FINLEX ® - Säädökset alkuperäisinä: 1325/1990
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1990 › 1325/1990 EtusivuLainsäädäntöOikeuskäytäntöViranomaisetValtiosopimuksetHallituksen esitykset
Kokeile myös tarkennettua hakua. Katso ohjeet. Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1990 › 1325/1990 1325/1990 Dokumentin versiot
muutetaan 1 päivänä marraskuuta 1963 annetun sairausvakuutusasetuksen (473/63) 7 a§, 9§:n 1 momentti, 11§, 14§:n 3 ja 4 momentti, 15§, 18§, 18 a§:n 1 momentti ja 18 b§,
sellaisina kuin niistä ovat 7 a§ 23 päivänä tammikuuta 1981 annetussa asetuksessa (89/81), 9§:n 1 momentti, 14§:n 3 ja 4 momentti sekä 15§ 29 päivänä joulukuuta 1989 annetussa asetuksessa (1314/89), 18§ muutettuna viimeksi mainitulla asetuksella ja 11 päivänä tammikuuta 1985 annetulla asetuksella (33/85), 18 a§:n 1 momentti ja 18 b§ mainitussa 11 päivänä tammikuuta 1985 annetussa asetuksessa, sekä
lisätään asetukseen uusi 24§ seuraavasti:
Yöpymisrahana suoritetaan, jos vakuutettu, hänen tarvitsemansa saattaja tai sairausvakuutuslain 10§:n 2 momentissa tarkoitettu vakuutetun perheenjäsen, holhooja tai muu tähän verrattava henkilö on matkan aikana joutunut yöpymään majoitusliikkeessä taikka tutkimus- tai hoitolaitoksen potilaita varten järjestetyssä majoituspaikassa kello 22 ja 7 välisenä aikana vähintään neljän tunnin ajan, 120 markkaa henkilöltä vuorokaudessa, kuitenkin enintään todellisia, tarpeellisia majoittumiskustannuksia vastaava määrä.
Päiväraha on määrättävä työkyvyttömyyden alkamista edeltäneenä vuonna toimitetussa verotuksessa todettujen työtulojen perusteella. Jos kuitenkin vakuutettu sinä verovuonna, jolta työtulot edellä sanotun mukaan on otettava päivärahan määräämisen perusteeksi, on tullut oikeutetuksi sairausvakuutuslain 27§:n 6 momentissa tarkoitettuun eläkkeeseen, päiväraha määrätään edellisen verovuoden työtulojen perusteella edellyttäen, että mainittu työtulo on suurempi kuin työkyvyttömyyden alkamista edeltäneenä vuonna toimitetussa verotuksessa todettu työtulo. Äitiysrahaa ja äidin vanhempainrahaa määrättäessä katsotaan äitiysrahaoikeuden alkamisajankohdan, isyysrahaa ja isän vanhempainrahaa määrättäessä isyys- tai isän vanhempainrahaoikeuden alkamisajankohdan sekä erityishoitorahaa määrättäessä erityishoitorahaoikeuden alkamisajankohdan vastaavan työkyvyttömyyden alkamista.
Sairausvakuutuslain 30§:n 5 momentissa tarkoitetussa jälkitarkastuksessa on suoritettava tarpeellinen tutkimus äidin terveydentilan selvittämiseksi ja mahdollisten synnytysvaurioiden toteamiseksi. Lääkärin on myös pyrittävä huolehtimaan siitä, että äiti osoitetaan asianmukaiseen hoitoon, jos tarkastuksessa todetaan sairaustila tai synnytysvaurio.
14 § Päivä-, äitiys-, isyys- ja vanhempainrahaa sekä erityishoitorahaa koskevassa hakemuksessa vakuutetun on ilmoitettava henkilötietonsa ja sairausvakuutuslain 18§:n 1 momentissa tarkoitettujen huollettavien lukumäärä sekä ne muut tiedot, jotka kansaneläkelaitos hakemuslomaketta vahvistaessaan määrää siihen merkittäviksi. Hakemukseen on lisäksi liitettävä tarpeellinen selvitys sairaudesta ja työkyvyttömyyden alkamisajankohdasta.
Äitiys-, isyys- tai vanhempainrahan saamiseksi vakuutetun on lääkärin tai terveyskeskuksen todistuksella osoitettava, että raskaus on kestänyt vähintään sairausvakuutuslain 21§:n 2 momentissa säädetyn ajan. Vanhempainrahan maksamisen edellytyksenä lapsen äidille tai isälle taikka isyysrahan maksamisen edellytyksenä isälle vanhempainrahakaudella on, että paikallistoimistoon on toimitettu todistus sairausvakuutuslain 30§:ssä tarkoitetusta jälkitarkastuksesta. Erityishoitorahan saamiseksi vakuutetun on esitettävä sosiaalivakuutustoimikunnan tarpeelliseksi katsoma selvitys.
Sairausvakuutuslain 1§:n 2 momentissa tarkoitetun vakuutetun on haettava päivärahaa, äitiys-, isyys- ja vanhempainrahaa sekä erityishoitorahaa Helsingin sosiaalivakuutustoimikunnalta. Hakemus voidaan antaa myös ulkomailla olevaan Suomen diplomaattiseen edustustoon tai lähetetyn konsulin virastoon, jonka tulee viipymättä toimittaa se Helsingin paikallistoimistoon.
Vakuutettu voi antaa päivärahaa, äitiys-, isyys- ja vanhempainrahaa sekä erityishoitorahaa koskevan hakemuksensa myös oleskelupaikkakuntansa paikallistoimistoon, jonka tulee toimittaa se vakuutetun kotipaikkakunnan paikallistoimistoon.
Äitiys- ja vanhempainraha suoritetaan maksukausittain jälkikäteen 25 arkipäivän erissä, jollei jäljempänä säädetystä muuta johdu. Äitiysrahan ensimmäinen erä on kuitenkin 30 arkipäivää. Jos raskaus on muussa kuin sairausvakuutuslain 23§:n 1 momentin ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetussa tapauksessa päättynyt aikaisemmin kuin 30 arkipäivää ennen laskettua synnytysaikaa, äitiysrahan ensimmäinen erä maksetaan 30 arkipäivän kuluttua raskauden päättymisestä. Viimeinen vanhempainrahan maksukausi voi kuitenkin olla ensimmäisessä virkkeessä mainittua lyhyempi. Isyysraha maksetaan kausittain jälkikäteen. Myös erityishoitorahaa suoritetaan maksukausittain jälkikäteen soveltaen kuitenkin, mitä 17§:ssä päivärahan maksamisesta on sanottu.
Jos vanhempainrahan maksaminen isälle alkaa tai päättyy kesken äidin vanhempainrahan maksukauden, vanhempainraha maksetaan äidille vajaalta maksukaudelta. Vanhempainrahaa ei makseta isälle 12 arkipäivää lyhyemmältä ajalta ilman erityistä syytä.
Vanhempainrahakauden jakamisesta sopiminen vanhempien kesken on selvitettävä vanhempainrahaa koskevassa hakemuksessa. Isyysrahaa koskevassa hakemuksessa on myös selvitettävä, että 6-12 arkipäivän isyysrahan käyttämisestä lapsen syntymän yhteydessä on vanhempien kesken sovittu. Isyysrahaa tai isän vanhempainrahaa koskevassa hakemuksessa on lisäksi selvitettävä ne ajat, jotka isä hoitaa lasta eikä ole ansiotyössä tai muussa kodin ulkopuolella suoritettavassa työssä. Isän on ilmoitettava välittömästi paikallistoimistoon, jos hän ei enää osallistu lapsen hoitoon.
Jos vakuutettu ryhtyy vanhempainrahakaudella ansiotyöhön tai muuhun kodin ulkopuolella suoritettavaan työhön, hänen on ilmoitettava tästä paikallistoimistoon hyvissä ajoin ennen työhön ryhtymistä. Samoin on tehtävä ilmoitus, jos vanhempainraha maksetaan molempien vanhempien työssäoloajalta isälle. Vakuutetun on ilmoitettava välittömästi myös muista äitiys-, isyys- ja vanhempainrahan maksamiseen vaikuttavista muutoksista. Sosiaalivakuutustoimikunta voi myös määrätä vakuutetun esittämään näistä selvityksen.
Paikallistoimiston on pyynnöstä ilmoitettava vakuutetun työnantajalle, miltä ajalta toiselle vanhemmalle on maksettu äitiys-, isyys- tai vanhempainrahaa.
Haettaessa vanhempainrahaa sillä perusteella, että vakuutettu on ottanut lapsen hoitoonsa tarkoituksenaan ottaa hänet ottolapsekseen, vakuutetun on esitettävä tästä sosiaalilautakunnan tai lapseksiottamisesta annetun lain (153/85) 17§:n 2 momentissa tarkoitetun ottolapsitoimiston antama todistus. Hakemuksessa on selvitettävä ajat, jotka vakuutettu osallistuu lapsen hoitoon eikä ole ansiotyössä tai muussa kodin ulkopuolella suoritettavassa työssä. Lapsen hoidon keskeytymisestä on ilmoitettava välittömästi paikallistoimistoon. Muilta osin ilmoitusvelvollisuudesta ja vanhempainrahan maksamisesta on voimassa, mitä 18§:ssä on säädetty.
Jos lapsen äiti on kuollut, vanhempainraha maksetaan lapsen isälle maksukausittain jälkikäteen 25 arkipäivän erissä äidin kuolinpäivää seuraavasta arkipäivästä lukien. Tällöin ilmoitus vanhempainrahan maksamiseksi isälle on tehtävä kirjallisesti viipymättä äidin kotipaikkakunnan paikallistoimistoon. Muilta osin ilmoitusvelvollisuudesta on soveltuvin osin voimassa, mitä 18§:ssä on säädetty.
Jos lapsen isä ei vastaa lapsen huollosta, on lapsen huollosta vastaavasta vakuutetusta soveltuvin osin voimassa, mitä edellä tässä pykälässä on säädetty lapsen isästä. Jos sairausvakuutuslain 21§:n 4 momentissa tarkoitettu vakuutettu kuolee vanhempainrahakauden aikana, sovelletaan vakuutetun puolisoon tai muuhun lapsen huollosta vastaavaan vakuutettuun, mitä tässä pykälässä on säädetty lapsen isästä.
Jos lapsen isä luovuttaa pois lapsensa tarkoituksenaan antaa hänet ottolapseksi, on sosiaalilautakunnan tai 18 a§:n 1 momentissa mainitun toimiston maksutta ilmoitettava tästä viipymättä lapsen isän kotipaikkakunnan paikallistoimistoon.
Sairausvakuutuslain mukaista etuutta koskeva päätös on allekirjoitettava. Päätökseen, joka annetaan koneellisessa tietojenkäsittelyssä tai painomenetelmää käyttäen allekirjoitus kuitenkin merkitään koneellisesti.
Tätä asetusta sovelletaan äitiys-, isyys- ja vanhempainrahan maksukausiin, jotka alkavat 1 päivänä tammikuuta 1991 tai sen jälkeen.
›Ruotsinkieliset säädökset ›Ajantasainen lainsäädäntö ›Säädösmuutosten hakemisto ›Saamenkieliset säädökset Sisällysluettelo1325/19907 a §9 §11 §14 § 15 §18 §18 a §18 b §24 §
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1990 › 1325/1990 Lainsäädäntö


text:
DVD ja Blu-ray -soittimet - TV ja ääni - Markantalo
Markantalo TV ja ääniDVD ja Blu-ray -soittimet Vertaa tuotteita Lisää vähintään yksi tuote vertailua varten
Poista kaikki tuotteet DVD ja Blu-ray -soittimetTelevisioon liitettävät DVD ja Blu-Ray -soittimet sekä kannettavat DVD-soittimet. Rajaa hakua
Tyyppi 3D Blu-ray -soitin 10 3D Blu-ray HDD-tallennuksella 2 Blu-ray -soitin 6 Blu-ray -soitin/tallentava digiboksi 1 DVD-soitin 2 Kannettava DVD-soitin 10 Kotiteatterijärjestelmä 5 Merkki Hitachi 1 LG 2 Nextbase 3 Panasonic 4 Philips 15 Pioneer 1 Samsung 4 Sony 5 Yamaha 1 Hinta Alle 75 5 75 - 99 6 100 - 149 6 150 - 199 5 200 - 249 4 Yli 250 10 Hinta
Hae Kiintolevy Ei 15 Kyllä 3 Viritin (DVB) C 1 T2/C 2 3D-valmius Ei 15 Kyllä 18 DLNA Ei 12 Kyllä 21 Wi-Fi Ei 18 Sisäänrakennettu 13 Wi-Fi valmis (vaatii sovittimen) 3 Väri Hopea 1 Musta 30 Musta/Hopea 1 Sininen 1 Vaaleanpunainen 1 Valkoinen 1 Lajittele haku
Aakkosjärjestykseen Philips DVD-soitin DVP2850 DVP2850USB
Toimitukset alkavat 10.02.2015
39 USB Media Link tallennettujen tiedostojen toistoonProReader drive toistaa myös vahingoittuneita levyjäScreen Fit -toiminto sopeuttaa kuvan näyttöön kuin näyttöön
Hitachi 7" kannettava DVD-soitin PDV343E PDV343E
59 Hitatchi DVD-soitin 7" TFT LED-näytölläNäytön resoluutio: 480 x 234, kuvasuhde 16:9USB-liitäntä MP3-soittimelle
Philips Blu-ray-soitin BDP2100 BDP2100
68 DivX Plus HDYlösskaalaa DVD-levyt 1080p -kuvaanEasyLink, ohjaa laitteita yhdellä kaukosäätimellä
Samsung Blu-ray -soitin BDF5100 BDF5100
69 Quick Start -toiminto nopeaan käynnistykseenBD Wise -teknologia synkronoi automaattisesti HDMI-laitteetNauti lukuisten sovellusten viihdetarjonnasta
Sony DVD-soitin DVP-SR760H (musta) DVPSR760HB
69 USB-sisääntulo tallennetun materiaalin toistoonLuo omat kuvaesitykset taustamusiikillaHDMI DVD-ylösskaalaus terävämpään kuvantoistoon
Panasonic Blu-ray -soitin DMP-BDT81EG DMPBDT81EG
Toimitukset alkavat 05.02.2015
79 VerkkoyhteysFacebook, Youtube, NetflixUSB-toisto
Philips 3D Blu-ray-soitin BDP2180 BDP2180
89 Nauti 3D Full HD Blu-ray-elokuvistaHDMI-kaapeli ylösskaalaa DVD-levyt 1080p laatuiseksiEasyLink, ohjaa useita laitteita yhdellä kaukosäätimellä
Sony Blu-ray -soitin BDP-S1200 (musta) BDPS1200B
Toimitukset alkavat 06.02.2015
89 Sony Blu-ray -soitinNetflix ja Music Unlimited1080p DVD-ylösskaalaus
Nextbase 7" kannettava DVD-soitin CAR 7 NBCAR7
89 7" kannettava DVD-soitinTukeva telineInfrapunalähetin
Philips 3D Blu-ray-soitin BDP2285 BDP2285
99 Nauti 3D Blu-ray elokuvista Full HD -kuvanlaadullaYouTube, Picasa ja Netflix1080p ylösskaalaus
Sony 3D Smart Blu-ray-soitin BDP-S4200 (musta) BDPS4200B
99 3D-elokuvat Full HD -laatuisinaPerustelevisiosta Smart TVPika-aloitus
Samsung 3D Blu-ray -soitin BDF5500E (valkoinen) BDF5500E
119 Ohut 3D Samsung Blu-ray -soitinSoitin käynnistyy erittäin nopeastiBD Wise synkronoi HDMI-laitteet
Philips 7" kannettava DVD-soitin PD7006 (sininen) PD7006B
119 Kannettava DVD-soitin7" näyttöKestää roiskeita
Philips 7" kannettava DVD-soitin PD7006 (pinkki) PD7006P
Philips 7" kannettava DVD-soitin PD7022
131 Kaksi 7" LCD-näyttöä16:9 kuvasuhdeTukee DivX-, MP3 -tiedostoja sekä CD-levyjä
Samsung 3D Smart Blu-ray-soitin BD-H6500 BDH6500
Toimitukset alkavat 17.02.2015
147 3D Blu-ray-soitinTuplaydinprosessori4K-ylösskaalaus
Nextbase 7" kannettava DVD-soitin CAR 7 (2 näyttöä) NBCAR7T
149 Kaksi 7" näyttöäTukeva telineInfrapunalähetin
Sony 7" kannettava DVD-soitin DVP-FX780 DVPFX780B
169 Toistaa useita eri tiedostmuotoja USB-muistiltaSisäänrakennettu akku tarjoaa jopa 4 tuntia katseluaikaa7" TFT LCD-näyttö tarjoaa laajan kuvan
Nextbase 9" kannettava DVD-soitin Click 9 Lite kit CLICK9LIRKIT
179 9" näyttöLangattomat IR-kuulokkeetClick & Go -teline
Sony 3D Smart Blu-ray-soitin BDP-S6200 (musta) BDPS6200B
198 3D-elokuvat Full HD -laatuisinaPerustelevisiosta Smart TV4K-ylösskaalaus
Yamaha Blu-ray-soitin BD-S477 (musta) BDS477BL
198 Sisäänrakennettu WiFiMiracast ja Picasa yhteensopivuusDLNA-sertifioitu
Philips 9" Dual kannettava DVD-soitin PD9122
Toimitukset alkavat 23.02.2015
199 Dual kannettava DVD-soitin2x9" TFT LCD-näyttöDivX sertifioitu
Panasonic 3D Smart Blu-ray-soitin DMP-BDT460EG DMPBDT460EG
219 4K-toisto ja ylösskaalausSisäänrakennettu Wi-FiMiracast
Philips kannettava DVD-soitin PD7042
223 Kaksi 7" näyttöä 16:9 kuvasuhteellaKaksi DVD-soitintaAkunkesto 2 tuntia
Samsung 3D Smart Blu-ray -soitin BDF7500 BDF7500
249 Tehokasta monipuolisuutta tuplaydinprosessorin avulla4K ylösskaalaus takaa laadukkaan kuvan myös DVD-elokuvilleSmart Hub tuo viihdemaailman televisioosi
Philips 5.1 kotiteatteri 3D Blu-ray HTB3520 HTB3520G
249 1000W RMS 5.1 kotiteatteriSmart TV ja 3D-valmiusNFC Bluetooth suoratoisto
Pioneer 3D Blu-ray -soitin BDP-450-K BDP450K
299 3D Blu-ray -soitin, jossa DVD-ylösskaalausMuunna älypuhelin kaukosäätimeksi iControl AV -sovelluksellaPQLS-järjestelmä häiriöttömään äänentoistoon
Panasonic 3D Smart Blu-ray-soitin DMP-BDT700EG DMPBDT700EG
399 4K-ylösskaalausHDMI 2.0 ja DisplayPort 1.2aWiFi ja internetsovellukset
LG 3D Smart Blu-ray-soitin 500 GB HR935N HR935N
Toimitukset alkavat 09.02.2015
399 LG 3D Blu-ray-soitin, jossa Smart TV-ominaisuudetLiitä soitin verkkoon ja suoratoista tiedostojaKiintolevyllä 500 GB tallennustilaa
Panasonic 3D Smart Blu-ray -soitin 500 GB DMR-BCT74ENK DMRBCT74ENK
499 500 GB tallennustilaa4K HD ylösskaalausKaksi HD -viritintä
LG 3D Smart Blu-ray-soitin 1TB HR939N HR939N
499 LG 3D Blu-ray-soitin, jossa Smart TV-ominaisuudetLiitä soitin verkkoon ja suoratoista tiedostojaKiintolevyllä 1 TB (1000 GB) tallennustilaa
Philips 3D Blu-ray -soitin BDP9700 BDP9700
529 Qdeo-videoprosessoinnilla puhdas ja luonnollinen kuvaSmart TV Plus tuo verkkopalvelut ja multimediasisällöt televisioosiTolaroidivirtalähde takaa puhtaan äänen
Philips 5.1 kotiteatteri 3D Blu-ray HTB5580G/12 HTB5580G
549 1000W RMS 5.1 kotiteatteri3D Full HD -kuvaSmart TV -toiminnot

matches: HD HD HD HD HD HD HD


text:
KHO:2018:89 - Korkein hallinto-oikeus
Etusivu » Päätöksiä » Vuosikirjapäätökset » Vuosikirjapaatos » KHO:2018:89
KHO:2018:89
Lastensuojelun jälkihuolto – Terveydenhoitokulujen korvaaminen – Valitus vai hallintoriita – Korvausvastuussa oleva kunta
Vuosikirjanumero: KHO:2018:89
Taltionumero: 2888
Diaarinumero: 3500/3/15
ECLI-tunniste: ECLI:FI:KHO:2018:89
A oli tyttärensä B:n ollessa X:n kaupungin lastensuojelun järjestämässä jälkihuollossa ja asuessa Y:n kaupungissa maksanut tämän yksityisellä lääkärillä käynnistä aiheutuneet terveydenhoitokulut. A oli jälkikäteen vaatinut X:n kaupungin sosiaalitoimelta, että se korvaa hänelle nämä terveydenhoitokulut. X:n kaupungin viranhaltija oli hylännyt A:n vaatimuksen ja X:n sosiaali- ja terveyslautakunta hänen oikaisuvaatimuksensa.
A oli valittanut sosiaali- ja terveyslautakunnan päätöksestä hallinto-oikeuteen ja vaatinut, että X:n sosiaalitoimi velvoitetaan korvaamaan mainitut terveydenhoitokulut. Hallinto-oikeus oli hylännyt A:n valituksen.
Korkein hallinto-oikeus katsoi A:n valituksen johdosta, että asiassa ei ollut kysymys lastensuojelulaissa tarkoitetun jälkihuollon kustannusten korvaamisesta eikä jälkihuollon sisällöstä, vaan jälkihuollossa olevan lapsen vanhemman hankkimien terveydenhuollon palvelujen käyttämisestä aiheutuneiden lapsen terveydenhoitokulujen korvaamisesta. Korkein hallinto-oikeus totesi, että lastensuojelulaissa ei ole erikseen säädetty jälkihuollossa olevan lapsen vanhemman ja lapsen jälkihuollosta vastaavan kunnan välisestä lapsen terveydenhoitokulujen jälkikäteisen korvausasian ratkaisemisesta.
Korkein hallinto-oikeus katsoi lisäksi, että X:n sosiaali- ja terveyslautakunta ei ollut voinut A:ta oikeudellisesti sitovalla tavalla hylätä A:n edellä tarkoitettua korvausvaatimusta. X:n sosiaali- ja terveyslautakunnan oli näin ollen katsottava päätöksessään ainoastaan esittäneen kannanottonsa asiassa. A:n X:n kaupungin sosiaalitoimeen kohdistamassa vaatimuksessa B:n terveydenhoitokulujen korvaamisesta oli siten kysymys sellaisesta julkisoikeudellista maksuvelvollisuutta koskevasta riidasta, joka on hallintolainkäyttölain 69 §:n 1 momentin nojalla käsiteltävä hallintoriita-asiana. Hallinto-oikeuden ei tämän vuoksi olisi tullut käsitellä asiaa valituksena X:n sosiaali- ja terveyslautakunnan päätöksestä.
Korkein hallinto-oikeus kumosi ja poisti hallinto-oikeuden päätöksen sekä jätti A:n hallinto-oikeudelle tekemän valituksen tutkimatta. Enemmän viivästyksen välttämiseksi asiaa ei enää ollut syytä siirtää asiassa alueellisesti toimivaltaiselle hallinto-oikeudelle hallintoriitana käsiteltäväksi, vaan korkein hallinto-oikeus otti asian välittömästi käsiteltäväkseen.
B oli X:n kaupungin toimesta järjestetyssä jälkihuollossa ollessaan asunut Y:n kaupungissa, joka oli ollut lastensuojelulain 16 b §:ssä tarkoitettu sijoituskunta. Y:n kaupungin tai sen sairaanhoitopiirin, johon Y:n kaupunki kuului, olisi siten tullut järjestää B:n tarvitsemat terveydenhuollon palvelut, joista syntyneiden kustannusten korvaamisesta X:n kaupunki olisi sijoittajakuntana ollut vastuussa Y:n kaupungille.
Lastensuojelulain 16 b §:n 2 momentti ja terveydenhuoltolain 69 § huomioon ottaen A:n vaatimus oli kohdistettu väärään kuntaan. Asiaa ei tältä osin antanut aihetta arvioida toisin se, mitä sijoittajakunnan tai sen sairaanhoitopiirin, johon se kuuluu, korvausvastuusta sijoituskunnan tai sen sairaanhoitopiirin, johon se kuuluu, järjestämistä terveydenhuollon palveluista on niiden välisessä suhteessa säädetty.
A:n hallintoriitana käsiteltävä hakemus oli siten hylättävä.
Äänestys 5–1–2 (koko jaoston istunto).
Lastensuojelulaki 16 § 1 momentti, 16 a § 1 ja 3 momentti, 16 b §, 76 § 1 momentti, 90 § 1 ja 3 momentti ja 92 § 1 momentti
Terveydenhuoltolaki 69 § (1326/2010)
Hallintolainkäyttölaki 69 § ja 70 § 1 momentti
Hallinto-oikeuslaki 2 § (430/1999)
Valtioneuvoston päätös hallinto-oikeuksien tuomiopiireistä (490/1999) 1 §
Valtioneuvoston päätös maakunnista (799/2009) 1 §
Vaasan hallinto-oikeus 11.9.2015 nro 15/0415/1
X:n kaupungin sosiaalityöntekijä oli päätöksellään 12.11.2012 hylännyt A:n hakemuksen tämän jälkihuollossa olevan lapsen B:n yksityisesti hankittuun terveydenhoitoon liittyvien terveydenhoitokulujen 92,30 euroa korvaamisesta.
Päätöksen perustelujen mukaan B oli saanut palvelua perusterveydenhuollossa ja A:n antaman selvityksen mukaan sieltä saatu lääkitys oli alkanut auttamaan.
X:n sosiaali- ja terveyslautakunta oli 6.2.2013 tekemällään päätöksellä (§ 6) hylännyt A:n tekemän oikaisuvaatimuksen.
Päätöstä on perusteltu seuraavasti: B on ollut sijoitettuna maaliskuusta 2009 nuorisokodissa Z:n kunnassa. Huostaanotto on purettu 1.3.2012. B asuu Y:n kaupungissa, ja hänelle on järjestetty X:n lastensuojelun toimesta jälkihuoltoa.
A tai B ei ole ottanut yhteyttä B:n asioista vastaavaan sosiaalityöntekijään ja kertonut hänelle B:n sormen tilasta. A on varannut ajan yksityislääkärille keskustelematta asiasta ensin sosiaalityöntekijän kanssa. Yksityislääkärin palkkion korvaamisesta ei ollut sovittu etukäteen. B oli saanut antibioottikuurin kirurgian poliklinikalta kolme päivää ennen yksityislääkärin vastaanotolla käyntiä. Yksityislääkäri oli todennut, että B:n saamalla antibioottikuurilla oli toivottu vaikutus sormen tulehdukseen. Yksityislääkärin vastaanotolla käyminen ei ollut siinä tilanteessa välttämätöntä, eikä sosiaalitoimella ole velvollisuutta korvata lääkärinpalkkiota.
A on valittanut sosiaali- ja terveyslautakunnan päätöksestä Vaasan hallinto-oikeuteen ja vaatinut, että sosiaali- ja terveyslautakunnan ja viranhaltijan päätökset kumotaan ja että X:n sosiaalitoimi velvoitetaan korvaamaan lääkärinpalkkio 92,30 euroa B:n lääkärissä käynnistä. Hän on vaatinut lisäksi, että X:n sosiaalitoimi velvoitetaan korvaamaan hänen oikeudenkäyntikulunsa asiassa 100 eurolla.
Vaasan hallinto-oikeus on hylännyt A:n valituksen X:n sosiaali- ja terveyslautakunnan päätöksestä ja hänen vaatimuksensa oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
B on ollut huostaanotettu ja sijoitettuna maaliskuusta 2009 nuorisokodissa Z:n kunnassa. Huostaanotto on purettu 1.3.2012. B asuu Y:n kaupungissa, ja hänelle on järjestetty X:n lastensuojelun toimesta jälkihuoltoa. Hän on sittemmin vuonna 2013 täyttänyt 18 vuotta.
A on hakenut selvityksensä mukaan 5.10.2012 syntyneiden, tuolloin alaikäisen tyttärensä B:n terveydenhoitokulujen, yksityislääkärin palkkion, 92,30 euroa korvaamista X:n kaupungin sosiaali- ja terveystoimelta.
X:n kaupungin sosiaali- ja terveystoimen sosiaalityöntekijän päätöksen 12.11.2012 perusteluista ilmenee, että B on saanut kipeän ja tulehtuneen sormen vuoksi palvelua perusterveydenhuollossa, ja A:n antaman selvityksen mukaan perusterveydenhoidosta saatu lääkitys oli alkanut auttamaan.
Valituksenalaisen X:n sosiaali- ja terveyslautakunnan päätöksen perusteluista ilmenee, että A tai B eivät ole ottaneet yhteyttä B:n asioista vastaavaan sosiaalityöntekijään ja kertoneet hänelle B:n sormen tilasta. A on varannut ajan yksityislääkärille keskustelematta asiasta ensin sosiaalityöntekijän kanssa.
Hallinto-oikeus katsoo, että näissä oloissa, ja ottaen huomioon asiakirjoista saatava selvitys, B:n jälkihuollosta vastuussa olevan X:n kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan korvausvelvollisuus A:n valintansa mukaan järjestämästä B:n lääkärikäynnin kustannuksista on ollut harkinnanvarainen. Sosiaali- ja terveyslautakunnalla ei ole ollut velvollisuutta korvata vaadittuja kustannuksia. A:n valitus on näin ollen hylättävä.
Asiassa annettu ratkaisu huomioon ottaen ei ole kohtuutonta, että A joutuu pitämään oikeudenkäyntikulunsa vahinkonaan. Oikeudenkäynti ei ole aiheutunut viranomaisen virheestä.
Lastensuojelulaki 36 § ja 76 § 1 momentti
Asian ovat ratkaisseet hallinto-oikeuden jäsenet Jorma Niemitalo, Kristiina Kerttula ja Pirjo Joutsenlahti. Esittelijä Pirjo Pentinmäki.
A on valituksessaan vaatinut, että hallinto-oikeuden, X:n sosiaali- ja terveyslautakunnan ja X:n kaupungin viranhaltijan päätökset kumotaan ja että X:n kaupungin sosiaalitoimi velvoitetaan korvaamaan B:n terveydenhoitokuluina lääkärinpalkkio 92,30 euroa.
A on lisäksi vaatinut, että X:n sosiaalitoimi velvoitetaan korvaamaan hänen oikeudenkäyntikulunsa hallinto-oikeudessa ja korkeimmassa hallinto-oikeudessa.
Vaatimustensa tueksi A on viitannut aikaisemmin lausumaansa, asiakirja-aineistoon ja B:n kirjelmiin sekä esittänyt muun ohella seuraavaa:
B oli syksyllä 2012 jälkihuollossa, ja jälkihuoltaja tapasi häntä viikoittain. Aikaisempi leikkaus huomioon ottaen jälkihuollon olisi tullut syksyllä 2012 kiinnittää huomiota sormen parantumattomuuteen ja B:n saamaan lääkitykseen. Myös vastaavan sosiaalityöntekijän olisi pitänyt huolehtia alaikäisen B:n terveydentilasta sormileikkausten jälkeen.
Sosiaalitoimi tai jälkihuoltotyöntekijä on laiminlyönyt B:n terveydentilasta huolehtimisen sekä ensimmäisen leikkauksen että jälkimmäisen leikkauksen jälkeen. Sosiaalitoimella on ollut huolenpitovastuu alaikäisestä lapsesta. Sosiaalitoimi ei ole voinut jättää B:n terveydentilasta huolehtimista täysin B:n omalle vastuulle. Sosiaalitoimi ei ole järjestänyt B:lle tilanteen vaatimia tarpeellisia terveydenhuollon ja erikoissairaanhoidon palveluita. X:n sosiaalitoimi on laiminlyönyt velvollisuutensa. Sosiaalitoimi ei ole edistänyt lapsen etua.
B oli saanut ajan kirurgian poliklinikalle vasta 24.10.2012. Ottaen huomioon aikaisemmin tulleen verenmyrkytyksen A oli katsonut, etteivät he voineet odottaa lähes kuukautta, vaan B:lle varattiin aika yksityiselle lääkärille. Tilanne oli kiireellinen. Lääkäri ei osannut 5.10.2012 varmuudella sanoa, auttaako senhetkinen lääkitys.
Kysymys ei ole avohuollon tukitoimenpiteestä vaan tosiasiallisesta terveydenhoidosta. Tapaturmaan liittyvät terveydenhoitokulut eivät ole harkinnanvaraisia ja määrärahasidonnaisia. Hallinto-oikeus ei hahmota lastensuojelun kokonaisuutta, ja sen päätös perustuu virheellisiin lainkohtiin. Hallinto-oikeuden suhtautuminen on ollut puolueellista ja siten syrjivää. Hallinto-oikeus ei ole selvittänyt asiaa riittävästi eikä käsitellyt asiaa viivytyksettä.
X:n sosiaalitoimen tulisi asiakaskirjauksin osoittaa, miten se on huolehtinut vastuustaan jälkihuollossa olevan nuoren terveydenhoidosta. Vasta tämän jälkeen voidaan arvioida, ovatko nyt kysymyksessä olevat kulut harkinnanvaraisia. X:n sosiaalitoimi ei ole esittänyt selvitystä toimenpiteistä, joihin se on ryhtynyt B:n terveydentilan selvittämiseksi.
X:n sosiaalitoimi tulee velvoittaa toimittamaan asiakaskirjaukset, asiakassuunnitelmat ja niihin liittyvät kirjaukset.
Asiassa tulee ottaa huomioon perustuslain säännökset, Euroopan ihmisoikeussopimus, YK:n lapsen oikeuksia koskeva yleissopimus, lastensuojelulain asiassa merkitykselliset säännökset ja hallintolain säännökset.
A:n oikeudenkäyntikulut on korvattava. Kysymys on viranomaisen virheestä, koska sosiaalitoimi on laiminlyönyt huostaanotetun jälkihuollossa olevan nuoren terveydenhoidon.
X:n kaupungin sosiaali- ja terveystoimi on antanut selityksen, jonka mukaan hallinto-oikeuden päätöstä ei ole syytä muuttaa eikä sosiaali- ja terveystoimea tule velvoittaa korvaamaan A:n oikeudenkäyntikuluja. Selityksessä on esitetty muun ohella seuraavaa:
A:n tytär B oli aikaisemmin saanut perusterveydenhuollon puolelta hoitoa eli muun muassa lääkityksen, jonka vaikutus oli ollut nähtävissä.
B on antanut valituksen ja X:n kaupungin sosiaali- ja terveystoimen selityksen johdosta selityksen, jossa hän on esittänyt muun ohella seuraavaa:
Ensimmäisen sormileikkauksen jälkeen sosiaalitoimi ja jälkihuolto eivät huolehtineet eivätkä avustaneet B:tä mitenkään, vaikka B:llä oli verenmyrkytys.
Sosiaalitoimi ja jälkihuolto eivät kyselleet myöskään syksyllä 2012 sormesta mitään eivätkä seuranneet sen paranemista. Kirurgian erikoislääkärikään ei pystynyt vielä 5.10.2012 varmuudella sanomaan, auttaisiko saatu lääkekuuri. Sosiaalitoimi ei tiennyt lääkityksistä, eikä sormea ollut sosiaalitoimessa nähty.
1. Korkein hallinto-oikeus on tutkinut asian. Vaasan hallinto-oikeuden päätös kumotaan ja poistetaan sekä A:n hallinto-oikeudelle tekemä valitus jätetään tutkimatta. Korkein hallinto-oikeus ottaa asian viivästyksen välttämiseksi välittömästi hallintoriitahakemuksena käsiteltäväkseen. Korkein hallinto-oikeus hylkää hakemuksen.
1.1 Asiaan liittyvät oikeusohjeet
Lastensuojelulain 16 §:n 1 momentin mukaan lastensuojelun järjestämisestä vastaa lapsen tai nuoren kotikunta. Jos se kunta, jossa lapsi tai nuori pääasiallisesti asuu, ei kotikuntalain (201/1994) 2 §:n tai 3 §:n 1 kohdan mukaan ole hänen kotikuntansa, lastensuojelun järjestämisestä vastaa lapsen tai nuoren asuinkunta.
Lastensuojelulain 16 a §:n 1 momentin mukaan lastensuojelun kustannuksista vastaa lapsen kotikunta, ellei muualla laissa toisin säädetä.
Saman pykälän 3 momentin mukaan lapsen sijaishuollon kustannuksista vastaa se kunta, jossa lapsen sijaishuollon järjestämisen tarve on syntynyt. Jälkihuollon kustannuksista vastaa se kunta, joka on vastannut sijaishuollon kustannuksista.
Lastensuojelulain 16 b §:n 1 momentin mukaan kunnan, jossa lapsi tai nuori on avohuollon tukitoimena tai sijaishuoltoon sijoitettuna taikka jälkihuollossa (sijoituskunta), on järjestettävä yhteistyössä 16 §:n 1 momentin tai 17 §:n mukaan vastuussa olevan kunnan (sijoittajakunta) kanssa lapselle tai nuorelle hänen huollon tai hoidon tarpeensa edellyttämät palvelut ja tukitoimet. Järjestetyistä palveluista ja tukitoimista aiheutuneet kustannukset sijoituskunta on oikeutettu perimään sijoittajakunnalta.
Saman pykälän 2 momentin mukaan sijoituskunnan velvollisuudesta järjestää edellä 1 momentissa tarkoitetussa tilanteessa avohuollon tukitoimena tai sijaishuoltoon sijoitetun taikka jälkihuollossa olevan lapsen tai nuoren tarvitsemat terveydenhuollon palvelut sekä terveydenhuollon palveluista aiheutuvien kustannusten korvaamisesta säädetään terveydenhuoltolain (1326/2010) 69 §:ssä.
Lastensuojelulain 76 §:n 1 momentin mukaan kunnan on järjestettävä jälkihuolto lapsen tai nuoren tuen tarpeisiin perustuva 30 §:n 4 momentin mukainen asiakassuunnitelma huomioon ottaen tukemalla lasta tai nuorta sekä hänen vanhempiaan ja huoltajiaan sekä henkilöä, jonka hoidossa ja kasvatuksessa lapsi tai nuori on, siten kuin tämän lain avohuollon tukitoimia koskevassa 7 luvussa, perhehoitajien tukemista huollon siirron jälkeen koskevassa 46 §:n 2 momentissa, ihmissuhteita ja yhteydenpitoa koskevassa 54 §:ssä sekä tässä luvussa säädetään.
Lastensuojelulain 90 §:n 1 momentissa on säädetty, mihin lastensuojelulain nojalla tehtyyn päätökseen saa hakea muutosta valittamalla hallinto-oikeuteen. Pykälän 3 momentin (88/2010) mukaan, ellei lastensuojelulaissa toisin säädetä, sovelletaan muutoksenhakuun muutoin, mitä sosiaalihuoltolaissa ja hallintolainkäyttölaissa säädetään.
Lastensuojelulain 92 §:n 1 momentissa on säädetty siitä, mihin mainitun lain nojalla annettuun hallinto-oikeuden päätökseen saa hakea muutosta valittamalla korkeimpaan hallinto-oikeuteen.
Terveydenhuoltolain 69 §:n (1326/2010) 1 momentin mukaan, jos lapsi tai nuori on sijoitettu lastensuojelulain (417/2007) perusteella kotikuntansa ulkopuolelle, on lastensuojelulain 16 b §:ssä tarkoitetun sijoituskunnan tai sen sairaanhoitopiirin, johon sijoituskunta kuuluu, järjestettävä lapselle tai nuorelle hänen tarvitsemansa terveydenhuollon palvelut. Palvelut on järjestettävä yhteistyössä lastensuojelulain 16 tai 17 §:n mukaan vastuussa olevan kunnan (sijoittajakunta) kanssa.
Saman pykälän 2 momentin mukaan järjestettäessä terveydenhuollon palveluja lastensuojelun asiakkaana olevalle perheelle, hoitoon pääsy on järjestettävä 51–53 §:ssä tarkoitettujen hoitoon pääsyä koskevien säännösten mukaisesti ottaen huomioon, mitä lastensuojelulaissa säädetään perheen oikeudesta saada palveluja.
Saman pykälän 3 momentin mukaan, jos sijoituskunta tai sairaanhoitopiirin kuntayhtymä on järjestänyt 1 momentissa tarkoitettuja palveluja, on sijoittajakunnan tai sen sairaanhoitopiirin, johon sijoittajakunta kuuluu, suoritettava hoidon järjestäjälle aiheutuneita kustannuksia vastaava korvaus. Korvaus saa olla enintään palvelun tuottamisesta aiheutuvien kustannusten suuruinen. Korvauksesta vähennetään hoidosta suoritettu maksu ja muut toimintatulot.
Hallintolainkäyttölain 69 §:n 1 momentin mukaan julkisoikeudellista maksuvelvollisuutta tai muuta julkisoikeudellisesta oikeussuhteesta aiheutuvaa velvollisuutta tai oikeutta koskevan riidan samoin kuin hallintosopimusta koskevan riidan, johon haetaan viranomaisen ratkaisua muuten kuin muutoksenhakuteitse (hallintoriita-asia), käsittelee hallinto-oikeus. Pykälän 2 momentin mukaan hakemus, jolla hallintoriita pannaan vireille, on toimitettava hallinto-oikeudelle. Hakemuskirjelmässä on mainittava toimenpide, jota vaaditaan, sekä vaatimuksen perusteet.
Hallintolainkäyttölain 70 §:n 1 momentin mukaan, jos vaatimus kohdistuu valtioon, kuntaan tai muuhun julkisoikeudelliseen oikeushenkilöön, asian käsittelee se hallinto-oikeus, jonka tuomiopiirissä tällaisen oikeushenkilön puhevaltaa käyttävän viranomaisen tai toimielimen toimipaikka sijaitsee.
Hallinto-oikeuksien tuomiopiireihin liittyvät oikeusohjeet asian tullessa vireille hallinto-oikeudessa
Hallinto-oikeuslain 2 §:n (430/1999) mukaan hallinto-oikeuksien tuomiopiireistä säädetään valtioneuvoston päätöksellä.
Hallinto-oikeuksien tuomiopiireistä annetun valtioneuvoston päätöksen (490/1999) 1 §:n mukaan Vaasan hallinto-oikeuden tuomiopiiriin kuuluu muun ohella Keski-Pohjanmaan maakunta (5 kohta) ja Rovaniemen hallinto-oikeuden tuomiopiiriin Lapin maakunta (8 kohta).
Maakunnista annetun valtioneuvoston päätöksen (799/2009) 1 §:n mukaan Keski-Pohjanmaan maakunnan alueeseen kuuluu muun ohella X:n kaupunki ja Lapin maakunnan alueeseen muun ohella Y:n kaupunki.
B oli Vaasan hallinto-oikeuden päätöksellä 8.1.2010 otettu X:n sosiaali- ja terveyslautakunnan huostaan ja sijoitettu sijaishuoltoon Z:n kunnassa sijaitsevaan nuorisokotiin. Hänen huostassapitonsa oli lopetettu 1.3.2012. X:n sosiaali- ja terveyslautakunnan päätöksen 6.2.2013 mukaan B on asunut Y:n kaupungissa, ja hänelle on järjestetty X:n lastensuojelun toimesta jälkihuoltoa. Väestötietojärjestelmästä saatavan tiedon mukaan B:n kotikunta on 17.12.2008–16.2.2014 ollut Y.
A on tyttärensä B:n ollessa X:n lastensuojelun toimesta järjestetyssä jälkihuollossa ja asuessa Y:n kaupungissa maksanut syksyllä 2012 tämän yksityisellä lääkärillä käynnistä aiheutuneet terveydenhoitokulut. A on jälkikäteen vaatinut X:n kaupungin sosiaalitoimelta, että se korvaa hänelle nämä terveydenhoitokulut.
Esillä olevassa asiassa on ensin ratkaistava, haetaanko tässä jälkihuollossa olevan lapsen terveydenhoitokulujen korvausta koskevassa asiassa oikaisuvaatimuksen hylkäävään päätökseen muutosta valituksella hallinto-oikeuteen vai onko mainittua päätöstä pidettävä oikeudelliselta luonteeltaan viranomaisen kannanottona ja siten korvauksen hakijaan nähden oikeudellisesti sitomattomana, jolloin asiassa käytettävä oikeussuojakeino on valituksen sijasta hallintoriitahakemuksen tekeminen hallinto-oikeudelle.
Korkein hallinto-oikeus katsoo, että asiassa ei ole kysymys lastensuojelulaissa tarkoitetun jälkihuollon kustannusten korvaamisesta eikä jälkihuollon sisällöstä vaan jälkihuollossa olevan lapsen vanhemman hankkimien terveydenhuollon palvelujen käyttämisestä aiheutuneiden lapsen terveydenhoitokulujen korvaamisesta. Korkein hallinto-oikeus toteaa, että lastensuojelulaissa ei ole erikseen säädetty jälkihuollossa olevan lapsen vanhemman ja lapsen jälkihuollosta vastaavan kunnan välisestä lapsen terveydenhoitokulujen jälkikäteisen korvausasian ratkaisemisesta.
Korkein hallinto-oikeus katsoo lisäksi, että X:n sosiaali- ja terveyslautakunta ei ole voinut A:ta oikeudellisesti sitovalla tavalla päättää hylätä A:n vaatimusta korvata nyt kysymyksessä olevia B:n terveydenhoitokuluja jälkikäteisesti A:lle. X:n sosiaali- ja terveyslautakunnan on näin ollen katsottava päätöksessään ainoastaan esittäneen kannanottonsa asiassa.
Edellä todettu huomioon ottaen A:n X:n kaupungin sosiaalitoimeen kohdistamassa vaatimuksessa B:n terveydenhoitokulujen korvaamisesta on kysymys sellaisesta julkisoikeudellista maksuvelvollisuutta koskevasta riidasta, joka on hallintolainkäyttölain 69 §:n 1 momentin nojalla käsiteltävä hallintoriita-asiana.
Vaasan hallinto-oikeuden ei tämän vuoksi olisi tullut käsitellä asiaa valituksena X:n sosiaali- ja terveyslautakunnan päätöksestä. Vaasan hallinto-oikeuden päätös tulee siten kumota ja poistaa sekä A:n Vaasan hallinto-oikeudelle tekemä valitus jättää tutkimatta. Enemmän viivästyksen välttämiseksi asiaa ei kuitenkaan enää ole syytä siirtää asiassa alueellisesti toimivaltaiselle hallinto-oikeudelle hallintoriitana käsiteltäväksi, vaan korkein hallinto-oikeus ottaa asian välittömästi käsiteltäväkseen.
Asian käsittely hallintoriita-asiana korkeimmassa hallinto-oikeudessa
Lastensuojelulain 16 b §:n 2 momentin ja terveydenhuoltolain 69 §:n perusteella lapsen sijoituskunnan tai sen sairaanhoitopiirin, johon sijoituskunta kuuluu, on järjestettävä lapselle hänen tarvitsemansa terveydenhuollon palvelut yhteistyössä sijoittajakunnan kanssa.
Esillä olevassa asiassa B on X:n kaupungin toimesta järjestetyssä jälkihuollossa ollessaan asunut Y:n kaupungissa, joka on ollut lastensuojelulain 16 b §:ssä tarkoitettu sijoituskunta. Y:n tai sen sairaanhoitopiirin, johon Y kuuluu, olisi siten tullut järjestää hänen tarvitsemansa terveydenhuollon palvelut, joista syntyneiden kustannusten korvaamisesta X:n kaupunki olisi sijoittajakuntana ollut vastuussa Y:lle.
A on vaatinut X:n kaupungin sosiaalitointa korvaamaan kysymyksessä olevat terveydenhoitokulut. Vaatimus on edellä todettu huomioon ottaen kohdistettu väärään kuntaan. Asiaa ei tältä osin anna aihetta arvioida toisin se, mitä sijoittajakunnan tai sen sairaanhoitopiirin, johon se kuuluu, korvausvastuusta sijoituskunnan tai sen sairaanhoitopiirin, johon se kuuluu, järjestämistä terveydenhuollon palveluista on niiden välisessä suhteessa säädetty.
Edellä mainituilla perusteilla A:n hallintoriitana käsiteltävä hakemus on hylättävä.
Asian ovat ratkaisseet presidentti Pekka Vihervuori sekä oikeusneuvokset Niilo Jääskinen, Eija Siitari, Alice Guimaraes-Purokoski, Outi Suviranta, Taina Pyysaari, Maarit Lindroos ja Kirsti Kurki-Suonio. Asian esittelijä Annina Nieminen.
Äänestyslausunnot ja esittelijän eriävä mielipide
Eri mieltä olleen oikeusneuvos Kirsti Kurki-Suonion äänestyslausunto:
”Kumoan ja poistan hallinto-oikeuden päätöksen. Enemmän viivästyksen välttämiseksi otan A:n hallinto-oikeuteen tekemän valituksen välittömästi käsiteltäväksi. Enemmistön ratkaisu huomioon ottaen en voi lausua valituksesta enemmälti.
Velvollisena lausumaan oikeudenkäyntikuluja koskevasta vaatimuksesta enemmistön pääasiaratkaisun pohjalta olen niiden osalta samalla kannalla kuin enemmistö.
B on aiemmin ollut otettuna X:n sosiaalihuollosta vastaavan toimielimen huostaan. Nyt kysymyksessä olevan terveydenhuoltokulun syntymisen ajankohtana vuonna 2012 X:n sosiaali- ja terveyslautakunta on järjestänyt B:lle jälkihuoltoa. B:n äiti A on tämän jälkihuoltovelvollisuuden perusteella vaatinut, että X:n sosiaali- ja terveyslautakunta korvaa hänelle yksityisellä lääkärillä käynnistä aiheutuneet kustannukset.
Katson, että kysymyksessä oleva A:n vaatimus terveydenhoitokulujen korvaamisesta on koskenut muutoksenhakua viranomaispäätökseen, jolla on päätetty lastensuojelulain 76 §:n ja 36 §:n mukaisen jälkihuollon sisällöstä. Näin ollen asia on tullut käsitellä hallinto-oikeudessa X:n sosiaali- ja terveyslautakunnan päätöstä 6.2.2013 koskevana hallintovalituksena, kuten hallinto-oikeus on tehnyt.
Hallinto-oikeuslain 7 §:n 1 momentin 1 kohdan ja lastensuojelulain 3 §:n perusteella lastensuojelulain 76 §:ssä tarkoitettujen asioiden käsittelyyn ja ratkaisemiseen osallistuu hallinto-oikeudessa asiantuntijajäsen. Koska hallinto-oikeus on käsitellyt ja ratkaissut esillä olevan asian muussa kokoonpanossa, sen päätös on kumottava ja poistettava. Katson, että enemmän viivytyksen välttämiseksi asiaa ei kuitenkaan olisi syytä palauttaa hallinto-oikeudelle uudelleen toimivaltaisessa kokoonpanossa käsiteltäväksi ja ratkaistavaksi, vaan A:n hallinto-oikeudelle tekemä valitus tulisi ratkaista suoraan korkeimmassa hallinto-oikeudessa.”
Eri mieltä olleen oikeusneuvos Taina Pyysaaren äänestyslausunto, johon oikeusneuvos Outi Suviranta yhtyi:
”Kumoan ja poistan hallinto-oikeuden päätöksen. Enemmän viivästyksen välttämiseksi otan A:n hallinto-oikeuteen tekemän valituksen välittömästi käsiteltäväksi. Enemmistön ratkaisu huomioon ottaen en lausu valituksesta enemmälti.
B on aiemmin ollut otettuna X:n sosiaalihuollosta vastaavan toimielimen huostaan. Nyt kysymyksessä olevan terveydenhuoltokulun syntymisen ajankohtana vuonna 2012 X:n sosiaali- ja terveyslautakunta on järjestänyt B:lle jälkihuoltoa. B:n äiti A on tämän jälkihuoltovelvollisuuden perusteella vaatinut, että X:n sosiaali- ja terveyslautakunta korvaa hänelle yksityisellä lääkärillä käynnistä aiheutuneet kustannukset. A:n vaatimus perustuu ennen kaikkea siihen, ettei X:n sosiaali- ja terveyslautakunta ole täyttänyt sille jälkihuoltoon liittyvänä kuuluvaa velvollisuuttaan huolehtia lapsen viemisestä lääkäriin.
Ottaen huomioon A:n vaatimuksen perusteet katson, että A:n vaatimus terveydenhoitokulujen korvaamisesta on ollut ratkaistavissa viranomaispäätöksellä, joka koskee lastensuojelulain 76 §:n ja 36 §:n mukaista jälkihuollon sisältöä. Näin ollen asia on tullut käsitellä hallinto-oikeudessa X:n sosiaali- ja terveyslautakunnan päätöstä 6.2.2013 koskevana hallintovalituksena, kuten hallinto-oikeus on tehnyt.
Kysymys ei ole minusta siitä, että A vaatisi sen perusteettoman edun palauttamista, jonka terveydenhuollon järjestämisestä vastuussa oleva kunta olisi saanut vanhemman kustannuksella. Lisäksi huomioon ottaen lastensuojelulain säännökset sijoittajakunnan ja sijoituskunnan välisestä kustannusvastuun jaosta myös mainittu perusteetonta etua koskeva vaatimus olisi ollut kohdistettavissa X:n kaupunkiin.
En myöskään katso, että A:n vaatimusta olisi pidettävä yleisen tuomioistuimen toimivaltaan kuuluvana vahingonkorvausvaatimuksena, joka perustuisi X:n lastensuojeluviranomaisten taikka terveydenhuoltopalvelujen järjestämisestä Z:n kunnassa tai Y:n kuapungissa vastaavien viranomaisten laiminlyöntiin, vaikka A perustelee vaatimustaan myös erilaisilla viranomaisten laiminlyönneillä.
Kuitenkin hallinto-oikeuslain 7 §:n 1 momentin 1 kohdan ja lastensuojelulain 3 §:n perusteella lastensuojelulain 76 §:ssä tarkoitettujen asioiden käsittelyyn ja ratkaisemiseen osallistuu hallinto-oikeudessa asiantuntijajäsen. Koska hallinto-oikeus on käsitellyt ja ratkaissut esillä olevan asian muussa kokoonpanossa, sen päätös on kumottava ja poistettava. Katson, että enemmän viivytyksen välttämiseksi asiaa ei kuitenkaan olisi syytä palauttaa hallinto-oikeudelle uudelleen toimivaltaisessa kokoonpanossa käsiteltäväksi ja ratkaistavaksi, vaan A:n hallinto-oikeudelle tekemä valitus tulisi ratkaista suoraan korkeimmassa hallinto-oikeudessa.”
Asian esittelijän Annina Niemisen esitys asian ratkaisemiseksi oli samansisältöinen kuin oikeusneuvos Taina Pyysaaren äänestyslausunto.

matches:
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1


Mikkelin kaupungin Asumisen ja toimintaympäristön ylläpitämät uimarannat uimakaudella 2019 | Mikkeli
Kokous 19.3.2019
Mikkelin kaupungin Asumisen ja toimintaympäristön ylläpitämät uimarannat uimakaudella 2019
Kaupunkiympäristölautakunta, kokous 19.3.2019
§ 43 Mikkelin kaupungin Asumisen ja toimintaympäristön ylläpitämät uimarannat uimakaudella 2019
MliDno-2019-640
Marko Vuorinen, kaupunginpuutarhuri, marko.vuorinen@mikkeli.fi
Mikkelin kaupungin asumisen ja toimintaympäristön palvelualue on ylläpitänyt vanhan Mikkelin alueen ulkopuolella sijaitsevia uimarantoja vuodesta 2001 alkaen. Mikkelin kaupungin liikuntapalvelut ylläpitävät vanhan Mikkelin alueen uimarannat (9 kpl).
Tällä hetkellä asumisen ja toimintaympäristön ylläpitämiä uimarantoja on 20 kpl. Em. uimarannoista Orijärven uimaranta on ns. EU uimaranta, mikä tarkoittaa sitä, että siellä odotetaan käyvän uimakauden (15.6-31.8) aikana vähintään sata (100) uimaria päivässä. Muut uimarannat ovat pieniä yleisiä uimarantoja.
Orijärvellä sijaitsevan Kihlin uimarannalle on rakennettu uusi uimakoppi ja kompostikäymälä. Ristiinan uimalan laituria on korjattu tekemällä laiturille uusi kansi. Haukivuorella sataman ja Pitkähiekan uimarannan vesikasvillisuutta on poistettu ja rantapenkkaa muotoiltu syksyllä 2018.
Uimapaikkaverkkoesitys on laajuudeltaan vuodelle 2019 sama kuin oli vuonna 2018. Asumisen ja toimintaympäristön yleisillä uimarannoilla on sama palvelutaso kuin vuonna 2018.
Kaupunkiympäristölautakunta hyväksyy vuonna 2019 ylläpidettävät yleiset uimarannat liitteen mukaisesti ja toimittaa sen edelleen Mikkelin seudun ympäristölautakunnalle, joka vuosittain laatii luettelon virallisesti ylläpidettävistä uimarannoista.
Liite Kyltk Uimapaikat 8.3.2019.pdf (pdf, 1003 kt)
Viranomainen, jolle oikaisuvaatimus tehdään, on Mikkelin kaupunki/Kaupunkiympäristölautakunta
§ 39 Kokouksen laillisuus ja päätösvaltaisuus
§ 40 Pöytäkirjan tarkastus
§ 41 Ilmoitusasiat
§ 44 Wc:n hankkiminen Rantapuistoon
§ 45 Mikkelin kaupungin rakennusten kiinteistöjenhoidon urakan option käyttöönotto ajalle
§ 46 Tontin 491-21-10-5 myyminen / Asunto Oy Siekkilän Sato
§ 47 Tontin 491-6-4-4 myyminen / Asunto-osakeyhtiö Mikkelin Säästötalo
§ 48 Tontin 491-6-4-2 myyminen / Asunto Oy Mikkelin Sammonkatu 26
§ 49 Jyväskyläntien risteysalueen asemakaavamuutoksen aiesopimukset
§ 50 Valtuustoaloite vuoropysäköintikiellosta
§ 51 Valtuustoaloite: Mikkelistä HINKU-kunta
§ 52 Kuntalaisaloitteet kevät 2019, Asumisen ja toimintaympäristön palvelualue


text:
Laki valtion paikallishallinnon kehittämisen… 126/1992 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1992 › 126/1992
126/1992
Annettu Helsingissä 14 päivänä helmikuuta 1992
Lakia sovelletaan poliisitoimen, syyttäjäntoimen, ulosottotoimen ja yleishallintotehtävien sekä, sen mukaan kuin erikseen säädetään, muiden valtion paikallishallintotehtävien järjestämiseen.
Palveluja ja kansalaisten oikeusturvaa parannettaessa on otettava varteen, mitä hallitusmuodon 14 §:ssä on säädetty ja mitä saamenkielisten palvelujen ja oikeusturvan tasapuoliseksi järjestämiseksi on tarpeen.
Valtion paikallishallinto järjestetään kihlakunnittain. Läänin alue jaetaan kihlakuntiin kuntien rajoja noudattaen. Jaosta päättää valtioneuvosto. Sisäasiainministeriö pyytää jaosta esitykset lääninhallituksilta. Lääninhallituksen on ennen esityksen tekemistä kuultava asianomaisia kuntia.
Kihlakunnassa on joko kihlakunnanvirasto tai erillisiä virastoja sen mukaan kun valtioneuvosto päättää. Erilliset virastot voidaan perustaa sellaisiin kihlakuntiin, joihin kuuluvassa suuressa kaupungissa on erilliset virastot tämän lain tullessa voimaan, sekä erityisestä syystä myös muihin niihin rinnastettaviin kihlakuntiin.
Kihlakunnanvirastossa on toiminnallisesti mahdollisimman itsenäistä päätösvaltaa käyttävät poliisi-, syyttäjä- ja ulosottoyksikkö sekä tarvittavat muut yksiköt. Kihlakunnan erilliset virastot hoitavat vastaavia tehtäväalueita.
Palvelujen saatavuuden turvaamiseksi virastoilla voi olla palvelutoimistoja. Lääninhallitus päättää asianomaisia kuntia kuultuaan palvelutoimistojen määrästä ja sijaintipaikasta.
Kihlakunnanviraston yksikkö tai kihlakunnan erillinen virasto voidaan määrätä hoitamaan tehtäviä myös toisen kihlakunnan alueella tai virastot voidaan määrätä hoitamaan tehtäviä yhteistoiminnassa keskenään siten kuin siitä erikseen säädetään.
Kihlakunnanvirasto on lääninhallituksen ja sisäasiainministeriön alainen ja erilliset virastot ovat asianomaisen ministeriön alaisia, jollei toisin ole säädetty.
Kihlakunnanviraston yksiköt ja kihlakunnan erilliset virastot ovat toiminnallisesti asianomaisen ministeriön ja, milloin niin on säädetty, muun viranomaisen alaisia.
Tarkemmat säännökset kihlakunnanvirastosta annetaan tarvittaessa asetuksella. Kihlakunnan erillisistä virastoista säädetään erikseen.
Hallituksen esitys 154/91
Hallintovaliok. miet. 13/91
Helsingissä 14 päivänä helmikuuta 1992
1 § 2 § 3 § 4 § 5 § 6 § 7 § 8 § 9 §

matches:
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8
§ 9


text:
Menettelylliset määräajat - Bulgaria
1 Erityyppiset määräajat, joita sovelletaan siviiliasioita koskevien menettelyjen yhteydessä
2 Luettelo päivistä, jotka eivät ole 3. kesäkuuta 1971 annetussa asetuksessa (ETY, EURATOM) N:o 1182/71 tarkoitettuja työpäiviä
3 Mitä yleisiä sääntöjä sovelletaan erilaisten siviilimenettelyjen määräaikoihin?
4 Kun teko tai virallinen toimi on suoritettava tietyn ajanjakson aikana, milloin ajanjakso alkaa?
5 Voiko määräajan kulumisen aloittavaan hetkeen vaikuttaa tai sitä muuttaa se tapa, jolla asiakirjat lähetetään tai annetaan tiedoksi (henkilökohtaisesti haastemiehen välityksellä tai postitse)?
6 Kun määräajan kuluminen alkaa jostakin tapahtumasta, lasketaanko määräaikaan mukaan päivä, jona tapahtuma ilmenee?
7 Kun määräaika on ilmaistu päivissä, tarkoittaako ilmoitettu päivien lukumäärä kalenteripäiviä vai työpäiviä?
8 Entä jos määräaika on ilmaistu viikoissa, kuukausissa tai vuosissa?
9 Milloin viikoissa, kuukausissa tai vuosissa ilmaistu määräaika päättyy?
10 Jos määräaika päättyy lauantaina, sunnuntaina tai yleisenä vapaapäivänä, pidennetäänkö sitä seuraavaan työpäivään?
11 Onko olemassa tilanteita, joissa määräaikaa pidennetään? Millä edellytyksillä määräaikaan voi saada pidennyksen?
12 Mitä määräaikaa sovelletaan muutoksenhakuun?
13 Voivatko tuomioistuimet muuttaa määräaikaa, erityisesti paikalletulolle asetettua määräaikaa, tai asettaa erityisen määräpäivän paikalletuloa varten?
14 Jos sellainen asiakirja, joka on osoitettu asuinpaikkansa vuoksi määräajan pidennykseen oikeutetulle asianosaiselle, annetaan tiedoksi hänelle sellaisessa paikassa, jossa asuvilla ei ole oikeutta määräajan pidennykseen, menettääkö kyseinen asianosainen oikeutensa määräajan pidennykseen?
15 Mitä seuraamuksia aiheutuu, jos määräaikoja ei noudateta?
16 Jos määräaika ylitetään, mitä oikeuskeinoja niitä noudattamatta jättäneillä asianosaisilla on käytettävissään?
A) Oikeutta subjektiivisten aineellisten oikeuksien oikeussuojaan sääntelevät laissa määritellyt vanhentumisajat ja preklusiiviset määräajat.
Vanhentumisajalla tarkoitetaan ajanjaksoa, jonka aikana subjektiivisen oikeuden haltija on passiivinen ja jonka päätyttyä hän ei enää voi hakea oikeussuojaa kyseiselle oikeudelle. Vanhentumisajan päätyttyä vanhenee aineellisen oikeuden lisäksi siihen liittyvä kanneoikeus ja täytäntöönpano-oikeus. Vanhentumisaikaa ei sovelleta automaattisesti vaan ainoastaan sen jälkeen, kun velallinen esittää vastalauseen toimivaltaiselle tuomioistuimelle tai ulosottomiehelle.
Vanhentumisaikojen kestoa, keskeytymistä ja katkeamista koskevat säännöt vahvistetaan velvoitteita ja sopimuksia koskevassa laissa. Jos vaatimuksiin ei sovelleta erityisiä määräaikoja, niitä koskee yleinen viiden vuoden vanhentumisaika (velvoitteita ja sopimuksia koskevan lain 110 §).
Seuraavaan kolmeen vaatimustyyppiin sovelletaan kolmen vuoden vanhentumisaikaa (velvoitteita ja sopimuksia koskevan lain 111 §):
korvausvaatimukset, joihin ei sovelleta muuta vanhentumisaikaa
korvausvaatimukset, jotka johtuvat sopimusvelvoitteiden laiminlyönnistä
vuokra- ja korkovaatimukset sekä muut määräaikaismaksuja koskevat vaatimukset.
Kolmen vuoden vanhentumisaikaa sovelletaan myös oikeuteen pyytää sopimusten lakisääteistä mitätöintiä, jos sopimus on tehty virheellisesti tai petoksen tai uhan seurauksena tai jos sopimuksen on tehnyt vajaavaltainen henkilö tai hänen edustajansa siten, että tekemisen olennaiset vaatimukset eivät täyty.
Yhden vuoden vanhentumisaikaa sovelletaan oikeuteen pyytää sopimuksen lakisääteistä mitätöintiä, jos sopimus on tehty poikkeuksellisen tarpeen tai selvästi epäedullisten olosuhteiden vuoksi (velvoitteita ja sopimuksia koskevan lain 33 §).
Kuuden kuukauden vanhentumisaikaa sovelletaan vaatimuksiin, jotka koskevat irtaimiston myynnissä havaittua virhettä tai valmistussopimuksen vastaista puutteellista työtä, lukuun ottamatta rakennusurakoita, joissa vaatimus vanhenee yleisen viiden vuoden määräajan päätyttyä (velvoitteita ja sopimuksia koskevan lain 265 §).
Vanhentumisaika alkaa kanneoikeuden alkamishetkellä, joka riippuu asianomaisen aineellisen oikeuden luonteesta. Tämä voi olla esimerkiksi ajankohta, jolloin sopimusvelvoite on tullut maksettavaksi, laiminlyönnin tekoajankohta, rikkomuksen tekijän tunnistamisajankohta tai reklamaatioasiassa tavaran luovutusajankohta.
Vanhentumisaikaa ei voi lyhentää tai pidentää osapuolten suostumuksella.
Vanhentumisaika voi keskeytyä ja katketa.
Vanhentumisajan kuluminen keskeytyy tapauksissa, jotka määritetään tyhjentävästi velvoitteita ja sopimuksia koskevan lain 115 §:ssä:
lasten ja vanhempien välinen asia, jossa vanhemmat käyttävät vanhempainoikeuksiaan
holhouksen tai edunvalvonnan alaisten henkilöiden sekä heidän holhoojiensa tai edunvalvojiensa välinen asia, kun kyseinen holhous- tai edunvalvontasuhde on voimassa
puolisoiden välinen asia
henkilöiden, joiden omaisuus on lain tai tuomioistuimen päätöksen nojalla asetettu pesänhoitajan hallintoon, vaatimukset pesänhoitajaa vastaan, kun kyseinen pesänhallinta on voimassa
oikeushenkilöiden korvausvaatimukset johtohenkilöitään vastaan, kun kyseiset johtohenkilöt ovat tehtävässään
alaikäisten ja holhouksenalaisten henkilöiden vaatimukset ajanjaksona, jolloin heillä ei ole laillista edustajaa tai edunvalvojaa, ja kuusi kuukautta tällaisen edustajan tai edunvalvojan nimittämisen tai holhoussuhteen päättymisen jälkeen
vaatimusta koskevien menettelyjen ollessa käynnissä.
Näissä tapauksissa osapuoli on lain mukaan väliaikaisesti vailla kanneoikeutta. Vanhentumisaika, joka on kulunut sen keskeytymiseen saakka, pysyy voimassa ja jatkaa kulumistaan sen jälkeen, kun keskeytymisen aiheuttanut olosuhde on päättynyt.
Vanhentumisaika katkeaa seuraavissa tapauksissa:
velallinen tunnustaa vaatimuksen
esitetään vaatimus tai vastalause tai pyydetään sovittelua; jos vaatimus tai vastalause hylätään, vanhentumisajan ei katsota katkenneen
esitetään vaatimus maksukyvyttömyysmenettelyssä
ryhdytään täytäntöönpanotoimiin.
Näissä tapauksissa ajanjakso, joka on kulunut kanneoikeuden alkamishetkestä vanhentumisen katkeamiseen saakka, menettää oikeudellisen merkityksensä ja uusi vanhentumisaika alkaa kulua. Jos katkeaminen johtuu vaatimuksesta tai vastustuksesta, laissa säädetään myös toisesta tärkeästä seurauksesta: katkeamisen jälkeen alkava uusi vanhentumisaika on aina viisi vuotta.
Preklusiivisilla määräajoilla tarkoitetaan ajanjaksoa, jonka päättyessä itse aineelliset oikeudet raukeavat. Nämä määräajat alkavat kulua subjektiivisen oikeuden alkamishetkestä eikä kanneoikeuden alkamishetkestä.
Preklusiiviset määräajat eivät voi keskeytyä tai katketa vanhentumisaikojen tavoin.
Tuomioistuin tai ulosottomies soveltaa niitä viran puolesta, mikäli velallinen ei esitä vastalausetta.
Näitä määräaikoja ovat esimerkiksi seuraavat: kolmen kuukauden määräaika, jonka kuluessa pantinsaaja tai kiinnityksenhaltija voi vastustaa sitä, että vakuutuskorvaus maksetaan hänen itsensä sijaan tavaran omistajalle; kahden kuukauden määräaika, jonka kuluessa yhteisomistuksessa olevan tavaran omistaja voi nostaa kanteen kyseisen tavaran ostamisesta, jos toinen tavaran omistaja on myynyt osuutensa kolmannelle osapuolelle; yhden vuoden määräaika, jonka kuluessa voidaan nostaa kanne lahjoituksen peruuttamiseksi.
B) Määräajat, joiden kuluessa osapuolten ja tuomioistuimen on suoritettava tiettyjä prosessitoimia kannemenettelyissä ja täytäntöönpanomenettelyissä, vahvistetaan siviiliprosessilaissa (Grazhdanski protsesualen kodeks). Määräajat, jotka koskevat prosessitoimia maksukyvyttömyysmenettelyssä, vahvistetaan kauppalaissa (Targovski zakon).
Jos osapuolet eivät noudata määräaikaa, oikeus asianomaisen prosessitoimen suorittamiseen menetetään. Jos tuomioistuin ei noudata määräaikaa, se voi kuitenkin suorittaa prosessitoimen myöhemmin, koska tuomioistuimella on siihen aina oikeus.
Osapuolten suorittamiin prosessitoimiin sovelletaan lainsäädännössä vahvistettuja tai tuomioistuimen vahvistamia määräaikoja.
Lainsäädännössä vahvistetaan muun muassa seuraavat määräajat:
määräaika, jonka kuluessa vaatimuskirjelmän sääntöjenvastaisuudet on korjattava; tämä yhden viikon määräaika alkaa vaatimuskirjelmän tiedoksiannosta osapuolelle (siviiliprosessilain 129 §:n 2 momentti)
määräaika, jonka kuluessa vastaajan on vastattava vaatimukseen, jonka kuluessa voidaan täsmentää todisteita, kyseenalaistaa vaatimuskirjelmässä esitettyjen todisteiden todenmukaisuus, esittää vastavaatimus, tuoda esiin kolmansia osapuolia (avunantajia) ja nostaa kanne niitä vastaan sekä vastustaa asian käsittelyä koskevaa tuomioistuimen menettelyä. Määräaika alkaa kulua siitä, kun vastaaja vastaanottaa jäljennöksen vaatimuskirjelmästä, ja sen pituus on yksi kuukausi tai kaksi viikkoa riippuen siitä, onko kyseessä yleinen menettely vai erityinen vaatimusmenettely (siviiliprosessilain 131, 133 ja 367 §)
määräaika, jonka kuluessa kantaja voi esittää ylimääräisen vaatimuskirjelmän kauppaoikeuden alan riita-asioissa; tämä kahden viikon määräaika alkaa vastaajan vastauksen vastaanottamisesta (siviiliprosessilain 372 §)
määräaika, jonka kuluessa vastaaja voi vastata ylimääräiseen vaatimuskirjelmään kauppaoikeuden alan riita-asioissa; tämä kahden viikon määräaika alkaa ylimääräisen vaatimuskirjelmän vastaanottamisesta (siviiliprosessilain 373 §)
määräaika, jonka kuluessa tuomioistuimen päätökseen voidaan hakea muutosta; tämä kahden viikon määräaika alkaa päätöksen tiedoksiannosta osapuolelle (siviiliprosessilain 259 §)
määräaika, jonka kuluessa vastapuoli voi vastata muutoksenhakuun ja toimittaa vastavalituksen; tämä kahden viikon määräaika alkaa siitä, kun vastapuoli on saanut jäljennöksen muutoksenhausta (siviiliprosessilain 263 §)
määräaika, jonka kuluessa tuomioistuimen päätökseen voi hakea muutosta ylemmässä oikeusasteessa (kassaatiovalitus); tämä kuukauden määräaika alkaa siitä, kun päätös annetaan tiedoksi osapuolelle (siviiliprosessilain 283 §)
määräaika, jonka kuluessa tuomioistuimen määräykseen voi hakea muutosta; tämä viikon määräaika alkaa siitä, kun määräys annetaan tiedoksi osapuolelle, ja jos määräys on annettu tuomioistuinkäsittelyssä osapuolen läsnä ollessa, määräaika alkaa käsittelyn päivämäärästä (siviiliprosessilain 275 §)
määräaika, jonka kuluessa on mahdollista vaatia täytäntöönpannun päätöksen peruuttamista; tämä kolmen kuukauden määräaika alkaa siitä, kun peruutuksen syy ilmenee (siviiliprosessilain 305 §)
määräaika, jonka kuluessa osapuoli voi pyytää tuomarin erottamista; tämä on tehtävä ensimmäisessä käsittelyssä sen jälkeen, kun erottamisen syy ilmeni tai kun osapuoli sai siitä tiedon (siviiliprosessilain 23 §)
määräaika, jonka kuluessa osapuoli voi esittää vastalauseen aineellisen toimivallan puuttumisen johdosta; tämä on mahdollista toisen oikeusasteen menettelyn päättymiseen saakka (siviiliprosessilain 119 §)
määräaika, jonka kuluessa osapuoli voi esittää vastalauseen sellaisen paikallisen toimivallan puuttumisen johdosta, joka määräytyy kiinteän omaisuuden sijainnin perusteella; tämä on mahdollista ensimmäisen oikeusasteen tutkinnan päättymiseen saakka (siviiliprosessilain 119 §); kaikissa muissa tapauksissa, joissa paikallisen toimivallan sääntöjä on mahdollisesti rikottu, vastaaja voi esittää vastalauseen vaatimuskirjelmään vastaamista koskevan määräajan kuluessa (siviiliprosessilain 119 §)
määräaika, jonka kuluessa kantaja voi perua vaatimuskirjelmän ilman vastaajan suostumusta; tämä on mahdollista ensimmäisen tuomioistuinkäsittelyn päättymiseen saakka (siviiliprosessilain 232 §)
määräaika, jonka kuluessa osapuoli voi toimittaa liitännäisen vaatimuksen; kantajan osalta määräaika on ensimmäinen käsittely ja vastaajan osalta aika, jonka kuluessa vaatimuskirjelmään on vastattava (siviiliprosessilain 212 §)
asiakirjan todenmukaisuuden kyseenalaistamisen määräaika; tämä olisi tehtävä viimeistään vastauksessa prosessitoimeen, jonka yhteydessä asiakirja esitetään, ja jos asiakirja on liitetty vaatimuskirjelmään, vastaajan tulisi riitauttaa se kirjallisessa vastauksessaan (siviiliprosessilain 193 §)
määräaika maksamismääräyksen vastustamiselle; tämä kahden viikon määräaika alkaa määräyksen tiedoksiannosta (siviiliprosessilain 414 §)
määräaika, jonka kuluessa on mahdollista hakea muutosta päätökseen, jolla hylätään maksamismääräystä koskeva hakemus; tämä viikon määräaika alkaa kulua siitä, kun hylkäävä päätös on annettu tiedoksi hakijalle (siviiliprosessilain 413 §)
määräaika, jonka kuluessa on mahdollista hakea muutosta täytäntöönpanomääräyksen antamista koskevaan päätökseen; tämä kahden viikon määräaika alkaa siitä, kun päätös on annettu tiedoksi hakijalle ja kun vapaaehtoista noudattamista koskeva pyyntö annetaan tiedoksi velalliselle (siviiliprosessilain 407 §)
määräaika, jonka kuluessa velallinen voi noudattaa maksamismääräystä vapaaehtoisesti täytäntöönpanomenettelyssä; tämä kahden viikon määräaika alkaa siitä, kun ulosottomies on antanut maksukehotuksen tiedoksi (siviiliprosessilain 428 §)
määräaika, jonka kuluessa on mahdollista hakea muutosta ulosottomiehen toimiin; tämä yhden viikon määräaika alkaa toimen suorittamisesta, jos osapuoli oli tilanteessa läsnä tai osapuoli haastettiin virallisesti, ja muissa tapauksissa tiedoksiannon päivämäärästä (siviiliprosessilain 436 §)
määräaika vaatimuksen toimittamiselle maksukyvyttömyysmenettelyssä; määräaika voi olla joko yksi kuukasi tai kolme kuukautta siitä, kun maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista koskeva päätös kirjataan kaupparekisteriin (kauppalain 685 ja 688 §)
määräaika tervehdyttämissuunnitelman esittämiselle; tämä kuukauden määräaika alkaa päivästä, jona tuomioistuimen päätös hyväksyttyjen saatavien luettelon hyväksymisestä kirjataan kaupparekisteriin (kauppalain 696 §)
määräaika hyväksyttyjen saatavien luettelon vastustamiselle; tämä seitsemän päivän määräaika alkaa siitä, kun luettelo julkaistaan kaupparekisterissä (kauppalain 690 §)
määräaika pesänhoitajan laatiman jakotilin vastustamiselle; tämä 14 päivän määräaika alkaa siitä, kun tili kirjataan kaupparekisteriin (kauppalain 727 §)
muut lainsäädännössä vahvistetut määräajat.
Tuomioistuin voi vahvistaa esimerkiksi seuraavat määräajat:
määräaika todisteiden keräämiselle (siviiliprosessilain 157 §)
määräaika, jonka kuluessa todisteiden keräämisestä aiheutuvat kustannukset (esim. todistajien haastamisen kustannukset, asiantuntijatodistajien palkkiot) on maksettava (siviiliprosessilain 160 §)
määräaika, jonka kuluessa osapuolen suorittamaan prosessitoimeen liittyvät sääntöjenvastaisuudet on korjattava (siviiliprosessilain 101 §)
muut tuomioistuimen vahvistamat määräajat.
Määräajat on lisäksi jaettu kahteen ryhmään riippuen siitä, voiko tuomioistuin pidentää niitä vai ei.
Yleisiä vapaapäiviä ovat seuraavat:
1. tammikuuta – uusivuosi
3. maaliskuuta – kansallispäivä (kansallinen vapaapäivä)
1. toukokuuta – työn ja työväen kansainvälisen solidaarisuuden päivä
6. toukokuuta – Pyhän Yrjön päivä, urheuden päivä, Bulgarian armeijan päivä
24. toukokuuta – Bulgarian sivistyksen, kulttuurin ja slaavilaisen kirjallisuuden päivä
6. syyskuuta – yhtenäisyyden päivä
22. syyskuuta – itsenäisyyspäivä
1. marraskuuta – kansallisten johtajien päivä (vapaapäivä kaikissa oppilaitoksissa)
24. joulukuuta – jouluaatto; 25. ja 26. joulukuuta – joulu
pitkäperjantai, pääsiäislauantai ja pääsiäissunnuntai – vuosittain vahvistettavat kaksi juhlapäivää (sunnuntai ja maanantai).
Ministerineuvosto voi myös julistaa kertaluonteisesti vuoden aikana muita yleisiä vapaapäiviä tai tiettyjen ammattikuntien juhlapäiviä sekä vaihtaa vapaapäivien paikkaa vuoden aikana.
Osapuolten ja tuomioistuimen kannemenettelyssä ja täytäntöönpanomenettelyssä suorittamien prosessitoimien määräaikoja koskevat säännöt vahvistetaan vuoden 2007 siviiliprosessilaissa. Lisätietoja siviiliprosessilain 7 lukuun (Määräajat ja määräaikojen uudelleen aloittaminen), sisältyvistä yleisistä säännöistä esitetään vastauksissa kysymyksiin 4–6.
Vanhentumisaikoja koskevat yleiset säännöt sisältyvät velvoitteita ja sopimuksia koskevan lain (Zakon za zadalzheniata i dogovorite) 110 §:ään ja sitä seuraaviin pykäliin. Ne selitetään yksityiskohtaisesti vastauksessa kysymykseen 1.
Yleiset säännöt, jotka koskevat sopimusvelvoitteiden täyttämisen määräaikoja, sisältyvät velvoitteita ja sopimuksia koskevan lain 69–72 §:ään.
Tietyn prosessitoimen määräaika alkaa kulua yleensä siitä päivästä, jona osapuolelle ilmoitetaan, että hänen olisi suoritettava kyseinen toimi, tai osapuolelle ilmoitetaan tuomioistuimen antamasta päätöksestä, johon voi hakea muutosta.
Määräaika vaatimuskirjelmän sääntöjenvastaisuuksien korjaamiselle alkaa kulua päivästä, jona tuomioistuimen ohjeet annetaan tiedoksi osapuolelle.
Määräaika, jonka kuluessa vastaajan on annettava kirjallinen vastaus vaatimuskirjelmään, alkaa kulua siitä, kun vastaaja vastaanottaa jäljennöksen vaatimuskirjelmästä ja siihen liittyvistä todisteista. Ilmoituksessa, jolla tuomioistuin lähettää jäljennökset vastaajalle, on ilmoitettava vastauksen määräaika ja määräajan noudattamatta jättämisen seuraukset.
Määräaika muutoksen hakemiselle tuomioon alkaa kulua siitä, kun tuomio annetaan tiedoksi osapuolelle.
Jos asia käsitellään summaarisessa menettelyssä (siviiliprosessilain 3 osan 25 luku), tuomion muutoksenhaun määräaika alkaa kulua päivästä, jona tuomioistuin ilmoittaa julkaisevansa tuomion.
Tuomion muutoksenhaun määräaika alkaa kulua siitä, kun tuomio annetaan tiedoksi osapuolelle, ja jos tuomio annetaan tuomioistuinkäsittelyssä osapuolen läsnä ollessa, määräaika alkaa kulua käsittelypäivästä.
Ulosottomiehen toimea koskevan muutoksenhaun yhden viikon määräaika alkaa kulua toimen suorittamisesta, jos osapuoli oli tilanteessa läsnä tai jos osapuoli haastettiin virallisesti, ja muissa tapauksissa päivästä, jona asia annetaan tiedoksi.
Maksukyvyttömyysmenettelyssä määräaika alkaa kulua siitä, kun pesänhoitaja on ilmoittanut toimenpiteistään (esim. laatinut luettelon velkojista, joilla on hyväksyttyjä saatavia) tai kun tuomioistuimen asiakirja julkaistaan kaupparekisterissä.
Lisäksi on olemassa määräaikoja, jotka alkavat kulua vaatimusmenettelyn aloitushetkestä. Näissä tapauksissa lainsäädännössä vahvistetaan ainoastaan määräaikojen päättymisajankohta.
Kantaja voi muuttaa vaatimuksensa perusteita tai sisältöä tai peruuttaa vaatimuksen ilman vastaajan suostumusta asian ensimmäisen käsittelyn päättymiseen saakka.
Pesänjakomenettelyssä kukin perijöistä voi pyytää kirjallisesti lisäämään muuta omaisuutta jäämistöön ensimmäiseen käsittelyyn mennessä.
Määräaika alkaa kulua siitä hetkestä, kun tiedoksianto on toimitettu osapuolelle. Ajankohta, jolloin osapuolen katsotaan saaneen asianmukaisesti tiedoksiannon, määritetään eri tavoin tiedoksiantotavasta riippuen. Siviiliprosessilain 6 luvussa (Ilmoitukset ja haasteet) vahvistetaan säännöt siitä, miten tiedoksiannot ja haasteet toimitetaan osapuolille ja milloin osapuolten katsotaan saaneen asianmukaisesti tiedoksiannot.
Jos tiedoksianto suoritetaan henkilökohtaisesti vastaanottajalle, hänen edustajalleen tai muulle henkilölle, joka asuu tai työskentelee kyseisessä osoitteessa, haasteessa on ilmoitettava päivämäärä, jolloin henkilö on vastaanottanut tiedoksiannon, riippumatta siitä, toimittiko sen haastemies vai postinkantaja. Kyseessä olevan prosessitoimen määräaika alkaa kulua tästä päivästä.
Tiedoksiantoja voidaan toimittaa myös osapuolen ilmoittamaan sähköpostiosoitteeseen. Tällöin katsotaan, että vastaanottaja on saanut tiedoksiannon, kun se kirjataan ilmoitettuun tietojärjestelmään.
Jos tilanteeseen liittyy laissa vahvistettuja ennakkoehtoja (esim. jos osapuoli on muuttanut pois osoitteesta, jonka hän on antanut menettelyä varten, eikä ole ilmoittanut uutta osoitettaan), tuomioistuin voi määrätä, että tiedoksianto on toimitettava liittämällä ilmoitus tapauksen asiakirjoihin, jolloin määräaika alkaa kulua liittämispäivästä.
Jos vastaajaa ei tavoiteta hänen pysyvästä osoitteestaan eikä kukaan voi vastaanottaa tiedoksiantoa, haastemiehen on kiinnitettävä oveen tai postilaatikkoon ilmoitus, jossa todetaan, että asiakirjat on jätetty tuomioistuimen kirjaamoon ja ne voi noutaa kahden viikon kuluessa tiedoksiantopäivästä. Jos vastaaja ei saavu noutamaan asiakirjoja, katsotaan, että tiedoksianto ja siihen liittyvät asiakirjat on toimitettu noutamista koskevan määräajan päätyttyä.
Määräaika lasketaan vuosina, viikkoina ja päivinä. Päivinä ilmaistu määräaika lasketaan määräajan alkamista seuraavasta päivästä, ja se päättyy viimeisen päivän lopussa. Esimerkiksi jos osapuolta kehotetaan korjaamaan kanteen sääntöjenvastaisuudet seitsemän päivän kuluessa ja ilmoitus annetaan tiedoksi 1. kesäkuuta, määräaika alkaa kulua tästä päivästä. Määräajan laskenta aloitetaan kuitenkin seuraavasta kalenteripäivästä (2. kesäkuuta), ja se päättyy 8. kesäkuuta.
Määräajat lasketaan kalenteripäivinä.
Viikkoina ilmaistu määräaika päättyy viimeisen viikon vastaavana viikonpäivänä. Esimerkiksi jos osapuolta kehotetaan korjaamaan vaatimuskirjelmän sääntöjenvastaisuudet viikon kuluessa, ja ilmoitus annetaan tiedoksi perjantaina, määräaika alkaa kulua tästä päivästä ja päättyy seuraavan viikon perjantaina.
Kuukausina ilmaistu määräaika päättyy viimeisen kuukauden vastaavana päivänä, ja jos kyseisessä kuukaudessa ei ole vastaavaa päivää, määräaika päättyy kuukauden viimeisenä päivänä.
Vuosina ilmaistu määräaika päättyy viimeisen vuoden vastaavana päivänä, ja jos kyseisenä vuonna ei ole vastaavaa päivää, määräaika päättyy vuoden viimeisenä päivänä.
Katso vastaus kysymykseen 8.
Jos määräajan viimeinen päivä on vapaapäivä, määräaika päättyy aina seuraavana työpäivänä.
Ainoat määräajat, joita tuomioistuin ei voi pidentää, koskevat tuomioiden ja määräysten muutoksenhakua, täytäntöönpannun tuomion peruuttamispyynnön toimittamista tai maksumääräyksen vastustamista.
Tuomioistuin voi pidentää kaikkia muita lakisääteisiä ja tuomioistuimen asettamia määräaikoja osapuolen pyynnöstä, joka on toimitettava ennen määräajan päättymistä ja perusteltava asianmukaisesti (siviiliprosessilain 63 §). Uusi määräaika ei voi olla alkuperäistä määräaikaa lyhyempi. Pidennetty määräaika alkaa kulua alkuperäisen määräajan päätyttyä.
Siviiliprosessilaissa vahvistetaan yleiset säännöt, jotka koskevat tuomioiden ja määräysten muutoksenhakua kaikissa siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa. Säännöissä vahvistetaan
kahden viikon määräaika, joka koskee muutoksenhakua tuomioistuimen päätökseen ja alkaa kulua siitä, kun päätös annetaan tiedoksi osapuolelle
yhden kuukauden määräaika, joka koskee kassaatiovalituksen tekemistä tuomioistuimen päätöksestä ja joka alkaa kulua siitä, kun päätös annetaan tiedoksi osapuolelle
yhden viikon määräaika, joka koskee muutoksenhakua tuomioistuimen määräykseen ja joka alkaa kulua siitä, kun määräys annetaan tiedoksi osapuolelle; jos määräys annetaan tuomioistuinkäsittelyssä osapuolen läsnä ollessa, määräaika alkaa kulua käsittelypäivästä.
Poikkeukset näihin yleisiin sääntöihin vahvistetaan tyhjentävästi lainsäädännössä, ja ne perustuvat kunkin menettelyn erityispiirteisiin. Lainsäädännössä säädetään seuraavista poikkeuksista:
Maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista koskeviin päätöksiin voi hakea muutosta seitsemän päivän kuluessa siitä, kun ne kirjataan kaupparekisteriin.
Päätöksiin, joilla hylätään maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista koskeva hakemus, voi hakea muutosta seitsemän päivän kuluessa tiedoksiantopäivästä siviiliprosessilain mukaisessa menettelyssä.
Jakomenettelyssä annettavaan päätökseen, jossa tuomioistuin ilmoittaa ratkaisunsa osakkaiden vaatimuksiin, päätökseen, jolla jakamaton kiinteä omaisuus määrätään julkiseen myyntiin, päätökseen, jolla jakamaton kiinteä omaisuus määrätään yhdelle osakkaalle, ja päätökseen julkaista lopullinen jakopöytäkirja voidaan hakea muutosta yhteisellä valituksella viimeisimmän päätöksen muutoksenhakua koskevan määräajan kuluessa.
Osapuolen poissa ollessa annettuun päätökseen ei voi hakea muutosta. Osapuoli, joka on todettu poissaolevaksi, voi kuitenkin kuukauden kuluessa päätöksen tiedoksiannosta pyytää muutoksenhakutuomioistuinta peruuttamaan päätöksen, jos hän ei voi osallistua asian käsittelyyn.
Päätökseen myöntää avioero puolisoiden yhteisestä hakemuksesta ei voi hakea muutosta.
Muissa muutoksenhakuasioissa asiasta säädetään nimenomaisesti laissa.
Tuomioistuin ei voi lainsäädännön mukaan lyhentää itse asettamiaan tai laissa vahvistettuja määräaikoja, vaan se voi ainoastaan pidentää määräaikoja osapuolten pyynnöstä. Tuomioistuin ei voi pidentää määräaikoja, jotka koskevat päätösten ja määräysten muutoksenhakua, täytäntöönpannun päätöksen peruuttamispyynnön toimittamista tai maksamismääräyksen vastustamista.
Tuomioistuin voi kuitenkin omasta aloitteestaan tai yhden osapuolen pyynnöstä muuttaa käsittelypäivää siirtämällä sitä aikaisempaan tai myöhempään ajankohtaan, jos olennaiset olosuhteet sitä edellyttävät. Tuomioistuimen olisi tällöin ilmoitettava osapuolille uudesta päivämäärästä, ja ilmoitus olisi annettava tiedoksi viimeistään viikko ennen käsittelypäivää.
Siviiliprosessilain menettelysääntöjä, myös määräajan pidentämiseen liittyviä sääntöjä, sovelletaan kaikkiin menettelyn osapuoliin heidän asuinpaikastaan riippumatta.
Tuomioistuin ei lähtökohtaisesti käsittele määräaikojen päättymisen jälkeen suoritettuja prosessitoimia. Tämän säännön lisäksi siviiliprosessilaissa säädetään nimenomaisesti, että jos vaatimuskirjelmän virheitä ei korjata ajoissa, se palautetaan. Jos muutoksenhaku, peruuttamispyyntö tai täytäntöönpanomääräystä koskeva vastalause toimitetaan määräajan päättymisen jälkeen, ne palautetaan myöhästyneinä. Jos osapuoli ei toimita saatavillaan olevia todisteita ajoissa, niitä ei hyväksytä asian käsittelyssä, ellei laiminlyönti johdu erityisistä odottamattomista olosuhteista.
Osapuoli, joka ei ole noudattanut laissa vahvistettua tai tuomioistuimen asettamaa määräaikaa, voi pyytää määräajan palauttamista. Tätä varten on kuitenkin kyettävä osoittamaan, että määrärajan noudattamatta jättäminen johtui erityisistä odottamattomista olosuhteista, joihin osapuoli ei voinut vaikuttaa. Määräaikaa ei palauteta, jos määräaikaa olisi voitu pidentää ja kyseessä oleva prosessitoimi suorittaa.
Määräajan palauttamista koskeva pyyntö on toimitettava viikon kuluessa siitä, kun määräajan noudattamatta jättämistä koskeva ilmoitus on annettu tiedoksi. Pyynnössä on ilmoitettava kaikki sen perusteena olevat seikat ja niitä tukevat todisteet. Pyyntö on toimitettava sille tuomioistuimelle, jossa asianomainen prosessitoimi olisi pitänyt suorittaa. Määräajan palauttamista koskevan pyynnön yhteydessä on toimitettava myös asiakirjat, joiden osalta määräajan palauttamista pyydetään. Jos määräaika koskee kulujen maksamista, tuomioistuin asettaa maksulle uuden määräajan.
Päivitetty viimeksi: 28/09/2018

matches: Tuomioistuin tuomioistuin Tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin Tuomioistuin tuomioistuin Tuomioistuin Tuomioistuin Tuomioistuin Tuomioistuin tuomioistuin


text:
Tube Porno Romanttinen Seksivideo Gay / Discreet Gay Dating
Gratis videos de follar anime porn videos porno transexual videos de chinas xxx espanol porno gratis español mujeres porno español gratis xxx spanish porn tetas perfectas coños peludos videos porno follando al fontanero follando lista actrices porno actrices porno mayores follando sexo gratis videos maduras putitas gratis video sexo peludas follando en la playa videos poeno video gratis beso negro video porno porno gratis videos eroticos gratuitos ver videos de sexo amateur xxx castellano maduras follamdo sexo xxx tetonas parejas porno en español de enanas porno videos porno bi videos prno español gratis en ponferrada sex porn hentai video de coños peludos tetas de chinas pono hd porn julia de mujeres putas follando zorrras madura se masturba videos porno milfs porno.
con maduras foyando porno negras desnudas videos porno enanos follando porno gratis videos porno de despedidas de enanas porn video porno morenas cachondas pareja amateur negras cachondas follando con doble penetracion chupando pollas grandes corridas xxx videosx maduras caliente videos gratis porno secretarias camaras porno lesbianas petardas maduras espanolas viejas folladoras maduras tetonas parejas españolas maduras gratis hentai porn xxxporno cumlouder video lesbianas grandes actrices porno masturbaciones masculinas como chupar tetas naturales perfectas videos porno gratis videos porno xxx faking sexp gratis maduras xxxx peludos sexo hardcore se folla a joven porn espanol ruvia19 videos lesvianas cosplay babes porno gratis putas gratis enormes follando putas viciosas masajistas lesbianas chicas desnudad hd videos porno morena follando porno gratus ver videos porno gratis españoles penes de trios videos de abuelas ver porno interracial latinas maduras porn porno anal duro sexo anal videos maduritas pornstars famosas abuela follando pareja amateur x videos gratis maduras xxx interracial latinas culonas pollas grandes melody star porno sado videos de lucía videos de porno español xxx folladas chicas porno fiestas videos x-art gratis porno masturbacion femenina ver pelicula porno enanos eva angelina hentai 3d putas muy guarras gratis videos porno castingcouch-x pono gratis porno alta definicion chicas guarras chicas follando mujeres corriendose lesvianas gratis x videos maduras cachondas follando masajes pornos en castellano lesvianas gratis amateur videos porno mujeresfollando tori black videos porno gratis vidios porno hentay gordasfollando porno de maduras zorrras páginas porno ver porno cuarentonas putas maduras.
cumlouder video sexo entre mujeres maduras hd follada lesvianas gratis sexo con culos de viejos xxx publico videos porno masturbacion dibujos porno videos pprnos follando abuelas pelis porno gratis maduritas porotube follando videos maduras muy grandes videos porno masajes eroticos videos porno gratis viejas folladoras dildos gigantes folladas videos pornos de coño maduras gratis mujer follando hd tetas grandes y joven porno africano videos mujeres eyaculando videos pormo videos gratis porno transexual muyputas pirno gratis videos masaje xxx españolas videos de soltera porno de travestis xxx amater porno japones hd escenas porno despedida soltera porno masturbacion porno gratus ver vidios pprno chicas porno cratis parejas xxx porno pelirrojas sexo gratis follar culos calientes tetas grandes videos porno tríos porno gratis videos cunlauder los mejores tetas chicas follando porn videos pornno casting porno español porno gratis actrices porno checas sexo xxx vintage porno negros porno con putas tetonas porno gratis porno travestis follar chicas ardientes porno hd porno videos maduritas tetonas videos porno lesbicas videos porno morenas porno con tetonas rubias peludas ver videos gratis video porno strapon porn videos lesvianas videos gratis amateur interracial madura cumlowder videos folladas en español polla videos mujeres alexis texas hd sexo gorditas x vidros xxx hentai videos gratis videos tetas grandes videos sexo lesvico travesti webcam xxx videosporno gratis lesbianas ver vídeos de sexo orgias gratis videos xxx arabes videos porno gratis descargar vídeos eróticos gratis xxx trios de travestis peliculas porno peliculas porno on blondes cumlouder maduritas.
con viejos tias buenas desnudas vídeos porno de travestis lesvianas porno negros xxx tube lesbianas follar playa vídeos de orgias swingers follando latinas porno besos mamando pollas de maduras porno en español porn porno africano videos porno de mujeres follando transexual videos phorno vídeos porno grati jinx maze lesbianas gratis abuela chupa coños x chicas xxx cumlouder pollas porno de placer vidios porno playa porno asiatica follando porno.
Voihkaisin kun lehtori uhkasi minulle kahden tunni jälkkäriä. Se oli loppu syksyä. Eräretkellä osat — Kiimainen gaynovelli kesäkuu 8, GayPikapanot 0 4, Ihana kesäyö — Gaynovelli: Katselin päivän siskoani bikineissä ja kivekseni olivat tulessa.
Teens trios porno amas de mujeres las mejores culos del porno en lenceria porno tias masturbandose videos porno con follada por el culo chicas negros xxx videos porno casero peliculas lesbianas porno gratis de parejas calientes ver peliculas porno free sasha gray porno gratis cumlouder ver video porno americanas ancianos follando xxx lesbianas besandose porno sexi porno viseos porno masturbacion videos porno videos pornos gratis maduras gordas naturales hombres desnudos super xxx pelis porno romanticos follar video mamadas jovenes las mejores peliculas gratis polla porno secretarias porno cratis porno español parejas porno 18 porn party corridas xxx espanol porno brianna banks vidios por webcam porn porno en español porno cocina videos viejas gratis follando porno nuria tetona porno gratis actrices porno gratis descarga de folladas videos porno para mujeres putas rubias tube hannah montada tetona masturbandose super porno viejas gordas follando con españolas porno gratis porno gratis porn porno es.
cumlouder pollas negras x maduras videos porno orgias lesbicas videos x videos de parejas españolas video gratis maduras videos porno negra sexo anal español trios x videos de vídeo xxx videos porno de putas alexis texas videos gratis xxx trans runias 19 squirt xxx videos porno hd parejas porno tetudas videos pprno gratis videos porno video porno cam amater videos de sexo duro gratis maduras follando mujeres viejas tetonas españolas porno lesbicos videos porno sensuales viejas maduras follando gratis rubias peludas ancianas gordas porn hentai porno de lesbianas xx porno follando videosdesexogratis sexo con maduras pormo videos sexo maduro peliculas porno madura caliente chochos xxx gratis en casa mujeres haciendo pajas despedida de lesbianas pelis xxx rubias vanesa romero porn free videos putasviejas video de viejas peludas follando lisa ann porn videos porno xx porn viejas negras desnudas trio bisex interracial striptease porno españolas maduras xxx rubias follando mujeres hentaixxx videos colegialas putas maduras porno videos porno de putas gratis de putas pajas gratis porno actrices porno de travestis videos caseros lesbianas madura sexo porno en castellano gratis parejas mujeres haciendo pajas negros follando juntas videos eroticos videos porno rubias 19 gratis videos porno gratis videos porno mamadas porno free porno fuerte xxx sexo porn videos porno x rubias peludas madura follando lista actrices gordasxx videos masajes películas porno años 80 moras xxx porno gratis porno videos anal gratis buen porno gratia super tetonas mujeres haciendo pajas a su hija videos xxx franceska jaime mejor porno chochos porno africano videos tranx videos follando follando escenas xxx rubias16 pelirrojas follando actrices porno cachas pelis porno de fiesta sexo massage porn tetas tias con follada lesvianas desnudas porno se masturba videos orgias amater follando pajas femeninas casting porno eyaculacion femenina video pormo gratis negras pornotube hd webcam porn xxxporno porno.
con transexuales videos gais gratis grandes videos porno maduras follando videos vídeos de porno anal hd porn tube vídeos porno enfermeras lesbianas videos porno masage rooms videos gratis folla en vivo video lesbianas maduras jinx maze ver pelicula porno español porno eyaculacion femenina rubuas 19 lesbianas nikki benz videos porno español maduras actrices porno free hd maduras xx xxx muyzorrras putas gratis putas follando mama porno gratis pelicula porno embarazadas porno gratis vídeos gratis videos trans porno gratuitos jovenes videos gratis mujeres tragando semen negras calientes gratis abuelas porn anal porn es.
: Tube porno romanttinen seksivideo gay
GAY SALO SEX WEBCAM SEKSI Thai hieronta kotka sex work kuopio gay
HELSINKI ESCORT HOMO THAI HIERONTA JÄRVENPÄÄ Brazilian shemale gay paras pornovideo
Tube porno romanttinen seksivideo gay Koulun jälkeen matematiikan lehtori pyysi minua jäämään luokkaan. Iltaisin Aki teki valmisteluja, hankki eväitä, pakkasi rinkan, huolsi varusteet. Anoin kostein silmin miestä ja lupasin uudelleen … Lue lisää ». Olen vuotias, siskoni Sanna on vuotias ja hänen poikaystävänsä Jani Jaakko nosti päätään ja katsoi kamiinan ääressä alasti kyyköttävää Akia. Lokit kirkuivat kaukana vastarannalla lentäen ympyrää veden yllä.
Erotiikka tarina nuorta kalua homoseksuaaliseen 819
Tube porno romanttinen seksivideo gay Kalu märkä ilmainen homo seksielokuva

matches: hd hd hd hd hd hd hd hd hd hd hd


text:
Oikeus osittaiseen varhennettuun vanhuuseläkkeeseen | Työeläkelakipalvelu
01.04.2019 - toistaiseksi
JuEL 15 § Oikeus osittaiseen varhennettuun vanhuuseläkkeeseen
TyEL 3 § Työeläkelait
YEL 2 § 1 mom. 3 kohta Keskeiset määritelmät
MYEL 2 § 1 mom. 3 kohta Keskeiset määritelmät
MEL 3 § Työeläkelait
JuEL 3 § 1 mom. 4 kohta Keskeiset määritelmät
TyELmuutVpL 5 § 2 mom. Osa-aikaeläke ja osittainen varhennettu vanhuuseläke
YELmuutVpL 5 § 2 mom. Osa-aikaeläke ja osittainen varhennettu vanhuuseläke
MYELmuutVpl 5 § 2 mom. Osa-aikaeläke ja osittainen varhennettu vanhuuseläke
MELmuutVpL 5 § 2 mom. Osa-aikaeläke ja osittainen varhennettu vanhuuseläke
JuEL VpL 17 § 2 mom. Osa-aikaeläke ja osittainen varhennettu vanhuuseläke
TyELmuutVpL 1 § 1 mom. Voimaantulo
YELmuutVpL 1 § 1 mom. Voimaantulo
MYELmuutVpL 1 § 1 mom. Voimaantulo
MELmuutVpL 1 § 1 mom. Voimaantulo
JuEL VpL 1 § 1 mom. Voimaantulo
TyEL 2 § 2 mom. 2 kohta Keskeiset määritelmät
YEL 2 § 2 mom. 2 kohta Keskeiset määritelmät
MYEL 2 § 2 mom. 2 kohta Keskeiset määritelmät
MEL 2 § 2 mom. 2 kohta Keskeiset määritelmät
JuEL 3 § 2 mom. 2 kohta Keskeiset määritelmät
TyELmuutVpL 2 § 1 mom. Eläketurvan sopeuttaminen yleiseen eliniän muutokseen
YELmuutVpL 2 § 1 mom. Eläketurvan sopeuttaminen yleiseen eliniän muutokseen
MYELmuutVpL 2 § 1 mom. Eläketurvan sopeuttaminen yleiseen eliniän muutokseen
MELmuutVpL 2 § 1 mom. Eläketurvan sopeuttaminen yleiseen eliniän muutokseen
JuEL VpL 20 § 1 mom. Eläketurvan sopeuttaminen yleiseen eliniän muutokseen
JuEL 102 § 9 mom. Oikeus jäädä eläkkeelle
JuEL VpL 10 § Ammatillisen eläkeiän tai eroamisiän piiriin kuuluvan oikeus osittaiseen varhennettuun vanhuuseläkkeeseen
Henkilöllä on oikeus osittaiseen vanhuuseläkkeeseen, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
henkilö on syntynyt vuonna 1949 tai sen jälkeen
henkilö on täyttänyt hänen syntymävuotensa mukaan määräytyvän osittaisen vanhuuseläkkeen alaikärajan
henkilö ei saa eläkkeen alkaessa muuta omaan työskentelyyn perustuvaa työeläkelakien mukaista etuutta
henkilö ei saa eläkkeen alkaessa luopumistukea
henkilö ei ole sotilas.
Sotilaalla tarkoitetaan JuEL:n 101 §:n mukaista sotilaskoulutusta vaativassa virassa tai tehtävässä tai erikseen säädetyssä sotilasvirassa palvelevaa virkamiestä.
Henkilöllä on oikeus jäädä osittaiselle vanhuuseläkkeelle aikaisintaan alaikärajan täyttämistä seuraavan kalenterikuukauden alusta, jos henkilö on hakenut eläkettä viimeistään alaikärajan täyttämiskuukauden aikana ja kaikki eläkkeen saamisen edellytykset täyttyvät.
Osittainen vanhuuseläke voidaan myöntää aikaisintaan 1.2.2017 alkaen.
Osittaista vanhuuseläkettä koskevat säännökset tulevat voimaan 1.1.2017, ja säännöksiä sovelletaan eläkkeisiin, joissa eläketapahtuma on 1.1.2017 tai sen jälkeen.
Osittaisen vanhuuseläkkeen eläketapahtuma on osittaisen vanhuuseläkkeen alkamista edeltävän kalenterikuukauden viimeinen päivä.
Esimerkki: Osittaisen vanhuuseläkkeen myöntäminen
Henkilön osa-aikaeläke on lakkautettu 31.1.2017 ja henkilö on hakenut osittaista vanhuuseläkettä 1.2.2017 alkaen. Osittainen vanhuuseläke myönnetään 1.2.2017 alkaen.
Jos henkilö on täyttänyt julkisten alojen ammatillisen eläkeiän tai eroamisiän, henkilöllä on oikeus jäädä osittaiselle vanhuuseläkkeelle vasta täytettyään ikäluokkansa alimman vanhuuseläkeiän. Jos ammatillinen eläkeikä tai eroamisikä on korkeampi kuin osittaisen vanhuuseläkkeen alaikäraja, henkilöllä on oikeus jäädä osittaiselle vanhuuseläkkeelle ennen ammatillisen eläkeiän tai eroamisiän täyttämistä.
Osittaisen vanhuuseläkkeen myöntämiselle ei ole yläikärajaa.
Mikä on osittaisen vanhuuseläkkeen alaikäraja?
Osittaisen vanhuuseläkkeen alaikäraja vuonna 1949-1963 syntyneillä
Vuonna 1949-1963 syntyneillä henkilöillä on oikeus osittaiseen vanhuuseläkkeeseen aikaisintaan 61 ikävuoden täyttämistä seuraavan kuukauden alusta.
Osittaisen vanhuuseläkkeen alaikäraja vuonna 1964 syntyneillä
Vuonna 1964 syntyneillä henkilöillä on oikeus osittaiseen vanhuuseläkkeeseen aikaisintaan 62 ikävuoden täyttämistä seuraavan kuukauden alusta.
Osittaisen vanhuuseläkkeen alaikäraja vuonna 1965 ja sen jälkeen syntyneillä
Vuonna 1965 ja sen jälkeen syntyneillä osittaisen vanhuuseläkkeen alaikäraja sopeutetaan eliniän odotteen muutokseen.
Osittaisen vanhuuseläkkeen alaikärajaa tarkistetaan yhtä monella kuukaudella kuin alin vanhuuseläkeikä poikkeaa edellisestä vahvistetusta alimmasta vanhuuseläkeiästä.
STM vahvistaa asetuksella kutakin syntymävuosiluokkaa koskevan osittaisen vanhuuseläkkeen alaikärajan sille vuodelle, jonka aikana kyseisen vuosiluokan henkilöt täyttävät 62 vuotta. STM vahvistaa alaikärajan viimeistään 2 kuukautta ennen sen kalenterivuoden alkua, jona vuosiluokan henkilöt täyttävät 62 vuotta.
Esimerkiksi vuonna 1965 syntyneille STM vahvistaa osittaisen vanhuuseläkkeen alaikärajan vuodelle 2027 viimeistään 31.10.2026.
Mitkä etuudet estävät osittaisen vanhuuseläkkeen?
Henkilöllä ei ole oikeutta osittaiseen vanhuuseläkkeeseen, jos henkilö saa osittaisen vanhuuseläkkeen alkaessa jotakin seuraavaa omaan työskentelyyn perustuvaa yksityisten tai julkisten alojen työeläkelakien mukaista etuutta:
täysi työkyvyttömyyseläke tai osatyökyvyttömyyseläke
kuntoutustuki tai osakuntoutustuki
täysi kuntoutusraha tai osakuntoutusraha
kuntoutusraha kuntoutusavustuksena
sotilaseläke tai
luopumistuki jossain muodossa.
Työeläkelakien mukaisella etuudella tarkoitetaan seuraavien lakien mukaisia etuuksia:
eräiden valtakunnassa voimassa olevien valtion eläkkeitä koskevien säännösten soveltamisesta Ahvenanmaan maakunnassa annetu maakuntalaki
ennen vuotta 2007 voimassa olleet työeläkelait.
Osittaista vanhuuseläkettä eivät siten estä muun muassa seuraavat etuudet:
urheilijoiden tapaturma- ja eläketurvasta annetun lain (276/2009) mukainen eläke
kansanedustajan eläkkeestä ja sopeutumisrahasta annetun lain (329/1967) mukainen edustajaeläke tai sopeutumiseläke
ylimääräisistä taiteilijaeläkkeistä annetun lain (194/2016) mukainen eläke.
Estävällä luopumistuella tarkoitetaan maatalouden harjoittamisesta luopumisen tukemisesta annetun lain (612/2006) ja maatalousyrittäjien luopumistuesta annetun lain (1293/1994) mukaista luopumistukea.
Henkilön katsotaan saavan osittaisen vanhuuseläkkeen estävää etuutta, vaikka etuus ei olisi osittaisen vanhuuseläkkeen alkaessa maksussa.
Esimerkkejä: Estävä etuus
Osittaisen vanhuuseläkkeen estävät muun muassa seuraavat etuudet:
lepäävä työkyvyttömyyseläke
lepäävä työuraeläke
keskeytetty osa-aikaeläke
keskeytetty työkyvyttömyyseläke
lainvoimaisella päätöksellä myönnetty etuus, joka ei ole vielä alkanut (esimerkiksi uinuva tai odottava luopumistuki)
etuus, jota ei jää maksettavaksi ensisijaisten etuuksien vähentämisen jälkeen.
Osittaisen vanhuuseläkkeen myöntämistä eivät kuitenkaan estä
ulkomailta maksettava eläke
vapaamuotoinen saapasmallinen lisäeläke, jonka rinnalla ei makseta lakisääteistä eläkettä.
Osittaisen vanhuuseläkkeen myöntämistä ei estä se, että henkilö on täyttänyt rekisteröidyn lisäeläketurvan tai vapaamuotoisen varhennusmallisen lisäeläkejärjestelyn mukaisen eläkeikänsä, jos henkilö ei ole jäänyt lakisääteiselle eläkkeelle.
Osittaisen vanhuuseläkkeen aikaiselle työnteolle ei ole vaatimuksia tai rajoituksia
Henkilön ei tarvitse päättää työoikeudellista työsuhdettaan tai lopettaa yrittäjätoimintaansa, kun osittainen vanhuuseläke alkaa. Työansioiden ei tarvitse myöskään vähentyä.
Työskentely osittaisen vanhuuseläkkeen rinnalla ei ole pakollista. Jos henkilö kuitenkin on työssä tai harjoittaa yrittäjätoimintaa osittaisen vanhuuseläkkeen rinnalla, työskentely on vakuutettava. Vakuuttamisvelvollisuus ei riipu siitä, alkaako työskentely eläkkeen aikana vai jatkuuko työskentely eläkkeen alkaessa.

matches:
§ 1
§ 1
§ 1
§ 2
§ 2
§ 2
§ 2
§ 2
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 2
§ 2
§ 2
§ 2
§ 2
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 9