text:
Language of document : Bulgarian Spanish Czech Danish German Estonian Greek English French Italian Latvian Lithuanian Hungarian Maltese Dutch Polish Portuguese Romanian Slovak Slovene Finnish Swedish Croatian ECLI:EU:C:2015:442
2 päivänä heinäkuuta 2015 (1)
Asia C‑245/14
Thurner Hotel GmbH
Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue – Yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Asetus N:o 1896/2006 – Eurooppalainen maksamismääräysmenettely – 20 artiklan 2 kohta – Eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkiminen vastineen esittämiselle asetetun määräajan päättymisen jälkeen – Väärät tai virheelliset tiedot – Eurooppalaisen maksamismääräyksen antaneen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen – Poikkeuksellisten olosuhteiden käsite
1. Nyt käsiteltävä asia antaa unionin tuomioistuimelle tilaisuuden antaa käytännössä ensi kertaa ratkaisun asetuksen N:o 1896/2006(2) 20 artiklan 2 kohtaan sisältyvästä ”poikkeuksellisten olosuhteiden” käsitteestä. On erityisesti selvitettävä, onko se, että eurooppalaisen maksamismääräyksen antavalta tuomioistuimelta mahdollisesti puuttuu toimivalta sen vuoksi, että sopimuspuolet ovat mahdollisesti sopineet oikeuspaikkalausekkeesta, jota ei ole mainittu maksamismääräystä koskevassa hakemuksessa, eurooppalaisessa maksamismääräysmenettelyssä ”poikkeuksellinen olosuhde”, jonka vuoksi on perusteltua tutkia se uudelleen, jos velallisella oli selvästi tilaisuus esittää määräajassa vastine kyseiseen maksamismääräykseen, eikä hän tehnyt niin.
2. Asetuksen N:o 1896/2006 johdanto-osan 25 perustelukappaleen sanamuoto on seuraava:
”Vastineen lähettämiselle asetetun määräajan kuluttua umpeen vastaajalla olisi tietyissä poikkeuksellisissa tapauksissa oltava oikeus pyytää eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista. Uudelleen tutkimisen poikkeuksellisissa tapauksissa ei olisi merkittävä sitä, että vastaajalla on uusi mahdollisuus vastustaa vaatimusta. Uudelleen tutkimisen yhteydessä vaatimuksen aiheellisuutta olisi arvioitava pelkästään niillä perustein, jotka johtuvat poikkeuksellisista olosuhteista, joihin vastaaja vetoaa. Muihin poikkeuksellisiin olosuhteisiin voi kuulua se, että eurooppalainen maksamismääräys perustuu hakemuslomakkeessa esitettyihin vääriin tietoihin.”
3. Asetuksen 16 artiklan otsikkona on ”Eurooppalaisen maksamismääräyksen vastustaminen”, ja siinä säädetään seuraavaa:
”1. Vastaaja voi antaa määräyksen antaneelle tuomioistuimelle vastineen eurooppalaiseen maksamismääräykseen käyttämällä liitteessä VI olevaa vakiolomaketta F, joka toimitetaan hänelle eurooppalaisen maksamismääräyksen mukana.
4. Kyseisen asetuksen 20 artiklan otsikkona on ”Uudelleen tutkiminen poikkeuksellisissa tapauksissa”, ja sen sanamuoto on seuraava:
a) i) maksamismääräys on annettu tiedoksi jollakin 14 artiklassa säädetyistä menettelyistä,
ii) tiedoksiantoa ei vastaajasta riippumattomista syistä ole toimitettu riittävän ajoissa siten, että vastaaja olisi voinut valmistautua vastaamaan asiassa;
b) vastaaja ei ole voinut vastustaa vaatimusta ylivoimaisen esteen tai hänestä riippumattomien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi,
II Pääasian oikeudenkäynti ja ennakkoratkaisukysymykset
5. Pääasian oikeudenkäynnin valittaja Thomas Cook Belgium NV (jäljempänä Thomas Cook) on Gentiin (Belgia) sijoittautunut matkatoimisto, joka tarjoaa erilaisia palveluja matkailualalla. Thomas Cook teki 3.9.2009 Thurner Hotel GmbH:n (jäljempänä Thurner Hotel), joka on Söldeniin (Itävalta) sijoittautunut itävaltalainen yhtiö, kanssa sopimuksen, jossa sovittiin uusista niiden välistä yhteistyötä koskevista ehdoista kesäkaudeksi 2010. Myöhemmin, kun Thomas Cook ei maksanut laskujaan, Thurner Hotel – joka oli tarjonnut matkailijoille majoituksen Söldenissä kyseisessä sopimuksessa vahvistettujen ehtojen mukaisesti – haki Bezirksgericht für Handelssachen Wieniltä (Itävalta) yli 15 000 euron suuruisen eurooppalaisen maksamismääräyksen antamista kyseiselle belgialaiselle matkatoimistolle. Se perusteli kyseisen tuomioistuimen toimivaltaa sillä, että sopimusvelvoitteiden täyttämispaikka sijaitsi Itävallassa.
6. Eurooppalainen maksamismääräys annettiin 26.6.2013 pätevästi tiedoksi Thomas Cookille. Tämä ei esittänyt vastinetta asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan 2 kohdassa säädetyssä 30 päivän määräajassa, sillä se väittää tutkineensa arkistojaan selvittääkseen, oliko riidanalainen maksamismääräys perusteltu.
7. Thomas Cook vaati 25.9.2013 Bezirksgericht für Handelssachen Wienissä eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohdan nojalla. Thomas Cook väitti lähinnä, että edellä mainitun maksamismääräyksen oli antanut tuomioistuin, joka ei ollut toimivaltainen, koska sopimuspuolten hyväksymiin yleisiin sopimusehtoihin sisältyi oikeuspaikkalauseke, jonka mukaan Gentin (Belgia) tuomioistuimet olivat toimivaltaisia. Sen mielestä perusteettomasti annettu eurooppalainen maksamismääräys oli todettava pätemättömäksi asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 3 kohdan nojalla, koska se, että maksamismääräyksen antanut tuomioistuin ei ole toimivaltainen, on kyseisen asetuksen 20 artiklan 2 kohdan nojalla uudelleen tutkimisen peruste.
8. Bezirksgericht für Handelssachen Wien hylkäsi Thomas Cookin esittämän eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista koskeneen pyynnön 28.10.2013 tekemällään päätöksellä. Thomas Cook haki hylkäykseen muutosta ennakkoratkaisua pyytävältä tuomioistuimelta määräajassa. Thomas Cook perusteli valitustaan asetuksen N:o 1896/2006 johdanto-osan 25 perustelukappaleella, jossa luonnehditaan nimenomaisesti kyseisen asetuksen 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi ”poikkeukselliseksi olosuhteeksi” sitä, että eurooppalainen maksamismääräys perustuu hakemuslomakkeessa esitettyihin vääriin tietoihin. Sen mielestä Bezirksgericht für Handelssachen Wien ei nyt käsiteltävässä asiassa ottanut huomioon sitä, että sopimuspuolten hyväksymien yleisten sopimusehtojen mukaan Itävallan tuomioistuimet eivät olleet toimivaltaisia vaan Gentin (Belgia) tuomioistuimet. Thomas Cookin mukaan kyseisen tuomioistuimen olisi pitänyt todeta, että eurooppalainen maksamismääräys oli annettu kyseisen asetuksen 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla selvästi virheellisin perustein.
9. Handelsgericht Wien on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1) Onko eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta N:o 1896/2006 tulkittava siten, että vastapuoli voi pyytää eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista tuomioistuimessa asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohdan nojalla myös silloin, kun maksamismääräys on annettu sille tiedoksi pätevästi mutta maksamismääräyksen antoi hakemuslomakkeeseen sisältyneiden toimivaltaa koskevien tietojen perusteella tuomioistuin, joka ei ollut toimivaltainen antamaan sitä?
2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko silloin, kun eurooppalainen maksamismääräys on annettu sellaisten hakemuslomakkeessa esitettyjen tietojen perusteella, jotka voivat jälkikäteen osoittautua vääriksi, erityisesti kun tiedot ovat ratkaisevia tuomioistuimen toimivallan kannalta, kyse asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohdassa, luettuna yhdessä Euroopan komission 7.2.[2006] antaman tiedonannon 2004/0055 25 perustelukappaleen kanssa, tarkoitetuista poikkeuksellisista olosuhteista?”
10. Nyt käsiteltävässä asiassa ovat esittäneet kirjallisia huomautuksiaan Thurner Hotel, Itävallan hallitus, Portugalin hallitus, Euroopan komissio ja Saksan hallitus. Thomas Cook esitti kirjallisia huomautuksia määräajan päätyttyä, mistä syystä niitä ei hyväksytty. Vain komissio esitti lausumiaan Thomas Cookin vaatimuksesta 16.4.2015 pidetyssä suullisessa käsittelyssä.
III Tiivistelmä asianosaisten lausumista
11. Thurner Hotel kiistää aluksi Thomas Cookin pääasian oikeudenkäynnissä esittämät väitteet, joiden mukaan se olisi ollut tietämätön maksujen laiminlyönnistä, koska vastaavia laskuja ei ollut lähetetty sille (ainakaan asianmukaisessa ajassa), mikä – Thomas Cookin mukaan – esti sitä esittämästä vastinetta määräajassa. Toiseksi se kiistää myös sen, että sopimuspuolet olisivat sopineet toimivallan antamisesta Gentin tuomioistuimille. Se totesi joka tapauksessa eurooppalaista maksamismääräystä koskevassa hakemuskirjelmässään selvästi, että sen tuomioistuimen, jossa kyseinen hakemus esitettiin, toimivalta perustui paikkaan, jossa sopimusvelvoitteet täytettiin (asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan mukaisesti), joten Thomas Cook olisi voinut esittää vastineen 30 päivän määräajassa.
12. Thurner Hotel katsoo, että riidanalaista säännöstä (asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohta) on tulkittava suppeasti. Sen mielestä olisi oikeusvarmuuden periaatteen vastaista, jos kyseisen säännöksen perusteella sallittaisiin vetoaminen prosessiväitteisiin, joihin olisi voitu (ja olisi pitänyt) vedota vastineen esittämiselle säädetyssä määräajassa.
13. Myös Itävallan hallitus puoltaa asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohdan suppeaa tulkintaa, jossa poissuljettaisiin se, että ”poikkeuksellisena olosuhteena” voitaisiin pitää olosuhdetta, johon velallinen olisi voinut vedota jo vastineessaan, mihin yhtyy myös Saksan hallitus. Itävallan hallituksen mielestä edellä mainitun asetuksen 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun uudelleen tutkimisen kohteena voivat olla vain sellaiset eurooppalaiset maksamismääräykset, jotka ovat selvästi lainsäädännön vastaisia tai jotka on saatu petoksellisella tavalla.
14. Portugalin hallitus esittää, että on kaksi tapausta, joissa edellä mainitun asetuksen 20 artiklan 2 kohdan nojalla sallitaan eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimisen pyytäminen sen jälkeen, kun vastineen esittämiselle säädetty määräaika on päättynyt: ensinnäkin silloin, kun maksamismääräys on tämän asetuksen vaatimukset huomioon ottaen annettu selvästi virheellisin perustein siinä mielessä, että kyseisiä pätevyyden edellytykseksi asetettuja vaatimuksia ei ole noudatettu, ja toiseksi muiden poikkeuksellisten olosuhteiden johdosta. Portugalin hallituksen mielestä asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklan 2 kohdassa vastineen esittämiselle asetetun määräajan kohteena on sellaisen saatavan laillisuuden tai pätevyyden riitauttaminen, jonka täytäntöönpanoa vaaditaan, kun eurooppalainen maksamismääräys täyttää kyseisessä asetuksessa vahvistetut pätevyysvaatimukset. Sitä vastoin asetuksen 20 artiklan 2 kohdassa säädetyn uudelleen tutkimisen kohteena on asetuksen vastaisesti annettujen maksamismääräysten täytäntöönpanon estäminen. Portugalin hallituksen mielestä sillä, että tuomioistuin, joka ei ole toimivaltainen, antaa maksamismääräyksen, rikotaan olennaista pätevyysedellytystä, ja se on voitava riitauttaa pidemmässä kuin 16 artiklassa vahvistetussa määräajassa.
15. Komissio ehdottaa, että ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen pitäisi vastata myöntävästi eli siten, että jos maksamismääräyksen on tosiasiallisesti antanut tuomioistuin, joka ei ole kansainvälisesti toimivaltainen, maksamismääräys on asetuksen N:o 1896/2006 vaatimukset huomioon ottaen annettu virheellisin perustein, mikä avaa mahdollisuuden pyytää uudelleen tutkimista kyseisen asetuksen 20 artiklan 2 kohdan nojalla. Toiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava siten, että selvennetään sitä, onko maksamismääräys annettu ”selvästi” virheellisin perustein. Kun kyseessä on tuomioistuimen kansainvälinen toimivalta, suurimmassa osassa tapauksista ei ole ”selvää”, onko maksamismääräyksen antanut elin toimivaltainen. Komissio katsoo kuitenkin, että olisi asetuksen tarkoituksen vastaista, jos tuomioistuin velvoitettaisiin tutkimaan jokaisessa tapauksessa tyhjentävästi, onko se toimivaltainen antamaan maksamismääräyksen.
16. Komissio ehdottaa, että asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohdan soveltamisalaa pitäisi rajoittaa samalla tavoin kuin asetuksessa N:o 1215/2012(3) on säädetty eli siten, että eurooppalaisen maksamismääräyksen riitauttaminen vastineen esittämiselle asetetun määräajan päätyttyä olisi mahdollista vain silloin, jos on rikottu tuomioistuinten kansainvälisen toimivallan antavia säännöksiä, joilla pyritään nimenomaan suojelemaan heikompaa osapuolta oikeussuhteessa, tai asetuksen N:o 1215/2012 24 artiklassa, johon sen 45 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdassa viitataan, säädetyissä tapauksissa (yksinomainen toimivalta). Mihinkään edellä mainituista tapauksista ei kuulu mahdollinen tuomioistuimen toimivallan antamista koskevan sopimuksen rikkominen, sellaisena kuin se näyttää olevan tämän asian perustana, joten ei voida puhua siitä, että maksamismääräys olisi annettu ”selvästi” virheellisin perustein.
17. Komission mielestä on näin ollen edelleen määritettävä, onko kyseessä ”muu poikkeuksellinen olosuhde”, jota asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetaan. Komissio ehdottaa, että kyseistä käsitettä pitäisi tulkita suppeasti eli siten, että sillä tarkoitetaan vain tapauksia, joissa on kyse maksamismääräysmenettelyn väärinkäytöstä, mikä on tutkittava kussakin tapauksessa erikseen.(4)
18. Saksan hallitus katsoo, että mikä tahansa hakemuslomakkeeseen sisältyvä virheellinen tai väärä tieto ei anna mahdollisuutta sen riitauttamiseen asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohdan nojalla. Eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkiminen on perusteltua vain silloin, jos sen täytäntöönpano olisi, kummankin osapuolen intressien arvioinnin perusteella, kestämätöntä (”unerträglich”) toiselle niistä. Saksan hallitus mainitsee lisäksi määräyksen Novontech-Zala,(5) joka liittyi asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklaan ja jossa unionin tuomioistuin totesi vastineen esittämiselle asetetusta 30 päivän määräajasta, että ”silloin kun mainitun määräajan ylittäminen johtuu pääasian tavoin vastapuolen edustajan huolimattomuudesta, kyse ei kuitenkaan voi olla [20 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 2 kohdassa] tarkoitetuista poikkeuksellisista olosuhteista, koska siltä olisi voitu helposti välttyä”. Saksan hallituksen mielestä näitä perusteluja on sovellettava myös siksi, että ei pidettäisi ”poikkeuksellisena olosuhteena” jotain sellaista, minkä siihen vetoava olisi voinut helposti välttää. Olisi lisäksi asetuksen N:o 1896/2006 tavoitteiden (erityisesti ripeän käsittelyn ja kustannusten alentamisen tavoitteiden) vastaista hyväksyä sellaisen eurooppalaisen maksamismääräyksen tutkiminen uudelleen, johon olisi voitu esittää vastine määräajassa (vastustamisen syytä ei kyseisen asetuksen 16 artiklan 3 kohdan mukaan tarvitse edes ilmoittaa).
19. Saksan hallituksen mielestä siinä, että eurooppalaisen maksamismääräyksen hakija ja toinen osapuoli eivät pääse sopimukseen tuomioistuimen kansainvälisestä toimivallasta, ei ole missään tapauksessa mitään ”poikkeuksellista”, ja tässä tapauksessa Thomas Cook olisi voinut ilman suuria hankaluuksia vedota siihen, että maksamismääräyksen antanut tuomioistuin ei ollut toimivaltainen, esittämällä vastineen. Saksan hallitus katsoo lopuksi, että vaikka tuomioistuin, joka lopuksi antoi maksamismääräyksen, ei olisi kansainvälisesti toimivaltainen, kyseessä on joka tapauksessa jäsenvaltion puolueeton ja riippumaton elin, jonka päätöksessä ei ole jätetty Thomas Cookin intressejä huomiotta eikä loukattu niitä.
20. Ennakkoratkaisua pyytävä tuomioistuin esittää unionin tuomioistuimelle kaksi ennakkoratkaisukysymystä. Se tiedustelee niistä ensimmäisessä, voidaanko asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohdan perusteella vaatia eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista, kun sen on antanut tuomioistuin, joka ei ole hakemuslomakkeeseen sisältyneen toimivaltaa koskevan tiedon perusteella toimivaltainen; jälkimmäisessä kysymyksessä (joka esitetään vain siltä varalta, että ensimmäiseen vastataan myöntävästi) pyydetään määrittämään, onko se, että maksamismääräys annetaan sellaisen toimivaltaa koskevan tiedon perusteella, joka osoittautuu jälkeenpäin virheelliseksi, kyseisessä säännöksessä tarkoitettu ”poikkeuksellinen olosuhde”.
21. Mielestäni nämä kaksi kysymystä voidaan Saksan hallituksen huomautuksissaan esittämällä tavalla yhdistää yhdeksi, jonka muotoilen uudelleen seuraavasti:
”Onko asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä sen johdanto-osan 25 perustelukappaleen kanssa, tulkittava siten, että ”poikkeuksellinena olosuhteena”, joka antaa vastapuolelle, jolle eurooppalainen maksamismääräys on annettu pätevästi tiedoksi, mahdollisuuden pyytää sen tutkimista uudelleen tuomioistuimessa, voidaan pitää sitä, että maksamismääräys on annettu sellaisten hakemuslomakkeeseen sisältyneiden tietojen perusteella, jotka ovat jälkeenpäin osoittautuneet virheellisiksi, erityisesti silloin, kun nämä tiedot ovat ratkaisevia tuomioistuimen toimivallan kannalta?”
B Kysymyksen tutkiminen
22. Asetuksen N:o 1896/2000 20 artiklan otsikkona on ”Uudelleen tutkiminen poikkeuksellisissa tapauksissa”, ja sen 2 kohdassa säädetään, että ”vastaajalla on niin ikään 16 artiklan 2 kohdassa säädetyn määräajan päätyttyä oikeus pyytää eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista määräyksen antaneen jäsenvaltion toimivaltaisessa tuomioistuimessa, jos maksamismääräys on tämän asetuksen vaatimukset huomioon ottaen annettu selvästi virheellisin perustein, tai muiden poikkeuksellisten olosuhteiden johdosta”, joihin voi kyseisen asetuksen johdanto-osan 25 perustelukappaleen, johon ennakkoratkaisua pyytävä tuomioistuin nimenomaisesti viittaa,(6) mukaan kuulua se, että ”eurooppalainen maksamismääräys perustuu hakemuslomakkeessa esitettyihin vääriin tietoihin”.
23. Sekä asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohtaan otettu vaatimus, jonka mukaan ”maksamismääräys on – – annettu selvästi virheellisin perustein”, että johdanto-osan 25 perustelukappaleen toteamus, jonka mukaan ”uudelleen tutkimisen poikkeuksellisissa tapauksissa ei olisi merkittävä sitä, että vastaajalla on uusi mahdollisuus vastustaa vaatimusta”, puoltavat mielestäni sitä, että ”uudelleen tutkimiseen poikkeuksellisissa olosuhteissa” liittyvää keinoa on sovellettava suppeasti. Olen siten lähtökohtaisesti Saksan hallituksen kanssa samaa mieltä siitä, että mikä tahansa väärä tai virheellinen tieto, joka on otettu hakemuslomakkeeseen, ei voi olla hyväksyttävä peruste eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimiselle asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohdan nojalla.
24. Sellaisen keinon laajaa tulkintaa vastaan, joka on tarkoitettu käytettäväksi yksinomaan poikkeustapauksissa, vastaan puhuu myös eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn rakenne, joka tarjoaa velalliselle yleisesti vain yhden mahdollisen tavan reagoida velkojan vaatimukseen – asetuksen N:o 1896/2006 16 artiklassa tarkoitettu vastine – mutta jossa juuri siitä syystä asetetaan sille hyvin vähän muodollisia vaatimuksia (esitettävä kirjallisesti 30 päivän määräajassa) eikä minkäänlaisia aineellisia vaatimuksia (vastustamisen syytä ei tarvitse ilmoittaa).(7)
25. Arvioin tästä syystä, että kyseisen asetuksen 20 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä sen johdanto-osan 25 perustelukappaleen kanssa, on tulkittava suppeasti, mistä kaikki huomautuksiaan esittäneet väliintulijat ovat Portugalin hallitusta lukuun ottamatta olleet samaa mieltä.
26. Tämä tarkoittaa nyt käsiteltävään asiaan liittyvien kaltaisissa olosuhteissa sitä, että kun kyseessä ovat hakijan hakemuslomakkeessa ilmoittamat tiedot, uudelleen tutkimista koskevan keinon ei pitäisi olla käytettävissä silloin, kun velallinen (erityisesti silloin, kun kyseessä on elinkeinonharjoittaja, kuten tässä tapauksessa) on voinut tutkiessaan pätevästi tiedoksi annettua eurooppalaista maksamismääräystä jo arvioida, että tiedot, joihin sen antanut tuomioistuin nojautui (eli hakijan antamat tiedot), olivat virheellisiä, paikkansapitämättömiä tai vääriä. Olen toisin sanoen Thurner Hotelin ja Itävallan hallituksen kanssa samaa mieltä siitä, että ”poikkeuksellisena olosuhteena”, jonka perusteella maksamismääräyksen uudelleen tutkiminen olisi perusteltua, ei voida pitää sellaista väärää tai virheellistä tietoa, johon velallinen olisi jo voinut reagoida vastineella. Katson kaiken kaikkiaan, että ”väärät tiedot”, joihin viitataan asetuksen N:o 1896/2006 johdanto-osan 25 perustelukappaleessa, voivat olla vain tietoja, jotka ovat tosiasiallisesti paljastuneet vääriksi tai virheellisiksi tai joita velallinen on kyennyt arvioimaan vasta jälkikäteen, kun kyseisen asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa säädetty määräaika on päättynyt, mitä seikkaa kansallisen tuomioistuimen on kussakin tapauksessa arvioitava.
27. Näin ollen teen sen väliaikaisen päätelmän, että ”poikkeuksellisena olosuhteena”, jonka perusteella velallinen voi pyytää eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohdan nojalla, voidaan pitää vain sitä, että kyseinen maksamismääräys perustuu hakemuslomakkeeseen sisältyneeseen tietoon, joka on osoittautunut vääräksi tai virheelliseksi tosiasiallisesti vasta jälkikäteen, vastineen esittämiselle asetetun määräajan päätyttyä, mikä velallisen on osoitettava yksittäistapauksessa. Jos toisin sanoen maksamismääräys perustuu hakemuslomakkeessa kerättyihin tietoihin, joiden virheellisyyttä tai paikkansapitämättömyyttä velallinen olisi kyennyt arvioimaan kyseisen asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa vastineen esittämiselle asetetussa määräajassa, mitä kansallisen tuomioistuimen on arvioitava, kyseessä ei ole ”poikkeuksellinen olosuhde”, jonka vuoksi uudelleen tutkiminen olisi perusteltavissa.
28. Jäljempänä esitetyistä syistä katson, että myöskään se, että hakemuslomakkeeseen sisältyvä väärä tai virheellinen tieto on ratkaiseva maksamismääräyksen antavan tuomioistuimen toimivallan kannalta – mikä on tilanne, johon erityisesti Handelsgericht Wien viittaa – ei johda toisenlaiseen päätelmään.
29. Asetuksen N:o 1896/2006 johdanto-osan 16 perustelukappaleessa todetaan, että ”tuomioistuimen olisi tutkittava [eurooppalaista maksamismääräystä koskeva] hakemus sekä toimivaltakysymys – – hakemuslomakkeessa esitettyjen tietojen pohjalta”, ilman että olisi tarpeen, että tuomari suorittaa kyseisen tutkimuksen.(8) Vaatimuksiin, jotka tuomioistuimen, jossa eurooppalaista maksamismääräystä koskeva hakemus esitetään, on asetuksen N:o 1896/2006 8 artiklan mukaan tutkittava kyseisen lomakkeen perusteella, kuuluu tuomioistuimen kansainvälinen tuomiovalta (kyseisen asetuksen 6 artikla). Tässä mielessä sen, joka tutkii eurooppalaista maksamismääräystä koskevan hakemuksen, on arvioitava vain sitä, onko numerokoodi (joita on 13), joka koskee tuomioistuimen toimivallan perustetta ja jonka hakija on ilmoittanut asetuksen N:o 1896/2006 liitteessä I olevassa vakiolomakkeessa A, todennäköisesti oikea, kun otetaan huomioon asetus N:o 44/2001,(9) johon viitataan asetuksen N:o 1896/2006 6 artiklan 1 kohdassa tuomioistuimen toimivallan osalta.(10)
30. Kun eurooppalainen maksamismääräys annetaan velalliselle tiedoksi asetuksen N:o 1896/2006 liitteessä V olevalla vakiolomakkeella E, hänelle ilmoitetaan toisaalta c kohdassa visuaalisesti erottuvalla tavalla paitsi siitä, että hän voi esittää vastineen 30 päivän kuluessa, ja seurauksista, joita aiheutuu, jos hän ei tee niin, myös siitä, että ”tämä määräys on annettu pelkästään kantajan antamien tietojen perusteella, joita tuomioistuin ei ole tarkistanut”.
31. Näin ollen nyt käsiteltävässä asiassa on katsottava, myös sen vuoksi, että ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen mukaan maksamismääräys annettiin pätevästi tiedoksi Thomas Cookille, että kyseinen yhtiö tiesi tiedoksiannosta (ajankohta, josta määräaika vastineen esittämiselle alkaa) lähtien siitä, että kyseinen maksamismääräys annettiin pelkästään Thurner Hotelin asetuksen N:o 1896/2006 liitteessä I olevalla vakiolomakkeella A antamien tietojen perusteella. Vaikka asiakirjoista ei ilmene, oliko Thomas Cook tosiasiallisesti saanut jäljennöksen edellä mainitusta vakiolomakkeesta A, kyseinen belgialaisyhtiö saattoi näin ollen päätellä, että Thurner Hotel ei ollut ilmoittanut hakemuksessaan sopimuspuolten sopiman oikeuspaikkalausekkeen olemassaolosta (koska maksamismääräys oli peräisin itävaltalaiselta tuomioistuimelta eikä Gentin tuomioistuimelta) ja että lähtökohtaisesti se, joka oli tutkinut asian lomakkeessa annettujen tietojen perusteella, ei ollut välttämättä tiennyt kyseisen lausekkeen olemassaolosta.(11)
32. Koska asetuksen N:o 44/2001 24 artiklassa hyväksytään yleisesti toimivallan hiljainen siirtäminen, jos vastaaja vastaa tuomioistuimessa, josta ei ollut alun perin sovittu sopimuspuolten kesken,(12) katson tässä yhteydessä myös, että ei ole pidettävä ilman muuta kyseisessä 25 perustelukappaleessa tarkoitettuina ”väärinä tietoina” sitä, että eurooppalaisen maksamismääräyksen hakija ilmoittaa – nähdäkseen velallisen reaktion – itävaltalaisen tuomioistuimen toimivallan perusteeksi paikkakunnan, missä velvoitteet on täytettävä (asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohta).(13) Kuten unionin tuomioistuin on jo todennut tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla 27.9.1968 annetun yleissopimuksen (jäljempänä Brysselin yleissopimus)(14) vastaavista määräyksistä, ”ei ole olemassa yleissopimuksen yleiseen järjestelmään tai tavoitteisiin liittyvää perustetta katsoa, että 17 artiklassa [asetuksen N:o 44/2001 23 artikla] tarkoitetun toimivaltaa koskevan sopimuksen sopimuspuolet eivät saisi saattaa riitaa vapaaehtoisesti jonkin muun tuomioistuimen kuin kyseisessä lausekkeessa tarkoitetun tuomioistuimen käsiteltäväksi”.(15)
33. On otettava huomioon sekin, että pelkkä tällaisen lausekkeen olemassaolo sopimuspuolten tekemän sopimuksen yleisissä sopimusehdoissa ei merkitse sitä, että se olisi pätevä kyseisen asetuksen 23 artiklan nojalla.(16) Mikäli sopimuspuolet olisivat erimielisiä, sen muodollisen pätevyyden arviointi edellyttäisi sitä, että asian käsittelevä tuomioistuin tutkisi sen yksityiskohtaisemmin kuin sen on tutkittava asetuksen N:o 1896/2006 8 artiklan perusteella, vaikka sille ilmoitettaisiin tällaisen lausekkeen olemassaolosta eurooppalaista maksamismääräystä koskevassa hakemuslomakkeessa. Tästä syystä katson, että jos eurooppalaisen maksamismääräyksen hakija epäilee yleisiin sopimusehtoihin sisältyvän oikeuspaikkalausekkeen pätevyyttä tai tehokkuutta, se ei ole velvollinen vetoamaan siihen lomakkeessa hakiessaan eurooppalaista maksamismääräystä, koska näitä seikkoja ei voida missään tapauksessa käsitellä eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn yhteydessä.
34. Katson näin ollen, että näissä olosuhteissa ”poikkeuksellisena olosuhteena”, jonka perusteella velallinen voi vaatia eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohdan perusteella, voidaan pitää vain sitä, että kyseinen maksamismääräys perustuu hakemuslomakkeeseen sisältyneisiin tietoihin, jotka ovat osoittautuneet vääriksi tai virheellisiksi tosiasiallisesti vasta jälkikäteen eli sen jälkeen, kun määräaika vastineen esittämiselle on päättynyt, vaikka nämä tiedot ovat ratkaisevia tuomioistuimen toimivallan kannalta, erityisesti silloin, kun hakija on laiminlyönyt mainita oikeuspaikkalausekkeen, josta sopimuspuolten oletetaan sopineen.
35. Näin ollen katson, että Handelsgericht Wienin ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava siten, että nyt käsiteltävään asiaan liittyvissä olosuhteissa asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohtaa on tulkittava, luettuna yhdessä sen 25 perustelukappaleen kanssa, siten, että ”poikkeuksellisena olosuhteena”, jonka perusteella vastapuoli, jolle eurooppalainen maksamismääräys on annettu pätevästi tiedoksi, voi vaatia maksamismääräyksen uudelleen tutkimista tuomioistuimessa, ei voida pitää pelkästään sitä, että kyseinen maksamismääräys on annettu hakemuslomakkeeseen sisältyneiden väärien tai virheellisten tietojen perusteella, vaikka nämä tiedot ovat ratkaisevia tuomioistuimen toimivallan kannalta – erityisesti silloin, kun hakija on laiminlyönyt mainita oikeuspaikkalausekkeen, josta sopimuspuolten oletetaan sopineen –, tämän kuitenkaan rajoittamatta sitä mahdollisuutta, että velallinen kykenee osoittamaan kansallisessa tuomioistuimessa, että hän kykeni tosiasiallisesti saamaan tiedon siitä, että hakemuslomakkeeseen sisältyneet tiedot olivat vääriä tai virheellisiä, vasta vastineen esittämiselle kyseisen asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa säädetyn määräajan päättymisen jälkeen.
36. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Handelsgericht Wienille seuraavasti:
Eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohtaa on tulkittava nyt käsiteltävään asiaan liittyvissä olosuhteissa, luettuna yhdessä sen 25 perustelukappaleen kanssa, siten, että ”poikkeuksellisena olosuhteena”, jonka perusteella vastapuoli, jolle eurooppalainen maksamismääräys on annettu pätevästi tiedoksi, voi vaatia maksamismääräyksen uudelleen tutkimista tuomioistuimessa, ei voida pitää pelkästään sitä, että kyseinen maksamismääräys on annettu hakemuslomakkeeseen sisältyneiden väärien tai virheellisten tietojen perusteella, vaikka nämä tiedot ovat ratkaisevia tuomioistuimen toimivallan kannalta – erityisesti silloin, kun hakija on laiminlyönyt mainita oikeuspaikkalausekkeen, josta sopimuspuolten oletetaan sopineen –, tämän kuitenkaan rajoittamatta sitä mahdollisuutta, että velallinen kykenee osoittamaan kansallisessa tuomioistuimessa, että hän kykeni tosiasiallisesti saamaan tiedon siitä, että hakemuslomakkeeseen sisältyneet tiedot olivat vääriä tai virheellisiä, vasta vastineen esittämiselle kyseisen asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa säädetyn määräajan päättymisen jälkeen.
1 – Alkuperäinen kieli: espanja.
2 –	Eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) (EUVL L 399, s. 1). Unionin tuomioistuin totesi jo määräyksessä Novontech-Zala (C‑324/12, EU:C:2013:205), että eurooppalaisen maksamismääräyksen vastustamiselle asetetun määräajan noudattamatta jättäminen, joka johtuu vastapuolen edustajan virheellisestä menettelystä, ei ole peruste tutkia kyseistä maksamismääräystä uudelleen, koska tällainen noudattamatta jättäminen ei kuulu asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin poikkeuksellisiin olosuhteisiin. Unionin tuomioistuin totesi tuomiossa eco cosmetics ja Raiffeisenbank St. Georgen (C‑119/13 ja C‑120/13, EU:C:2014:2144), että kyseisen asetuksen 20 artiklassa tarkoitettuja menettelyjä ei ole sovellettava, jos ilmenee, että eurooppalaista maksamismääräystä ei ole annettu tiedoksi kyseisen asetuksen 13–15 artiklassa vahvistettujen vähimmäisvaatimusten mukaisesti.
3 –	Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) (EUVL L 351, s. 1).
4 –	Sen mielestä olosuhteet eivät näytä olevan tällaiset nyt käsiteltävässä asiassa, jossa Thurner Hotel katsoi Bezirksgericht für Handelssachen Wienin olevan kansainvälisesti toimivaltainen tuomioistuin, koska se oli asetuksen N:o 44/2001 5 artiklassa tarkoitetulla tavalla paikkakunta, missä sopimusvelvoitteet on täytettävä.
5 –	C‑324/12, EU:C:2013:205, 21 kohta.
6 –	Handelsgericht Wien viittaa toisessa ennakkoratkaisukysymyksessä ”Euroopan komission 7.2.[2006] antaman tiedonannon 2004/0055 25 perustelukappaleeseen”. Tällä viitataan käsittääkseni 7.2.2006 annettuun muutettuun ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta (KOM(2006) 57 lopullinen), jolla otettiin johdanto-osan 25 perustelukappale tällä hetkellä olemassa olevaan asetukseen.
7 –	Vastineesta seuraa lähtökohtaisesti asetuksen N:o 1896/2006 17 artiklan 1 kohdan mukaan, että menettely jatkuu määräyksen antaneen jäsenvaltion toimivaltaisissa tuomioistuimissa tavanomaista riita-asiain käsittelyä koskevien sääntöjen mukaisesti. Kyseisen menettelyn yhteydessä voidaan keskustella esimerkiksi tuomioistuimen kansainvälistä toimivaltaa koskevasta kysymyksestä ja erityisesti nyt käsiteltävän asian osalta sopimuspuolten tekemän oikeuspaikkalausekkeen pätevyydestä ja vaikutuksista.
8 –	Asetuksen N:o 1896/2006 8 artiklassa sallitaan sekin, että tutkiminen voi tapahtua automaattista menettelyä käyttäen.
9 –	Asetuksen N:o 1896/2006 6 artiklan 1 kohdassa säädetään konkreettisesti nyt käsiteltävän asian kannalta (johon ei liity kuluttajia), että ”tuomioistuimen toimivalta tätä asetusta sovellettaessa määritetään asiaa koskevien yhteisön oikeussäännösten, erityisesti asetuksen (EY) N:o 44/2001 mukaisesti”. Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001 L 12, s. 1) on korvattu 10.1.2015 lähtien asetuksella N:o 1215/2012, joka ei ollut sovellettavissa silloin, kun nyt käsiteltävän asian tosiseikat tapahtuivat.
10 –	Kormannin sanoin ”edellytetään vain todennäköisyyden tutkimista vertaamalla tietoja päävelkaan liittyviin tietoihin” (J. M. Kormann, Das neue Europäische Mahnverfahren im Vergleich zu den Mahnverfahren in Deutschland und Österreich, Jena: Jenaer Wissenschaftliche Verlagsgesellschaft, 2007, s. 96).
11 –	On otettava huomioon, että asetuksen N:o 1896/2006 7 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaan eurooppalaisen maksamismääräyksen hakijan on esitettävä tässä vaiheessa vain kuvaus vaatimuksen perusteena olevista seikoista, joten on enemmän kuin todennäköistä, että kun tehdään kyseisessä 8 artiklassa tarkoitettu tutkiminen, tuomioistuimella, jolle hakemus esitetään, ei ole käytettävissään edes sopimuspuolten tekemää sopimusta.
12 –	Kyseisen asetuksen 24 artiklassa hyväksytään se, että vaikka osapuolten välillä olisi sovittu oikeuspaikkalausekkeesta, kantaja voi nostaa kanteen muussa kuin sovitussa tuomioistuimessa ja vastaaja voi hyväksyä hiljaisesti kyseisen tuomioistuimen toimivallan vastaamalla kyseisessä tuomioistuimessa, jolloin niiden välisestä toimivallan antamista koskevasta sopimuksesta tulee pätevästi vaikutukseton (lukuun ottamatta asetuksen N:o 44/2001 22 artiklassa tarkoitettuja yksinomaisen toimivallan tapauksia). Unionin tuomioistuin on jo todennut samansuuntaisesti erityisesti eurooppalaisesta maksamismääräysmenettelystä, että ”sellaista eurooppalaiseen maksamismääräykseen annettua vastinetta, jossa ei kiistetä määräyksen antavan jäsenvaltion tuomioistuinten toimivaltaa, ei voida pitää tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 24 artiklassa tarkoitettuna vastaamisena asiassa”, vaikka vastapuoli oli esittänyt kyseisessä asiassa kirjallisessa vastineessaan väitteitä vaatimukseen liittyvästä asiakysymyksestä (tuomio Goldbet Sportwetten, C‑144/12, EU:C:2013:393). Ks. myös yleisesti em. 24 artiklasta tuomio Cartier parfums-lunettes ja Axa Corporate Solutions assurances (C-1/13, EU:C:2014:109, 34 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
13 –	On otettava huomioon, että Thurner Hotel kyseenalaistaa Thomas Cookin mainitseman oikeuspaikkalausekkeen olemassaolon (ks. Thurner Hotelin huomautusten 2 ja 3 kohta).
14 –	EYVL 1972 L 299, s. 32. Yleissopimus sellaisena kuin se on muutettuna uusien jäsenvaltioiden liittymisestä tehdyillä myöhemmillä sopimuksilla.
15 –	Tuomio Elefanten Schuh (150/80, EU:C:1981:148, 10 kohta). Ks. myös tuomio ČPP Vienna Insurance Group (C-111/09, EU:C:2010:290, 21 kohta ja sitä seuraavat kohdat). Tässä yhteydessä on muistettava sekin, että asetuksen N:o 44/2001 35 artiklan 1 kohdassa ei evätä sellaisen tuomion tunnustamista, joka on annettu ilman että asetuksen 23 artiklan mukaista tuomioistuimen toimivaltaa koskevaa sopimusta on noudatettu. Tunnustaminen evätään vain tuomioilta, jotka on annettu kyseisen asetuksen II luvun 3 jakson (toimivalta vakuutusasioissa), 4 jakson (toimivalta kuluttajansuojaa koskevissa riita-asioissa) ja 6 jakson (yksinomainen toimivalta) säännösten vastaisesti tai sen 72 artiklassa säädetyssä tapauksessa.
16 –	Ks. tästä P. Mankowski, ”Artikel 23 Brüssel I-VO”, teoksessa T. Rauscher (toim.), Europäisches Zivilprozess- und Kollisionsrecht - EuZPR / EuIPR. München, Sellier, 2006, s. 411 ja sitä seuraavat sivut, erityisesti 16 kohta ja sitä seuraavat kohdat.

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


text:
Oikeuskäytäntö | EDILEX Edilex
Korkein oikeus Korkein hallinto-oikeus Hovioikeudet Hallinto-oikeudet Markkinaoikeus Työtuomioistuin MuutVakuutusoikeusKeskusverolautakuntaKirjanpitolautakuntaTyöneuvostoLinkit Uutiset
Oikeuskäytäntö > Työtuomioistuin TT 2017:90 16.6.2017 Työehtosopimuksen yleissitovuus - Valitusasia Oikeuskäytäntö > Työtuomioistuin TT 2017:88 14.6.2017 Lausuntoasia - Sovellettava työehtosopimus Oikeuskäytäntö > Vakuutusoikeus VakO 23.11.2016/3434:2015 23.11.2016 Maataloustapaturma - Tapaturman käsite - Työliike Oikeuskäytäntö > Työtuomioistuin TT 2017:89 14.6.2017 Paikallinen sopiminen - Palkkaus - Työehtosopimuksen tulkinta - Työehtosopimuksen voimassaolo Oikeuskäytäntö > Työtuomioistuin TT 2017:86 12.6.2017 Sovinto Oikeuskäytäntö > KKO:n muut kuin ennakkopäätökset KKO 1007/2017 16.5.2017 SalakuljetusEuroopan unionin oikeus - Lääkedirektiivi - Tulkintavaikutus Oikeuskäytäntö > KKO:n muut kuin ennakkopäätökset KKO 1004/2017 16.5.2017 Tuomioistuimen toimivalta - Yleinen tuomioistuin vai merioikeus Oikeuskäytäntö > KKO:n muut kuin ennakkopäätökset KKO 893/2017 2.5.2017 Huumausainerikos - Törkeä huumausainerikosRangaistuksen määrääminen - Rangaistuksen mittaaminen Oikeuskäytäntö > KKO:n muut kuin ennakkopäätökset KKO 1005/2017 16.5.2017 Työsopimus - Työpalkka - Työsuhteen ehdot - Sopimusehdon mitättömyysTyöehtosopimus Oikeuskäytäntö > KKO:n muut kuin ennakkopäätökset KKO 974/2017 15.5.2017 LiikennevakuutusVelan vanhentuminen Siirry uusiin
Oikeuskäytäntö > KHO:n muut päätökset KHO 20.6.2017/2965 20.6.2017 Palautettavan valtionavustuksen kohtuullistaminen (Kolpeneen palvelukeskuksen kuntayhtymä) Oikeuskäytäntö > KHO:n vuosikirjapäätökset KHO:2017:102 15.6.2017 Lastensuojelu - Yhteydenpidon rajoittaminen - Toimivalta - Viranhaltija Oikeuskäytäntö > KHO:n lyhyet ratkaisuselosteet KHO 15.6.2017/2874 15.6.2017 Kehitysvammaisten erityishuolto - Muutoksenhaun muuttuminen valitusluvanvaraiseksi ...
Oikeuskäytäntö > KHO:n vuosikirjapäätökset KHO:2017:103 20.6.2017 Toimeentulotuki - Toimeentulotuen myöntäminen - Selvitysvelvollisuus ...
Oikeuskäytäntö > KHO:n muut päätökset KHO 15.6.2017/2879 15.6.2017 Terveyshaitta-avustusta koskeva valitus Siirry uusiin
Oikeuskäytäntö > Hovioikeudet Helsingin HO 22.5.2017 617 22.5.2017 Oikeudenkäynnin julkisuus Oikeudenkäyntiasiakirjojen julkisuus
Oikeuskäytäntö > Hovioikeudet Helsingin HO 21.3.2017 354 21.3.2017 Maksuohjelman vahvistaminen - Maksuohjelman alkamisajankohta
Oikeuskäytäntö > Hovioikeudet Itä-Suomen HO 14.3.2017 17/108719 14.3.2017 Väärennys Pakolaisen oikeusasema
Oikeuskäytäntö > Hovioikeudet Vaasan HO 28.03.2017 112 28.3.2017 Hyödyntämiskielto - Telekuuntelu - Ylimääräinen tieto
Oikeuskäytäntö > Hovioikeudet Itä-Suomen HO 16.3.2017 147 16.3.2017 Kiinteistön kauppa - Kiinteistön kauppaan perustuvien vaatimusten vanhentuminen
Oikeuskäytäntö > Hallinto-oikeudet Turun HAO 15.06.2017 17/0190/1 15.6.2017 Vartijaksi hyväksymisen peruuttaminen - Törkeä petos - Kaksoisrangaistavuus - Vartijaksi sopivuus ...
Oikeuskäytäntö > Hallinto-oikeudet Helsingin HAO 26.05.2017 17/0475/1 26.5.2017 Arvonlisävero - Vähennysoikeus - Kiinteistön myyntiin kohdistuva kulu - Maaperän tutkimus ...
Oikeuskäytäntö > Hallinto-oikeudet Helsingin HAO 28.04.2017 17/0294/4 28.4.2017 Autovero - Veron osuus - Veroprosentti - Maahan tuotu ajoneuvo - Verottomat erät - Toimituskulut ...
Oikeuskäytäntö > Hallinto-oikeudet Ålands FD 31.05.2017 28/2017 31.5.2017 Rikslagstiftning - Landskapslagstiftning - Kommunalärende - Initiativ om ändring av detaljplan ...
Oikeuskäytäntö > Hallinto-oikeudet Vaasan HAO 19.05.2017 17/0161/2 19.5.2017 Ympäristönsuojelulaki - Valitusoikeus - Asianosainen - Teollisuuslaitos
Oikeuskäytäntö > Markkinaoikeus MAO:333/17 12.6.2017 Copyright Management Services Ltd > DNA Oyj - tekijänoikeus ...
Oikeuskäytäntö > Markkinaoikeus MAO:294/17 1.6.2017 Kymenlaakson Sähköverkko Oy > Energiavirasto - sähkömarkkina-asia - vakiokorvaus - merikaapeli Oikeuskäytäntö > Markkinaoikeus MAO:254/17 9.5.2017 Helsingin ja Uudenmaan Sairaanhoitopiirin kuntayhtymä - puheentunnistusratkaisut ...
Oikeuskäytäntö > Markkinaoikeus MAO:316/17 6.6.2017 Kuluttaja-asiamies > Finkraft Oy - kuluttajansuoja - sopimusehtojen sääntely ...
Oikeuskäytäntö > Markkinaoikeus MAO:271/17 18.5.2017 Dennis Food Factory Oy ym. > Apetit Ruoka Oy - tavaramerkki - tavaramerkin loukkaus ...
Oikeuskäytäntö > Työtuomioistuin TT 2017:90 16.6.2017 Työehtosopimuksen yleissitovuus - Valitusasia Oikeuskäytäntö > Työtuomioistuin TT 2017:88 14.6.2017 Lausuntoasia - Sovellettava työehtosopimus Oikeuskäytäntö > Työtuomioistuin TT 2017:86 12.6.2017 Sovinto Oikeuskäytäntö > Työtuomioistuin TT 2017:89 14.6.2017 Paikallinen sopiminen - Palkkaus - Työehtosopimuksen tulkinta - Työehtosopimuksen voimassaolo Oikeuskäytäntö > Työtuomioistuin TT 2017:87 14.6.2017 Lakko - Työrauha Siirry uusiin
Oikeuskäytäntö > Vakuutusoikeus VakO 7.2.2017/3591:2015 7.2.2017 Tapaturmavakuutus - Työtapaturma - Työstä johtuvat olosuhteet - Työmatka Oikeuskäytäntö > Vakuutusoikeus VakO 13.1.2017/1389:2016 13.1.2017 Muutoksenhaku - Määräaika - Valituksen myöhästyminen Oikeuskäytäntö > Vakuutusoikeus VakO 1.11.2016/4502:2015 1.11.2016 Viivästymishyvitys - Oikeudenkäynnin kesto Oikeuskäytäntö > Vakuutusoikeus VakO 26.1.2017/4614:2015 26.1.2017 Työeläke - Vanhuuseläke - Eläkkeen määrä - Eläkkeeseen oikeuttavat työansiot Oikeuskäytäntö > Vakuutusoikeus VakO 23.11.2016/3434:2015 23.11.2016 Maataloustapaturma - Tapaturman käsite - Työliike Siirry uusiin
Oikeuskäytäntö > Keskusverolautakunta KVL:2017/23 12.4.2017 Kansainvälinen verotus - Kommandiittiyhtiön äänetön yhtiömies - Yhtiömiesosuuden luovutus ...
Oikeuskäytäntö > Keskusverolautakunta KVL:2017/21 31.3.2017 Elinkeinotulon verotus - Myyntisaamisen arvonalennus - Escrow-tilisaaminen Oikeuskäytäntö > Keskusverolautakunta KVL:2017/15 10.3.2017 Elinkeinotulon verotus - Korkovähennysrajoitussäännösten soveltaminen - Tasevertailu ...
Oikeuskäytäntö > Keskusverolautakunta KVL:2017/22 31.3.2017 Korkotulon lähdevero - Henkilökohtaisen tulon verotus - Joukkovelkakirjan tuotto ...
Oikeuskäytäntö > Keskusverolautakunta KVL:2017/18 24.3.2017 Arvonlisävero - Kuntokartoituskulu - Maanpuhdistuskulku - Purkukulu ...
Oikeuskäytäntö > Kirjanpitolautakunta KILA 1967 1967/28.2.2017
Oikeuskäytäntö > Kirjanpitolautakunta KILA 1965 1965/17.1.2017
Oikeuskäytäntö > Kirjanpitolautakunta KILA 1963 1963/13.12.2016
Oikeuskäytäntö > Kirjanpitolautakunta KILA 1966 1966/28.2.2017
Oikeuskäytäntö > Kirjanpitolautakunta KILA 1964 1964/29.11.2016
ViitekorttiOikeuskäytäntö > Työneuvoston lausunnotYhteistoiminnasta yrityksissä annetun lain (334/2007) soveltaminen X Oy:hyn koskien säännöllisesti työsuhteessa olevien työntekijöiden määrän laskemistaTN 1469-17 (18/2016)
ViitekorttiOikeuskäytäntö > Työneuvoston lausunnotTyöaikalain (605/1996) soveltaminen työsuhteisiin isännöitsijöihinTN 1466-15 (9/2015)
ViitekorttiOikeuskäytäntö > Työneuvoston lausunnotVuosilomalain (162/2005) 18 §:ssä tarkoitetun sopimuksen perusteella siirrettyjen vuosilomaetuuksien antaminenTN 1464-15 (2/2015)
ViitekorttiOikeuskäytäntö > Työneuvoston lausunnotTyöaikalain (605/1996) soveltaminen työnantajan perheenjäsenen työhönTN 1468-17 (24/2016), korvaa lausunnon TN1467-16
ViitekorttiOikeuskäytäntö > Työneuvoston lausunnotTyöaikalain (605/1996) soveltaminen building project leader -tehtävänimikkeellä toimivaan työntekijäänTN 1465-15 (21/2014)
Oikeuskäytäntö KKO:n ennakkopäätökset Prejudikat på svenska KKO:n valitusluvat KKO:n muut päätökset KHO:n vuosikirjapäätökset KHO:n lyhyet ratkaisuselosteet KHO:n muut päätökset HFD:s årboksbeslut HFD:s korta referat HFD:s andra beslut Hovioikeudet Hallinto-oikeudet Markkinaoikeus Työtuomioistuin Vakuutusoikeus Keskusverolautakunta Kirjanpitolautakunta Työneuvosto Tekijänoikeusneuvosto Upphovsrättsrådet
Tarkennettu haku Korkein oikeus Korkein hallinto-oikeus Hovioikeudet Hallinto-oikeudet Markkinaoikeus Työtuomioistuin Vakuutusoikeus Keskusverolautakunta Oikeuskäytäntö aihealueittain

matches: KKO KKO tuomioistuin KKO KKO KKO


text:
Homoseksuaaliseen Maksullista Naista Haetaan Seksiseuraa / Yksilöllinen Homoseksuaali
Actriz videos xxx video porn free videos enfermeras buenas xxx gratis porno de tias con mujeres lesvianas amater putas japonesas video xxx tias buenas desnudas analporn porno frances videos porno gratuitas masajes eroticos putas chupadas de maduras gratis cumlouder español negros melani rios porno gat porno porno actrices del porno años follada coños peludos fotos de lesbianas grandes lamida de lesvianas folladas duras videos porno hd peliculas xxx enana follando películas porno peliculas porno travestis con medias porno chicas porn videos mugeres desnudas el amor follando con maduros porno madre e hija porno gratis porno con porno negros porno de lesbianas penes eyaculando folladoras spanish porn bdsm follar porno lesbiana maduras videos prono gratis videos hd parejas porno español gratis de maduras x maduras gratis amater ancianas putas videos xxx mujeres coños videos transexuales porno g follando tetas grandes xxx conchas peludas embarazadas porno masajes lesbianas comiendose el coño morenas maduras pelis porno cratis cumloder videos porno con medias porno travesti porno espanol porno de casa calientes embarazadas porno africano las mejores videos interracial videos porno lesbicos sexo por el mejor pagina porno español porno.
con negros videos de chinas pono gratis maduras lisa ann videos gratis video hentai porno pollas calientes ver gratis abuelas folladas videos porno en español videos porbo español gratuito porno para mujeres negras video porno gratis videos porno alexi texa vasca follando rumanas xxx intercambio de negros sexo gratis sexo hardcore porno.
cumlouder gratis muyzorrras jovenes lesvianas jasmine webb porno americanas porno corridas femeninas vidios porno amateur xvideos porno x maduras video trio con polla videos porno gratis peludas nacho vidal maduras tetas tias follando trios shasha grey roxy raye porno porno falso porn video porno con heteros follando maduritas porno hentai pollas videosdesexogratis xxx gratis latinas follandose videos trans follando maduras en linares pornos trios hd porn videos de putas porno duro gratis actor porno gratis sexo orgias lesbicas videos gratis buscar porno joven porno lesvianas videos pornos en español maduras.
cumlouder maduritas. con travestis porno tetonas gratis tetonas videos pornos gratis de tios buenos follando free porno duro coño sexi porno gratis peliculas sexo video pornos porno de actrices porno gratis mejores tetas grandes videos porno españa trios x videos trans videos pornod videos porno en tanga mejores tetas grandes gordasxx pollasgrandes rubias hd super grandes páginas porno lesbicos vidios pprno gratis sexo lesvico gratis porno xl tube chicas enseñando el colegio ash hollywood videos de abuelas zorras lesbianas vidios pornos gratis masturbacion femenina asiaticas peliculas porno super pollas grandes corridas de sexso gratis estrellas porno despedida de chicas porn pros videos porno de maduras sex porn hd tias buenas videos porno en fiestas sexo gratis kitty jane pareja amateur madre caliente amateur videos de gorditas peliculas xxx hd sex porn ver videos de orgias señoras follando porno masaje erótico porno japones paginas de sexo jovenes follando con tetas buenas tetas grande sexo anal rubias maduras peludas tetas hermosas porno abuelas franceska jaime mujeres maduras porno largos gratis porno videos petardas viejas folladas lesbianas videos porno bisex porno gold sexo anal video porno full hd nenas masturbandose videos peludas bondage porno en español brutal anal ferrara gomez follar madres y gordas mujeres putas peliculas porno xxx tetonas morenas peliculas porno gratis video de chicas para chicas masturbandose porno gratis porno gratis xxx españolas gratis peliculas porno casting porno lesbianas amateur x videos porno tetonas chicos fetiche pies xvideos porno paris porn tatiana delgado follando porno tias en español trios amateur porno para mujeres corriendose follando culonas ver videos porno gratis duro joven follando ribias 19 squirt xxx porno tub videos porno xl cam amateur tetas grandes tetas grandes pollas enormes porno gratis paris porn free videos hd tetas grandes videos gratis es.
Xxx videos poorno videos eroticos de travestis gratis lesbianas negras desnudas casting porno español videos pornos gratis bdsm porno asiatico porno duro porno travesti pelis porn video porno gratis pornotube hd videos pornno las mejores culos jovenes porno espanol porno maduras porns porno de parejas porno anal gratis video porno gratis parejas porno brutal intercambio de lisa ann maduras. con la folla a hombres desnudos el culo viejas videos porno amaters maduras pelis porno de sexo porno cratis porno masajes lesbianas xvideos sexo por culo julia de sexo entre mujeres haciendo el mejor porno gratis sexo maduras cachondas videos gratis actrices porno amater video lesbianas porno españoles erotico hentai folla a su madre e hijas follando videoa xxx videos xxx rubias tetudas naturales porno gratis viejaspeludas videos eroticos videos videos x secretaria follando porno hd hd porno gratis peluda follando cumlauder en casa cachonda pajas de lesbianas follando milfxxx heidi hentai x tetas perfectas peludos videos porno intercambio de maduras porno amateur xxx franceska jaime mujeres gordas maduras porno español porn videos xxx pollas grande porno españolas amateur españa petardass videos de eyaculaciones femeninas pelis porno manga culonas porno duros viejos pormo videos pornos de travestis ferrol playboy porno gratis porno xl tube peliculas xxx vintage español joven gratis de tetonas maduras peludas sasha grey sexo gratis xxmaduras películas porno gitanas porn videos sexo gratis travestis videos gratis tias guarras amateur masages eroticos rubiad19 videos cumloader xxx videos xxx lesvianas porno milf lingerie actrices del sexo en playas nudistas follando gorditas follando viejas gratis doble penetracion vaginal sexo con travestis videos gordas follando vídeos de solteras x masajes maduras cachondas web cam sexo gratis paginas pornos en la que se folla a su hija sexo con porno con pene enorme porno sexo arabi videos gratis pornoxx asiaticas peliculas porno videos xxx hd follando travestis follando jovenes videos porno porno gratis videos de madura tube videos pornos xxx gratis chicas rubias x de casa cachonda porno x masajes eróticos bibi jones videos porno fiestas videos porno tetona joven despedidas sexo massage porn videos maduritas gratis español vidios ponos mujeres lesvianas chicas guapas desnudas videos d sexo anal porn free hd videos follando trios porno videos porno porno de maduras gordas follando porno japones hd primera vez xxx rubias porno españa trios tetonas follando porno gratis videos tetas grandes videos d sexo madura con los mejores vídeos videos pornos lesbicos gratis porno en la calle del porno de xxx videos de parejas pilladas en español triple penetracion vaginal actriz porno casting porn video porn paris porn porno.
con putas follando rusas porno en tanga masaje vaginal maduritas. con mujeres gordas gratis porno gold porno sexso gratis videos follando chochos porno abuelas amateurs películas porno guey sexoporno vídeos porno gratis en español garganta profunda porno pornstars famosas es. cumlouder porno pornstar famosas es.
8. tammikuu Miten transmies helpoiten löytää seksiseuraa? Jos esimerkiksi baarista pokaisi miehen/naisen, olisi vähän pakko kertoa . Etsin epätoivoisesti shemalea mutta kaikki mitä hakureissa löytyy niin tuntuu olevan maksullisia. jotka ovat käyneet jossain korjausprosessissa tai homoseksuaalisia miehiä. marraskuu ent treffit chat aikuisviihde ilmaista puhelin seksiä seksiseuraa rovaniemi .. Maksulliset naiset tai miehet ovat lähinnä ratkaisu silloin, kun olet .. juurikin päinvastoin, eli haetaan mahdollisimman "näyttäviä" kaatoja, mutta tai lorauttamasta P-paikalle, niin sinuun on hiipinyt homoseksuaalisia piirteitä. marraskuu Maksullista seksiä koskevat seksiseuran haku ilmoitukset. . seuraa haetaan vanha porno hyvä parisuhde rantasipi ikaalinen esiintyjät Ei siis ole ihme, että yhä useammat miehet päättävät perehtyä homoseksuaaliseen.
Keltainen pörssi viro suomi24 homoseksuaaliseen treffit kirjautuminen
kuumaa seuraa gay ajoneuvokeskus

matches: hd hd hd hd hd hd hd hd hd hd hd hd hd


text:
Virolainen: 60. Tapaus Eeva Vuori
1. Oikeusneuvos Eeva Vuori siirtyy eläkkeelle korkeimmasta oikeudesta (KKO) 1.3.2009 lukien. Hän on toiminut KKO:n jäsenenä vuodesta 1996 lähtien. Eeva Vuori oli megajulkkis vuonna 1997, jolloin häntä epäiltiin ns. huvilakauppojen yhteydessä vuonna 1990 tapahtuneesta veropetoksesta. Syyttäjä ei kuitenkaan nostanut syytettä, ja vaikka tämän jälkeen lehdistö ja monet arvovaltaiset henkilöt aina tasavallan presidenttiä ja oikeusministeriä myöten julkisesti vaativat Vuoren eroamista tai jopa erottamista virastaan, Vuori ei taipunut, vaan pysyi virassaan. Tuomarithan ovat käytännössä erottamattomia, sillä heidät voidaan erottaa virastaan vain tuomioistuimen tuomiolla sellaisen rikoksen johdosta, josta lain mukaan voidaan määrätä rikokseen syyllistyneelle virkamiehelle viraltapano.
2. Eeva Vuori valittiin 1997 Eeva-lehden äänestyksessä Vuoden Eevaksi, ja lehdistössä Eeva Vuoren tapaus oli ehdottomasti vuoden 1997 merkittävimpiä kotimaan uutistapahtumia. Olen kertonut tapaus - Eeva Vuoresta kirjassani Korkein oikeus kriisissä (230 sivua, 1997, Pandecta), ks. erityisesti s. 40-117 ja 204-226. Tuomioistuinlaitoksen hulluna vuotena 1997 tapahtui paljon muutakin omituista, josta pamfletissa myös kerrotaan.
3. Eeva Vuori (o.s. Jääskeläinen) syntyi vuonna 1945. Hän on niitä harvoja KKO:n jäseniä, jotka on nimitetty oikeusneuvoksen virkaan alioikeuden eli nykyisin käräjäoikeuden tuomarin virasta. - Nykyisin KKO:ssa Vuoren lisäksi vain kolme muuta alioikeustuomarin virasta nimitettyä jäsentä: Gustaf Möller, Liisa Mansikkamäki, Hannu Rajalahti ja Soile Poutiainen; viimeksi mainittukin oli itse asiassa ennen nimitystään tavallaan vain "käymässä" parisen vuotta käräjäoikeuden laamannin virassa toimittuaan sitä ennen pitkään KKO:n esittelijänä ja kansliapäällikkönä. - Eeva Vuori toimi ensin vuonna 1983 Pirkkalan tuomiokunnan ja sitten Tampereen raastuvanoikeuden - sen nimi muuttui vuonna 1993 Tampereen käräjäoikeudeksi - vuodesta 1985 alkaen vuoteen 1995 saakka, jolloin hänet nimitettiin KKO:n ylimääräisen oikeusneuvoksen virkaan. Hän oli aloittanut tuomioistuinlaitosuransa Turun hovioikeudessa, jossa hän toimi viskaalina 1974-1982 ja vt. kanneviskaalina vuonna 1982. Oikeustieteen kandidaatin tutkinnon suorittamisen jälkeen Vuori työskenteli tutkijana ja siviilioikeuden assistenttina Turun yliopistossa 1967-74. Hän suoritti oikeustieteen lisensiaatin tutkinnon vuonna 1972 ja kirjoitti pari Lakimies-lehdessä julkaistua artikkelia, mutta väitöskirja jäi lopulta tekemättä. Tampereelle Vuoren perhe muutti Turusta sen jälkeen kun Eevan aviomies, professori Ilkka Vuori oli vuonna 1981 valittu UKK-instituutin johtajaksi; tätä tehtävää Ilkka Vuori hoiti vuoteen 2001 asti, jolloin jäi eläkkeelle.
4. Tutustuin Eeva Vuoreen vuonna 1982, jolloin olin aloittanut Ikaalisten tuomiokunnan kihlakunnantuomarina. Eeva Vuori teki toukokuun lopulla hovioikeuden kanneviskaalina yhdessä apulaisenaan toimineen viskaali Leena Virtasen kanssa tuomiokuntaan normaalin kaksipäiväisen kanneviskaalin tarkastuskäynnin; näitä käyntejä alioikeuksiin tehtiin tuolloin joka toinen vuosi.
5. Kanneviskaalien tarkastukset olivat vielä 1960- ja -70-luvuilla aika tiukkoja tapahtumia, sillä hovioikeudesta lähetetyt "verikoirat" pyrkivät alioikeuksien arkistoissa nuuskimaan kihlakunnanoikeuksien pöytäkirjoista kaikenlaisia mahdollisia muoto- ja asiavirheitä, joilla jutun asianosaisten kannalta ei välttämättä ollut mitään merkitystä, mutta joista tuomareita vastaan voitiin nostaa virkasyytteitä. Vähitellen kanneviskaalien tarkastuskäyntien luonne muuttui: enää ei metsästetty virkavirheitä - tuomiokirjoja ja päätösluetteloita kyllä selattiin ainakin muodon vuoksi toki edelleen - vaan kanneviskaalien käyntien tarkoituksena oli lähinnä välittää hovioikeuden "terveisiä" tietyistä tärkeäksi katsotuista lainkäyttöä koskevista asioista, joiden osalta alioikeuksien käytäntöjä pyrittiin yhdenmukaistamaan. Tarkastustilaisuudet muuttuivat enemmänkin keskustelutilaisuuksiksi.
6. Tapana oli perinteisesti ollut, että kihlakunnantuomari ja sittemmin myös käräjätuomarit yrittivät järjestää kanneviskaalille jo tämän käynnin ensimmäisenä päivänä ja etenkin illalla niin "raskasta" ohjelmaa, ettei kanneviskaali ehtisi tai aina edes "jaksaisi" ainakaan toisena päivänä enää tarkastaa läheskään kaikkea sitä, mitä alioikeuden kansliassa olisi ollut tarkastettavissa. Muistan tällä kohdin hyvin, kun olin 70-luvun lopulla kihlakunnantuomarina Kauhajoen tuomiokunnassa. Juho Ahola, joka oli yksi tuomiokunnan kolmesta käräjätuomareista, harrasti lentämistä, ja selvää oli, että kanneviskaali vietiin heti ensimmäisenä tarkastuspäivänä lentämään Aholan pienkoneella. Täytyihän kanneviskaalin toki saada tietty yleiskuva koko tuomiokunnan alueesta ("kinkeripiiristä") ja sehän kävi parhaiten juuri ilmasta käsin! Olin kerran mukana tällaisella lennolla, enkä paljon ihmetellyt, kun kanneviskaali näytti maahan palattuamme hieman pahoinvoivalta, sillä Ahola tuntui tehneen ilmassa pari ylimääräistä "silmukkaa." Lisäksi Ahola herrasmiehenä ja paikkakunnalla pysyvästi asuvana virkamiehenä selvitteli vieraalle koko ajan alla näkyviä paikkoja, jolloin hän tapansa mukaan käänsi aina vähän väliä päänsä ja katseensakin kohti takapenkillä istuvaa kanneviskaalia, joka ymmärrettävästi hieman huolestui, että pystyykö tuo mies ohjaamaan konettaan lainkaan turvallisesti!
7. Olen kertonut ensitapaamisestani Eeva Vuoren kanssa kirjassa Korkein oikeus kriisissä (s. 40, otsikkona Prologi: Eeva ja minä) seuraavaan tapaan:
"Onko se tosiaan noin sininen?" Tämä huudahdus muistuu aina elävästi mieleeni kun puhutaan Eeva Vuoresta.
Tapasin Eeva Vuoren ensimmäisen kerran toukokuun lopulla 1982. Hän oli tuolloin Turun hovioikeuden kanneviskaalin ominaisuudessa normaalilla tarkastuskäynnillä Ikaalisten tuomiokunnassa, jossa olin kihlakunnantuomarina. Muistan, kuinka kanneviskaali astui virkahuoneeseeni yhdessä naispuolisen avustajansa kanssa ja kiirehti heti ihastuneena katsomaan ikkunasta alas Kyrösjärven suurelle selälle avautuvaa järvimaisemaa. Aurinkoisena päivänä se näyttikin kerrassaan upean siniseltä.
Kenties Eeva jo tuolloin haaveili maalaishuvilasta järven rannalla. Sen hän osti miehensä kanssa v. 1990 Virroilta viikko sen jälkeen, kun he olivat myyneet Turun huvilansa Lepän pariskunnalle.
Jos olivat maisemat kauniilta Ikaalisissa, niin eipä ollut vieraidenkaan ulkonäössä tai esiintymisessä moittimista. Eeva Vuori oli pirteän oloinen ja älykkään eloisasti keskusteleva henkilö. Eipä siis ihme, että Kauko Juhantalokin kertoi joskus minulle olleensa Turun opiskeluaikoinaan ihastunut Eevaan, mutta saaneensa tältä aina rukkaset.
8. Tuolloinen kanneviskaali osoittautui tarkastustyösään, joka muilta hänen kollegoiltaan ja yleensäkin jäi varsin pintapuoliseksi, tarkaksi ja ahkeraksi. Kun sitten illansuussa menimme kanneviskaalin ja tämän apulaisen sekä tuomiokunnan käräjätuomarin kanssa tavan mukaan paikkakunnan hotelliin iltaa istumaan ja kysyin, voisinko tarjota vieraille iltapalan kihlakunnantuomarin niukoista käyttövaroista, oli vastaus hieman yllättäen torjuva:
"Onkohan se oikein sopivaa? Sitä paitsi meillä on mukanamme omat eväät, jotka on tarkoitus vielä syödä hotellihuoneessa."
Ja niin kanneviskaali poistui ja me muut jäimme ihmettelemän, että jo nyt on aikoihin eletty! Mutta ehjä kanneviskaalia oli jo hänen hovioikeudesta tarkastusreissulle lähtiessään varoitettu, että sen Ikaalisten omalaatuisen ukkotuomarin kanssa sietää olla varovainen, tiedä, mitä kaikkea se taas keksii!
9. Seuraavan kerran tapasin Eeva Vuoren vasta vuonna 1994 oikeusministeriön alioikeustuomareille järjestämässä prosessinjohtoseminaarissa, johon osallistuin yhtenä kouluttajana; osanottajia oli 20-30. Seminaarissa käräjätuomari Vuori osoitti omaksuneensa monia kollegojaan paremmin vajaa vuotta aiemmin voimaan tulleen uuden alioikeusuudistuksen ja siviiliprosessin niksit ja uudistuneet työtavat. Seminaarin osallistui luennoitsijana myös oikeusneuvos Gustaf Möller, kaikkien tuomareiden ja advokaattien hyvin tuntema "Kustu", joka oli nimitetty oikeusneuvoksen virkaan pari vuotta aiemmin Toijalan tuomiokunnan kihlakunnantuomarin virasta; Möller on tunnettua juristisukua, hänen isänsä Carl Gustaf Möller toimi aikoinaan mm. oikeuskanslerina. Möller on yksi niistä harvoista KKO:n jäsenistä, jonka tunnen ja jonka kanssa voin sanoa olevani jonkinlaisissa väleissä. Nykyisin olen törmännyt Helsingissä harvoin käydessäni Mölleriin melkein aina sattumalta, kun olen piipahtanut iltaisin Liisankadun Kolmessa Kruunussa, joka näyttää olevan nykyisin Möllerin kantapaikka.
10. Möller otti vuonna 1994 tapaamisemme yhteydessä puheeksi, että KKO:ssa avautuisi vuoden 1995 alusta ylimääräisen oikeusneuvoksen virka, ja hän kyseli minultakin - ei suinkaan sitä, olisinko minä kenties kiinnostunut hommasta (!) - olisiko joku, jota minä voisin kenties suositella sanottuun virkaan. Vastasin suoralta kädeltä, että onhan meillä tämä Eeva Vuori, joka tuntuu pätevältä tuomarilta ja on kaiken lisäksi vielä oikeustieteen lisensiaatti. Viimeksi mainittu perustelu oli rivien välissä ystävällismielistä vinoilua Mölleriä kohtaan, sillä hän on itsekin lisensiaatti ja hän valmisteli väitöskirjaansa - joka olisi kosketellut tietenkin välimiesmenettelyä - varsin kauan, mutta tekemättä se kuitenkin häneltä jäi. Möllerillä ei tuntunut olevan mitään ehdotustani vastaan.
11. Niinhän siinä sitten kävi, että jo parin kolmen kuukauden kuluttua näin Hesarissa pikku-uutisen, jonka mukaan KKO:n ylimääräiseksi oikeusneuvoksesi oli vuoden 1995 alusta nimitetty käräjätuomari, OTL Eeva Vuori. Varmaan Vuori olisi nimitetty virkaan ilman minun Möllerille antamaa vinkkiänikin, mutta toisaalta melko yleisesti juristipiireissä tiedetään, että KKO:n jäseneksi on viidentoista viimeisen vuoden aikana nimitetty aika monta Kustun kannattamaa ja esille ottamaa ehdokasta. Kuten olen kirjassani todennut, Kustulla katsotaan jostakin syystä olevan niin sanotusti hyvä "nenä" (vainu) virkanimitysasioissa!
12. Eeva Vuoren ei tarvinnut olla KKO:ssa tavallaan koeajalla kuin vuoden verran, sillä jo seuraavaa vakinaista oikeusneuvosta valittaessa hänet nimitettiin KKO:n vakinaiseksi jäseneksi vuoden 1996 alusta lukien. Kuka olisi tuolloin uskonut, että puolentoista vuoden kuluttua median puhutuimpana teema oli kuukausikaupalla tapaus Eeva Vuori ja että hänen eroaa tai jopa erottamistaan vaadittiin laajasti aina tasavallan presidentistä alkaen!
13. Minulta on pari kolme kerta muulloinkin kyselty hieman KKO:n joidenkin oikeusneuvosten toimesta kantaa tai käsitystä jonkun tietyn tuomarin sopivuudesta ja/tai pätevyydestä KKO:n jäseneksi. Eeva Vuoren lisäksi ainakin kerran minun kannattamani ehdokas on myös nimitetty oikeusneuvoksen virkaan. Kenenkään ei kannata huolestua, sillä näillä harvoilla kerroilla en ole ollut "epäämässä" kenenkään mahdollisuutta tulla nimitetyksi. Näitä kyselyjä ei ole minulle tullut enää moniin vuosiin. Käräjäoikeuksista tai hovioikeuksista KKO:n jäseneksi pyrkivän mahdollisuudet tulla valituksi ovat useimmiten kiinni sitä, millaisen lausunnon asianomaisen viranhakijan hovioikeus ja nimenomaan hovioikeuden presidentti antavat - tietenkin epävirallisesti - KKO:lle tai jollekulle yksin asiaa kysyvälle oikeusneuvokselle tai KKO:n presidentille.
14. Minulla on on sellainen käsitys, että nykyinen KKO:n presidentti Pauliine Koskelo, joka toimii myös tuomarivalintakunnan puheenjohtajana, päättä melko itsevaltaisin ottein siitä, kuka tai ketkä kulloinkin tulevat nimitetyiksi oikeusneuvoksen virkaan. Tämä nähtiin viimeksi alkuvuodesta 2008, jolloin KKO:een viimeksi nimitettiin kaksi uutta oikeusneuvosta; Koskelon kandidaatit tulivat valituiksi ja muut ehdokkaat saivat vain jonkun hajaäänen KKO:ssa. - Täytyypä seurata tulevan helmikuun aikana hyvin tarkasti Eeva Vuoren jälkeen valittavan uuden oikeusneuvoksen valintaprosessia!
15. Niin, mistä "tapaus Eeva Vuoressa" oikeastaan oli vuonna 1997 kyse? En aio ryhtyä tässä selostamaan yksityiskohtia enkä ikein pääkohtiakaan, vaan viittaan perusteelliseen esitykseeni kirjassani Korkein oikeus kriisissä. Tuo kirja kuten kaikki muutkin kirjani, paria viimeisintä 3-4 vuota sitten ilmestynyttä rikosprosessioikeuden oppi- ja käsikirjaa lukuun ottamatta, taitavat vain olla loppuun myytyjä! Ja KKO kriisissä -kirjan kustantajakin, jona toimi Lapin yliopiston juristiopiskelijajärjestö Artiklan omistama kustannusyhtiö Pandecta, on lopettanut jo ajat sitten toimintansa. Pandectan loppu ei koittanut kirjani johdosta eikä myöskään vielä aivan pian sen jälkeenkään, vaan vasta 2000-luvulle tultaessa.
16. Aivan lyhyesti sanottuna Vuoren kiirastuli alkujuuret ovat ja itse "rikoskin" tapahtui Turussa - kuinkas muuten! Eeva ja Ilkka Vuori tunsivat ilmeisesti aika hyvin Turussa asuvan Ilkka ja paula Vuoren. Juhani leppä opiskeli Turussa juridiikkaa saman aikaan kun Eeva oli yliopistolla assistenttina. Leppä toimi opiskelijajärjestö LEXin kapakan isäntänä ja valmistuttuaan 1972 ensin yliopiston eri tiedekuntien hallintotehtävissä. Tämän jälkeen Juhani Lepän ura urkeni mukavasti, sillä hän toimi ensi lähes 10 vuotta Turun yliopistosäätiön toimitusjohtajana, viitisen vuotta Turun KOP:n apulaisjohtajana, kunnes hänet vuonna 1989 valittiin kokoomuksen mandaatilta 41-vuotiaana Turun ykköskaupunginjohtajaksi.
17. Mutta sitten alkoi tulla tapapakkia, ja vuonna 1995 Juhani Leppä sai Turun käräjäoikeudessa syytteen yhdessä Turun verojohtajan Erkki Jääskeläisen - tämä ei ole mitään sukua Eeva Vuorelle o.s Jääskeläinen - ja liikemies Heikki Elian kanssa ns. Matintalo-jutussa. Vuonna 1996 Turun hovioikeus tuomitsi mainitut kolme syytettyä vankeusrangaistuksiin velallisen epärehellisyydestä, aiemmin käräjäoikeus tuomitsi heidät verorikoksista. Lepälle tuomittu rangaistus oli yhdeksän kuukautta vankeutta ehdollisena, mutta kovempi seuraamus hänelle oli se, että jo käräjäoikeus oli tuominnut hänet viralta pantavaksi kaupunginjohtajan virasta ja hovioikeus pysytti sanotun rangaistuksen.
18. Matintalo-jutun asianosaiset hakivat KKO:lta valituslupaa, mutta lupa myönnettiin vain lääninverovirastolle, jonka vahingonkorvausvaatimus oli jätetty alemmissa oikeusasteissa tutkimatta. Lepän samoin kuin kahden muun tuomitun lupa-anomukset hylättiin, mikä merkitsi sitä, että hovioikeuden tuomio sai tuomittujen rangaistusten osalta lainvoiman. Valituslupa-asian ratkaistiin KKO:ssa esittelijän esittelystä kahden jäsenen kokoonpanossa, mikä on normaali käytäntö; toki valituslupa-asia voidaan ratkaista myös kolmijäsenisessä kokoonpanossa. Kyseisessä tapauksessa esittely KKO:ssa pidettiin 17.9.1996 ja päätös oli yksimielinen ja sen tekivät oikeusneuvokset Pirkko-Liisa Haarmann ja Eeva Vuori. Kuten tunnettua, KKO ei millään tavalla perustelu valitusluparatkaisujaan, joten emme voi tässä tai missään muissakaan tapauksessa, jolloin lupa-anomus hylätään, tietää, miksi KKO on päättänyt näin tehdä, olemme arvelujen varassa.
19. Juhani Leppä sai tiedon KKO:n epäävästä valituslupapäätöksestä KKO:n lähettämässä kirjeessä 25.9.1996, johon liittyneestä KKO:n valitusluparatkaisun jäljennöksestä hän vasta tuli tietämään, että Eeva Vuori oli osallistunut valituslupa epäämässä. Tämän jälkeen Juhani Leppä nosti asiasta "metelin", eli hän teki KKO:lle marraskuussa 1996 kantelu- ja purkuhakemuksen, jossa hän väitti, että Eeva Vuori oli ollut KKO:ssa esteellinen, koska tämä oli ollut mukana vuonna 1990 tehdyssä Tyynelän tilan kaupassa, jossa Juhani Leppä oli kertomansa mukaan maksanut tilan myyjinä toimineille Eevalle ja tämän aviomiehelle Ilkka Vuorelle mustaa kauppahintaa 200 000 markkaa, jota ei siis olut merkitty kauppakirjaan, jonka perusteella myyjät joutuivat maksamaan kauppahinnasta veroa valtiolle. Kaupanteon yhteydessä Juhani Leppä kertoi ilmoittaneensa Vuoren puolisoille saaneensa kauppahinnan maksamiseen tarvittavat varat nimenomaan Matintalon kiinteistönkaupasta.
20. Kuten olen aiemmin tässä blogissa jo selostanut - mm. parveketupakointijutun yhteydessä - kyseinen käytäntö, jonka mukaan asianosainen saa vasta valituslupapäätöksen tai KKO:n tuomion jälkeen tietää ratkaisuun osallistuneiden tuomareiden nimet, on varsin epätyydyttävä, koska asianosaiset eivät voi silloin käyttää heille kuitenkin lain mukaan kuuluvaa oikeutta tehdä esteellisyysväite. Mutta KKO, joka on ilmeisesti sulkenut korvansa kaikelta arvostelulta - sokeahan oikeuden jumalatar on kuulemma aina ollut - jatkaa vuodesta toiseen valitsemallaan tiellä ja katsoo, että kun näin on tehty ennen, niin samalla tavalla tehdään myös nyt ja samoin tullaan tekemään tulevaisuudessakin! KKO toimii siis ikään kuin valtiossa valtiossa - siis omien menettelytapojensa mukaan ja laista piittaamatta.
21. Tieto Vuoren puolisoiden ja Lepän puolisoiden vuonna 1990 tekemästä huvilakaupasta vuoti kohta tämän jälkeen julkisuuteen - vuotajaa ei liene vaikea arvata - ja jo 2.10.1996 HS:ssa oli pikku-uutinen, jossa kysyttiin Eeva Vuorelta, miksei hän ollut jäävännyt itseään KKO:ssa, vaikka hän oli vuonna 1990 myynyt huvilan Lepälle? Lehti kysyi Vuorelta myös, oliko hänen osallistumisensa Matintalo-asian käsittelyyn KKO:ssa ollut moraalisesti oikein. Eeva Vuori vastaisi, että hänen osallistumisensa asian käsittelyyn oli ollut sekä oikeudellisesti että moraalisesti oikein.
22. Leppä oli Matintalo-jutun esitutkinnassa kertonut, että hän oli käyttänyt Matintalon osakkeiden myynnistä saamansa rahat, 1,2 milj. markkaa, kesähuvilan ostoon perheelleen, ja kyseinen huvilakauppa oli juuri se sama, jossa Vuoret olivat myyjinä ja Lepät ostajina. Lepän perhe oli ollut ikii-ihastunut Vuoren puolisoiden Turun Kakskerrassa omistamaan Tyynelä-nimiseen huvilaan, sillä he olivat asuneet huvilassa vuokralaisina jo 1980-luvun alusta lähtien, koska Tyynelä oli ajan mittaan käynyt Vuorille tarpeettomaksi. Vuoret olivat katsastelleet itselleen uutta kesä- tai huvilapaikkaa, ja kun sellainen löytyi Virroilta - sen osalta tehtiin se "toinen" ja myös aika mystinen huvilakauppa - olivat Vuoret valmiita suostumaan Leppien ostotarjoukseen ja myymään Tyynelän huvilan heille.
23. Tyynelän huvilatilan kauppa tehtiin lopullisesti perjantaina 11.5.1990 allekirjoitetulla ja julkisen kaupanvahvistajan samana päivänä todistajansa kera vahvistamalla kauppakirjalla. Kauppakirjan allekirjoitus ja kaupanvahvistajan vahvistaminen tapahtuivat Lepän pariskunnan asunnossa Hurtinkadulla Turussa, jonne Vuoren puolisot olivat saapuneet varta vasten Tampereelta. Kauppakirjaan tilan kauppahinnaksi on merkitty 800 000 markkaa ja kauppakirjan mukaan se kuitattiin maksetuksi kaupanteon yhteydessä Ilkka Vuoren pankkitilille samana päivänä suoritetulla pankkisiirrolla.
24. Myöhemmin on ilmennyt, että kauppahinnan lisäksi ostajat maksoivat Vuorille lisäksi ns. mustana kauppahintana 200 000 markkaa, maksu tapahtui käteisellä sanotussa kaupantekotilaisuudessa. Kun mustaa kauppahintaa ei merkitty kauppakirjaan, säästyivät myyjät eli vuoren puolisot maksamasta tuolta osin valtiolle kaupan johdosta veroa yhteensä 18 720 markkaa, josta Eevan osuus oli 8 720 markkaa. Sen Vuoren puolisot suorittivat, kun veron pimittäminen oli lopulta ilmennyt ja sitten, ensiksi tapahtuneen kiistämisen jälkeen, myös Ilkka Vuoren toimesta tunnustettu, vasta vuonna 1997.
25. Kuten sanottu, olen kirjassani selostanut kaupanteon ja kaikki muutkin tilanteen ja syytteen nostamiseen liittyvät asiat ja kysymykset juurta jaksaen, enkä lähde niitä tässä toistamaan. Eeva Vuoren osalta kysymys oli yksinkertaisesti sanottuna siitä, tiesikö hän sanotusta mustasta kauppahinnasta vai ei, ja oliko hän siis syyllistynyt veropetokseen vai ei. Olivatko Ilkka Vuori ja Juhani Leppä "junailleet" keskenään sanotun mustan kauppahinnan, vai oliko myös Eeva juonessa mukana ja, jos oli, niin miten aktiivisesti?
26. Asiassa oli kyse tyypillisestä sana sanaa vastaan -tilanteesta. Molemmat Lepän puolisot kertoivat poliisikuulusteluissa yhtäpitävästi, että musta kauppahinta 200 000 markkaa ladottiin pöytään kaupantekotilaisuudessa, jolloin myös Eeva oli paikalla ja ainakin näki tuon 200 000 markan erän maksun. Eeva Vuori kiisti kuulusteluissa jyrkästi nähneensä mitään käteisen rahan maksua sekä sen, että hän olisi ollut tietoinen asiasta. Ilkka Vuori muutti kertomustaan kuulustelujen edetessä. Aluksi hän kiisti Juhani Lepän väitteen kokonaan, mutta sitten kun hänen oli pakko tunnistaa oma osuutensa, hän kertoi, että hän oli yksin junaillut mustan kauppahinnan Juhani Lepän kanssa, eikä Eeva tiennyt asiasta yhtikäs mitään. Juhani Lepänkään kertomukset eivät olleet esitutkinnassa täysin yksiselitteisiä, vaan hän joutui muuttamaan sitä joiltakin osin, mutta sen suhteen, että Eeva oli hyvin tietoinen asiasta ja oli nähnyt, miten hän "latoi" 200 000 markkaan pöytään kaupantekotilaisuudessa, Juhani pysyi kertomuksessaan. - Kaupanvahvistaja todistajineen saapui paikalle vasta, kun kaupan osapuolet olivat sopineet asiasta, joten hän ei voinut kertoa mitään mustan kauppahinnan maksusta.
27. Poliisi vei asian esitutkinnan jälkeen syyttäjälle syyteharkintaa varten. Syyteharkintaan liittyi monia hieman eriskummallisia pirteitä, joista olen kertonut kirjassani. Syyteharkinnan suoritti lääninsyytäjä Kari Hemminki, ja hän päätyi päätöksessään 24.1.1997 siihen, ettei Eeva Vuoren osalta ollut esitetty laissa edellytettyjä todennäköisiä syitä syyllisyydestä, jotta syyte olisi voitu nostaa. Hemminki jätti syytteen nostamatta myös Ilkka Vuorta sekä lepän puolisoita vastaan ns. seuraamusluontoisilla perusteilla, vaikka katsoikin Ilkka Vuoren syyllistynen veropetokseen; syyttäjä vetosi mm. siihen, että Ilkka Vuoren osalta pimitetyn veron määrä, 10 000 markkaa, oli hänen vuonna 1990m maksamiinsa veroihin ja maksuihin (yhteensä 321 611 mk) nähden pieni. Tämä on luonnollisesti outo perustelu, sillä sehän tarkoittaa itse asiassa sitä, että mitä varakkaammasta ihmisestä on kyse, sitä suuremmasta veronpimityksestä hänet voidaan jättää "kohtuusperusteella" syytteeseen asettamatta.
28. Lääninsyyttäjän päätös ei olut minusta oikea, koska niiden faktojen perusteella, mitä lääninsyyttäjän päätöksestä ilmeni, näytti ilmeiseltä, että syytteen nostamiseen oli todennäköisiä syitä, siis myös Eeva Vuoren osalta. Haluan korostaa, että en ole koskaan, en siis myöskään edellä mainitussa kirjassani, väittänyt, että Eeva Vuori olisi syyllistynyt veropetokseen tai johonkin muuhun verorikokseen - mm. professori Erkki Aurejärvihän on väittänyt tätä julkisuudessa hyvin suorasanaisesti. Olen vain laajasti mielipidettäni perustellen esittänyt, että syytteen nostamisen edellytykset olivat kyseisessä tapauksessa olemassa ja näihin kuului myös se, että jos syyte olisi nostettu, olisi Eeva Vuoren syypääksi toteavaa tuomiota voitu senhetkisen aineiston perusteella pitää todennäköisempänä kuin syytteen hylkäävää ratkaisua (ks. kirjani s. 85).
29. Syytteen nostamista voitiin perustella myös väitetyn rikoksen painavalla selvittämisintressillä, sillä kohdistuivathan rikosepäilyt maamme ylimmän tuomioistuimen tuomariin. Lisäksi arvioinnissa painoi myös se käytännöllinen seikka, että suullisessa ja välittömässä oikeudenkäynnissä asia olisi tullut puolin ja toisin perustellusti käsitellyksi ja paljon paremmin kuin esitutkinnassa ja syyttäjän yksinomaan kirjalliseen esitutkinta-aineiston pohjalta suorittamassa syyteharkinnassa. Oikeudenkäynnissä Vuori olisi saanut tilaisuuden puolustautua, ja voi hyvinkin olla, että syyte olisi lopulta hylätty kaikissa oikeusasteissa.
30. Päätin siis reagoida heti, sillä aikaa ei ollut tuhlattavaksi, koska kyseisen veropetosrikoksen syytteeseenpanoaika vanhenisi jo viikon kuluttua eli 31.1.1997. Lähetin lääninsyyttäjän päätöstä kritisoivan kirjoitukseni heti syyttäjän ratkaisun antopäivää seuranneena päivänä eli 25.1. Helsingin Sanomille, mutta sieltä vastattiin lakonisesti, että juu, kyllä kirjoitus julkaistaisiin, mutta vasta "vuorollaan" eli mahdollisesti vasta viikon parin kulutta. Tämän kuultuani lähetin saman kirjoitukseni Aamulehteen, jossa se julkaistiin 29.1.
31. Tuolloin Suomeen ei ollut vielä perustettu valtakunnansyyttäjän virkaa eikä valtakunnansyyttäjänvirastoa, vaan ylimpänä syyttäjäviranomaisena toimi muiden tehtäviensä ohella valtioneuvoston oikeuskansleri. Päätin kannella lääninsyyttäjän syyttämättäjättämispäätöksestä oikeuskanslerille, joka olisi voinut kyllä ottaa asian myös omasta aloitteestaan tutkittavaksi, mutta näinhän ei käytännössä juuri koskaan tehdä, jos rikoksesta epäillään korkeassa asemassa olevaa virkamiestä tai tuomaria; kansalaisten täytyy siis "herättää" oikeuskansleri tai eduskunnan oikeusasiamies ja yrittää saada heidät heidät toimimaan! Faksasin siis 29.1. oikeuskanslerille osoitetun kirjelmäni, jossa pyysin häntä tutkimaan lääninsyytäjän syyteharkintapäätöksen uudelleen. Kiinnitin huomiota myös siihen, että lääninsyyttäjä ei ollut päätöksessään kantaa lainkaan toiseen vuoren puolisoiden tekemään huvilakauppaan eli Virtain Kaisanniemen tilan kaupan kuvioihin, vaikka myös tätä kauppaa oli esitutkinnassa poliisin toimesta selvitetty.
32. Kanteluni ratkaisi oikeuskanslerinvirastossa 31.1.1997 apulaisoikeuskansleri Jukka Pasanen. Hän valitteli käytettävissä olleen ajan lyhyttä, mutta jos Pasanen olisi ottanut asian viran puolesta selvitettäväkseen, olisi hänellä ollut aikaa enemmän käytettävissään. Julkisuudessa Jukka Pasanen luonnehti tapausta sanomalla, että se oli kuin "yliaikamaali;" Kotkasta kotoisin oleva Pasanen on tunnettu jalkapalloharrastuksestaan. Sitä paitsi ilmeni, että Pasanen oli ollut yhteydessä lääninsyyttäjään jo ennen kuin tämä teki oman päätöksensä, toisin sanoen syyttäjät olivat olleet yhteistyössä ja Pasanen saattoi antaa neuvojaan ja ohjeitaan Hemmingille. Tämä ei estänyt Pasasta ottamasta kantaa kanteluuni, jossa arvosteltiin lääninsyyttäjän päätöstä, johon Pasanen oli saattanut ehkä ratkaisevasti vaikuttaa! - Näissä olosuhteissa ja esteellisyysnäkökohdat huomioon ottaen oikeuskanslerin olisi tietenkin pitänyt ratkaista itse asia eikä antaa sitä Pasasen ratkaistavaksi.
33. Apulaisoikeuskanslerin päätös oli kyllä aika odotettu, sillä olihan Suomessa tuohon mennessä jo pitkään totuttu ajatukseen, jonka mukaan "korppi ei korpin silmää noki", eli mitä arvovaltaisemmasta ja korkeammasta virkamiehestä on kyse, sitä korkeammalle käytännössä syytekynnys nousee ja nostetaan. Jukka Pasasen mukaan lääninsyyttään ei olut ylittänyt lain mukaan hänelle kuuluvaa harkintavaltansa eikä itse nähnyt olevan aihetta nostaa syytettä Eeva Vuorta eikä muitakaan epäiltyjä vastaan. Pasanen kyllä totea, että toisenlainenkin ratkaisu olisi voinut olla mahdollinen, mutta hän ei pitänyt näyttöä Eeva Vuorta vastaan riittävänä syytteen nostamiseksi. Toisen eli Virtain huvilakupan osalta Pasanenkaan ei antanut lausuntoa, mutta viittasi päätöksensä niukoissa perusteluissa hieman arvoituksellisesti siihen, että "jälkimmäiseen kiinteistönkauppaan liittyen on esitettävissä aihetodistelua hänen (siis Eeva Vuoren) osallistumisestaan järjestelyyn laajemmin."
34. Pasasen päätöksen tultua julki - kommentoin luonnollisesti sitäkin lehdistössä - alkoi mediassa pikkuhiljaa voimistua kohu Eeva Vuoren ja KKO:n ympärillä, joka kasvoi kesään mennessä suomalaisissa oloissa aivan uskomattomiin mittasuhteisiin. Päällimmäisenä oli joka suunnalla ajatus, jonka mukaan Eeva Vuoren pitäisi erota, koska koko KKO:n uskottavuus on hänen tapauksensa johdosta mennyt. KKO:n presidentti Olavi Heinonen näytti kadottavan otteensa KKO:n johdossa lähes tyystin, mikä ilmeni hänen lähes epätoivoista parahduksistaan haastatteluissa. Hän olisi ollut valmis vaikka säätämään erillislain, jonka avulla olisi mahdollistettu - voimassa olevan perustuslain vastaisesti (!) -Eeva Vuoren erottaminen tai siirtäminen johonkin toisen virkaan. Tätä hanketta valmisteli Heinosen toimeksiannosta tai ainakin yhteisymmärryksessä hänen kanssaan silloinen oikeusministeri Kari Häkämies. Eduskunnassa keskusteltiin asiasta, ja myös Tasavallan Presidentti Martti Ahtisaari vaati julkisesti Eeva Vuorta eroamaan virastaan - jo siis oli aikoihin eletty!
35. Kuten olen kirjassani toennut, syyttäjät Hemminki ja Pasanen tekivät ratkaisuillaan itse asiassa karhunpalveluksen ensinnäkin Eeva Vuorelle, joka olisi saanut, jos syyte olisi nostettu, tilaisuuden taitavan advokaatin avustamana tilaisuuden puhdistaa maineensa oikeudenkäynnissä ja sen jälkeen mahdollisesti annetulla vapauttavalla tuomiolla. Mutta karhunpalvelus tehtiin myös KKO:lle ja sen myötä kaikille tuomioistuimille ja niiden arvostukselle ja - syyttäjälaitos huomioon ottaen - lopulta koko suomalaiselle oikeuslaitokselle ja sen uskottavuudelle ja luotettavuudelle.
36. Tavallisten ihmisten reaktiot olivat kaikkein hurjimpia, sillä niissä Eva Vuorta ja koko KKO:ta kehotettiin lievästi sanoen painumaan niin pitkälle kuin pippuri kasvaa! Selvä lynkkausmieliala oli valalla, ja samassa rytäkässä otettiin esiin ja kritisoitiin maanrakoon myös KKO:n tumareiden nimitysjärjestelmä, oikeusneuvosten moninaiset sivutoimet ja erityisesti heidän lukuisat ja rahakkaat välimiestehtävänsä. Olin ollut mukana panemassa keskustelua vireille - HS:n Susanna Reinbothin mukaan juuri minä olisin heiluttanut tahtipuikkoa ja roiskuttanut rapaa KKO:n seinille oikein suurella kauhalla (!) - mutta tästähän minun osaltani ei tietenkään ollut kyse. Minähän jouduin jopa puolustamaan Eeva Vuorta julkisesti (Aamulehden kirjoituksessani), kun näytti, ettei hänellä ollut enää juuri ketään muita puolustajia! Vastustin tietysti myös Heinosen ja Häkämiehen suunnitelmia perustuslain muuttamisesta.
37. Kantelin lääninsyyttäjän menettelystä vielä eduskunnan oikeusasiamiehelle, jona toimi tuolloin virkavapaalla KKO:n oikeusneuvoksen virastaan ollut Lauri Lehtimaja. Tarkoituksena oli selvittää, oliko lääninsyyttäjä menetellyt oikein eli olisiko syytteen nostamiselle kuitenkin ollut lailliset edellytykset. Jukka Pasanen osuutta oikeusasiamiehellä ei ollut toimivaltaa tutkia, mutta jos oikeusasiamies katsoisi, että syyte Eeva Vuorta olisi tullut nostaa, saisi myös Pasanen välillisesti "nuuskaa" oikeusasiamieheltä. Myös Juhani Leppä kanteli oikeusasiamiehelle ja hänen kantelunsa kohdistui tietenkin myös Eeva Vuoreen siltä osin kuin tämä oli lepän väitteen mukaan esteellisenä osallistunut hänen asiansa ratkaisemiseen KKO:ssa.
38. Oikeusasiamies Lauri Lehtimaja antoi päätöksensä kanteluihin 19.6.1997. Hän ratkaisi asian oikeusasiamiehentoimiston kansliapäällikkönä tuolloin olleen Jaakko Jonkan esittelystä. Jaakko Jonkka olikin asiassa mahdollisimman pätevä asiantuntija, sillä hän olisi julkaissut vuonna 1991 korkeatasoisen väitöskirjan juuri syyteharkinnassa esille tulevasta syytekynnyksestä eli niistä edellytyksistä, joiden vallitessa syyte voidaan nostaa.
39. Lehtimajan ja Jonkan päätös on hyvin seikkaperäinen ja harvinaisen seikkaperäisesti ja selkeästi perusteltu. Siinä on selvästi noudatettu Jaakko Jonkan väitöskirjassaan kehittelemää punnintamallia; olen kommentoinut Lehtimajan päätöstä kirjassani Korkein oikeus kriisissä (1997) s. 204-218. Nyt saati vihdoin oikea ratkaisu, kun oikeusasiamies katsoi, että Eeva Vuorta olisi pitänyt syyttää; päätös oli luonnollisesti selkeä arvovaltatappio apulaisoikeuskansleri Jukka Pasaselle, vaikka Lehtimaja ei muodollisesti hänen osuuttaan tutkinutkaan. Kun tapauksessa oli epäilty verorikoksesta, kuten Lehtimaja totesi, "oikeuslaitoksen oman piiriin kuuluvaa vaikutusvaltaista henkilöä", olisi syyteharkinnassa ollut erityistä syytä painottaa asian selvittämisintressin ja yleisen edun tärkeyttä . Lääninsyyttäjä ja apulaisoikeuskanslerihan olivat painottaneet yksipuolisesti vain rikoksesta epäillyn oikeusneuvoksen oikeusturvaintressiä. Loppukaneettina Lehtimajan ja Jonkan päätöksessä todetaan näin:
Oikeusjärjestyksen uskottavuus ja luottamus lainkäytön tasapuolisuuteen ja puolueettomuuteen olisivat edellyttäneet syytteennostamista, jota epäselvä näyttökysymys olisi voitu käsitellä riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa toimitetussa julkisessa oikeudenkäynnissä, jossa asian selvittäminen olisi tapahtunut perusteellisemmin ja luotettavammin kuin kirjallisen esitutkinta-aineiston tutkimiseen perustuvassa syyteharkinnassa
40. Kuten sanottu, Eeva Vuorella olisi ollut oikeudenkäynnissä mahdollisuudet saada maineensa puhdistetuksi syytteen hylkäävällä vapauttavalla tuomiolla. Oikeusneuvos Vuorta on toki pidettävä nytkin täysin syyttömänä, kun syytettä ei nostettu, mutta epäilyt jäivät tietenkin itämään, ei siitä mihinkään päästä, vaikka syyttömyysolettamaperiaate onkin voimassa. Mikä on totuus huvilakaupoista ja Eeva Vuoren osuudesta ja tietoisuudesta, tämä kysymys jäi selvittämättä. Miksi syytettä ei sitten nostettu? Vastaus lienee aika yksinkertainen: jos syyte olisi nostettu, olisivat paineet ja vaatimukset Vuoren eroamisesta kasvaneet entisestään, ja tätä KKO:n arvovallan ei katsottu kestävän. Mutta loppujen lopuksi syytteen nostamatta jättäminen nakersi KKO:n uskottavuutta vielä enemmän.
41. Eeva Vuori veti roolinsa KKO:n jäsenenä tyynesti loppuun asti. Siihen, mikä oli Eeva Vuoren panos KKO:n toiminnassa ja ratkaisuissa, emme voi saada vastausta, koska, kuten olen aiemmin kertonut, KKO toimii kollektiivisesti, joten sen ratkaisuista ja perusteluista ei ilmene, kuka on kulloinkin ollut ratkaisusta ilmenevän oikeusohjeen "löytäjä" tai ajaja. Mikään mielipidejohtaja tai "vaikuttaja" Eeva Vuori ei ole KKO:ssa ollut, se on selvää, vaan hän on kuulunut KKO:n jäsenistössä varovaiseen keskikastiin. Mielipidevaikuttajia ja suurtenlinjojen vetäjiä lienee nykyisessä KKO:ssa yleensäkin aika vähän, mikä johtuu paljolti jäsenten sisäänlämpiävästä rekrytointitavasta. Kuten tunnettua, KKO, samoin kuin KHO, täydentää käytännössä itse itseään, joten inhimillisistä syistä johtuu, ettei ylimmän tuomioistuimen jäsenistöön edes haluta kovin näkyviä mielipidejohtajia tai "liian päteviä" tuomareita. Äkkiseltään mieleen ei juolahda kuin kaksi jäsentä, joita ehkä voitaisiin kuvata suurten linjojen vetäjäksi KKO:ssa. Toinen on presidentti Pauliine Koskelo EU-oikeuden ja kansallisen siviilioikeuden osalta, ja toinen taas oikeusneuvos Lauri Lehtimaja rikos- ja prosessioikeuden sekä ihmisoikeusoikeuksien tuntijana.
42. Toivotan Eeva Vuorelle hyviä eläkevuosia, hänen lempiharrastuksiinsa kuuluu kuulemma hiihto, joten nythän sitä sitten on hyvää aikaa hiihdellä! Mutta miten sitten kävi "loppupeleissä", kuten nykyisin on tapana kivasti sanoa, muille tapaus-Vuoreen liittyvien henkilöiden osalta?
43. KKO:n presidentti Olavi Heinonen ei näyttänyt koskaan oikein toipuneen Vuoren tapauksesta nousseesta ja KKO:n arvovaltaa rajusti heilauttaneensa kohusta ja kritiikistä. Heinonen vetäytyikin eläkkeelle välittömästi kun se oli hänelle iän myötä mahdollista. - Juhani Leppä on ehtinyt puuhastella viimeisten 10 vuoden aikana monenmoista, hän oli ehdolla viime lokakuun kunnallisvaaleissakin, mutta enpä tullut seuranneeksi, valittiinko leppä Turun valtuustoon.
44. Apulaisoikeuskansleri Jukka Pasasella oli, kuten olen edellä mainitussa kirjassani kuvaillut, vuonna 1997 todella tuhannen taalan paikka tulla nimitetyksi seuraavana perustetun valtakunnansyytäjän viran haltijaksi. Kuten sanottu Pasanen on "kotka poikii" samoin kuin Kari Häkämies, joka toimi tuolloin oikeusministerinä ja esitteli valtakunnansyytäjän virkanimitysasian valtioneuvostossa. Pasanen taisi kuitenkin menettää mahdollisuutensa Vuori-prosessissa - olen puhunut "hutipotkusta" - eikä hän sitten edes hakenut. Muuten, kun tapasin Jukka Pasasen jonkin aikaa kirjani Korkein oikeus kriisissä ilmestymisen jälkeen, Pasanen halusi oikaista kirjassa olevista tiedoista vain yhden häntä itseään koskevan tiedon: Hän ei olekaan ollut koskaan KTP:n kannattaja, kuten kirjassani oletin, vaan on aina kannattanut jalkapalloseura Jäntevää! No, oikaistaan tämä tieto nyt sitten tässä! (Kotkan Jäntevään kuului 1950-luvulla mm. kovapotkuinen Nils Rikberg, joka käväisi uransa aikana jonkin aikaa jopa ammattilaisena Ranskan maalla.) - Lääninsyyttäjä Kari Hemminki toiminee edelleen poliisihallinnon piirissä, en tiedä hänestä tarkemmin.
45. Lauri Lehtimaja palasi oikeusasiamiehen kautensa jälkeen takaisin KKO:een ja on nyt virassa vanhimpia KKO:n jäseniä. Hän kilvoitteli Olavi Heinosen jälkeen KKO:n presidentin virasta, mutta KKO:ssa tapahtuneessa äänestyksessä Lehtimaja hävisi selvästi Leif Sevónille, josta siis leivottiin KKO:n uusi presidentti vuonna 2001. Luulen, että KKO:n oikeusneuvokset halusivat näpäyttää Lehtimajaa, ei ainoastaan hänen päätöksestään Eeva Vuoren asiassa, vaan myös siksi, että Lehtimaja rohkeni oikeusasiamiehenä ollessaan arvostella, joskin hyvin peitellysti, KKO:n jäsenten toimintaa välimiehinä. Lehtimaja ehdotti oikeusasiamiehenä myös sitä, että KKO voisi alkaa perustella ainakin tietyt valitusluparatkaisunsa - tämäkin oli KKO:n omassa piirissä täysin ennenkuulumaton ja siksi tuomittava idea! Tästä nyt näemme, että jos haluaa päästä sisälle KKO:een tai edetä siellä urallaan, niin eipä kannata yhtään lähteä kritisoimaan KKO:n menettelytapoja tai toimia!
Lähettänyt Jyrki Virolainen klo 12/31/2008
Tunnisteet: Eeva Vuori, Heinonen Olavi, Korkein oikeus, Lehtimaja Lauri, moraali, Möller Gustaf, oikeamielisyys, oikeusasiamies, oikeuskansleri, oikeusneuvokset, syyteharkinta, tuomioistuimet
Ouchtoes kirjoitti...
Erinomainen kirjoitus taas kerran. Itse olen muistellut, että Vuori olisi jossain vaiheessa asian selvittelyä lausunut jotakin sen tyyppistä, että olisi tarkoituksellisesti halunnut olla tietämättä miehensä tekemän kaupan toteuttamistavasta ja siten rivien välissä myöntänyt tienneensä jotain hämärää olevan tekeillä. Lieneekö tämä väärä muistikuva?
Eeva Vuori kertoi poliisikuulustelussa vuoden 1996 lopulla, että hän oli halunnut pysytellä erossa "kaikenlaisista ostoihin ja myynteihin liittyvistä neuvotteluista haluten tietää asioista vain faktat." Lääninsyyttäjä Hemminki vetosi ratkaisunsa tueksi mm. tähän lausumaan. Eeva perusteli lausumaansa poliisille sillä, että "vuosien mittaan" oli tapahtunut Ilkka Vuoren toimesta sellaisia "kauppatapahtumia", jotka eivät olleet Eevan oikeustajun mukaisia. Eeva on maininnut näistä tapahtumista kaksi, jotka olivat sattuneet 1970-80 -lukujen vaihteessa (ks. kirjaani s. 62-64).
Olisi kuitenkin syytä muistaa, että po. huvilakaupat, joiden osalta Eeva epäiltiin, tapahtuivat vuonna 1990. Kun häntä kuulusteltiin niistä ensimmäisen kerran vasta vuoden 1996 lopulla, voitaisiin Eevan sanottua lausumaa tulkita myös siten, että juuri nuo huvilakaupat olisivat voineet olla sellaisia Eevan paheksumia "kauppatapahtumia", joista hän ei enää vuoden 1990 jälkeen halunnut tietää mitään muuta kuin "faktat."
Olisihan KKO kestänyt jäsenensä syyttämisen.
Esittelijänä muistan hänestä vain positiivisia. Jos myyjinä olivat molemmat ja vain Ilkka otti mustaa kauppahintaa, olisiko rikos ollut niin törkeä, että EV olisi ollut ilmoittamisvelvollinen? Ottaen huomioon oikeus olla todistamatta puolisoaan vastaan. Jos kantoi eväänsäkin tarkastuksella mukanaan, niin tuskin otti osaa mustaan kauppahintaan. Turha heittää varjoja, kun asia on mennyt jo ohi.
Varjoja ei ole tarkoitus heittää kenenkään ylle.
Minua tapaus kiinnosti vuonna 1997 aluksi kahdesta eri syystä: a) miten itse rikostutkinnassa ja mahdollisessa oikeuskäsittelyssä kävisi/kävi, ja b) miten tapaukseen reagoitiin KKO:ssa ja miten se vaikutti KKO:n asemaan. Mutta kun varsinainen mediarumba alkoi, olin jo enemmän kiinnostunut ilmiöstä nimeltä Eeva Vuori, eli siitä, miten ja minkä vuoksi suuri yleisö, kansanedustaja,. poliittinen johto ym. ottivat voimakkaasti kantaa asiaan. Mistä tämä oikeastaan kertoi? Tämä kiinnostaa edelleen, ei enää syyllisyyskysymys.
Alan harrastajana Eva Vuoren lausuma esitutkinnassa tietoisuudestaan saattaisi nykypäivänä olla jopa oppikirjamainen peruste syytteen nostamiseen.
Prof. Matti Tolvanen ja se nuorempi mies Tapani ovat tuoreessa kirjassaan käsitelleet rikosoikeuden vastuuperusteita erit. tahallisuutta oivallisesti.
Siellä puhutaan KKO:n oikeuskäytäntöönkin (huumereppu-juttu)perustuen siitä, että "tarkoituksellisen tietämättömyys" ei poista tahallisuutta, vaan päinvastoin osoittaa sitä.
Se, että ei halutakaan tietää rikoksesta mutta nauttii/ saa hyödyn (EV), on rangaitatavaa tahallisena menettelynä.
ad valkosuomalainen
EV on syyttömyysolettaman mukaisesti syytön, joten pulinat pois.
Joskus oli niin, että yli 10 vuoden (asunto jo 2 v jälkeen) omistetusta myyntivoitto oli verotonta - mustaa tai ei. Leimat on sitten erikseen.
"Pulinat pois" -soimaukset ovat valitettavan yleisiä paitsi yhteiskunnallisessa myös juridisessa keskustelussa.
Eipä EV:n syyttömyysolettamaa ollut etes tarkoitus kumota, saati todeta hänen syyllistyneen rikokseen.
Kuinka muuten syyttömyysolettaman kumoaminen oikein olisi tänä päivänä edes mahdollista? Vanhentunut farssi se on.
Mutta vastaisen varalle, opetukseksi ja pelotukseksi muille, saamme kai keskustella näin oikeusharjoitustehtävämäisesti siitä.
Oikeudellista analyysiä? Täällähän on vain jatkoa toistakymmentä vuotta kestäneelle syyttömän jalkapuussa pitämiselle.
TO anonymistille joka sanoo "Oikeudellista analyysiä? Täällähän on vain jatkoa toistakymmentä vuotta kestäneelle syyttömän jalkapuussa pitämiselle."
Julkisuus on armoton tuomari niin väärintekijöille kuin syyttömillekin.
Toisaalta se on avoimen ja länsimaisen demoktaattisen yhteiskunnan perusedellytys.
Asiasta viidenteen, oikeastaan uuteen JV:n kirjoitukseen.
Kuopion hovioikeus on joutunut tapetille seksuaalirikoksistaan antamien tuomioiden johdosta.
Olen vakaasti sitä mieltä, että julkisuuden puute niissä ts. salassapito rapauttaa ehkä tarpeettomastikin oikeuslaitoksen ja lainkäytön uskottavuutta.
Koska kansalaiset eivät tunne tuomioiden perusteita.
Jo alioikeudessa on valitetavan usein käytäntönä, että juttu salataan ilman pakottavaa perustetaa.
Tämä julkisuuskysymys otetaan puheenjohtajien toimesta esille viran puolesta. Sitten ikäänkuin sopimusperusteella, kun kukaan ei ilkeä vastustaa käsittelyn salaiseksi julistamista, asiat menee julkisuudelta piiloon.
Ja epäluottamus lisääntyy.
Juuri tämä epätoivosen suuri salaaminen oikeusprosesseissa on jotenkin kummallista. Mitkä rikokset tai siiviilioikeudelliset prosessit ovat nousseet niin huimasti kuin saalamiset ovat yleistyneet? Vai onko meidän oikeuspäätöksissämme jotain todella salattavaksi pidettävää taitamattomuuttaa, lakien noudattamattomuutta, vai mitä?
to valkosuomalainen
Eeva Vuoren sijasta voi kirjoittaa vaikka A:sta, B:stä ja C:stä, kuten ennakkopäätöksissä, jos haluaa analysoida. Julkisuuden julmaa tuomaria on koetettu hillitä perustuslaista alkaen. Lännessä tunnetaan myös yksityisyyden suoja.
Tuomioistuinten demokraattinen valvonta jää lainvalvojille, missä kansaa ei päästetä saliin.
Itä-Suomen seksijuttuja en ole jaksanut seurata.

matches: KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO