text:
KHO:2016:145 - Korkein hallinto-oikeus
Etusivu » Päätöksiä » Vuosikirjapäätökset » Vuosikirjapaatos » KHO:2016:145
KHO:2016:145
Toimeentulotuki – Toimeentulotuen myöntäminen – Lastensuojelu – Jälkihuolto – Asumismenot
Vuosikirjanumero: KHO:2016:145
Taltionumero: 4217
Diaarinumero: 3205/2/14
ECLI-tunniste: ECLI:FI:KHO:2016:145
Sosiaalihuollon toimeenpanosta vastaava kuntayhtymän toimielin oli myöntänyt toisaalla asuneelle A:lle toimeentulotukea muun ohella asumiskustannuksiin siitä syystä, että A oli lastensuojelulain mukaisessa jälkihuollossa, josta kuntayhtymä vastasi. Jälkihuoltoa koskevaan asiakassuunnitelmaan jälkihuollon tukitoimenpiteiksi oli kirjattu muun ohella toimeentulotuki ja täydentävä toimeentulotuki aikuissosiaalityön kautta. Kuntayhtymän jälkihuoltovelvoite oli otettava huomioon, kun arvioitiin sen tekemiä päätöksiä, jotka koskivat A:lle myönnettävää toimeentulotukea asumismenoihin.
Laki toimeentulotuesta 1 § 1 momentti, 2 § 1 momentti, 6 §, 7 b § 1 momentti 1 kohta, 7 c § 1 momentti 2 kohta ja 11 § 1 momentti
Asumistukilaki (408/1975) 6 § 1 momentti ja 4 momentti
Lastensuojelulaki 30 § 4 momentti, 35 § 1 momentti ja 2 momentti (417/2007), 75 § 1 momentti, 76 § 1 momentti
Helsingin hallinto-oikeus 3.9.2014 nro 14/0673/2
1. X:n kuntayhtymän yhtymäjaoston alainen viranhaltija on päätöksellään 8.4.2013 muun ohella myöntänyt A:lle toimeentulotukea 463,96 euroa ajalle 1.–30.4.2013. A on ollut lastensuojelulain mukaisessa jälkihuollossa, josta kuntayhtymä vastasi. A:n toisaalta hankkiman asunnon vuokra vuokranantajalle oli 970 euroa, josta A:n alivuokralaiset olivat saadun selvityksen mukaan maksaneet suoraan vuokranantajalle 270 euroa ja A omana osuutenaan 700 euroa. Toimeentulotukilaskelmassa oli asumismenona otettu vuokran osalta huomioon 430 euroa siten, että vuokrasta 700 euroa oli vähennetty asunnossa asuvien maksamat vuokrat 270 euroa.
X:n kuntayhtymän yhtymäjaosto on päätöksellään 7.5.2013 (§ 70) pysyttänyt alaisensa viranhaltijan päätöksen.
2. X:n kuntayhtymän yhtymäjaoston alainen viranhaltija on päätöksellään 29.4.2013 muun ohella myöntänyt A:lle toimeentulotukea ajalle 1.–31.5.2013 tarkistetun laskelman perusteella 54,01 euroa. Toimeentulotukilaskelmassa on asumismenona otettu vuokran osalta huomioon 430 euroa. Yksin asuvan enimmillään huomioitava vuokra oli ohjeiden mukaan 700 euroa, josta oli vähennetty alivuokralaisten suoraan päävuokranantajalle maksamat vuokrat 270 euroa.
X:n kuntayhtymän yhtymäjaosto on päätöksellään 18.6.2013 (§ 84) pysyttänyt alaisensa viranhaltijan päätöksen.
3. X:n kuntayhtymän yhtymäjaoston alainen viranhaltija on päätöksellään 17.5.2013 muun ohella myöntänyt A:lle toimeentulotukea 410,63 euroa ajalle 1.–30.6.2013 ja 201,46 euroa ajalle 1.–31.7.2013. Toimeentulotukilaskelma ajalle 1.–31.8.2013 oli osoittanut ylijäämää 26,73 euroa, eikä tukea tältä osin ole myönnetty. Toimeentulotukilaskelmissa oli asumismenona otettu vuokran osalta huomioon 430 euroa. Yksin asuvan enimmillään huomioitava vuokra oli ohjeiden mukaan 700 euroa, josta oli vähennetty alivuokralaisten suoraan päävuokranantajalle maksamat vuokrat 270 euroa.
X:n kuntayhtymän yhtymäjaosto on päätöksellään 18.6.2013 (§ 87) pysyttänyt alaisensa viranhaltijan päätökset.
Käsittely Helsingin hallinto-oikeudessa
A on valittanut yhtymäjaoston päätöksistä hallinto-oikeuteen ja vaatinut muun ohella, että yhtymäjaoston päätöksiä muutetaan siten, että A:n asunnon todellinen vuokrakustannus 700 euroa kuukaudessa (970 euroa miinus 270 euroa) otetaan täysimääräisesti menona huomioon toimeentulotukilaskelmassa.
X:n kuntayhtymän työikäisten palvelulinjan sosiaalipalvelupäällikkö on antanut lausunnot.
A on antanut vastaselitykset.
Hallinto-oikeus on, siltä osin kuin korkeimmassa hallinto-oikeudessa on kysymys, hylännyt A:n valitukset.
Sovellettavat keskeiset säännökset
Toimeentulotuesta annetun lain 1 §:n 1 momentin mukaan toimeentulotuki on sosiaalihuoltoon kuuluva viimesijainen taloudellinen tuki, jonka tarkoituksena on turvata henkilön ja perheen toimeentulo ja edistää itsenäistä selviytymistä. Toimeentulotuen avulla turvataan henkilön ja perheen ihmisarvoisen elämän kannalta vähintään välttämätön toimeentulo. Lain 2 §:n 1 momentin mukaan jokaisella on oikeus saada toimeentulotukea, jos hän on tuen tarpeessa eikä voi saada toimeentuloa ansiotyöllään, yrittäjätoiminnallaan, toimeentuloa turvaavien muiden etuuksien avulla, muista tuloistaan tai varoistaan, häneen nähden elatusvelvollisen henkilön huolenpidolla tai muulla tavalla. Lain 6 §:n mukaan toimeentulotuen määrä on tämän lain mukaan määriteltyjen menojen sekä käytettävissä olevien tulojen ja varojen erotus. Tulot ja varat otetaan huomioon ensin 7 §:ssä tarkoitettua perustoimeentulotukea myönnettäessä.
Toimeentulotuesta annetun lain 7 §:n mukaan perustoimeentulotukea myönnettäessä otetaan huomioon perusosalla katettavat menot (perusosa) sekä muut perusmenot, sen mukaan kuin jäljempänä erikseen säädetään. Lain 7 a §:n 1 momentin mukaan perusosalla katettaviin menoihin kuuluvat ravintomenot, vaatemenot, vähäiset terveydenhuoltomenot sekä henkilökohtaisesta ja kodin puhtaudesta, paikallisliikenteen käytöstä, sanomalehden tilauksesta, televisioluvasta, puhelimen käytöstä ja harrastus- ja virkistystoiminnasta aiheutuvat menot sekä vastaavat muut henkilön ja perheen jokapäiväiseen toimeentuloon kuuluvat menot.
Toimeentulotuesta annetun lain 7 b §:n mukaan perusosalla katettavien menojen lisäksi muina perusmenoina otetaan tarpeellisen suuruisina huomioon: 1) asumistukilain (408/1975) 6 §:ssä tarkoitetut asumismenot; 2) taloussähköstä aiheutuvat menot; 3) kotivakuutusmaksu; sekä 4) vähäistä suuremmat terveydenhuoltomenot.
Toimeentulotuesta annetun lain 7 c §:n 1 momentin mukaan täydentävää toimeentulotukea myönnettäessä otetaan huomioon tarpeellisen suuruisina erityismenot, joita ovat: 1) lasten päivähoitomenot; 2) muut kuin 7 b §:ssä tarkoitetut asumisesta aiheutuvat menot; sekä 3) henkilön tai perheen erityisistä tarpeista tai olosuhteista johtuvat, toimeentulon turvaamiseksi tai itsenäisen suoriutumisen edistämiseksi tarpeelliseksi harkitut menot. Pykälän 2 momentin mukaan henkilön tai perheen erityisenä tarpeena tai olosuhteena voidaan pitää esimerkiksi pitkäaikaista toimeentulotuen saamista, pitkäaikaista tai vaikeaa sairautta sekä lasten harrastustoimintaan liittyviä erityisiä tarpeita.
Toimeentulotuesta annetun lain 11 §:n 1 momentin mukaan tuloina otetaan huomioon henkilön ja perheenjäsenten käytettävissä olevat tulot. Pykälän 2 momentissa on lueteltu poikkeuksia tähän. Lain 12 §:n 1 momentin mukaan varoina otetaan huomioon henkilön ja perheenjäsenten toimeentulotukea myönnettäessä käytettävissä olevat varat. Pykälän 2 momentissa on lueteltu poikkeuksia tähän.
Jälkihuollon etuuksien suhde toimeentulotukeen ja lastensuojelun asiakassuunnitelman merkitys jälkihuollossa ja toimeentulotuessa
A on perustanut hallinto-oikeudessa esittämiään vaatimuksia osin hänelle laadittuun lastensuojelun asiakassuunnitelmaan. Hallinto-oikeus toteaa, että sanottu asiakassuunnitelma ei ole nyt ratkaistavana olevassa toimeentulotukea koskevassa asiassa sillä tavoin kuntaa velvoittava asiakirja, että sen perusteella asiakas voisi suoraan vaatia itselleen toteutettavaksi asiakassuunnitelmassa mahdollisesti mainittuja palveluja ja tukitoimia. Palveluja ja tukitoimia järjestetään toimeentulotuen osalta erikseen tehtävien viranhaltijan tai toimielimen päätösten perusteella, joihin asiakkaalla on mahdollisuus hakea muutosta. Jälkihuollosta on säädetty lastensuojelulain 12 luvussa ja asiakassuunnitelman merkityksestä siinä sanotun lain 76 §:ssä. Jälkihuoltoa koskevaan ratkaisuun voidaan hakea oikaisua ja muutosta erikseen siten kuin lastensuojelulaissa ja sosiaalihuoltolaissa on säädetty.
A on 21.8.2012 tehnyt asuinhuoneiston vuokrasopimuksen, jonka mukaan hän on vuokrannut yksityisiltä henkilöiltä Y:n kunnassa sijaitsevan viisi huonetta, keittiön, saunan ja kylpyhuoneen käsittävän, pinta-alaltaan 170 m2:n suuruisen omakotitalon. Asunnon vuokraksi on sovittu 970 euroa kuukaudessa. Lisäksi A:n on erikseen tullut suorittaa kotivakuutuksesta, sähköstä ja jätehuollosta aiheutuneet maksut. Asuinhuoneiston alivuokrasopimuksilla 27.8.2012 A on asiakirjojen mukaan ottanut asuntoon 1.10.2012 alkaen kaksi alivuokralaista, joilla kummallakin on hallintaoikeus 26 m2:n kokoiseen omaan huoneeseen ja käyttöoikeus yhteisiin tiloihin. Vuokran määrä on sopimusten mukaan kummankin alivuokralaisen osalta erikseen 135 euroa kuukaudessa.
Viranhaltijan päätöksessä 8.4.2013 ROO/130207 huhtikuulle 2013, päätöksessä 29.4.2013 SOR/130414 toukokuulle 2013 sekä päätöksessä 17.5.2013 TIM/130440 kesäkuulle, heinäkuulle ja elokuulle 2013 on A:n asumismenoina otettu toimeentulotukilaskelmissa menona huomioon kuukausittain asunnon hyväksyttävän kohtuuvuokran enimmäismäärä 700 euroa vähennettynä alivuokralaisilta saadun vuokran määrällä 270 eurolla (à 135 euroa) eli 430 euroa. Yhtymäjaoston päätöksillä ei laskelmia ole tältä osin muutettu.
Hallinto-oikeus toteaa, että kysymyksessä olevan asunnon hyväksyttävän vuokran enimmäismääränä pidettyä 700 euroa voidaan hallinto-oikeudenkin arvion mukaan pitää toimeentulotuessa hyväksyttävänä kohtuuvuokrana. A:n alivuokralaisten maksaman vuokran yhteensä 270 euroa kuukaudessa voidaan katsoa vähentäneen A:n omaa osuutta toimeentulotuessa kohtuullisina pidettävistä vuokramenoista. Vuokramenoina on näin ollen voitu ottaa huomioon 430 euroa kuukaudessa. Yhtymäjaoston päätöksiä edellä mainituilta kuukausilta ei ole tältä osin syytä muuttaa.
Laki toimeentulotuesta 14 a § 1 ja 2 momentti, 15, 17 ja 18 §
Asumistukilaki 6 § 1 ja 4 momentti
Asian ovat ratkaisseet hallinto-oikeuden jäsenet Anja Sahla, Ismo Räisänen (eri mieltä) ja Kaija Sarasma. Esittelijä Markku Lumme.
A on pyytänyt lupaa valittaa hallinto-oikeuden päätöksestä ja on valituksessaan vaatinut, että hallinto-oikeuden ja yhtymäjaoston päätöksiä muutetaan siten, että toimeentulotukilaskelmissa huhtikuulta 2013 elokuulle 2013 vuokramenoksi hyväksytään 700 euroa kuukaudessa ja ettei alivuokralaisten suoraan vuokranantajalle maksamia vuokria katsota A:n tuloksi.
A on ollut lastensuojelun jälkihuollossa. Lastensuojelun jälkihuollossa päätetyt asiat ja toimeentulotukiratkaisut ovat samassa asiassa täysin toisistaan poikkeavat, vaikka molemmissa asioissa on ollut mukana sama viranhaltija. Kysymys on luottamuksensuojasta ja hyvästä hallinnosta.
A asui vuokralla omakotitalossa, jossa on viisi huonetta, keittiö ja sauna. Hän oli vuokrannut talon 970 euron kuukausivuokralla 21.8.2012 tilanteessa, jossa lastensuojelun asiakassuunnitelmassa hänen kohtuullisiksi asumismenoiksi oli hyväksytty 700 euroa kuukaudessa. Lisäksi A:lle oli annettu lausunto, jossa hänelle maksettavaksi vuokratueksi tai vuokravakuudeksi oli vahvistettu 700 euroa. Hän oli myös saanut yli 700 euroa kuukaudessa vuokratukea edelliseen asuntoonsa.
Selvitäkseen vuokrastaan A oli vuokranantajansa suostumuksella alivuokrannut omakotitalon kaksi huonetta kahdelle vuokralaiselle niin, että kumpikin erikseen maksoi yhdestä huoneesta ja käyttöoikeudesta muun ohella keittiöön vuokraa suoraan vuokranantajalle 135 euroa kuukaudessa. Näin A:n vuokraosuudeksi piti jäädä hänelle sosiaalitoimesta luvatut 700 euroa.
A:lle ei ollut sanottu eikä hän ollut ymmärtänyt, että hän voisi menettää luvatun oikeuden 700 euron vuokravakuuteen ja 700 euron vuokratuen, mikäli vuokraisi tätä kalliimman asunnon. Hän oli nimenomaan kysynyt sosiaalityöntekijöiltä jälkihuoltopalaverissa lupaa siihen, että saa vuokrata asunnon yhdessä muiden kanssa. Asiakassuunnitelmassa oli sovittu yhdessä asumisesta muiden vuokralaisten kanssa. A ei ole ymmärtänyt, että alivuokrasuhteiden avulla toteutettua järjestelyä voitaisiin oikeudellisesti arvioida toisin kuin tilannetta, jossa kanssavuokralaiset olisivat tehneet vuokrasopimuksensa suoraan hänen vuokranantajansa kanssa. Sosiaalityöntekijän olisi tullut neuvoa häntä.
Hallinto-oikeus on hyväksynyt, että nuorelle voidaan antaa sitoumus siitä, että hänen takuuvuokransa ja vuokransa maksetaan, mutta sitoumus voidaan jättää noudattamatta nuoren tehtyä vuokrasopimuksensa ja tarvitessa tuet. Kysymys on kuitenkin sosiaalityöntekijän neuvontavelvollisuudesta ja hänen antamiensa ohjeiden ja sitoumusten merkityksestä ratkaisua tehtäessä.
A on toimeentulotukihakemuksissaan merkinnyt vuokransa määräksi 970 euroa kuukaudessa ja on lisätietona antanut tiedot saman vuokrakohteen alivuokralaisten suoraan vuokranantajalle maksamista vuokrista. Nämä alivuokralaisten suoritukset kohdistuvat siihen 700 euron ylittävään vuokranosuuteen, jota toimeentulotukilaskelmassa ei ole hyväksytty menoksi. Niitä ei voida katsoa A:n tuloksi eikä vähentää 700 euron vuokramenosta. Alivuokralaisten suoritukset eivät ole olleet A:n käytettävissä.
Hallinto-oikeuden ratkaisu on toimeentulotukinormiston tarkoituksen kannalta liian mekaaninen ja A:n kannalta kohtuuton. A:lla on useita valituksesta tarkemmin ilmeneviä sairauksia, ja hänelle on tehty myös vammaistukea koskeva päätös.
A on sairauksistaan huolimatta suorittanut peruskoulun hyvällä keskiarvolla ja pyrkinyt kaikin tavoin jatkamaan opiskelujaan. Hän on vuokrannut ison kodin, jotta on voinut harjoittaa ammatillisia taitojaan ja saanut mahtumaan kotiinsa kolme isoa teollisuusompelukonetta ja taidetarvikkeet. Hän on löytänyt tarpeitaan vastaavan asunnon, jonka vuokra on mahtunut sosiaalityöntekijän kanssa sovittuun 700 euron normiin.
X:n kuntayhtymän yhtymäjaosto on antanut selityksen, jossa se on vaatinut valituksen hylkäämistä perusteettomana.
Lastensuojelun jälkihuollossa ei ole tehty päätöstä toimeentulotukeen liittyvistä asioista, vaan kyseessä ovat olleet alustavat suunnitelmat muuttuvissa tilanteissa. Aikuissosiaalityön sosiaalityöntekijä on osallistunut yhtenä verkoston jäsenenä lastensuojelun jälkihuollon suunnitelmapalavereihin. Jälkihuoltosuunnitelmissa on tässä tapauksessa varsin epävarmoilla tai puuttuvilla tiedoilla pyritty ottamaan kantaa ja informoimaan asiakasta toimeentulotukiasioissa. Myös asiakkaalla on tiedonantovelvollisuus viranomaiselle. Toimeentulotukipäätös tehdään vasta, kun tarpeelliset asiakirjat on toimitettu asian käsittelijälle.
Lastensuojelun jälkihuollon asiakirjoista selviää, että kesästä 2012 lähtien A:ta koskevaa jälkihuoltosuunnitelmaa on laadittu ja tarkistettu ainakin 6.6.2012, 10.7.2012, 9.8.2012, 13.9.2012, 24.10.2012 ja 31.10.2012. Osallistujina palavereissa ovat A:n lisäksi olleet lastensuojelun ja jälkihuollon edustajat ja 9.8.2012 lähtien myös aikuissosiaalityön sosiaalityöntekijä toimeentulotukiasioita varten.
Asiakirjoista ja X:n kuntayhtymän jälkihuollossa edelleen työskentelevältä vastaavalta sosiaalityöntekijältä suullisesti 15.2.2016 saaduista tiedoista ilmenee, että asunnon vaihtosuunnitelmiin ovat olleet vaikuttamassa monet syyt. A on ennakoinut mahdollista koulupaikan vaihtamista Z:n kunnasta toiselle paikkakunnalle. A on etsinyt asuntoa esimerkiksi Vantaalta ja sen jälkeen myös Z:n kunnasta ja Karkkilasta. On keskusteltu myös, että silloisen asunnon vuokra on ollut korkea ja mahdollisen huokeamman löytyvän asunnon vuokra saisi olla korkeintaan 700 euroa kuukaudessa. Asiakkaan kanssa on keskusteltu siitä, että kysymykseen voisi tulla myös niin sanottu kimppakämppä kahden muun nuoren kanssa.
Jälkihuoltosuunnitelman tarkistuspalaverin 9.8.2012 jälkeen A on tiedustellut jälkihuollosta vastaavalta sosiaalityöntekijältä, voiko hän vuokrata Y:n kunnassa sijaitsevan omakotitalon. Selvittelyn jälkeen A:lle on ilmoitettu, että X:n kuntayhtymä ei ole saatavilla olleilla tiedoilla tukenut kyseiseen asuntoon muuttamista. Asiasta on käyty keskustelua myös toimeentulotuesta vastaavan sosiaalityöntekijän kanssa.
A on 14.8.2012 lähettänyt sähköpostia jälkihuollon vastaavalle sosiaalityöntekijälle ja kertonut, että hänelle on tarjottu vuokrasopimusta, jossa hän olisi päävuokralaisena ja hänellä olisi kaksi alivuokralaista. Sosiaalityöntekijä on vastauksessaan todennut, että hankaluuksia voi aiheutua esimerkiksi, mikäli alivuokralaiset eivät maksaisi vuokraosuuksiaan. Tuolloin A:n sähköpostin mukaan ajatus on ollut, että alivuokralaiset maksavat vuokrat hänelle ja hän maksaa päävuokranantajalle.
Sosiaalityöntekijä on todennut A:lle, että alivuokraus vaikuttaa hankalalta ja että jos asuntoon tehdään kolme vuokrasopimusta, asian pitäisi olla kunnossa. Tässä on tarkoitettu nimenomaan kolmea päävuokrasopimusta, jolloin vuokra jaetaan kolmeen osaan. A:lta on pyydetty tarkat tiedot ja asunnon vuokrasopimus. A on ilmoittanut, että hänen osuutensa asunnon vuokrasta on 700 euroa ja vuokravakuus on 1 400 euroa, mutta tietoa koko asunnon vuokrasta ja mahdollisten alivuokralaisten vuokrista ei ole toimitettu.
Uudessa jälkihuoltosuunnitelman tarkistuspalaverissa 13.9.2012, jossa on ollut mukana sekä lastensuojelun jälkihuollon että aikuissosiaalityön sosiaalityöntekijät, A on ilmoittanut jo tehneensä muuttoilmoituksen Y:n kunnassa olevaan asuntoon 1.10.2012 alkaen ja sanoneensa irti Z:n kunnassa sijainnen asuntonsa. Häneltä on pyydetty tietoa vuokrasopimuksen alkamisajankohdasta, tarkkoja tietoja asunnosta sekä vuokrasopimusta. Myöhemmin on selvinnyt, että vuokrasopimus on tehty 21.8.2012 ja alivuokrasopimukset kahden huoneen edelleen vuokraamisesta A on tehnyt 27.8.2012.
A:lle on syyskuussa 2012 tehty kielteiset päätökset toimeentulotukena haetusta vuokravakuudesta ja muuttokuluista. Päätöksiä on perusteltu sillä, että hakijalla ei ole ollut perusteltua syytä muuttaa Y:n kuntaan, koska hän on opiskellut Z:n kunnassa ja lisäksi hakijan vuokraama omakotitalo on ollut pinta-alaltaan ja hinnaltaan kohtuuttoman suuri ja kallis yhdelle henkilölle. Hakija ei myöskään ole ollut asunnoton eikä häntä ole uhannut asunnottomuus.
A on ilmoittanut muuttaneensa Y:n kunnassa sijaisevaan asuntoon 1.10.2012 ja hän on hakenut jälkihuollon perusteella edelleen toimeentulotukea Z:n kunnasta. Hänen uuden asuntonsa vuokrasta on lokakuun 2012 toimeentulotukilaskelmassa huomioitu vuokramenona ensin kolmasosa eli 323,33 euroa. Tämä siksi, että asunnossa on asunut kaksi muuta nuorta. Laskelmaa on kuitenkin korjattu asiakkaan eduksi siten, että A:n hakemuksissa vuokrakseen ilmoittamasta 700 euron summasta on vähennetty kaksi kertaa 135 euroa eli tiedossa olevat alivuokralaisten maksamat vuokrat. Näin A:n vuokrana on toimeentulotukilaskelmassa huomioitu 430 euroa.
Silloin kun asuntoa ei ole vielä konkreettisesti löytynyt tai siitä ei ole annettu riittäviä tietoja toimeentulotuen päättäjälle, voidaan puhua vain yleisistä enimmäisasumismenoista. Tässä tapauksessa A:n kanssa on useaan otteeseen puhuttu asunnon enimmäisvuokrasta yleisellä tasolla. Vaikka jälkihuoltosuunnitelmissa on puhuttu 700 euron vuokran enimmäisasumismenon summasta ja siitä on vuokranantajia varten annettu lausunto, lopullista päätöstä ei ole voitu tehdä ennen kuin tiedot asunnosta on saatu. Omakotitalon vuokraamisesta ja asunnon osan edelleen alivuokraamisesta ei ole ollut tietoa silloin, kun A:lle on ilmoitettu huomioitavaksi asunnon enimmäisvuokraksi 700 euroa. On keskusteltu erityisesti nuorten kohdalla tavanomaisesta kimppa-asumisesta, jossa huoneet ja kulut jaetaan tavallisesti suurin piirtein tasan.
Tulevaisuutta suunniteltaessa jälkihuoltosuunnitelma ei voi olla sitova, vaan ainoastaan suuntaa antava. Sosiaalityöntekijöiden ei voida olettaa tietävän asiakkaan tarkoista suunnitelmista, jos asiakas ei niitä avoimesti esitä. Tässä tapauksessa A ei edes 13.9.2012 pidetyssä jälkihuoltosuunnitelmapalaverissa luvannut toimittaa vuokrasopimusta nähtäväksi. Vaikka asiakas on tehnyt vuokrasopimuksen omakotitalon vuokrasta jo 21.8.2012, hän ei ole useista pyynnöistä huolimatta toimittanut vuokrasopimusta toimeentulotukiviranomaisen nähtäväksi. Tässä tapauksessa vuokrasopimus on toimitettu vasta lokakuussa 2012, ja vasta tällöin on voitu lopullisesti ottaa kantaa vuokravakuuteen, vuokran huomioimiseen ja muuttokustannuksiin.
Kun jälkihuoltosuunnitelmissa on puhuttu 700 euron enimmäisvuokran hyväksymisestä toimeentulotuessa, ei ole tarkoitettu, että summa hyväksytään kaikissa tilanteissa. Huomioitavan enimmäisvuokran tavoitteena on tukea toimeentulotuen asiakkaita kohtuullisen kokoisten ja hintaisten asuntojen kustannuksissa. Tarkoitus ei ole, että asiakas etsii ja alivuokralaisjärjestelyillä saa vuokratuksi isoimman ja kalleimman, enimmäisvuokran sisälle mahtuvan asunnon, vaan edullisimman mahdollisen asunnon. Tässä tapauksessa A on ensin vuokrannut omakotitalon 970 eurolla ja on jälkikäteen tehnyt alivuokrasopimukset siten, että hän saa käyttöönsä kolme huonetta, keittiön ja saunan käsittävän asunnon 700 eurolla ja kahdella muulla nuorella on käytössään 135 eurolla yksi huone, keittiö ja sauna.
Jälkihuoltosuunnitelmissa ei ole mainittu tarpeita, jotka edellyttäisivät ison kodin vuokraamista ammatillisten taitojen harjoittamiseksi ja kolmen ison teollisuusompelukoneen ja taidetarvikkeiden mahduttamiseksi asuntoon.
A:lla on oikeus jälkihuoltoon lastensuojelun pitkäaikaisen avohuollon sijoituksen perusteella. Jälkihuoltoa järjestettäessä asiakas ei ole aiemmin esittänyt terveydentilastaan nyt esitetyn kaltaista diagnoositietoa, vaikka sitä on pyydetty.
A on antanut vastaselityksen. A:n oli joka tapauksessa hankittava aiempaa edullisempi asunto. A:lle oli sekä jälkihuoltosuunnitelmapalaverissa sekä kirjallisesti luvattu 700 euron tuki vuokraan. A ja hänen vuokranantajansa eivät ole voineet ymmärtää, että sitoumus olisi annettu vain yleisellä tasolla vuokranantajalle ilman, että se tosiasiassa sitoo sosiaalitointa. A on toimittanut sosiaalitoimelle vuokrasopimuksen ja tiedot omista velvoitteistaan. Hänelle on luvattu, että hän voi vuokrata niin sanotun kimppakämpän, jos asuntoon tehdään kolme vuokrasopimusta. A on aloittanut asunnon hakemisen, kun hän on saanut tietää puitteet, joissa hän voi vuokra-asuntoa hakea. A ei ole saanut missään vaiheessa haltuunsa niitä vuokria, joita hänen kanssaan samassa asunnossa asuneet ovat maksaneet vuokranantajalle. Toimeentulotukilaskelmissa vähennetyt vuokrat ovat menneet vuokranantajalle.
A on terveydellisistä syistä joutunut keskeyttämään opintonsa Z:n kunnassa jo ennen Y:n kuntaan muuttoaan.
Merkitään, että korkein hallinto-oikeus on asioissa 531/2/14, 1880/2/14 ja 3431/2/14 tänään antamillaan päätöksillä ratkaissut A:n valitukset, jotka koskevat toimeentulotuen myöntämistä vuokramenoihin loka-, marras- ja joulukuussa 2012, tammi-, helmi- ja maaliskuussa 2013 sekä elokuussa 2013.
Korkein hallinto-oikeus on myöntänyt valitusluvan haetun laajuisena eli siltä osin kuin hallinto-oikeuden päätös koskee A:n hyväksyttäviä asumismenoja vuokran osalta huhti-, touko-, kesä-, heinä- ja elokuussa 2013.
Korkein hallinto-oikeus on tutkinut asian sanotuilta osin. Hallinto-oikeuden ja X:n kuntayhtymän yhtymäjaoston päätökset kumotaan ja asiat palautetaan yhtymäjaostolle uudelleen käsiteltäviksi.
Toimeentulotuesta annetun lain 1 §:n 1 momentin mukaan toimeentulotuki on sosiaalihuoltoon kuuluva viimesijainen taloudellinen tuki, jonka tarkoituksena on turvata henkilön ja perheen toimeentulo ja edistää itsenäistä selviytymistä. Toimeentulotuen avulla turvataan henkilön ja perheen ihmisarvoisen elämän kannalta vähintään välttämätön toimeentulo.
Saman lain 2 §:n 1 momentin mukaan jokaisella on oikeus saada toimeentulotukea, jos hän on tuen tarpeessa eikä voi saada toimeentuloa ansiotyöllään, yrittäjätoiminnallaan, toimeentuloa turvaavien muiden etuuksien avulla, muista tuloistaan tai varoistaan, häneen nähden elatusvelvollisen henkilön huolenpidolla tai muulla tavalla.
Saman lain 6 §:n mukaan toimeentulotuen määrä on mainitun lain mukaan määriteltyjen menojen sekä käytettävissä olevien tulojen ja varojen erotus. Tulot ja varat otetaan huomioon ensin lain 7 §:ssä tarkoitettua perustoimeentulotukea myönnettäessä.
Saman lain 7 b §:n 1 momentin 1 kohdan mukaan perusosalla katettavien menojen lisäksi muina perusmenoina otetaan tarpeellisen suuruisina huomioon asumistukilain (408/1975) 6 §:ssä tarkoitetut asumismenot.
Saman lain 7 c §:n 1 momentin 2 kohdan mukaan täydentävää toimeentulotukea myönnettäessä otetaan huomioon tarpeellisen suuruisina erityismenot, joita ovat muut kuin 7 b §:ssä tarkoitetut asumisesta aiheutuvat menot.
Saman lain 11 §:n mukaan tuloina otetaan huomioon henkilön ja perheenjäsenten käytettävissä olevat tulot.
Asumistukilain (408/1975) 6 §:n 1 momentin (154/1987) mukaan vuokra-asunnossa asuvan ruokakunnan asumismenoiksi luetaan vuokra sekä erikseen maksettavat lämmityskustannukset ja vesimaksut asunnosta. Pykälän 4 momentin mukaan, jos ruokakunnalla on alivuokralainen, vähennetään ruokakunnan mainitussa pykälässä tarkoitetuista asumismenoista alivuokralaisen maksaman vuokran määrä, kuitenkin vähintään sen suuruisena kuin olosuhteet huomioon ottaen voidaan pitää kohtuullisena. Asumistukilaki on kumottu 1.1.2015 voimaan tulleella lailla yleisestä asumistuesta.
Lastensuojelulain 30 §:n 4 momentin mukaan jälkihuollossa olevaa lasta tai nuorta koskevaan asiakassuunnitelmaan kirjataan jälkihuollon tarkoitus ja tavoitteet sekä erityisen tuen ja avun järjestäminen lapselle tai nuorelle sekä hänen vanhemmilleen, huoltajilleen tai muille hänen hoidostaan ja kasvatuksestaan vastaaville henkilöille.
Lastensuojelulain 7 lukuun sisältyvän 35 §:n 1 momentin mukaan, kun lastensuojelun tarve oleelliselta osin johtuu riittämättömästä toimeentulosta, puutteellisista asumisoloista tai asunnon puuttumisesta tai kun mainitut seikat ovat oleellisena esteenä lapsen ja perheen kuntoutumiselle, kunnan on viivytyksettä järjestettävä riittävä taloudellinen tuki sekä korjattava asumisoloihin liittyvät puutteet tai järjestettävä tarpeen mukainen asunto. Saman pykälän 2 momentin (417/2007) mukaan riittävä taloudellinen tuki ja asuminen on järjestettävä myös lain 75 §:n 1 momentin mukaan jälkihuollon piirissä olevalle lapselle tai nuorelle, jos hänen kuntoutumisensa sitä edellyttää.
Lastensuojelulain 75 §:n 1 momentin mukaan sosiaalihuollosta vastaavan toimielimen on järjestettävä lapselle tai nuorelle tämän luvun mukainen jälkihuolto 40 §:ssä tarkoitetun sijaishuollon päättymisen jälkeen. Jälkihuolto on järjestettävä myös 37 §:ssä tarkoitetun avohuollon tukitoimena tapahtuneen sijoituksen päättymisen jälkeen, jos sijoitus on kestänyt yhtäjaksoisesti vähintään puoli vuotta ja kohdistunut lapseen yksin.
Lastensuojelulain 76 §:n 1 momentin mukaan kunnan on järjestettävä jälkihuolto lapsen tai nuoren tuen tarpeisiin perustuva 30 §:n 4 momentin mukainen asiakassuunnitelma huomioon ottaen tukemalla lasta tai nuorta sekä hänen vanhempiaan ja huoltajiaan sekä henkilöä, jonka hoidossa ja kasvatuksessa lapsi tai nuori on, siten kuin mainitun lain avohuollon tukitoimia koskevassa 7 luvussa, perhehoitajien tukemista huollon siirron jälkeen koskevassa 46 §:n 2 momentissa, ihmissuhteita ja yhteydenpitoa koskevassa 54 §:ssä sekä 12 luvussa säädetään.
2. Asiakirjoista saatu selvitys
A on ennen täysi-ikäiseksi tuloaan 20.2.2011 ollut pitkään sijoitettuna lastensuojelun avohuollon tukitoimena. Tämän takia X:n kuntayhtymä on järjestänyt hänelle lastensuojelulain 12 luvussa tarkoitettua jälkihuoltoa nyt esillä olevana ajanjaksona.
A:n jälkihuoltoa koskevista perusturvakuntayhtymän asiakassuunnitelmista ilmenee, että jälkihuollon tukitoimina on ollut muun ohella toimeentulotuki ja täydentävä toimeentulotuki aikuissosiaalityön kautta. Tässä yhteydessä suunnitelmassa todetaan asumismenona vuokra, joka elokuussa 2012 on ollut 800,69 euroa kuukaudessa, sekä vesimaksu 15 euroa kuukaudessa. Samaan yhteyteen on kirjattu: "A:n mahdollisesti muutettua uuteen asuntoon hänen asumismenoikseen hyväksytään 700 €/kk."
Asiakassuunnitelmasta ilmenee myös, että A:lle on kirjoitettu puoltolausunto uuden asunnon saamiseksi kesäkuussa 2012. X:n kuntayhtymän sosiaalityöntekijän allekirjoittamassa A:lle osoitetussa kirjelmässä todetaan, että X:n kuntayhtymä puoltaa A:n asunnon hakua ja sitoutuu maksamaan tarvittaessa kahden kuukauden vuokravakuuden vuokran ollessa enintään 700 euroa kuukaudessa. Vielä todetaan, että A on X:n kuntayhtymän jälkihuollossa oleva nuori ja että sitoumus on voimassa siihen saakka, kun A täyttää 21 vuotta.
A on 21.8.2012 tehnyt 1.10.2012 alkavan vuoden määräaikaisen vuokrasopimuksen yksityisen vuokranantajan kanssa Y:n kunnassa sijaitsevasta omakotitalosta, jossa on viisi huonetta, keittiö, sauna ja kylpyhuone. Omakotitalon pinta-ala on 170 m2. Asunnon vuokraksi on sovittu 970 euroa kuukaudessa.
A on 27.8.2012 tehnyt kaksi alivuokrasopimusta oman vuokrasopimuksensa vuokra-ajalle. Kummallakin sopimuksella hän on vuokrannut asunnosta yhden 26 neliömetrin suuruisen huoneen sekä käyttöoikeuden muihin tiloihin 135 euron kuukausivuokralla. Lisäksi on sovittu, että alivuokralainen maksaa kolmasosan elämisen kustannuksista (muun muassa vesi, jätekaivon tyhjennys, tienauraus, sähkö). Alivuokralaiset ovat maksaneet vuokransa suoraan A:n vuokranantajalle.
A on muuttanut vuokraamaansa omakotitaloon Y:n kuntaan 1.10.2012 alkaen.
A on hakenut toimeentulotukea huhti-, touko-, kesä-, heinä- ja elokuulle 2012. X:n kuntayhtymän yhtymäjaoston alaiset viranhaltijat ja yhtymäjaosto ovat toimeentulotukea koskevissa päätöksissään pitäneet A:n hyväksyttävänä asumismenona vuokran osalta 430 euroa kuukaudessa. 700 euron vuokrasta oli vähennetty alivuokralaisten suoraan A:n vuokranantajalle maksamat 270 euroa. Hallinto-oikeus on hyväksynyt sen, että vuokramenona on otettu huomioon 430 euroa kuukaudessa.
X:n kuntayhtymä on huhti-elokuussa 2013 myöntänyt Y:n kunnassa tuolloin asuneelle A:lle toimeentulotukea muun ohella asumiskustannuksiin siitä syystä, että A on ollut lastensuojelulain mukaisessa jälkihuollossa, josta perusturvakuntayhtymä on vastannut. Jälkihuoltoa koskevaan asiakassuunnitelmaan jälkihuollon tukitoimenpiteiksi on kirjattu muun ohella toimeentulotuki ja täydentävä toimeentulotuki aikuissosiaalityön kautta. Tästä syystä perusturvakuntayhtymän jälkihuoltovelvoite on otettava huomioon, kun arvioidaan sen tekemiä päätöksiä, jotka koskevat A:lle myönnettävää toimeentulotukea.
X:n kuntayhtymän ja hallinto-oikeuden päätöksistä ilmenevää tapaa laskea A:n asumiskustannuksina hyväksyttävää vuokramenoa ei voida pitää oikeana. Asiassa saadun selvityksen perusteella A:lle tosiasiassa aiheutunut vuokrameno on ollut 700 euroa kuukaudessa.
Korkein hallinto-oikeus katsoo, että X:n kuntayhtymän on jälkihuoltovelvollisuus ja edellä selostetut asiakassuunnitelman jälkihuollon toimenpiteitä koskevat kirjaukset huomioon ottaen tullut myöntää A:lle toimeentulotukea 700 euron vuokramenoihin.
Edellä lausuttuun nähden hallinto-oikeuden ja yhtymäjaoston päätökset on nyt kysymyksessä olevalta osin kumottava ja asia näiltä osin palautettava yhtymäjaostolle uudelleen käsiteltäväksi.
Asian ovat ratkaisseet presidentti Pekka Vihervuori sekä hallintoneuvokset Niilo Jääskinen, Matti Halén, Eija Siitari ja Outi Suviranta. Asian esittelijä Marja-Liisa Judström.

matches:
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 4
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1


text:
Lowrance HDS-7 GEN3 kaikuluotain/karttaplotteri | marinekauppa.com
Lowrance HDS-7 GEN3 kaikuluotain/karttaplotteri
999,00€ (sis 24 % alv.)
1 295,00€ -22%
Valmistajan tuotekoodi: HDS-7-GEN3	Karttaplotteri / Kaikuluotain yhdistelmälaitteet Lowrance
Lowrance LSS-HD-XDCR viistoluotainanturi 455/800 kHz - 359,00€
Lowrance HST-WSBL peräpeilianturi 83/200 kHz - 105,00€
Lowrance HST-HDI peräpeilianturi 83/200/455/800 kHz - 195,00€
Navionics GOLD 44XG karttakortti - Alkaen 215,00€
Malli: SD/MSD kortti, 215,00 € (265,00 €) (Toimitusaika. Toimitusaika 1-7 päivää.) Compact Flash kortti, 229,00 € (265,00 €) (Toimitusaika)
Navionics PLATINUM+ 446XL suomen järvet karttakortti - 265,00€
Navionics PLATINUM+ XL3 Suomen merialueet - 349,00€
Malli: SD kortti (Toimitusaika. Toimitusaika 1-5 päivää.) Compact flash kortti (Toimitusaika)
Lowrancen HDS-Gen3 karttaplotteri / kaikuluotain yhdistelmälaitteet ovat parasta kalastuselektroniikkaa mitä markkinoilla on tarjota. HDS-Gen3 laitteissa on vakiona edistyksellisimmät kaikuluotainteknologiat - Structure Scan HD (viistoluotaus), DownScan Imaging (veneen alta), BroadBand ja CHIRP (veneen alta) -kaikuluotaimet. Nämä kaikki yhdistettynä Lowrancen TrackBack kaikuhistoriaominaisuuteen tekevät HDS-Gen3 sarjasta maailmanlaajuisesti äärimmäisen suositun kalastajien keskuudessa. Laitteissa on lisäksi sisäänrakennettu WiFi, joka mahdollistaa päivitysten latauksen suoraan näytön kautta, ja yhdistämisen, ilmaisen GoFree sovelluksen kautta, mobiililaitteisiin. HDS-Gen3 mallit ovat myös plug-and-play yhteensopivia lisämoduulien, kuten SpotlightScan Sonar, Lowrance / Simrad Broadband Radar tutkien, SonicHub -musiikkiserverin, B-luokan AIS ja DSC VHF-puhelimien kanssa, sekä kaikkien uusin lisälaitteiden kanssa. HDS-Gen3 laitteissa on myös SmartSteer -ohjausliittymä, joka antaa suoran hallinan Motorguide Xi5 keulamoottoreille ja Lowrancen autopiloteille näytöltä. HDS-Gen3 laitteissa on kosketusnäyttö, mutta lisäksi täydellinen näppäimistö kaikille toiminnoille.
Mitat: 215,4 x 146,3 x 83,7 mm (L x K x S)
Näytön tarkkuus: 800x480 pxs
Virrankulutus: 12 W (0,9 A @13.8 V DC)
NMEA 0183 sisääntulo/ulostulo (4800, 9600, 19200, 38400 baud)
1 x Ethernet portti
Garmin echoMAP 42cv CHIRP kaiku/karttaplotteri, DownVü anturilla
Garmin echoMAP 52cv CHIRP kaiku/karttaplotteri + DownVü peräpeilianturi
Alkaen 64,60 €/kk
/Elektroniikka/Karttaplotteri / Kaikuluotain yhdistelmälaitteet
https://www.marinekauppa.com/product/9801/lowrance-hds-7-gen3-kaikuluotainkarttaplotteri9801Lowrance HDS-7 GEN3 kaikuluotain/karttaplotteri999EURInStock
Lowrancen HDS-Gen3 karttaplotteri / kaikuluotain yhdistelmälaitteet ovat parasta kalastuselektroniikkaa mitä markkinoilla on tarjota. HDS-Gen3 laitteissa on vakiona edistyksellisimmät kaikuluotainteknologiat - Structure Scan HD (viistoluotaus), DownScan Imaging (veneen alta), BroadBand ja CHIRP (veneen alta) -kaikuluotaimet. Nämä kaikki yhdistettynä Lowrancen TrackBack kaikuhistoriaominaisuuteen tekevät HDS-Gen3 sarjasta maailmanlaajuisesti äärimmäisen suositun kalastajien keskuudessa. Laitteissa on lisäksi sisäänrakennettu WiFi, joka mahdollistaa päivitysten latauksen suoraan näytön kautta, ja yhdistämisen, ilmaisen GoFree sovelluksen kautta, mobiililaitteisiin. HDS-Gen3 mallit ovat myös plug-and-play yhteensopivia lisämoduulien, kuten SpotlightScan Sonar, Lowrance / Simrad Broadband Radar tutkien, SonicHub -musiikkiserverin, B-luokan AIS ja DSC VHF-puhelimien kanssa, sekä kaikkien uusin lisälaitteiden kanssa. HDS-Gen3 laitteissa on myös SmartSteer -ohjausliittymä, joka antaa suoran hallinan Motorguide Xi5 keulamoottoreille ja Lowrancen autopiloteille näytöltä. HDS-Gen3 laitteissa on kosketusnäyttö, mutta lisäksi täydellinen näppäimistö kaikille toiminnoille.

KAIKULUOTAIMEN OMINAISUUDET:

Sisäinen StructureScan® HD -viistoluotainmoduuli – näet valokuvamaisia 180 asteen näkymiä pohjasta ja kaloista veneen alla. Lisää vielä suoria pohjakuvia karttojen päälle innovatiivisella DownScan Overlay™ -ominaisuudella. Lisävarusteena ostettava LSS-HD-XDCR StructureScan® HD -anturi tarvitaan (katso yhteensopivat tuotteet)

Sisäinen CHIRP-kaikuluotain – Nauti paremmasta herkkyydestä, kohdetarkkuudesta ja vikasiedosta sekä selkeämmästä ja helpommin nähtävistä täky- ja kalastuskalakohteista. Useita CHIRP- ja Broadband Sounder -taajuuksia yhdestä anturista.

Palkittu, sisäinen Broadband Sounder™ – Näytä ja merkitse urheilukalastuskaloja, syöttikaloja ja pohjan muotoja suuremmilla nopeuksilla ja syvemmältä; aina 30 cm:stä yli 915 metriin.

StructureMap™ HD -ominaisuus – Luo näyttäviä vedenalaisia kuvia järvistä, joista tai meren pohjasta suorilla tai tallennetuilla StructureScan® HD -lokeilla.

StructureMap-karttaa voidaan tarkastella peittokuvana, ja se voidaan ottaa käyttöön tai poistaa käytöstä, jolloin saadaan aikaan paras mahdollinen tilannetietoisuus sekä kartta- että pohjatietojen suhteen.

DownScan Overlay™ -tekniikka luo DownScan Imaging -peittokuvan CHIRP-kaikuluotaimeen tai Broadband Sounder -laajakaistaluotaimeen.

TrackBack™-järjestelmä tarkastaa ja tallentaa tärkeät kohteet – Selaa Broadband Sounder™- tai StructureScan® HD -kaikuluotainkuvia. Tarkastele pohjaa tai kalakohteita ja merkitse sijainti reittipisteellä niin löydät aina takaisin parhaimmille kalastuspaikoille.

SpotlightScan™ Sonar -valmius – Sähköperämoottoriin tai keulakoneeseen lisävarusteena hankittavalla anturilla tärkeimmistä kalastusalueista voidaan tuottaa kalastajan hallittavissa olevia vielä laadukkaampia ympäristönäkymiä, jotka koostuvat valokuvamaisista kuvista.

KARTTAPLOTTERIN OMINAISUUDET:

Sisäinen 10Hz:n GPS-antenni – Sijainnin päivitystaajuus tuottaa supertarkat reitit, sulavamman karttatoiminnon ja erittäin hyvän sijaintitarkkuuden.

Tukee WAAS/EGNOS/MSAS-korjausta.

Kattavat kartoitusvaihtoehdot – HDS Gen3 -laitteeseen kuuluu maailman taustaviitekartta ja se on laajalti yhteensopiva alan liikkeistä saatavien useiden karttojen kanssa. Vaihtoehtoja ovat mm. Insight Genesis™-, Navionics®-, C-MAP MAX-N+- ja Insight™-kartoitustyökalut. Kaikkia karttavaihtoehtoja voidaan käyttää Insight Planner™ -suunnitteluohjelmiston kanssa.

Personoidut Insight Genesis™ -kartat – Tee omia karttoja käyttäen tallennettuja kaikuluotainlokeja: lähetä tiedot Insight Genesis -tilille, tarkastele mukautettuja karttatietoja turvallisesti verkossa, lisää valinnaisia kasvillisuus- tai pohjalaatupeittokuvia, lataa SD-kortille ja käytä veneessä. Nyt voit myös jakaa karttoja Insight Genesis Social Map -yhteisössä.

Useita näkymiä ja karttojen jako – Tarkastele kahta karttaa samanaikaisesti 2D- tai 3D-perspektiivinäkymässä itsenäisten hallinta-, alue- ja peittokuvaominaisuuksien kanssa. Lisäksi saat erinomaisen edun karttaostoksistasi: kun ostat yhden kartan, voit tarkastella sitä kaikissa Ethernet-verkollisissa HDS Gen3-, HDS Gen2- ja Gen2 Touch -piirturinäytöissä.

microSD-kaksoiskorttipaikat

LAITTEEN OMINAISUUDET:

9-tuumainen LED-taustavalaistu monikosketus- ja laajakuvanäyttö

Näyttö jaettavissa neljään osaan

Parannetusta, ja helppokäyttöisestä Lowrance-käyttöliittymästä, jossa on kosketusnäyttö tai näppäimistö, pääsee salamannopeasti kaikkiin HDS-ominaisuuksiin.

Tarkastele CHIRP-kaikuluotainta ja StructureScan® HD -näyttöä samanaikaisesti, niin saat mahdollisimman kattavan kuvan kaloista ja pohjasta sekä veneen alla että vierellä.

Parannettu, nopeampi prosessori ja intuitiiviset käyttöliittymän ominaisuudet, kuten selattavat valikot, kohdistinkäyttöiset, kiinnitettävät asetusmerkit ja innovatiiviset esikatseluruudut, joissa pikakosketustoimiset liukupalkit

Integroitu langaton yhteys Lowrance GoFree -sovelluksen ja muiden sisällytettyjen laitteiden ansiosta: tarkastele ja hallitse valittuja HDS Gen3 -näyttöjä langattomasti tuettujen taulutietokoneiden ja älypuhelinten sekä Lowrance GoFree -sovelluksen avulla.

Plug-and-play-yhteensopiva Lowrance-moduulien kanssa: Broadband tutkat, SonicHub Marine venesoittimet, B-luokan AIS ja DSC VHF sekä alan johtavat teknologiat, kuten SmartSteer-ohjaus MotorGuide Pinpoint GPS- ja Lowrance Outboard Pilot -järjestelmille.

Helppo yhdistää HDS Gen2 Touch- ja HDS Gen2 -monitoiminäyttöihin ja kommunikoi niiden kanssa.

Ethernet-kaksoisverkkoportit

Micro-C-liitäntä NMEA 2000® -laitteille

Videotulo valinnaisen sovitinkaapelin kautta

Sama uppoasennettu aukko ja kiinnike kuin HDS-9 Gen2 Touch -näytössä Lowrance Advantage Service -ohjelmatuki

YHTEENSOPIVAT ANTURIT: valitse yhteensopivista tuotteista

HST-WSBL 83/200 kHz peräpeilianturi, syvyys/lämpötila

HST-HDI 83/200/455/800 kHz peräpeilianturi, syvyys/lämpötila

LSS-HD-XDCR 455/800 kHz viistoluotaimen vakioanturi

1295Lowrancehttps://www.marinekauppa.com/tuotekuvat/258x258/Lowrance%20HDS-7%20Gen3%20TOUCH%20karttaplotteri%20kaikuluotain.jpg/Elektroniikka/Karttaplotteri / Kaikuluotain yhdistelmälaitteet/Elektroniikka/Karttaplotterit/Lowrance karttaplotterit/Elektroniikka/Kaikuluotaimet/Lowrance Kaikuluotaimet

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Katso tuoteryhmätRiistakameratMetsästysKatso kaikki tuotteetRiistakameratLähettävät riistakameratRiistakameratTarvikkeet riistakameroihinHoukutteluHajusteetHoukutuskuvatHoukutuspillitRaudat ja loukutRiistan käsittely ja valmistusLihamyllytRuuan valmistusRiistan käsittelyTyhjiöpakkaaminen ja tarvikkeetMetsästyselektroniikkaGPS-paikantimetKoiratutkatLuolatutkatRadiopuhelimetRadiopuhelin tarvikkeetAkut ja paristotMuu metsästyselektroniikkaNaamiointiPassitornit ja suojatRuokintaAseiden säilytys ja huoltoAsekaapit ja telineetAseen puhdistus ja hoitoAsepussit ja laukutAsekauppaKatso kaikki tuotteetHaulikotPuoliautomaattihaulikotPäällekkäispiippuiset haulikotRinnakkaispiippuiset haulikotPumppuhaulikotYksipiippuiset ja muut haulikotKivääritPuoliautomaatti kivääritPulttilukkoiset kivääritKaksoisluodikot ja muut kivääritPumpputoimiset kivääritPienoiskivääritYhdistelmäaseetKäsiaseetPistoolitRevolveritMuut aseetKäytetyt aseetKäytetyt haulikotKäytetyt kivääritKäytetyt pienoiskivääritKäytetyt yhdistelmäaseetKäytetyt käsiaseetKäytetyt muut aseetAse osat ja lisävarusteetTikka T3x lisävarusteetAseiden varaosatSuujarrut ja liekinsammuttimetHihnat ja hihnalenkitKotelotLaukaisukoneistotLippaatPiiput ja vaihtosarjatSupistajatTukit, perät ja kahvatTyökalut ja tarvikkeetTähtäimetÄänenvaimentimetAseiden viritysosatJälleenlatausHylsyn puhdistus ja hoitoHylsytLatausholkit ja hylsynpitimetLataussarjat ja puristimetLuoditNallitPatruunalaatikotRuutiRuutivaa'atTyökalut ja tarvikkeetAmpumatuet ja bipoditPatruunavyöt ja pidikkeetAsesepän palvelutToni System viritysosatAnschutz tarvikkeetPatruunatKatso kaikki tuotteetHaulikon patruunat12/70 metsästys12/76 metsästys12/89 metsästys10 kaliiperi16 kaliiperi20 kaliiperiLyijyttömät patruunatHaulikon ratapatruunatMuut haulikonpatruunatTäyteiset / BuckshotKiväärin patruunat17 kaliiperi222 kaliiperi223 kaliiperi6,5x55 kaliiperi308 kaliiperi30-06 kaliiperi9,3x62 kaliiperiMuut kaliiperitKäsiaseen patruunat9mm pistoolin patruunatMuut pistoolinpatruunatRevolverin patruunatStarttiaseen patruunatPienoiskiväärin patruunat22 LR patruunat22 Subsonic patruunat22 Short patruunat22 WMR patruunat22 haulipatruunatMuut patruunatMerkinantopatruunat / valopatruunatIlma-aseetKatso kaikki tuotteetIlmakivääritIlmakiväärit 4,5 mmIlmakiväärit 5,5 mmIlmakiväärit 6,35 mmPCP paineilmakivääritIlmapistoolitCo2 kaasutoimisetJousi ja puristeilmaPaineilmatoimisetIlma-ase luodit4,5 mm luodit5,5 mm luodit6,35 mm luodit7,62 mm ja 9 mm luoditBB teräskuulat ja muovikuulatIlma-ase optiikkaKiikaritähtäimetKiikarinjalat ja tarvikkeetIlma-ase tarvikkeetKaasupatruunatLippaat ja rullatMaalitaulut ja taustatVaraosat ilma-aseisiinMuut tarvikkeetAmpumaurheiluKatso kaikki tuotteetAmpumataulut ja paikkatarratKotelot, vyöt ja lipastaskutIPSC, IDPA ja SRA kotelotLipastaskutVyötKiekot ja heittimetKuulosuojaimetLiivitSuojalasitPikalaturitTurvaliputAHG tuotteetJousiammuntaKatso kaikki tuotteetPerinnejousetPitkäjousetVastakaarijousetTaljajousetVarsijousetJousitarvikkeetJousilaukut ja pussitJänteetLaukaisulaitteetNuoliviinit ja kotelotNuolitelineetRanne- ja sormisuojatStabilisaattoritTähtäimetNuolihyllytRannelenkitMuut jousitarvikkeetTaulut ja tauluntaustat3D-maalitaulutMaalitaulutTauluntaustat ja -tarvikkeetNuoletAlumiininuoletHiilikuitunuoletPuunuoletNuolitarvikkeetNokit ja insertitSulatKärjetNuoliaihiotSulituslaitteetMuut nuolitarvikkeetJunioritOptiikkaKatso kaikki tuotteetKiikaritähtäimetSwarovski lisävarusteetPunapistetähtäimetKiikarinjalat ja kiinnitysKiikarinjalatMerkkikohtaiset kiilatKatselukiikaritKaukoputketEtäisyysmittaritLinssisuojatTarvikkeet ja lisävarusteetPimeänäkölaitteet ja yötähtäimetKäytetty optiikkaKäytetyt kiikaritähätimetKäytetyt katselukiikaritKäytetyt kaukoputketKäytetyt kiikarinjalat ja -tarvikkeetPukeutuminenKatso kaikki tuotteetHelikon-tex shopTakitHousutPaidatReput ja laukutPäähineet ja käsineetAsusteetNaamiopuvutHatut ja päähineetTakitHousutPaidatKengät ja jalkineetLiivitKäsineetSukat ja alusvaatetusNaisilleLapsilleVaatteiden ja jalkineiden hoitoAsusteetTurvallisuustarvikkeetKatso kaikki tuotteetValvontakameratHomemonitor valvontakameratKaasusumuttimetKäsiraudatAvaimetVyökotelotSuojavaatetusLiivitKäsineetTyövaatetusRetkeily ja vapaa-aikaKatso kaikki tuotteetTaskulamput ja valaisimetAkut, paristot ja laturitPuukot ja monitoimityökalutPuukotVeitsetTeroittimetMonitoimityökalutReput ja tuolitRetkiruokailuKirjat ja julkaisutNevercold lämpötuotteetLuontoonAirsoftKatso kaikki tuotteetAirsoft aseetAirsoft kivääritAirsoft pistoolit ja revolveritAirsoft haulikotAirsoft aseosatLippaat ja lippaanlatajaatAkut ja laturitAirsoft kuulatAirsoft varusteet ja tarvikkeetKotelot ja laukutAirsoft turvallisuusLahjaksiOutletYmpärivuotinen ilotulitemyyntiKatso kaikki tuotteetIsot irtoraketitPadatJättipadatRakettipakkauksetRoomalaisetSuihkutTähti- ja jättisädetikutPienilotulitteetKoiratarvikkeetKatso kaikki tuotteetKoiran ruokintaHappy Dog koiranruokaValio koiranruokaPihavahdit ja tarvikkeetTarjouksetUutuudetIlmainen toimitus yli 250,00 € tilauksista5€ rahaa uutiskirjeen tilaajalle!EtusivulleOlet täällä:EtusivuMetsästysRiistakameratRiistakamerat
Riistakamerat	Tee tuoterajauksiaValitse tuotemerkit: 3 kpl
Tyhjennä valinnatBURRELxPoistaUOVISIONxPoistaWILDGAMExPoistaHinta - SuljeTuoterajauksetValitse tuotemerkit: 3 kpl
Tyhjennä valinnatBURRELxPoistaUOVISIONxPoistaWILDGAMExPoistaHinta - YLÖS Valitse tuotejärjestys:EdullisimmatArvokkaimmatUusimmatMyydyimmätParhaiten arvioidutTuotemerkkiTuotenumeroA-Ö	Näytä vain varastossa olevat tuotteet Tuotteet 1 - 9 (Yhteensä 9)
Riistakamerat - RiistakameratWILDGAMEWildgame Blade 6x Riistakamera139,00 €tai alk. 9 € /kkTuote tilapäisesti loppuWildgame Blade 6 X
Wildgame Blade 6X on kevyt ja pienikokoinen 6.0 megapikselin kuvakennolla varustettu kamera.
Voidaan käyttä...Kirjoita arvosteluBURRELBurrel S10 HD riistakamera159,00 €tai alk. 9 € /kkSaatavuus 3 kplBurrel S10 HD riistakamera
Burrel S10 HD riistakamera on varustettu huikeilla ominaisuuksilla ja vieläpä edulliseen hintaan! ...Kirjoita arvosteluBURRELBurrel S12 HD riistakamera179,00 €tai alk. 9 € /kkSaatavuus 2 kplBurrel S12 HD riistakamera
Burrel S12 HD riistakamera on varustettu huikeilla ominaisuuksilla ja vieläpä edulliseen hintaan! ...Kirjoita arvosteluUOVISIONUovision Illuminator 12 MP Led salama169,00 €tai alk. 9 € /kkSaatavuus 3 kplUovision Illuminator 12 MP Led salama
Uovision Illuminator 12MP riistakamerassa on korkearesoluutio 12MP kuvanlaatu joka takaa ...Kirjoita arvosteluTarjoustuote!ALE -7%UOVISIONUovision Panoramic HD 12 MP UV572-7%175,00 €189,00 €tai alk. 9 € /kkSaatavuus 1 kplUovision Panoramic HD 12 MP UV572
Uovision Panoramic HD 12MP 130° kuvaa still kuvat ja HD videot 130° kattavalla laajakuva kulm...Kirjoita arvosteluUOVISIONUovision UV785 Full HD riistakamera189,00 €tai alk. 9 € /kkSaatavuus 4 kplFull HD tason kuvaaja videoita äänellä tallentava Uovision UV785 riistakamera inframusta salamalla, ruokintapaikan tai vaikka möki...Kirjoita arvosteluUOVISIONUovision UV595 Extreme HD 12MP riistakamera179,00 €tai alk. 9 € /kkSaatavuus 2 kplExtreme HD teräväpiirto kuvaa, videota ja ääntä tallentava Uovision UV595 Extreme HD riista- ja valvontakamera.Kirjoita arvosteluUOVISIONUovision Panoramic UV575 riistakamera189,00 €tai alk. 9 € /kkSaatavuus 2 kplTässä sinulle riistakamera, jolla saat kaiken talteen. Uovision Panoramic UV575 HD 12MP 110° riistakameralla kuvaat extraleveällä ...Kirjoita arvosteluUutuustuoteWILDGAMEWildgame Blade 8x Lightsout riistakamera139,00 €tai alk. 9 € /kkTuote tilapäisesti loppuEdullinen, 3D-camokuvionnilla varustettu inframustasalamaa käyttävä Wildgame Blade 8x Lightsout riistakamera.Kirjoita arvostelu	Tuotteet 1 - 9 (Yhteensä 9)

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Virolainen: 34. Lautamies tuomiolla (KKO 2008:95)
1. Korkeimmasta oikeudesta (KKO) annetaan jatkuvalla syötöllä toinen toistaan mielenkiintoisempia ennakkopäätöksiä: perjantaina 17.10. KKO antoi muslimipojan ympärileikkausta koskevan vapauttavan rikostuomion (KKO 2008:93), eilen 20.10. sotasyyllisyysoikeuden tuomionpurkamista koskevan päätöksen (KKO 2008:94) ja tänään 21.10. oli vuorossa tapaus, jossa käräjäoikeuden lautamies tuomittiin virkarikoksesta sakkoon ja vapautettiin lautamiehen tehtävästä (KKO 2008:95). Kaikista näistä tapauksista KKO on laatinut ratkaisun lisäksi lehdistöä ja yleisöä silmällä pitäen tiedotteen, jossa on kerrottu lyhyesti ratkaisujen pääsisältö.
2. Lautamiehen virkarikosta koskeva korkeimman oikeuden tuomio, jota koskeva seloste löytyy KKO:n kotisivulta (http://www.kko.fi/44746.htm), on pitkä ja perusteellinen ja tapauksen faktat ovat niin monimutkaiset, että niitä on tässä tarpeetonta edes yrittää ryhtyä käymään yksityiskohtaisesti läpi. Muutama huomio lienee kuitenkin paikallaan.
3. Käräjäoikeuden normaalikokoonpanoon rikosjutuissa kuuluvat lainoppinut puheenjohtaja ja kolme lautamiestä. Lautamiehet valitaan tehtäväänsä nelivuotiskaudeksi aivan samalla tavalla kuin kunnallisten lautakuntienkin jäsenet. Lautamiehen valitsee poliittinen elin eli kunnanvaltuusto; tämä on periaatteessa tuomioistuimien riippumattomuuden kannalta hieman arveluttavaa.
4. Lautamies on siis käräjäoikeuden maallikkojäsen, mutta hän käyttää periaatteessa samanlaista tuomiovaltaa kuin käräjäoikeuden lainoppinut puheenjohtajakin, vaikka ei olekaan koulutukseltaan juristi; tosin juristikin (ei kuitenkaan tuomioistuimen lainoppinut jäsen) voi toimia lautamiehenä, mutta tämä on harvinaista. Lautamiehellä on asiaa ratkaistaessa samanlainen äänioikeus kuin puheenjohtajana toimivalla ammattituomarilla. Jos kaksi lautamiestä on rikosjutussa eri kannalla kuin lainoppinut puheenjohtaja ja yksi lautamies, voittaa kahden lautamiehen mielipide, joka siis käräjäoikeuden ratkaisuksi, jos sanottu kanta on syytetylle lievempi. Lautamiehellä on periaatteessa myös samanlainen virkavastuu kuin lainoppineella jäsenellä, tätä kaikki lautamiehet eivät ehkä aina muista tai ymmärrä. - Nämä tiedot olisi ollut minusta aiheellista mainita myös KKO:n tänään antamassa ratkaisutiedotteessa, jotta yleisö ymmärtäisi paremmin lautamiehen tehtävänkuvan ja vastuun. KKO:n tiedote on muutenkin hyvin niukka.
5. Puheena olevassa oikeusjutussa tarkoitetussa tapauksessa Porvoon käräjäoikeuden kokoonpanoon kuulunut lautamies A osallistui vuonna 2005 törkeää petosta koskevan jutun käsittelyyn. Oikeuskansleri, jolle oli kanneltu A:n menettelystä, määräsi vuonna 2006 valtionsyyttäjän nostamaan virkasyytteen A:ta vastaan. Syytteen mukaisesti Helsingin hovioikeus tuomitsi 25.1.2007 antamallaan tuomiolla A:n RL 40 luvun 9 §:n 1 momentin nojalla virkavelvollisuuden rikkomisesta sakkorangaistukseen ja vapautettavaksi lautamiehen tehtävästään. Korkein oikeus vahvisti ennakkopäätöksessään hovioikeuden tuomion lopputuloksen.
6. A:n syyksi luettiin kaksi eri tekoa. Ensiksikin hän oli marras-joulukuussa 2005 osallistunut sanotun petosjutun käsittelyyn ja ratkaisemiseen siitä huolimatta, että hän oli ottanut etukäteen kantaa asiassa syytettynä olleen henkilön syyllisyyteen. Tarkemmin sanottuna A oli ennen asiaa koskevaa oikeudenkäyntiä lausunut parin tuttavansa kanssa käymäsään keskustelussa käsityksiään syytetyn menettelyn rangaistavuudesta; A:n mukaan syytetty ei ollut syyllistynyt rikokseen. Keskustelun aikana oli mainittu jopa vedonlyönti oikeudenkäynnin kohteeksi myöhemmin tulleen rikosasian lopputuloksesta. HO ja KKO katsoivat, että A oli tämän johdosta tullut esteelliseksi lautamiehenä, joten hänen olisi pitänyt omasta aloitteestaan vetäytyä sanotun rikosjutun käsittelystä, mutta tämän hän oli laiminlyönyt. Näin A oli tahallaan rikkonut virkavelvollisuutensa.
7. Toiseksi A oli asiaa tuomarina käräjäoikeudessa ratkaistessaan nojautunut ratkaisunsa, joka siis tuli myös käräjäoikeuden ratkaisuksi, perusteluissa kyseisen rikosjutun asianomistajasta (lähinnä asianomistajan henkisestä toimintakyvystä) keväällä 2002 ennen oikeudenkäyntiä ja esitutkintaa tekemiinsä omiin yksityisiin havaintoihinsa, joita ei ollut jutun asianosaisten toimesta tuotu esiin asian pääkäsittelyssä käräjäoikeudessa. Asianomistajan henkinen tila noihin aikoihin oli ollut oikeudenkäynnissä keskeinen kysymys. KKO katsoi, että A:n olisi lautamiehen toimessaan tullut tietää, ettei hänellä lain mukaan ollut ollut oikeutta perustaa ratkaisuaan asiassa sellaisiin seikkoihin, joiden johdosta asianosaisilla ei ollut ollut tilaisuutta lausua ja joita asianosaiset eivät edes olleet saaneet oikeudenkäynnissä tietoonsa.
8. Korkeimman oikeuden (oikeusneuvokset Raulos, Vuori, Kitunen, Rautio ja Poutiainen) mukaan lautamies A:n toiminta oli tapahtunut sillä tavalla ja sellaisissa olosuhteissa, että hänen oli täytynyt ymmärtää antaneensa menettelyllään perustelun aiheen epäillä puolueettomuuttaan. A oli lisäksi perustanut ratkaisunsa niin kutsutun välittömyysperiaatteen (ROL 11:2) vastaisesti asiaa koskeneisiin omiin tietoihinsa, jotka eivät olleet oikeudenkäynnissä esillä. KKO:n mukaan A:n vetoamisella tietämättömyyteensä lainsisällöstä maallikkojäsenenä ei ollut merkitystä, koska käräjäoikeuden puheenjohtaja oli kiinnittänyt A:n huomiota siihen A:n laatimasta muistiosta ilmenevän perustelun siihen osaan, jossa A oli tukeutunut oikeudenkäynnin ulkopuolella tekemäänsä havaintoon asianomistajan henkisestä tilasta.
9. Ratkaisusta ilmenee hyvin, miten tärkeä merkitys tuomarin ja sen myötä koko oikeudenkäynnin puolueettomuudella on, olkoonkin että kyse on tässä tapauksessa ollut "vain" yhden maallikkojäsenen virheellisestä ja puolueettomuutta loukkaavasta menettelystä. A ei olisi saanut tietenkään osallistua jutun käsittelyyn lautamiehenä, jos hän oli ottanut etukäteen kantaa syyllisyyskysymykseen ja lyönyt jopa siitä ulkopuolisten kanssa vetoa. Selvää on myös, ettei A olisi saanut hyödyntää omia yksityisiä tietojaan ratkaisua tehtäessä.
10. Mutta olisiko A:n osallistuminen jutun ratkaisuun voitu estää? Nythän käräjäoikeuden ratkaisuksi tuli A:n ja toisen lautamiehen kanta syytteen hylkäämisestä; puheenjohtaja ja kolmas lautamies olisivat tuominneet syytetyn rangaistukseen. Jutussa valitettiin hovioikeuteen, joka palautti, kun A:n esteellisyys ilmeni lopullisesti, jutun takaisin käräjäoikeuteen uudelleen käsiteltäväksi. Tästä aiheutui asianosaisille ylimääräisiä kustannuksia.
11. Jutun pääkäsittely käräjäoikeudessa päättyi 24.11. 2005, ja välittömästi sen jälkeen käräjäoikeus piti ensimmäisen päätösneuvottelun, jota jatkettiin seuraavana päivänä. Mutta jo 24.11. pidetyssä neuvottelussa ilmeni, että A:lla oli sellaista yksityistä tietoa asianomistajan henkisestä tilasta, jota ei tuotu pääkäsittelyssä asianosaisten toimesta esiin.
12. Näyttäisi selvältä, että A:n esteellisyys ja puolueettomuuden menetys oli valjennut käräjäoikeuden muille jäsenille jo 24.11. pidetyssä päätösneuvottelussa, vaikkei edellä mainitusta vedonlyönnistä ilmeisesti ollut tuolloin vielä mitään hajua. Miksi siis käräjäoikeus ei ottanut kysymystä A:n esteellisyydestä tutkittavaksi ja todennut, että A on esteellinen ja puolueettomuutensa menettänyt koska hänellä oli sanottua yksityisluonteista tietoa jutun ratkaisun kannalta relevantista seikasta eli asianomistajan henkisestä tilasta? Tämä on jäänyt minulle ratkaisua lukiessa arvoitukseksi.
Onko käräjäoikeus, sen lainoppinut puheenjohtaja erityisesti, kenties ollut sitä mieltä, ettei A:ta olisi voitu esteellisenä "erottaa" kokoonpanosta, jollei hän itse jäävää itseään? Tämä on kuitenkin harhaluulo, sillä laissahan sanotaan selvästi, että tuomioistuin voi myös omasta aloitteestaan ottaa ratkaistavaksi kysymyksen jonkun jäsenen esteellisyydestä (OK 13:9.1) Näin olisi minusta voitu ja pitänytkin tehdä, jos ilmeni, että A ei halunnut itse vetäytyä kokoonpanosta. Oikeuden puheenjohtajan olisi tullut informoida A:ta sanotusta vaihtoehdosta.
13. Toinen tapa olisi ollut se, johon olen tässä blogissani jo viime viikolla (Tuomarin etiikka, osa I) kiinnittänyt huomiota. Käräjäoikeus olisi voinut 24.11. informoida asianosaisia, jotka kenties vielä olivat päätösneuvottelujen aikana käräjäoikeuden tiloissa saapuvilla, tilanteessa eli siitä, että A:lla oli tiedossaan jutunratkaisun kannalta yksityistä tietoa, joka ei ollut tullut pääkäsittelyssä ollenkaan esiin. Laki ei tällaiseen informoitiin tuomioistuinta suoranaisesti velvoita, mutta niin pitäisi toimia, jos oikeudenkäynti on reilua ja avointa; tämä kuuluu tuomarin etiikkaan. Jos näin olisi tehty, niin on varsin todennäköistä, että joku jutun asianosaista olisi tehnyt A:ta koskevan jääviysväitteen, joka olisi todennäköisesti käräjäoikeudessa myös hyväksytty.
14. Jos A olisi todettu käräjäoikeuden päätöksellä 24.11. esteelliseksi, olisi vältytty monelta "pahalta". Käräjäoikeuden käsittelyä ei olisi tarvinnut A:n esteellisyyden takia uusia, koska lain mukaan käräjäoikeus on päätösvaltainen myös kokoonpanossa 1+2, jos käräjäoikeuden kolmesta lautamiehestä yhdelle tulee este pääkäsittelyn aloittamisen jälkeen (OK 2:2). Käräjäoikeuden tuomioksi olisi siten tullut puheenjohtajan ja toisen jäljelle jääneen lautamiehen kanta. Mahdollisesti tuomiosta olisi tässäkin tapauksessa valitettu hovioikeuteen, mutta hovioikeuden ei olisi tarvinnut palauttaa juttua uudelleen käräjäoikeuteen, vaan hovioikeus olisi ratkaissut jutun lopullisesti. Tällä tavalla menetellen olisi siis säästetty oikeudenkäynnin kustannuksia.
15. Käräjäoikeus ei kuitenkaan näin toiminut, vaan päätösneuvottelua jatkettiin A:n ollessa edelleen mukana oikeuden kokoonpanossa seuraavana päivänä eli 25.11. Huomio kiinnittyy siihen, että 24.11. pidetyn neuvottelun lopuksi oikeuden puheenjohtaja kehotti lautamies A:ta laatimaan muistion mielipiteestään, jota toinen lautamies siis kannatti. Näin tapahtui luultavasti siksi, että oikeuden puheenjohtaja välttyisi käräjäoikeuden "lautamiespäätöksen" perustelujen kirjoittamistyöltä. A:n mukaan oikeuden puheenjohtaja olisi vasta 25.11., saatuaan A:n laatiman muistion, ottanut esille A:n yksityisen havainnon ja todennut lakonisesti, että sen käyttämiseen "joku voi puuttua".
Kertomansa mukaan A oli tällöin ilmoittanut, että kyseinen tieto voitiin jättää poiskin lopullisen tuomion perusteluista, muistion A sanoo kirjoittaneensa vain käräjäoikeuden perustelujen luonnokseksi. A samoin kuin toinen lopputuloksesta A:n kanssa samaa mieltä ollut lautamies ovat kertoneet KKO:n suullisessa käsittelyssä, että he olivat jääneet päätösneuvottelussa 25.11. siihen käsitykseen, ettei A:n henkilökohtaiseen havaintoon perustuvaa tietoa otettaisi tuomion perusteluihin, mutta puheenjohtaja oli kuitenkin jättänyt tiedon neuvottelun jälkeen laatimaansa lopulliseen tuomioon. A ei ollut pyytänyt eikä hänelle ollut varattu puheenjohtajan toimesta tilaisuutta tarkastaa lopullisen tuomion sisältöä. KKO:n ratkaisuselosteen mukaan käräjäoikeuden puheenjohtaja ei ole KKO:ssa kuultuna kiistänyt näiden A:n kertomien tietojen paikkansa pitävyyttä. Puheenjohtaja on lausunut, ettei hän ollut jättänyt tuomiosta pois A:n henkilökohtaiseen havaintoon perustuvaa perustelun osaa, koska siinä oli kysymys ratkaisun kannalta merkityksellisestä seikasta.
16. En halua väittää, että käräjäoikeuden puheenjohtaja olisi menetellyt lain vastaisesti, mutta minun mielestäni päätösneuvottelussa olisi hyvin voitu menetellä toisellakin tavalla. Itse olen viimeksi toiminut käräjäoikeuden puheenjohtaja jo yli 15 vuotta sitten, joten oikaiskaa ihmeessä, hyvät lukijat, jos olen väärässä!
17. Itse olisin oikeuden puheenjohtajana ensinnäkin ottanut kysymyksen A:n esteellisyydestä esille jo ensimmäisessä päätösneuvottelussa 24.11., kuten olen edellä jo kertonut, koska A:n yksityiset tiedot ja havainnot, joihin hän on nojautunut, tulivat jo tuolloin esille. Olisin joka tapauksessa muistuttanut A:ta jo tuolloin eli siis 24.11., ettei hän voi lain mukaan vedota kyseisiin yksityisiin havaintoihinsa tuomion perusteina. En olisi pyytänyt A:ta laatimaan muistiota perusteluiksi, koska kokemus on osoittanut, että tämä ei yleensä onnistu kovin hyvin. Lautamiehellä on toki oltava oikeus tarkastaa, etenkin näin epäselvässä ja kiistanalaisessa tilanteessa, oikeuden puheenjohtajan lopullisesti laatimat, lautamiesten kantaa ilmaisemat tuomion kirjalliset perustelut. Jos A ja toinen lautamies olisivat tällöin vaatineet, että mainittu ongelmallinen perustelulauma olisi poistettava tuomion perusteluista, olisi näin tullut tietenkin menetellä.
18 (kirjoitettu 23.10.) KKO siis katsoi jälkimmäisen syytekohdan osalta, että lautamies A:n vetoamisella "tietämättömyyteensä lain sisällöstä käräjäoikeuden maallikkojäsenenä tai puheenjohtajan menettelyyn lopullisen tuomion kirjoittamisessa" ei ole merkitystä A:n menettelyn arvioinnissa. Olen itse puheenjohtajan menettelyn osalta toisella kannalla, kuten jo edellä kohdassa 17 esitetystä ilmenee. Puheenjohtajan nostettua vasta käräjäoikeuden toisessa neuvottelussa 25.11.2005 esille kysymyksen lautamies A:n yksityisestä tiedosta ja sen merkityksestä, A olisi halunnut, kuten hän on KKO:ssa kertonut, kyseistä yksityistä tietoa tai havaintoa koskevan lausuman poistettavaksi tuomion perusteluista. Lautamies A ja hänen kanssaan jutun lopputuloksesta samaa mieltä ollut toinen lautamies olivat jääneet siihen käsitykseen, ettei tuota ongelmallista tietoa pantaisi lopullisen tuomion perusteluihin. Käräjätuomari ei kuitenkaan noudattanut lautamiesten toivomusta ja tahtoa vaan päätti sisällyttää lausuman tuomioon. Käräjätuomari on perustellut menettelyään, joka tuntuu oudolta, sillä, että sanottu tieto oli vaikuttanut A:n ja toisen lautamiehen ratkaisuun.
Ilmeistä kuitenkin oli, että A:n ja toisen lautamiehen kanta eli lopputulos olisi ollut täysin sama, vaikka ongelmallista tietoa koskeva seikkaa ei olisi otettu huomioon ja pantu tuomion perustaksi. Sangen outoa on se, ettei käräjätuomari antanut kyseisten kahden lautamiehen tarkistaa lopullisen tuomion ja perustelujen sisältöä, vaikka juuri heidän lausumansa tuli käräjäoikeuden tuomion sisällöksi! Tuomarin olisi pitänyt antaa lopullinen teksti lautamiesten tarkastettavaksi, vaikka nämä eivät olisi osanneet sitä itse pyytää. - Olisin sitä mieltä, että puheenjohtajan kyseisen menettelyn johdosta lautamiestä vastaan ajettu syyte olisi tullut jälkimäisen kohdan oalta hylätä.
19. Kysymys lautamiehen oikeudellisesta suhteessa ammattituomarin eli käräjäoikeuden lainoppineen jäsenen virkavastuuseen on mielenkiintoinen ja sillä on myös käytännössä suuri merkitys. Vaikka lautamiehellä on periaatteessa samanlainen virkavastuu ratkaisun laillisuudesta kuin käräjäoikeuden ammattituomarilla, käytännössä hänen vastuutaan ei kuitenkaan ole aina pidetty yhtä laajana kuin lakimiespuheenjohtajalla. Lakia säädettäessä kysymys lautamiehen vastuusta on jätetty avoimeksi ja oikeuskäytännön varaan, mutta oikeuskäytäntöä ei ole juurikaan kertynyt. Kun kyseinen Porvoon tapaus on oikeastaan ensimmäinen, jossa lautamiehen oikeudellinen vastuu on konkretisoitunut korkeimmassa oikeudessa, olisi odottanut, että KKO olisi tuomionsa perusteluissa pohtinut lautamiehen vastuuta myös yleiseltä kannalta verraten laajasti.
Hyvää "johtoa" kysymyksen tarkasteluun KKO olisi saanut esimerkiksi oikeuskansleri Jaakko Jonkan professori Juha Lappalaisen juhlakirjaan "Oikeudenkäyntejä ja tuomioistuimia" vuonna 2007 kirjoittamasta artikkelista, jossa on pohdittu sanottua kysymystä aika perusteellisesti (s. 179-189). Mutta KKO on sivuttanut sanotun tarkastelun kokonaan, vaikka syytetty A on nimenomaan vedonnut siihen, että hän oli maallikkona tietämätön yksityisen tiedon merkityksestä ja väitti myös, ettei oikeuden puheenjohtaja ollut informoinut häntä riittävästi asian suhteen. -Minusta tämä on selkeä puute KKO:n perusteluissa.
Lähettänyt Jyrki Virolainen klo 10/21/2008
Tunnisteet: esteellisyys, KKO 2008:95, käräjäoikeus, lautamiehet, oikeudenkäynti, puolueettomuus, tuomarit, tuomioistuimet, virkarikos, virkarikostutkinta
Näyttäisi siltä, että lainsäätäjä on ottanut kantaa oikeaan menettelytapaan. Tosin kantaa ei ole ilmeisesti ilmaistu alkuperäisessä hallituksen esityksessä, joten ehkä kaikki eivät ole tietoisia tästä kannasta. Alioikeustuomarilla, toisin kuin ylemmän oikeusasteen tuomareilla, ei taida olla mahdollisuuksia suorittaa kovin syvällisiä kaivauksia lain eduskuntakäsittelyssä tehtyihin muutoksiin.
9 §. Tuomari on velvollinen oma-aloitteisesti itse toteamaan oman esteellisyytensä eikä hän saa ehdotetun 1 §:n mukaan käsitellä asiaa esteellisenä. Esityksen perusteluissa (s. 25/I) tuodaan esiin mahdollisuus, että tuomarin tiedossa on seikka, jonka vuoksi hän pitää toista tuomaria esteellisenä käsittelemään tiettyä asiaa. Tilanteen ratkaisuksi esitetään, että tuomari voi ilmoittaa asianosaisille käsityksensä toisen tuomarin esteellisyydestä, mikäli esteellisyyttä ei jostain syystä pystyttäisi ratkaisemaan hallinnollisin toimin ennen kuin juttua aletaan käsitellä. Tällainen menettely ei ole paras mahdollinen ongelman ratkaisemiseksi. Valiokunta pitää parempana, että tuomioistuin ottaa viran puolesta käsiteltäväksi kysymyksen tuomarin esteellisyydestä. Tämän vuoksi valiokunta ehdottaa, että 1 momenttia täydennetään tätä koskevalla säännöksellä. (LaVM 6/2001)
Niin, mitä KKO:ssa keskusteltiin esteellisyydestä parveketupakoinnin yhteydessä?
”Esteellisyyskysymyksestä oli kuitenkin, kuten oikeusneuvos Tulokas on lehdille antamissaan haastatteluissa kertonut (mm. HS ja Hbl), keskusteltu KKO:n jaostossa, mutta päädytty siihen, ettei esteellisyydestä voinut olla kysymys.” (Tuomarin etiikka, osa I)
Jos päädytään johonkin lopputulokseen, niin eikö siitä pitäisi kirjoittaa päätös?
Kirjallisessa muodossa omia ajatuksia pitää perusteella mutu-menetelmää laajemmin. Itse olen huomannut monesti ihmetelleeni omia (kirjallisia) kantojani jälkikäteen.
Kuten Mika Lako selvitti, OK 13:9:ään otettiin lakivaliokunnan mietinnön johdosta säännös, jonka mukaan tuomioistuin ja siis myös käräjäoikeus saa ottaa käsiteltäväkseen kysymyksen jonkun jäsenensä esteellisyydestä ja myös päättää, onko jäsen esteellinen. Käräjäoikeuden ei siis olisi tarvinnut jäädä Porvoon tapauksessakaan odottelemaan, jääväisikö lautamies A mahdollisesti itse itsensä.
Ovatko tuomioistuimemme todella tietämättömiä oikeasta menettelytavasta?
Parveketupakointitapauksessa KKO :n ei ole lain mukaan tarvinnut tehdä päätös siitä, että Tulokas - tai kukaan muukaan sanotun "tupakkajaoston" jäsenistä ei ollut esteellinen, mutta KKO olisi voinut merkitä istuntopöytäkirjaansa, että esteellisyyskysymyksestä oli keskusteltu. Löytyykö tällainen merkintä KKO:n istuntopöytäkirjasta? Epäilen.
Olen nyt täydentänyt hieman blogikirjoitustani.
Varsin opettavainen blogi tämä "Lautamies tuomiolla". Professori opastaa kädestä pitäen ja loppuun saakka.

matches: KKO KKO KKO KKO tuomioistuin KKO KKO KKO KKO KKO tuomioistuin tuomioistuin KKO KKO


text:
21 päivänä maaliskuuta 2019 (*)
Ennakkoratkaisupyyntö – Ihmisille tarkoitetut lääkkeet – Lääkkeiden lisäsuojatodistus – Asetus (EY) N:o 469/2009 – 3 artiklan d alakohta – Myöntämisedellytykset – Tuotteen lääkkeenä markkinoille saattamista koskevan ensimmäisen luvan saaminen – Lupa saattaa lääkkeenä markkinoille tuote, joka on jo tunnetun vaikuttavan aineen uusi formulaatio
Asiassa C‑443/17,
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (patents court) (Englannin ja Walesin alioikeus, Chancery-osasto (patenttijaosto), Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 16.3.2017 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 24.7.2017, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
toimien kokoonpanossa: seitsemännen jaoston puheenjohtaja T. von Danwitz, joka hoitaa neljännen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit K. Jürimäe (esittelevä tuomari), C. Lycourgos, E. Juhász ja C. Vajda,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 21.6.2018 pidetyssä istunnossa esitetyn,
– Abraxis Bioscience LLC, edustajinaan R. Meade, QC, ja J. Antcliff, advocate,
– Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus, asiamiehinään Z. Lavery ja D. Robertson, avustajanaan B. Nicholson, barrister,
– Tšekin hallitus, asiamiehinään M. Smolek, J. Vláčil ja A. Kasalická,
– Unkarin hallitus, asiamiehenään M. Z. Fehér, G. Koós ja R. Kissné Berta,
– Alankomaiden hallitus, asiamiehinään M. L. Noort, K. Bulterman, C. S. Schillemans, H. S. Gijzen ja J. M. Hoogveld,
– Euroopan komissio, asiamiehinään N. Yerrell ja J. Samnadda,
kuultuaan julkisasiamiehen 13.12.2018 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
1 Ennakkoratkaisupyyntö koskee lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 (EUVL 2009, L 152, s. 1) 3 artiklan d alakohdan tulkintaa.
2 Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa ovat vastakkain Abraxis Bioscience LLC (jäljempänä Abraxis) ja Comptroller General of Patents (immateriaalioikeuksista vastaavan viraston johtaja, Yhdistynyt kuningaskunta; jäljempänä patenttivirasto) ja joka koskee lisäsuojatodistuksen myöntämistä nimellä ”Abraxane” markkinoille saatetulle lääkkeelle koskevan hakemuksen hylkäämistä.
3 Asetuksen N:o 469/2009 johdanto-osan kolmannessa, neljännessä, viidennessä, seitsemännessä, kahdeksannessa, yhdeksännessä ja kymmenennessä perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(3) Lääkkeiden, erityisesti niiden, jotka syntyvät pitkän ja kalliin tutkimuksen tuloksena, kehittäminen ei jatku [Euroopan unionissa] ja Euroopassa, ellei lääkkeitä suojata sellaisilla suotuisilla säännöksillä, jotka antavat tällaisen tutkimuksen kannustamiseksi riittävän suojan.
(4) Tällä hetkellä aika, joka kuluu uutta lääkettä koskevan patentin saamista koskevan hakemuksen tekemisen ja sanotun lääkkeen markkinoille saattamista koskevan luvan myöntämisen välillä, lyhentää patentin antamaa todellista suojaa niin, että se ei riitä tuottamaan takaisin tutkimukseen käytettyjä varoja.
(5) Tämä tilanne johtaa puutteelliseen suojaukseen, joka haittaa farmasian alan tutkimusta.
(7) On tarpeen, että [unionin] tasolla säädetään yhtenäisestä ratkaisusta, ja siten vältetään kansallisten lakien kehittyminen eri tavoin, mikä johtaisi uusiin lääkkeiden vapaata liikkuvuutta estäviin eroavuuksiin [unionissa] ja vaikuttaisi siten suoraan sisämarkkinoiden toimintaan.
(8) Sen vuoksi on tarpeen säätää lisäsuojatodistuksesta, jonka jokainen jäsenvaltio voi myöntää samoin edellytyksin myyntiluvan saanutta lääkettä koskevan kansallisen tai Euroopan patentin haltijan pyynnöstä. Asetus on sen vuoksi sopivin oikeudellinen keino.
(9) [Lisäsuojat]odistuksella myönnettävän suojan keston olisi oltava sellainen, että se antaa riittävän todellisen suojan. Tämän vuoksi patentin ja [lisäsuoja]todistuksen haltijan on voitava saada hyväkseen kaikkiaan enintään viidentoista vuoden yksinoikeus siitä hetkestä lukien, kun ensimmäisen kerran [unionissa] annettiin lupa saattaa kyseessä oleva lääke markkinoille [unionissa].
(10) Kuitenkin lääkealan kaltaisella monimutkaisella ja herkällä alalla olisi otettava huomioon kaikki asiaan liittyvät edut, mukaan lukien kansanterveys. Tämän vuoksi [lisäsuoja]todistusta ei voitaisi antaa viittä vuotta pidemmäksi ajaksi. Annettava suoja olisi lisäksi rajoitettava pelkästään siihen tuotteeseen, joka hyväksyttiin markkinoitavaksi lääkkeenä.”
4 Kyseisen asetuksen 1 artiklassa säädetään seuraavaa:
a) ’lääkkeellä’ kaikkia aineita tai aineiden yhdistelmiä, jotka on tarkoitettu ihmisten tai eläinten sairauksien hoitoon tai ehkäisyyn, sekä kaikkia aineita tai aineiden yhdistelmiä, joita voidaan antaa ihmisille tai eläimille sairauden syyn selvittämiseksi tai elintoimintojen palauttamiseksi, korjaamiseksi tai muuttamiseksi ihmisissä tai eläimissä;
b) ’tuotteella’ lääkkeen vaikuttavaa ainetta tai vaikuttavien aineiden yhdistelmää;
c) ’peruspatentilla’ patenttia, joka suojaa tuotetta sellaisenaan, tuotteen valmistusmenetelmää tai tuotteen käyttösovellutusta ja jonka patentinhaltija ilmoittaa [lisäsuoja]todistuksen antamismenettelyä varten;
5 Mainitun asetuksen 2 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Jokainen jäsenvaltion alueella patentin suojaama tuote, jota ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/83/EY [(EYVL 2001, L 311, s. 67)] tai eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/82/EY [(EYVL 2001, L 311, s. 1)] säädetty lääkkeenä markkinoille saattamista edeltävä hallinnollinen lupamenettely koskee, voi tässä asetuksessa säädettyjen edellytysten nojalla ja tässä asetuksessa säädettyjä menettelyjä noudattaen saada [lisäsuoja]todistuksen.”
6 Saman asetuksen 3 artiklassa säädetään seuraavaa:
”[Lisäsuojat]odistus annetaan, jos hakemuspäivänä jäsenvaltiossa, jossa 7 artiklassa tarkoitettu hakemus jätetään,
a) tuotetta suojaa voimassa oleva peruspatentti;
b) tuotteella on joko direktiivin [2001/83] tai direktiivin [2001/82] mukaisesti annettu voimassa oleva lupa saattaa se lääkkeenä markkinoille;
c) tuotteelle ei ole vielä annettu [lisäsuoja]todistusta;
d) edellä b alakohdassa tarkoitettu lupa on ensimmäinen lupa saattaa tuote lääkkeenä markkinoille.”
7 Asetuksen N:o 469/2009 4 artiklassa säädetään seuraavaa:
”[Lisäsuojat]odistuksen antama suoja ulottuu peruspatentin antaman suojan rajoissa vain tuotteeseen, jonka sitä vastaavan lääkkeen markkinoille saattamista koskeva lupa kattaa, ja kaikkiin tuotteen sellaisiin käyttötarkoituksiin lääkkeenä, jotka on hyväksytty ennen [lisäsuoja]todistuksen voimassaolon päättymistä.”
8 Abraxis on lääkeyhtiö, joka myy nimellä Abraxane tiettyjen syöpien hoitoon tarkoitettua lääkettä.
9 Abraxane sisältää ainetta, jota Abraxis kutsuu nimellä ”nab-paklitakseli” ja joka koostuu paklitakselista albumiiniin sitoutuneina nanopartikkeleina; aine on suojattu eurooppapatentilla EP 0 961 612. Kyseisessä aineessa albumiini ja paklitakseli kiinnittyvät toisiinsa siten, että ne lävistävät solukalvon yhtenä kokonaisuutena. Nab-paklitakseli on osoittautunut tiettyjen syöpäkasvainten hoidossa tehokkaammaksi kuin paklitakselin aikaisemmat formulaatiot.
10 Abraxanella on Euroopan lääkeviraston (EMA) sille vuonna 2008 myöntämä markkinoille saattamista koskeva lupa (jäljempänä myyntilupa). Ennen myyntiluvan myöntämistä kyseiselle lääkkeelle muut yhtiöt olivat saattaneet paklitakselia markkinoille toisessa muodossa aikaisempien myyntilupien perusteella.
11 Abraxis haki kyseessä olevan peruspatentin ja Abraxanelle myönnetyn myyntiluvan perusteella lisäsuojatodistusta. Patenttivirasto hylkäsi 26.8.2016 tekemällään päätöksellä kyseisen hakemuksen perusteenaan se, ettei hakemus täyttänyt asetuksen N:o 469/2009 3 artiklan d alakohdassa asetettuja edellytyksiä. Se katsoi, että kyseisessä säännöksessä mahdollistetaan lisäsuojatodistuksen myöntäminen vanhan vaikuttavan aineen uutta ja keksinnöllistä terapeuttista käyttöä varten mutta mahdollisuus ei ulotu vanhan vaikuttavan aineen uuteen ja keksinnölliseen formulaatioon.
12 Abraxis on valittanut kyseisestä päätöksestä High Court of Justice (England & Wales), Chancery Divisioniin (patents court) (Englannin ja Walesin alioikeus, Chancery-osasto (patenttijaosto), Yhdistynyt kuningaskunta). Se väittää kyseisessä tuomioistuimessa, että asetuksen N:o 469/2009 3 artiklan d alakohdassa säädetty edellytys täyttyy Abraxanen tapauksessa, kun otetaan huomioon unionin tuomioistuimen 19.7.2012 antamassaan tuomiossa Neurim Pharmaceuticals (1991) (C‑130/11, EU:C:2012:489) omaksuma ratkaisu.
13 High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (patents court) on katsonut, ettei kyseinen tuomio ole selkeä eikä kyseisen asetuksen 3 artiklan d alakohdan tulkinta ole vanhan vaikuttavan aineen uuden ja keksinnöllisen formulaation tapauksessa ilmeinen, ja on päättänyt lykätä asian ratkaisemista esittääkseen unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko [asetuksen N:o 469/2009] 3 artiklan d alakohtaa tulkittava siten, että siinä sallitaan lisäsuojatodistuksen myöntäminen, jos [saman asetuksen] 3 artiklan b alakohdassa tarkoitettu myyntilupa on ensimmäinen peruspatentin soveltamisalalla myönnetty lupa saattaa tuote lääkkeenä markkinoille ja jos tuote on vanhan vaikuttavan aineen uusi formulaatio?”
Vaatimus suullisen käsittelyn aloittamisesta uudelleen
14 Abraxis pyysi unionin tuomioistuimen kirjaamoon 31.1.2019 toimittamassaan kirjelmässä unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 83 artiklan nojalla suullisen käsittelyn uudelleen aloittamista.
15 Abraxis esitti pyyntönsä tueksi olennaisilta osin, että julkisasiamies oli perustanut ratkaisuehdotuksensa väitteisiin, joista asianosaisilla ei ollut ollut tilaisuutta lausua, ja että julkisasiamies oli ratkaisuehdotuksessaan ehdottanut 19.7.2012 annettuun tuomioon Neurim Pharmaceuticals (1991) (C‑130/11, EU:C:2012:489) perustuvan oikeuskäytännön tarkistamista tai sen rajoittamista koskemaan ainoastaan kyseisen tuomion taustalla olleita tilanteita, mikä menee ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämää ennakkoratkaisukysymystä pidemmälle ja sivuuttaa sen erityisluonteen.
16 Tässä yhteydessä on mainittava vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenevän, että unionin tuomioistuin voi omasta aloitteestaan tai julkisasiamiehen ehdotuksesta taikka myös asianosaisten pyynnöstä määrätä työjärjestyksensä 83 artiklan mukaisesti suullisen käsittelyn aloitettavaksi uudestaan, jos se katsoo, että sillä ei ole riittävästi tietoa asiasta tai että asia olisi ratkaistava sellaisen argumentin perusteella, josta asianosaisilla ei ole ollut tilaisuutta lausua. Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännössä ja työjärjestyksessä ei sen sijaan määrätä asianosaisten mahdollisuudesta esittää huomautuksia vastaukseksi julkisasiamiehen ratkaisuehdotukseen (tuomio 23.1.2018, F. Hoffmann-La Roche ym., C‑179/16, EU:C:2018:25, 39 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
17 Vaikka Abraxisin tässä asiassa esittämät huomautukset on muotoiltu tiettyihin julkisasiamiehen ratkaisuehdotuksen kohtiin vastaamiseksi, edellisessä kohdassa mainitusta oikeuskäytännöstä ilmenee, ettei tällaisten huomautusten jättämisestä säädetä oikeudenkäyntejä unionin tuomioistuimessa koskevissa säädösteksteissä.
18 Unionin tuomioistuin katsoo myös – julkiasiamiestä kuultuaan –, että sillä on riittävästi tietoa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämään kysymykseen vastaamiseksi ja että asianosaiset ovat saaneet tilaisuuden lausua kaikista asian ratkaisemisen edellyttämistä seikoista.
19 Näin ollen pyyntö suullisen käsittelyn uudelleen aloittamisesta on hylättävä.
20 Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee kysymyksellään olennaisilta osin sitä, onko asetuksen N:o 469/2009 3 artiklan d alakohtaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen 1 artiklan b alakohdan kanssa, tulkittava siten, että mainitun asetuksen 3 artiklan b alakohdassa tarkoitettua myyntilupaa, johon vedotaan vanhan vaikuttavan aineen uutta formulaatiota koskevan lisäsuojatodistushakemuksen tueksi, voidaan pitää ensimmäisenä lupana saattaa kyseinen tuote lääkkeenä markkinoille, kun kyseiselle vaikuttavalle aineelle sellaisenaan on jo myönnetty tällainen lupa.
21 Aluksi on täsmennettävä, että kuten ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, pääasia koskee lisäsuojatodistushakemusta, jonka kohteena on vanhan vaikuttavan aineen paklitakselin uusi formulaatio, jossa paklitakseli on sen kuljettamiseen käytettävään albumiiniin sitoutuneina nanopartikkeleina. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toimittamien tietojen mukaan uusi formulaatio, jota kutsutaan nimellä ”nab-paklitakseli”, tehostaa vaikuttavan aineen terapeuttista vaikutusta. Se on saatettu lääkkeenä markkinoille tavaramerkillä ”Abraxane”. Kyseinen lääke on saanut myyntiluvan, joka on ensimmäinen uuden formulaation kattavan peruspatentin soveltamisalaan kuuluva myyntilupa. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin esittää myös, että paklitakselia oli saatettu markkinoille muiden myyntilupien perusteella jo ennen ajankohtaa, jolloin Abraxanelle myönnettiin myyntilupa.
22 Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämää ennakkoratkaisukysymystä on tarkasteltava tässä asiayhteydessä.
23 Kysymykseen vastaamiseksi on ensinnäkin ratkaistava, onko asetuksen N:o 469/2009 1 artiklan b alakohtaa tulkittava siten, että nab-paklitakselin kaltaista vanhan vaikuttavan aineen uutta formulaatiota, joka koostuu kyseisestä vaikuttavasta aineesta ja siirtäjästä, jotka on sitoutettu toisiinsa nanopartikkelimuodossa, mikä tehostaa mainitun vaikuttavan aineen terapeuttista vaikutusta, voidaan pitää pelkästään kyseisestä vaikuttavasta aineesta koostuvasta tuotteesta erillisenä tuotteena.
24 Tässä yhteydessä on muistutettava, että kyseisen säännöksen mukaan ”tuotteella” tarkoitetaan lääkkeen vaikuttavaa ainetta tai vaikuttavien aineiden yhdistelmää.
25 Unionin tuomioistuimen vakiintuneessa oikeuskäytännössä on todettu, että koska käsitettä ”vaikuttava aine” ei määritellä asetuksessa N:o 469/2009, näiden sanojen merkitys ja ulottuvuus on määritettävä ottamalla huomioon se yleinen asiayhteys, jossa niitä käytetään, ja niiden tavanomainen merkitys yleiskielessä. Käsiteltävässä asiassa on todettava, että ilmaisuun ”vaikuttava aine” eivät sen yleisessä farmakologisessa merkityksessä kuulu lääkkeeseen sisältyvät aineet, joilla ei ole omaa vaikutusta ihmisen tai eläimen elimistöön (määräys 14.11.2013, Glaxosmithkline Biologicals ja Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma, C‑210/13, EU:C:2013:762, 27 ja 28 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
26 Tältä osin on mainittava, että lääkkeiden lisäsuojatodistuksen käyttöön ottamisesta annettavaa neuvoston asetusta (ETY) koskevan 11.4.1990 annetun ehdotuksen (KOM(90) 101 lopullinen), joka oli asetuksella N:o 469/2009 kumotun ja korvatun lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1768/92 (EYVL 1992, L 182, s. 1) taustalla, perustelujen 11 kohdassa mainitaan, että ilmaisu ”tuote” ymmärretään suppeasti tehoaineeksi ja että lääkkeeseen tehdyt pienet muutokset, kuten uusi annoskoko, eri suolan tai esterin käyttö tai erilainen farmaseuttinen muoto, eivät voi antaa aihetta uudelle lisäsuojatodistukselle.
27 Unionin tuomioistuin on päätellyt tästä, että lääkkeen farmaseuttinen muoto, johon voi kuulua apuaine, ei sisälly käsitteen ”tuote” määritelmään, sillä tämä ymmärretään suppeassa merkityksessä ”tehoaineeksi” tai ”vaikuttavaksi aineeksi”. Sitä, että aine, jolla ei ole mitään omaa terapeuttista vaikutusta, on tarpeellinen vaikuttavan aineen tavoitellun terapeuttisen tehokkuuden varmistamiseksi, ei nimittäin voida pitää käsiteltävässä asiassa arviointiperusteena, jonka sisältö on määritetty riittävällä tavalla (määräys 14.11.2013, Glaxosmithkline Biologicals ja Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma, C‑210/13, EU:C:2013:762, 29 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
28 Näin ollen aine, jolla ei ole mitään omaa terapeuttista vaikutusta ja jonka tarkoituksena on lääkkeen tietyn farmaseuttisen muodon mahdollistaminen, ei kuulu käsitteeseen ”vaikuttava aine”, joka puolestaan mahdollistaa käsitteen ”tuote” määrittelemisen (määräys 14.11.2013, Glaxosmithkline Biologicals ja Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma, C‑210/13, EU:C:2013:762, 30 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
29 Tästä seuraa yhtäältä, että tällaisesta aineesta liitettynä aineeseen, jolla on itsellään omia terapeuttisia vaikutuksia, ei voi syntyä asetuksen N:o 469/2009 1 artiklan b alakohdassa tarkoitettua ”vaikuttavien aineiden yhdistelmää”. Toisaalta se, että aine, jolla ei ole mitään omaa terapeuttista vaikutusta, mahdollistaa lääkkeen farmaseuttisen muodon, joka on tarpeellinen aineen, jolla on terapeuttisia vaikutuksia, terapeuttisen tehokkuuden kannalta, ei voi horjuttaa tätä tulkintaa (määräys 14.11.2013, Glaxosmithkline Biologicals ja Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma, C‑210/13, EU:C:2013:762, 31 ja 32 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
30 Tämä arviointi pätee myös aineeseen, jolla pääasiassa kyseessä olevan albumiinin tavoin on edellä 21 kohdassa mainittujen ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenevien seikkojen mukaan vaikuttavan aineen siirtäjän rooli. Koska tällaisella siirtäjällä ei ole omaa terapeuttista vaikutusta – mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kuitenkin tutkittava –, sitä ei voida pitää asetuksen N:o 469/2009 1 artiklan b alakohdassa tarkoitettuna vaikuttavana aineena, vaikka se mahdollistaa vaikuttavan aineen, johon se on liitetty, tehokkaamman terapeuttisen vaikutuksen. Niinpä tällainen siirtäjä ei edes voi toiseen aineeseen, jolla on omia terapeuttisia vaikutuksia, liitettynä muodostaa kyseisessä säännöksessä tarkoitettua vaikuttavien aineiden yhdistelmää.
31 Edellä esitetystä seuraa, että asetuksen N:o 469/2009 1 artiklan b alakohtaa on tulkittava siten, että vanhan vaikuttavan aineen uutta formulaatiota, joka nab-paklitakselin tavoin koostuu kyseisestä vaikuttavasta aineesta ja siirtäjästä, jotka on sitoutettu toisiinsa nanopartikkelimuodossa, ei voida pitää pelkästään kyseisestä vaikuttavasta aineesta koostuvasta tuotteesta erillisenä tuotteena, vaikka tällainen formulaatio mahdollistaisi kyseisen vaikuttavan aineen tehokkaamman terapeuttisen vaikutuksen.
32 Toiseksi on ratkaistava, voidaanko nab-paklitakselin kaltaiselle vanhan vaikuttavan aineen uudelle formulaatiolle myönnettyä myyntilupaa pitää asetuksen N:o 469/2009 3 artiklan d alakohdassa tarkoitettuna ensimmäisenä lupana saattaa kyseinen tuote lääkkeenä markkinoille, kun kyseinen myyntilupa on ensimmäinen kyseisen peruspatentin soveltamisalaan kuuluva myyntilupa.
33 Tässä yhteydessä on muistutettava, että kyseisen säännöksen mukaan yksi lisäsuojatodistuksen myöntämisen edellytyksistä on se, että lisäsuojatodistushakemuksen kohteena olevalle tuotteelle myönnetty myyntilupa on hakemuspäivänä siinä jäsenvaltiossa, jossa hakemus jätetään, ensimmäinen lupa saattaa se lääkkeenä markkinoille.
34 Kuten julkisasiamies on esittänyt ratkaisuehdotuksensa 30 kohdassa olennaisilta osin, käsitteen ”tuote” määritelmän – sellaisena kuin se ilmenee unionin tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä – valossa tarkasteltuna asetuksen N:o 469/2009 3 artiklan d alakohdan sanamuodon mukainen tulkinta merkitsee, että kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna ensimmäisenä lupana saattaa tuote lääkkeenä markkinoille voidaan pitää ainoastaan kyseistä vaikuttavaa ainetta tai vaikuttavien aineiden yhdistelmää sisältävän lääkkeen ensimmäistä myyntilupaa.
35 Tällaisen tulkinnan mukaan asetuksen N:o 469/2009 3 artiklan d alakohdassa tarkoitettuna ensimmäisenä lupana saattaa tuote lääkkeenä markkinoille voidaan pitää ainoastaan myyntilupaa, joka myönnetään ensimmäiselle markkinoille saatetulle lääkkeelle, joka sisältää kyseistä mainitun asetuksen 1 artiklan b alakohdan määritelmää vastaavaa tuotetta (ks. vastaavasti tuomio 24.11.2011, Medeva, C‑322/10, EU:C:2011:773, 40 kohta).
36 Asetuksen N:o 469/2009 tavoitteen osalta on lisättävä, että sen johdanto-osan kolmannesta, neljännestä, viidennestä ja yhdeksännestä perustelukappaleesta ilmenee julkisasiamiehen ratkaisuehdotuksensa 50 kohdassa mainitsemalla tavalla, että lisäsuojatodistusjärjestelmän tavoitteena on korjata patentin antaman suojan puutteellisuutta, tuottaa takaisin uusien lääkkeiden tutkimukseen käytettyjä varoja ja siten edistää tätä tutkimusta. Mainitun asetuksen johdanto-osan kymmenennestä perustelukappaleesta kuitenkin ilmenee, että lainsäätäjä pyrki toteuttamaan kyseisen tavoitteen siten, että huomioon otetaan kaikki asiaan liittyvät edut, mukaan lukien kansanterveys, koska kyse on lääkealan kaltaisesta monimutkaisesta ja herkästä alasta.
37 Tämän toteamuksen, joka tukee asetuksen N:o 469/2009 3 artiklan d alakohdan suppeaa tulkintaa, vahvistavat edellä 26 kohdassa mainitun 11.4.1990 annetun asetusehdotuksen perustelut, joista ilmenee julkisasiamiehen ratkaisuehdotuksensa 52–55, 66 ja 69 kohdassa mainitsemalla tavalla, että lainsäätäjä ei pyrkinyt lisäsuojajärjestelmän käyttöönottamisella suosimaan kaikkea patentin myöntämiseen ja uuden lääkkeen markkinoille saattamiseen johtavaa farmaseuttista tutkimusta vaan sellaista tutkimusta, joka johtaa vaikuttavan aineen tai vaikuttavien aineiden yhdistelmän saattamiseen ensimmäisen kerran lääkkeenä markkinoille.
38 Tällainen tavoite vaarantuisi, jos asetuksen N:o 469/2009 3 artiklan d alakohdassa säädetyn edellytyksen täyttämiseksi olisi mahdollista ottaa vanhan vaikuttavan aineen uuden formulaation osalta huomioon ainoastaan peruspatentin soveltamisalaan kuuluva ensimmäinen kyseistä uutta formulaatiota suojaava myyntilupa, jolloin sivuutettaisiin myyntilupa, joka on myönnetty samalle vaikuttavalle aineelle muussa formulaatiossa.
39 Lisäksi tällainen asetuksen N:o 469/2009 3 artiklan d alakohdan tulkinta uhkaisi aiheuttaa lisäsuojatodistuksen saamisen edellytyksiä koskevaa oikeudellista epävarmuutta ja epäyhtenäisyyttä, koska olisi vaikea määrittää, millä täsmällisillä edellytyksillä kyseistä säännöstä voidaan soveltaa vanhan vaikuttavan aineen uudelle formulaatiolle myönnettyyn myyntilupaan.
40 Niinpä nab-paklitakselin kaltaiselle vanhan vaikuttavan aineen uudelle formulaatiolle myönnettyä myyntilupaa ei voida pitää asetuksen N:o 469/2009 3 artiklan d alakohdassa tarkoitettuna ensimmäisenä lupana saattaa kyseinen tuote lääkkeenä markkinoille, jos kyseinen vaikuttava aine on jo saanut myyntiluvan.
41 Oikeuskäytäntö, joka perustuu 19.7.2012 annettuun tuomioon Neurim Pharmaceuticals (1991) (C‑130/11, EU:C:2012:489), ei voi horjuttaa tällaista tulkintaa. Unionin tuomioistuin totesi kyseisessä tuomiossa, että asetuksen N:o 469/2009 3 ja 4 artiklaa on tulkittava siten, että mainittuun tuomioon johtaneen asian kaltaisessa tilanteessa pelkästään se, että on olemassa eläimille tarkoitetulle lääkkeelle annettu aikaisempi markkinoille saattamista koskeva lupa, ei ole esteenä sille, että saman tuotteen eri käyttösovellukselle, jolle on annettu markkinoille saattamista koskeva lupa, annetaan lisäsuojatodistus, kunhan lisäsuojatodistushakemuksen tueksi esitetty peruspatentti suojaa mainittua käyttösovellusta.
42 Unionin tuomioistuin ei kuitenkaan mainitussa tuomiossa kyseenalaistanut kyseisen asetuksen 1 artiklan b alakohdan suppeaa tulkintaa, jonka mukaan kyseinen käsite ei voi kattaa ainetta, joka ei vastaa ”vaikuttavan aineen” tai ”vaikuttavien aineiden yhdistelmän” määritelmää (ks. vastaavasti määräys 14.11.2013, Glaxosmithkline Biologicals ja Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma, C‑210/13, EU:C:2013:762, 44 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
43 Lisäksi on todettava, että 19.7.2012 annetussa tuomiossa Neurim Pharmaceuticals (1991) (C‑130/11, EU:C:2012:489) omaksuttu poikkeus kyseisen asetuksen 3 artiklan d alakohdan suppeasta tulkinnasta ei missään tapauksessa koske kyseessä olevan tuotteen uusia formulaatioita. Niinpä kyseiseen poikkeukseen ei missään tapauksessa voida vedota tilanteissa, joissa vaikuttavan aineen, jolle on jo myönnetty myyntilupa, uudelle formulaatiolle myönnetään myyntilupa, vaikka uuden formulaation myyntilupa olisi ensimmäinen peruspatentin, johon vedotaan mainittua uutta formulaatiota koskevan lisäsuojatodistushakemuksen tueksi, soveltamisalaan kuuluva myyntilupa.
44 Niinpä ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava, että asetuksen N:o 469/2009 3 artiklan d alakohtaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen 1 artiklan b alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että mainitun asetuksen 3 artiklan b alakohdassa tarkoitettua myyntilupaa, johon vedotaan vanhan vaikuttavan aineen uutta formulaatiota koskevan lisäsuojatodistushakemuksen tueksi, ei voida pitää ensimmäisenä lupana saattaa kyseinen tuote lääkkeenä markkinoille, kun kyseiselle vaikuttavalle aineelle sellaisenaan on jo myönnetty tällainen lupa.
Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 3 artiklan d alakohtaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen 1 artiklan b alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että mainitun asetuksen 3 artiklan b alakohdassa tarkoitettua markkinoille saattamista koskevaa lupaa, johon vedotaan vanhan vaikuttavan aineen uutta formulaatiota koskevan lisäsuojatodistushakemuksen tueksi, ei voida pitää ensimmäisenä lupana saattaa kyseinen tuote lääkkeenä markkinoille, kun kyseiselle vaikuttavalle aineelle sellaisenaan on jo myönnetty tällainen lupa.

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin