text:
LaVM 5/2014 vp HE 58/2013 vp | Arkisto | Valiokuntamietinnöt | STUKlex
LaVM 5/2014 vp HE 58/2013 vp
LaVM 5/2014 vp - HE 58/2013 vp Hallituksen esitys eduskunnalle syyteneuvottelua koskevaksi lainsäädännöksi ja syyttämättä jättämistä koskevien säännösten uudistamiseksi
Eduskunta on 4 päivänä kesäkuuta 2013 lähettänyt lakivaliokuntaan valmistelevasti käsiteltäväksi hallituksen esityksen eduskunnalle syyteneuvottelua koskevaksi lainsäädännöksi ja syyttämättä jättämistä koskevien säännösten uudistamiseksi ( HE 58/2013 vp ).
hovioikeudenlaamanni Jukka Heikkilä , Helsingin hovioikeus
laamanni Seppo Karvonen , Vantaan käräjäoikeus
poliisitarkastaja Tommi Reen , Poliisihallitus
ylitarkastaja Seija Kareinen , Verohallinto
puheenjohtaja Sari Aho , Suomen Syyttäjäyhdistys ry
käräjätuomari Pekka Louhelainen , Suomen tuomariliitto ry
Käsiteltävänä olevassa hallituksen esityksessä oikeudenkäynnistä rikosasioissa annettuun lakiin (jäljempänä myös ROL, ) ehdotetaan otettavaksi niin sanottua syyteneuvottelua koskevat säännökset. Nämä aiheuttaisivat tarpeen muuttaa myös rikoslakia (jäljempänä myös RL, ) ja eräitä muita lakeja. Lisäksi esityksessä ehdotetaan, että seuraamusluonteista syyttämättä jättämistä koskevaa sääntelyä uudistettaisiin siten, että syyttäjä ei enää katsoisi syyttämättä jätetyn syyllistyneen rikokseen vaan toteaisi syytteen nostamista koskevien edellytysten täyttyvän, mutta luopuisi enemmistä toimenpiteistä.
Suomen oikeusjärjestykseen ei aiemmin ole sisältynyt syyteneuvottelua koskevaa sääntelyä, eikä sitä muistuttavia käytäntöjäkään ole prosessimenettelyissä muodostunut. Aikaisemmin on melko vahvasti torjuttu ajatus siitä, että valtion vastuulla olevasta rangaistusvastuun toteuttamisesta voitaisiin tapauskohtaisesti neuvotella. Voimassa oleva rikos- ja rikosprosessioikeudellinen sääntely tosin sisältää tiettyjä mekanismeja, jotka antavat merkitystä epäillyn tai vastaajan tunnustamiselle. Rikoksen tunnustaminen voi olla RL 6:6:n 3 kohdan () mukaisesti lieventämisperuste, kun tunnustaminen ilmentää tekijän pyrkimystä edistää rikoksensa selvittämistä. Korkein oikeus on kuitenkin oikeuskäytännössään rajannut lieventämisperusteen soveltamisalan varsin suppeaksi (ks. KKO 2000:63, KKO 2003:62, KKO 2003:63); etenkin ratkaisuissa KKO 2003:53 ja KKO 2005:56 kynnys lieventämisperusteen soveltamiselle asetettiin huomattavan korkealle.
Ehdotuksen mukaan syyttäjä ja rikoksesta epäilty tai rikosasian vastaaja neuvottelevat syyteneuvottelussa tuomioesityksestä, jossa epäilty tai vastaaja tunnustaa rikoksen ja suostuu asian käsittelyyn tunnustamisoikeudenkäynnissä. Tuomioesitys käsitellään epäillyn tai vastaajan sekä asianomistajan suostumuksella tuomioistuimessa tavallista oikeudenkäyntiä huomattavasti kevyemmässä tunnustamisoikeudenkäynnissä. Syyteneuvottelussa olisi aidosti kysymys neuvottelusta, jollainen ei ole tavanomaista suomalaisessa rikosprosessissa. Tähän nähden valiokunta pitää perusteltuna, että neuvottelujen kohteena on ainoastaan rangaistusseuraamus, eivät tosiasiat eli se, mitä on tapahtunut. Syyteneuvotteluun ja tunnustamisoikeudenkäyntiin liittyisi rikosoikeudellisen rangaistuksen mittaaminen alennetulta asteikolta. Se, mikä tuottaa lievennyksen rangaistukseen, on epäillyn tunnustaminen.
Saadun selvityksen mukaan eräiden seksuaalirikosten sekä henkeen ja terveyteen kohdistuvien rikosten rajaaminen syyteneuvottelun ulkopuolelle saattaa olla menettelyn tavoitteiden kannalta ongelmallista. Sama koskee ehdotettua kuuden vuoden enimmäisrangaistuksen rajaa. Lakivaliokunta kiinnittää asiaa arvioidessaan huomiota siihen, että valtaosa henkeen ja terveyteen kohdistuvista rikoksista on todennäköisesti sellaisia, että ne eivät täyttäisi ehdotetun ROL 1:10.1:n 2 kohdan edellytyksiä. Seksuaalirikosten osalta on puolestaan tuotu esiin se näkökohta, että syyteneuvottelumenettely olisi omiaan helpottamaan seksuaalirikoksen uhrin asemaa, koska hän välttyisi oikeudenkäyntiin osallistumisesta seuraavilta rasituksilta. Tältä osin lakivaliokunta toteaa, että eduskunnalle on annettu hallituksen esitys todistelulainsäädännön uudistamiseksi ( HE 46/2014 vp ). Esitykseen sisältyy säännösehdotus siitä, että seksuaalirikoksen uhrin ei tarvitse todistaa oikeudenkäynnissä, jos hän ei sitä halua ja jos hänen esitutkintakertomuksensa on tallennettu asianmukaisesti ja puolustuksella on ollut asianmukainen vastakuulustelumahdollisuus.
Lakivaliokunta kiinnittää kuitenkin huomiota siihen, että hallituksen esityksen tarkoitus on ollut rajata kaikki rikoslain 21 luvun henkeen ja terveyteen kohdistuvat rikokset syyteneuvottelun soveltamisalan ulkopuolelle (HE, s. 14/II). Näin ollen myös rikoslain 21 luvun 6 a §:ssä () tarkoitettu törkeän henkeen tai terveyteen kohdistuvan rikoksen valmistelu tulee sulkea soveltamisalan ulkopuolelle. Toisaalta ehdotuksessa ei ole voitu huomioida sitä, että hallituksen esityksen HE 216/2013 vp johdosta antamassaan mietinnössä ( LaVM 4/2014 vp ) lakivaliokunta on ehdottanut RL 20 luvun 3 §:n (pakottaminen sukupuoliyhteyteen) kumoamista ja uuden RL 20 luvun 5 a §:n (seksuaalinen ahdistelu) säätämistä. Seksuaalinen ahdistelu rinnastuu rangaistusasteikoltaan RL 20 luvun 8 §:n () mukaiseen seksikaupan kohteena olevan henkilön hyväksikäyttöön, jota ei ole hallituksen esityksessä ehdotettu rajattavaksi syyteneuvottelumenettelyn ulkopuolelle, mistä syystä niin ei tule tehdä myöskään seksuaalisen ahdistelun suhteen. Todetut RL 20 luvun muutokset aiheuttavat kuitenkin tarpeen sääntelyn tekniselle muuttamiselle.
Lakivaliokunnan mukaan esityksessä ei ole kaikilta osin kuitenkaan asianmukaisesti otettu huomioon, että henkeen ja terveyteen kohdistuvat rikokset eivät rajoitu vain RL 21 luvussa säänneltyihin tekoihin. Ehdotus mahdollistaa syyteneuvotteluun ryhtymisen esimerkiksi RL 31:1:n () mukaisessa ryöstössä, koska siitä voidaan tuomita enintään kuuden vuoden vankeusrangaistus eikä ehdotetussa ROL 1:10.1:n 1 kohdassa ryöstöä rajata syyteneuvottelun ulkopuolelle. Tämä tarkoittaa, että syyteneuvotteluun ei voida ryhtyä, jos epäilty on pahoinpidellyt asianomistajaa, mutta jos hän on pahoinpitelyn lisäksi varastanut asianomistajalta rahaa ja syyllistynyt näin ryöstöön, syyteneuvottelutie olisi ehdotuksen mukaan sinänsä avoinna. Ryöstön lisäksi rikoslaissa on muitakin RL 21 luvun ulkopuolella säädettyjä tosiasiassa henkeen ja terveyteen kohdistuvia rikoksia, joihin syyteneuvottelu ei vastaavin perustein sovellu, esimerkiksi ihmiskauppa (RL 25:3, ). Näiltä osin lakivaliokunta kuitenkin hyväksyy lainsäädännön selvyyteen liittyvistä syistä hallituksen esityksen rajauksen painottaen sitä, että syyttäjän on tehdessään aloitteen syyteneuvotteluun ryhtymisestä harkittava rikoksen soveltuvuutta kyseessä olevaan menettelyyn asian laadun perusteella ehdotetun 2 kohdan mukaan.
Hallituksen esityksen mukaan syyteneuvottelu on mahdollinen edellytysten täyttyessä kaikkien rikosoikeudellisen vastuuiän täyttäneiden vastaajien osalta. Lakivaliokunta kiinnittää saadun selvityksen nojalla huomiota siihen, että käräjäoikeuden kirjallisessa menettelyssä (ROL 5 a luku) ei voida käsitellä rikosasiaa, jos vastaaja on ollut teon tehdessään alaikäinen (ROL 5 a:1.1:n 3 kohta, ), ja viittaa perustuslakivaliokunnan lausuntoon, jossa tälle annettiin merkitystä (PeVL 31/2005 vp, s. 3/II). Kyseisessä hallituksen esityksessä rajausta perusteltiin sillä, että suulliseen oikeudenkäyntiin osallistumisella on nuoren vastaajan osalta kasvatuksellista ja uusista rikoksista pidättäytymistä edistävää vaikutusta ( HE 271/2004 vp , s. 24 ja s. 41/I). Lakivaliokunta toteaa, että myös syyteneuvottelun jälkeen järjestettäisiin tunnustamisoikeudenkäynti, jossa vastaajan on oltava läsnä (ehdotettu ROL 5 b:2.2). Toisin kuin kirjallisessa menettelyssä syyteneuvottelussa tuomittaisiin lievennetty rangaistus. Ikään perustuva rajoitus estäisi tämän, mitä ei valiokunnan mukaan voida pitää perusteltuna.
Edellä todettuun asiakokonaisuuteen liittyen valiokunta korostaa asian käsittelyssä esitettyjen eriävien näkemysten vuoksi sitä, että tunnustamisoikeudenkäynnissä annetun tuomion oikeusvoima ei ulotu toista rikokseen osallista koskevassa tavanomaisessa oikeudenkäynnissä tutkittavaan asiaan. Syyteneuvottelussa annetulla tuomiolla ei siten ole sitovaa vaikutusta toisessa oikeudenkäynnissä. Tuomion oikeusvoimavaikutus ulottuu rikosasiassa vain siihen henkilöön, joka on tuomittu tai vapautettu rikosoikeudenkäynnissä riippumatta siitä, onko kysymyksessä negatiivinen oikeusvoimavaikutus (samaa asiaa ei saa tutkia kahdesti) vai positiivinen oikeusvoimavaikutus (aiemmassa tuomiossa ratkaistu ennakkoluonteinen kysymys on sellaisenaan otettava myöhemmässä oikeudenkäynnissä annettavan tuomion lähtökohdaksi). Vapaan todistelun periaatteen mukaisesti tuomiota voidaan käyttää näyttönä toisessa oikeudenkäynnissä (ns. tuomion todistusvaikutus). Tuomioistuin arvioi tällaisen näytön todistusvoiman tavanomaiseen tapaan vapaalla todistusharkinnalla. Vastaajalla on vuorostaan oikeus riitauttaa todisteen luotettavuus ja esittää vastanäyttöä.
Saamansa selvityksen perusteella lakivaliokunta arvioi, että julkisyhteisöt asianomistajina todennäköisesti säännönmukaisesti suostuisivat syyteneuvottelumenettelyn käyttämiseen. Toisaalta otaksuttavasti näin menettelisivät myös muut ns. institutionaaliset asianomistajat, kuten vakuutusyhtiöt ja pankit. Tämä liittyy siihen, että asianomistajan kannalta syyteneuvottelu on varteenotettava menettelylaji. Asianomistajat tosin eivät voi käyttää siinä syyteoikeuttaan, mutta tunnustamisoikeudenkäynnissä voidaan käsitellä asianomistajien yksityisoikeudelliset vaatimukset nopeasti ja yleensä tunnustamisesta myös seuraisi, että yksityisoikeudellinen vaatimus olisi riidaton. Syyttäjällä olisi pääsääntöinen velvollisuus vastaavalla tavalla kuin tavallisessa rikosoikeudenkäynnissä ajaa asianomistajan yksityisoikeudellista vaatimusta (ROL 3:9, ). Lakivaliokunnan mukaan ei ole riittäviä perusteita asettaa eri asianomistajia eri asemaan, koska syyteneuvottelulla on asianomistajan kannalta edullisia puolia.
Yleisesti valiokunta kiinnittää huomiota siihen, että Suomen rikosoikeusjärjestelmässä on perinteisesti haluttu antaa asianomistajalle vahva asema, johon kuuluvat esimerkiksi syyteoikeus ja oikeus kieltää asian käsittely tavanomaisen rikosoikeudenkäynnin asemesta rangaistusmääräysmenettelyssä. Vastaavasti kuin rangaistusmääräysmenettelyssä syyteneuvottelussa asianomistaja ei voisi käyttää syyteoikeuttaan, minkä vuoksi hänen asemansa on haluttu turvata edellyttämällä suostumusta. Perustuslakivaliokunta on pitänyt yhdenvertaisuuden kannalta merkityksellisenä, että menettely edellyttää asianomistajan suostumusta tai sitä, ettei hänellä ole vaatimuksia (s. 6/I). Saamansa selvityksen perusteella lakivaliokunta on samaa mieltä.
Asiantuntijakuulemisissa on esitetty, että asianomistajan suostumusta pitäisi edellyttää, vaikka hän olisikin esitutkinnassa ilmoittanut, ettei hänellä ole vaatimuksia. Lakivaliokunnan mukaan lähtökohtana on, että jos asianomistaja on ilmoittanut, ettei hänellä ole vaatimuksia, ilmoitus on sitova (ks. esim. KKO 2002:12). Asianomistaja menettää ilmoituksella syyteoikeutensa, mutta ei oikeuttaan esittää rikokseen perustuvaa yksityisoikeudellista vaatimusta. Jos tuomioistuin antaa tuomioesityksen mukaisen tuomion, käytännössä eroksi jää se, että vastaaja tuomitaan, mutta rangaistus mitataan lievennetyltä asteikolta. Jos taas tuomioistuin jättää asian sillensä, ei asianomistajan suostumuksella ole enää merkitystä, ja syyteoikeus palautuu hänelle.
Keskeinen elementti syyteneuvottelussa on selvittää epäillyn tai vastaajan tunnustuksen vapaaehtoisuus sekä oikeellisuus eli se, että tunnustus vastaa tosiasioita. Kovin yksityiskohtaiset, pakottavat ja kaavamaiset menettelysäännökset eivät välttämättä edesauta näiden asioiden selvittämistä. Syyteneuvotteluun tulee osallistua yhtäältä syyttäjä ja toisaalta epäilty tai vastaaja, jolla on useimmiten avustaja, jonka on oltava julkinen oikeusavustaja, asianajaja tai ns. lupalakimies (ehdotettu ROL 1:10 a.2). He ovat velvolliset noudattamaan hyvää asianajotapaa. Vaikka heillä on lojaliteettivelvollisuus päämiestään kohtaan, he eivät saa antaa viranomaisille lausumia, jotka he tietävät paikkansapitämättömiksi, eivätkä kiistää, minkä tietävät todeksi (tapaohjeet 8.2 ja 8.3). Heidän on luovuttava tehtävästään, jos asiakas vaatii menettelemään vastoin lakia tai hyvää asianajotapaa eikä huomautuksesta huolimatta luovu vaatimuksestaan (tapaohjeet 5.8). Lisäksi tuomioistuin kontrolloi tunnustuksen vapaaehtoisuuden ja oikeellisuuden tunnustamisoikeudenkäynnissä. Vertaillen voidaan todeta, että vakiintuneissa oikeusvaltioissa säännönmukaisesti luotetaan syyteneuvottelun oikeudellisiin toimijoihin eikä neuvottelumenettelystä säädetä yksityiskohtaisesti (ks. OMML 26/2012, s. 33).
Tavallisessa rikosoikeudenkäynnissä syyttäjän syyte rajaa tuomioistuimen tutkinnan. Tuomioistuimen ei esimerkiksi tule tutkia vastaajan syyllistymistä muuhun kuin syytteeseen sisältyvään rikokseen tai syytteenalaisen rikoksen osalta ryhtyä arvioimaan, onko se osa jotakin rikoskokonaisuutta. Tuomioistuin ei saa ottaa vastaan todistelua asiaan vaikuttamattomasta seikasta (Oikeudenkäymiskaaren 17:7, ). Tunnustamisoikeudenkäynti on vaihtoehto tavalliselle rikosoikeudenkäynnille. Tämän vuoksi lakivaliokunnan mukaan ei ole perusteita sallia sitä, että tunnustamisoikeudenkäynnissä ryhdyttäisiin tutkimaan tai ottamaan muuten huomioon rikoksia, joista henkilö on jätetty syyttämättä. Syyttämättäjättämispäätöksillä ei ole merkitystä tavallisessa rikosoikeudenkäynnissä, eikä niillä tule olla sitä tunnustamisoikeudenkäynnissäkään. Niiden huomioon ottaminen voisi käytännössä koitua vain vastaajan vahingoksi, sillä tämä ei välttämättä pystyisi tunnustamisoikeudenkäynnissä riitauttamaan syyttämättäjättämispäätöstä tai muuten puolustautumaan sitä vastaan. Lakivaliokunnan käsityksen mukaan syyttämättäjättämispäätökset olisivat asiaan vaikuttamatonta näyttöä.
Tavallisessa rikosoikeudenkäynnissä tuomioistuin voi tuomita vain siitä teosta, josta on vaadittu rangaistusta. Tuomioistuin ei kuitenkaan ole sidottu rikosnimikkeeseen eikä lainkohtaan, jonka nojalla on vaadittu rangaistusta (ROL 11:3, ). Toisin sanoen tuomioistuin on sidottu niihin tosiseikkoihin, joihin on syytteen teonkuvauksessa vedottu, mutta ei syytteeseen sisältyvään oikeudelliseen arvioon. Säännöksestä käytännössä myös seuraa se, että tuomioistuin voi tuomita syytteen ikään kuin ohittaen henkilön ankarammasta tekomuodosta, esimerkiksi velallisen epärehellisyyden (RL 39:1, ) asemesta törkeästä velallisen epärehellisyydestä (RL 39:1 a, ), tai muusta rikoksesta, kuten velallisen petoksesta (RL 39:2,) — tällöin tuomioistuimen tulee varata vastaajalle tilaisuus lausua asiasta.
Esityksessä ehdotetun uuden rikoslain 6 luvun 8 a §:n mukaisesti lievennys olisi siis suurempi kuin lievennettyä rangaistusasteikkoa koskevassa 8 §:ssä (), jonka mukaisen asteikon lieventämisperusteen käsillä ollessa tekijälle saa tuomita enintään kolme neljännestä rangaistusasteikon enimmäismäärästä. Esityksessä suurempaa alennusta perustellaan sillä, että syyteneuvottelun ja tunnustamisoikeudenkäynnin olisi oltava vastaajan kannalta varteenotettava vaihtoehto tavalliseen rikosprosessiin verrattuna (HE, s. 37/I).
Pykälän 1 momentin 1 kohtaan ehdotetaan lisättäväksi rikoslain 21 luvun 6 a §:ssä (654/2013) tarkoitettu törkeän henkeen tai terveyteen kohdistuvan rikoksen valmistelu. Hallituksen esityksen HE 216/2013 vp perusteella lakivaliokunta on mietinnössään LaVM 4/2014 vp ehdottanut RL 20 luvun 3 §:n (pakottaminen sukupuoliyhteyteen) kumoamista ja uuden 20 luvun 5 a §:n (seksuaalinen ahdistelu) säätämistä. Viittaus RL 20 luvun 3 §:ään ehdotetaan siten poistettavaksi. Seksuaalinen ahdistelu (RL 20:5 a) puolestaan rinnastuu vakavuutensa osalta RL 20 luvun 8 §:n mukaiseen seksikaupan kohteena olevan henkilön hyväksikäyttöön, jota ei ole hallituksen esityksessä ehdotettu rajattavaksi syyteneuvottelumenettelyn ulkopuolelle. Näin ollen RL 20:5 a:n tekoa ei tule lisätä kohdan rikosluetteloon. Todetut muutokset aiheuttavat tarpeen sääntelyn tekniselle muuttamiselle.
Momenttiin siirrettäisiin 1 momentista säännös siitä, että syyttäjä voisi kutsua asianomistajan neuvotteluun, jos se on eduksi asian käsittelylle. Samoin edellytyksin mahdollista olisi kutsua neuvotteluun muukin henkilö. Enää ei edellytettäisi, että menettelystä olisi etua asian käsittelylle tunnustamisoikeudenkäynnissä, koska asianomistajan osallistuminen voi edistää myös tuomioesityksen aikaansaamista. Valiokunta huomauttaa siitä, että ehdoton läsnäoloedellytys ei koske asianomistajaa. Jos asianomistaja ei kutsusta huolimatta saavu neuvotteluun, se voidaan kuitenkin pitää. Momenttiin lisättäisiin selvyyden vuoksi myös maininta siitä, että asianomistajalla on oikeus käyttää avustajaa neuvottelussa.
Pykälän 1 momentin 2 kohdan mukaan tuomioesityksen antamisen edellytyksenä muiden ohella on, että tunnustuksen vapaaehtoisuudesta ja oikeellisuudesta ei jää varteenotettavaa epäilyä. Koska edellä on ehdotettu, että tunnustuksen ohella voitaisiin ottaa näyttönä vastaan myös kirjallista esitutkinta-aineistoa, kohtaa täydennettäisiin maininnalla tämän aineiston huomioon ottamisesta. Tuomioistuimen on täten kyettävä vakuuttumaan tosiasiallisesta tapahtumainkulusta ja rikosvastuun edellytysten täyttymisestä kokonaisnäytön perusteella.
Pykälän 5 momenttiin ehdotetaan lisättäväksi rikoslain 21 luvun 6 a §:ssä () tarkoitettu törkeän henkeen tai terveyteen kohdistuvan rikoksen valmistelu. Hallituksen esityksen HE 216/2013 vp perusteella lakivaliokunta on mietinnössään LaVM 4/2014 vp ehdottanut RL 20 luvun 3 §:n (pakottaminen sukupuoliyhteyteen) kumoamista ja uuden 20 luvun 5 a §:n (seksuaalinen ahdistelu) säätämistä. Ehdotetun pykälän viittaus RL 20 luvun 3 §:ään ehdotetaan siten poistettavaksi. Todetut muutokset aiheuttavat tarpeen myös sääntelyn tekniselle muuttamiselle.
että 1., 3., ja 4. lakiehdotus hyväksytään muutettuina (Valiokunnan muutosehdotukset) ja
Hallituksen esityksessä eduskunnalle syyteneuvottelua koskevaksi lainsäädännöksi ja syyttämättä jättämistä koskevien säännösten uudistamiseksi ehdotetaan otettavaksi esitutkintalakiin ja oikeudenkäynnistä rikosasioissa annettuun lakiin niin kutsuttua syyteneuvottelua koskevat säännökset. Esitykseen johtaneessa lainsäätämisprosessissa lainvalmisteluvaiheessa lainvalmistelun organisointimuotona käytettiin oikeusministeriön asettamaa työryhmävalmistelua. Työryhmän tehtävänä oli selvittää syyteneuvottelun eli syytteestä sopimisen mahdollista käyttöönottoa sekä syyttämättäjättämisjärjestelmän kehittämistä ja tehdä tarvittavat säädösehdotukset. Hallituksen esitys ( HE 58/2013 vp ) annettiin eduskunnalle 30.5.2013.

matches: KKO KKO KKO KKO KKO Tuomioistuin KKO tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin Tuomioistuin tuomioistuin Tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


Kumottu säädös Laki verojen ja maksujen perimisestä… 367/1961 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Ajantasainen lainsäädäntö › Vanhentuneet ajantasaiset › 29.6.1961/367
29.6.1961/367
Tämä laki on kumottu L:lla verojen ja maksujen täytäntöönpanosta 15.6.2007/706, joka on voimassa 1.1.2008 alkaen.
2 § (27.6.2003/683)
3 § (27.6.2003/683)
5 § (14.12.1984/868)
5 § on kumottu L:lla 14.12.1984/868.
Verotusmenettelystä annetussa laissa (1558/95) ja arvonlisäverolaissa (1501/93) tarkoitettujen verojen ja maksujen ulosotossa sovelletaan 2 momentissa säädettyjä rajoituksia, jos veroon tai maksuun on haettu muutosta oikaisuvaatimuksella tai valituksella ja jos oikaisuvaatimus tai valitus on tehty 60 päivän kuluessa veron tai maksun eräpäivästä. Jos vero tai maksu kannetaan useassa erässä, edellä tarkoitetut ajat lasketaan ensimmäisen kantoerän eräpäivästä. (18.12.1995/1567)
Rajoitukset ovat voimassa kunnes muutoksenhaun johdosta annettu päätös on saanut lainvoiman. Veromuistutusta tai oikaisua koskevan päätöksen osalta rajoitukset ovat voimassa, jos päätökseen on haettu muutosta valituksella 60 päivän kuluessa veromuistutusta koskevan päätöksen antamispäivästä tai siitä päivästä, jona verovelvollinen on saanut oikaisua koskevasta päätöksestä tiedon. Ulosoton hakijan tekemä muutoksenhaku ei estä täytäntöönpanon loppuunsaattamista. (20.12.1991/1633)
7 § (27.11.1987/899)
Ulosottohakemuksen tekemisestä ja sen perusteena olevasta asiakirjasta, perimisasian siirtämisestä ulosottomieheltä toiselle ja virka-avusta ulosottomiesten kesken, ulosotossa kertyneiden varojen tilittämisestä, määräajasta, jonka kuluessa periminen on toimeenpantava ja tilitys tehtävä, sekä perimisasiain kirjanpidosta, valvonnasta ja tarkastuksista säädetään asetuksella.
Milloin perustevalituksesta on muualla erikseen säädetty, on niitä säännöksiä noudatettava. Muussa tapauksessa on perustevalitus tehtävä sille viranomaiselle, jolle saamisen määräämisestä tai maksuunpanosta on säännönmukaisesti valitettava. Jollei sellaista viranomaista ole säädetty, on perustevalitus tehtävä sille lääninoikeudelle, jonka tuomiopiirissä saaminen on määrätty tai maksuunpantu. (10.3.1989/265)
Lääninoikeuden päätöksestä sen 2 ja 3 momentin nojalla käsittelemässä perustevalitusasiassa saa valittaa korkeimpaan hallinto-oikeuteen 60 päivän kuluessa päätöksen tiedoksisaannista. Valituskirjelmä on toimitettava valitusajassa korkeimmalle hallinto-oikeudelle tai päätöksen tehneelle lääninoikeudelle. (2.8.1994/716)
Viranomainen, joka käsittelee saamisen määräämistä tai maksuunpanoa koskevaa säännönmukaista valitusta tai perustevalitusta taikka verotusta tai ennakkoperintää koskevaa oikaisuvaatimusta, voi kieltää saamisen ulosottamisen tai määrätä sen keskeytettäväksi, jollei valitus tai oikaisuvaatimus ole ilmeisen aiheeton. Kiellon tai keskeyttämisen ehdoksi voidaan määrätä, että hakemuksen esittäjän on asetettava ulosottomiehelle vakuus saamisen maksamisesta, jos saamisen perintä tai ulosottaminen muutoin saattaisi vaarantua. Jos täytäntöönpano määrätään keskeytettäväksi, asiassa toimitettu ulosmittaus on peruutettava, milloin muutoksenhakemusta tai oikaisuvaatimusta käsittelevä viranomainen niin määrää. Muilta osin täytäntöönpanon kieltämisestä ja keskeyttämisestä on soveltuvin osin voimassa, mitä ulosottolain 9 luvun 14 §:ssä, 15 §:n 1 momentissa, 16 §:n 2 momentissa ja 18 §:ssä säädetään. Sen estämättä, mitä edellä säädetään, muutoksenhakemusta tai oikaisuvaatimusta käsittelevän viranomaisen on kiellettävä saamisen ulosottaminen tai määrättävä se keskeytettäväksi, jos hakemuksen esittäjä haluaa asettaa vakuuden saatavan maksamisesta. (6.11.1998/793)
Milloin se, jonka omaisuutta on ulosmitattu, tahtoo valituksensa tai oikaisuvaatimuksensa perusteella hakea täytäntöönpanon keskeytystä, hänen tulee ilmoittaa siitä heti tai viimeistään 8 päivänä ulosmittauksen jälkeen ulosottomiehelle, jonka on keskeytettävä täytäntöönpano toistaiseksi. (14.1.1983/47)
Hakemus täytäntöönpanon keskeyttämisestä on tehtävä kirjallisesti. Se osoitetaan ulosottomiehelle ja siihen on liitettävä todistus siitä, että saamisen määräämistä tai maksuunpanoa koskeva valitus taikka velallisen verotusta tai ennakkoperintää koskevaan oikaisuvaatimukseen perustuva oikaisu on vireillä, taikka valituskirjelmä ja ne asiakirjat, joihin valittaja viittaa perusteinaan. Ulosottomiehen on liitettävä hakemukseen maksuitta virallisesti oikeaksi todistettu jäljennös ulosmittauspöytäkirjasta. (20.12.1991/1633)
Keskeytyshakemus liitteineen on viimeistään 20 päivänä ulosmittauksen jälkeen toimitettava ulosottomiehelle, jonka tulee viipymättä lähettää asiakirjat sille viranomaiselle, jolle valituksen tai oikaisuvaatimuksen tutkiminen kuuluu. (14.1.1983/47)
Kun ulosmittaus on toimitettu, toimitusmiehen tulee ulosottolain 10 luvun 11 §:ssä säädetyn valitusosoituksen ohella antaa osoitus siitä, mitä perustevalituksen ja keskeytyshakemuksen tekemisessä on noudatettava sekä mikä seuraamus on säädetty laiminlyömisestä. (1.11.1996/813)
Milloin maksuvelvollinen on ilmoittanut hakevansa täytäntöönpanon keskeytystä, mutta hakemusta ei toimiteta ulosottomiehelle 9 §:n 4 momentissa säädetyssä ajassa, täytäntöönpanoa on heti jatkettava, jollei siihen ole muuta estettä. Jos keskeytyshakemus jätetään määräajassa tai jos ulosottomies on tehnyt 8 §:n 3 momentissa tarkoitetun ilmoituksen, täytäntöönpano on keskeytyneenä, kunnes päätös keskeytyshakemuksen tai ulosottomiehen ilmoituksen johdosta on annettu.
Määräys ulosoton kieltämisestä tai keskeyttämisestä on voimassa, jollei 9 §:n 1 momentissa tarkoitettu viranomainen toisin määrää, kunnes valitus tai perustevalitus on lainvoiman saaneella päätöksellä ratkaistu. Verotusta tai ennakkoperintää koskevan oikaisun yhteydessä annettu määräys on voimassa, jos oikaisupäätökseen on haettu muutosta valituksella 6 §:n 4 momentissa mainitussa ajassa. Ulosoton hakijan tekemä muutoksenhaku ei estä täytäntöönpanon loppuunsaattamista. Kun päätöksen antamisesta on kulunut kolme kuukautta, täytäntöönpano on muulloinkin loppuunsaatettava, jollei maksuvelvollinen näytä, että hän on hakenut päätökseen määräajassa muutosta tai että hänellä on vielä tätä määräaikaa jäljellä. (20.12.1991/1633)
Valitusta tai perustevalitusta käsittelevä viranomainen saa määrätä puheenjohtajansa, jäsenensä taikka esittelijänsä käsittelemään ja ratkaisemaan ulosoton kieltämistä tai keskeyttämistä koskevia hakemuksia. Jos asian käsittely kuuluu verotuksen oikaisulautakunnalle, ulosoton kieltämisestä tai keskeyttämisestä voi päättää myös asianomainen lääninverovirasto. Lääninverovirasto ratkaisee hakemuksen, jos se liittyy oikaisuvaatimukseen, jonka ratkaiseminen kuuluu lääninverovirastolle. (18.12.1995/1567)
Vero, leimaveroa lukuun ottamatta, ja muu tässä laissa tarkoitettu saaminen on maksuvelvolliselta perittävä viiden vuoden kuluessa sitä seuranneen vuoden alusta lukien, jona saaminen on määrätty tai maksuunpantu, uhalla, että oikeus maksun saamiseen on menetetty. Ennakkoperintälain (418/59) nojalla kannossa määrätty ennakko saadaan kuitenkin periä saman ajan kuluessa kuin ne verot ja maksut, joiden suoritukseksi ennakko on verotusmenettelystä annetun lain mukaan käytettävä. (18.12.1995/1567)
Tulliverotuksesta ja tavaran maahantuonnista tapahtuneen liikevaihtoveron kantamisen johdosta tehtävästä perustevalituksesta on säädetty erikseen. (10.12.1971/839)
13 § (14.12.1984/868)
13 § on kumottu L:lla 14.12.1984/868.
10.12.1971/839:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1972.
14.1.1983/47:
Jos verotusta koskevaan päätökseen on haettu muutosta valittamalla ennen tämän lain voimaantuloa, ovat 6 §:n 2 momentissa tarkoitetut myyntirajoitukset kuitenkin voimassa, kunnes asiassa on annettu lainvoimainen päätös.
HE 214/82, toisen lvk.miet 17/82, svk.miet 250/82
14.12.1984/868:
HE 161/84, lvk.miet 6/84, svk.miet 128/84
27.11.1987/899:
HE 36/87, toisen lvk.miet 2/87, svk.miet 42/87
10.3.1989/265:
20.12.1991/1633:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä helmikuuta 1992.
HE 50/91, lvk.miet. 3/91
2.8.1994/716:
18.12.1995/1567:
1.11.1996/813:
6.11.1998/793:
Tätä lakia sovelletaan oikaisuvaatimuksiin, säännönmukaisiin valituksiin ja perustevalituksiin, jotka tulevat vireille tämän lain voimaantulon jälkeen, samoin kuin niihin lain voimaan tullessa vireillä oleviin asioihin, joissa lain voimaantulon jälkeen haetaan täytäntöönpanon kieltämistä tai keskeyttämistä taikka esitetään sitä koskeva uusi pyyntö.
HE 78/1998, VaVM 29/1998, EV 101/1998
27.6.2003/683:
Lakia sovelletaan noudattaen soveltuvin osin, mitä ulosottolain muuttamisesta annetun lain (679/2003) voimaantulo- ja siirtymäsäännöksissä säädetään.
1 § 2 § 3 § 4 § 5 § 6 § 7 § 8 § 9 § 10 § 11 § 12 § 13 § 14 § 15 § 16 § Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:10.12.1971/839:14.1.1983/47:14.12.1984/868:27.11.1987/899:10.3.1989/265:20.12.1991/1633:2.8.1994/716:18.12.1995/1567:1.11.1996/813:6.11.1998/793:27.6.2003/683:


text:
EUR-Lex - 62004CC0232 - EN - EUR-Lex
EUR-Lex - 62004CC0232 - EN
Document 62004CC0232
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus Poiares Maduro 16 päivänä kesäkuuta 2005.
Nurten Güney-Görres (C-232/04) ja Gul Demir (C-233/04) vastaan Securicor Aviation (Germany) Ltd ja Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG.
Ennakkoratkaisupyyntö: Arbeitsgericht Düsseldorf - Saksa.
Direktiivi 2001/23/EY - 1 artikla - Yrityksen luovutus - Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen - Soveltamisala.
Yhdistetyt asiat C-232/04 ja C-233/04.
Opinion of Mr Advocate General Poiares Maduro delivered on 16 June 2005. # Nurten Güney-Görres (C-232/04) and Gul Demir (C-233/04) v Securicor Aviation (Germany) Ltd and Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG. # Reference for a preliminary ruling: Arbeitsgericht Düsseldorf - Germany. # Directive 2001/23/CE - Article 1 - Transfer of undertaking or business - Safeguarding of employees' rights - Scope. # Joined cases C-232/04 and C-233/04.
European Court Reports 2005 I-11237
ECLI identifier: ECLI:EU:C:2005:395
Yhdistetty asia ? 62004CJ0233
31977L0187: N 18
32001L0023-A01: N 40 53 57
32001L0023-A01P1LB: N 27
32001L0023-A03: N 53
32001L0023-A04: N 53
32001L0023: N 11 12 29 30 33 50 56
61985CJ0024: N 33 40
61991CJ0029: N 15
61991CJ0209: N 11 17 18
61992CJ0392: N 11
61994CJ0048: N 13
61995CJ0013: N 11 13 17 22 46 47 51
61996CJ0127: N 11 46
61996CJ0173: N 11 46 49
61998CJ0234: N 11
61999CJ0172: N 11 13 45 46 48
62000CC0051: N 19
62000CJ0051: N 11
62001CC0340: N 12 20
62001CJ0340: N 11 13 15 20 21 34 36 37 46
62003CJ0478: N 12
E2004J0002: N 15
16 päivänä kesäkuuta 2005 1(1)
Yhdistetyt asiat C‑232/04 ja C‑233/04
Nurten Güney-Görres (C-232/04)
Gül Demir (C-233/04)
Securicor Aviation (Saksa) Ltd
(Arbeitsgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö)
Yrityksen luovutus – Direktiivi 2001/23/EY – Luovutuksen käsite – Soveltamisala – Liikeomaisuuden käyttöön antaminen – Julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset
1. Nyt käsiteltävänä olevan asian vuoksi yhteisöjen tuomioistuin joutuu jälleen täsmentämään työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys‑ tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY(2) (EYVL L 82, s. 16) 1 artiklassa tarkoitetun luovutuksen käsitteen rajoja. Arbeitsgericht Düsseldorf (Saksa) nimittäin osoitti yhteisöjen tuomioistuimelle kahdessa erillisessä 5.5.2004 päivätyssä ennakkoratkaisupyynnön esittämisestä tehdyssä päätöksessä kysymyksiä, jotka koskevat kyseisen direktiivin soveltamista tilanteessa, jossa palvelujen tarjoaja seuraa toista palvelujen tarjoajaa matkustajien turvatarkastuksia koskevassa palveluhankinnassa. Erityisesti ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin haluaa tietää, mitä seurauksia liittyy siihen, että hankintaviranomainen(3) antaa tiettyjä tuotantovälineitä hankintasopimuksen tehneen toimeksisaajan käyttöön.
I Tosiseikat, asiaa koskevat oikeussäännöt ja ennakkoratkaisukysymykset
2. Saksan liittotasavallan kanssa 24.3.–5.4.2000 tehdyn sopimuksen mukaan Aviation Defence International Germany Ltd vastasi matkatavaroiden ja matkustajien turvatarkastuksista Düsseldorfin lentokentällä. Securicor Aviation (Germany) Ltd (jäljempänä Securicor) otti vastattavakseen kyseisen sopimuksen täytäntöönpanon. Securicorille ilmoitettiin 5.6.2003 päivätyllä kirjeellä, että sen tarkastustehtävää ei jatkettaisi 31.12.2003 jälkeen, koska lentokentän lentoturvallisuustehtävien suorittamista koskevan hankintatoimeksiannon oli saanut Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG ‑niminen yhtiö (jäljempänä Kötter). Se aloitti toimintansa 1.1.2004.
3. Toimeksisaajan vaihtumisen yhteydessä muuttumattomina säilyneiden sopimusehtojen mukaan Saksan liittotasavalta antaa toimeksisaajan käyttöön lentoturvallisuuslaitteet, jotka ovat tarpeen tarkastusten toteuttamisessa, ja ottaa vastuun niiden huollosta. Kysymys on turvaporteista, matkatavaroiden hihnakuljettimista, joissa on automaattinen läpivalaisumekanismi (matkatavaroiden turvatarkastuslaitteisto ja läpivalaisulaitteet), käsimetallinilmaisimista ja räjähdysaineilmaisimista.
4. Sopimuksessa määrätään myös, että toimeksisaajan on noudatettava Luftverkehrsgesetzin (lentoliikenteestä annettu laki) 29 c §:n 1 momenttia, jonka mukaan ”ilmailuviranomaisten tehtävänä on varmistaa suoja lentoliikenteeseen kohdistuvia hyökkäyksiä, erityisesti lentokonekaappauksia ja sabotaaseja, vastaan. Ilmailuviranomaisten alueellinen toimivalta tässä tarkoituksessa ulottuu lentokenttäalueelle. Siltä osin kuin tehtävien hoito edellyttää henkilöä koskevia tarkastuksia ja esineiden tarkastuksia, läpivalaisua tai muunlaista tutkimista, ilmailuviranomaiset voivat käyttää apunaan soveltuvia henkilöitä, joiden on työskenneltävä ilmailuviranomaisten valvonnassa”.(4)
5. Näin ollen turvatarkastuksia koskeviin tehtäviin määrättyjen toimeksisaajan työntekijöiden on osallistuttava neljän viikon erityiskoulutukseen ja suoritettava lentoturvallisuusapulaisen tutkinto, jotta he saavat julkisen vallan nimissä oikeuden harjoittaa turvatarkastustoimintaa.
6. Güney-Görres palkattiin 26.4.2000 ja Demir vuorostaan 7.5.2001 turvallisuustarkastajiksi ja tässä ominaisuudessa he olivat lentoliikenteestä annetun lain 29 c §:n säännösten alaisia. Securicor lähetti kummallekin 26.11.2003 päivätyn kirjeen, jossa työsuhteet irtisanottiin 31.12.2003 alkaen. Nämä työntekijät reagoivat nostamalla Arbeitsgericht Düsseldorfissa kanteet, jotka saapuivat tuomioistuimeen 18.12.2003 ja joissa vaadittiin toteamaan, että heidän työsuhteensa piti jatkua uuden toimeksisaajan palveluksessa, koska yrityksen luovutus oli tapahtunut.
7. Yrityksen luovutuksen käsite määritellään direktiivin 2001/23 1 artiklan 1 kohdassa, jossa säädetään seuraavaa:
”a) Tätä direktiiviä sovelletaan yrityksen tai liikkeen taikka yritys‑ tai liiketoiminnan osan luovuttamiseen toiselle työnantajalle sopimukseen perustuvan luovutuksen taikka sulautumisen kautta.
b) Jollei a alakohdasta ja tämän artiklan jäljempänä olevista säännöksistä muuta johdu, tässä direktiivissä tarkoitettuna luovutuksena pidetään oman identiteettinsä säilyttävän [sellaisen] taloudellisen yksikön luovuttamista, jolla tarkoitetaan pää‑ ja sivutoimisen taloudellisen toiminnan harjoittamiseksi järjestettyä resurssikokonaisuutta.”(5)
8. Kyseinen säännös saatettiin osaksi Saksan oikeusjärjestystä Bürgerliches Gesetzbuchin 613 a §:llä, jonka 1 momentissa säädetään muun muassa, että ”kun liiketoiminta tai liiketoiminnan osa luovutetaan oikeustoimella uudelle omistajalle, tälle siirtyvät luovutushetkellä voimassa olevista työsuhteista johtuvat oikeudet ja velvollisuudet”.
9. Arbeitsgericht Düsseldorfin mukaan yrityksen luovutuksen olemassaolo riippuu tuotantovälineiden eli lentoturvallisuuslaitteiden mahdollisesta luovutuksesta Securicorilta Kötterille. Asiassa on osoitettu, että Kötter käyttää samoja tuotantovälineitä kuin jotka toimeksiantaja antoi Securicorin käyttöön. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii, riittääkö tämä seikka sen päätelmän tekemiseen, että kysymys on direktiivin 2001/23 1 artiklassa tarkoitetusta liikkeen luovutuksesta, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut sitä asiassa Abler ym.(6) antamassaan tuomiossa. Tässä viimeksi mainitussa tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin nimittäin nojautui toimeksiantajan käyttöön antamaan liikeomaisuuteen ratkaistessaan yrityksen luovutuksen olemassaoloa peräkkäisten palvelujen tarjoajien välillä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen epäilykset johtuvat myös luovutuksen käsitteen tulkinnasta Bundesarbeitsgerichtin oikeuskäytännössä, jossa katsotaan, että toimeksisaajan käyttöön annetut tuotantovälineet voidaan samastaa omiin tuotantovälineisiin ainoastaan silloin, kun kysymys on niiden ”itsenäisestä taloudellisesta hyväksikäytöstä”.(7) Näin ollen Arbeitsgericht Düsseldorf osoitti kahdella erillisellä 3.5.2004 tehdyllä päätöksellä, jotka esitettyjen kysymysten samanlaisuuden vuoksi yhdistettiin yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.7.2004 antamalla määräyksellä, yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat kysymykset:
”1) Kun tutkitaan yleisesti, onko tapauksessa, jossa toimeksianto on annettu uudelle toimeksisaajalle, tapahtunut liikkeen luovutus direktiivin 2001/23/EY 1 artiklan mukaisesti – ottamatta huomioon omistussuhteita koskevaa kysymystä – onko se, että uudella toimeksisaajalla on oikeus käyttää tuotantovälineitä omiin taloudellisiin tarkoituksiinsa, edellytyksenä sen toteamiselle, että yrityksen tuotantovälineet ovat siirtyneet alkuperäiseltä toimeksisaajalta uudelle toimeksisaajalle? Onko yrityksen tuotantovälineiden siirtymisen edellytyksenä näin ollen se, että toimeksisaajalle on annettu oikeus päättää tavasta, jolla tuotantovälineitä voidaan käyttää sen oman taloudellisen intressin mukaisesti? Onko näin ollen tehtävä ero sen välillä, kohdistuuko palvelu toimeksiantajan tuotantovälineisiin vai suorittaako toimeksisaaja palvelun toimeksiantajan tuotantovälineillä?
2) Mikäli yhteisöjen tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen myöntävästi,
a) eikö tuotantovälineiden käyttöä voida katsoa itsenäiseksi taloudelliseksi hyväksikäytöksi siinä tapauksessa, että toimeksiantaja on antanut toimeksisaajalle ainoastaan mahdollisuuden käyttää tuotantovälineitä ja että toimeksiantaja vastaa niiden huollosta ja siihen liittyvistä kustannuksista?
b) onko kyse toimeksisaajan itsenäisestä taloudellisesta hyväksikäytöstä, kun toimeksisaaja käyttää lentokentillä tehtävissä matkustajien turvatarkastuksissa toimeksiantajan tätä varten käyttöön antamia turvaportteja, käsimetallinilmaisimia ja läpivalaisulaitteita?”
10. Kummallakin kysymyksellä pyritään määrittämään niitä edellytyksiä, joiden perusteella voidaan katsoa, että kyse on tuotantovälineiden luovutuksesta silloin, kun hankintaviranomainen antaa nämä välineet peräkkäisten toimeksisaajien käyttöön.
11. Pantakoon aluksi merkille, että direktiivin 2001/23 soveltumisesta palveluhankintoja koskeviin sopimuksiin ei ole epäilystä. Asiassa Watson Rask ja Christensen annetussa tuomiossa(8) yhteisöjen tuomioistuin nimittäin ilmaisi selvästi tämän tulkinnan. Myöhemmin kyseinen tulkinta vahvistettiin asioissa Schmidt(9) ja Süzen(10) annetuissa tuomioissa. Esimerkkeinä direktiivin 2001/23 soveltamisesta peräkkäisiin hankintatoimeksiantoihin voidaan mainita yhdistetyt asiat Hidalgo ym.,(11) yhdistetyt asiat Hernandez Vidal ym.,(12) asia Allen ym.,(13) asia Liikenne,(14) asia Temco(15) ja viimeiseksi edellä mainittu asia Abler ym.
12. Vaikka oikeuskäytäntö on tämän aiheen osalta runsasta, väittely yrityksen luovutuksen käsitteestä ei kuitenkaan ole päättynyt, koska julkisasiamiehet jatkavat sellaisten perusteluiden esittämistä yhteisöjen tuomioistuimelle, joilla pyritään kyseenalaistamaan kyseisen käsitteen laaja tulkinta.(16) Oikeuskäytännössä nähdään joskus vaivaa selvän rajalinjan löytämiseksi toiminnan luovutuksen ja yrityksen luovutuksen välillä.(17) Tämä raja on tasapainon takeena kahden direktiivillä 2001/23 ajetun tavoitteen eli yhtäältä ja pääasiallisesti työntekijöiden suojan(18) ja toisaalta yhtenäismarkkinoiden toteutumisen välillä.(19)
13. Jotta yksikkö säilyttää identiteettinsä luovutuksen jälkeen, sen on aluksi oltava olemassa itsenäisenä yksikkönä.(20) Vastoin Kötterin suullisessa käsittelyssä puolustamaa väitettä minulla ei ole epäilystä sellaisen taloudellisen yksikön olemassaolosta, jonka tarkoituksena on suorittaa turvatarkastustoimintoja Düsseldorfin lentokentällä. Kuitenkin vastauksen antamiseksi ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kysymyksiin on aluksi osoitettava, ovatko toimeksiantajan käyttöön antamat tuotantovälineet osa luovutettua yksikköä, toisin sanoen on arvioitava, kuuluvatko nämä Securicorin käyttöön annetut välineet sille. Tämän arvioinnin kannalta ratkaisevaa on käyttöön antamisen luonne. Toiseksi perusteluissa otetaan esille kysymys yksikön identiteetin säilyttämisestä.
II Toimeksiantajan palvelujen tarjoajien käyttöön antamien tuotantovälineiden luovutusta koskevat alustavat huomautukset
14. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämässä ensimmäisessä kysymyksessä on kyse vastauksen saamisesta siihen, kuuluvatko toimeksiantajan yksikön käyttöön antamat tuotantovälineet luovutettavaan taloudelliseen yksikköön. Voidaanko katsoa, kuten kansallinen tuomioistuin tekee, että edellä mainitussa asiassa Abler ym. annetussa tuomiossa esitetään vastaus tähän kysymykseen?
15. Oikeuskäytännöstä tosin seuraa, että omistusoikeuden luovutus ei ole välttämätöntä aineellisen tai kiinteän omaisuuden siirron toteutumiseksi. Esimerkiksi asiassa Redmond Stichting annetussa tuomiossa(21) kunnallisen avustuksen saajana oleva yhdistys, ensin Redmond Stichting ja sen jälkeen Sigma, vuokrasi kunnalta kiinteistön. Yhteisöjen tuomioistuin sisällyttää niihin seikkoihin, joiden perusteella on mahdollista osoittaa luovutuksen olemassaolo, sen, että ”Redmondin vuokraama kiinteistö vuokrattiin Sigmalle”.(22) Se, että omistusoikeutta ei luovuteta palvelujen tarjoajalta toiselle, ei siten estä sitä, ettei liikeomaisuuden luovutusta voisi tapahtua silloin, kun on kiistatonta, että kyseinen liikeomaisuus kuuluu siirrettävään yksikköön.(23)
16. Kysymys siitä, missä olosuhteissa toimeksiantajan yksikön käyttöön antama liikeomaisuus sisältyy palvelujen tarjoajalle kuuluvaan siirrettävään yksikköön, on hienosyisempi. Oikeuskäytäntö ei selvästi ilmaise tätä vaan se on päinvastoin jakautunut.
17. Yritysten välisessä, siivoustoiminnan suorittamista koskevassa seuraannossa asiassa Süzen annetussa tuomiossa tähän ei suoraan oteta kantaa vaan siinä tyydytään toteamaan, että taloudellisen yksikön identiteetti määräytyy sellaisten seikkojen, kuten toimeksiantajan sen käyttöön mahdollisesti antamien ”tuotantolaitosten” perusteella.(24)
18. Kyseisen tuomion jälkeen yhteisöjen tuomioistuin näyttää jälleen epäröineen asiassa Watson Rask ja Christensen annetussa tuomiossa.(25) Philips-niminen yhtiö antoi ensimmäistä kertaa yrityksensä työpaikkaruokalapalvelut ulkopuoliselle palvelujen tarjoajalle. Se antoi ISS Kantineservice ‑nimisen yhtiön käyttöön vastikkeetta tämän hyväksymät myynti‑ ja tuotantotilat, työpaikkaruokalan liiketoiminnassa tarvittavat varusteet, sähkön, lämmityksen ja puhelimet ja sitoutui huolehtimaan yleisestä tilojen ja varusteiden kunnossapidosta sekä jätehuollosta.(26) Ratkaisuehdotuksensa 6 kohdassa julkisasiamies Van Gerven katsoi, että kyseistä tilannetta oli arvioitava siten, että ”kyse ei ollut Philipsille kuuluvan irtaimen tavaran luovutuksesta”. Samalla kun yhteisöjen tuomioistuin toteaa ainoastaan, että direktiiviä 77/187 voidaan soveltaa ulkoistamistilanteessa, se katsoo, että toimeksiantajan toisen yrityksen käyttöön antamat tuotantovälineet kuuluvat ”niihin vaihteleviin etuihin, joiden yksityiskohdat määrätään” kahden yrityksen välillä ”tehdyssä sopimuksessa”.(27)
19. Vastaus näyttää kuitenkin löytyvän niitä seurauksia koskevasta kysymyksestä, jotka edellä mainitussa asiassa Temco annetussa tuomiossa liittyvät siihen, että toimeksiantaja antaa liikeomaisuutta toisen yrityksen käyttöön. Tässä asiassa Volkswagen antoi sen sopimuskumppaneina olevien siivousyritysten käyttöön tilojensa siivoamisessa tarvittavat välineet. Yhteisöjen tuomioistuin hyväksyi arvioinnin, jonka kansallinen tuomioistuin oli tehnyt tästä seikasta ja jonka mukaan mitään liikeomaisuuden siirtymistä palvelujen tarjoajalta toiselle ei ollut tapahtunut.(28) Nimittäin mikään ei estä sitä, että toimeksisaaja ja sen jälkeen sen seuraaja käyttävät niiden käyttöön annettua liikeomaisuutta ilman, että kyseinen omaisuus kuitenkaan kuuluu luovutettavaan yksikköön.
20. Vastoin sitä, mitä yhteisöjen tuomioistuin näyttää vahvistaneen kyseisessä asiassa annetussa tuomiossa, se on kuitenkin hyväksynyt erilaisen lähestymistavan edellä mainitussa asiassa Abler ym. annetussa tuomiossa, jossa se on tunnustanut, että tietyissä tapauksissa toimeksiantajan toteuttama liikeomaisuuden käyttöön antaminen voi johtaa liikeomaisuuden luovutukseen palvelujen tarjoajien välillä. Nimittäin kyseisessä asiassa, jossa palveluiden tarjoaja seurasi toista sairaalan ruokailupalveluiden hoitamisessa, toiminnasta vastaava laitos antoi niiden käyttöön itse tilat, veden, sähköenergian sekä välttämättömän irtaimiston ja laitteiston. Yhteisöjen tuomioistuin totesi, että ”toiminnan kannalta välttämättömät aineelliset tuotantovälineet – – ovat siirtyneet Sodexholle”.(29) Kyseinen päätelmä tarkoittaa välttämättä sitä, että, kuten Saksan hallitus pani merkille suullisessa käsittelyssä, kyseiset aineelliset tuotantovälineet kuuluvat siirrettävään yksikköön, vaikka ne olivatkin jääneet sairaalan omaisuudeksi.(30)
21. Siten, vaikka edellä mainitussa asiassa Temco annetussa tuomiossa se, että toimeksiantaja antoi käyttöön tuotantovälineet, ei aiheuttanut kyseisten välineiden sisällyttämistä siirrettävään yksikköön, asiassa Abler ym. annetussa tuomiossa tehtiin päinvastainen päätelmä.(31) On hämmentävää, että tämä päätelmien erisuuntaisuus ei johdu sellaisen arviointiperusteen soveltamisesta, jonka mukaan on mahdollista erottaa nämä kaksi tapausta. Päinvastoin, kuten Saksan hallitus väitti suullisissa huomautuksissaan, minusta näyttää siltä, että näiden oikeuskäytännön eroavuuksien voidaan selittää johtuvan toimivan arviointiperusteen puutteesta.
22. Tähän oikeuskäytännön horjuvuuteen nähden ja vastoin sitä, mitä Securicor väittää, on vältettävä yleistystä, joka tarkoittaa, että kaikenlainen toimeksiantajan toteuttama tuotantovälineiden käyttöön antaminen tarkoittaisi samaa kuin mainittujen välineiden sisällyttäminen siirrettävään yksikköön. Tässä tapauksessa, kuten Saksan hallitus totesi suullisessa käsittelyssä, jokainen tilanne, jossa palvelujen tarjoaja seuraa toista hankintatoimeksiannon täytäntöönpanossa katsottaisiin yrityksen luovutukseksi pelkästään sillä edellytyksellä, että toimeksiantaja on antanut liikeomaisuutta niiden käyttöön. Pelkästään se seikka, että yritys menettää toimeksiannon kilpailijalle, on näin ollen vastoin yhteisöjen tuomioistuimen vakiintunutta oikeuskäytäntöä vaarassa rinnastua yrityksen luovutukseen.(32) Rajalinja yrityksen luovutuksen ja toiminnan luovutuksen välillä hämärtyy uudelleen.(33)
23. Lisäksi, kuten Kötter ja Saksan hallitus panivat merkille suullisessa käsittelyssä, sellaisen yleistyksen taloudelliset seuraukset, jota ei vahvisteta yhtenäisellä arviointiperusteella, voivat olla erityisen merkittävät, koska osatekijät, joista käydään kilpailua palvelujen tarjoajien välillä, vähenevät merkittävästi: Automaattinen yrityksen luovutuksen tunnustaminen peräkkäisten palvelujen tarjoajien välillä muuttaa henkilöstökulut kiinteiksi kuluiksi. Potentiaalisilla kilpailijoilla oleva liikkumavara erottautua palveluhankinnan kilpailuttamisessa vähenee olemattomiin, koska liikkumavara koskee ainoastaan henkilöstön pätevyyteen liittyviä järjestelyjä.(34)
24. Selvän erotteluperusteen puuttuessa oikeuskäytännöstä ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, jota Saksan hallitus tukee, ehdottaa, että vastauksen antaminen siihen, kuuluuko hankintaviranomaisen toimeksisaajan käyttöön antama liikeomaisuus sitä käyttävälle toimeksisaajalle vai ei, riippuu ”itsenäistä taloudellista hyväksikäyttöä” koskevasta käsitteestä.
III Itsenäistä taloudellista hyväksikäyttöä koskeva arviointiperuste
25. Bundesarbeitsgerichtin oikeuskäytännön mukaan itsenäistä taloudellista hyväksikäyttöä koskevan arviointiperusteen mukaisesti toimeksiantajan käyttöön antamat tuotantovälineet tulevat siirrettävän taloudellisen yksikön olennaiseksi osaksi sillä edellytyksellä, että palvelujen tarjoajalla on mahdollisuus vapaasti hallinnoida kyseisiä tuotantovälineitä oman taloudellisen intressinsä mukaan.
26. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen ja Saksan hallituksen mukaan kyseisellä arviointiperusteella voidaan selittää yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Abler ym. annetussa tuomiossa omaksumaa kantaa.(35) Nimittäin Sodexho sai vapaasti käyttää taloudellisesti hyväkseen sen hallinnassa olevaa keittiötä. Se toimi sen oman taloudellisen intressinsä mukaisesti ruokalistojen suunnittelussa samoin kuin muiden asiakkaiden kuin sairaalan asiakastoimituksissa. Lisäksi kunnossapitokustannukset olivat näiden tuotantovälineiden käyttäjän vastuulla. Sitä vastoin Saksan hallitus esittää nyt käsiteltävänä olevassa asiassa, että Securicorin käyttöön annettuja matkustajien turvatarkastuksiin liittyviä laitteita ei voida katsoa siirrettävän yksikön olennaiseksi osaksi, sillä se ei saanut mitään liikkumavaraa niiden käytön osalta.
27. Ennen kuin arvioidaan ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen ehdottaman arviointiperusteen merkityksellisyyttä, on viitattava direktiivin 2001/23 1 artiklan 1 kohdan b alakohdan sanamuotoon, jossa taloudellinen yksikkö määritetään ”pää‑ ja sivutoimisen taloudellisen toiminnan harjoittamiseksi järjestetyksi resurssikokonaisuudeksi”. Mikään kyseisen artiklan sanamuodossa ei edellytä tai estä sellaisen arviointiperusteen kehittämistä, jonka avulla on mahdollista määritellä ne tilanteet, joissa liikeomaisuuden käyttöön antaminen tarkoittaa todellisuudessa tämän liikeomaisuuden luovutusta toimeksiantajalta toimeksisaajalle.
28. Kuitenkin jäljempänä esitettyjen syiden vuoksi minusta näyttää, että itsenäistä taloudellista hyväksikäyttöä koskeva arviointiperuste, sellaisena kuin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on sitä ehdottanut, ei ole toimiva.
29. Ensinnäkin, ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen ehdottama arviointiperuste ei nojaudu mihinkään lainsäädännölliseen perusteluun. Nimittäin eroa sellaisen tilanteen, jossa on kyse itsenäisestä taloudellisesta hyväksikäytöstä, ja muuta ilman tämän tyyppistä hyväksikäyttöä koskevan tilanteen välillä ei ole tehty työntekijöiden suojan varmistamiseksi eikä sisämarkkinoiden toteutumisen mahdollistamiseksi. Mitään perustelua tälle erilaiselle kohtelulle ei anneta. Koska erottelua ei ole liitetty yhteenkään direktiivillä ajettuun tavoitteeseen, tämä horjuttaa ehdotetun arviointiperusteen uskottavuutta.
30. Toiseksi, itsenäistä taloudellista hyväksikäyttöä koskevan arviointiperusteen sivuuttamiseksi ei kuitenkaan ole riittävää todeta, että tämä arviointiperuste merkitsee joissakin tapauksissa direktiivin 2001/23 soveltamisalan rajoittamista. Vaikka on kiistatonta, että mainitussa direktiivissä pyritään ensisijaisesti suojaamaan työntekijöitä, sillä pyritään myös sisämarkkinoiden toteutumiseen, kuten osoittaa sen EY 94 artiklan nojalla tapahtunut antaminen. Siten ei voida esittää, kuten komissio ja Securicor tekevät, että direktiivin 2001/23 tarkoitus tai tehokas vaikutus asetetaan kyseenalaiseksi pelkästään sen seikan vuoksi, että se ei sovellu kaikkiin peräkkäisiä palvelujen tarjoajia koskeviin tilanteisiin vaan ainoastaan niihin, jotka vastaavat yrityksen luovutusta.(36)
31. Kolmanneksi, vaikka on kiistatonta, että Securicorille sallitaan vähemmän joustoa turvalaitteiden käytössä kuin ruokalaa hoitavalla yrityksellä on keittiön osalta, tästä ei kuitenkaan seuraa, että tuotantovälineiden luovutus olisi tapahtunut ainoastaan jälkimmäisessä tapauksessa. Kuten komissio totesi suullisessa käsittelyssä, näiden kahden tilanteen välillä on ainoastaan aste-ero: Molemmat yritykset säilyttävät tietyn jouston niiden tavassa järjestää toimintansa niiden tuotantovälineiden avulla, jotka niillä on käytettävissään.(37)
32. Lisäksi itsenäistä taloudellista hyväksikäyttöä koskeva arviointiperuste on vaarassa nostaa esille tapauskohtaiset pohdinnat, joiden lopputulosta yritysten on vaikea ennakoida, mikä heikentää niiden oikeusturvaa. Tältä osin on riittävää viitata Saksan hallituksen esittämien huomautusten liitteenä olevaan Bundesarbeitsgerichtin 25.5.2000 antamaan tuomioon sen toteamiseksi, että kyseinen arviointiperuste vaatii todellisuudessa yksityiskohtaista arviointia siitä itsenäisyydestä, joka palvelujen suorittamista koskevassa sopimuksessa on annettu yritykselle, joka on vastuussa tämän suorituksen toteuttamisesta. Koska palvelujen tarjoajat saavat välttämättä tietyn taloudellisen itsemääräämisoikeuden suhteessa toimeksiantajaan, tällä arviointiperusteella ei ole mahdollista rajata sitä, missä tapauksissa liikeomaisuuden luovutus on tapahtunut.
33. Lopuksi olen samaa mieltä komission kanssa siitä, että itsenäistä taloudellista hyväksikäyttöä koskeva arviointiperuste antaa liiallisen merkityksen toimeksiantajan ja palvelujen tarjoajan välisille sopimusmääräyksille. Jos tehdyn sopimuksen sisältö olisi ratkaiseva yrityksen luovutuksen hyväksymiseksi, sopimuskumppaneille annettaisiin näin ollen mahdollisuus kiertää direktiivin 2001/23 soveltamista. Toimeksiantajan ja hankintatoimeksiannon toteuttajaksi hyväksytyn palvelujen tarjoajan välisten sopimusmääräysten huomioon ottaminen täytyy sitä vastoin liittää nyt käsiteltävänä olevan asian erinäisten seikkojen objektiiviseen arviointiin.(38)
34. Loppujen lopuksi sopimusmääräyksestä, jossa määrätään toimeksiantajan suorittamasta liikeomaisuuden käyttöön antamisesta, ei voi automaattisesti johtua, että liikeomaisuuden luovutuksen katsotaan tapahtuneen kahden palvelujen tarjoajan välillä. Muussa tapauksessa tästä seuraisi sekaannus toiminnan säilyttämisen ja yrityksen säilyttämisen välillä.(39) Nimittäin pelkästään toimeksiantajan suorittama liikeomaisuuden käyttöön antaminen aiheuttaisi yrityksen luovutuksen palvelujen tarjoajien välillä.
35. Näihin päätelmiin nähden minusta näyttää siltä, että itsenäistä taloudellista hyväksikäyttöä koskeva arviointiperuste ei ole toimiva, sillä yhtäältä sen avulla ei ole mahdollista rajata niitä tapauksia, joissa tuotantovälineet, vaikkakin ne ovat toimeksiantajan käyttöön antamat, itse asiassa tulevat erillisen taloudellisen yksikön osaksi ja toisaalta lainsäädännöllinen perustelu puuttuu.
36. Komission ja Securicorin edellä mainitussa asiassa Abler ym. annetusta tuomiosta tekemien tulkintojensa valossa ne ehdottavat, että ratkaisevaa olisi selvittää, ovatko käyttöön annetut tuotantovälineet välttämättömiä kyseisten palvelujen suorittamisessa. Kuitenkin tällä vaihtoehtoisella arviointiperusteella ei oteta huomioon sille toimeksisaajalle jätetyn valinnanvaran puuttumista, joka kerran saatuaan toimeksiannon on sidottu toimeksiantajan kanssa tehdyssä sopimuksessa määrättyihin ehtoihin. Lisäksi, näyttää johdonmukaiselta olettaa, että toimeksiantaja antaa palvelujen tarjoajan käyttöön ainoastaan ne tuotantovälineet, jotka ovat tarpeen tälle osoitetun toimeksiannon toteuttamiseksi.
37. Lisäksi, vaikka yhteisöjen tuomioistuin kyllä mainitsi edellä mainitussa asiassa Abler ym. annetussa tuomiossa, että toimeksisaajan käyttöön annetut tuotantovälineet eli erilaiset keittiövälineet olivat välttämättömiä kyseisen toimeksiannon toteuttamisessa eli aterioiden toimittamisessa, mikään kyseisessä tuomiossa ei osoita, että tämä ominaisuus olisi ollut ratkaiseva. Lopuksi, kyseisellä arviointiperusteella ei voida ratkaista edellä mainituissa asioissa Abler ym. ja Temco annettujen tuomioiden välillä todettua ristiriitaa, koska tässä viimeksi mainitussa asiassa toimeksiantajan käyttöön antamat tuotantovälineet olivat myös välttämättömiä palvelujen suorittamisen toteuttamiseksi.
38. Vaikka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen ehdottama arviointiperuste ja komission ja Securicorin esittämä arviointiperuste eivät näytä minusta esitettyjen syiden takia vakuuttavilta, on vielä täsmennettävä, täytyykö toimeksiantajan toteuttamalla liikeomaisuuden käyttöön antamisella olla vaikutusta yrityksen luovutuksen määrittämiseksi palvelujen tarjoajien välillä.
39. Siinä tapauksessa, että toimeksiantajan ja peräkkäisten palvelujen tarjoajien välillä tehdään samanlaiset palvelusopimukset, siirrettävän taloudellisen yksikön ääriviivat ovat erityisen hankalasti tunnistettavissa, koska useista kyseisen yksikön osatekijöistä määrätään sopimuksella. Siten toimeksiannon yhteydessä hyväksytylle sopimukselle on ominaista, että palvelujen tarjoajan asiakaskunta pysyy samana. Samoin peräkkäisten palvelujen tarjoajien näkökulmasta käyttöön annetut osatekijät ovat vakio yhtälössä, joka niiden täytyy ratkaista, jotta ne voivat esittää tarjouksen, samalla tavalla kuin esimerkiksi Securicorin ja Kötterin tapauksessa Düsseldorfin lentokentän sijainti tai jopa sen pohjapiirustus. Nimittäin, toimeksiantajan käyttöön antamia samoja tuotantovälineitä käyttävät kaikki peräkkäiset palvelujen tarjoajat ilman, että niillä on liikkumavaraa tältä osin. Toisin sanoen käyttöön annetut tuotantovälineet ovat peräkkäisten palvelujen tarjoajien valvontapiirin ulkopuolella ja näin ollen niiden ei voida katsoa kuuluvan siirrettävään organisoituun yksikköön.
40. Tämän vuoksi yrityksen luovutuksen olemassaolon määrittämiseksi nyt käsiteltävänä olevassa asiassa on syytä asiassa Spijkers(40) annetussa tuomiossa määritettyjen arviointiperusteiden mukaisesti keskittyä taloudellisen yksikön niiden seikkojen arviointiin, jotka ovat ominaisia palvelujen tarjoajalle. Ainoastaan tällä tavoin voidaan varmistua, että luovutus koskee itsenäistä taloudellista yksikköä direktiivin 2001/23 1 artiklan sanamuodon ja tavoitteen mukaisesti. Siltä osin kuin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin nojautuu ainoastaan kysymykseen itsenäisestä taloudellisesta hyväksikäytöstä, sen esittämään ensimmäiseen kysymykseen on vastattava kieltävästi. Näin ollen vastaus toiseen kysymykseen on myös kieltävä.
41. Kun otetaan huomioon, että Arbeitsgericht Düsseldorfissa nyt käsiteltävinä olevissa asioissa Saksan liittotasavalta toimitti Securicorille ja sen jälkeen Kötterille osoitetun turvatarkastustoiminnan harjoittamiseksi tarpeelliset tuotantovälineet, yrityksen luovutuksen olemassaolo näiden kahden palvelujen tarjoajan välillä on osoitettava kyseiseen käyttöön antamiseen liittyvistä erillisistä seikoista lähtien.
42. Kuten Saksan hallitus huomauttaa kirjallisissa huomautuksissaan, kansallisen tuomioistuimen kysymykset koskevat ainoastaan yhtä luovutuksen arvioinnin kannalta hyödyllistä seikkaa. Ehdotetusta vastauksesta kuitenkin johtuu, että kyseisen seikan eli käyttöön annettujen tuotantovälineiden luovuttamisen ei pidä olla ratkaiseva. Kun otetaan huomioon asiakirjoista ilmi käyvät seikat ja jotta ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle voidaan antaa tämän asian ratkaisun kannalta hyödyllinen vastaus, on siten tarkasteltava ehdotetun arvioinnin seurauksia nyt käsillä olevan asian tosiseikkoihin.
IV Ehdotetun arvioinnin seuraukset nyt käsiteltävänä olevan asian kannalta
43. Ennen asian tosiseikkoja koskevaa tarkastelua on tarpeen muistuttaa niistä edellytyksistä, joiden perusteella yrityksen luovutus voi tapahtua silloin, kun liikeomaisuutta ei luovuteta.
44. Edellä mainitussa asiassa Redmond Stichting yksi ennakkoratkaisun kohteena oleva kysymys koski niitä seurauksia, jotka aiheutuivat siitä, ettei irtaimistoa luovutettu. Samalla, kun yhteisöjen tuomioistuin siirsi kansallisen tuomioistuimen tehtäväksi kyseisen seikan liittämisen osaksi sen suorittamaa kokonaisarviointia, se pani merkille, että ”se, ettei irtaimistoa ole luovutettu, ei sinänsä näytä olevan esteenä direktiivin sovellettavuudelle”.
45. Kuitenkin edellä mainitussa asiassa Liikenne annetussa tuomiossa sen jälkeen, kun yhteisöjen tuomioistuin oli todennut, ettei liikeomaisuutta ollut luovutettu kahden linja-autoyhtiön välillä, se sivuutti direktiivin 2001/23 soveltamisen, vaikka osa henkilöstöä oli siirretty yritykseltä toiselle.
46. Kyseiset näennäisesti ristiriitaiset ratkaisut osoittavat sen toiminnan luonteen alustavan määrittämisen merkitystä, jota mahdollinen luovutus koskee. Nimittäin yrityksen luovutuksen olemassaolon osoittamisen kannalta merkitykselliset seikat riippuvat siitä, minkä tyyppistä toimintaa taloudellinen yksikkö harjoittaa.(41)
47. Yhteisöjen tuomioistuin esitteli tämän arviointiperusteen sellaisten toimintojen yhteydessä, jotka liittyvät työvoimavaltaisiin toimialoihin ja niitä suorittavan henkilöstön pätevyyteen, ja kyseisen arviointiperusteen nojalla se teki päätelmän, että ”yhteisen toiminnan piirissä pysyvästi työskentelevien työntekijöiden ryhmä voi vastata taloudellista kokonaisuutta”.(42) Tästä seuraa, että tämän tyyppisen toiminnan osalta ”on myönnettävä, että tällainen kokonaisuus voi säilyttää identiteettinsä luovutuksen jälkeenkin, kun uusi työnantaja ei pelkästään tyydy jatkamaan kyseistä toimintaa vaan kun se myös ottaa palvelukseensa sekä lukumääräisesti että pätevyyden osalta olennaisen osan siitä henkilökunnasta, jonka sen edeltäjä oli erityisesti osoittanut hoitamaan tätä toimintaa”.(43)
48. Sitä vastoin, jos kyseinen toiminta ei liity työvoimavaltaisiin toimialoihin eikä sitä suorittavan henkilöstön pätevyyteen, yrityksen luovutuksen olemassaolo edellyttää periaatteessa sen toteamista, että yritysten välillä on tapahtunut liikeomaisuuden luovutus.(44)
49. Tästä oikeuskäytännöstä seuraa, että sen vahvistamiseksi, että yrityksen luovutus on tapahtunut, on ennakolta määriteltävä, minkä tyyppisestä toiminnasta on kyse. Bundeswehrin (liittovaltion armeija) lääkintävarikon vartiointi määriteltiin erityisen työvoimavaltaisen toimialan piirin ja sen henkilöstön pätevyyteen liittyväksi toiminnaksi.(45) Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa, kuten Securicor toteaa kirjallisissa huomautuksissaan, toisin kuin pelkässä vartiointitoiminnassa lentokentän turvatarkastuksia koskevassa toiminnassa tarvitaan erityisiä ja pitkälle kehitettyjä turvalaitteita. Mutta, vastoin sitä, mitä Securicor antaa ymmärtää, lentokentän turvatarkastuksista vastaavalle yritykselle asetettu tulosvelvollisuus ei näytä olevan merkityksellinen kyseisen toiminnan erottamiseksi vartiointitoiminnasta, koska se ei vaikuta kyseisen taloudellisen yksikön organisaatioon.
50. Vaikka sen arviointi, mikä merkitys direktiivissä 2001/23 tarkoitetun luovutuksen olemassaoloa koskeville erilaisille arviointiperusteille annetaan, kuuluu ensisijaisesti ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle, asiakirjoista näyttää käyvän ilmi, että toimeksiantajan käyttöön antama erityinen liikeomaisuus ja pätevä henkilöstö muodostavat taloudellisen yksikön, jonka toimintaan kuuluu matkatavaroiden ja matkustajien turvatarkastukset lentokentällä.
51. Koska toimeksiantaja on joka tapauksessa antanut erityiset turvalaitteet peräkkäisten palvelujen tarjoajien käyttöön, on tutkittava, onko Securicorin ja Kötterin välisessä luovutuksessa kyseessä sekä lukumääräisesti että pätevyydeltään olennainen osa siitä henkilöstöstä, joka oli määrätty toimeksiannon toteuttamiseen.(46)
52. Näyttää ilmeisen paradoksaaliselta tehdä päätelmä yrityksen luovutuksen tapahtumisesta riippuvaiseksi työnantajan henkilöstön ja henkilöstön pätevyyden luovuttamisesta toiselle, vaikka periaatteessa kyse on seurauksesta, joka johtuu yrityksen luovutuksen tunnustamisesta.(47) Tämä arviointiperuste kuitenkin liitetään tosiseikkojen kokonaisarviointiin. Siitä tulee tärkeä ainoastaan silloin, kun kyse ei ole liikeomaisuuden luovutuksesta ja kun on tarpeen yksilöidä sellaisia muita seikkoja, joista luovutettava yksikkö voi muodostua. Lisäksi se ei tiukasti liity henkilöstön siirtämiseen sellaisenaan vaan pikemminkin henkilöstön sen erityisen pätevyyden siirtämiseen, jota tarkastellaan organisoidun yksikön muodostavana tekijänä. Tavoitteena on estää se, etteivät luovutuksen osapuolet voi vapaasti sivuuttaa direktiivin 2001/23 soveltamista.
53. Lisäksi, vaikka direktiivissä 2001/23 tarkoitetun yrityksen luovutuksen määrittämisen seurauksena tosin on, että luovutetun yksikön työnantaja on velvollinen pitämään voimassa työsopimukset,(48) mikään ei kuitenkaan estä sitä, että se toteuttaa sellaista uudelleenorganisointia, joka sisältää tarvittaessa irtisanomisia, sillä varauksella, että ne eivät ole suoraan sidoksissa yrityksen luovutukseen.(49)
54. Lopuksi, Saksan liittotasavallan väitteellä, jonka mukaan sopimusten voimassa pitämisellä on erityisiä vaikutuksia Saksassa sen vuoksi, että voimassa oleva työlainsäädäntö on jäykkä, ei ole vaikutusta. Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä nimittäin seuraa, että jäsenvaltio ei voi vedota kansalliseen lainsäädäntöönsä yhteisön direktiivin soveltamisen sivuuttamiseksi.
55. Kiistatonta on, että Kötter otti palvelukseen 167 Securicorin aikaisemmin palkkaamasta ja Saksan liittotasavallan lukuun Düsseldorfin lentokentällä matkustajien ja matkatavaroiden turvatarkastustoimintoihin määräämästä 295 työntekijästä. Kyseiset työntekijät saivat erityiskoulutuksen kyetäkseen suorittamaan heille osoitetut turvatarkastuksia koskevat tehtävät.
56. Siten ei voida sulkea pois sitä, että Kötterille luovutettiin edeltäjänsä henkilöstön pätevyydeltään olennainen osa. Jos asia on näin ja sillä varauksella, ettei kansallisen tuomioistuimen kaikkien asiassa merkityksellisten tosiseikkojen tutkinnasta muuta johdu, asiassa näyttää olevan useita seikkoja, joiden perusteella voidaan tehdä se päätelmä, että Securicorin ja Kötterin välillä on tapahtunut direktiivissä 2001/23 tarkoitettu yrityksen luovutus.
57. Ehdotan sen vuoksi, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa Arbeitsgericht Düsseldorfin esittämiin kysymyksiin seuraavasti:
Kun toimeksiantaja antaa peräkkäisten toimeksisaajien käyttöön hankinnan toteuttamisessa tarpeelliset tuotantovälineet ja hankintasopimusta tehtäessä palvelujen tarjoaja ei luovuta liikeomaisuutta toiselle palvelujen tarjoajalle, työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys‑ tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetussa neuvoston direktiivissä 2001/23/EY tarkoitettu yrityksen luovutus palvelujen tarjoajalta toiselle ei ole riippuvainen siitä edellytyksestä, että kyseiset tuotantovälineet luovutetaan palvelujen tarjoajan itsenäistä taloudellista hyväksikäyttöä varten, vaan luovutuksen olemassaoloa on tämän käyttöön antamisen sijasta arvioitava muiden suoraan palvelujen tarjoajasta johtuvien seikkojen, kuten henkilöstön pätevyydeltään olennaisen osan luovutuksen perusteella.
1 –	Alkuperäinen kieli: portugali.
2 –	Kyseisellä direktiivillä kodifioidaan työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14 päivänä helmikuuta 1977 annetun neuvoston direktiiviin (EYVL L 61, s. 26) 29.6.1998 annetulla neuvoston direktiivillä 98/50/EY (EYVL L 201, s. 88) tehdyt muutokset.
3 –	Jäljempänä tekstissä viitataan erotuksetta joko ”toimeksiantajaan” tai ”hankintaviranomaiseen”.
4 –	Kyseinen laki mainitaan 27.3.1999 annetussa lain vahvistamista koskevassa versiossa (BGBl. 1999 I, s. 550), jota on muutettu viimeksi 6.4.2004 annetulla lailla (BGBl. 2004 I, s. 550).
5 – Kyseinen määritelmä on pysynyt muuttumattomana sen direktiivissä 98/50 olevaan versioon nähden.
6 –	Asia C‑340/01, tuomio 20.11.2003 (Kok. 2003, s. I‑14023).
7 –	Bundesarbeitsgerichtin kahdeksannen jaoston 11.12.1997 antama tuomio (8 AZR 426/94, BAGE 87, 296), 22.1.1998 annettu määräys (8 ABR 83/96, ei vielä julkaistu) ja 25.5.2000 annettu tuomio (8 AZR 337/99, ei vielä julkaistu), jotka esitettiin Saksan hallituksen huomautusten liitteenä.
8 –	Asia C‑209/91, tuomio 12.11.1992 (Kok. 1992, s. I‑5755, 17 kohta).
9 –	Asia C‑392/92, tuomio 14.4.1994 (Kok. 1994, s. I‑1311, Kok. Ep. XV, s. I‑111, 12–14 kohta). Kuitenkin kyseisen tuomion, jota arvosteltiin voimakkaasti oikeusopissa, jälkeen komissio oli ehdottanut direktiivin 77/187 muuttamista koskevassa ehdotuksessa eron tekemistä yhtäältä yksikön luovutuksen ja toisaalta pelkästään yksikön yhden toiminnan luovutuksen välillä viimeksi mainitun jäädessä direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Euroopan parlamentin vastustuksen vuoksi Euroopan yhteisöjen komissio muutti alkuperäistä ehdotustaan ja poisti kyseisen tekstiä koskevan lausekkeen. Kuitenkin asiassa C‑13/95, Süzen, 11.3.1997 annetussa tuomiossa (Kok. 1997, s. I‑1259) otettiin takaisin erottelu yksikön ja ”pelkän toiminnan” välillä.
10 –	Em. asia Süzen.
11 –	Yhdistetyt asiat C‑173/96 ja C‑247/96, tuomio 10.12.1998 (Kok. 1998, s. I‑8237).
12 –	Yhdistetyt asiat C‑127/96, C‑229/96 ja C‑74/97, tuomio 10.11.1998 (Kok. 1998, s. I‑8179).
13 –	Asia C‑234/98, tuomio 2.12.1999 (Kok. 1999, s. I‑8643).
14 –	Asia C‑172/99, tuomio 25.1.2001 (Kok. 2001, s. I‑745).
15 –	Asia C‑51/00, tuomio 24.1.2002 (Kok. 2002, s. I‑969).
16 –	Esimerkiksi julkisasiamies Geelhoedin mukaan em. asian Abler ym. tosiseikkoja oli arvioitava siten, että ”edellinen palveluja tuottava yritys menetti sopimuksen ja tilalle otettiin uusi yritys” (54 kohta), eikä siten, että kysymys oli yrityksen luovutuksesta. Edellä mainitussa asiassa Temco esittämänsä ratkaisuehdotuksen 38 kohdassa julkisasiamies Geelhoed korostaa myös taloudellista toimintaympäristöä ja esittää, että ”markkinoiden dynamiikka voi kärsiä, jos liian helposti oletettaisiin, että kyseessä on direktiivissä tarkoitettu luovutus”.
17 –	Ainoastaan viimeksi mainittu kuuluu direktiivin 2001/23 soveltamisalaan. Toiminnan luovutus on yksi niistä osatekijöistä, joihin yrityksen luovutus perustuu. Jotta yrityksen luovutus tapahtuisi, lisäksi on tärkeää, että pysyvä taloudellinen yksikkö, joka vastaa toiminnasta, on myös siirretty. Ks. taloudellisen yksikön käsitteestä erityisesti julkisasiamies Van Gervenin edellä mainitussa asiassa Schmidt esittämän ratkaisuehdotuksen 13 ja 14 kohta sekä Pochet, P., L’apport de l’arrêt Schmidt à la définition du transfert d’une entité économique, Droit social, 1994, s. 931 ja O’Leary, S., Employment Law at the European Court of Justice, Oxford, 2002, s. 259.
18 –	Ks. viimeiseksi asia C‑478/03, Celtec, tuomio 26.5.2005 (26 ja 27 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa). Ks. myös Mertens de Wilmars, J., ja Nyssens, H.,”Intégration européenne et correction des mécanismes du marché: un modèle économique et social européen”, Philosophie du droit et droit économique: Mélanges en l’honneur de Gérard Farjat, 1999, s. 557.
19 –	Direktiivissä 2001/23 otetaan yleisemmin huomioon taloudellisia vaatimuksia, koska sen 5 artiklan 1 kohdassa säädetään, että sitä ei periaatteessa sovelleta silloin, kun on aloitettu luovuttajaa koskeva konkurssimenettely tai muu samankaltainen maksukyvyttömyysmenettely. Direktiivillä ajettavan kahden tavoitteen välisestä tasapainosta Kenner, J., EU Employment Law, From Rome to Amsterdam and beyond, Oxford, 2003, s. 352.
20 –	Oikeuskäytäntö on tältä osin vakiintunut. Ks. em. asia Süzen, tuomion 13 kohta; asia C‑48/94, Rygaard, tuomio 19.9.1995 (Kok. 1995, s. I‑2745, 20 kohta); em. asia Liikenne, tuomion 31 kohta ja em. asia Abler ym., tuomion 30 kohta.
21 –	Asia C‑29/91, tuomio 19.5.1992 (Kok. 1992, s. I‑3189, Kok. Ep. XII, s. I‑131).
22 –	Tuomion 26 kohta. Ratkaisuehdotuksensa 13 kohdassa julkisasiamies Van Gerven katsoo, että ”tosiasiallisesti tapahtui myös aineellisen liikeomaisuuden luovutus siltä osin, että Groningenin kunnan Sophie Redmondille vuokraama rakennus vuokrattiin Sigmalle 1.1.1991 lähtien”.
23 –	Ks. myös em. asia Abler ym., tuomion 42 kohta ja EFTA-tuomioistuimen asia E‑2/04, Rasmussen, tuomio 10.12.2004 (ei vielä julkaistu).
24 –	Em. asia, tuomion 15 kohta.
25 –	Em. asia.
26 –	Em. asia Watson Rask ja Christensen, tuomion 6 kohta.
27 –	Em. asia Watson Rask ja Christensen, tuomiolauselman 1 kohta.
28 –	Em. asia Temco, ratkaisuehdotuksen 25 kohta. Pantakoon merkille, että yhteisöjen tuomioistuin päätyi kyseisessä asiassa siihen ratkaisuun, että yrityksen luovutus palvelujen tarjoajalta toiselle oli tapahtunut myöhemmälle palvelujen tarjoajalle tapahtuneen henkilöstön pätevyydeltään olennaisen osan luovutuksen perusteella.
29 –	Em. asia Abler ym., tuomion 36 kohta.
30 –	Pantakoon merkille, että julkisasiamies Geelhoed ehdotti ratkaisuehdotuksensa 77 kohdassa vastakkaisena ratkaisuna, että ”koska toimeksiantaja on tuotantovälineiden omistaja, se saa sopimuksen päätyttyä tuotantovälineet jälleen täysin käyttöönsä. Tätä aineellista omaisuutta ei olekaan luovutettu käsiteltävänä olevan asian tilanteessa”.
31 –	Tämän johtopäätöksen voitaisiin selittää johtuvan yhteisöjen tuomioistuimen halusta estää se, etteivät osapuolet sopimuksella sivuuta direktiivin 77/187 soveltamista.
32 –	Em. asia Süzen, tuomion 16 kohdassa todetaan, että ”pelkästään se seikka, että yritys menettää toimeksiannon kilpailijalle, ei yksinään voi osoittaa, että kyseessä olisi direktiivissä tarkoitettu luovutus. Vaikka palveluyritys, jolle toimeksianto aiemmin oli annettu, menettää yhden asiakkaan, se ei tällaisessa tilanteessa tästä huolimatta ole olemassa vähemmän kokonaisena, eikä voida katsoa, että yksi sen liikkeistä tai liiketoiminnan osista olisi luovutettu uudelle toimeksiannon saajalle”.
33 –	Tämän sekaannuksen vaaroista ks. esim. J. Déprezin kronikka, RJS, 1995, nro 5, s. 315 tai vielä Bailly, P., Le flou de l’article L.122‑12, alinéa 2, du Code du travail, Droit social, 2004, s. 366.
34 –	More, G., ”The Acquired Rights Directive: Frustrating or Facilitating Labour Market Flexibility?”, New Legal Dynamics of European Union, 1995, s. 129.
35 –	Saksalaisessa opissa on sitä vastoin tuotu esille vaara asiassa Abler ym. annetun tuomion ja itsenäistä taloudellista hyväksikäyttöä koskevan arviointiperusteen välisestä ristiriidasta. Ks. Adam, R., Betriebsübergang – Der Übergang materieller Betriebsmittel als Tatbestandsmerkmal des 613a BGB, Monatsschrift für Deutsches Recht, 2004, nro 16, s. 909; Willemsen, H. J., ja Annuss, G., Auftragsnachfolge – jetzt doch ein Betriebsübergang?, Der Betrieb, 2004, nro 3, s. 134.
36 –	Kyseinen erottelu vastaa edellä esitettyä toiminnan luovutuksen ja yrityksen luovutuksen välillä tehtyä erottelua.
37 –	Ks. myös em. yhdistetyt asiat Hidalgo ym., tuomion 27 kohta, jossa todetaan, että ”siihen, sisältyykö jonkin tehtävän tarjouskilpailun tuloksena hoitaakseen saaneeseen yritykseen riittävän organisoitunut ja itsenäinen liiketoimintakokonaisuus, ei lähtökohtaisesti vaikuta se muutoin varsin yleinen asiaintila, että tämän yrityksen on noudatettava tarjouskilpailun järjestävän viranomaisen sille asettamia täsmällisiä velvoitteita. Vaikka tämän viranomaisen vaikutusvalta asianomaisen yrityksen tarjoamiin palveluihin nimittäin saattaakin joskus olla suuri, tällä yrityksellä kuitenkin yleensä säilyy tietty, joskin rajoitettu vapaus kyseisen palvelun järjestämisessä ja toteuttamisessa, eikä tätä tehtävää ole mahdollista tulkita pelkästään yrityksen henkilöstön asettamiseksi asianomaisen viranomaisen käyttöön”.
38 –	Asia 24/85, Spijkers, tuomio 18.3.1986 (Kok. 1986, s. 1119, 13 kohta).
39 –	Tämä on em. asiassa Abler ym. annetun tuomion piilevä vaara siltä osin kuin sitä voidaan lukea siten, että yrityksen luovutus perustuu pelkästään siihen seikkaan, että toimeksiantaja antaa tuotantohyödykkeet palvelujen tarjoajan käyttöön. Kuitenkaan ei voida sulkea pois sitä, että käyttöön annettua liikeomaisuutta ei voida siirtää palvelujen tarjoajalta toiselle erityisesti, jotta vältetään se, että sopimuskumppanit pyrkivät niiden liiketoimissaan sivuuttamaan direktiivin 2001/23 soveltamisen.
40 –	Em. asia, tuomion 13 kohta, jossa todetaan, että ”on otettava huomioon kaikki kyseessä olevaa liiketoimea kuvaavat tosiseikat, ja erityisesti, millaisesta yrityksestä tai liikkeestä on kysymys, onko rakennuksia, irtaimistoa tai muuta sellaista aineellista omaisuutta luovutettu, minkä arvoinen aineeton omaisuus on luovutushetkellä ollut, onko pääosa henkilöstöstä otettu uuden työnantajan palvelukseen, onko asiakaskunta siirtynyt, miten samanlaista ennen luovutusta ja sen jälkeen harjoitettu toiminta on ollut, ja vielä se, kuinka pitkän ajan tämä toiminta mahdollisesti on ollut keskeytyneenä”.
41 –	Em. asia Süzen, tuomion 18 kohta; em. yhdistetyt asiat Hernandez Vidal ym., tuomion 31 kohta; em. yhdistetyt asiat Hidalgo ym., tuomion 31 kohta; em. asia Liikenne, tuomion 35 kohta ja em. asia Abler ym., tuomion 35 kohta.
42 –	Em. asia Süzen, tuomion 21 kohta. Yhteisöjen tuomioistuimen käyttöön ottamalla kyseisellä erottelulla pyritään estämään se, että työntekijöille myönnetty suoja olisi vähäisempi, jos he työskentelevät erityisen työvoimavaltaisella toimialalla.
44 –	Yhteisöjen tuomioistuin on esimerkiksi vahvistanut, että ”linja-autokuljetusta ei kuitenkaan voida pitää erityisen työvoimavaltaisena toimialana, koska toiminta edellyttää huomattavaa kalustoa ja laitteita” (em. asia Liikenne, tuomion 39 kohta). Näin ollen ”se, ettei tällaista omaisuutta, joka on välttämätöntä taloudellisen kokonaisuuden asianmukaiselle toiminnalle, ole merkittävässä määrin siirtynyt hankintasopimuksen aiemmalta sopimuspuolelta uudelle, merkitsee, ettei kokonaisuuden voida katsoa säilyttävän identiteettiään” (em. asia Liikenne, tuomion 42 kohta). Siten kahden linja-autoliikennettä hoitavan yhtiön välillä ei ollut kyse yrityksen luovutuksesta, koska jälkimmäinen ei ollut saanut ensimmäisellä käytössä olleita ajoneuvoja.
45 –	Em. yhdistetyt asiat Hidalgo ym., tuomion 26 kohta.
46 –	Kyseinen arviointiperuste tuodaan esiin em. asiassa Süzen annetussa tuomiossa ja esitetään uudelleen em. asiassa Temco annetun tuomion 33 kohdassa.
47 –	Ks. esim. em. yhdistetyt asiat Hernandez Vidal ym., julkisasiamies Cosmasin ratkaisuehdotuksen 80 kohta. Tämä paradoksi tuodaan esille myös oikeuskirjallisuudessa. Ks. Davies, Taken to the cleaners? Contracting Out of Services Yet Again, 1997, 26 ILJ 193; Engels, C., ja Salas, L., ”Cause and consequence, what’s the difference in respect of the EC Transfer Directive?”, Labour Law and industrialrelations at the turn of the century, 1998, s. 275 ja Garde, A., Recent Developments in the law relating to transfers of undertakings, 39 CMLRev., 2002, s. 523. Gomes, J., Revista de direito e de estudos sociais, 2004, s. 213, joka esittää em. asiassa Abler ym. annettua tuomiota koskevassa kommentaarissaan vakuuttavan vasta-argumentin tämän suuntaiselle päättelylle. Hän korostaa, että liiketoimen osapuolina olevilla yrityksillä on välttämättä toimivaltaa päättää niiden tekemää liiketointa koskevasta liikeomaisuudesta.
48 –	Direktiivin 2001/23 3 artikla.
49 –	Direktiivin 2001/23 4 artikla. Ks. myös Hunt, J., The Court of Justice as a policy actor, the case of the Acquired Rights Directive, 1998, Legal Studies, s. 336.

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


text:
Luokka öljy Free HD Young PornSivu 1 - pokkercards.com
Luokka öljy Free HD Young PornSivu 1
Jlkiviisaina arvioimme, ett juurikin unen ja ravinnon puute vei Katjan jalat alta. Tnn oltiin suosiolla vain paikallaan, kaupunkia ehditn Luokka öljy Free HD Young PornSivu 1 huomennakin. Tiistaina lhdetn pariksi pivksi Olkhon-saarelle, mink jlkeen viisumeista alkaa loppua pivys.
Nousemme siis loppuviikosta viimeisen kerran junaan Venjn puolella, sitten on aika ihmetell hurjien mongolien maata. Laivoista ja risteilyist emme paljoa tied, sill muut matkustustavat ovat tutumpia ja risteilykokemukset rajoittuvat Luokka öljy Free HD Young PornSivu 1 Tukholmaan menoon ja 18-vuotiaana boozecruiseen Tallinnaan.
Mutta laivalla oli ihan sellaista kuin voi odottaakin. Seurueemme laski laivan keski-ik roimasti ja ainoa harmitus oli, ettei laivassa ollut bingoa. Onneksi tilanteen pelasti spektaakkelimainen show laivan ykerhossa.
Mys knnilijt loistivat poissaolollaan, mutta toisaalta menimme elkelisten aikaan petiin, joten en tied, kuinka rajuksi meno on yll yltynyt. Pietarista lhtiess oli kiva naukkailla vodkaa (Venj!) ravintolassa ja katsella ohilipuvia maisemia. Meill oli hytti 4. kannella, joten melu oli yll aika korviahuumaavaa. Suosittelen lmpimsti korvatulppia ja kuulosuojaimia. Itse kuuntelin yn podcasteja Suomen luolista ja perhosista.
Aamulla vhn Luokka öljy Free HD Young PornSivu 1. Mutta Helsingiss psimme ulos kymmeness minuutissa (hieman piti kytt kyynrptekniikkaa) ja ystvni psivt ajoissa lentokentlle. Pietarista matkasimme Moskovaan Sapsan-pikajunalla, joka muistutti kovasti VR:n uutta kalustoa. Hinta RZD:n (Venjn VR) nettikaupasta noin 45. Luokka käteinen Young Sex HD Tube Sivu 1 moni on kuullut Trans-Siperian junasta ja saattanut haaveilla sill matkustamisesta, usein se unohtuu helpompien matkojen jalkoihin.
Raiteille hyppmist ei kuitenkaan kannata turhaan pelt. Venj matkailukohteena vaatii toki hieman avomielisyytt ja seikkailunhalua, eik junaa voi jokaiselle siisteysfriikille suositella, mutta matka on todellisuudessa yllttvnkin helppo.
Pieni perehtyminen auttaa paljon, joten kokosimme thn tietoa ja kokemuksiamme pitkn matkan varrelta. Jos kaipaat yllykett lhtn, tutustu blogimme teksteihin Venjst, Mongoliasta ja Kiinasta.
Jos olet jo tehnyt lhtptksen, toivottavasti kokemuksistamme on hyty matkan suunnittelussa ja sen aikana. Moskovasta lhdimme Novosibirskiin 2. luokan lipuilla, eli 4 hengen kupe-hytiss.
Nina psti pieni iuh-ni kun kaadoin tipan skumppaa vuoronpern hnen kummallekin rusikoidulle nnnilleen ja nuolin sitten valumat pois pitkin hnen rintojaan ja mahaansa. Nina puolestaan kastoi kulliani kuohuviinilasiin ja imi sitten viinin pois. Kikatimme kuin kakarat. Ninan ei kuitenkaan tarvinnut montaakaan lipaisua kullilleni antaa, kun se seisoi taas aivan jykkn ja muutamassa sekunnissa olimme taas siskkin yhdynnss.
Lattiamatolla. Orgasmi sattui. Olin tainnut saada niit puolen vuoden annoksen pivss. Loppuilta. Kuule, Nina Niin. S sanoit tuolla sit et me ollaan nyt panokihloissa, vai miten se oli. Ja muistaakseni mun piti jossain vaiheessa tehd sun nahkaasi lis reiki, eik.
M tss kattelen tota sun hppriss olevaa rengasta Mits jos m tekisin suhun yhden rein lis ja saisit toisen renkaan toiselle Luokka öljy Free HD Young PornSivu 1. Oon miettiny, ett meneek mun elimistll sitten vaan koko piv hermiseen, ilmeisesti muutkin ihmiset kokee, ett aamulla on kylm, kun Youung ole viel kunnolla hernnyt. Mun elimist on vaan sitten yll parhaimmassa vireess, eli mulla on kuuma. Puhelimeen laskeutui hetken mykistynyt hiljaisuus. Kuvailin tyn asennon ja paikan pydll tarkemmin Timpalle vaikka en vaivautunutkaan selittmn toimituksen aihetta hnelle ja pahoittelin ett proporn big natural tits XXX video, beeg pornobeeg xxx Luokka öljy Free HD Young PornSivu 1 ehdi paremmin rupatella.
Nina, joka pystyi heiluttamaan ksin viittili molemmin ksin keskisormimerkki pydn alta. Timppa ilmoitti tulevansa ihan just-kohta tnne Luokla ett hn tuo Ninan kamat. Sen kun. Ovi ei oo PronSivu, tuu sisn, ilmoitin. Timppa ei ollut kuullut kommenttia eik tietenkn tajunnut mik tuli; tuijotti Ninaa kuin vhjrkist kun tytt yritti haudata kasvojaan minun mahaani ja samalla hytkyi hihitysnaurusta. Ptn pudistellen Timppa heilautti kttn ja lhti. Nina ei vastannut mitn, kuului vain hiljainen huuh kun hn veti kiivaasti ilmaa keuhkoihinsa.
Samalla tytt kuitenkin tahallaan tynsi tissejn viel ylemms, viel enemmn esille. Noin puolet, Luokka öljy Free HD Young PornSivu 1 tutkimustuloksissa on eroja tmn suhteen. Dosentti Osmo Kontulan HaluIntohimo -teoksessa todetaan, ett vuonna 2007 tehdyss tutkimuksessa naisista 46 prosenttia ilmoitti saavansa orgasmin yhdynnss melkein aina tai useimmiten.

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Mene...Kotiin3DAbstraktiArkkitehtuurianimaatioEläimetlinnutPyörätautotSarjakuvatJulkkiksetKaupunkiVärikäsTietokoneetViileäSöpöKukkaHauskaPelitTytötteHDLomaKuumaElääLogoRakkausElokuvatmusiikkiluontopaikatavaruusUrheiluteknologiaMaailmanLisää	Kotiin / Sarjakuvat / tinkerbell tapetti HD Download	tinkerbell tapetti HD Download
0	tinkerbell tapetti HD Download
Tässä on kokoelma tinkerbell tapetti HD Download For Pöytäkoneet, Kannettavat, puhelimissa ja Tabletit. Täällä 5dwallpaper.com, on yli satoja tuhansia taustakuvat ovat ladattavissa. Voit ladata Jokainen Taustakuva ilmaiseksi.
tinkerbell-tapetti-hd-download1
Jos Like This tinkerbell taustakuva HD Lataa Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook.
piipittää Tietoja Gamer11 Edellinen: Nebula tapetti HD Download
seuraava: yksisarvinen tapetti HD Download
nike tapetti High Resolution Downloadlowes tapetti HD Downloadreddit tapetti HDangel tapetti HDHunter X Hunter taustakuva HDtapetti 1080p HDhauska taustakuvia HD kokoelmatsodanjumalan tapetti HD DownloadNFL tapetti HD Downloadgrunge tapetti HD Suunnitellut 5dwallpaper.com | Powered by zuuur.com	© Copyright 2016, Kaikki oikeudet pidätetään	Siirry alkuun

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
WINSONIC | IT-Admina Oy
Näytetään 1 - 58 / 58 tuotteesta tuotteita: 30 kpl tuotteita: 60 kpl tuotteita: 90 kpl
Koko: 19" - Resoluutio: 1280 x 1024 - Tyyppi: LCD - HD: SXGA - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Ei - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 17" - Resoluutio: 1280 x 1024 - Tyyppi: LCD - HD: SXGA - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Kyllä - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 12,1" - Resoluutio: 800 x 600 - Tyyppi: LCD - HD: SVGA - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Ei - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Tuotekoodi: W125799389
Koko: 15" - Resoluutio: 1024 x 768 - Tyyppi: LED - HD: Ei tueta - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Kyllä - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 12,1" - Resoluutio: 800 x 600 - Tyyppi: LED - HD: Ei tueta - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Ei - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 21,5" - Resoluutio: 1920 x 1080 - Tyyppi: LED - HD: Full HD - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Kyllä - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 19" - Resoluutio: 1280 x 1024 - Tyyppi: LCD - HD: SXGA - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Kyllä - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 24,1" - Resoluutio: 1920 x 1200 - Tyyppi: LCD - HD: WUXGA - DVI: 1 - DP: 0 - HDMI: 1 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Kyllä - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 15,6" - Resoluutio: 1920 x 1080 - Tyyppi: LED - HD: Full HD - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Kyllä - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 24" - Resoluutio: 1920 x 1080 - Tyyppi: LED - HD: Full HD - DVI: 1 - DP: 0 - HDMI: 1 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Kyllä - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 21,5" - Resoluutio: 1920 x 1080 - Tyyppi: LCD - HD: Full HD - DVI: 1 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Kyllä - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 17" - Resoluutio: 1280 x 1024 - Tyyppi: LED - HD: SXGA - DVI: 1 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Ei - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Tuotekoodi: IPM1705-EN25L0
Koko: 17" - Resoluutio: 1280 x 1024 - Tyyppi: LED - HD: SXGA - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Kyllä - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 27" - Resoluutio: 1920 x 1080 - Tyyppi: LCD - HD: Full HD - DVI: 1 - DP: 0 - HDMI: 1 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Ei - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 10,4" - Resoluutio: 800 x 600 - Tyyppi: LED - HD: Ei tueta - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Ei - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Tuotekoodi: ICM1045-SN70L1
Koko: 17" - Resoluutio: 1280 x 1024 - Tyyppi: LCD - HD: SXGA - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Ei - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 19" - Resoluutio: 1440 x 900 - Tyyppi: LED - HD: HD+ - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 1 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Ei - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 21,5" - Resoluutio: 1920 x 1080 - Tyyppi: LCD - HD: Full HD - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Ei - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 12,1" - Resoluutio: 1024 x 768 - Tyyppi: LED - HD: XGA
Koko: 27" - Resoluutio: 1920 x 1080 - Tyyppi: LCD - HD: Full HD - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 1 - VGA: 0 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Kyllä - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 32" - Resoluutio: 1920 x 1080 - Tyyppi: LCD - HD: Full HD - DVI: 1 - DP: 0 - HDMI: 1 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Kyllä - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 17,3" - Resoluutio: 1920 x 1080 - Tyyppi: LCD - HD: Full HD - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Kyllä - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 15" - Resoluutio: 1024 x 768 - Tyyppi: LCD - HD: XGA - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 0 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Ei - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 18,5" - Resoluutio: 1440 x 900 - Tyyppi: LED - HD: WXGA+ - DVI: 0 - DP: 1 - HDMI: 1 - VGA: 0 - Kosketusnäyttö: Kyllä - Kaiuttimet: Ei - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Koko: 24" - Resoluutio: 1920 x 1080 - Tyyppi: LED - HD: Full HD - DVI: 0 - DP: 0 - HDMI: 1 - VGA: 1 - Kosketusnäyttö: Ei - Kaiuttimet: Ei - 3D: Ei - Korkeuden säätö: Ei - Kääntöalusta: Ei - Nivel: Ei
Tuotekoodi: W125725470
Tuotekoodi: W125725471

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
GP2R 4K Kaksikuvatoiminto Action Camera - Kiina Shenzhen GJT Technology
【Full HD 4K toimintakamera】 GJT GP2R Action Kamera voi Professional Video: 4K25fps / 2.7K30fps / 1080p60fps / 720p120fps. Kuva: 12MP max. Monipuolinen Kuvaustila: videotilassa Valokuvatilassa räjähtää valokuva, Viivästys ja silmukka tallennustila. 【Innovatiivinen Kaksikuvatoiminto Kamera】 GJT GP2R sport kamera 4K ...
【Full HD 4K toimintakamera】 GJT GP2R Action Kamera voi Professional Video: 4K25fps / 2.7K30fps / 1080p60fps / 720p120fps. Kuva: 12MP max. Monipuolinen Kuvaustila: videotilassa Valokuvatilassa räjähtää valokuva, Viivästys ja silmukka tallennustila.
【Innovatiivinen Kaksikuvatoiminto Kamera】 GJT GP2R urheilu kamera 4K sisältää kaksi mini-näyttö ja 0.82Inch ultrathin paksuus, joka osoittaa paristojen ja tilat tilan ja se on kätevä tarkistaa urheilu kameran käyttämiseen. 2,0 tuuman HD LCD-näyttö voi näyttää ja esikatsella videoita ja kuvia tehokkaasti.
【Yksinkertainen Painiketoimintojen】 Yksinkertaistettu yhden painikkeen käyttö on helppo pelata tätä toimintaa kameran ja voit tehdä kuulijan itsensä kaapata airsoft, surffaus, sukellus, snorklaus, uinti, ajelehtimassa ja skiing.Built älykkäissä gyroskooppi anti-vapina ja kuvanvakain tehdä videon paljon tasaisempi.
【Elektroninen kuvanvakautus ja valotuksensäädön】 Tuki Exposure Adjudstment ja rakennettu älykkäitä gyroskooppi anti-vapina ja kuvanvakain tehdä videon paljon tasaisempi.
【Päivitetty versio Akun】 - Mukana 2 ladattavaa 1350mAh akkuja. Jokainen akku voi tallentaa jopa 110 minutes.Built-in 1/3/5 Min näytönsäästäjä Virran säästäminen. Ei enää huolehtia tallennusaika tätä toimintaa kamera.
Edellinen: GP3R 4K erittäin ohut Action Camera
Seuraava: Original Factory Sport Camera 1080p - GA2 1080P FHD Action Camera – GJT
360 asteen Action Camera
360 asteen Mini Urheilu Kamera
4k Toiminta Camara
4k Kypärä Sport Action Camera
Toimintaa ja Urheilu Kamera
Toiminta Cam 4k
Toiminta Kamera Sj2000
Toiminta Kamera Ultra HD 4k
Toiminta Kamera 1080p
Toiminta Kamerat 2k
Toiminta Urheilu Kamera
Toiminta vesitiivis kamera
Pyöräilykypärä Toiminta DVR
HD 1080p Kypärä Sport Action Camera
Hd Urheilu videokamera
MiniDV Action Camera
Mini Urheilu Dv Action Camera
Mini Urheilu Kamera
Mini Vedenalainen Action Camera
Outdoor Vedenpitävä Action Sport Camera
Rd32 Vedenpitävä Hd Action Camera
Urheilu Kamera Sq8
Urheilu videokamera
Urheilu Dv Action Camera
Ohut 4k Wifi Action Camera
Kosketusnäyttö 4k toimintakamera
Ultra HD 4k Toiminta Camara
Ultra HD 4k Urheilu Kamera
Vedenalainen Turvallisuus Toiminta Camera
Vedenpitävä Action kamerat
Wifi Toiminta Camra
Wifi Vedenpitävä Action Camera

matches: HD HD HD HD HD Hd Hd HD HD


text:
TapouT tapetti HD
Kotiin / Lisää / TapouT tapetti HD
lähettänyt: Jeya marraskuuta 21, 2016 sisään Lisää Jätä kommentti 1,230 näkymät 0
Tässä on paras kokoelma TapouT tapetti HD työasemien, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. täällä DownloadWallpaper.org saat lakhs ilmaisia taustakuvia laitteelle. Kaikki kuvat ovat aikajärjestyksessä, suosio, värejä ja näytön koon ja ar alati päivitetty. valitsevat vapaa taustakuvia yli kahdestakymmenestä luokista sekä Eläimet, Sarjakuva, Flower ja Urheilu. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön.
Yksinkertaisuuden, valitse Desktopin Koko (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) luettelosta päätöksiä oikeassa paneelissa, ja myös järjestelmä voi valita sinulle kaikkea järjestelmän hyväksyttävän Size Set. Ja muistaa, täällä voit siirtää kasoista ilmaiseksi taustakuvia! Jos Like This TapouT taustakuva HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook.
Edellinen: sarjakuva pöllö tapetti HD
seuraava: hämähäkinverkko taustakuva HD
1920 x 1080 HD tapetti
ffxiv taustakuvat
texas A&m tapetti
Muinaisia raunioita taustakuva

matches: HD HD HD HD HD HD HD


text:
Koti / HD / taustakuvan kiinnitti HD
lähettänyt: Jeya elokuuta 25, 2016 sisään HD Jätä kommentti 2,000 näkymät 0
Tässä on paras kokoelma taustakuva kiinnitti HD työasemien, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. täällä DownloadWallpaper.org saat lakhs ilmaisia taustakuvia laitteelle. Kaikki kuvat ovat aikajärjestyksessä, suosio, värejä ja näytön koon ja ar alati päivitetty. valitsevat vapaa taustakuvia yli kahdestakymmenestä luokista sekä Eläimet, Sarjakuva, Flower ja Urheilu. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön.
Yksinkertaisuuden, valitse Desktopin Koko (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) luettelosta päätöksiä oikeassa paneelissa, ja myös järjestelmä voi valita sinulle kaikkea järjestelmän hyväksyttävän Size Set. Ja muistaa, täällä voit siirtää kasoista ilmaiseksi taustakuvia! Jos Like This taustakuvan kiinnitti HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook.
Edellinen: Chucky tapetti HD
Seuraava: vapaa tapetti taustat HD

matches: HD HD HD HD HD HD


text:
Kotiin / HD / viini tapetti HD
lähettänyt: alas elokuuta 30, 2016 sisään HD Jätä kommentti 2,684 näkymät 0
Here is most beautiful Selection Of wine wallpaper HD For Desktops, PC, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. Tässäwallpapermad.com Taustakuva tietokanta voit ladata miljoonia korkealaatuisia taustakuvia . Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia ladata. Meillä on paljon taustakuvia yli kolmekymmentä Plus kategoriat Like Eläimet, Sarjakuva, Kukka, avaruus , Pelit ja Urheilu ,Jne. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön.
Yksinkertaisuuden, valitse Desktopin Koko (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) luettelosta päätöksiä oikeassa paneelissa, ja myös järjestelmä voi valita sinulle kaikkea järjestelmän hyväksyttävän Size Set. Ja muistaa Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia henkilökohtaiseen käyttöön. Jos Like Tämä viini taustakuva HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook ja muut sosiaalisen median.
Edellinen: asus rog tapetti HD
anime poika tapetti


Laki yksityisistä teistä (kumottu) 358/1962 | EDILEX
Laki yksityisistä teistä (kumottu) 15.6.1962/358
1 – 7 a §1 lukuYleisiä säännöksiä
8 – 21 §2 lukuTieoikeus sekä muut tienpitoa ja tien käyttöä varten tarvittavat oikeudet
22 – 32 a §3 lukuTienpitovelvollisuus
33 – 37 §4 lukuKorvaukset
38 – 51 b §5 lukuTietoimitus
52 – 57 §6 lukuTielautakunnalle kuuluvat tehtävät
58 – 70 §7 lukuTiekunta ja sen toimielimet
71 – 72 §8 lukuTieosakkaista, jotka eivät muodosta tiekuntaa
73 – 79 §9 lukuTienpidosta johtuva vastuuvelvollisuus
80 – 83 §10 lukuTien muu käyttäminen ja muun alueen käyttö tilapäisesti tienä (28.2.2003/185)
84 – 87 §11 lukuTien ja tiehen liittyvien oikeuksien lakkauttaminen (12.4.1995/555)
88 – 92 §12 lukuTäytäntöönpano ja pakkotoimenpiteet
93 – 98 a §13 lukuTienpidon valtion- ja kunnanavustus (14.10.1977/728)
99 – 110 §14 lukuErinäisiä säännöksiä
Tämä laki on kumottu L:lla 13.7.2018/560, joka on voimassa 1.1.2019 alkaen.
Mitä tässä laissa säädetään tieoikeudesta, koskee myös muun lainsäädännön nojalla annettua yksityistä kulkuyhteyttä palvelevaa rasiteoikeutta tai pysyvää käyttöoikeutta. (15.12.2000/1079) [HE 166/2000]
Ks. 105–107 §.
Mitä tässä laissa säädetään kiinteistöstä, on soveltuvin osin voimassa myös määräalasta, yhteismetsälain (109/2003) mukaisesta yhteismetsästä, kaivoksesta ja toisen maalla olevasta, pysyväksi tarkoitetusta rakennuksesta tai laitoksesta. (22.7.2011/916) [HE 265/2009]
Omistajan veroiseksi katsotaan tässä laissa kiinteistön haltija, jolla on pysyvä taikka elinaikainen tai muutoin määräämättömän ajan jatkuva oikeus hallita kiinteistöä.
KKO:2007:92
Milloin laissa on jonkin tapauksen varalta erikseen säädetty yksityisestä tai sellaiseksi katsottavasta tiestä taikka muusta tässä laissa tarkoitetusta alueesta tämän lain säännöksistä poiketen tai sen lisäksi, mitä tässä laissa säädetään, on sellaista erityissäännöstä ja sen nojalla annettua määräystä noudatettava. Muutoin on myös niihin teihin, jotka muun k...