Tampereen kaupungin tilintarkastuskertomus ja vastuuvapauden myöntäminen 2017 | Tampere esityslistat ja pöytäkirjat
Tampereen kaupungin tilintarkastuskertomus ja vastuuvapauden myöntäminen 2017
Tarkastuslautakunta, kokous 29.5.2018
§ 53 Tampereen kaupungin tilintarkastuskertomus ja vastuuvapauden myöntäminen 2017
Tarkastuslautakunta, 10.4.2018
Tampereen kaupungin tilintarkastaja on tarkastanut vuoden 2017 tilinpäätöksen ja luovuttaa tilintarkastuskertomuksen kokouksessa.
Tilintarkastaja on esittänyt tilintarkastuskertomuksessaan Tampereen Vesi Liikelaitoksen 31.5.2017 saakka toimineen johtokunnan jäsenille ja 31.1.2018 saakka toimineelle toimitusjohtajalle Kaupinojan pintavesilaitoksen saneerausurakan sisäiseen valvontaan liittyvän muistutuksen.
Kuntalain 125 §:n mukaisesti tarkastuslautakunta päättää hankkia tilintarkastuskertomuksessa tehdystä muistutuksesta asianomaisilta selityksen sekä saatuaan edellä mainitut selitykset pyytää kaupunginhallitukselta lausunnon.
Tarkastuslautakunta päättää pyytää kuntalain 124 §:n mukaisesti sisäisen tarkastuksen raportit liittyen Kaupinojan pintavesilaitoksen saneerausurakan sekä Tampereen Vesi Liikelaitoksen toimitusjohtajan kertomaan asiasta tarkastuslautakunnan seuraavaan kokoukseen 17.4.2018.
Lisäksi tarkastuslautakunta päättää pyytää lisäselvitykset raitiotiehankkeelle myönnettyjen takauksien vastavakuuksien osalta.
Lisäksi tarkastuslautakunta päättää teettää erityistilintarkastuksen Kaupinojan pintavesilaitoksen saneerausurakasta.
Tilintarkastajan antama 10.4.2018 päivätty tilintarkastuskertomus merkitään tiedoksi.
Esa Kanerva ja Anne Sällylä ilmoittivat olevansa esteellisiä Tampereen Vesi Liikelaitoksen asian käsittelyn aikana. Esteellisyydet todettiin hallintolain 28 § 1 mom. 5 kohdan perusteella. Kanerva ja Sällylä poistuivat asian käsittelyn ajaksi.
Kokoukseen saapuu rahoitusjohtaja Arto Vuojolainen selvittämään raitiotiehankkeelle myönnettyjen takauksien vastavakuuksien tilannetta. Kokouksessa kuullaan Tampereen Vesi Liikelaitoksen määräaikaisen toimitusjohtaja Petri Jokelan ja tarkastuspäällikkö Kaj Paleniuksen selvitykset Kaupinojan pintavesilaitoksen saneerausurakan tilanteesta.
Merkitään tiedoksi saadut selvitykset.
Esa Kanerva ja Anne Sällylä ilmoittivat olevansa esteellisiä Tampereen Vesi Liikelaitoksen käsittelyn aikana. Esteellisyydet todettiin hallintolain 28 § 1 mom. 5 kohdan perusteella. Kanerva ja Sällylä poistuivat asian käsittelyn ajaksi.
Kaupunginhallitus, 21.5.2018
Tilintarkastaja on esittänyt tilintarkastuskertomuksessaan Tampereen Vesi Liikelaitoksen 31.5.2017 saakka toimineen johtokunnan jäsenille ja 31.1.2018 saakka toimineelle toimitusjohtajalle Kaupinojan pintavesilaitoksen saneerausurakan sisäiseen valvontaan liittyvän muistutuksen. Tarkastuslautakunta on 10.4.2018 § 36 päättänyt pyytää tilintarkastuskertomuksessa tehdystä muistutuksesta asianomaisilta selityksen sekä kaupunginhallitukselta lausunnon.
Lausuntona tarkastuslautakunnalle tilintarkastajan muistutuksen johdosta kaupunginhallitus esittää seuraavaa:
Valtuusto päättää vastuuvapaudesta harkintansa mukaan. Jos vastuuvapautta ei myönnetä, valtuuston on päätettävä toimenpiteistä, joita epäämisestä aiheutuu. Vastuuvapauden epääminen merkitsee mahdollisuutta ryhtyä asiassa myöhemmin toimenpiteisiin. Jos tilivelvolliselle esitetään myöhemmin vaatimuksia, kysymykseen tulevat mm. rikosasian vireillelaitto tai vahingonkorvauslakiin perustuva korvausvaatimus.
Valmistelun aikana on pyydetty vielä Tampereen Veden nykyisen johdon lausunto entisen toimitusjohtajan selvitykseen. Tarkastuslautakunta on päättänyt teettää erityistilintarkastuksen Kaupinojan pintavesilaitoksen saneerausurakasta. Asiaan liittyvät selvitykset ovat vielä kesken ja siksi tällä hetkellä ei ole riittävää tietoa tapahtumien kulusta ja niistä mahdollisista tilivelvollisten väitetyistä teoista tai laiminlyönneistä, jotka voisivat perustaa vahingonkorvausvelvollisuuden.
Tämän johdosta vastuuvapautta ei tule tässä vaiheessa myöntää muistutuksessa esitetyille henkilöille. Asia tulee saattaa uudelleen kaupunginvaltuuston käsittelyyn, kun tarvittavat lisäselvitykset ovat valmistuneet.
Kaupunginhallituksen lausunto tarkastuslautakunnalle tilintarkastajan muistutuksen johdosta hyväksytään.
Kaupunginhallitus myönsi läsnäolo- ja puheoikeuden liiketoiminta- ja rahoitusjohtaja Arto Vuojolaiselle. Hän oli asiantuntijana läsnä kokouksessa tämän asian käsittelyn aikana ja poistui ennen päätöksentekoa.
Tilintarkastaja esitti vuoden 2017 tilintarkastuskertomuksessaan sisäiseen valvontaan liittyvän muistutuksen liittyen Kaupinojan pintavedenottamon saneerausurakkaan ja tämän vuoksi tilintarkastaja ei puolla vastuuvapautta Tampereen Vesi Liikelaitoksen 31.5.2017 saakka toimineen johtokunnan jäsenille ja 31.1.2018 saakka toimineelle toimitusjohtajalle. Muille tilivelvollisille vastuuvapauden myöntämistä puolletaan.
Asian selvittämiseen liittyen tarkastuslautakunta on pyytänyt ja saanut Tampereen Vesilaitos Liikelaitoksen 31.5 2017 saakka toimineen johtokunnan jäseniltä selitykset, 3 kpl sekä Tampereen Vesilaitos liikelaitoksen 31.1.2018 saakka toimineen toimitusjohtajan selityksen liitteineen. BDO on toimittanut erityistilintarkastuksen raportin ja kaupunginhallitus on antanut asiasta lausunnon.
Kaupinojan vedenottamon saneeraushanke
Kaupinojan vedenottamon saneeraushankkeesta on päätetty 09/2012 ja urakkasopimukset on allekirjoitettu 09/2013. Hankkeen oli tarkoitus valmistua viimeistään 1.3.2016. Hanke on toteutettu KVR-urakkana (kokonaisvastuurakentamisurakka), missä konsortiossa on mukana kolme urakoitsijaa. Lisäksi flotaatiourakka ym. urakoita on toteutettu konsortion ulkopuolisilla urakoitsijoilla.
Erityistilintarkastuksen mukaan hankkeen kokonaiskustannukset ovat ajalta 1.1.2013 - 31.3.2018 yhteensä 40,3 milj. euroa. Tästä vedenpuhdistuslaitoksen osuus on 26,6 milj. euroa ja verkostojen osuus 13,7 milj. euroa. Verkostojen osuutta ei tässä yhteydessä tarkasteltu.
Vedenottamon kokonaiskustannusarvio on ollut 26 milj. euroa vuodesta 2014 lähtien ja sen kustannukset ovat siis 26,6 milj. euroa 31.3.2018 mennessä. Tästä konsortion osuus on 20,6 milj. euroa ja erillishankintojen ja lisä- ja muutostöiden osuus on 5,0 milj. euroa. Ylitystä konsortion osalta on 0,6 milj. euroa 31.3.2018 mennessä. Hankkeessa on lisäksi maksamattomia maksueriä konsortiolle noin 1,2 milj. euroa. Mikäli maksamattomat maksuerät tulevat maksettaviksi, on ylitys yhteensä 1,8 milj. euroa. Kaupinoja alkoi tuottaa vettä helmikuun alkupuolella 2018, mutta sen tuotantokapasiteetti on merkittävästi alhaisempi kuin on suunniteltu. Myöskään etäkäyttö ei ole vielä toiminnassa.
Tampereen Vesi neuvottelee toukokuussa 2018 konsortion kanssa eri ratkaisuvaihtoehdoista hankkeen loppuun saattamiseksi. Vesilaitoksen määräaikainen toimitusjohtaja on arvioinut loppuun saattamisen kustannukset tulevat olemaan miljoonia.
Kuntalain ja hallintosäännön mukaan liikelaitoksen johtokunta vastaa liikelaitoksen hallinnon ja toiminnan sekä sisäisen valvonnan ja riskienhallinnan asianmukaisesta järjestämisestä.
Liikelaitosten toimitusjohtajan tehtävänä on mm. vastata riskienhallinnasta ja sisäisestä valvonnasta.
Tampereen Vesi Liikelaitoksen johtokunnan selitys
Hallintosäännön mukaan liikelaitoksen johtokunta ohjaa ja valvoo liikelaitoksen toimintaa. Johtokunta vastaa liikelaitoksen hallinnon ja toiminnan sekä sisäisen valvonnan ja riskienhallinnan asianmukaisesta järjestämisestä. Johtokunta vastaa valtuuston ja kaupunginhallituksen liikelaitokselle asettamien strategisten, toiminnallisten ja taloudellisten tavoitteiden toteutumisesta sekä konsernimääräysten noudattamisesta alaisensa toiminnan osalta. Johtokunta vastaa siitä, että kirjanpidon ja varainhoidon valvonta on asianmukaista.
Johtokunta on saanut tietoa Kaupinojan hankkeesta johtokunnan kokouksissa toimitusjohtajan katsauksissa. Selityksen mukaan aineistot ovat luottamuksellisia, joten niitä ei ole liitetty pöytäkirjoihin. Tiedot ovat kuitenkin olemassa Tampereen Vedessä.
Johtokunnan jäsenten antaman selityksen mukaan Kaupinojan hankkeen viivästyminen on toimitusjohtajan mukaan ollut tilapäinen ongelma ja syyksi on kerrottu urakoitsijoiden vaikeudet suoriutua työstä tai se on ollut hallitusti sovittua. Selityksen mukaan laajamittaisempi hankkeen haltuunottoon liittyvä viivästysriski on raportoitu johtokunnalle kevätkaudella 2017. Johtokunnan selityksen mukaan hankkeen kustannukset eivät olleet johtokunnan kauden aikana ylittyneet.
Hankkeen viivästymisestä johtokunta on saanut tietoa toimitusjohtajalta. Johtokunnan selityksen mukaan toimitusjohtaja on puhutellut urakoitsijaa, käynyt neuvotteluja sekä tuonut esille mahdollisen sopimussakon ym. tavalla hoitanut asiaa.
Tampereen Vesi Liikelaitoksen toimitusjohtaja
Hallintosäännön mukaan liikelaitosten toimitusjohtajat johtavat johtokunnan alaisena liikelaitoksen toimintaa. Liikelaitoksen toimitusjohtaja toimii liikelaitoksen johtajana.
Toimitusjohtajan tehtävänä on mm. johtaa ja kehittää johtokunnan alaisena liikelaitoksen toimintaa, huolehtia liikelaitoksen hallinnosta sekä taloudenhoidon järjestämisestä, valvoa liikelaitoksen toimintaa ja taloutta, vastata hyvästä johtamis- ja hallintotavasta, riskienhallinnasta ja sisäisestä valvonnasta sekä siitä, että kirjanpito on lainmukainen ja varainhoito luotettavalla tavalla järjestetty, huolehtia johtokunnan päätösten täytäntöönpanosta ja antaa johtokunnalle tieto liikelaitoksen toiminnan kannalta merkittävistä toimenpiteistä ja tapahtumista sekä raportoida säännöllisesti etukäteen johtokunnalle tai kiireellisissä tapauksissa puheenjohtajalle tai puheenjohtajan estyneenä ollessa varapuheenjohtajalle päätösvaltaansa kuuluvista liiketoiminnan kannalta merkittävistä asioista.
Vesilaitoksen toimitusjohtajan selityksen mukaan hankkeen aikataulun muutoksista on sovittu yhdessä (urakoitsijoiden kanssa) urakan aikana. Toimitusjohtajan mukaan hanke ei ole ylittänyt kustannuksiaan ja vasta hankkeen valmistumisen jälkeen voidaan tehdä taloudellinen loppuselvitys hankkeen kokonaiskustannuksista.
Selityksen mukaan hankkeen etenemistä on seurattu säännöllisesti mm. viikoittain kokoontuneessa projektiryhmässä, jossa ovat olleet mukana myös projektipäällikkö sekä toimitusjohtaja. Hankkeen valvonnassa on käytetty ulkopuolista konsulttia ja riskienhallintasuunnitelma on laadittu hankkeen alkuvaiheessa ja sitä on päivitetty hankkeeseen osallistuneiden tahojen yhteisissä kokouksissa säännöllisesti.
Kun hanke oli viivästynyt, kaupungin lakimiesyksikön suosituksesta KVR-urakoitsijalle ehdotettiin ulkopuolista sovittelua, jonka lopputuloksena syntyi sovintosopimus kesäkuussa 2017. Hankkeen aiemmissa vaiheissa KVR-urakoitsijalle on tehty useita reklamaatioita urakoitsijan vastuulle kuuluvien urakkasuoritusten viivästymisestä tai urakoitsijan ehdottamien ratkaisujen parantamisesta. Lisäksi Tampereen Vesi on omin toimenpitein toteuttanut eräitä urakoitsijalle kuuluvia toimenpiteitä, joilla veden laatu on saatu hankkeessa turvattua.
Tampereen Vesi Liikelaitoksen toimitusjohtaja on irtisanoutunut tehtävästään 1.2.2018 lukien.
Kaupunginhallituksen lausunto on seuraava:
”Valtuusto päättää vastuuvapaudesta harkintansa mukaan. Jos vastuuvapautta ei myönnetä, valtuuston on päätettävä toimenpiteistä, joita epäämisestä aiheutuu. Vastuuvapauden epääminen merkitsee mahdollisuutta ryhtyä asiassa myöhemmin toimenpiteisiin. Jos tilivelvolliselle esitetään myöhemmin vaatimuksia, kysymykseen tulevat mm. rikosasian vireillelaitto tai vahingonkorvauslakiin perustuva korvausvaatimus.
Tämän johdosta vastuuvapautta ei tule tässä vaiheessa myöntää muistutuksessa esitetyille henkilöille. Asia tulee saattaa uudelleen kaupunginvaltuuston käsittelyyn, kun tarvittavat lisäselvitykset ovat valmistuneet.”
Tarkastuslautakunnan valmistelu
Tarkastuslautakunnan on tehtävä valtuustolle oma päätösehdotus niistä toimenpiteistä, joihin tilintarkastuskertomus, siinä tehdyt muistutukset sekä hankitut selitykset ja lausunnot antavat aihetta.
Tilintarkastajan antaman muistutuksen katsotaan tarkoittavan sitä, että esitetyn teon tai laiminlyönnin johdosta ryhdytään kunnan edun vaatimiin toimiin tai harkitaan, onko niihin ryhdyttävä. Tarkastuslautakunta ei päätösehdotuksessaan ole sidottu tilintarkastajien esitykseen, vaan lautakunta tekee oman päätösesityksensä valtuustolle tilintarkastuskertomuksen antamisen jälkeen hankkimiensa lisäselvitysten perusteella. Valtuusto päättää vastuuvapaudesta oman harkintansa mukaan.
Vahingonkorvauslain mukaan virkamies, joka työssään aiheuttaa vahinkoa virheellään tai laiminlyönnillään, on velvollinen korvaamaan määrän, joka harkitaan kohtuulliseksi vahingonkorvauslaissa määriteltyjen kriteerien perusteella. Vastuuta ei ole tilanteessa, jos virkamiehen viaksi jää vain lievä tuottamus. Sama vastuu koskee julkisyhteisön luottamushenkilöä luottamustoimessaan.
Tarkastuslautakunta perustaa esityksensä tilintarkastuskertomuksen jälkeen hankittuihin liitteissä esitettäviin selityksiin, kaupunginhallituksen lausuntoon, erityistilintarkastuksen raporttiin sekä Tampereen Vesi Liikelaitoksen määräaikaisen toimitusjohtajan haastatteluun.
Tarkastuslautakunnan näkemyksen mukaan Tampereen Vesi Liikelaitoksen v. 2013 - 31.5.2017 asti toimineen johtokunnan järjestämisvastuulla ollut sisäisen valvonnan ja riskienhallinnan asianmukainen järjestäminen ei ole riittävällä tavalla pystynyt ajoissa osoittamaan Kaupinojan vedenottamon riskejä ja/tai johtokunta ei ole riittävästi reagoinut saamiinsa tietoihin hankkeen etenemisestä. Johtokunta on toiminut virheellisesti, kun se ei ole kirjannut kokouspöytäkirjaan toimitusjohtajan katsauksia.
Vaikka johtokunnan toiminnassa on ollut sisäisen valvonnan näkökulmasta merkittäviä puutteita, näyttöä vahingonkorvausvelvollisuuden aiheuttavista virheistä ja laiminlyönneistä ei ole esitettävissä. Johtokunta on toiminut toimitusjohtajan tietojen varassa.
Tarkastuslautakunnan näkemyksen mukaan johtokunnalle voidaan myöntää vastuuvapaus.
Hankkeen valmistuminen on viivästynyt jo yli kaksi vuotta. Tällä hetkellä vedenottamon tuotantokapasiteetti on vain noin puolet suunnitellusta ja vesilaitos neuvottelee eri ratkaisuvaihtoehdoista konsortion kanssa. Hankkeen loppuunsaattaminen on arvioitu maksavan vielä miljoonia.
Hankkeen viivästyminen on merkittävä, tuotanto on merkittävästi alhaisempi kuin oli suunniteltu ja kustannukset tulevat ylittymään. Tämän vuoksi toimitusjohtajan vastuuvapauden ratkaisemisen osalta on tarpeen odottaa hankkeen valmistumista. Sen jälkeen voidaan tehdä taloudellinen loppuselvitys hankkeen kokonaiskustannuksista ja harkita vastuuvapauden myöntäminen.
Tarkastuslautakunta saattaa tilintarkastuskertomuksen valtuustolle tiedoksi ja esittää, että kaupunginvaltuusto myöntää vastuuvapauden toimielinten jäsenille ja tehtäväalueiden johtaville viranhaltijoille tilikaudelta 1.1.- 31.12.2017 lukuun ottamatta Tampereen Vesi Liikelaitoksen 31.1.2018 saakka toiminutta toimitusjohtajaa.
Asia saatetaan uudestaan valtuuston käsittelyyn, kun Kaupinojan vedenottamon saneeraushanke on saatettu loppuun.
Konsernijaoston yhtenä tehtävänä hallintosäännön mukaan on seurata ja arvioida liikelaitosten johtokuntien edellyttämää asiantuntemusta, toimialatuntemusta, kokemusta ja riippumattomuutta. Konsernijaoston tulee varmistaa johtokuntien riittävää asiantuntemusta ja tarvittaessa järjestää koulutusta johtokuntien jäsenille
Asian esittelijä Erja Viitala lisäsi päätösehdotukseensa ponnen, joka kuuluu seuraavasti:
"Konsernijaoston yhtenä tehtävänä hallintosäännön mukaan on seurata ja arvioida liikelaitosten johtokuntien edellyttämää asiantuntemusta, toimialatuntemusta, kokemusta ja riippumattomuutta. Konsernijaoston tulee varmistaa johtokuntien riittävää asiantuntemusta ja tarvittaessa järjestää koulutusta johtokuntien jäsenille."
Lisäksi todettiin Anna-Kaarina Rantaviita-Tiaisen kirje 29.5.2018 sekä Pekka Pesosen toimittama lisäselvitys.
Tilintarkastuskertomus.pdf.pdf (pdf, 135 kt)
Erityistilintarkastus Kaupinoja 2018 JULKINEN.pdf.pdf (pdf, 1620 kt)
Kuuntele Tilintarkastuskertomus.pdf.pdf
Kuuntele Erityistilintarkastus Kaupinoja 2018 JULKINEN.pdf.pdf
§ 52 Läsnäolo- ja puheoikeudet
§ 54 Muutos tarkastuslautakunnan kokousaikatauluun keväällä 2018
§ 55 Tarkastuslautakunnan kokoukset syksyllä 2018
§ 56 Muutos sidonnaisuusilmoitukseen


text:
26 päivänä huhtikuuta 2012 (1)
Asia C‑277/11
Irlanti, ja
Yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä – Direktiivi 2004/83/EY – Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua
tarvitseviksi henkilöiksi koskevat vähimmäisvaatimukset – Direktiivi 2005/85/EY – Pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavat vähimmäisvaatimukset – Toissijaista suojelua koskevan hakemuksen tutkintamenettely turvapaikkahakemuksen hylkäämisen jälkeen – Hakijalle myönnetyt menettelylliset takeet – Oikeus tulla kuulluksi – Yhteistyövelvoitteen ulottuvuus
1. High Court (Irlanti) pyytää ennakkoratkaisukysymyksellään unionin tuomioistuinta lähinnä täsmentämään kuulluksi tulemista
koskevan oikeuden ulottuvuutta menettelyssä, jossa tutkitaan Ruandan kansalaisen direktiivin 2004/83 EY nojalla esittämä toissijaista
suojelua koskeva hakemus.(2) Tämä toissijainen suojelu koskee jokaista kolmannen maan kansalaista, jolle ei voida myöntää pakolaisasemaa mutta jonka suhteen
on esitetty merkittäviä perusteita uskoa, että jos hänet palautetaan alkuperämaahansa, hän joutuisi todelliseen vaaraan kärsiä
vakavaa haittaa.(3)
2. Euroopan unioni on laatinut SEUT 78 artiklan 2 kohdan mukaisesti kaikille jäsenvaltioille yhteiset perusteet, jotka kolmansien
maiden kansalaisten on täytettävä, jotta he saisivat kansainvälistä suojelua direktiivin 2004/83 nojalla. Tämän direktiivin
II luku koskee kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen yksilöllistä arviointia, ja sen 4 artiklan 1 kohdassa säädetään
”Jäsenvaltiot voivat katsoa, että hakija on velvollinen esittämään mahdollisimman pian kaikki kansainvälistä suojelua koskevan
hakemuksen perusteiksi tarvittavat seikat. Jäsenvaltio on velvollinen yhteistyössä hakijan kanssa arvioimaan kaikki hakemukseen
liittyvät olennaiset seikat.”
3. Kansallinen tuomioistuin tiedustelee nyt käsiteltävässä asiassa unionin tuomioistuimelta, onko kyseisessä säännöksessä vahvistettua
yhteistyövelvoitetta tulkittava siten, että se pakottaa hakemuksen tutkimisesta vastaavan viranomaisen ilmoittamaan ennen
kielteisen päätöksen tekemistä seikat, joihin se aikoo nojautua tässä päätöksessään, ja pyytämään hakijaa ottamaan niihin
kantaa, vaikka turvapaikkahakemus on jo hylätty.
4. Ennakkoratkaisupyyntö on esitetty asiassa, jossa ovat vastakkain Ruandan kansalainen ja tutsi-heimon jäsen M. sekä Irlannin
Minister for Justice, Equality and Law Reform ja Attorney General ja joka koskee Irlannin viranomaisten hänen toissijaista
suojelua koskevan hakemuksensa tutkimisen yhteydessä noudattaman menettelyn laillisuutta.
5. Sen jälkeen, kun Irlannin viranomaisten M:lle opintoja varten myöntämän viisumin voimassaoloaika oli päättynyt, hän esitti
Office of the Refugee Applications Commissionnerille (turvapaikkahakemuksista vastaava virasto)(4) 21.5.2008 turvapaikkahakemuksen. Tämä hylättiin, minkä jälkeen M. esitti 31.12.2008 toissijaista suojelua koskevan hakemuksen,
joka niin ikään hylättiin 24.9.2010. Minister for Justice, Equality and Law Reform (oikeus‑, tasa-arvo‑ ja lainuudistusministeri)
katsoi, että koska hänen väitteidensä uskottavuudesta vallitsi vakavia epäilyjä, ei ollut mahdollista osoittaa, että jos hänet
palautetaan alkuperämaahansa, hän joutuisi todelliseen vaaraan kärsiä vakavaa haittaa, minkä vuoksi toissijaisen suojelun
antaminen olisi perusteltua.
6. M. nosti viimeksi mainitusta päätöksestä kumoamiskanteen High Courtissa. Hänen mielestään toimivaltaiset kansalliset viranomaiset
eivät ole noudattaneet yhteistyövelvoitetta, joka niillä on direktiivin 2004/83 4 artiklan 1 kohdan nojalla, kun hänelle ei
ole annettu mahdollisuutta esittää huomautuksiaan hänen hakemuksensa hylkäämisestä tehdystä päätösesityksestä, jossa viitattiin
muun muassa asiakirjaan, johon asianomaisella ei ollut ollut tilaisuutta tutustua menettelyn aikana.
7. High Court esittää ennakkoratkaisupyynnössään, ettei se yhdy M:n näkemykseen direktiivin 2004/83 4 artiklan 1 kohdan tulkinnasta.
Se viittaa tältä osin asiassa Ahmed v. Minister for Justice, Equality and Law Reform 24.3.2011 antamaansa tuomioon ja kahteen
perusteluun, jotka se oli esittänyt tällaisen tulkinnan hylkäämiseksi. Ensin mainittu liittyi tarpeeseen välttää menettelyvaiheiden
moninaisuus. Jälkimmäinen liittyi merkittävään vuoropuheluun, jota oli käyty toimivaltaisen kansallisen viranomaisen ja hakijan
välillä turvapaikkahakemuksen tutkimisen aikana. High Court täsmensi näet, että toissijaista suojelua koskevaa hakemusta ei
ollut esitetty erikseen vaan sellaisen turvapaikkahakemuksen tutkimista koskeneen menettelyn jälkeen, jonka kuluessa hakijaa
oli jo kuultu useaan kertaan.
8. High Court korostaa kuitenkin ennakkoratkaisupyynnössään, että Raad van State (Alankomaat) näyttää omaksuneen 12.7.2007 antamassaan
tuomiossa toisenlaisen tulkinnan direktiivin 2004/83 4 artiklan 1 kohdasta. Jäsenvaltioiden tuomioistuinten välisten erilaisten
tulkintojen välttämiseksi High Court on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Edellyttääkö asiassa, jossa hakija hakee toissijaista suojelua saavan henkilön asemaa sen jälkeen, kun hänelle ei ole myönnetty
pakolaisasemaa, ja jossa esitetään hänen hakemuksensa hylkäämistä, – – direktiivin 2004/83/EY 4 artiklan 1 kohdassa jäsenvaltiolle
asetettu velvollisuus toimia yhteistyössä hakijan kanssa sitä, että asianomaisen jäsenvaltion hallintoviranomaiset toimittavat
hakijalle tällaisen arvioinnin tulokset ennen kuin lopullinen päätös tehdään, jotta hän voi ottaa kantaa päätösehdotuksen
kohtiin, joissa esitetään kielteistä ratkaisua?” 9. Huomautuksia ovat esittäneet pääasian oikeudenkäynnin asianosaiset, Tšekin ja Saksan hallitukset, Irlanti, Ranskan, Unkarin,
Alankomaiden ja Ruotsin hallitukset sekä Euroopan komissio.
10. M:n edustaja kehotti istunnossa unionin tuomioistuinta muotoilemaan esitetyn kysymyksen uudelleen siten, että se kykenisi
lähinnä arvioimaan, onko riidanalaisessa tutkintamenettelyssä pystytty takaamaan tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden
noudattaminen, sellaisena kuin se on vahvistettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan(5) 47 artiklassa. Koska tällaisella uudelleenmuotoilulla ylitetään selvästi kansallisen tuomioistuimen vahvistama kehys ja koska
osapuolet eivät ole näin ollen lainkaan käsitelleet tätä kysymystä, ehdotan, että unionin tuomioistuin ei suostuisi siihen.
I Oikeudellinen arviointi
11. Kansallinen tuomioistuin tiedustelee kysymyksellään unionin tuomioistuimelta lähinnä, onko direktiivin 2004/83 4 artiklan
1 kohdassa vahvistettua yhteistyövelvoitetta tulkittava siten, että jäsenvaltio on velvollinen kuulemaan asianomaista tosiseikkojen
ja olosuhteiden arvioinnista, jonka se on suorittanut ennen hylkäävän päätöksen tekemistä.
13. Yhtäältä on määritettävä kuulluksi tulemista koskevan oikeuden ulottuvuus kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkintamenettelyn
yhteydessä. On erityisesti pohdittava, pakottaako direktiivin 2004/83 4 artiklan 1 kohdassa vahvistettu yhteistyövelvoite
toissijaista suojelua koskevan hakemuksen tutkimisesta vastaavan viranomaisen ilmoittamaan ennen kielteisen päätöksen tekemistä
seikat, joihin se aikoo nojautua tässä päätöksessään, ja pyytämään hakijaa ottamaan niihin kantaa, vaikka turvapaikkahakemus
on jo hylätty.
14. Toisaalta on täsmennettävä vähimmäistakeet, joita toimivaltaiset kansalliset viranomaiset eivät voi kieltäytyä tunnustamasta
kansainvälisen suojelun hakijoille heidän hakemuksensa käsittelyn yhteydessä. Vaikka näet jäsenvaltioilla on direktiivin 2005/85/EY(6) johdanto-osan 11 perustelukappaleen ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti laaja harkintavalta siinä, miten
ne organisoivat kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten käsittelyn, niiden on kuitenkin taattava tässä direktiivissä
vahvistettujen oikeuksien ja ainakin vähimmäistason menettelyperiaatteiden kunnioittaminen.(7)
15. Esitän ennen tämän kysymyksen tarkastelua kaksi huomautusta.
16. On ensinnäkin heti korostettava, että direktiivin 2004/83 4 artiklan 1 kohdan sanamuodosta ei voida johtaa jäsenvaltioille
sellaista velvoitetta kuin M. väittää, ja tämä pätee riippumatta tämän säädöksen kieliversiosta.
17. Jotta kansallisen tuomioistuimen kysymykseen voitaisiin vastata, on näin ollen aluksi käsiteltävä kuulluksi tulemista koskevan
oikeuden ulottuvuutta unionin oikeusjärjestyksessä, siten kuin unionin tuomioistuin on sen määritellyt oikeuskäytännössään,
ennen kuin määritellään ulottuvuus, joka sillä pitäisi olla kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkintamenettelyn
18. Tämän jälkeen on tutkittava tapaa, jolla unionin lainsäätäjä on konkretisoinut tämän oikeuden direktiiveissä 2004/83 ja 2005/85.
Direktiivin 2004/83 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteistyövelvoitteen ulottuvuutta on tutkittava paitsi tämän säännöksen
rakenteen ja tavoitteen kannalta myös niiden sääntöjen valossa, joita sovelletaan direktiivissä 2005/85 vahvistettuun kansainvälisen
suojelun myöntämistä koskevaan menettelyyn.
19. On näet huomautettava, että direktiivillä 2004/83 ei sen otsikon ja johdanto-osan eikä sisällön ja tarkoituksen perusteella
pyritä antamaan menettelysääntöjä, joita sovellettaisiin kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkimiseen, eikä vahvistamaan
menettelyllisiä takeita, joita on tällä perusteella annettava hakijalle. Direktiivin ainoana tarkoituksena on vahvistaa yhteiset
perusteet kaikille jäsenvaltioille niiden edellytysten osalta, jotka kolmansien maiden kansalaisten on täytettävä, jotta he
voisivat saada kansainvälistä suojelua,(8) ja myönnetyn suojelun sisältö.
20. Tällä perusteella direktiivin 2004/83 4 artiklassa vahvistetaan luettelo tosiseikoista ja olosuhteista, joita jäsenvaltioiden
on arvioitava kyetäkseen selvittämään hakemuksen perusteltavuuden, ja tämän artiklan 1 kohdassa säädetään yhteistyövelvoitteesta,
jonka ulottuvuus riitautetaan tässä tapauksessa.
22. Direktiivi 2005/85 annettiin muutamia kuukausia direktiivin 2004/83 jälkeen, ja sen tarkoituksena on vahvistaa yhteiset menettelysäännöt
kaikille jäsenvaltioille pakolaisaseman myöntämisen ja poistamisen osalta. Direktiivin 2005/85 II ja III luvussa täsmennetään
hakijalle ja jäsenvaltiolle tältä osin säädettyjä oikeuksia ja velvoitteita, jotka koskevat turvapaikkahakemuksen arvioimista,
ja niissä täsmennetään direktiivin 2004/83 4 artiklan 1 kohdassa vahvistettu yhteistyö.
23. On täsmennettävä direktiivin 2005/85 soveltamisalaa.
25. Sitä sovelletaan 3 artiklan 3 kohdan nojalla myös silloin, kun jäsenvaltio ottaa käyttöön yhden yhtenäisen menettelyn, jonka
yhteydessä se tutkii hakemuksen kahden kansainvälisen suojelun muodon eli turvapaikan ja toissijaisen suojelun valossa. Tässä
säännöksessä näet säädetään, että ”mikäli jäsenvaltiot käyttävät menettelyä tai ottavat käyttöön menettelyn, jossa turvapaikkahakemukset
tutkitaan sekä [pakolaisten oikeusasemaa koskevan] yleissopimukseen(9) perustuvina hakemuksina että [toissijaisesta suojelusta annetun] direktiivin 2004/83/EY 15 artiklassa määritellyissä olosuhteissa
annettua muunlaista kansainvälistä suojelua koskevina hakemuksina, niiden on sovellettava tätä direktiiviä koko menettelyn
ajan”.
26. Käsitykseni mukaan jäsenvaltioiden enemmistö ja jopa lähes kaikki niistä ovat omaksuneet tämän ”yhden luukun” järjestelmän,
johon unionin lainsäätäjä on laajasti kannustanut vuodesta 2004 lähtien(10) ja jonka se on sittemmin ottanut direktiiviä 2005/85 koskevaan muutettuun ehdotukseen.(11)
27. Istunnossa sitä vastoin ilmeni, että jos jäsenvaltio ottaa käyttöön erillisen hallinnollisen menettelyn toissijaista suojelua
koskevan hakemuksen tutkimista varten, se ei ole direktiivin 2005/85 3 artiklan 3 kohdan nojalla varsinaisesti velvollinen
soveltamaan turvapaikkahakemuksen tutkimisen yhteydessä myönnettyjä menettelyllisiä takeita.
28. Toiseksi on muistutettava, että direktiivit 2004/83 ja 2005/85 on annettu EY 63 artiklan ensimmäisen kohdan 1 alakohdan nojalla,
ja tämän määräyksen perusteella Euroopan unionin neuvosto oli velvollinen toteuttamaan turvapaikkaa koskevat toimenpiteet
Geneven yleissopimuksen täysimääräisen ja kokonaisvaltaisen soveltamisen perusteella. Näillä kahdella direktiivillä otetaan
siten käyttöön yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä, joka perustuu tämän yleissopimuksen täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen
soveltamiseen ja jonka tarkoituksena on auttaa toimivaltaisia kansallisia viranomaisia soveltamaan sitä yhteisten käsitteiden
ja perusteiden määrittelemisen avulla.
29. Näin ollen ja unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti(12) en tulkitse riidanalaisia säännöksiä yksinomaan direktiivien 2004/83 ja 2005/85 yleisen rakenteen ja tarkoituksen valossa
vaan siten, että otan huomioon myös Geneven yleissopimuksen määräykset(13) ja erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun viraston (jäljempänä päävaltuutetun virasto) tältä
osin omaksuman tulkinnan.(14)
B Kuulluksi tulemista koskevan oikeuden ulottuvuus
30. Unionin tuomioistuin on todennut kuulluksi tulemista koskevan oikeuden merkityksen ja sen erittäin laajan ulottuvuuden unionin
oikeusjärjestyksessä.
31. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti tämä oikeus on siten unionin oikeuden yleinen oikeusperiaate, joka kuuluu yhtäältä
hyvää hallintoa koskevaan oikeuteen, joka vahvistetaan perusoikeuskirjan 41 artiklassa, ja toisaalta perusoikeuskirjan 47
ja 48 artiklassa taattujen puolustautumisoikeuksien ja oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden kunnioittamiseen.(15)
32. Oikeutta tulla kuulluksi on sovellettava jokaiseen menettelyyn, joka saattaa johtaa hallinto- tai lainkäyttöpäätökseen, joka
vaikuttaa epäedullisesti henkilön etuihin. Tämän oikeuden kunnioittaminen velvoittaa paitsi unionin toimielimiä perusoikeuskirjan
41 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla(16) myös jäsenvaltioiden viranomaisia, kun ne tekevät päätöksiä, jotka kuuluvat unionin oikeuden soveltamisalaan, vaikka sovellettavassa
unionin lainsäädännössä ei säädetä nimenomaisesti tällaisesta muodollisuudesta.(17) Oikeutta tulla kuulluksi on näin ollen sovellettava menettelyyn, jossa toimivaltaiset kansalliset viranomaiset tutkivat kansainvälistä
suojelua koskevan hakemuksen yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän yhteydessä hyväksyttyjen sääntöjen mukaisesti.
33. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti oikeus tulla kuulluksi takaa jokaiselle oikeuden esittää kirjallisesti tai suullisesti
kantansa seikoista, joiden perusteella viranomainen aikoo tehdä hänelle vastaisen päätöksensä.(18) Siinä edellytetään, että viranomainen antaa asianomaiselle mahdollisuuden tutustua näihin seikkoihin menettelyn aikana ja
ilmaista näkemyksensä hyödyllisellä tavalla ja tosiasiallisesti. Se merkitsee myös sitä, että viranomaisen on tutustuttava
asianomaisen huomautuksiin kaikella vaadittavalla tarkkaavaisuudella.
35. Sillä edistetään ensinnäkin tosiseikkojen toteamista ja siten asiakirja-aineiston tutkimista. Asianomaisen esittämien huomautusten
ja kaikkien sellaisten seikkojen ilmoittamisen, jotka saattavat vaikuttaa viranomaisen päätöksen sisältöön, on annettava viimeksi
mainitulle mahdollisuus tutkia kaikista seikoista tietoisena ja tyhjentävästi kaikki tosiseikat, olosuhteet tai oikeudelliset
seikat, joihin menettely perustuu.
36. Toiseksi kuulluksi tulemista koskevan oikeuden on annettava mahdollisuus varmistaa asianomaisen tehokas suojelu. Hänellä on
oikeus osallistua itseään koskevaan menettelyyn, ja hänellä on oltava tässä yhteydessä varmuus siitä, että hän voi ottaa etukäteen
kantaa kaikkiin tärkeisiin seikkoihin, joihin viranomainen aikoo päätöksessään nojautua. Kuulluksi tulemista koskevan oikeuden
on annettava hänelle mahdollisuus korjata virhe tai esittää sellaisia seikkoja, jotka koskevat hänen henkilökohtaista tilannettaan
ja jotka tukevat sitä, että päätös tehdään, että sitä ei tehdä tai että sillä on tietty sisältö.(19) Tämä edistää luottamusta, joka hallintoalamaisella on voitava olla viranomaista kohtaan.
37. Unionin tuomioistuin on selvästi todennut, että on olemassa oikeus tulla kuulluksi sellaisten hallinnollisten menettelyjen
yhteydessä, jotka asianomainen on pannut vireille saadakseen jonkin oikeuden, kuten tullivapautuksen(20) tai yhteisön taloudellista tukea.(21)
38. Se on myös täsmentänyt tämän oikeuden ulottuvuutta menettelyissä, jotka ovat lähes repressiivisiä ja joissa viranomainen ryhtyy
toimenpiteisiin asianomaista vastaan sellaisen teon perusteella, jota pidetään moitittavana, ja toteuttaa tätä kohtaan taloudellisia
ja rahoituksellisia seuraamuksia.(22)
39. Unionin tuomioistuin on siten todennut, että kun komissio määrää seuraamuksen kartellista tai määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä,
oikeus tulla kuulluksi edellyttää tutkimuksen päätteeksi ja ennen päätöksen tekemistä, että asianomaiselle ilmoitetaan väitteet,
joihin sitä vastaan vedotaan.(23) Tämä väitetiedoksianto on valmisteluasiakirja, jossa ei oteta ennalta kantaa komission lopulliseen päätökseen. Tältä osin
siinä esitetään komission alustavat päätelmät kilpailusääntöjen rikkomisen olemassaolosta selittämällä tosiseikkoja ja oikeudellisia
seikkoja koskevat arvioinnit, joita komissio on tehnyt asian tutkimisen yhteydessä, ja se avaa menettelyn kontradiktorisen
vaiheen.(24)
40. Samalla tavoin silloin, kun kyseessä ovat päätökset, joilla neuvosto jäädyttää terroritekoihin sekaantuneiden yhteisöjen varoja,
unionin tuomioistuin edellyttää lähtökohtaisesti, että asianomaiselle ilmoitetaan ennen näitä rajoittavia toimenpiteitä seikat,
joihin häntä vastaan vedotaan, ja hänelle annetaan tilaisuus tulla kuulluksi.(25) Tältä osin tätä periaatetta sovelletaan vain varojen jäädyttämisestä tehtäviin myöhempiin päätöksiin. Unionin tuomioistuin
on näet päättänyt alkuvaiheen päätösten osalta asettaa kuulluksi tulemista koskevalle oikeudelle rajoituksia yleisen edun
suojelua koskevan tärkeämmän edun nimissä. Koska näiden päätösten on niiden luonteen vuoksi tultava yllätyksenä ja niitä on
sovellettava välittömästi, unionin tuomioistuin asettaa etusijalle hallintotoimen tehokkuuden siten, että perustelut ilmoitetaan
vain asianomaiselle henkilölle ja hänelle annetaan oikeus tulla kuulluksi samaan aikaan kuin päätös tehdään tai välittömästi
41. Vaikka oikeutta tulla kuulluksi voidaan tietyissä erityistilanteissa rajoittaa, jos se saattaa aiheuttaa haittaa tärkeämmälle
yleiselle edulle, se on kuitenkin olennainen menettelymääräys. Näin ollen ja oikeuskäytännön mukaisesti tuomioistuimen on
määrättävä seuraamus tämän oikeuden loukkaamisesta jo sellaisenaan, ja sen täytyy johtaa päätöksen kumoamiseen tai sen kumoamiseen
siltä osin kuin se liittyy tosiseikkoihin tai väitteisiin, joista asianomainen ei ole voinut esittää huomautuksiaan.(26)
42. Unionin tuomioistuimella ei ole ollut tilaisuutta ottaa kantaa kuulluksi tulemista koskevan oikeuden ulottuvuuteen kansainvälistä
suojelua koskevan hakemuksen tutkintamenettelyn yhteydessä. Seikat, jotka se on esittänyt edellä mainitun oikeuskäytännön
yhteydessä, ovat kuitenkin mielestäni yhtä painavia.
43. Tämäntyyppisessä menettelyssä, jolle on tyypillistä hankala inhimillinen ja aineellinen tilanne ja jossa on selvästi kyseessä
asianomaisen olennaisten oikeuksien säilyttäminen, tämän menettelyllisen takeen kunnioittaminen on perustavanlaatuisen tärkeää.
Sen lisäksi, että asianomaisella on erittäin keskeinen sija sen vuoksi, että hän panee menettelyn vireille ja on ainoa, joka
kykenee esittämään konkreettisesti oman henkilöhistoriansa sekä asiayhteyden, johon tämä henkilöhistoria liittyy, tehtävällä
päätöksellä on myös elintärkeä merkitys hänelle.
44. Tutkin seuraavassa, miten unionin lainsäätäjä on pannut täytäntöön kuulluksi tulemista koskevan oikeuden direktiiveissä 2004/83
ja 2005/85.
C Kuulluksi tulemista koskevan oikeuden täytäntöönpano kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkintamenettelyn yhteydessä
45. Direktiivin 2004/83 johdanto-osan 10 perustelukappaleen ja direktiivin 2005/85 johdanto-osan kahdeksannen perustelukappaleen
mukaan unionin lainsäätäjä on sitoutunut kunnioittamaan perusoikeuksia laatiessaan aineellisia sääntöjä ja menettelysääntöjä,
jotka liittyvät kansainvälisen suojelun myöntämiseen.
46. Unionin lainsäätäjä on siten kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkintamenettelyn yhteydessä huolehtinut siitä,
että toimivaltaiset kansalliset viranomaiset takaavat hakijalle myönnettyjen prosessuaalisten oikeuksien ja erityisesti hänen
kuulluksi tulemista koskevan oikeutensa tehokkaan käytön.
47. Todettakoon ensinnäkin, että toimivaltainen kansallinen viranomainen on velvollinen täyttämään tehtävänsä tutkimalla kansainvälistä
suojelua koskevan hakemuksen yksilöllisesti, objektiivisesti ja puolueettomasti direktiivin 2005/85 8 artiklan 2 kohdan a
alakohdan mukaisesti. Sen on lisäksi direktiivin 2005/85 23 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla tutustuttava asianmukaisesti
ja perusteellisesti tosiseikkoihin ja olosuhteisiin, joihin kansainvälistä suojelua koskeva hakemus perustuu.
48. Korostettakoon toiseksi, että jotta varmistettaisiin kuulluksi tulemista koskevan oikeuden tosiasiallinen noudattaminen, hakija
saa menettelylliset takeet, joista säädetään muun muassa direktiivin 2005/85 10 ja 13 artiklassa. Toimivaltaisen kansallisen
viranomaisen on siten ilmoitettava asianomaiselle kielellä, jota hän ymmärtää, noudatettavasta menettelystä sekä hänen käytettävissään
olevista keinoista esittää perusteensa. Sen on lisäksi annettava hänen käyttöönsä tulkki ja varmistettava hänen hakemuksensa
kattava ja perusteellinen tutkiminen edellyttämällä, että puhuttelun suorittaja on riittävän pätevä ottamaan huomioon hakemukseen
liittyvät henkilökohtaiset tai yleiset olosuhteet. Toimivaltaisen kansallisen viranomaisen on myös varmistettava puhuttelun
luottamuksellisuus siten, että hakija voi tosiasiallisesti esittää luottamuksellisella tavalla selvästi tapauksensa ja ilmaista
kaikilta osin näkemyksensä ja tuntemuksensa.
49. Todettakoon kolmanneksi, että hakijaa kuullaan ennen päätöksen tekemistä yhdessä tai useammassa tapaamisessa, jonka tai joiden
aikana hän voi esittää kaikki tosiseikat ja olosuhteet, joihin hän perustaa hakemuksensa.
51. Tämä tapaaminen konkretisoi mielestäni direktiivin 2004/83 4 artiklan 1 kohdassa vahvistetun yhteistyövelvoitteen, jonka ulottuvuus
on kyseenalaistettu nyt käsiteltävässä asiassa.
52. Direktiivin 2005/85 12 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti tämän tapaamisen tarkoituksena on, että toimivaltainen kansallinen
viranomainen kykenee avustamaan hakijaa ”hänen hakemuksensa täyttämisessä ja direktiivin 2004/83 4 artiklan 2 kohdan mukaisten
hakemuksen kannalta olennaisten tietojen antamisessa”. Nämä tiedot koostuvat paitsi ”hakijan lausumista” ja kaikista hänen
saatavissaan olevista asiakirjoista, ”jotka koskevat hänen ikäänsä, taustaansa, myös asiaankuuluvien omaisten taustaa, henkilöllisyyttään,
kansalaisuuttaan tai kansalaisuuksiaan, aikaisempaa tai aikaisempia asuinmaitaan ja -paikkojaan, aikaisempia turvapaikkahakemuksia,
matkareittiään sekä henkilö- ja matkustusasiakirjojaan”, myös kansainvälisen suojelun hakemisen syistä.
53. Tämä ensimmäinen tapaaminen kuuluu siten direktiivin 2004/83 4 artiklassa vahvistettuun kehykseen, ja se on näin ollen suhteutettava
periaatteisiin, jotka unionin lainsäätäjä on vahvistanut tässä artiklassa.
54. Kyseisessä artiklassa vahvistetaan säännöt, joita toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on sovellettava kansainvälistä
suojelua koskevaa hakemusta tukevien tosiseikkojen ja olosuhteiden ilmoittamisen ja arvioimisen osalta.
55. Kun kyseessä on turvapaikkahakemus, tarkoituksena on direktiivin 2004/83 2 artiklan c alakohdan mukaisesti ja hyvin konkreettisten
tietojen perusteella määrittää, onko asianomaisella perusteltua aihetta pelätä joutuvansa vainotuksi palattuaan alkuperämaahansa.
Kun kyseessä on toissijaista suojelua koskeva hakemus, tarkoituksena on arvioida tämän direktiivin 2 artiklan e alakohdan
valossa, onko esitetty merkittäviä perusteita uskoa, että jos asianomainen palautetaan alkuperämaahansa, hän joutuisi todelliseen
vaaraan kärsiä vakavaa haittaa.
56. Kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti todistustaakka on kansainvälisen suojelun hakijalla. Tämä on näet velvollinen
esittämään kaikki hakemuksensa perusteiksi tarvittavat seikat,(28) mikä on täysin järkevää, koska hakija on ensi arviolta ainoa, joka kykenee esittämään oman tilanteensa ja esittämään siihen
liittyvää näyttöä.
57. Unionin lainsäätäjä on kuitenkin lieventänyt tätä periaatetta lisäämällä, että ”jäsenvaltio on velvollinen yhteistyössä hakijan
kanssa arvioimaan kaikki hakemukseen liittyvät olennaiset seikat”. Unionin lainsäätäjä pyrkii siten ottamaan tässä menettelyn
vaiheessa käyttöön yhteistyön, jonka ulottuvuus on kyseenalaistettu nyt käsiteltävässä asiassa.
58. Yhteistyö on näin ollen ymmärrettävä siten, että se koskee vain merkityksellisten seikkojen esittämistä ja sellaisten seikkojen
ilmoittamista, jotka ovat tarpeen hakemuksen perusteltavuuden arvioimiseksi.
60. Komission tehtävänä oli direktiivin 2004/83 esitöiden yhteydessä vahvistaa hakijan ja hakemuksen tutkimiseen velvollisen jäsenvaltion
välille ”jaettu” velvoite kaikkien merkityksellisten seikkojen selvittämisen ja arvioinnin osalta.(29)
61. Päävaltuutetun viraston esittämien lausuntojen perusteella kyseessä oli ”hakijan ja tutkijan yhteisen vastuun” käyttöön ottaminen
siltä osin kuin on määritettävä hakemuksen arvioinnin kannalta tarvittavat tiedot ja arvioitava niitä.(30)
63. Hän on näet se, joka panee menettelyn vireille saadakseen oikeuden. Samoin vain hän voi esittää konkreettisesti oman henkilöhistoriansa
sekä asiayhteyden, johon tämä henkilöhistoria liittyy, ja toimittaa ensimmäiset hyödylliset tiedot. Tämä yhteistyö näkyy erilaisina
velvoitteina, joihin kuuluu esimerkiksi asianomaisen velvoite ilmoittautua henkilökohtaisesti määrättynä ajankohtana, luovuttaa
hallussaan olevat hakemuksen tutkinnan kannalta olennaiset asiakirjat ja esineet tai hyväksyä lausuntojensa tallentaminen.
64. Tämä yhteistyövelvoite kuuluu myös jäsenvaltiolle. Tämä selittyy mielestäni niillä vaikeuksilla, joita kansainvälisen suojelun
hakijalla todennäköisesti on näytön kokoamisessa.
65. Yhtäältä on epätodennäköistä, että hän kykenisi aina selvittämään, vastaako hänen hakemuksensa Geneven yleissopimuksessa tai
direktiivissä 2004/83 mainittuja edellytyksiä, että hän tuntisi muita ihmisoikeussopimuksia, joihin kansainvälisen suojelun
muut muodot perustuvat, tai että hän pystyisi heti esittämään hakemuksensa tutkimisen kannalta kaikkein asianmukaisimpia todisteita.
66. Toisaalta on välttämätöntä ottaa huomioon turvapaikan hakijan aineellisen hädän lisäksi myös psykologinen hätä, joka hänellä
todennäköisesti on. Kuten päävaltuutetun virasto muistuttaa, hän on paennut alkuperämaastaan ja saattaa saapua maahan vain
vähimmäistason varustein ja ilman henkilöllisyystodistusta eikä hän näin ollen kykene tukemaan väitteitään asiakirjatodistein.
Hakija voi lisäksi kärsiä todellisesta psykologisesta stressistä ja kokea luottamuksen puutetta viranomaisia kohtaan alkuperämaassaan
saamiensa kokemusten perusteella sekä pelätä puhua vapaasti ja esittää kaikki tilanteeseensa liittyvät tiedot täysimääräisesti
ja perusteellisesti.(31)
67. Näin ollen direktiivin 2004/83 4 artiklan 1 kohdassa käyttöön otetun yhteistyön on annettava mahdollisuus arvioida ja kerätä
kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen arvioinnin kannalta asianmukaisimpia todisteita kuhunkin asiaan liittyvien seikkojen
perusteella ja koota yhdessä hakijan kanssa ja toimivaltaisten kansallisten viranomaisten resurssien avulla kaikki tiedot,
jotka ovat tarpeen hakijan uskottavuuden ja hänen hakemuksensa perusteltavuuden arvioimiseksi.
68. Tutkimuksen tässä vaiheessa voidaan siis jo päätellä, että unionin lainsäätäjä ei ole ottaessaan käyttöön yhteistyövelvoitteen
direktiivin 2004/83 4 artiklan 1 kohdassa tarkoittanut pakottaa jäsenvaltiota ilmoittamaan ennen kielteisen päätöksen tekemistä
tietoja, joihin se aikoo päätöksessään nojautua, ja pyytämään hakijaa ottamaan niihin kantaa. Tämän yhteistyön, kuten tapaamisen,
jossa se voi konkretisoitua, ainoana tarkoituksena on auttaa hakijaa täyttämään hakemuksensa ja kokoamaan tiedot, joita pidetään
tätä tarkoitusta varten olennaisina.
69. Tämän jälkeen on korostettava, että hakijalla on myös oikeus tulla kuulluksi direktiivin 2005/85 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa
henkilökohtaisessa puhuttelussa.
70. Saman direktiivin 13 artiklan 3 kohdan nojalla tässä puhuttelussa on varmistettava, että asianomainen voi esittää hakemuksensa
perusteet kattavasti. Senkään tarkoituksena ei näin ollen ole se, että asianomaiselle ilmoitettaisiin arviointi, jonka toimivaltainen
kansallinen viranomainen aikoo tehdä, ja että ennen päätöksentekoa pyydettäisiin hakijan kannanottoa.
72. Direktiivin 2005/85 14 artiklan mukaisesti hakijan ja toimivaltaisen kansallisen viranomaisen välisistä tapaamisista tehdään
kirjallinen pöytäkirja, johon asianomaisen on saatava tutustua ”riittävän ajoissa” tai riittävän pian muutoksenhakua koskevan
asiakirjan laatimiseksi ja jättämiseksi ajoissa. Tähän pöytäkirjaan on sisällyttävä ”ainakin” hakemuksen kannalta olennaiset
tiedot. Jäsenvaltio voi lisäksi pyytää hakijaa hyväksymään sen sisällön, ja seikat, joista hän on eri mieltä, voidaan tarvittaessa
kirjata hänen asiakirjakansioonsa. Hakijalla on siis mahdollisuus korjata tietyt tiedot ennen päätöksentekoa tai sen jälkeen
muutoksenhaun yhteydessä.
73. Tämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkimiseen sovellettavia aineellisia sääntöjä ja menettelysääntöjä koskevan
tarkastelun perusteella on todettava, että unionin lainsäätäjän tarkoituksena ei ole ollut velvoittaa jäsenvaltioita direktiivin
2004/83 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteistyön yhteydessä tai henkilökohtaisten puhuttelujen ja päätöksentekoa edeltävien
tiedoksiantojen yhteydessä ilmoittamaan asianomaiselle suunniteltua päätösesitystä ja pyytämään tätä ottamaan siihen kantaa,
jos ne aikovat tehdä asianomaiselle vastaisen päätöksen.
74. Jos tällaista velvoitetta ei siis voida johtaa direktiivien 2004/83 ja 2005/85 säännöksistä, voidaanko se johtaa kuulluksi
tulemista koskevan oikeuden ulottuvuuteen liittyvästä unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä?
76. Pitää paikkansa, että lähes repressiivisissä menettelyissä kuten menettelyssä, jossa komissio määrää seuraamuksen kartellista
tai määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä, unionin tuomioistuin on hyväksynyt sen, että oikeus tulla kuulluksi edellyttää
sitä, että asianomaiselle ilmoitetaan ennen päätöksentekoa väitteet, joihin häntä vastaan vedotaan. Tässä ilmoituksessa esitetään
komission alustavat päätelmät kilpailusääntöjen rikkomisen olemassaolosta selittämällä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja
koskevat arvioinnit, joita se on tehnyt asiaa tutkiessaan.(32)
77. Tässä yhteydessä oikeus tulla kuulluksi antaa tosiasiallisesti asianomaiselle mahdollisuuden tutustua ennen päätöksentekoa
siihen, miten viranomainen aikoo arvioida esitettyjä tosiseikkoja oikeudellisesti, ja esittää tarvittaessa kantansa oikeudellisista
78. Kyseessä ovat luonteeltaan lähes rikosoikeudelliset menettelyt, joissa komissio ryhtyy toimenpiteisiin yritystä vastaan moitittavana
pidettävän toimen vuoksi. Väitetiedoksianto on silloin rinnastettavissa ”syytekirjelmään”, ja se laaditaan komission tekemän
tutkimuksen päätteeksi. Se aloittaa menettelyn kontradiktorisen vaiheen, jossa yritykselle annetaan mahdollisuus esittää kirjallisia
huomautuksiaan ja tulla kuulemistilaisuudessa kuulluksi tosiseikoista, joista sitä moititaan, todisteista, joihin nämä tosiseikat
perustuvat, sekä näiden tosiseikkojen luonnehdinnasta.
79. Tässä yhteydessä oikeus tulla kuulluksi on ymmärrettävä varsinaiseksi puolustautumisoikeudeksi, joka antaa yritykselle mahdollisuuden
kiistää väitteet, joita sitä kohtaan on esitetty, ennen kuin komissio määrää sille seuraamuksen.
80. Pääasian kohteena olevan kaltaisessa menettelyssä, jonka asianomainen panee itse vireille saadakseen tietyn oikeuden, hän
on jo kyennyt ottamaan kantaa huomioon otettaviin seikkoihin.
81. Kuten unionin tuomioistuin on muistuttanut edellä mainituissa asioissa Sopropé ja Ranska vastaan People’s Mojahedin Organization
of Iran ja antamissaan tuomioissa, säännön, jonka mukaan asianomaiselle vastaisen päätöksen adressaatin on kyettävä esittämään
huomautuksensa ennen päätöksen tekemistä, tarkoituksena on, että asianomainen viranomainen kykenee ottamaan hyödyllisellä
tavalla huomioon kaikki merkitykselliset seikat. Adressaatin tehokkaan suojan varmistamiseksi sen tavoitteena on erityisesti,
että tämä voi korjata virheen tai esittää sellaisia seikkoja, jotka koskevat hänen henkilökohtaista tilannettaan ja jotka
tukevat sitä, että päätös tehdään, että sitä ei tehdä tai että sillä on tietty sisältö.
82. On todettava, että kun otetaan huomioon edellä kuvattu sääntely, unionin lainsäätäjä on huolehtinut siitä, että hakijan oikeus
tulla kuulluksi taataan tällä tavoin ennen päätöksen tekemistä.
83. Jos ensimmäiset tiedot, joihin kansainvälistä suojelua koskeva hakemus perustuu, annetaan vakiolomakkeella tai -kyselyssä,
hakija voi tämän jälkeen esittää hakemuksen tutkimisvaiheessa todelliset tosiseikat ja olosuhteet, joita hän on kohdannut
alkuperämaassaan. Tässä yhteydessä direktiivin 2004/83 4 artiklan 1 kohdassa vahvistettu yhteistyö antaa hakijalle mahdollisuuden
arvioida merkityksellisimpiä seikkoja ja yhdistää ne yhdessä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kanssa kaikkiin tietoihin,
jotka ovat tarpeen hänen hakemuksensa tueksi. Direktiivin 2005/85 12 artiklassa tarkoitettu henkilökohtainen puhuttelu tai
tarkoitetut henkilökohtaiset puhuttelut merkitsevät hakijalle uutta tilaisuutta keskustella kaikkein pätevimmän henkilön kanssa,
jotta hänen henkilökohtainen tilanteensa otetaan huomioon. Hän voi esittää kaikki hakemuksensa perustelut sekä kaikki uudet
seikat, joita hän ei ollut sisällyttänyt perusteluihinsa, ja selittää niitä. Toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle
tämä puhuttelu antaa mahdollisuuden tutkia erittäin konkreettisesti kaikkien näiden seikkojen merkityksellisyyden, jotta se
voi arvioida asianomaisen persoonallisuutta sekä hänen ilmoitustensa uskottavuutta sekä selkeyttää tarvittaessa tiettyjä ristiriitaisia
84. Ei pidä myöskään unohtaa, että direktiivin 2005/85 9 artiklan mukaisesti toimivaltainen kansallinen viranomainen on velvollinen
ilmoittamaan turvapaikkahakemuksen hylkäämisestä tehtävän päätöksen perusteena olevat tosiseikat ja oikeudelliset seikat.
Jäsenvaltioiden on lisäksi tämän direktiivin 39 artiklan nojalla varmistettava oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan. Siten kansallinen
tuomioistuin kykenee tutkimaan perusteellisesti tehdyn lopullisen päätöksen laillisuuden ja syyt, joiden vuoksi toimivaltainen
viranomainen on hylännyt turvapaikkahakemuksen perusteettomana, kyseisen hakemuksen hylkäämisestä tehdystä päätöksestä nostetun
kanteen yhteydessä.(33)
85. Lopuksi on muistutettava siitä, että direktiiveissä 2004/83 ja 2005/85 vahvistetut menettelyt ovat vähimmäisnormeja. Direktiivin
2004/83 3 artiklan ja direktiivin 2005/85 5 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat vapaasti säätää tai pitää voimassa suotuisampia
aineellisia edellytyksiä ja menettelyä koskevia säännöksiä sen määrittelemiseksi, kenelle voidaan antaa toissijaista suojelua
tai keneltä voidaan poistaa se, kunhan nämä säännökset ovat yhteensopivat näiden direktiivien kanssa. Jäsenvaltiot voivat
näin ollen vapaasti vahvistaa perustavanlaatuiset takeet, joita annetaan hakijalle hänen hakemuksensa tutkimisen yhteydessä.
Esimerkiksi Alankomaiden hallitus esittää huomautuksissaan, että Alankomaissa toimivaltainen ministeri on velvollinen ilmoittamaan
hakijalle kirjallisesti syyt, joiden vuoksi hän aikoo hylätä tämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, pyytämään
häneltä kirjalliset huomautukset ja tarvittaessa oikaisemaan mahdolliset päätöstä rasittavat virheet.
86. Katson näiden seikkojen perusteella näin ollen, että direktiivin 2004/83 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yhteistyövelvoitetta,
luettuna yhdessä direktiivissä 2005/85 vahvistettujen sääntöjen ja menettelyllisten takeiden kanssa, on tulkittava siten,
että hakemuksen tutkimisesta vastaava viranomainen ei ole velvollinen ilmoittamaan ennen asianomaiselle vastaisen päätöksen
tekemistä seikkoja, joihin se aikoo nojautua päätöksessään, eikä pyytämään hakijaa ottamaan niihin kantaa.
88. Se velvoittaa direktiivin 2005/85 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti samalla tavoin silloin, jos jäsenvaltio on ottanut käyttöön
yhden yhtenäisen menettelyn, jonka yhteydessä se tutkii hakemuksen molempien kansainvälisten suojelumuotojen kannalta asianomaisen
pyynnöstä tai viran puolesta, jolloin toimivaltainen kansallinen viranomainen tutkii automaattisesti toissijaisen suojelun
perusteet, jos pakolaisaseman saamisen edellytykset eivät täyty. Olen näet edellä todennut, että tässä tapauksessa sen on
noudatettava direktiivissä 2005/85 vahvistettuja sääntöjä ja menettelyllisiä takeita koko tämän menettelyn ajan.
89. Sitä vastoin silloin, jos jäsenvaltio tutkii toissijaista suojelua koskevan hakemuksen erillisessä menettelyssä, se ei ole
direktiivin 2005/85 soveltamisalan perusteella velvollinen myöntämään turvapaikkahakemuksen tutkimisen osalta säädettyjä menettelyllisiä
takeita. Se on kuitenkin edelleen velvollinen yhtäältä tekemään yhteistyötä hakijan kanssa direktiivin 2004/83 4 artiklan
1 kohdan perusteella ja toisaalta takaamaan oikeuden tulla kuulluksi, koska tämä on edellä kuvatulla tavalla yksi unionin
oikeuden yleisistä oikeusperiaatteista.
90. Näin ollen ja edellä esitetyn perusteella silloin, kun turvapaikkahakemuksen hylkäämisen jälkeen esitetään toissijaista suojelua
koskeva hakemus uudessa menettelyssä, toimivaltainen kansallinen viranomainen ei mielestäni ole velvollinen ilmoittamaan päätösesitystään,
kuitenkin sillä edellytyksellä, että se on antanut asianomaiselle mahdollisuuden esittää kaikki perustelut ja kaikki asiankirjat,
jotka voivat osoittaa, että hän täyttää direktiivin 2004783 15 artiklassa tarkoitetut toissijaisen suojelun erityiset edellytykset.
91. Edellä esitetyn perusteella ehdotan näin ollen, että unionin tuomioistuin toteaa, että direktiivin 2004/83 4 artiklan 1 kohdassa
tarkoitettua yhteistyövelvoitetta, luettuna yhdessä direktiivissä 2005/85 vahvistettujen sääntöjen ja menettelyllisten takeiden
kanssa, on tulkittava siten, että jos toimivaltainen kansallinen viranomainen aikoo hylätä toissijaista suojelua koskevan
hakemuksen, joka on esitetty turvapaikkahakemuksen hylkäämisen jälkeen, sen ei tarvitse ilmoittaa ennen päätöksensä tekemistä
seikkoja, joihin se aikoo nojautua päätöksessään, eikä pyytää hakijaa ottamaan niihin kantaa.
92. Direktiivin 2004/83 3 artiklan ja direktiivin 2005/85 5 artiklan nojalla jäsenvaltiot voivat säätää tai pitää voimassa suotuisampia
säännöksiä, jotka koskevat menettelyä kansainvälisen suojelun antamiseksi tai sen poistamiseksi, kunhan nämä säännökset ovat
yhteensopivat näiden direktiivien kanssa.
D Soveltaminen nyt käsiteltävään asiaan
93. Vaikka on yksinomaan pääasian ratkaisevan tuomioistuimen tehtävänä tutkia, onko päätös tehty hakijalle annettujen menettelyllisten
takeiden vastaisesti, haluaisin kuitenkin SEUT 267 artiklalla käyttöön otetun oikeudellisen yhteistyön perusteella esittää
seuraavassa kansalliselle tuomioistuimelle muutamia asian arviointiin liittyviä seikkoja.
94. Pääasian tosiseikkojen tapahtuma-aikana turvapaikkahakemusten käsittelyyn liittyvät säännöt sisältyivät vuoden 1996 pakolaislakiin
(Refugee Act 1996). Toissijaista suojelua koskevan hakemuksen tutkintamenettelyyn liittyvät säännökset olivat puolestaan suojelun
edellytyksiä Euroopan yhteisöissä koskevassa vuoden 2006 asetuksessa (European Communities (Eligibility for Protection) Regulations
2006),(34) jolla pannaan direktiivi 2004/83 täytäntöön. 95. Istunnossa esitetyn perusteella toissijaista suojelua koskevan hakemuksen tutkiminen kuuluu Irlannissa erilliseen menettelyyn.
Tällä hetkellä ei ole olemassa yhtä yhtenäistä menettelyä. Kuten Irlanti ja komissio ovat vahvistaneet, unionin lainsäätäjän
direktiivissä 2005/85 vahvistamat menettelylliset takeet eivät siis ole sovellettavissa tähän menettelyyn.
96. M. väittää kansallisessa tuomioistuimessa ensinnäkin, että häntä ei ole kuultu tutkittaessa hänen toissijaista suojelua koskevaa
hakemustaan ja että hänelle ei ollut annettu tietoja, joihin toimivaltainen kansallinen viranomainen aikoi nojautua hylkäyspäätöksessään.
98. Vaikka toissijaista suojelua koskevan hakemuksen tutkiminen kuuluu erilliseen menettelyyn, ei mielestäni pidä jättää huomiotta
menettelyllisiä takeita, jotka M:lle on jo annettu turvapaikkahakemuksensa tutkintamenettelyn aikana. Nämä kaksi menettelyä
liittyvät näet läheisesti toisiinsa ja perustuvat erittäin konkreettisesti samaan henkilöhistoriaan ja samoihin tosiseikkoihin.
On kuitenkin on välttämätöntä varmistaa, että M. on kyennyt esittämään tehokkaasti ja hyödyllisellä tavalla kaikki huomautuksensa
perusteista, jotka tukevat erityisesti hänen toissijaista suojelua koskevaa hakemustaan.
99. Käytettävissä olevien tietojen perusteella katson, että asianomaisella on ollut tilaisuus esittää perustelunsa seikoille,
joiden vuoksi hänelle olisi perusteltua myöntää pakolaisaseman lisäksi myös toissijainen suojelu.
100. M. teki turvapaikkahakemuksensa ORAC:lle 21.5.2008, jolloin häntä kuultiin vuoden 1996 pakolaislain 8 §:ssä tarkoitetussa
alustavassa puhuttelussa. Siinä yhteydessä hänelle annettiin kyselylomake, jolla pyrittiin saamaan asianomaiselta kaikki häntä
koskevat merkitykselliset tiedot sekä hänen hakemustaan tukevat perustelut. Tämän perusteella ja tämän lain 11 §:n nojalla
M:ää kuultiin 23.8.2008 henkilökohtaisessa puhuttelussa, jonka aikana hän sai tilaisuuden esittää kaikki perustelut hakemukselleen
ja sitä tukevat seikat. Tästä puhuttelusta laadittiin pöytäkirja, joka on ensimmäisen asteen päätös,(35) joka sisälsi ORAC:n kielteisen suosituksen, sillä tämä katsoi erityisesti, että asianomaisen hakemus ei ollut riittävän uskottava,
kun otettiin huomioon aika, jonka kuluessa hän oli esittänyt tämän hakemuksen.
101. Tämä suositus annettiin asianomaiselle tiedoksi 8.9.2008. M. haki vuoden 1996 pakolaislain 16 §:n 1 momentin nojalla muutosta
kyseiseen suositukseen Refugee Appeals Tribunalista (Irlanti). Muutoksenhaku tutkittiin kirjallisessa menettelyssä, sillä
menettelyn suullinen vaihe peruutetaan tämän lain 13 §:n 5 ja 6 momentin c kohdan perusteella, jos hakija ei ole pannut hakemustaan
vireille kohtuullisessa ajassa ilman pätevää syytä.(36) Tämä menettely on antanut hänelle mahdollisuuden yhtäältä ottaa kantaa perusteluihin, joita ORAC on esittänyt hylätessään
hänen turvapaikkahakemuksensa, ja toisaalta esittää uudelleen kaikki syyt, jotka estävät häntä palaamasta alkuperämaahansa,
ja liittää kirjelmiinsä 25.9.2008 ilmoitetut lisätiedot.
102. Refugee Appeals Tribunal pysytti ORAC:n kielteisen suosituksen 28.10.2008 tekemällään päätöksellä ja katsoi, että M:lle ei
tule antaa pakolaisasemaa. Tämä päätös, joka on perusteltava vuoden 1996 pakolaislain 16 §:n 17 momentin mukaisesti, annettiin
tiedoksi asianomaiselle 31.10.2008. Tämä ei riitauttanut ORAC:n päätelmiä eikä viimeksi mainittua päätöstä High Courtissa.(37)
103. M:lle ilmoitettiin 8.12.2008 päivätyllä kirjatulla kirjeellä Minister for Justice, Equality and Law Reformin päätöksestä hylätä
hänen turvapaikkahakemuksensa ja karkottaa hänet. Tähän tiedoksiantoon liittyi lausunto, jossa hänelle kerrottiin, että hän
saattoi hakea yhtäältä toissijaista suojelua ja toisaalta väliaikaista oleskelulupaa alueelle. Tätä tarkoitusta varten kirjeen
liitteenä oli toissijaista suojelua koskeva tiedote sekä lomake, jolla hakemus oli mahdollista tehdä. Henkilötietojen lisäksi
hakijaa kehotettiin toimittamaan kaikki täydentävät asiakirjat ja erittelemään syyt, jotka liittyvät erityisesti seikkoihin,
joihin hän vetoaa toissijaista suojelua koskevan hakemuksensa tueksi, ja joissa hänen pitäisi täsmentää erityisesti vakavaa
haittaa, jota hänelle saattaisi aiheutua, jos hänet palautettaisiin alkuperämaahansa.
104. M. teki näin ollen 31.12.2008 toissijaista suojelua koskevan hakemuksen, jota täydennettiin 15.7.2009 ja 6.8.2010 hänen hakemustaan
tukevilla asiakirjoilla. Hakemus tutkittiin direktiivin 2004/83 4 artiklan täytäntöön panevien vuoden 2006 asetuksen 4 ja
5 §:n mukaisesti. Siten toimivaltainen kansallinen viranomainen oli vuoden 2006 asetuksen 5 §:n mukaisesti velvollinen ottamaan
huomioon kaikki relevantit tosiseikat, jotka koskevat alkuperämaata päätöksentekohetkellä, mukaan lukien sen lait ja asetukset
sekä niiden soveltaminen, julistukset ja hakijan toimittamat asiakirjat sekä tiedot, jotka liittyvät siihen, että hän on ollut
tai saattaisi olla vainojen kohteena tai että hänelle on aiheutunut tai saattaisi aiheutua vakavaa vahinkoa, sekä hakijan
yksilöllinen tilanne ja hänen henkilökohtaiset olosuhteensa, mukaan lukien sellaiset tekijät kuin hänen taustansa, sukupuolensa
ja ikänsä ja hänen sen jälkeen, kun hän lähti alkuperämaastaan, harjoittamansa toiminta, joka saattaa aiheuttaa vainoa tai
vakavaa haittaa, jos hänet palautetaan.
105. Minister for Justice, Equality and Law Reform hylkäsi toissijaista suojelua koskevan hakemuksen 24.9.2010, sillä se katsoi,
että koska hakijan väitteiden uskottavuudesta vallitsi vakavia epäilyjä, ei ollut mahdollista osoittaa, että hänelle saattaisi
aiheutua vakavaa haittaa, jos hänet palautettaisiin alkuperämaahansa. Tämä päätös annettiin tiedoksi M:lle 30.9.2010.
106. Edellä esitettyjen tosiseikkojen perusteella voidaan mielestäni todeta, että M. on kyennyt esittämään kaikki tosiseikat ja
olosuhteet, joiden vuoksi kansainvälisen suojelun myöntäminen on hänen mielestään perusteltua, onpa kyse turvapaikkaoikeudesta
tai toissijaisesta suojelusta. Lisäksi voidaan olettaa, että hän tiesi seikat, joiden perusteella toimivaltainen kansallinen
viranomainen aikoi arvioida tämän hakemuksen perusteltavuutta, koska ORAC puhutteli häntä hänen turvapaikkahakemuksensa tutkimisen
aikana useita kertoja, minkä jälkeen hän saattoi tutustua syihin, joihin tämä oli vedonnut antaessaan kielteisen suosituksensa,
Refugee Appeals Tribunalissa vireille pannun menettelyn yhteydessä. Myös Minister for Justice, Equality and Law Reformin hylkäävän
päätöksen perustelut ilmoitettiin hänelle.
107. M. arvostelee toiseksi toimivaltaista kansallista viranomaista siitä, että tämä on perustanut arviointinsa vuonna 2010 julkaistuihin
asiakirjoihin ja erityisesti Amerikan Yhdysvaltojen valtionhallinnon Ruandan tilannetta koskevaan kertomukseen, kun asianomainen
oli puolestaan esittänyt saman kertomuksen vuodelta 2008 sekä Ruandan oikeusjärjestelmästä lisätietoja, jotka oli päivitetty
6.8.2010 päivätyssä kirjeessä.
108. Toimivaltaista kansallista viranomaista ei voida arvostella siitä, että se on arvioinut riidanalaisen hakemuksen perusteltavuutta
täsmällisempien ja ajantasaisempien Ruandan yleistä tilannetta koskevien tietojen perusteella.
109. Direktiivin 2004/83 4 artiklan 3 kohdan a alakohdassa näet säädetään, että jäsenvaltioiden on suoritettava kansainvälistä
suojelua koskevan hakemuksen arviointi tapauskohtaisesti, ja se käsittää ”kaikki alkuperämaahan silloin, kun jäsenvaltiot tekevät hakemusta koskevan päätöksen, liittyvät asiaan vaikuttavat tosiseikat [(38)]”. Lisäksi direktiivin 2005/85 8 artiklan 2 kohdassa, jota tosin ei sovelleta tässä oikeudenkäynnissä, säädetään, että hakemuksen
tutkinnasta vastaavan viranomaisen on tutkittava hakemus asianmukaisesti ja objektiivisesti ja sen on tätä tarkoitusta varten
varmistettava, että ”eri lähteistä – – hankitaan täsmällisiä ja ajantasaisia tietoja turvapaikanhakijoiden alkuperämaissa
– – vallitsevasta tilanteesta”.
110. Kuten High Court on todennut edellä mainitussa asiassa Ahmed v. Minister for Justice, Equality and Law Reform antamassaan
tuomiossa, hakijan on näin ollen odotettava, että hakemuksen tutkimisesta vastaava viranomainen hoitaa tehtävänsä ja varmistaa,
että sillä on täysin ajan tasalla olevat tiedot.
111. Tässä vaiheessa on selvitettävä, oliko vuoden 2010 kertomus sellainen, että se oli omiaan ohjaamaan merkittävästi toimivaltaisen
kansallisen viranomaisen päätöstä. Jos näin olisi ja mikäli kyseessä olisi näin ollen olennainen seikka, asianomaisen olisi
pitänyt saada esittää tätä koskevia huomautuksiaan. Nyt käsiteltävässä asiassa tilanne ei näytä asiakirja-aineiston perusteella
olevan tällainen. Kansallinen tuomioistuin korostaa yhtäältä, että Ruandan yleisessä tilanteessa ja turvallisuustilanteessa
ei ole tapahtunut merkittäviä muutoksia ajanjaksolla 2007–2010. Toisaalta se esittää, että kun kyseessä on hakijan henkilökohtainen
tilanne ja erityisesti uskottavuuden puute, josta häntä lähinnä arvostellaan, vuosien 2008 ja 2010 kertomusten väliset erot
eivät ole erityisen merkityksellisiä. Näin ollen vaikuttaa siltä, että tiedot, joihin Minister for Justice, Equality and Law
Reform on nojautunut, ovat vain tukeneet päätelmiä, jotka on jo tehty turvapaikkahakemuksen tutkintamenettelyssä.
112. M. esittää kolmanneksi, että hän ei tiennyt, milloin hänen toissijaista suojelua koskevasta hakemuksestaan annettaisiin ratkaisu,
ja arvostelee lisäksi menettelyn kestoa.
113. Asiakirja-aineistosta ilmenee, että M:n esittämän turvapaikkahakemuksen tutkintamenettely kesti kuusi ja puoli kuukautta ja
hänen toissijaista suojelua koskevan hakemuksensa käsittely 21 kuukautta. Asianomaisen asema vahvistettiin näin ollen sellaisen
menettelyn päätteeksi, joka kesti hieman yli 2 vuotta ja kolme kuukautta.
114. Menettelyn kesto vaikuttaa ilmeisen kohtuuttomalta. Vaikka toissijaista suojelua koskevan hakemuksen tutkimiseen ei Irlannissa
sovelleta direktiivin 2005/85 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja menettelysääntöjä – joiden mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava,
että kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkintamenettely saadaan päätökseen mahdollisimman pian; silloin, kun päätöstä ei voida tehdä kuuden kuukauden kuluessa, hakijalle on joko tiedotettava käsittelyn viivästymisestä tai annettava tiedoksi ajankohta, jona päätös on odotettavissa
– toimivaltainen kansallinen viranomainen on kuitenkin tehdessään unionin oikeuden soveltamisalaan kuuluvan päätöksen velvollinen
huolehtimaan siitä, että kunnioitetaan asianomaisen oikeutta hyvään hallintoon, mikä on unionin yleinen oikeusperiaate.
115. Toissijaista suojelua koskevat hakemukset, samoin kuin turvapaikkahakemukset, on siis tutkittava ripeästi eli kohtuullisessa
ajassa, koska menettelyn ripeys edistää hakijan oikeusturvan lisäksi myös hänen integroitumistaan.
116. Kansallisen tuomioistuimen on näin ollen arvioitava, missä määrin tämän menettelyn verrattain pitkä kesto on saattanut vesittää
oikeuksia ja takeita, joita M:lle on annettu hänen toissijaista suojelua koskevan hakemuksensa tutkintamenettelyssä.
II Ratkaisuehdotus
Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua
tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston
direktiivin 2004/83/EY 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yhteistyövelvoitetta, luettuna pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista
koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1.12.2005 annetun neuvoston direktiivin 2005/85/EY
yhteydessä vahvistettujen sääntöjen ja menettelyllisten takeiden valossa, on tulkittava siten, että jos toimivaltainen kansallinen
viranomainen aikoo hylätä toissijaista suojelua koskevan hakemuksen, joka on esitetty turvapaikkahakemuksen hylkäämisen jälkeen,
sen ei tarvitse ilmoittaa ennen päätöksensä tekemistä seikkoja, joihin se aikoo nojautua päätöksessään, eikä pyytää hakijaa
ottamaan niihin kantaa.
Direktiivin 2004/83 3 artiklan ja direktiivin 2005/85 5 artiklan nojalla jäsenvaltiot voivat säätää tai pitää voimassa suotuisampia
2– Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua
tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annettu neuvoston
direktiivi (EUVL L 304, s. 12, ja oikaisu EUVL 2005 L 204, s. 24).
3– Ks. direktiivin 2004/83 2 artiklan e alakohdan määritelmä.
4– Jäljempänä SMHV
5– Jäljempänä perusoikeuskirja.
6– Pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista
1.12.2005 annettu neuvoston direktiivi (EUVL L 326, s. 13, ja oikaisu EUVL 2006 L 236, s. 36).
7 –	Ks. asia C-69/10, Samba Diouf, tuomio 28.7.2011 (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa), jossa unionin tuomioistuin
muistutti siitä, että jäsenvaltioilla on useilta kohdin harkintavaltaa direktiivin 2005/85 säännösten täytäntöönpanemiseksi
kansallisen oikeuden erityispiirteet huomioon ottaen (29 kohta).
8– Ks. kyseisen direktiivin 1 artikla.
9 –	Tämä Genevessä 28.7.1951 allekirjoitettu yleissopimus (Recueil des traités des Nations unies, vol. 189, s. 150, nro 2545
(1954) (jäljempänä Geneven yleissopimus) tuli voimaan 22.4.1954. Sitä on täydennetty 31.1.1967 allekirjoitetulla pakolaisten oikeusasemaa koskevalla pöytäkirjalla, joka tuli voimaan 4.10.1967.
10 –	Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille, otsikkona ”Yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän
tehostaminen: Seuraavaksi yhteinen menettely” (KOM(2004) 503 lopullinen).
11– Muutettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kansainvälisen suojeluaseman myöntämistä tai poistamista
koskevista yhteisistä menettelyistä (KOM(2011) 319 lopullinen, 3.1.5 kohta. Tässä ehdotuksessa säädetään yhdestä yhtenäisestä
menettelystä ja vahvistetaan siis selvästi, että hakemuksia pitäisi tarkastella direktiivissä 2004/83 säädettyjen kansainvälisen
suojelun kahden muodon valossa, sillä tavoitteena on ulottaa kaikki turvapaikkahakemuksen tutkimiseen sovellettavat menettelylliset
takeet käsittämään myös toissijaista suojelua koskevan hakemuksen tutkimisen.
12– Yhdistetyt asiat C-57/09 ja C-101/09, B ja D, tuomio 9.11.2010 (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
13– Tuomion 78 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen.
14 –	Geneven yleissopimuksen 35 artiklan 1 kappaleen nojalla päävaltuutetun viraston tehtävänä on valvoa sellaisten kansainvälisten
sopimusten soveltamista, joilla varmistetaan pakolaisten suojelu. On myös syytä viitata pakolaisaseman määrittämisen menettelyistä
ja perusteista pakolaisten oikeudellista asemaa koskevan vuoden 1951 yleissopimuksen ja vuoden 1967 lisäpöytäkirjan mukaisesti
tehtyyn käsikirjaan, jonka on laatinut päävaltuutetun virasto tammikuussa 1992 ja joka on saatavilla internet-osoitteessa
http://unhcr.org/refworld/docid/3ae6b32b0.html.
15 –	Ks. asia C-349/07, Sopropé, tuomio 18.12.2008 (Kok., s. I‑10369, 36–38 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen); asia C-27/09
P, Ranska v. People’s Mojahedin Organization of Iran, tuomio 21.12.2011 (66 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa)
ja yhdistetyt asiat T-439/10 ja T-440/10, Fulmen ja Mahmoudian v. neuvosto, tuomio 21.3.2012 (71 ja 72 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen,
16 –	Unionin tuomioistuin totesi nimenomaisesti asiassa C-482/10, Cicala, 21.12.2011 antamassaan tuomiossa (ei vielä julkaistu
oikeustapauskokoelmassa), että perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohtaa ei sen sanamuodon mukaan ole osoitettu jäsenvaltioille
vaan ainoastaan unionin toimielimille ja elimille (28 kohta).
17– Em. asia Sopropé, tuomion 38 kohta.
18 –	Sama asia Sopropé, tuomion 37 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja 50 kohta.
19– Sama asia, tuomion 49 kohta. Ks. myös em. asia Ranska v. People’s Mojahedin Organization of Iran, tuomion 65 kohta.
20 –	Ks. esim. asia C-269/90, Technische Universität München, tuomio 21.11.1991 (Kok., s. I‑5469, Kok. Ep. XI, s. I-485, 23–25
kohta), joka koskee tullivapauden myöntämistä tieteellisen laitteen maahantuontia varten, ja asia T-346/94, France-aviation
v. komissio, tuomio 9.11.1995 (Kok., s. II‑2841, 34 kohta), joka koskee tämän oikeuskäytännön soveltamista tullien palauttamista
koskeviin menettelyihin.
21 –	Asia C-32/95 P, komissio v. Lisrestal ym, tuomio 24.10.1996 (Kok., s. I-5373).
22 –	Ks. soveltamisesta kilpailusääntöjen alalla yhdistetyt asiat C-322/07 P, C-327/07 P ja C-338/07 P, Papierfabrik August
Koehler ym. v. komissio, tuomio 3.9.2009 (Kok., s. I‑7191) ja terrorismin vastaisen taistelun alalla em. asia Ranska v. People’s
Mojahedin Organization of Iran (tuomion 61–66 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
23 –	Ks. esim. ratkaisuehdotus, jonka annoin em. asiassa Papierfabrik August Koehler ym. v. komissio.
24– Ks. vastaavasti yhdistetyt asiat 142/84 ja 156/84, British American Tobacco ja Reynolds v. komissio, tuomio 17.11.1987 (Kok.,
s. 4487, Kok. Ep. IX, s. 249, 70 kohta).
25 –	Em. asia Ranska v. People’s Mojahedin Organization of Iran, tuomion 61 ja 62 kohta.
26 –	Ks. vastaavasti em. asia Technische Universität München ja Papierfabrik August Koehler ym. v. komissio.
27 –	Direktiivin 2005/85 14 artiklassa säädettyä menettelyä sovelletaan tähän tapaamiseen sen 4 kohdan nojalla.
28– Ks. myös direktiivin 2005/85/EY 10 artiklan 1 kohdan a alakohta.
29 –	Ks. huomautukset, joita komissio esitti 7 artiklan a alakohdasta 12.9.2001 antamassaan ehdotuksessa neuvoston direktiiviksi
vähimmäisvaatimuksista siitä, milloin kolmansien maiden kansalaisia ja kansalaisuudettomia henkilöitä on pidettävä pakolaisina
tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitsevina henkilöinä, ja näiden henkilöiden asemasta (KOM(2001) 510 lopullinen).
30 –	Ks. päävaltuutetun viraston direktiiviä 2004/83 koskevat huomautukset 4 artiklan 1 kohdan osalta.
31 –	Ks. päävaltuutetun viraston direktiiviä 2004/83 koskevat huomautukset 4 artiklan osalta ja alaviitteessä 14 mainitun pakolaisaseman
määrittämisen menettelyistä ja perusteista vuoden 1951 yleissopimuksen ja pakolaisten asemaa koskevan vuoden 1967 pöytäkirjan
mukaisesti tehdyn käsikirjan 195–205 kohta.
32– Ks. alaviitteet 23 ja 24.
33– Ks. myös em. asia Samba Diouf, tuomion 56 kohta.
34– Jäljempänä vuoden 2006 asetus.
35 –	Kyseisen lain 13 §:n 4 momentin mukaisesti tämä pöytäkirja on annettava tiedoksi hakijalle.
36 –	Tilanne on tällainen myös silloin, jos hakemus on esimerkiksi ilmeisen perusteeton tai jos hakija on johtanut viranomaisia
harhaan esittämällä virheellisiä tietoja (direktiivin 2005/85 23 artiklan 4 kohdan täytäntöönpanosäännös).
37 –	Irlannin esittämistä huomautuksista ilmenee, että hakija, jolle on annettu ORAC:n ja/tai Refugee Appeals Tribunalin kielteinen
suositus, voi hakea muutosta High Courtilta laitonta maahantuloa ja ihmiskauppaa koskevan vuoden 2000 lain (Illegal Immigrants
(Trafficking) Act 2000) 5 §:n 1 momentin h ja i kohdan mukaisesti.
38– Kursivointi tässä.

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


text:
Kirjoitus: Amerikkalaiset tuohiveneet
Amerikkalaiset tuohiveneet, [dedikaatio]
Edellinen jakso: Amerikkalaiset tuohiveneet, [kansilehti]
Seuraava jakso: Amerikkalaiset tuohiveneet, [gratulaatio]
Kuninkaallisen Majesteetin erityistä luottamusta virassaan nauttiva1Kuninkaallisen Majesteetin erityistä luottamusta virassaan nauttiva: Alkutekstissä ”Kungl. Maij:ts Troman”, joka oli virallinen kunnianimitys arvojärjestyksessä tiettyyn luokkaan kuuluville henkilöille: tähän laskettiin mm. sotilasarvot everstiluutnantista kenraalimajuriin, maaherrat, pääjohtajat, piispat sekä Ruotsin akatemian jäsenet. Turun hiippakunnan piispa, tämän Kuninkaallisen akatemian korkeasti kunnioitettu varakansleri, sekä Ruotsin Kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen, Suuresti kunnioitettu Herra Tohtori Johan Browallius, mitä suosiollisin tukijani.
Älkää ihmetelkö, suuresti kunnioitettu Herra Piispa, että nämä harjaantumattoman käden kirjoittamat muutamat rivit ja ajan niukkuuden takia hiomattomat virkkeet pyytävät mitä nöyrimmästi vain sitä kunniaa, että niitä koristaisi suuresti kunnioitetun Herra Piispan loistava nimi ja niille suotaisiin rauha niin korkean tahon suojeluksessa.[iii]
Kiinnostus hyödyllisiä ja tuottavia tieteitä kohtaan on suuresti kunnioitetun Herra Piispan johdon ja ohjauksen ansiosta täällä meillä kivunnut korkealle. Luonnontuntemus, joka aikaisemmin oli meillä tuskin nupussaan tai suorastaan täysin pimennossa, loistaa nyt Teidän terävänäköisten silmienne valossa. Meidän horjuva taloudenpitomme on Teidän verrattoman nerokkuutenne ja kypsän järkenne ansiosta saanut lujempia juuria, saavuttanut merkittävää edistystä ja nostattanut luottavaista toivoa.
Tämän takia isänmaamme ei koskaan unohda sitä päivää, jolloin korkeimmin kunnioitettu Herra Piispa astui Suomen maaperälle2astui Suomen maaperälle: Browalliuksen ura Suomessa alkoi vuonna 1737, kun hänet nimitettiin Turun akatemian fysiikan professoriksi., eikä koskaan unohda ylistää Häntä, joka on pannut alulle sen hyvinvoinnin.
Olen itse saanut osakseni Teidän hyvyyttänne. Myös tulevan kohtaloni uskon lähinnä Jumalaa Teidän huolehtiviin käsiinne. Ja tämän takia tunnen niin syvää kiitollisuutta kuin altis mieli koskaan tuntea voi.
Vaikka kunnioitus täyttää sydämeni, on kieleni onnettomuudekseni liian kankea3Toimitus on tässä kohdassa korjannut alkutekstin sisällöllisesti merkityksellisen painovirheen. sitä tulkitsemaan, ja sulkakynäni liian huojahteleva. Mutta uskallan silti sanoa, ettei kukaan niistä, jotka kunnioittavat Teidän maineikasta nimeänne, voi olla minua intomielisemmin ja luottavaisemmin
suuresti kunnioitetun Herra Piispan kaikkein nöyrin palvelija,
Kuninkaallisen Majesteetin erityistä luottamusta virassaan nauttiva: Alkutekstissä ”Kungl. Maij:ts Troman”, joka oli virallinen kunnianimitys arvojärjestyksessä tiettyyn luokkaan kuuluville henkilöille: tähän laskettiin mm. sotilasarvot everstiluutnantista kenraalimajuriin, maaherrat, pääjohtajat, piispat sekä Ruotsin akatemian jäsenet.
astui Suomen maaperälle: Browalliuksen ura Suomessa alkoi vuonna 1737, kun hänet nimitettiin Turun akatemian fysiikan professoriksi.
Toimitus on tässä kohdassa korjannut alkutekstin sisällöllisesti merkityksellisen painovirheen.
[ii–iii]
Amerikkalaiset tuohiveneet, [kansilehti]
Amerikkalaiset tuohiveneet, [gratulaatio]
Amerikkalaiset tuohiveneet, § 1
Amerikkalaiset tuohiveneet, § 2
Amerikkalaiset tuohiveneet, § 3
Amerikkalaiset tuohiveneet, § 4
Amerikkalaiset tuohiveneet, § 5
Amerikkalaiset tuohiveneet, § 6
Amerikkalaiset tuohiveneet, § 7
Kongl. Maij:ts Troman4benämning på kunglig ämbetsman eller person som innehade rang från överstelöjtnant till generalmajor och Biskop öfwer Åbo Stift, denna Kongl. Academiens Högtansenlige Procanceller5prokansler, samt Ledamot af Kongl. Swenska Wet. Academien, Den Högwördigste Herren Herr Doctor Johan Browallius, min Höggunstigste Befordrare.
Undra ei Högwördigste Herr Biskop, at dessa få rader af en oöfwad hand, och ohyfsade6bristfälligt formulerade meningar i en kringskuren tid, utbedt sig allerödmiukast den heder, at endast stå smyckade med Högwördigste Herr Biskopens lystra namn och i lugn under så Högt förswar.[iii]
Smaken för gagneliga och födande wetenskaper har under Högwördigste Herr Biskopens Anförande och Styrsel hos oss klifwit Högt. Naturkänningen, som förr låg så godt som uti linda om ei aldeles i mörker hos oss, prålar nu med glants, af Edra skarpsynta ögons lius. Wår swichtande hushålning har af Edert makalösa snille och mogna wett fattat fastare rötter, märckelig förkofring och säkert hopp.
Wårt fosterland skal derföre aldrig förgiäta den dag Högwördigste Herr Biskopen steg på Finsk botn7den dag ... steg på Finsk botn: Browallius inledde sin karriär i Finland 1737 då han blev utnämnd till professor i fysik vid akademin i Åbo. , och aldrig glömma Dens låf, som alstrat des wäl stånd.
Jag har sielf warit ett mål för Edra godheter. Mina öden i framtiden förtror jag äfwen, näst Gud, i Edra ömma händer. Och bör fördenskuld all den tacksamhet, som på et erkänsamt sinne någonsin falla kan finnas hos mig.
Mitt wördnads rijka hierta har wäl träffat för den olyckan, at hafwa en bändig8ev. sättningsfel för ”obändig”, d.v.s. svårtyglad eller oböjlig tunga och wacklande fiäder9wacklande fiäder: vacklande fjäderpenna, d.v.s. han uppfattar sig som en osäker skribent til sin tolck; Men dristar dock säga, at ingen af alla dem, som Edert Högtberömda namn wörda, med större njt och tilförsicht, än jag, kan wara
Högwördigste Herr Biskoppens aller ödmiukaste tienare,
benämning på kunglig ämbetsman eller person som innehade rang från överstelöjtnant till generalmajor
bristfälligt formulerade
den dag ... steg på Finsk botn: Browallius inledde sin karriär i Finland 1737 då han blev utnämnd till professor i fysik vid akademin i Åbo.
ev. sättningsfel för ”obändig”, d.v.s. svårtyglad eller oböjlig
wacklande fiäder: vacklande fjäderpenna, d.v.s. han uppfattar sig som en osäker skribent
Kuninkaallisen Majesteetin erityistä luottamusta virassaan nauttiva10Kuninkaallisen Majesteetin erityistä luottamusta virassaan nauttiva: Alkutekstissä ”Kungl. Maij:ts Troman”, joka oli virallinen kunnianimitys arvojärjestyksessä tiettyyn luokkaan kuuluville henkilöille: tähän laskettiin mm. sotilasarvot everstiluutnantista kenraalimajuriin, maaherrat, pääjohtajat, piispat sekä Ruotsin akatemian jäsenet. Turun hiippakunnan piispa, tämän Kuninkaallisen akatemian korkeasti kunnioitettu varakansleri, sekä Ruotsin Kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen, Suuresti kunnioitettu Herra Tohtori Johan Browallius, mitä suosiollisin tukijani.
Tämän takia isänmaamme ei koskaan unohda sitä päivää, jolloin korkeimmin kunnioitettu Herra Piispa astui Suomen maaperälle11astui Suomen maaperälle: Browalliuksen ura Suomessa alkoi vuonna 1737, kun hänet nimitettiin Turun akatemian fysiikan professoriksi., eikä koskaan unohda ylistää Häntä, joka on pannut alulle sen hyvinvoinnin.
Vaikka kunnioitus täyttää sydämeni, on kieleni onnettomuudekseni liian kankea12Toimitus on tässä kohdassa korjannut alkutekstin sisällöllisesti merkityksellisen painovirheen. sitä tulkitsemaan, ja sulkakynäni liian huojahteleva. Mutta uskallan silti sanoa, ettei kukaan niistä, jotka kunnioittavat Teidän maineikasta nimeänne, voi olla minua intomielisemmin ja luottavaisemmin
His Majesty’s Liegeman and Bishop of the Diocese of Ǻbo, distinguished Vice-Chancellor of this Royal University and Member of The Royal Swedish Academy of Sciences, the Right Reverend Doctor Johan Browallius, my most gracious promoter.
Be not surprised, Right Reverend Lord Bishop, at the fact that these few lines by an unpractised hand and rough sentences hastily formed, have most humbly solicited the honour of being solely adorned with Your illustrious name, Right Reverend Lord Bishop, and with the assurance of such exalted protection.[iii]
The appreciation of useful and productive sciences has risen high among us under Your direction and guidance, Right Reverend Lord Bishop. Natural science, which was formerly almost in its infancy if not altogether in darkness among us, now makes a display of brilliance, from the light of Your clear-sighted eyes. Our enfeebled economy has from Your incomparable genius and mature sense developed firmer roots, a remarkable improvement and assured prospects.
Our native land will therefore never forget the day when You, Right Reverend Lord Bishop, arrived on Finnish soil,13the day when … on Finnish soil: Browallius began his career in Finland in 1737, when he was appointed professor of physics at the academy in Åbo. nor ever forget to praise Him who brought about its prosperity.
I have myself been the recipient of Your benefactions. My future destiny I likewise, next to God, entrust to Your tender hands. And for that reason all the gratitude that can ever be felt by a grateful mind ought to be found in me.
The overflowing heart of my reverence may have suffered the misfortune of having an unruly tongue and a faltering pen as its interpreter; yet I would venture to say that of all those who revere Your celebrated name, none can be with greater zeal and assurance than I
the most humble servant of Your Reverence, Lord Bishop,
the day when … on Finnish soil: Browallius began his career in Finland in 1737, when he was appointed professor of physics at the academy in Åbo.
Kongl. Maij:ts Troman14benämning på kunglig ämbetsman eller person som innehade rang från överstelöjtnant till generalmajor och Biskop öfwer Åbo Stift, denna Kongl. Academiens Högtansenlige Procanceller15prokansler, samt Ledamot af Kongl. Swenska Wet. Academien, Den Högwördigste Herren Herr Doctor Johan Browallius, min Höggunstigste Befordrare.
Undra ei Högwördigste Herr Biskop, at dessa få rader af en oöfwad hand, och ohyfsade16bristfälligt formulerade meningar i en kringskuren tid, utbedt sig allerödmiukast den heder, at endast stå smyckade med Högwördigste Herr Biskopens lystra namn och i lugn under så Högt förswar.[iii]
Wårt fosterland skal derföre aldrig förgiäta den dag Högwördigste Herr Biskopen steg på Finsk botn17den dag ... steg på Finsk botn: Browallius inledde sin karriär i Finland 1737 då han blev utnämnd till professor i fysik vid akademin i Åbo. , och aldrig glömma Dens låf, som alstrat des wäl stånd.
Mitt wördnads rijka hierta har wäl träffat för den olyckan, at hafwa en bändig18ev. sättningsfel för ”obändig”, d.v.s. svårtyglad eller oböjlig tunga och wacklande fiäder19wacklande fiäder: vacklande fjäderpenna, d.v.s. han uppfattar sig som en osäker skribent til sin tolck; Men dristar dock säga, at ingen af alla dem, som Edert Högtberömda namn wörda, med större njt och tilförsicht, än jag, kan wara
Kuninkaallisen Majesteetin erityistä luottamusta virassaan nauttiva20Kuninkaallisen Majesteetin erityistä luottamusta virassaan nauttiva: Alkutekstissä ”Kungl. Maij:ts Troman”, joka oli virallinen kunnianimitys arvojärjestyksessä tiettyyn luokkaan kuuluville henkilöille: tähän laskettiin mm. sotilasarvot everstiluutnantista kenraalimajuriin, maaherrat, pääjohtajat, piispat sekä Ruotsin akatemian jäsenet. Turun hiippakunnan piispa, tämän Kuninkaallisen akatemian korkeasti kunnioitettu varakansleri, sekä Ruotsin Kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen, Suuresti kunnioitettu Herra Tohtori Johan Browallius, mitä suosiollisin tukijani.
Tämän takia isänmaamme ei koskaan unohda sitä päivää, jolloin korkeimmin kunnioitettu Herra Piispa astui Suomen maaperälle21astui Suomen maaperälle: Browalliuksen ura Suomessa alkoi vuonna 1737, kun hänet nimitettiin Turun akatemian fysiikan professoriksi., eikä koskaan unohda ylistää Häntä, joka on pannut alulle sen hyvinvoinnin.
Vaikka kunnioitus täyttää sydämeni, on kieleni onnettomuudekseni liian kankea22Toimitus on tässä kohdassa korjannut alkutekstin sisällöllisesti merkityksellisen painovirheen. sitä tulkitsemaan, ja sulkakynäni liian huojahteleva. Mutta uskallan silti sanoa, ettei kukaan niistä, jotka kunnioittavat Teidän maineikasta nimeänne, voi olla minua intomielisemmin ja luottavaisemmin
Our native land will therefore never forget the day when You, Right Reverend Lord Bishop, arrived on Finnish soil,23the day when … on Finnish soil: Browallius began his career in Finland in 1737, when he was appointed professor of physics at the academy in Åbo. nor ever forget to praise Him who brought about its prosperity.
paikat: Ruotsi Turku
Henkilöt: Browallius, Johan

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7