pääsy ilotulitteiden varastosuojiin estetty? KTMp § 66
Onko myyntipisteen ympäristö turvallinen? KTMp §:t 66a, 67
Ovatko varoitus- ja kieltokilvet sekä opasteet kunnossa? KTMp/SFS 4399
Onko alkusammutuskalusto paikalla, huollettu ja paikka merkitty? KTMp § 80
Ovatko poistumisreitit avoimena ja merkitty? KTMp § 66a
Ovatko varastotilat riittävät? Asetus § 38
Ovatko määrät määräysten mukaiset? Asetus § 38
Onko varastosuojassa vain ilotulitteita (ja siivousvälineitä)? KTMp § 38
Onko varastosuojien (kaappien, erillisten huoneiden, pihalla olevan kontin) rakenne kunnossa? KTMp §:t 67-71
Onko varastosuojien lukitus järjestetty määräysten mukaisesti? KTMp § 66
Ovatko sähkölaitteet ehjät ja määräysten mukaiset? KTMp § 44
Onko myynnissä vain hyväksyttyjä tuotteita? Asetus § 33
Ovatko esillä pidettävät esittelykappaleet tyhjiä näytteitä? KTMp § 66
Onko myyntihenkilökunta 18 vuotta täyttäneitä tai vanhempia? Asetus § 46
Onko myyntipaikka varastoineen hyväksyttävässä kunnossa?
Ilotulitteiden myyjäksi?
Jos kaupassa myydään ilotulitteita, tulee liikkeessä olla vähintään yksi työntekijä, joka on suorittanut hyväksytysti Tukesin räjähteiden kaupasta ja varastoinnista vastaavan hoitajan tentin. Tukes toteaa kokeessa vastaavan hoitajan pätevyyden ja järjestää tenttitilaisuuksia riittävän usein joka vuosi pätevyyden saamiseksi. Tenttitilaisuuksia järjestetään ainakin seuraavilla paikkakunnilla: Helsinki, Kuopio, Lahti, Oulu ja Tampere.
Räjähdekaupan tutkintopäivät löytyvät Tukesin nettisivuilta.
Tukes valvoo turvallisuutta Faktatietoa ilotulitteista Millainen on ilotulitteen rakenne? Ilotulitteen reitti maahantuojalta kuluttajalle Ilotulitteiden myynti Suomessa
ilotulitteet ovat
ilotulittaa saa