Kannanotot - Kruununhaka
35 vuotta asukastoimintaa
Kannanotto koskien Kaisaniemenpuistoa
Kruununhaan terveysolojen heikentäminen
Krunapostikortit
KANNANOTOT 2000-2009
Bussivalitus Korkeimpaan hallinto-oikeuteen
Helsingin hallinto-oikeus hylkäsi bussilinjojen 16 , 18 ja 55 reittimuutoksista tehdyn valituksen. Päätöksestä valitettiin edelleen Korkeimpaan hallinto-oikeuteen, jossa asian käsittely on yhä kesken.
ASIA: Valitus Helsingin hallinto-oikeuden (HHO) päätöksestä 18.2.2013 koskien Helsingin seudun liikenteen (HSL) hallituksen päätöstä 13.3.2012 §36 (dn:o 02215/12/2299).
HHO:n päätös saatu postitse 27.2.2013.
VALITTAJAT: Herttoniemi-seura ry, Kruununhaan asukasyhdistys ry, Kruununhaka-seura ry, Kulosaarelaiset-Brändöborna ry, Kumpula-seura ry, Meilahti-seura ry ja Punavuori-seura ry.
Yhteyshenkilö: Veli-Heikki Klemetti, Oikokatu 11 B 22 00170 Helsinki puh.050 360 4022
VAATIMUKSET: Uudistamme Helsingin hallinto-oikeudelle valituksessamme 2.4.2012 ja siihen liittyvässä vastaselityksessä 15.6.2012 esittämämme vaatimukset, että Helsingin seudun liikenteen hallituksen 24.1.2012 tekemät päätökset §5 Etelä-ja Länsi-Helsingin linjastosuunnitelmasta 2012 (21/07/71/710/2012) ja §6 liikennöintisuunnitelmasta 2012-2013 ( 20/07/71/710/2012) kumotaan ja että edellä mainitut suunnitelmat palautetaan uuteen valmisteluun ja käsittelyyn.
PERUSTELUT Helsingin hallinto-oikeudelle 2.4.2012 jätetty valitus sisältää kunnallisen demokratian ja kansalaisvaikuttamisen kannalta keskeisiä kysymyksiä, joihin on tarpeen saada yksiselitteinen laintulkinta. Tämän lisäksi on yhä selvittämättä, miksi tässä asiassa vuorovaikutusmenettely on poikennut tavanomaisesta käytännöstä sekä minkälaiseen toimeksiantoon valituksenalaiset suunnitelmat perustuvat.
Asiassa saatu keskeinen selvitys HSL:n lausunnossa hallinto-oikeudelle kerrotaan, että alunperin linjastomuutoksen lähtökohtana ollut raitiolinjan jatkaminen Kirurgilta Merikadulle. Tällaisella hankkeella ei ole suoraa vaikutusta valittajien asuinalueiden joukkoliikennepalveluun, joten toteamus 18.3.2009 asukastilaisuudesta bussilinjojen 16,18 ja 55 reittimuutosten vuorovaikutustilaisuutena on harhaanjohtava.
HSL toteaa lausunnossaan hallinto-oikeudelle, että "asukastilaisuudesta 1.3.2011 on ollut avoin kutsu muun muassa Helsingin kaupunkisuunnitteluviraston nettisivuilla 23.2.2011". Helsingin kaupunkisuunnitteluvirasto (KSV) on kuitenkin katsonut, että tilaisuudessa käsiteltävät asiat eivät koske valittajien edustamia kaupunginosia.
Tämän todistaa kaupunkisuunnitteluviraston 16.2.2011 päivätty kutsukirje "Eteläisen kantakaupungin joukkoliikenteen tulevaisuus 1.3.2011" sekä kirjeen jakelulista tilaisuuteen kutsutuista asukasyhdistyksistä. Kutsua eivät saaneet Herttoniemi-seura, Kruununhaan asukasyhdistys, Kruununhaka-seura, Kulosaarelaiset-Brändöborna, Kumpula-seura eikä Meilahti-seura, joiden toiminta-alueiden joukkoliikennepalveluun tuolloin kaavailtiin muutoksia.
Kutsukirjeestä 16.2.2011 ei millään tavoin käy ilmi, että kutsussa mainittu tilaisuus koskee bussilinjojen 16, 18 ja 55 silloisia reittejä.
HSL:n lausunnossa esitetty sväite, että "asukasvuorovaikutus ja palautteiden kerääminen on ollut mukana jokaisessa suunnitteluvaiheessa" on siten harhaanjohtava. Yhtälailla harhaanjohtava on HSL:n väite, että "muutoksen perusteiden vuoksi yksittäisten linjojen muutosten tarkastelu tietyn alueen näkökulmasta ei ole mielekästä, koska suunnitelma on kokonaisuus". Nimenomaan yksittäisten linjojen reittimuutokset vaikuttavat joukkoliikennepalveluun tietyillä alueilla.
"Linjastosuunnitelmissa ei ole tarpeen tietää täsmällisesti jokaisen matkustajan lähtöpaikkaa ja määränpäätä", todetaan HSL:n lausunnossa. Miten HSL on varmistanut, että reittimuutokset todella palvelevat niiden ihmisten tarpeita, joiden päivittäin käyttämien bussilinjojen reittejä muutetaan?
Bussilinjojen reittimuutosten vaikutuksia on HSL:n mukaan tutkittu liikennemallilla, joka perustuu useita vuosia vanhaan haastattelututkimukseen ja jonka väitetään antavan riittävän tiedon "suunnitelman aiheuttamista muutoksista alueen joukkoliikennematkustukseen". Helsingin hallinto-oikeuden päätöksestä puuttuvat todisteet tällaisen väitteen totuudenmukaisuudesta.
"Kaivokadun, Postikadun ja Esplanadin bussiliikenteen vähäiset matkustajamäärät ovat oikeutettu peruste linjastomuutoksille", väittää HSL lausunnossaan täsmentämättä väitettään ja kertomatta mihin näitä matkustajamääriä verrataan. HSL uskottelee hallinto-oikuedelle, että edellä mainituilla katuosuuksilla "vaihtoehtoiset joukkoliikenneyhteydet ovat hyvät", mutta jättää kertomatta, mitä vaihtoehtoiset yhteydet bussilinjoille 16 , 18 tai 55 ovat. Käytännössä niitä ei ole.
Kun reittimuutoksia perustellaan päättäjille tällaisin väittein, onko kyseessä harhaanjohtaminen?
Matkustajamäärien osalta on nyt käynyt ilmi, että HSL:n hallitukselle 24.1.1 2012 on bussilinjojen 16 ja 18 osalta esitetty vähäisempiä matkustajamääriä kuin syksyn 2012 vertailutilastoissa (liite) . Bussilinjan 55 matkustajamääristä ei linjastosuunnitelmassa 24.1.2012 ollut mitään tietoa.
Lokakuun 2011 ja 2012 matkustajamäärävertailun mukaan kokonaismatkustajamäärä linjojen 16 ja 55 osalta on oleellisesti (- 53.096) vähentynyt, samoin linja 14B korvaavan linjan 18 ja linjan 14 yhteenlaskettu matkustajamäärä (- 71.041). Tämä osoittaa, että HSL:n hallitukselle 24.1.2013 esitetyt reittimuutoksen perustelut ovat ainakin matkustajamäärie, mutta myös palvelutason osalta olleet pelkkää arvailua ja siten harhaanjohtavia.
Hallinto-oikeus toteaa, että kuntalain 27 §:n ja 29 §:n säännökset ovat yleisluontoisia ja kunnalla on laaja harkintavalta osallistumis- ja vaikuttamismahdollisuuksien varaamisessa sekä tiedottamisessa.
Katsomme, että, että HSL ei ole valituksenalaisen linjastosuunnitelman valmistelussa toiminut kuntalain 27 §:ssä tarkoitettujen osallistumis- ja vaikuttamismahdollisuuksien varaamisessa ja kuntalain 29 §:ssä tarkoittamassa tiedottamisessa asianmukaisesti vallitsevaa käytäntöä noudattaen.
Päinvastoin kuin HSL lausunnossaan väittää, katsomme, että bussilinjojen 16,18 ja 55 reittimuutoksilla on hallintolain 41 §:ssä mainittu "huomattava vaikutus" valittajayhdistysten edustamien kaupunginosien asukkaiden elinympäristöön ja päivittäiseen elämään ja että asian käsittelystä olisi ollut tästä syystä tarve antaa ennakolta tietoja ja varata valittajayhdistyksille mahdollisuus lausua asiasta enemmälti kuin HSL:n hallituksen pöytäkirjasta 24.1.2012 ilmenee.
Helsingin hallinto-oikeus katsoo, ettei asialla ole valituksissa tarkoitettuihin tahoihin ulottuvia vaikutuksia siten, että niitä olisi tullut kuulla asianosaisina hallintolain 34 §:ssä tarkoitetulla tavalla. Vuosikymmeniä samoilla reiteillä liikennöineiden bussilinjojen reittimuutos on asia, joka vaikuttaa tavalla tai toisella näiden bussilinjojen jokaisen käyttäjän elämään. Kaupunginosayhdistysten jäsenet ovat kaupungin asukkaita ja bussilinjojen käyttäjiä. Mitä vahinkoa asianosaisen kuuleminen tässä tapauksessa olisi voinut tuottaa?
HSL:n mukaan "joukkoliikennekokonaisuuden suunnittelun kannalta on ollut tarkoituksenmukaista selvittää, miten matkustajat voivat hyödyntää eri linja- ja reittivaihtoehtoja". Todistaako tällainen toteamus, että selvitykset bussilinjojen 16, 18 ja 55 osalta ovat käyttäjien tarpeisiin perustuvia?
HSL toteaa lausunnossaan myös , että "Kruununhaan vaihtoehtoisratkaisujen linjastomuutokset (keskustan läpi linjan 18 reittiä ajava linja 17) ovat niin pieniä, että käytettävissä olevan liikennemallin tarkkuus ei riitä arvioimaan niiden vaikutuksia linjastosuunnitelman perusvaihtoehtoon (reittimuutokset ilman linjaa 17) verrattuna". Mitä tällä halutaan sanoa?
Jos HSL:n käyttämä liikennemallilla ei kyetä arvioimaan reittimuutosten vaikutuksia, miksi sitten vedotaan liikennemalliin, kun reittimuutosten vaikutusten arvioinnista kerrotaan?
Katsomme, että tästä syystä bussireittimuutosten valmistelua on pidettävä puutteellisena ja HSL:n hallitukselle 24.1.2012 tehtyä päätösesitystä harhaanjohtavana.
Helsingin hallinto-oikeuden päätöksen mukaan, "esityslistateksti 24.1.2012 § 5 oli laadittu Helsingin kaupunginhallituksen esittelijän laatiman ehdotuksen mukaisesti, koska kaupunginhallitus oli päättänyt lausunnon antamisesta vasta 23.1.2012 eli esityslistatekstin valmistuttua".
HSL:n lausunnosta ei käy ilmi, miksi Helsingin kaupunginhallituksen lausuntoa ei käsitelty laillisessa järjestyksessä eli vasta sitten, kun kaupunginhallituksen pöytäkirja oli hyväksytty ja lausunto siten laillisesti vahvistettu. Täysin selvää sen sijaan on, että kaupunginhallituksen lausunnon sisältöä ei päätöksenteossa otettu huomioon Kruununhaan joukkoliikenteen palvelutason osalta. HSL:n hallituksen pöytäkirjaan 24.1.2012 § 5 on kirjattu, että kokouksessa on ollut nähtävillä bussilinjojen 16 ja 18 liikennöintiä koskevat kansalaisadressi ja kaupunginosayhdistysten kannanotto.Todistaako kirjaus, että näistä kannanotoista olisi edes keskusteltu?
HSL:n lausunnon mukaan kokouksessa 24.1.2012 ei ole ollut tarpeen tehdä päätösehdotukseen muutoksia kaupunginhallituksen antaman lausunnon johdosta. HSL:n hallituksen päätös tehtiin esityslistan mukaan ehdollisena. Onko ehdollinen päätös tässä tapauksessa laillinen?
Kunnallisen demokratian kannalta on huolestuttavaa, että kuntayhtymä voi tehdä päätöksiä jäsenkuntansa päätöksenteossa käytettävistä arvoista, ylimmistä päätöksentekoelimistä ja asukkaiden asiantuntemuksesta piittaamatta.
Helsingin hallinto-oikeuden päätöksessä todetaan, että"linjastomuutoksista huolimatta matkustajien mahdollisuudet hyödyntää joukkoliikennettä eivät lausunnon mukaan heikkene, vaan ne päinvastoin paranevat monilta osin". HHO:n päätöksestä ei ilmene, millaisia todisteita HSL on tällaisen väitteen tueksi esittänyt. Erityisesti lasten, vanhusten ja vammaisten kannalta bussilinjojen 16,18,ja 55 reittimuutos on huonontanut joukkoliikennepalvelua, suorien yhteyksien muututtua vaihdollisiksi.
Edellä esitetyn perusteella vaadimme Helsingin hallinto-oikeuden 18.2.2013 päätös 13/0128/2 (diaarinumero 02215/12/2299) kumotaan ja että HSL:n hallituksen päätös 5 § 24.1.2012 koskien Etelä-Helsingin linjastosuunnitelmaa ja päätös 6 § 24.1.2012 koskien liikennöintisuunnitelmaa 2012-2013 palautetaan uudelleen valmisteltavaksi.
Helsingissä 20 . maaliskuuta 2013
Veli-Heikki Klemetti, puheenjohtaja
Kruununhaka-seura ry
Arja Virkki, puheenjohtaja
Kulosaarelaiset-Brändöborna
Satu Väkiparta, puheenjohtaja
Ulla Agopov, puheenjohtaja
Meilahti-seura ry
Matti Pyhtilä, puheenjohtaja
Punavuori-seura ry
Pirjo Salo, puheenjohtaja
LIITTEITÄ 1KPL
BUSSILINJOJEN 16 JA 18 REITTIMUUTOKSET OIKEUSKÄSITTELYYN
Helsingin seudun liikenteen hallitus päätti 24.1.2012 lakkauttaa bussilinjojen 16 ja 18 liikennöinnin Kruununhaassa.
Päätöksestä tehtiin oikaisuvaatimus, joka hylättiin.
HSL:n hallituksen kiistanalaisesta päätöksestä on jätetty valitus Helsingin hallinto-oikeuteen.
Herttoniemi-seura ry, Kruununhaan asukasyhdistys ry, Kruununhaka-seura ry, Kulosaarelaiset-Brändöborna ry, Kumpula-seura ry, Meilahti-seura ry ja Punavuori-seura ry.
Vaadimme, että Helsingin seudun liikenteen hallituksen 24.1.2012 tekemät päätökset §5 Etelä-ja Länsi-Helsingin linjastosuunnitelmasta 2012 (21/07/71/710/2012) ja §6 liikennöintisuunnitelmasta 2012-2013 ( 20/07/71/710/2012) kumotaan. Vaadimme myös, että hallinto-oikeus kieltää välittömästi edellä mainittujen päätösten täytäntöönpanon siihen saakka, kunnes tämä valitus on käsitelty ja ratkaisu saa lainvoiman. Vaadimme, että edellä mainitut suunnitelmat otetaan HSL:n uuteen valmisteluun ja käsittelyyn.
Helsingin seudun liikenteen vastauksessa valittajien oikaisuvaatimukseen ei ole tuotu esiin mitään sellaista, mikä tukisi HSL:n päätöstä muuttaa bussilinjojen 16, 18 ja 55 reittejä nykyisistä. Edelleen selvittämättä on, minkälaiseen toimeksiantoon yllä mainitut suunnitelmat perustuvat ja miksi vuorovaikutusmenettely suunnitelmien valmistelussa on poikennut tavanomaisesta käytännöstä.
Allekirjoittajien oikaisuvaatimukseen HSL:n 13.3.2012 vastauksessa esitetty kuvaus vuoden 2009 vuorovaikutusmenettelystä ei poista puutteita myöhemmästä vuorovaikutuksesta.
Eteläisen kantakaupungin joukkoliikennesuunnitelman asukastilaisuudesta 1.3.2011 ei tiedotettu normaalikäytännön mukaisesti kaikille asianosaisille. Tämän todistaa kaupunkisuunnitteluviraston 16.2.2011 päivätty kirje, josta ei mitenkään käy ilmi, että kutsussa mainittu joukkoliikenneselvitys koskee myös bussilinjojen 16 ja 18 nykyisiä reittejä.
Toisaalta kulosaarelaisille todistettavasti ilmoitettiin ylipormestarin asukasillassa syyskuussa 2011, että bussilinjan 16 reittiä ei olla lyhentämässä. Linjan 16 reittimuutos kuitenkin sisältyi tuolloin tekeillä olevaan eteläisen kantakaupungin joukkoliikennesuunnitelmaan. "Eteläisen kantakaupungin joukkoliikennesuunnitelma 2011" tuli myös Kruununhaan asukkaiden tietoon täysin yllättäen, sattumalta (HS 30.10.2011) median kautta, vain yhtä vuorokautta ennen kuin asiasta oli tarkoitus tehdä päätös kaupunkisuunnittelulautakunnan kokouksessa 1.11.2011.
Helsingin seudun liikenteen linjastosuunnitelmaa 2012 ja liikennöintisuunnitelmaa 2012-2013 valmisteltaessa on toimittu normaalikäytännöstä poikkeavasti: laiminlyöty hallintolain vaatimia asukkaiden vaikutusmahdollisuuksia ja toteutettu puutteellisesti kuntalain kuulemismenettely sekä muutoinkin menetelty toisin kuin Helsingin kunnallinen demokratia edellyttää.
Normaalista päätöksentekojärjestyksestä poiketen HSL:n hallituksen päätettäväksi tuotiin asukkaille ilmoittamatta 13.12.2011 bussilinjojen kilpailutus reiteille, joista Helsingin kaupunginhallitus ei vielä ollut antanut tarvittavaa lausuntoa eikä HSL:n hallitus tehnyt päätöstä.
Helsingin seudun liikenteen linjastosuunnitelmasta 2012 ja liikennöintisuunnitelmasta 2012-2013 ei ole järjestetty minkäänlaisia asukastilaisuuksia eikä lähetetty kaupunginosayhdistyksille normaaleja lausuntopyyntöjä.
Suunnitelmista esitettiin asukkaille median kautta ( HS 27.12.2012) palautepyyntö ilman yksityiskohtaista esittelyä joulunaikaan ajankohtana, joka perinteisesti on myös talviloma-aikaa. Näin meneteltiin vasta sen jälkeen, kun HSL:n hallitukselle oli toimitettu kaupunginosayhdistysten huomautus 13.12.2011 oudosta päätöksentekojärjestyksestä.
HSL väittää aloittaneensa palautteen keräämisesen 19.12.2011 ja ilmoittaneensa siitä muun muassa Metro-lehdessä. Tällaista tietoa ei löydy HSL:n ilmoituksista 15.12.2011 -16.1.2012 (http://static.metrolive.fi/nakoislehdet/metro/MET20111219/). Mediassa tosin julkaistiin juttuja (HS 22.1.2012 ja Metro 23.1.2012) HSL:n uusista reittivaihtoehdoista. Mutta niitä asukkaat eivät voineet enää päättäjille kommentoida, koska HSL:n hallituksen kokous pidettiin 24.1.2012 aamulla.
HSL:n hallitus päätti normaalista päätöksentekojärjestyksestä poiketen hyväksyä 24.1.2012 muutetun linjastosuunnitelman 2012 ja liikennöintisuunnitelman 2012-2013 ehdollisena, koska Helsingin kaupunginhallituksen lausunto ei esityslistaa laadittaessa ollut selvillä.
Kansalaisadressin muodossa 2600 yksityisen ihmisen ilmaisema mielipide sekä kahdeksan kaupunginosayhdistyksen kannanotto bussilinjojen 16, 18 ja 55 reittimuutoksiin lähetettiin HSL:n hallitukselle 23.1.2012 ennen kuin kaupunginhallitus oli päättänyt lausunnostaan, mutta mainitut kannanotot näyttävät jääneen vaille asiallista käsittelyä HSL.n hallituksessa 24.1.2012.
Linjastosuunnitelmassa 2012 linjojen 16, 18 ja 55 reittimuutokset on perusteltu tarkoitushakuisesti, tulkinnanvaraisesti ja harhaanjohtavasti ( HSL:n linjastosuunnitelma 2012 : sivut11, 17, 18 ja 32). Linjastosuunnitelmasta puuttuvat todisteet siitä, millä tavoin linjojen liikennöinnin lopettaminen nykyisillä reiteillä edistäisi joukkoliikenteen toimintaedellytyksiä tai parantaisi palvelutasoa.
Suunnitelmasta puuttuu oikeaksi todistettu tieto siitä, mikä on todellinen liikennetarve: mistä ja minne asukkaat eri kaupunginosista nykyisillä bussilinjoilla 16 ,18 ja 55 päivittäin liikkuvat. Ajantasaisia määräpaikkaselvityksiä ei ole lainkaan tehty. Asiakastyytyväisyystutkimuksen 2011 mukaan linjat eivät ratkaisevasti poikkea muista HSL:n bussilinjoista pysäkillä odotusaikojen ja aikataulussa pysymisen eikä sen suhteen, miten linjat palvelevat käyttäjien matkustustarvetta.
HSL:n hallituksen päätös 24.1.2012 ei liioin toteuta Helsingin kaupunginhallituksen 23.1.2012 ehtoa Kruununhaan joukkoliikenteen palvelutason säilyttämisestä. Yksikään linjastosuunnitelmassa esitetty vaihtoehto ei korvaa linjojen 16 ja 18 tarjoamaa palvelua: suoraa vaihdotonta yhteyttä eteläiseen Helsinkiin ja suoraa, vaihdotonta yhteyttä Meilahteen ja Munkkivuoreen.
Bussilinja 18 on toiminut useita kaupunginosia palvelevana Helsingin niemen joukkoliikenteen tärkeänä vaihdottomana poikittaisyhteytenä Munkkivuori-Töölö-Kamppi-Keskusta-Kruununhaka. Linja 16 on toiminut suorana, vaihdottomana yhteytenä Herttoniemestä ja Kulosaaresta kauppatorille ja eteläisiin kaupunginosiin. Linja 55 on palvellut suorana, vaihdottomana yhteytenä Kumpulasta keskustan kautta Marian sairaalaan ja Hietaniemeen.
Helsingin kaupunginvaltuuston 29.4.2009 vahvistamana strategisena tavoitteena on kehittää kaupungin liikennejärjestelmää joukkoliikenteen palvelutasoa nostamalla. Helsingin seudun liikennejärjestelmäpäätöksessä 29.3.2011 HSL:n hallitus asetti tärkeäksi tavoitteeksi, että joukkoliikenteen kilpailukyky paranee suhteessa henkilöautoon ja että päivittäispalveluiden ja työpaikkojen saavutettavuus ilman henkilöautoa paranee.
Nykyisillä reiteillään bussilinjat 16, 18, ja 55 ovat tärkeitä yksityisautoilua korvaavia heilurilinjoja. Linjojen 16, 18 ja 55 nykyisten reittien varrella asuu kymmeniä tuhansia ihmisiä, linjojen palvelualueella sijaitsee noin neljäsosa Helsingin työpaikoista ja kymmeniä kouluja.
Suunnitellut bussilinjojen 16, 18 ja 55 reittimuutokset vaikeuttaisivat erityisesti koululaisten, lapsiperheiden ja ikäihmisten liikkumista ja olisivat omiaan lisäämään yksityisautoilua Helsingin keskustassa. Bussilinjojen 16, 18 ja 55 reittimuutosten seurauksena päivittäispalvelujen ja työpaikkojen saavutettavuus ilman henkilöautoa huonontuu.
Nykyisille käyttäjille bussilinjojen 16, 18 ja 55 reittimuutokset merkitsevät nykyistä huonompia ja hitaampia asiointiyhteyksiä. Reittimuutosten takia joukkoliikenteen palvelutaso laskee vaihtojen lisääntyessä ja sitä kautta matka-aikojen kasvaessa.
HSL:n linjastosuunnitelmasta 2012 puuttuvat kokonaan tiedot bussilinjan 55 matkustajamääristä, vaikka linjan reittiä muutetaan ja lyhennetään sekä väitetään sen korvaavan bussilinjoja 16 ja 18. Matkustajamäärät linjoilla 16 ja 18 eivät ole vähäisiä, vaikka sellainen kuva suunnitelmassa on yritetty antaa. Julkisuuteen esimerkiksi on tarkoitushakuisesti saatettu vain lyhyeltä ajanjaksolta linjojen 16 ja 18 yhdeltä pysäkiltä nousujen määrä lähtöä ja päivää kohden, mikä on omiaan antamaan harhaanjohtavan kuvan linjojen 16 ja 18 kokonaismatkustajamääristä vuonna 2011.
Linjastosuunnitelman 2012 taulukoiden mukaan matkustajamääriä mitattiin 16.9.-31.12.2011. Bussilinjaa 16 käytti kahteen suuntaa yhteensä 185 275 matkustajaa. Bussilinjaa18 käytti yhteensä 313 972 matkustajaa välillä Kruununhaka-Munkkivuori (Linjastosuunnitelma: sivut 19,20,23). Linjan 18 kokonaismatkustajamäärää 16.9.-31.12.11 ei ole linjastosuunnitelmassa ilmoitettu, vaikka väitetään, että Munkkivuoresta lähtee neljä kertaa enemmän matkustajia kuin Kruununhaasta.
Miksi matkustajamääristä Munkkivuori-Kruununhaka ei ole minkäänlaista selvitystä? Niin ikään bussilinjojen 14 ja 14B matkustajamäärät puuttuvat linjastosuunnitelmasta. Määräpaikkaselvityksiä ei ole tehty. Tästä huolimatta väitetään, että linja 18 palvelee paremmin kysyntää, jos reittiä muutetaan suunnitelman mukaisesti. Linjan 18 Kruununhaasta tulevista matkoista yli puolet ulottuu muualle kuin Rautatieasemalle. Onko tämä oikeutettu peruste lopettaa liikennöinti Kruununhaasta Munkkivuoreen?
Mitään selvitystä linjojen 16, 18 ja 55 nykyisten käyttäjien kokemuksista ei linjastosuunnitelmassa ole esitetty, mutta silti reittimuutosten yhtenä perusteena väitetään, että matkustajat kokevat haitaksi Rautatientorin kautta liikennöinnin (Linjastosuunnitelma:sivut 11, 44).
Mitään todistetta linjojen 16,18 ja 55 matkanopeuksista tai matka-ajoista ei linjastosuunnitelmassa ole esitetty, mutta silti väitetään että keskustan reittiosuuksilla bussiliikenteen matkanopeus olisi huomattavan hidas ja aiheuttaisi huomattavaa vaihtelua ajoaikoihin (Linjastosuunnitelma: sivu 11).
Linjastosuunnitelmassa 2012 keskeisenä perusteluna bussilinjojen 16 ja 18 reittimuutoksiin esitetään väite, että katuosuuksilla Kaivokatu, Postikatu ja Esplanadit matkustajamäärät ovat marginaalisia verrattuna kokonaisliikennemäärään, koska suurin osa joukkoliikennematkoista tapahtuu rinnakkaisella kadulla tai metrolla (Linjastosuunnitelma: sivu 11).
Metro ei ole lainkaan linjan 18 vaihtoehto, raitiovaunut eivät ole vaihtoehto linjan 16 Esplanadeilla liikennöiville busseille, koska raitiovaunulinjat eivät käytä samaa reittiä Ullanlinnaan ja Hernesaareen eivätkä palvele lainkaan Kulosaareen ja Herttoniemeen matkustavia.
Ovatko muutaman pysäkinvälin vähäiset matkustajamäärät keskustassa oikeutettu peruste lopettaa linjojen 16,18 ja 55 liikennöinti nykyisillä reiteillä, kun määräpaikkaselvityksiä ei ole tehty? Missä ja milloin on määritelty vähäisin matkustajamäärä, joka oikeuttaa liikennöinnin lopettamiseen?
Matka-aikahyöty ja liikennöintikustannukset
Matka-aikahyöty on esitetty tärkeimpänä perusteluna bussilinjojen 16, 18 ja 55 reittimuutoksille. Onko perustelu oikeutettu, kun matka-aikahyötyä ei ole kyetty kohdentamaan bussilinjoittain?
Kokonaan selvittämättä siis on, millaisia matka-aikatappioita linjojen 16, 18 ja 55 reittimuutoksista aiheutuu nykyisille käyttäjille ja mikä on tappioiden rahallinen arvo.
Erityisesti bussilinjojen 16 ja 18 reittimuutoksia on perusteltu epäluotettavuudella ja siitä yhteiskunnalle aiheutuvilla lisäkustannuksilla, mutta ei kerrota kuinka suuria lisäkustannuksia keskustan läpi liikennöinti aiheuttaa. Vaille todisteita jää myös väite linjojen erityisestä epäluotettavuudesta. Väitettä ei ainakaan tue vuoden 2011 asiakastyytyväisyystutkimus, jonka mukaan bussilinjojen 16, 18 ja 55 käyttäjät kokivat niiden vastaavan hyvin matkustustarvettaan.
Liikennöintikustannusten muutosten perustana ovat vuoden 2012 arvioidut suoritemuutokset ja kokonaiskustannukset (Liikennöintisuunnitelma 2012-2013: sivu 14). Sen sijaan nykyisiä kokonaiskustannuksia linjaa kohden ei ole suunnitelmissa lainkaan ilmoitettu, joten esittelyn perusteella on mahdotonta tehdä luotettavaa kustannusvertailua. Kun HSL:n 24.1.2012 päätösesityksessä puhutaan kustannusten noususta, vertaillaan harhaanjohtavasti virkamiesten alkuperäisen ja muutetun linjastosuunnitelman kustannuksia. Matkustajien matka-aikatappioiden tuottamat kustannukset on myös huomioitava.
Liikennöintisuunnitelmassa (sivu 137) on esitetty yksikkökustannukset vuonna 2010 bussiin nousijaa kohden. Bussilinjoilla 16,18 ja 55 nuo kustannukset ovat palvelualueeseen nähden kohtuulliset: 1,72 euroa linjalla 16, 1,71 euroa linjalla 55 ja linjalla 18 vain 0,96 euroa. Vuonna 2009 keskimääräinen kustannus oli 1,47 euroa/nousija. Vuoden 2011 kustannuksia ei ole ilmoitettu.
HSL:n linjastosuunnitelmasta 2012 ei käy ilmi, miten suunnitelmaa varten laaditut selvitykset on tehty ja millaisilla menetelmillä esitetyt väitteet ylipäätään ovat todennettavissa. HSL:n 13.3.2012 vastauksessa oikaisuvaatimukseen viitataan vain liikennemalliin (EMME/2), joka pohjautuu osin tutkimukseen "Liikkumistottumukset Helsingin seudun työssäkäyntialueella vuonna 2008". Tutkimuksessa ei ole eritelty Helsingin bussimatkoja linjoittain. Tutkimuksen mukaan koko pääkaupunkiseudulla tehdään noin 800 000 bussimatkaa ja Helsingin kantakaupungissa 212 000 joukkoliikematkaa vuorokaudessa. Miten tämänkaltaiset tiedot auttavat selvittämään helsinkiläisten monenlaisia matkustustarpeita?
HSL:n väite, että "Etelä- ja Länsi-Helsingin linjastosuunnitelman muutosten laajuudesta johtuen liikennemalli antaa riittävän tiedon suunnitelman aiheuttamista muutoksista alueen joukkoliikennematkustukseen" ei ole todiste 16, 18 ja 55 reittimuutosten tarpeellisuudesta. Sen sijaan on osoitettavissa, että bussilinjojen 16,18 ja 55 nykyisten käyttäjien kokemuksia ei ole otettu huomioon linjastosuunnitelmaa laadittaessa ja linjojen reittimuutoksista päätettäessä.
Joukkoliikenteen kilpailukyky ja palvelutaso
Miksi joukkoliikenteen palvelutasoa toisaalla kaupunginosissa pitää huonontaa, jotta toisaalla palvelutasoa voidaan parantaa? Menettelyn laillisuus on syytä selvittää. Onko kuntayhtymän päätöksenteossa otettava huomioon kunnallisen päätöksentekoelimen päätökset kuten valtuuston hyväksymä strategia ja linjaukset joukkoliikenteestä? Onko ylikunnallisen päätöksentekoelimen noudatettava omia linjauksiaan kuten HSL:n päätös Helsingin seudun liikennejärjestelmästä?
Helsingin kaupunginvaltuuston vahvistamia kaupungin keskeisiä arvoja ovat asiakaslähtöisyys, oikeudenmukaisuus ja kestävä kehitys (vuorovaikutus). Kaupunginvaltuuston päätöksellä nämä arvot on tarkoitettu noudatettaviksi kaikessa valmistelussa ja päätöksenteossa. Helsingin kaupunginvaltuuston 29.4.2009 vahvistamana strategisena tavoitteena on kehittää kaupungin liikennejärjestelmää joukkoliikenteen palvelutasoa nostamalla. HSL:n hallituksen 29.3.2011 tekemässä liikennejärjestelmäpäätöksessä asetettiin tärkeäksi tavoitteeksi parnataa joukkoliikenteen kilpailukykyä suhteessa henkilöautoon ja että päivittäispalveluiden ja työpaikkojen saavutettavuus ilman henkilöautoa paranee.
HSL:n linjastosuunnitelmassa 2012 esitetyt bussilinjojen 16, 18 ja 55 reittimuutokset tarkoittavat nykyistä huonompia asiointiyhteyksiä linjojen nykyisille käyttäjille. Päivittäispalvelujen ja työpaikkojen saavutettavuus ilman henkilöautoa huonontuu. Bussilinjojen 16,18 ja 55 nykyisten käyttäjien kannalta joukkoliikenteen palvelutaso laskee.
HSL.n linjastosuunnitelman 2012 ja liikenneöintisuunnitelman 2012-2013 toteuttaminen huonontaisi useissa Helsingin kantakaupungin kaupunginosissa joukkoliikenteen palvelutasoa, vaikka kokonaisliikennöintikustannukset kasvaisivat 335.000 euroa vuodessa ja erityisesti bussilinjojen 16, 18 ja 55 matkustajien aikakustannukset kasvaisivat.
Helsingin asukkaat ovat kunnallisen joukkoliikennepalvelun asiakkaita, jotka rahoittavat palvelun käyttömaksuin ja verovaroin (176 miljoonaa euroa vuonna 2012) ja joiden liikkumistarpeet on otettava riittävästi ja oikeudenmukaisesti huomioon palvelua järjestettäessä palvelutasomäärittelyn edellyttämällä tavalla. Joukkoliikennelain 6 §:n mukaan suunnittelussa liikennetarpeet ja -palvelut on pyrittävä sovittamaan yhteen. Eri väestöryhmien kuten lasten, nuorten, naisten, miesten, vanhusten ja vammaisten tarpeet on otettava huomioon. Nyt näin ei ole tapahtunut.
Edellä esitetyn perusteella katsomme, että Helsingin seudun liikenteen linjastosuunnitelmaa 2012 ja siihen perustuva HSL:n liikennöintisuunnitelmaa 2012-2013 ei ole valmisteltu Helsingin kaupungin arvojen mukaisesti eikä kaikilta osin noudatettu hallintolain, joukkoliikennelain ja kuntalain velvoitteita. Suunnitelmien valmistelussa ja niistä päätettäessä ei ole kaikilta osin noudatettu hyvää hallintotapaa. Suunnitelmat on esitelty päätöksentekijöille puutteellisesti, tarkoitushakuisesti ja osittain harhaanjohtavasti.
Esitämme, että HSL:n hallituksen päätös 5 § 24.1.2012 koskien Etelä-Helsingin linjastosuunnitelmaa ja päätös 6 § 24.1.2012 koskien liikennöintisuunnitelmaa 2012-2013 kumotaan. Esitämme lisäksi, että edellä mainittujen päätösten täytäntöönpano kielletään siihen saakka, kunnes tämä valitus on käsitelty ja ratkaisu saa lainvoiman.
LAINKOHDAT: Hallintolaki 11§, 34§, 35§, 36§, 37§, 41§, kuntalaki 27§, 29§, 89§, 90§, 92§, joukkoliikennelaki 6§.
Helsingissä 2. huhtikuuta 2012
LIITTEITÄ: 8 kpl
ASUKKAAT TYYTYMÄTTÖMIÄ BUSSIREITTIEN MUUTOKSIIN
Helsingin seudun liikenteen hallitus päätti 24.1.2012 lopettaa bussilinjojen liikennöinnin Kruununhaassa.
Päätös jätti huomiotta 2600 ihmisen allekirjoittaman adressin bussilinjojen 16 ja 18 säilyttämiseksi nykyisillä reiteillään sekä kahdeksan kaupunginosayhdistyksen yhteisen kannantoton.
HELSINGIN SEUDUN LIIKENTEEN HALLITUKSELLE
Helsingin kaupunginvaltuuston hyväksymänä strategisena tavoitteena on kehittää liikennejärjestelmää "joukkoliikenteen palvelutasoa nostamalla". Helsingin seudun liikenteen 15.12.2011 päivätty liikennöintisuunnitelma sisältää bussilinjojen reittimuutoksia, jotka huonontaisivat joukkoliikenteen palvelutasoa useassa kaupunginosassa.
Bussilinjojen 16 ja 18 kaavaillut reittimuutokset vaikeuttaisivat erityisesti koululaisten, lapsiperheiden ja ikäihmisten liikkumista ja olisivat omiaan lisäämään yksityisautoilua Helsingin keskustassa. Linjojen 16 ja 18 nykyisten reittien varrella asuu kymmeniä tuhansia ihmisiä sekä sijaitsee noin viidesosa Helsingin työpaikoista ja kymmeniä kouluja.
Linja 18 on toiminut useita kaupunginosia palvelevana Helsingin niemen joukkoliikenteen tärkeänä poikittaisyhteytenä Munkkivuori-Töölö-Kamppi-Keskusta-Kruununhaka. Linja 16 on toiminut suorana yhteytenä Herttoniemestä ja Kulosaaresta kauppatorille ja eteläisiin kaupunginosiin. Linja 55 on palvellut suorana yhteytenä Kumpulasta keskustan kautta Töölöön.
HSL:n liikenneöintisuunnitelmassa esitetty bussilinjan 16 reittimuutos lopettaisi vaihdottoman yhteyden Herttoniemestä, Kruununhaasta ja Kulosaaresta eteläiseen Helsinkiin. Linjan 18 reittimuutos lopettaisi Töölön, Meilahden ja Munkkivuoren vaihdottoman yhteyden keskustaan ja Kruununhakaan. Linjan 55 reittimuutos lopettaisi Kumpulan vaihdottoman yhteyden keskustaan ja Töölöön.
Bussilinjojen 16, 18 ja 55 aikatauluhäiriöt johtuvat muusta kuin bussiliikenteestä itsestään.
Millä tavoin näiden linjojen liikennöinnin lopettaminen nykyisillä reiteillä edistää joukkoliikenteen toimintaedellytyksiä tai parantaa palvelutasoa?
Nykyisen joukkoliikenteen palvelutason säilyttämiseksi on välttämätöntä, että bussilinja 18 itäinen päätepysäkki sijaitsee Kruununhaassa ja bussilinja 16 liikennöi Kruununhaan kautta suorana yhteytenä Herttoniemestä eteläisiin kaupunginosiin.
Yli 2600 ihmistä on allekirjoittanut oheisen vetoomuksen bussilinjojen 16 ja 18 säilyttämiseksi nykyisillä reiteillään. Esitämme, että liikennöintisuunnitelmassa 2012-2013 bussilinjat 16 ja 18 sekä 55 jatkavat liikennöintiä nykyisillä reiteillään.
Helsingissä 23. tammikuuta 2012
Herttoniemi-seura Hilkka Helsti, puheenjohtaja
Kruununhaan asukasyhdistys Veli-Heikki Klemetti, puheenjohtaja
Kruununhaka-seura Arja Virkki, puheenjohtaja
Kulosaarelaiset-Brändöborna Satu Väkiparta, puheenjohtaja
Kumpula-seura ry, Ulla Agopov, puheenjohtaja
Meilahti-seura Matti Pyhtilä, puheenjohtaja
Punavuori-seura Pirjo Salo puheenjohtaja
Töölö-seura Hannu Haukanhovi, puheenjohtaja
BUSSILINJA 18 LIIKENNÖINTIÄ KRUUNUNHAASSA UHKAA LOPETTAMINEN
Kaupunkisuunnittelulautakunnan kokouksessa 1.11.2011 jätettiin pöydälle "Eteläisen kantakaupungin joukkoliikennesuunnitelmaa 2011".
Se sisältää ehdotuksen lakkauttaa linjan 18 liikennöinti Kruununhaassa ja korvata linja osittain linjalla 16, jonka reitti päättyisi rautatieasemalle.
Ehdotus tarkoittaa Kruununhaan joukkoliikennepalveluiden olennaista huonontamista.
Linja 18 on Töölön ja keskustan poikittaisyhteyden lisäksi palvellut hyvin kruununhakalaisia myös kaupunginosan sisäisenä reittinä useita vuosikymmeniä.
Linja 16 taas on terveysaseman lakkauttamisen jälkeen palvellut kaupunginosan asukkaiden yhteytenä Viiskulman terveysasemalle.
"Eteläisen Helsingin joukkoliikennesuunnitelma 2011" -hankkeesta on pidetty 1.3.2011 yleisötilaisuus, josta ei lainkaan kerrottu kruununhakalaisille.
HSL:n hallituksen päätökseen jättivät 31.1.2012 kahdeksan kaupunginosayhdistystä yhteisen oikaisuvaatimuksen.
Oikaisuvaatimus HSL:n hallituksen 24.1.2012 päätökseen
Herttoniemi-seura, Kruununhaan asukasyhdistys, Kruununhaka-seura, Kulosaarelaiset-Brändöborna, Kumpula-seura, Meilahti-seura, Punavuori-seura ja Töölö-seura.
Yhteyshenkilö: Veli-Heikki Klemetti, Oikokatu 11 B 22 00170 Helsinki puh.050 3604022
Vaadimme, että Helsingin seudun liikenteen hallituksen 24.1.2012 tekemät päätökset Etelä-ja Länsi-Helsingin linjastosunnitelmasta 2012 (21/07/71/710/2012) ja liikennöintisuunnitelmasta 2012-2013 ( 20/07/71/710/2012) kumotaan ja asiat otetaan uuteen valmisteluun ja käsittelyyn.
Helsingin asukkaat ovat kunnallisen joukkoliikennepalvelun asiakkaita, jotka käyttömaksuin ja verovaroin rahoittavat edellä mainitun palvelun ja joiden liikkumistarpeet on otettava riittävästi ja oikeudenmukaisesti huomioon palvelua järjestettäessä palvelutasomäärittelyn edellyttämällä tavalla. Helsingin seudun liikenteen linjastosunnitelmaa 2012 ei ole valmisteltu asiakaslähtöisesti.
Linjastosuunnitelman valmistelussa ja siitä päätettäessä on toimittu hyvän hallintotavan vastaisesti tutustumatta huolellisesti asiakkaiden näkemyksiin.
Helsingin seudun liikennejärjestelmäpäätöksessä 29.3.2011 asetettiin tärkeäksi tavoitteeksi, että joukkoliikenteen kilpailukyky paranee suhteessa henkilöautoon ja että päivittäispalveluiden ja työpaikkojen saavutettavuus ilman henkilöautoa paranee. Tätä tavoitetta HSL:n linjastosuunnitelmasa 2012 esitetyt bussilinjojen 16, 18 ja 55 reittimuutokset eivät tue.
Helsingin kaupunginvaltuuston 29.4.2009 vahvistamana strategisena tavoitteena on kehittää kaupungin liikennejärjestelmää "joukkoliikenteen palvelutasoa nostamalla". HSL:n hallituksen 24.1.2012 hyväksymän linjastosuunnitelman 2012 toteuttaminen huonontaa useissa Helsingin kaupunginosissa joukkoliikenteen palvelutasoa, mutta kokonaisliikennöintikustannukset kasvavat 335.000 euroa vuodessa.
Linjastosuunnitelma 2012 näyttää perustuvan näkemykseen, että joukkoliikenteen palvelutasoa toisaalla kaupunginosissa huononnetaan, jotta toisaalla palvelutasoa voidaan parantaa. Ikään kuin kerätään rahaa toisten veronmaksajain taskusta toisten hyväksi. Tällaiseen menettelyyn ei voida esittää laillista perustetta.
Helsingin seudun liikennöintisuunnitelman 2012-2013 valmistelussa on laiminlyöty hallintolain vaatimia asukkaiden vaikutusmahdollisuuksia ja toteutettu puutteellisesti kuntalain edellyttämä kuulemismenettely.
Eteläisen kantakaupungin joukkoliikennesuunnitelman asukastilaisuudesta 1.3.2011 ei lainkaan tiedotettu kaikille asianosaisille. Sen sijaan kulosaarelaisille ilmoitettiin ylipormestarin asukasillassa syyskuusssa, että bussilinjan 16 reittiä ei olla muuttamassa. Kuitenkin linjan 16 reittimuutos sisältyi jo tuolloin tekeillä olevaan eteläisen kantakaupungin joukkoliikennesuunnitelmaan.
Tieto bussilinjojen 16,18 ja 55 reittimuutoksista ja HSL:n linjastosuunnitelman 2012 sisällöstä on tullut asukkaille ennalta ilmoittamatta median kautta vain vähän ennen päätöksentekoa.
Linjastosuunnitelmasta ei ole järjestetty minkäänlaisia asukastilaisuuksia eikä lähetetty lausuntopyyntöjä kaupunginosayhdistyksille. Palautepyyntö liikennöintisuunnitelmasta esitettiin vain median kautta keskellä joulunaikaa (27.12.2012) ajankohtana, joka perinteisesti on myös talviloma-aikaa.
HSL.n linjastosuunnitelmasta 2012 päätettäessä on vaille asiallista käsittelyä jätetty 2600 ihmisen kansalaisadressin kautta ilmaisema mielipide sekä kahdeksan kaupunginosayhdistyksen kannanotto linjastosuunnitelmassa esitettyihin bussilinjojen 16, 18 ja 55 reittimuutoksiin. HSL:n hallituksen päätös 24.1.2012 ei toteuta kaupunginhallituksen 23.1.2012 esitystä Kruununhaan joukkoliikenteen palvelutasosta. Linjastosuunnitelmaan kehitetyistä vaihtoehdoista mikään ei korvaa linjojen 16 ja 18 tarjoamaa palvelua."Vaihtoehdoilla ei ole sellaisia palvelutasovaikutuksia perusvaihtoehtoon verrattuna, että niiden suuruutta olisi mahdollista tarkastella liikennemallilla luotettavasti", todetaan linjastosuunnitelmassa arvoituksellisesti.
HSL:n linjastosuunnitelmassa 2012 linjojen 16, 18 ja 55 reittimuutokset on perusteltu tarkoitushakuisesti, tulkinnanvaraisesti ja harhaanjohtavasti. Suunnitelmasta puuttuu täsmällinen tieto siitä, mikä on todellinen liikennetarve eli mistä ja minne asukkaat eri kaupunginosista nykyisillä bussilinjoilla 16 ,18 ja 55 päivittäin liikkuvat. Määräpaikkaselvitykset näyttävät jääneen tekemättä.
Linjastosuunnitelmasta puuttuvat kokonaan tiedot linjan 55 matkustajamääristä , vaikka linjan reittiä muutetaan, lyhennetään sekä väitetään sen korvaavan linjaa 16 ja 18.
HSL:n linjastosuunnitelmassa 2012 esitetty yhdeltä pysäkiltä nousujen määrä lähtöä ja päivää kohden antaa harhaanjohtavan kuvan linjojen 16 ja 18 matkustajamääristä. Linjastosuunnitelman taulukoista 2, 3 ja 4 voidaan kuitenkin laskea bussilinjojen 16 ja 18 matkustajamääriä syksyllä 2011. Tietojen luotettavuutta tosin ei ole voitu varmistaa, kun tietojenhankintamenetelmää ei ole ilmoitettu linjastosuunnitelmassa.
Taulukoiden 2 ja 3 mukaan 16.9.-31.12.2011 bussilinjaa 16 käytti yhteensä 185 275 matkustajaa.
Välillä Hernesaari-Herttoniemi tehtiin yhteensä 90950 matkaa, bussiin nousi matkustajia Eteläisistä kaupunginosista ja Ullanlinnasta 41135, keskustasta 7056, Esplanadilta ja Kauppatorilta 11804, Kruununhaasta 13335, Hakaniemestä ja Merihaasta 8618, Sörnäisistä 2947, Kulosaaresta 5709 ja Herttoniemestä 346.
Välillä Herttoniemi-Hernesaari tehtiin yhteensä 94325 matkaa, bussiin nousi matkustajia Herttoniemestä 25057, Kulosaaresta 25037, Sörnäisistä 7603, Hakaniemestä ja Merihaasta 14563, Kruununhaasta 9900, Esplanadin pysäkeiltä 2425, Keskustasta 5954, Ullanlinnasta ja Eteläisistä kaupunginosista 1759.
Taulukoiden 2 ja 3 mukaan 16.9.-31.12. bussilinjaa 16 käytti päivittäin keskimäärin 1732 matkustajaa.
Taulukon 4 mukaan 16.9.-31.12. 2011 bussilinjaa 18 käytti yhteensä 313972 matkustajaa välillä Kruununhaka -Munkkivuori.
Bussiin nousi matkustajia Kruununhaasta 68012, Kaisaniemestä 12546, Rautatientorilta 50149, Postitalolta 65087, Etu-Töölöstä 65914, Taka-Töölöstä 23995, Meilahdesta 20130 , Munkkiniemestä 6939 ja Niemenmäestä 1200.
Taulukon 4 mukaan 16.9.-31.2.2011 bussilinjalla 18 tehtiin Kruununhaasta Munkkivuoren suuntaan päivittäin keskimäärin 636 matkaa.
Bussilinjan 18 kokonaismatkustajamäärät 16.9.-31.12.11 puuttuvat HSL:n linjastosuunnitelmasta 2012. Matkustajamääristä Munkkivuori-Kruununhaka ei ole linjastosuunnitelmassa minkäänlaista selvitystä.
Tästä huolimatta linjastosuunnitelmassa väitetään, että palauttamalla linja 18 Kamppiin, se palvelee paremmin kysyntää. Perustelut lopettaa linjan 18 liikennöinti Kruununhakaan ovat muiltakin osin tarkoitushakuiset. Vaikka vähän yli puolet linjan 18 Kruununhaasta tulevista matkoista ulottuisi muualle kuin Rautatieasemalle, se on yhtä vähäinen peruste lopettaa liikennöinti välillä Kruununhaka-Munkkivuori kuin suunnittelijan olettama, että matkustajat kokevat haitaksi Rautatientorin kautta liikennöinnin.
Suunnittelijoiden kuvitelmien ja oletusten sijaan perusteluiksi tarvitaan tutkittua tietoa. Kattavaa tutkimusta linjan nykyisten käyttäjien kokemuksista tai määräpaikkaselvitystä ei linjastosuunnitelmassa ole esitetty.
HSL:n linjastosuunnitelmassa 2012 väitetään, että katuosuuksilla Kaivokatu, Postikatu ja Esplanaadit matkustajamäärät ovat marginaalisia verrattuna kokonaisliikennemäärään, koska suurin osa liikenteestä tapahtuu rinnakkaisella kadulla tai metrolla. Tämä väite on esitetty yhtenä keskeisenä perusteluna bussilinjojen 16 ja 18 reittimuutoksiin.
Yhden tai kahden pysäkinvälin matkustajamäärät ovat kenties usein vähäisiä, mutta tällaisen yksityiskohdan käyttö perusteluna reittimuutoksille on harhaanjohtava ja kestämätön. Tottakai Rautatientorin ja Postikadun välillä bussilinjan 18 käyttö on vähäistä, kun Rautatieaseman läpi pääsee Postikadulle lähes yhtä nopeasti kävellen. Bussin matkanopeutta voidaan lisätä valo-ohjauksella. Metro ei ole lainkaan linjan 18 vaihtoehto.
Linjalla 16 Esplanadien liikennöiville busseille Aleksanterikadun raitiovaunut eivät ole vaihtoehto, koska raitovaunulinjat eivät palvele Ullanlinnaan ja Hernesaareen tai Kulosaareen ja Herttoniemeen matkustavia.
HSL:n linjastosuunnitelmasta 2012 ei käy ilmi, miten suunnitelmaa varten laaditut selvitykset on tehty ja millaisilla menetelmillä esitetyt väitteet ylipäätään ovat todennettavissa.Matka-aikahyötyä ei ole eritelty linjoittain eikä ilmoitettu, miten matka-ajan arvo on määritelty. Kokonaan selvittämättä näyttää olevan, millaisia matka-aikatappioita linjojen 16, 18 ja 55 reittimuutoksista aiheutuu linjojen nykyisille käyttäjille ja mikä on tappioiden rahallinen arvo.
Kustannusten osalta on lisäksi jäänyt täsmentämätttä, mihin arviot liikennöintikustannusten muutoksista perustuvat. Nykyisiä reittikustannuksia linjaa kohden ei ole ilmoitettu, joten luotettavaa kustannusvertailua on mahdotonta tehdä.
Näyttää siltä, että bussilinjojen 16,18 ja 55 liikennöinnistä nykyisillä reiteillä ei ole tehty puolueettomia asiakastutkimuksia.
Edellä esitetyn perusteella katsomme, että Helsingin seudun liikenteen linjastosuunnitelma 2012 ja siihen perustuva HSL:n liikennöintisuunnitelma 2012-2013 laadittu tarkoitushakuisesti ja osittain harhaanjohtavasti sekä esitelty puuttellisesti päätöksentekijöille.
Bussilinjojen 16,18 ja 55 nykyisten käyttäjien kokemuksia ei ole riittävästi otettu huomioon linjastosuunnitelmaa laadittaessa ja linjojen reittimuutoksista päätettäessä.
Esitämme, että HSL:n hallituksen 24.1.2012 tekemät päätökset linjastosuunnitelmasta 2012 ja liikennöintisuunnitelmasta 2012-2013 kumotaan ja palautetaan uudelleen valmisteltavaksi siten, että suunnitelmat kaikilta osin vastaavat joukkoliikenteen käyttäjien tarpeita.
Hallintolaki 11§, 34§, 35§, 36§, 37§, 41§, kuntalaki 27§, 29§, 89§
Helsingissä 30. tammikuuta 2012
Hannu Haukanhovi, puheenjohtaja
KRUUNUNHAAN BUSSILINJOJEN REITTIMUUTOKSET TURHIA
Kaupunkisuunnittelulautakunnan kokouksessa 1.11.2011 oli esillä "Eteläisen kantakaupungin joukkoliikennesuunnitelma 2011 ", joka sisältää muutosehdotuksia koskien myös Kruununhaan joukkoliikennepalvelua. Esityslistan liitteessä "Eteläisen niemen joukkoliikennesuunnitelma" ehdotetaan, että bussilinjan 18 liikennöinti Kruununhaassa lakkautetaan ja korvataan osittain bussilinjalla 16, jonka reittiin esitetään myös muutoksia.
Bussilinja 18 on toiminut useita kaupunginosia palvelevana Helsingin niemen joukkoliikenteen tärkeänä poikittaisyhteytenä Munkkivuori-Töölö-Kamppi-Keskusta-Kruununhaka. Linja 18 on lisäksi palvellut kruununhakalaisia tehokkaana kaupunginosan sisäisenä joukkoliikenneyhteytenä yhtäjaksoisesti kymmeniä vuosia
Busssilinja 16 on tarjonnut suoran yhteyden Herttoniemestä ja Kulosaaresta kauppatorille ja eteläisiin kaupunginosiin. Vironniemen terveysaseman vuonna 2005 lakkauttamisen jälkeen
linja 16 on palvellut Kruununhaan asukkaiden vaihdottomana yhteytenä Viiskulman terveysasemalle.
"Eteläisen kantakaupungin joukkoliikennesuunnitelma 2011 " tarkoittaa usean kaupunginosan ja erityisesti Kruununhaan yli 7000 asukkaan joukkoliikennepalvelun olennaista huonontamista.
Bussilinjojen 18 ja 16 reittimuutoksille ei ole suunnitelmassa todisteellisesti esitetty kelvollisia liikenteellisiä tai taloudellisia perusteita, ainoastaan epäluotettaviin ennusteisiin pohjautuvia olettamuksia. Esimerkiksi matka-aikahyötyjä ei ole kyetty laskemaan luotettavasti.
Helsingin kaupungin keskeisiä arvoja ovat asiakaslähtöisyys, oikeudenmukaisuus ja kestävä kehitys (vuorovaikutus). Kaupunginvaltuuston päätöksellä nämä arvot on tarkoitettu noudatettaviksi kaikessa valmistelussa ja päätöksenteossa. Tästä huolimatta "Eteläisen kantakaupungin joukkoliikennesuunnitelma 2011" tuli Kruununhaan asukkaiden tietoon täysin yllättäen, sattumalta median kautta, vain yhtä vuorokautta ennen kuin asiasta oli tarkoitus tehdä päätös kaupunkisuunnittelulautakunnan kokouksessa 1.11.2011.
On syytä korostaa, että Kruununhaan asukkaille tai asukasjärjestöille (Kruununhaan asukasyhdistys ja Kruununhaka-seura), ei millään tavoin tiedotettu esimerkiksi 1.3.2011 Laiturilla pidetystä yleisötilaisuudesta, vaikka siellä esiteltiin joukkoliikennesuunitelmaa, jolla selvästi on vaikutuksia Kruununhaan joukkoliikennepalveluihin. Normaalikäytäntö on, että tämän tyyppisistä muutoksista tiedotetaan asioiden valmisteluvaiheessa kaupunginosayhdistyksille ja myös neuvotellaan asioiden valmisteluvaiheessa yhdistysten kanssa.
On välttämätöntä, että Kruununhaan asukkaille ja muille bussilinjoja 16 ja 18 käyttäville helsinkiläisille annetaan mahdollisuus ilmaista kantansa suunniteltuihin reittimuutoksiin.
Näin saatu palaute on myös otettava huomioon päätöksenteossa. Esitämme, että bussilinjojen 16 ja 18 osalta ei toistaiseksi tehdä päätöstä suunnitelluista reittimuutoksista.
Kruununhaassa 2. marraskuuta 2011
puheenjohtaja Veli-Heikki Klemetti
varapuheenjohtaja Antti Viinikka
Helsingin terveyslautakunta
Varsinkin pienten lasten äidit ja vanhukset muistelevat kaiholla niitä vajaata pariakymmentä vuotta, jolloin Kruununhaan keskellä oli oma terveysasema Vironniemi. Pikkulapsen sai nopeasti paikatuksi ja vanhuskin jaksoi kävellä sinne huonokuntoisena. Vaikka lähes koko Kruununhaka vastusti, asema siirrettiin Viiskulmaan 2006. Vironniemen talo on nyt lähes tyhjäkäytössä ja Viiskulmaan on hankalat yhteydet, jotka hoituvat parhaiten taksilla ? omalla kustannuksella. Järjettömän tuntuisen siirron perusteluksi sanottiin, että saamme parempaa: täyden palvelun talon.
Vironniemessä oli kuitenkin jo laboratorio ja kuntosali, Viiskulmassa vain laboratorio. Nyt sekin ollaan lopettamassa ja korvaavaksi paikaksi suositellaan Mariaa, jonne ei ole Viiskulmasta edes julkista liikenneyhteyttä. Raitiovaunu 3:lla pitäisi tulla rautatieaseman eteen odottamaan harvoin kulkevaa bussi 55:tä. Ei myöskään voitaisi enää yhdistää käyntejä tai ottaa välillä kuntoa tarkentavia näytteitä. Terveydestä huolehtiminen tulisi entistä hankalammaksi.
Läheisempi Kallion laboratorio on jo nyt ylikuormitettu niin että siellä on pitkät jonot. Tilanne johtaisi varmaan terveyden hoidon laiminlyönteihin ja niistä seuraaviin kalliisiin hoitoihin tai jopa ennenaikaisiin kuolemiin - ilman armonpilleriäkin. Kaupunkilaiset haluavat, että tarjolla on kunnon palvelut. Jos rikkaan Helsingin jotain todella pitää säästää, säästöt pitää tehdä kohteista, jotka eivät heikennä tavallisen ihmisen palvelutasoa ja asemaa.
Kruununhaassa 28.9.2009
Kruununhaan asukasyhdistys Kruununhaka-Seura
KAUPUNKISUUNNITTELUVIRASTOLLE
Viite: Hakaniementorin liikennejärjestelyt/ lausuntopyyntö 23.6.2009
Kaupunkisuunnitteluviraston liikennesuunnitteluosasto valmistelee Hakaniemen sillan eteläpään osalta liikennejärjestelyä, joka sallisi kääntymisen sillalta Siltavuorenrantaan. Tällaisen liikennejärjestelyn arvioidaan lisäävän Siltavuorenrannan liikennemäärän moninkertaiseksi nykyiseen verrattuna.
Siltavuorenranta on olennainen osa keskuspuistoon johtavaa ulkoilureittiä, jolla on korvaamaton virkistysarvo tuhansille Katajanokan ja Kruununhaan asukkaille sekä myös muille helsinkiläisille. Kirjanpuisto on lähiseudun asukkaille tärkeä lähiviheralue. Kruununhaan kivikortteleiden keskellä on asukasta kohti vähiten viheraluetta koko Helsingissä.
Onko valmisteilla olevan liikennejärjestelyn melu- ja saastevaikutukset Kirjanpuiston ja lähiseudun asuintalojen kannalta selvitetty? Määräpaikkaselvitys Hakaniemenrantaa käyttävästä liikenteestä puuttuu myös lausuntopyynnöstä. Onko Hakaniemensillan eteläpään
liikennejärjestely todella ”tarpeellinen liikenteellisen toimivuuden takaamiseksi”?
Uuden valo-ohjatun liittymän toteuttaminen Hakanimen sillan pohjoispäähän aiheuttaisi
nykyiseen verrattuna lukuisia katkoksia siltaa molempiin suuntiin käyttävälle vilkkaalle
liikenteelle. Millä tavoin liikenteen jonotuttaminen Hakaniemensillalla tai
Pohjoisrannassa edistää ”liikenteellistä toimivuutta”?
Siltavuorenrannan liikennemäärien kasvattaminen moninkertaiseksi tuskin edistää ekologisesti ja kulttuurisesti kestävää kehitystä tai luo edellytykset hyvälle elinympäristölle, kuten maankäyttö- ja rakennuslaki asemakaavoitukselta edellyttää (1§). Ajoyhteyden avaaminen Hakaniemensillalta Siltavuorenrantaan on lisäyhteys henkilöautoliikenteelle ja siten vastoin ilmastonmuutoksen hillitsemiseen tähtääviä kaupungin yleisiä kestävän kehityksen tavoitteita.
Siltavuorenranta on tärkeä laajemman viheryhteyden osa, osin lähipuiston aluetta ja asuntokatu, jonka lisäkuormitus läpiajoliikenteellä aiheuttaa merkittävän ihmismäärän elinympäristön laadun merkityksellistä heikkenemistä vastoin maakäyttö- ja rakennuslain tavoitteita. Lain mukaan rakennettua ympäristöä ja luonnonympäristöä tulee vaalia eikä niihin liittyviä erityisiä arvoja saa hävittää. Asemakaavalla ei saa huonontaa kenenkään asuinympäristöä (MRL 54§), miksi liikennejärjestelyillä näin olisi oikeus tehdä? Hakaniementorin liikennejärjestelyt on kyettävä toteuttamaan muulla tavoin kuin pääkaupungin vanhan kaupunginosan asuinympäristön kustannuksella.
Hakaniemensilta on ikänsä takia jo peruskorjauksen tarpeessa, joten tässä vaiheessa tuskin on tarkoituksenmukaista tehdä siltaan liittyviä uusia liikenneratkaisuja. Esitämme, että Hakaniemen sillan kaavaillusta liikennejärjestelystä luovutaan.
Helsingissä 20. elokuuta 2009 Kruununhaan asukasyhdistys ja Kruununhaka-Seura
VESIJOUKKOLIIKENTEEN ALOITTAMINEN HELSINGISSÄ
Allekirjoittaneet helsinkiläiset yhdistykset esittävät, että Helsingissä käynnistettäisiin mahdollisimman pian julkinen vesijoukkoliikenne osana kaupungin muuta julkista liikennettä.
Uusien merenrantakaupunginosien myötä tällaisen julkisen liikenteen muodon kysyntäpotentiaali on lähivuosina nopeasti kasvamassa. Ainakin reitti Lauttasaari, Jätkäsaari, Hernesaari, Munkkisaari, Merisatama, Kaivopuisto, Kauppatori, Katajanokka, Kruununhaka, Merihaka, Kalasatama, Korkeasaari, Kulosaari, Herttoniemenranta, Laajasalo, Tammisalo, Jollas ja Santahamina olisi mielenkiintoinen lähtökohta.
Asiasta tulisikin nopeasti tehdä perusteellinen selvitys, aiempien asiaa koskeneiden töiden pohjalta. Siinä tulisi selvittää kysymykseen tuleva liikenneverkko linjastoineen ja rantautumispaikkoineen, liikennöintikalusto, eri kuljetustavat, tarvittavat kiinteät investoinnit, kysyntäarvio, ympärivuotiset käyttömahdollisuudet eri reiteillä ja eri kalustoilla sekä liikennöinnin hoitamisen kustannusrakenteen vaihtoehdot.
Niinikään tulisi selvittää liikennöinnin vaihtoehtoiset toteutusmallit niin kaupungin omana toimintana kuin yksityisten palveluntuottajien kautta tapahtuvina ostopalveluinakin.
Eräänä ensimmäisistä käytännön askeleista olisi ehdottajien mielestä tehtävä selvitystyö
ja käynnistettävä kokeiluliikenne Katajanokan ja Laajasalon välillä
joukkoliikennevälineitä ja kevyttä liikennettä välittämään kykenevillä nykyaikaisilla
maantielautoilla (vrt. liite).
Tässä tulisi varautua siihen, että koeliikenne voitaisiin
käynnistää heti kun Laajasalon entisen öljysataman alueella asuu riittävä määrä sellaisia
uusia asukkaita, joiden matkustustarve suuntautuu Helsingin ydinkeskustaan.
Helsingissä 26.8. 2009
Kulosaarelaiset ry -Brändöborna rf
Puotilaseura
UUDENMAAN YMPÄRISTÖKESKUKSELLE
Viite: kuulutus UUS-2009-Y-101-111
Helsingin kaupungin rakennusvirasto hakee ympäristölupaa kivimurskaamoa ja erilaisten
massojen välivarastoa varten Sompasaaren entiselle satamakentälle.
Kivimurskaamo, siihen liittyvä liikenne ja kivikuormien tyhjentäminen satamakentälle tuottavat melua ja pölyä ja siten kohtuutonta haittaa asumiselle ja virkistysalueiden käytölle Kruununhaassa. Melu leviää vettä pitkin ja pöly tuulten mukana huomattavan laajalle alueelle.
Kruununhaan lähimmät asuintalot sijaitsevat vain noin 600 metrin päässä satamakentästä, minne vähimmillään matkaa Mustikkamaalta on vain 100 metriä, Tervasaaren lähivirkistysalueelta ja Korkeasaaren eläintarhasta vain noin 200 metriä. Kivimurskaamon toiminta ei siten sovellu lainkaan Sompasaaren alueelle.
Ympäristölupahakemuksessa esitetty meluntorjunta varastokasojen avulla ei millään tavoin takaa melun eikä pölyn pysymistä vain satamakentällä. Ympäristölupaa haetaan kymmeneksi vuodeksi, mikä jatkuvan melun lisäksi aiheuttaisi pitkäaikaisen maisemahaitan samaan tapaan kuin nyt valtavat kiviröykkiöt Hernesaaren kärjessä. Eteläisen Helsingin asuinaleilla on pelkästään kielteisiä kokemuksia louheenajon tuottamasta meluhaitasta ja louhekasojen maisemahaitasta.
Katsomme, että edellä esitetyin perustein Helsingin rakennusviraston ympäristölupahakemus kivimurskaamolle ja erilaisten massojen välivarastolle Sompasaareen on hylättävä.
Helsingissä 12. kesäkuuta 2009
Asia: Eteläsataman länsiosan asemakaavan muutos
Kaupunkisuunnitteluvirastossa valmistellaan Eteläsataman länsiosan asemakaavan muutosta. Kruununhaan asukasyhdistys esittää, että asemakaavan muutoksen valmistelussa otetaan huomioon arvokas kaupunkikuva ja merimaisema sekä nykyistä enemmän kaupunkilaisten tarpeet.
Merinäkymän ja rantamaiseman historialliset piirteet ja erityisesti Tähtitorninmäen tärkeä kaupunkikuvallinen merkitys on säilytettävä. Uudet rakennukset ja rakennelmat alistetaan ja sopeutetaan alueen maisemakuvaan.
Koko alueen talvitoiminnat ja kesätoiminnat suunnitellaan erikseen, kesäviikonloppuisin henkilöautoliikenteen läpiajo katkaistaan. Yhtenäinen, turvallinen ja viihtyisä kevyen liikenteen raitti, mahdollisimman lähellä rantaa Kauppatorilta Kaivopuistoon on turvattava.
Helsingissä 22.tammikuuta 2009
Kruununhaan Asukasyhdistys ry.
Asia: Kruununhaan eräitä tontteja koskeva asemakaavan muutos
Kaupunkisuunnitteluvirastossa valmistellaan Kruununhaan eräitä tontteja koskevaa
asemakaavan muutosta.
Kruununhaan asukasyhdistyksen mielestä kulttuurihistoriallisesti merkittäviin
porrashuoneisiin on oltava mahdollisuus rakentaa hissit, jos rakennuksen arkkitehti on
niille tilan varannut tai hissien rakentaminen on toteutettavissa kulttuurihistorialliset
arvot huomioon ottaen. Kaikissa tapauksissa on tärkeää säilyttää myös vanhojen
asuinkerrostalojen asuttavuus.
Helsingin kaupunginvaltuusto päätti 12.11.2008 hyväksyä Laajasalon joukkoliikenteen
raideratkaisun jatkovalmistelun pohjaksi raitiotie- ja siltavaihtoehdon välillä
Laajasalo-Korkeasaari-Sompasaari-Kruununhaka ja että Laajasalon suunnittelussa
varaudutaan siihen, että tulevat maankäyttötarpeet perustuvat joukkoliikenteen osalta tehostettuun
raitiotieratkaisuun.
Laajasalo-Kruununhaka raitiotieyhteys on kaupunginvaltuuston päätöksen mukaan tarkoitus
toteuttaa rakentamalla useita siltoja ja pengerryksiä Helsinkipuiston merialueelle sekä
rakentamalla raitiotie Kruununhaan vanhan asuntokadun läpi, kaupunginosan perinteisen
venesataman päälle ja aivan Tervasaaren lähivirkistysalueen vieritse.
Laajasalon joukkoliikenteen raideratkaisulla on siten ilmeisiä huomattavia vaikutuksia
olemassa olevaan kulttuurihistoriallisesti ja valtakunnallisesti arvokkaaseen
kaupunkiympäristöön, merelliseen kulttuurimaisemaan ja meriluontoon sekä Helsingin
edustan vesiliikenteeseen.
Esitämme, että Uudenmaan ympäristökeskus käynnistää YVA-lain mukaisen harkinnanvaraisen
ympäristövaikutusten arviointimenettelyn koskien Helsingin kaupunginvaltuuston hyväksymää
Laajasalon joukkoliikenteen raideratkaisua.
Vaihtoehtoina tulisi tutkia vesijoukkoliikenne ja nykyinen liityntämetro, raitioliikenne
useampana linjausvaihtoehtona ja metroliikenne
Helsingissä 17. marraskuuta 2008
Rantaryhmässä on edustettuna yli 20 asukasyhdistystä Helsingin merenrantakaupunginosista:
Lehtisaari-seura, Munkinseutu, Lauttasaari-seura,
Arabianranta-Toukola-Vanhakaupunki-kaupunginosayhdistys, Töölö-seura, Eteläiset
Kaupunginosat, Pro Eira, Kallio-seura, Merihaka-seura, Alppila seura, Siltasaariseura,
Kruununhaka-seura, Kruununhaan asukasyhdistys, Katajanokkaseura, Herttoniemi-seura,
Kulosaarelaiset -Brändöborna,Laajasalo-Degerö seura, Roihuvuori-seura, Santahaminaseura, Helsingin Aurinkolahti-seura, Puotila-seura,Vuosaari-seura
Kaupunginhallitus kehotti 26.9.2006 kiinteistölautakuntaa vapauttamaan Kruununhaan
korttelissa nro 4 virastojen käytössä olevia tiloja aluetta monipuolistavaan käyttöön ja
ilmoittamaan vapautuvat tilat pääsääntöisesti vuokrattavaksi tarvittaessa pitkäaikaisin
30-40 vuoden vuokrasopimuksin.
Kruununhaassa ei ole nuorisotiloja eikä kaupungin tarjoamia kohtaamispaikkoja yksinäisille
aikuisille, vanhuksille tai pienten lasten äideille. Kruununhaassa ei ole kaupungin
tarjoamia tiloja, joissa kansalaisjärjestöt voisivat pitää kokouksiaan tai säilyttää
arkistojaan.
Asukkaiden kokemusten mukaan yhteisöllisyys on lisääntynyt ja sosiaaliset ongelmat
vähentyneet sellaisissa kaupunginosissa, joissa on asukastalotoimintaa. Tällä tavoin
voidaan vahvistaa myönteistä kaupunginosaidentiteettiä, lisätä asukkaiden keskinäistä
vuorovaikutusta ja parantaa turvallisuutta ja viihtyisyyttä kaupunginosassa.
Yhteisöllisyyttä ei voi ostaa kaupasta, se pitää rakentaa ja siihen tarvitaan yhteisiä
Yhteisöllisyyden rakentamisessa kaupunki on avainasemassa. Tarjoamalla veronmaksajain
omistamat tilat asukastalotoimintaan, päätöksentekijät tukevat asukkaita yhteisöllisyyden kasvattamisessa ja ylläpitämisessä.
Esitämme, että kortteliin nro 4 varataan tarkoituksenmukaiset tilat asukastalotoimintaa
Helsingissä 30. lokakuuta 2008
Ruoholahdenkatu 10 B, 4. krs
Viittaamme liitteinä oleviin Helsingin kaupunginhallituksen päätökseen ja Kruununhaan asukasyhdistyksen aloitteeseen.
Kaupunginhallitus kehotti 26.9.2006 kiinteistölautakuntaa vapauttamaan Kruununhaan korttelissa nro 4 virastojen käytössä olevia tiloja aluetta monipuolistavaan käyttöön ja ilmoittamaan vapautuvat tilat pääsääntöisesti vuokrattavaksi tarvittaessa pitkäaikaisin 30-40 vuoden vuokrasopimuksin.
Kruununhaan asukasyhdistys esitti 6.6.2006 kaupunkisuunnitteluvirastolle, että kortteliin nro 4 varataan tilat paikallisten kansalaisjärjestöjen käyttöön monipuolista harrastustoimintaa varten sekä muita asukastilaisuuksia varten.
Pyydämme, että Helsingin kaupunginosat ry tekee aloitteen kaupunginhallitukselle arkisto- ja harrastus- ja kokoustilojen saamiseksi paikallisten kaupunginosayhdistysten ja muiden kansalaisjärjestöjen käyttöön Kruununhaan korttelissa nro 4.
Viite: Laajasalon raidevaihtoehtojen järjestelmätarkastelu (KHS 2008-1648/ esityslista
27.10.2008)
Kruunuvuorenselän raitiotiesiltahanke on kallis ja ympäristön kannalta arveluttava hanke.
Helsingin yleiskaavassa 2002 ei edes ole varausta nyt esillä oleville siltahankkeille.
Tietysti on tärkeää, että Kruunuvuorenrannan vasta suunnitteilla olevalla asuinalueelle
toteutetaan toimiva joukkoliikenneratkaisu. Kaupunkisuunnitteluvirasto (KSV) perustelee
siltaraitiotieyhteyttä henkilöautoilun kanssa kilpailukykyisenä vaihtoehtona. KSV:n arvion mukaan metromatka Laajasalosta rautatieasemalle nykyistä liityntäliikennettä käyttäen kaikkine
odotusaikoineen kestää noin 28 minuuttia, henkilöautolla pysäköintiaikoineen 26 minuuttia.
Korostamme, että KSV:n määräpaikkatutkimusten mukaan vain noin 16% Laajasalosta ja
Kruunuvuorenrannasta koko pääkaupunkiseudulle suuntautuvista matkoista tehdään Helsingin
niemelle( joukkoliikenne 9,7% ja henkilöautoilu 6%).Laajasalon suunnalta
pääkaupunkiseudulle tehtävistä matkoista valtaosa suuntautuu siis muualle kuin Helsingin
keskustaan, jonne siltaraitiotieyhteys nyt haluttaisiin rakentaa.
Ympärivuotinen lauttaliikenne, jollainen esimerkiksi Vancouverissa toimii luotettavasti,
on siltaraitiotieyhteyttä kustannustehokkaampi vaihtoehto, vaikka vaatiikin
liityntäraitiotien lauttasatamiin sekä Kruununvuorenrannassa että Helsingin niemellä.
Matka-aika Vancouverin tyyppisillä lautoilla on Kruunuvuorenrannasta kauppatorille 16
minuuttia ja vain 4 minuuttia Katajanokalle. Vaihto lautasta raitiovaunuun sujuisi
vähintään yhtä nopeasti kuin nousu metrosta maan pinnalle KSV:n arvion mukaan
lauttaliikenteen kokonaiskulut (kalusto-, satama-, väylä- ja liikennöintikulut) ovat
vain vähäinen osa raitiotiesiltojen rakentamiskuluista.
Mitä muuta Kruunuvuorenselän siltoihin uppoavalla 125 miljoonalla eurolla voidaan
toteuttaa? Kenties raitiotieyhteys Merihaan, Kalasataman kautta Kulosaaren ja sieltä
meren alitse Kruunuvuorenrantaan? Kenties itämetroa voitaisiin jatkaa Kulosaaresta tai Herttoniemestä Kruunuvuorenrantaan? Mitä maksaisi raitiovaunulautta, siis lautta joka kuljettaa
raitiovaunun matkustajineen Laajasaloon? Raitiovaunu kiertäisi Laajasalossa ja keräisi
matkustajat lauttaan, joka toisi myös pyöräilijät keskelle kaupunkia nopeasti. Tämä sama
raitiovaunulinja voisi tietysti toimia myös liityntäyhteytenä itämetroon.
Esitämme, että kaupunginhallitus ei tee päätöstä Kruunuvuorenrannan
joukkoliikennejärjestelmästä nyt esillä olevan tarkastelun pohjalta. Katsomme, että
ennen lopullista päätöksentekoa on välttämätöntä tehdä kattava lisäselvitys yhdistetyn
vesiliikenteen ja raideliikenteen vaihtoehdon toteuttamismahdollisuuksista ja
kustannuksista sekä tutkia vielä uusia raideliikennevaihtoehtoja.
Esitämme, että Kruunuvuorenrannan joukkoliikennejärjestelmä palautetaan uudelleen
valmisteltavaksi edellä esitetyt seikat huomioon ottaen .
Helsingissä 28. lokakuuta 2008
KAUPUNKISUUNITTELUVIRASTOLLE
Asia: Katajanokanlaiturin asemakaavaluonnos
Kanavaterminaalin alueelle osoitteeseen Katajanokanranta 2 kaavailtu
hotellihanke on ylimitoitettu ja pilaa Kauppatorin
kulttuurihistoriallisesti ja rakennustaiteellisesti arvokkaan ja
ainutlaatuisen ympäristön. Suurhotellihanke on ristiriidassa myös
kaupunkilaisten tarpeiden kanssa.
Esitämme asemakaavaluonnos palautetaan uudelleen valmisteltavaksi
siten, että kaavoituksen lähtökohdaksi otetaan kaupunkilaisia suoraan
palvelevien toimintojen sijoittaminen Kanavaterminaalin alueelle.
Kaupallisten ja maksullisten toimintojen sijoittamista alueelle on
harkittava tästä lähtökohdasta.
Kaupunkilaisilta puuttuu tiloja yhteiseen ja omaehtoiseen toimintaan,
samoin on puutetta edullisia liikuntapalveluja tarjoavista tiloista.
Esitämme, että asemakaavoituksen lähtökohdaksi otetaan elävän,
vähintään edellä mainitut toiminnot sisältävä kaikkia kaupunkilaisia
palveleva kansalaiskeskus.
Esitämme lisäksi, että kiireesti selvitetään mahdollisuudet muuttaa entinen
Enso-Gutzeitin pääkonttori hotelliksi. Tällainen uusiokäyttö säilyttäisi talon
luontevasti Alvar Aallon suunnittelun muistomerkkinä.
Helsingissä 2.lokakuuta 2008
Asia: huomautus Töölönlahden tanssimakasiinin poikkeamislupahakemukseen
Töölönlahden alueen asemakaavassa on keskeisenä tavoitteena ollut kaupunkikuvallisen muistuman säilyttäminen alueella sijainneista VR:n makasiineista eli Tsaarin talleista,
jotka olivat peräisin 1800-luvun lopulta.
Voimassa olevassa asemakaavassa on osa eteläisestä makasiinista osoitettu suojeltavaksi
rakennukseksi ja viereen on varattu rakennettavaksi muita tiilisiä rakennuksia, jotka
kaavamääräysten ja -selostuksen mukaisesti on ollut tarkoitus varata vapaaseen
kansalaistoimintaan ja muihin kulttuuritarkoituksiin. Näin haluttiin edes jossain määrin
jatkaa alueen aiemmin vilkasta kansalaistoimintaa ja toisaalta säilyttää kappale vanhaa
Nyt suunniteltu tanssitalon uudisrakennus poikkeaa oleellisesti asemakaavan keskeisestä
sisällöstä ja syrjäyttäisi kokonaan rakennussuojelu- ja kaupunkihistorianäkökohdat alueen
maankäytöstä.
Vanhan makasiinin säilyneet osat on kunnostettava voimassa olevan asemakaavan mukaisesti
ja mahdollinen uudisrakennus tulee sovittaa hienovaraisesti olevaan tiilirakennukseen ja
rakenteisiin lisärakennuksena. Alue on suunniteltava monipuoliseksi, erilaisia
kansalaistoimintoja mahdollistavaksi kokonaisuudeksi.
Edellä mainituin perustein katsomme, että poikkeamislupaa ei tule myöntää esitetyssä
Helsingissä 11. kesäkuuta 2008
Asia: Katajanokanlaiturin asemakaavan muutos
Kanavaterminaalin alueelle osoitteessa Katajanokanranta 2 on vireillä asemakaavan muutos. Alueelle suunniteltu hotellihanke on ylimitoitettu eikä sellaisena sopeudu Kauppatorin kulttuurihistoriallisesti ja rakennustaiteellisesti arvokkaaseen ja ainutlaatuiseen ympäristöön. Alueelle on mahdollista sijoittaa kaupungin asukkaita suoraan palvelevia toimintoja ja tiloja. Erityisesti hotellihanke palvelee huonosti kaupunkilaisten tarpeita, mutta myös muiden maksullisten toimintojen sijoittamista alueelle pitäisi rajata. Kaupunkilaisilta puuttuu tiloja yhteiseen ja omaehtoiseen toimintaan, samoin on puutetta edullisia liikuntapalveluja tarjoavista tiloista. Esitämme, että asemakaavoituksen lähtökohdaksi otetaan elävän, vähintään edellä mainitut toiminnot sisältävä kaikkia kaupunkilaisia palveleva kansalaiskeskus.
Helsingissä 11.kesäkuuta 2008
HUOMAUTUKSIA KAISANIEMEN PUISTON ASEMAKAAVALUONNOKSEEN
Kaavaluonnos antaa aihetta muutamiin huomautuksiin. Viittaamme Kruununhaan
Asukasyhdistyksen kaupunkisuunnitteluvirastolle 27.11.2006 jättämään muistioon.
Kaisaniemen rantatien ja meren väliin jäävä ranta-alue varataan jalankululle.
Polkupyöräliikenne
Puistossa pyörätien on ehdottomasti oltava erillään jalankulusta omalla väylällään.
Puiston länsireunassa pyörätien pitäisi nykyiseen tapaan kulkea Kaisaniemen ravintolan ja
radan välistä pohjoiseen ja etelään radan vieritse Rautatientorin suuntaan. Puiston
eteläreunaan pitäisi tutkia uusi pyörätiereitti Puutarhakadulta Kaisaniemenkujalle.
Kaisaniemen rantatie varataan pihakadun tyyppiseksi kaduksi, jossa huoltoliikenne voi
kulkea Kaisaniemen ravintolaan, rantaan, kentälle ja Kasvitieteelliseen puutarhaan.
Kulkuväylät puistoon
Kruununhaasta puistoon pääsyn helpottamiseksi myös Kaisaniemen rantatie ja
Siltavuorenranta pitäisi yhdistää kevyen liikenteen alikäytävällä Pitkänsillan
eteläpuolelta.
Puistoon pääsyn helpottamiseksi myös Liisankatu pitäisi yhdistää puistoalueeseen
alikäytävällä, joka voi toimia osana Kaisaniemen metroaseman pohjoista sisäänkäyntiä.
Kaisaniemen ravintolan ulkotarjoilualue pitäisi olla esitettyä pienempi, jotta viereistä
kumpua ympäröisi joka puolelta nurmikko. Näin puiston pohjoisosaan pitäisi saada
mahdollisimman suuri ja eheä nurmikkoalue, merenrantanurmikko.
Kaisaniemen puiston koko nurmikkoalueen pitäisi olla mahdollisimman suuri Kaivopuiston
Kun merenranta kuuluu Kaisaniemen puiston kaava-alueeseen, sitä on kehitettävä
kaavaluonnoksen liiteaineiston havainnekuvan (no 15 ) mukaisesti.
Leikki- ja oleskelualueet
Tenniskentät rajoittavat esitetyssä uudessa paikassa puiston muuta käyttöä. Alueelle
mahtuisi hyvin koripallokenttä ja alue voisi olla päivisin myös Kaisaniemen koulun
Ilmatieteen laitoksen viereinen näköalakukkula voi toimia erityisesti vanhuksille
soveliaana oleskelualueena. Talvella alue voisi olla lasten kelkkailuun liittyvä alue.
Koirapuisto mahtuisi hyvin puiston itäisen portin lähistölle.
Kaisaniemen ravintolan pohjoispuolella oleva ulkoalue tanssilavoineen on toimiva
kokonaisuus ja pitäisi säilyttää nykyisessä paikassaan. Ravintolan ja soutukerhon
rakennuksen välinen aukio katkaisee tarpeettomasti jalankulkuyhteyden
Kaisaniemenrannasta Linnunlaulun suuntaan.
Kaisaniemenkadun rinteeseen koivukujan itäpään pohjoispuolelle voidaan sijoittaa
leikkikentän huoltorakennus, jossa voisi olla tilat myös Kaisaniemen koulun
iltapäivätoimintaa varten.
Kun Kaisaniemenkatuun rajautuva kiviaita siirretään alkuperäiselle paikalleen,
koivukujan itäpäähän kaavailtu katuaukio voidaan muuttaa osaksi puistoa.
Kasvitieteellisen puutarhan itäpäähän ehdotettu kävelytie toteutetaan Kasvitieteellisen
puutarhan toivomusten mukaisesti.
Puiston monipuolinen talvikäyttö on otettava huomioon kaavoituksessa.
Helsingissä 12.joulukuuta 2007
Rantaryhmän asukaskeskustelumuistio ja kannanotto
Asuntolaivojen armada uhkaa: Kaisaniemenlahti ja Eläintarhanlahti pelastettava
Tämän asukaskeskustelumuistion ja kannanoton on laatinut Rantaryhmä, joka on Helsingin
merellisten kaupunginosayhdistysten vapaamuotoinen yhteistyöelin. Rantaryhmä korostaa
kaupungin merielementin merkitystä ja kehittämistä yhteisessä käytössä historiaa,
luonnonrantoja ja maisema-arvoja kunnioittaen.
Yksi Helsingin kauneimmista ja kulttuurihistoriallisesti merkittävimmistä maisemista,
Eläintarhan- ja Kaisaniemenlahti, on vakavasti uhattuna. Kaisaniemen puiston ranta on
tarkoitus täyttää asuntolaivamaisilla rakennuksilla. Idyllistä sisälahtea rajaamaan on
suunnitteilla pitkiä ponttonilaitureita, jotka supistaisivat vapaata vesialuetta
Asuntolaivoja ja ponttonilaitureita koskeva asemakaavaluonnos hyväksyttiin
kaupunkisuunnittelulautakunnassa 1.6.2006 jatkosuunnittelun pohjaksi. Asemakaavan
muutosehdotusta valmistellaan parhaillaan kaupunkisuunnittelulautakunnan käsittelyä
Kaupungin suunnitelmat uhkaavat niin alueen luonto- ja virkistysarvoja kuin
kulttuurihistoriallisiakin arvoja. Tähän muistioon on koottu otteita kaupungin
suunnitteluasiakirjoista sekä asukaskeskusteluissa esitettyjä perusteluja, miksi
suunnitellut hankkeet on ehdottomasti torjuttava.
Ehdotus on yleiskaavan vastainen
Kaupunki: Asemakaavaluonnoksessa on otettu huomioon alueen suojeluarvo ja suojelukohteet.
Asuntolaivoja ja ponttonilaitureita järjestelyineen koskevat velvoittavat kaupunkikuvaan
liittyvät asemakaavamääräykset.
Helsingin yleiskaavassa (2002) Eläintarhanlahden ympäristö ja Kaisaniemen puisto on
merkitty kulttuurihistoriallisesti, rakennustaiteellisesti ja maisemakulttuurin kannalta
merkittäväksi alueeksi. Se on osa keskustan kulttuuripuistoa, jota kehitetään
monipuolisena toiminta-, kohtaamis-, kulttuuri- ja luonnonympäristönä.
Yleiskaava ei kuitenkaan sisällä minkäänlaista mainintaa veden päälle rakentamisesta,
joten asemakaavan muutosehdotus on yleiskaavan vastainen.
Muutosehdotus on myös maankäyttö- ja rakennuslaissa asemakaavalle asetettujen sisältövaatimusten vastainen, sillä niiden 54 §:n 2. momentissa edellytetään, että ”rakennettua ympäristöä ja luonnonympäristöä tulee vaalia eikä niihin liittyviä erityisiä arvoja saa hävittää”.
Nyt valmisteltu asemakaavan muutos uhkaisi juuri niitä rakennetun ympäristön ja luonnonympäristön erityisiä arvoja, joita yleiskaavassa edellytetään vaalittavan. Asuntolaivasuunnitelma on myös vastoin kaupungin vuonna 2000 järjestämän kansainvälisen maisema-arkkitehtuurikilpailun tulosta. Yhdessäkään ehdotuksessa ei esitetty Kaisaniemenrannan elävöittämiseksi asuntolaivoja!
Voittaneessa ehdotuksessa ranta oli merkitty kaduksi, mutta kilpailun tuomaristo totesi, että jatkosuunnittelussa on etsittävä rantavyöhykkeelle kaupunkikuvallisesti yksinkertaisempaa ja puistomaisempaa ratkaisua.
Muualta matkittua vai omaleimaista?
Kaupunki: Kansainvälistyvä suurkaupunki tarvitsee myös tavanomaisista normeista poikkeavia asumismuotoja. Mallia on lähdetty hakemaan ulkomailta ja huomattu, että Helsingistähän puuttuvat asuntolaivat. Miksi Suomessa ei osata olla ylpeitä omasta rakennusperinteestämme ja siitä, mikä meillä on ainutlaatuista?
Kaupungin ominaisluonnetta ei luoda muita matkimalla. Kaupunkia pitää kehittää asukkaiden tarpeiden pohjalta eikä siksi, että tarjottaisiin matkailijoille ?nähtävyyksiä?. Sitä paitsi vihreät rantamaisemat, melojat ja onkijat, hiihtäjät ja pilkkijät aivan ydinkeskustasta ovat todellista Helsinki-eksotiikkaa. Eläintarhan- ja Kaisaniemenlahden nykyiset maisemat ovat niin kotimaisten kuin ulkomaisten valokuvaajien suosikkikohteita.
Helsinki on ainutlaatuinen vihreä metropoli, jossa yhtenäinen puistoalue ulottuu kaupungin sydämeen saakka. Muualla maailmassa tällaista luonto- ja kulttuuriympäristöä vaalittaisiin arvokohteena. Asuntolaivat, ponttonilaiturit ja graniittisen Työväentalon eteen suunniteltu kelluva ravintolapaviljonki merkitsisivät tälle maisemalle samaa kuin 1960-luvulla tapahtunut vanhan rakennuskannan hävittäminen Helsingin kaupunkikuvalle.
Elävöittäminen ja sosiaalinen kontrolli?
Kaupunki: Suunnitelmia perustellaan tarpeella elävöittää aluetta sekä parantaa sen sosiaalista kontrollia ja yleistä turvallisuutta.
Miksi ihmeessä Eläintarhan- ja Kaisaniemenlahden rantoja ? vilkasta asunto- ja ulkoilualuetta sekä lukuisten kulttuuri- ja liikuntatapahtumien paikkaa ? pitäisi elävöittää? Tärkeämpää olisi pohtia keinoja herkän kaupunkiluonnon hoitamiseksi, jotta se kestää jo nykyisinkin kovan kulutuksen.
Elävöittämissuunnitelmat on syytä kohdistaa uusille asuinalueille, jotta niille saadaan kiinnostavia maamerkkejä ja aktiivista toimintaa.
Asuntolaivojen toivotaan lisäävän sosiaalista kontrollia ja turvallisuutta Kaisaniemen puistossa. Väkivaltaa ei kuitenkaan esiinny rannassa, vaan puiston muissa osissa, jonne ei ole edes näköyhteyttä suunnitellulta asuntolaiva-alueelta.
Kansainväliset esimerkit osoittavat, että asuntolaivat eivät kaikkialla ole lisänneet sosiaalista kontrollia, vaan usein pikemmin tuoneet alueelle sosiaalisia ongelmia ja ympäristöön turvattomuutta.
Sosiaalisen kontrollin tarpeella perustellaan myös Eläintarhanlahdelle suunniteltua kelluvaa ravintolaa. Kuinka yhden uuden anniskeluravintolan tulo lisäisi kontrollia alueella, jossa lähistöltä löytyy jo nykyisin kymmeniä ravintoloita ja jonka ympäristössä alkoholia liikaa nauttineiden henkilöiden määrä on jo nykyisinkin silmiin pistävää. Epäilyksiä herättää myös lasiseinäiseksi suunnitellun ravintolan kyky kestää niin kontrollin kohteeksi kaavailtujen kansalaisten kuin meren ja jään aiheuttamia uhkatekijöitä. Alueen asukkaiden ja yhdistysten valituksista huolimatta kelluvan lasiravintolan suunnittelu etenee.
Muutaman vai monien etu?
Kaupunki: Kaupunkisuunnitteluvirastoon on tullut muutamia asuntolaiva-asumista koskevia
tiedusteluja vuosittain.
Kaupunkisuunnittelun lähtökohtana näyttää olevan harvojen intressi asukkaiden suuren enemmistön mielipiteistä piittaamatta. Muutaman henkilön halu rakentaa laivamallinen asumuksensa meren rantaan keskelle kaupunkia käynnistää kalliin suunnitteluprosessin, jonka etenemistä ei pysäytä mikään. Lukuisten asukkaita edustavien tahojen kannanotot hankkeen keskeyttämisestä eivät paina päätöksenteossa mitään. Niitä ?kuullaan? Kuten laki vaatii, mutta ei kuunnella.
Nämä asuntolaivoiksi kutsutut rakennelmat eivät edes ole todellisia laivoja, vaan kyse on meren päälle rakennettavasta pientaloalueesta. Antaisiko kaupunki luvan rakentaa omakotitaloja ydinkeskustaan, kulttuurimaisemaan, meren rannalle, yhteiselle virkistysalueelle? Kuinka siis rakentaminen meren päälle voi olla mahdollista? Ja miten valitaan nämä 20 etuoikeutettua perhettä?
Demokratiassa enemmistön hyvinvoinnin pitäisi painaa enemmän kuin 20 perheen edun.
Rantaveteen rakennetut keinotekoiset asumukset pilaisivat maiseman monesta suunnasta.
Kymmenet tuhannet päivittäiset ohikulkijat menettäisivät suosikkinäkymänsä ja lähialueiden asukkaat rantapolkunsa.
Ranta yksityistyy, kustannukset kaikkien kukkarosta
Kaupunki: Asuntolaivat ja veneiden ponttonilaiturit sijaitsevat irti rannasta ja
jättävät siten ranta-alueet vapaiksi virkistyskäyttöön. Rannan virkistyskäyttö ja
rantaraitin kuljettavuus pysyvät ennallaan.
Kaisaniemenlahden rannat ovat yhteistä virkistys- ja ulkoilualuetta. Asuntolaiva-alueen
rakentaminen merkitsisi rantaviivan privatisoitumista vain harvojen nautintaoikeudeksi.
Missään ei ole esitetty arviota siitä, mitä ranta-alueen ruoppaus ja infrastruktuurin
rakentaminen asuntolaiva-alueelle maksaisi. Jo vuosikausia jatkunut suunnittelu ja siihen
liittyvien selvitysten teko on aiheuttanut huomattavia kustannuksia kaupungille.
Perustamiskustannukset 20 perheen luksusasunnoille kustannamme me veronmaksajat.
Kulttuurimaisema vai takapiha
Kaupunki: Tavoitteena on uusien järjestelyjen sopiminen kaupunkikuvaan ja
kulttuurihistoriallisesti, rakennustaiteellisesti ja maisemakuvan kannalta merkittävään
Keinotekoiset uudet asuntolaivat ovat ristiriidassa Siltasaaren jugend-arkkitehtuurin
kanssa ja tekevät maiseman visuaalisesti sekavaksi. Kaisaniemi on Suomen vanhin
kaupunkipuisto, johon liittyy arvokkaita akateemisia perinteitä ravintoloineen ja
vappumatineoineen. Nyt puiston ranta-alueesta suunnitellaan muutaman asuntolaivaperheen
takapihaa jätehuoltotiloineen ja parkkipaikkoineen!
Ainutlaatuisten sisälahtien tärveleminen on herättänyt laajaa vastustusta kulttuuria ja
historiaa edustavilla tahoilla. Mm. Helsingin kaupunginmuseo on todennut, että
valtakunnallisesti merkittävän Kaisaniemen puiston ranta-alueen täyttäminen
asuntolaivoilla ja kelluvilla asunnoilla turmelee alueen ominaisluonnetta ja
kulttuurihistoriallisia arvoja.
Kaupunki: Kaisaniemenrannan länsiosaan aiotaan pystyttää
ponttoneille rakennettuja kelluvia asuntoja (6 kpl) ja keskiosaan keulakiinnityksellä
pareittain olevia asuntolaivoja (16 kpl). Pitkänsillan puolelle sijoitetaan
kylkikiinnityksellä asunto-, toimisto- ja ravintolalaivoja (5 kpl).
Asuntolaiva-asuminen Suomen jää- ja sääoloissa on erityisen haasteellista. Anu Mansikan
laatimassa asuntolaivaselvityksessä ei ole tutkittu kaikkia mahdollisia asuntolaivojen
paikkoja Helsingin alueella. Jos asuntolaivoja halutaan, pitäisi tehdä kattava ja
perusteltu selvitys, mihin ne kaupunkikuvallisesti ja toiminnallisesti sopisivat.
Asuntolaivojen oikea sijoituspaikka ei ainakaan ole kapea sisälahti kaupungin
historiallisessa ydinkeskustassa. Niiden rakentaminen edellyttäisi merenpohjan
ruoppausta, sillä vesi on lahdessa hyvin matalaa. Tästä aiheutuvia seurauksia
pohjasedimenteille ja veden laadulle ei pystytä etukäteen tarkoin selvittämään.
Keulakiinnityksellä rannassa olevat jopa 30 metriä pitkät laivat kaventaisivat salmea
huomattavasti. Vapaata vesitilaa rajaisivat myös lahtea halkomaan suunnitellut uudet
ponttonilaiturit. Kaikki nämä uudet rakennelmat heikentävät veden virtausta ja
huonontavat samalla sen laatua. Asuntolaivat lisäävät myös ympäristön roskaisuutta ja
aiheuttavat meluhaittoja, kuten liitteenä olevasta Sundqvistin ja Veistolan raportista
ilmenee. Suunnitelmat ovat siis kaupungin ympäristö- ja kestävän kehityksen tavoitteiden
vastaisia.
Ponttonilaitureita ei tarvita
Kaupunki: Nykyiset rantamuurien venepaikat korvataan ponttonilaitureilla radanvarressa,
Tokoinrannassa sekä Pitkänsillanrannassa (yhteensä 220 venepaikka). Laiturit suljetaan
porteilla.
Kaupunki pyrkii porteilla eristettävien ponttonilaiturien avulla lisäämään
aktiivikäytössä olevien venepaikkojen määrää. Tämä kasvattaisi niin vene- kuin
autoliikennettä alueella. Lukittavat venepaikat toisivat lahdelle nykyistä isompia ja
tehokkaampia moottoriveneitä, mikä lisäisi meluhaittoja ja veneonnettomuuksien vaaraa.
Olisiko soutajille ja melojille enää tilaa muskeliveneiden joukossa?
Siltasaaren asukkaat ovat huolestuneita Pitkänsillanrantaan kaavaillusta lukittavasta
ponttonilaiturista, joka heikentäisi rantalaiturin nykyistä virkistyskäyttöä. Välitön
yhteys mereen häviäisi, kun väliin tulisi verkkoaidalla eristetty laituri nykyistä
suurempine veneineen. Leppoisaa oleilua rantalaiturilla samoin kuin koko Eläintarhan- ja
Kaisaniemenlahden ranta-alueella häiritsisi myös lisääntynyt veneilyyn liittyvä
autoliikenne.
Hakaniemen venekerho pitää ponttonilaiturien rakentamista ylimitoitettuna ja maiseman
kannalta tuhoisana. Venepaikkoja on alueella jo riittävästi ja vanha venelaituri
kojuineen kuuluu maisemaan.
Luontoelämykset menetetään
Kaupunki: Tavoitteena on parantaa ranta-alueiden käytettävyyttä.
Veden äärellä olo tuottaa sykähdyttäviä luontoelämyksiä. Kokemus luonnon läheisyydestä on
tärkeä varsinkin Kallion ja Kruununhaan parvekkeettomien talojen asukkaille, mutta myös
muille Eläintarhan- ja Kaisaniemenlahden rannoilla käyskenteleville.
Luontoelämykset menetetään, kun vapaa vesialue ja ranta peitetään uusilla
ponttonilaitureilla, kelluvalla ravintolalla ja asuntolaivamaisilla rakennelmilla.
Kaupunkiluonto kuuluu myös eläimille. Mihin joutuvat Eläintarhan- ja Kaisaniemenlahdella
elävät vesilinnut, jos kaikki rannat rakennetaan? Lintujen tarkkailusta nauttivat kaiken
ikäiset kaupunkilaiset.
Mitä asukkaat haluavat
Eläintarhan- ja Kaisaniemenlahden rantoja tulee kehittää viher- ja virkistysalueena,
josta on esteettömät kevyen liikenteen yhteydet Töölönlahden alueelle ja
Siltavuorenrantaan. Rantojen siivoaminen ja veden laadun paraneminen luovat entistä
monipuolisemmat mahdollisuudet vapaa-ajan viettoon. Alueelle sopivat erityisen hyvin koko
perheen yhteiset kalastus-, soutu- ja melontatapahtumat.
Me, Helsingin asukkaita edustavat yhdistykset esitämme, että kaupunki keskeyttää
välittömästi suunnittelun, joka tähtää asuntolaivojen, uusien ponttonilaiturien ja
kelluvan ravintolan rakentamiseen Eläintarhan- ja Kaisaniemenlahdelle.
Niiden sijasta ehdotamme kaupungin ryhtyvän alla lueteltuihin toimiin, joita alueen
asukkaat ovat toistuvasti toivoneet. Kustannuksia alla mainitut toimenpiteet aiheuttavat
selvästi asuntolaivojen ja ponttonilaiturien rakentamista vähemmän, mutta tuovat iloa
asukkaille moninkertaisesti enemmän. Siivoustalkoisiin ovat myös alueen asukkaat ja
kaupunginosayhdistykset valmiit osallistumaan.
1. Siivotaan rannat ja edistetään myös meriveden puhdistumista.
2. Lisätään rantojen valaistusta ? mieluiten tunnelmallisilla, alueen historiaan sopivilla
lyhdyillä.
3. Kunnostetaan rannan ympäri kulkeva kävelyreitti erityisesti radan varressa.
4. Korjataan rantamuuri sekä Pitkänsillanrannan puinen oleskelulaituri.
5. Liitetään Kaisaniemenlahden ranta toiminnallisesti ja maisemallisesti nykyistä
kiinteämmin Kaisaniemen puistoalueeseen. Rannassa kulkeva tie tulee merkitä pihakaduksi
ja rajoittaa sen liikennettä.
6. Puhkaistaan kevyen liikenteen väylä Pitkänsillan alta siten, että kävelijät ja
pyöräilijät pääsevät katua ylittämättä Siltavuorenrantaan.
7. Parannetaan kulkuyhteyksiä myös Töölönlahden alueelle, jotta kaupungin rannoille
muodostuu esteetön ja esteettisesti nautittava kevyen liikenteen reitti.
Helsingissä 5.11.2007
Kallio-Seura ry
Merihaka-Seura ry
Munkinseutu ry
Oy Shell Ab
Huoltoasemajohtaja Olli Vesamo
Oy Shell Ab on tiettävästi irtisanonut yhteistyösopimuksen Kruununhaan jakeluaseman
yrittäjän Keijo Meren kanssa. Erinomaisesta asiakaspalvelusta tunnetun yrittäjän
sopimuksen irtisanomineen on herättänyt ihmetystä asiakkaiden piirissä Kruununhaassa ja
eri puolilla pääkaupunkia.
Kruununhaan Shell kuulemma liitettäisiin osaksi useamman huoltoaseman kokonaisuutta,
josta vastaisi uusi yrittäjä ja nykyiselle yrittäjälle olisi tarjottu työtä uuden
yrittäjän palkollisena. On ymmärrettävää, että pitkään perheyrityksessä toimineelle
tällainen tuntuu mahdottomalta.
Shell kaavaili 1990-luvulla huoltoasemaa Tervasaaren kannaksen alkupäähän. Kruununhaan
asukasyhdistys ja Kruununhaka-Seura vastustivat hanketta. Tuolloin Shell ilmoitti, ettei
Kruununhaan jakeluasemalla sinänsä ole yhtiölle erityistä taloudellista merkitystä, mutta
pitkäaikaisen jakeluasemayrittäjän takia toimintaa haluttiin jatkaa Kruununhaassa.
Yhtiönne ja kaupunginosayhdistysten välisissä keskusteluissa jakeluasemalle päätettiin
etsiä toinen paikka. Näin Shell päätyi jakeluaseman sijoittamiseen tilapäisen
poikkeusluvan turvin nykyiselle paikalle. Muistutamme, että ajoyhteys Liisankadulta
jakeluasemalle kulkee voimassaolevan asemakaavan vastaisesti osittain puistoalueella.
Poikkeusluvasta ei ole valitettu nimenomaan nykyisen, pitkään toimineen perheyrittäjän
Shellin huoltoasemapäällikkö Jussi Vanjoki väitti 31.10.07 käymässämme
puhelinkeskustelussa, että Keijo Meren sopimuksen irtisanominen on tapahtunut
neuvottelujen jälkeen yhteisymmärryksessä. Meri puolestaan väittää, että sopimuksen
irtisanominen tuli hänelle yllätyksenä. Koska Mereltä ei ole edes tiedusteltu
jatkamismahdollisuutta, hän uskoi irtisanomisen allekirjoittaessaan, että uudesta
sopimuksesta on vielä mahdollista neuvotella. Jussi Vanjoen mukaan kyseessä on yhtiönne
”maailmanlaajuiseen strategiaan perustuva operointimallin muutos”, josta ei voi
neuvotella. Vanjoki antoi ymmärtää, että uuden yrittäjän myötä Kruununhaan jakeluaseman
kannattavuuden kuvitellaan kohentuvan.
Keijo Meren mukaan Shellin taholta Kruununhaan jakeluaseman kannattavuutta ei ole koskaan
hänelle moitittu eikä muutenkaan osoitettu virheitä hänen yrittäjätoiminnassaan.
Toisaalta Vanjoki tokaisi puhelinkeskustelussa, että Meri ”tekee varmasti itselleen hyvää
bisnestä mutta ei Shellille”. Meri taas kertoi, että ”Shell on myynyt hänelle bensaa
kalliimmalla kuin omilla asemillaan”. Kruununhaan Shellin hintatasolle olisi siis
yksinkertainen selitys.
Jussi Vanjoen mukaan lopullisia päätöksiä siitä, millä tavoin Kruununhaan jakeluaseman
toimintaa jatketaan, ei ole tehty. Kruununhaan Shell on perheyrityksen voimin tehnyt
yhtiöllenne mainiota PR-työtä kuudenkymmenen vuoden ajan. Keijo Meri ja hänen poikansa
ovat ilmoittaneet valmiutensa jatkaa perheyrityksen toimintaa. Uskomme, että nykyisen
yrittäjän jatkosopimuksesta on vielä mahdollista neuvotella.
Keskustatunnelin liittymät katuverkkoon on sijoitettava siten, että hyötysuhde asumisviihtyvyyden, kaupunkikuvan, liikennetalouden ja veronmaksajain kannalta on paras mahdollinen.
YTV:n liikenne-ennusteet(2007-3) osoittavat, että Kruununhaan ja Katajanokan vähäinen liikenne länsiväylän suuntaan ei vaadi keskustatunnelin liittymän rakentamista Siltavuorenrantaan.
Keskustatunnelin asemakaavaehdotuksen tausta-aineistosta puuttuvat Siltavuorenrannan ja
Haapaniemenkadun tunneliliittymien kustannusarviot. Toistuvista pyynnöistä huolimatta liittymien kustannusarvioita ei ole saatu asukkaiden nähtäväksi. Keskustatunnelin liittymien osalta kaavoituspäätöstä esitetään siten tehtäväksi puutteelliseen kustannusarvioon perustuen.
Keskustatunnelin asemakaavaehdotuksessa ei ole kyetty osoittamaan, että Siltavuorenrannan
tunneliliittymä edistäisi ekologisesti ja kulttuurisesti kestävää kehitystä tai loisi edellytykset hyvälle elinympäristölle, kuten maankäyttö- ja rakennuslaki edellyttää (1§).Maankäyttö- ja rakennuslain mukaan rakennettua ympäristöä ja luonnonympäristöä tulee vaalia eikä niihin liittyviä erityisiä arvoja saa hävittää. Asemakaavalla ei saa huonontaa kenenkään asuinympäristöä (54§).
Tunneliliittymä ajoaukkoineen vähentäisi oleellisesti alueen asumisviihtyvyyttä, luontoarvoja ja virkistysarvoja, jos rauhallisesta Siltavuorenrannasta tulisi keskustatunnelin ja Hakaniemen sillan yhdistävä pääväylä.
Siltavuori on pääkaupungin keskustassa ainutlaatuinen luonnonmuodostelma, jonka ikivanha
peruskallio on arvokas osa perinteistä kaupunkikuvaa. Siltavuorenranta on tärkeä osa keskuspuistoon johtavaa ulkoilureittiä, jolla on korvaamaton virkistysarvo tuhansille Katajanokan ja Kruununhaan asukkaille. Kirjanpuisto on asukkaille tärkeä lähiviheralue.
Siltavuorenrannan tunneliliittymä huonontaisi lähiseudun asukkaiden elinympäristöä, kun liikenne Siltavuoren rannassa kasvaisi monikertaiseksi nykyiseen verrattuna. Tunneliliittymän ajoaukkojen melu- ja saastevaikutuksia ei ole riittävästi selvitetty Kirjanpuiston ja lähiseudun asuintalojen kannalta.
Siltavuorenrannan tunneliliittymä on sekä liikennetaloudellisesti että taloudellisesti kyseenalainen väliaikaisratkaisu, kun keskustatunnelin itäpää on joka tapauksessa tarkoitus sijoittaa Siltavuorensalmen pohjoispuolelle. Kustannusten vähentämiseksi keskustatunneli on heti ensimmäisessä rakennusvaiheessa ulotettava Siltavuorensalmen pohjoispuolelle ja toteutettava pitkä tunnelivaihtoehto, jonka avulla Sörnäisten Rantatie voidaan rauhoittaa läpiajoliikenteeltä.
Siltavuorensalmen pohjoispuolella on Siltavuorenrantaa oleellisesti enemmän asukkaita sekä liike-elämän ja julkisen palvelun toimijoita, joita Hakaniemensillan pohjoispään liikennealueelle sijoitettu tunneliliittymä palvelisi tehokkaammin kuin sillan ylittämisen vaativa ja iäkästä siltaa kaksisuuntaisesti kuormittava liittymä Siltavuorenrannassa.
Kruununhaan asukasyhdistys esittää, että keskustatunnelin asemakaavassa Siltavuorenrannan ja Haapaniemenkadun tunneliliittymien varaukset korvataan tunneliliittymän varauksella Hakaniemen sillan pohjoispään liikennealueella sekä tehdään varaus Hakaniemen sillan korvaavalle tunneliyhteydelle Pohjoisrantaan.
Helsingissä 28. syyskuuta 2007
YRJÖ-KOSKISENKADUN UUDISRAKENNUS
Asukaspuheenvuoro Helsingin yliopiston tiedotustilaisuudessa 23.5.2007
Kruununhaan asukasyhdistys teki 1980-luvulla aloitteen nyt rakennuskohteena olevan tyhjän
tontin muuttamiseksi ohjatuksi leikkipuistoksi. Olimme olleet yhteydessä Helsingin
yliopistoon, joka suhtautui puistoon myönteisesti – sukupolvien kohtaamispaikkana osana
keskustakampusta. Kaavoitus- ja kiinteistötoimesta vastaava apulaiskaupunginjohtaja Erkki
Tuomioja ilmoitti lopulta, ettei kaavallisia esteitä puiston toteuttamiselle ole. Valtion
kiinteistöjä hallinnoiva rakennushallitus sen sijaan suhtautui nuivasti aloitteeseemme,
koska alueella oli käynnistymässä kuulemma salainen maanalainen rakennushanke, jonka
työmaaparakkialueena tyhjää tonttia käytettäisiin
Uskoimme silti, että apulaiskaupunginjohtajan ilmoituksen jälkeen puistohanke toteutuu.
Mutta kaavamuutos ei käynnistynytkään ja hanke hautautui vuosiksi kaupungin
virkakoneistoon. Odottelimme mainitun salaisen rakennushankkeen valmistumista ja
uudistimme puistoaloitteen 1990-luvulla. Lisäksi teimme aloitteen Yrjö-Koskisenkadun
muuttamiseksi pihakaduksi.
Rakennusvirasto laatikin alustavan pihakatusuunnitelman, johon teimme muutosehdotuksia.
Kuvittelimme, että kun vuorovaikutus rakennusviraston ja asukkaiden välillä oli
toimitusjohtajan toimesta käynnistetty, se myös toimisi käytännössä. Silloinen vanhan
polven suunnittelija kuitenkin kieltäytyi muuttamasta suunnitelmaansa ja ilmoitti, että
jos ei kelpaa, jääköön toteuttamatta.
Sitten Helsingin yliopisto ilmoitti yllättäen rakentavansa vuosikymmeniä tyhjänä olleelle
tontille uudisrakennuksen. Nyt puistohanke näyttää mahdottomalta toteuttaa.
Kruununhaan asukasyhdistys ymmärtää yliopiston halun ja tarpeen rakentaa meidän
veronmaksajain omistamalla tyhjällä tontilla. On kuitenkin hyvä myös muistaa, että
Kruununhaka on 7000 ihmisen asuinympäristö. Täällä on kivikortteleiden keskellä vähiten
viheraluetta asukasta kohden koko Helsingissä. Kerroimme muutama vuosi sitten tässä
samassa tilassa syksyllä 2004 yliopiston tiedotustilaisuudessa, että Snellmaninkadun
puoleinen osa Yrjö-Koskisen kadun alueesta pitäisi meidän mielestämme säilyttää
puistomaisena ja Unioninkadun puoli pitäisi käyttää tehokkaasti rakentamiseen.
Niinpä esitimme toukokuussa 2005 meidän veronmaksajain yhteistä omaisuutta hallinnoivalle
Senaattikiinteistöille, että jatkosuunnittelussa selvitetään mahdollisuus sijoittaa osa
uudisrakennukseen ajatelluista tiloista Unioninkatu 33 sijaitsevaan, Suomen Pankin
kunnostamaan arvorakennukseen.. Tämä esitys kuitenkin torjuttiin vetoamalla siihen, että
Unioninkatu 33 kiinteistöä on kaavailtu muihin tarkoituksiin, joista ei kuitenkaan
haluttu kertoa mitään.
Kerroimme käydyissä keskusteluissa ja kirjeitse Senaattikiinteistöjen edustajalle , että
mielestämme kaavailtu uudisrakennus on sopeutettava vanhaan rakennuskantaan
julkisivumateriaalien, kattomuodon, massoittelun ja mittakaavan osalta. Jos korttelin
keskiosa jätetään rakentamatta, alueen puistomaisuus säilyy ja samalla turvataan
kampusalueen jatkuvuus.
Kaksi vuotta sitten toivoimme myös, että uudisrakennuksen jatkosuunnittelussa yritetään
säilyttää mahdollisimman suuri osa alueen nykyisestä puustosta, jotta viihtyisän
pihakadun rakentaminen Yrjö-Koskisen kadulle Snellmaninkadun ja Unioninkadun väliselle
alueelle on mahdollista.
Meidän mielestämme vehreä ympäristö on sekä asukkaiden että yliopistoväen kannalta
Asia: Kruunuvuorenrannan joukkoliikenneyhteydet
Kaupunkisuunnitteluviraston 23.1.2007 yleisötilaisuudessa esittelemät, väliaikaisiksi tarkoitetut raitiovaunureitit siltoineen ja penkereineen haittaavat virkistysveneilyä ja vesiliikennettä sekä pilaavat Kruununhaan merialueen ja Kruunuvuorenselän maiseman. Toteutuessaan pohjoinen raitiovaunureitti tuhoaa perinteistä kaupunkikuvaa ja vähentää asumisviihtyvyyttä Kruununhaassa.
KSV:n luonnostelema pohjoinen raitiovaunureitti vähentää olennaisesti Tervasaaren viheraluetta, huonontaa viihtyisää liikkumista Tervasaaren kannaksella ja hävittää sieltä
veneilijöille ja asukkaille tärkeät autopaikat. Raitiovaunureitti Tervasaaren keskellä pirstoo viheralueen ja katkaisee saaren ympäri kiertävän ulkoilureitin. Raitiovaunureitti tarvitsee lisäksi korkean penkereen sillalle, joka turmelee merellisen kaupunkinäkymän Merihaasta Korkeasaaren suuntaan. Sompasaaren läppäsilta estää myös vapaan purjehtimisen Kruununhaan ja Merihaan pienvenesatamista Suomenlahdelle.
Tervasaaren-Sompasaaren siltaa on perusteltu myös kevyen liikenteen tarpeilla. Pääosin meren alla kulkevan kevyen liikenteen reitin vaihtoehtona on tutkittava maanpäällinen reitti Laajasalosta kantakaupunkiin: Laajasalo-Kulosaari-Mustikkamaa-Sompasaari -Sörnäisten rantatie.
Kruununhaan kaupunginosan merialue ja Kruunuvuorenselkä kuuluvat Helsinki-puiston eteläosaan, jonka puiston perustamispäätöksen mukaan pitäisi korostaa pääkaupungin merellisyyttä, luonnonläheisyyttä ja kulttuuriperintöä. Helsinki-puiston pitäisi olla myös kaupunkilaisten virkistysaluetta. Meren alla kulkeva raitiovaunutunneli tuskin on virkistävä kulkureitti jalankulkijoille tai pyöräilijöille. Tunneli on maisemallisesti huono vaihtoehto myös raitiovaunun käyttäjille.
KSV:n valmistelema eteläinen raitiovaunureitti tukkii avoimen maiseman Katajanokan
koilliskärjessä. Raitiovaunureitti tarvitsee Katajanokalta Hylkysaareen johtavalle sillalle kaksi kertaa korkeamman penkereen kuin Tervasaaressa. Korkea läppäsilta penkereineen katkaisee perinteisen näköyhteyden Kruununhaan Pohjoisrannasta ja Tervasaaresta Kruunuvuorenselälle. Myös Hylkysaaren luonnonmukainen kaakkoisranta tuhoutuu raitiovaunutunneliin johtavan penkereen takia. Lisäksi Hylkysaaren silta estää vapaan purjehtimisen Katajanokan vierassatamasta, Halkolaiturin purjelaivasatamasta sekä Kruununhaan ja Merihaan pienvenesatamista Suomenlahdelle.
Kruunuvuorenrannan joukkoliikenneratkaisun osana on tutkittava mahdollisuudet tehostaa nykyisen metron liityntäliikennettä sekä selvitettävä raideliikenneyhteyden toteuttaminen Laajasalosta itämetroon sekä selvitettävä näitä maayhteyksiä tukeva vesijoukkoliikenneyhteys Laajasalosta kantakaupunkiin.
Helsingin merellistä ilmettä tukee luontevasti lauttayhteys, joka on mahdollista toteuttaa esimerkiksi Kanadan Vancouverissa vuosikymmeniä käytössä olleen järjestelmän tapaan. Huomattakoon, että joukkoliikennelautan henkilökuljetuskapasiteetti on moninkertainen raitiovaunuun verrattuna ja lauttaan mahtuvat myös pyöräilijät..
Kruunuvuorenselän raitiovaunutunneliratkaisut voivat aiheuttaa arvaamattomia ja kielteisiä vaikutuksia merenpohjan ekosysteemiin. Koska sekä raitiovaunutunnelin että joukkoliikennesillan rakentamisesta saattaa aiheutua kielteisiä ympäristövaikutuksia, Kruunuvuorenrannan joukkoliikennehankkeisiin on syytä soveltaa ympäristövaikutusten arvioinnista annetun lain mukaista YVA-menettelyä.
Ympäristövaikutusten arvioinnissa on tietysti tarpeen käsitellä muun muassa maisemalliset, tunnelien tai siltojen rakenteellisiin epävarmuustekijöihin liittyvät ja hankkeiden taloudelliset vaikutukset. Laajasalon nykyisen kaupunkirakenteen ja viihtyisän asuinympäristön sekä kestävän kehityksen kannalta Kruunuvuorenrannan osayleiskaavan mukainen 10.000 asukkaan väestötavoite vaikuttaa ylimitoitetulta.
Nykyisiä luonto- tai virkistysalueita ei ole tarpeen varata uudisrakentamiseen, jos väestötavoitetta vähennetään. Osayleiskaavassa uudisrakentaminen on syytä sallia vain entisen öljysataman alueella. Kruunuvuorenrannan joukkoliikenneyhteyksien toteuttamisessa on otettava huomioon, että Kruunuvuorenselän historialliseen luonteeseen kuuluvat avoimet näkymät sekä vapaat yhteydet kaikenlaiselle vesiliikenteelle.
Kruunuvuorenselkä on olennainen osa Suomenlinnan maailmanperintökohteen maisemaa. Katajanokan ja Kruununhaan merialueen sekä Kruunuvuorenselän muodostamaa arvokasta merellistä kulttuurimaisemaa ei ole tarpeen turmella uusien kaupunginosien joukkoliikenneyhteyksillä.
Tervasaari on kruununhakalaisten lähivirkistysalueena korvaamaton eikä saarta saa turmella joukkoliikenteen väliaikaisratkaisuilla. Vanhaa historiallista kaupunginosaa ei ole mitään syytä alistaa uusien, vasta suunnitteilla olevien asuinalueiden tarpeisiin.
Liisankadulla ei ole tarpeen lisätä joukkoliikenteen määrää: kadun itäpäätä käyttää nyt kaksi bussilinjaa ja kadun länsipäätä yksi bussilinja ja kaksi raitiovaunulinjaa. Liisankatua ei saa muuttaa väliaikaisen raitiovaunureitin läpiajoväyläksi, vaan sitä on kehitettävä rauhallisena asuinkatuna.
Kruununhaassa 4. helmikuuta 2007
Asemakaavapäällikkö Anneli Lahti
Asia: Keskustatunnelin asemakaavaluonnos
Kruununhaan asukasyhdistys katsoo, että toistaiseksi ei ole esitetty riittäviä perusteita rakentaa keskustatunnelin liittymä Siltavuorenrantaan. Asemakaavaluonnokseen merkitty varaus Siltavuorenrannan tunneliliittymälle on poistettava tarpeettomana.
YTV:n tekemät määräpaikkatutkimukset osoittavat, että Katajanokalta ja Kruununhaasta länteen suuntautuva tai päinvastaiseen suuntaan kulkeva ajoneuvoliikenne kuormittaa nykyistä katuverkkoa varsin vähän.
Siltavuorenrannan tunneliliittymän liikennetaloudellinen kannattavuus on siten vähintään
kyseenalainen ja tunneliliittymän rakentamiskustannukset liikennemääriin nähden kohtuuttomat.
Siltavuorenrannan tunneliliittymän ympäristövaikutukset ovat lisäksi yksinomaan kielteisiä. Tunneliliittymä vähentäisi oleellisesti alueen asumisviihtyvyyttä, luonnoarvoja ja virkistysarvoja.
Siltavuori on pääkaupungin ydinkeskustassa harvinainen luonnonmuodostelma, jonka ikivanha, lähes koskemattomana säilynyt peruskallio on tärkeä osa perinteistä kaupunkikuvaa.
Siltavuorenrannan ulkoilureitillä on merkittävä virkistysarvo tuhansille Katajanokan ja Kruununhaan asukkaille. Kirjanpuisto on tärkeä lähiviheralue. Kruununhaassa on Helsingissä vähiten viheralueneliöitä yhtä asukasta kohti.
Siltavuorenrannan tunneliliittymän rakentaminen on ristiriidassa Maankäyttö- ja rakennuslain tavoitteiden kanssa.
Siltavuorenrannan tunneliliittymä ei millään tavoin edistä ekologisesti ja kulttuurisesti kestävää kehitystä eikä luo edellytyksiä hyvälle elinympäristölle.
Esitämme, että asemakaavoituksen pohjana olevan keskustunnelisuunnitelman sijaan
selvitetään ennen lopullista kaavoitusta vaihtoehto, jossa Siltavuorenrannan ja
Haapaniemenkadun tai Vilhonvuorenkadun liittymien sijasta keskustunnelin itäpää
sijoitetaan Siltavuorensalmen pohjoispuolelle nykyiselle liikennealueelle, jota rajaavat
Ammattikasvatushallituksen ja Valtionkonttorin rakennukset sekä Merihaan pysäköintitalo.
Esitämme lisäksi, että ennen keskustatunnelin asemakaavoitusta selvitetään mahdollisuudet
korvata Hakaniemen silta maanalaisella väylällä siten, että Pohjoisrannasta on tunneliyhteys keskustatunnelin itäpäähän. Keskustatunnelin asemakaavoituksessa on huomioitava myös edellä kuvattu vaihtoehto.
Helsingissä 12.lokakuuta 2006
Asia: Kaupungintalokortteleiden asemakaavan muutos
Kruununhaan asukasyhdistyksen mielestä kaupungintalokortteleihin on sijoitettava tiloja
myös asukastoimintaa ja julkisia palveluita varten.
Helsingissä on vähän kohtuuvuokraisia ja tarkoituksenmukaisia juhlahuoneistoja perhejuhlia ja asukastilaisuuksia varten. Usein tällaiset tilaisuudet joudutaan järjestämään ravintoloissa, joissa omaehtoisen tarjoilun ja ohjelman järjestäminen on mahdotonta.
Esitämme, että kaupungintalokortteliin Aleksanterinkatu- Helenankatu-Pohjoisesplanadi-Katariinankatu varataan tilat paikallisten kansalaisjärjestöjen käyttöön monipuolista harrastustoimintaa varten sekä erityinen juhlahuoneisto helsinkiläisten perhejuhlia ja asukastilaisuuksia varten.
Esitämme, että samaan kaupungintalokortteliin varataan myös tarkoituksenmukaiset tilat
viittä kaupunginosaa (Kaartinkaupunki, Katajanokka,Kruununhaka, Kluuvi ja Suomenlinna),
kaupungin omaa henkilökuntaa ja turisteja palvelevaa terveysasemaa varten.
Helsingissä 6. kesäkuuta 2006
Aloite terveyspalveluiden parantamiseksi
Helsingin terveyslautakunta päätti 25.10.2005 lakkauttaa Vironniemen terveysaseman Kruununhaassa ja palvelut siirrettiin Viiskulman terveysasemalle.
Päätös toteutettiin huhtikuun lopulla 2006 asiakkaiden vastustuksesta välittämättä.
Terveysaseman sijainti Viiskulmassa on siis monin tavoin ongelmallinen verrattuna sijaintiin Vironkadulla. Terveysasemien yhdistämisen väitettiin parantavan terveyspalveluita, mutta toisin on käynyt.
Vironnimen asiakkaiden asiointiaika terveysasemalla Viiskulmassa on entiseen verrattuna moninkertaistunut, kun lääkärien määrä on vähentynyt ja terveysasemalla käynteihin on käytettävä kahta joukkoliikennevälinettä. Asiointikustannukset ovat varsinkin heikosti liikuntakykyisten vanhusten osalta oleellisesti kasvaneet, kun terveysasemakäynteihin on jouduttu käyttämään taksia.
Terveyspalveluiden parantamiseksi esitämme, että kaupungintalokortteliin Aleksanterinkatu- Helenankatu-Pohjoisesplanadi-Katariinankatu varataan tarkoituksenmukaiset tilat terveysasemalle, joka sijaintinsa puolesta palvelee Viiskulman terveysasemaa paremmin asukkaita viidessä kaupunginosassa (Kaartinkaupunki, Katajanokka,Kruununhaka, Kluuvi ja Suomenlinna).
Edellä mainittuun kaupungintalokortteliin sijoitettu terveysasema voi toimia myös kaupungin työterveysasemana ja palvella matkailijoita.
OIKAISUVAATIMUS HELSINGIN KAUPUNGIN TERVEYSLAUTAKUNNALLE
Viite: päätökset 25.10.2005 (TERVEYSASEMIEN TOIMINNAN JÄRJESTÄMISEN PERIAATELINJAUKSET Terke 2005-1830 ja TERVEYSASEMAVERKON KEHITTÄMISLINJAUKSET Terke 2005-1831).
Kansallisen terveysprojektin muistiossa 9.4.2002 todetaan, että terveydenhuollon lähipalvelut on tuotettava lähellä kuntalaisia. Lähipalveluja ovat ehkäisevä terveydenhuolto, äkillisesti sairastuneiden hoidon järjestäminen, avohoidon vastaanottopalvelut, pääosa kroonisten sairauksien hoidosta, osa kuntoutuksesta, hammashuolto, vanhusten hoito, mielenterveystyön avohoitopalvelut sekä työterveyshuolto.
Palvelut on tuotettava asiakaslähtöisesti yhteistyössä sosiaalitoimen kanssa väestövastuuperiaatteella. Terveyden edistäminen ja sairauksien ehkäisy ovat oleellinen osa lähipalveluja. Valtioneuvoston terveyspalveluita koskevassa periaatepäätöksessä 11.4.2002 todetaan, että terveysasemia perustettaessa on otettava huomioon alueelliset olosuhteet ja on turvattava pienempien, mutta tehokkaiden yksiköiden toiminta.
Helsingin terveyslautakunta päätti viitteessä mainituilla päätöksillä lakkauttaa useita pieniä, mutta tehokkaita terveysasemia. Vuonna 2001 pidetyssä kaupunginvaltuuston strategiaseminaarissa vahvistettiin Helsingin kaupungin toimintaa ohjaavat arvot: asiakaslähtöisyys, kestävä kehitys, oikeudenmukaisuus, taloudellisuus, turvallisuus, yrittäjämielisyys.
Helsingin kaupunginvaltuusto hyväksyi 12.6.2002 Kestävän kehityksen toimintaohjelman. Viitteessä mainittujen terveyslautakunnan 25.10.2005 tekemien päätösten valmistelussa ei ole noudatettu Helsingin kaupungin toimintaa ohjaavia arvoja eikä kestävän kehityksen toimintaohjelmaa, jonka yhtenä päätavoitteena on vuorovaikutuksen ja kansalaisosallistumisen edistäminen sekä kumppanuuden lisääminen.
Edellä mainittujen päätösten valmistelu on lisäksi tehty vastoin hyvää hallintotapaa ja valtioneuvoston asiassa tekemää periaatepäätöstä sekä jätetty huomiotta kansallisen terveysprojektin suositukset, terveysasemien asiakastyytyväisyystutkimukset ja laaja kansalaismielipide.
Asiakastyytyväisyystutkimukset ja käytännön kokemus todistavat, että kohtuullisen kävelymatkan päässä palveleva terveysasema tuttuine lääkäreineen on asukkaiden kannattama vaihtoehto toteuttaa terveydenhuollon lähipalvelut asuinalueilla. Terveydenhuoltohenkilöstön kokemusten perusteella tällainen vaihtoehto on myös taloudellisesti kannattavin.
Terveyslautakunnan hyväksyi 25.10.2005 terveysasemien toiminnan periaatelinjaukset , vaikka ne perustuvat olettamuksiin (valinnan vapaus, tasa-arvo) ja kuviteltuihin hyötyihin (oikeellinen kohdennus), joista ei ole asianmukaisiin tutkimuksiin tai selvityksiin perustuvaa näyttöä.
Terveyslautakunta hyväksyi 25.10.2005 myös terveysasemaverkon kehittämislinjaukset, vaikka niiden vaatimista kustannuksista ei ole tehty minkäänlaisia laskelmia.
Lautakunnan päätöksen mukaisen terveysasemaverkon toteuttaminen edellyttää huomattavia
lisäyksiä terveydenhuollon investointiohjelmaan (uudet terveysasemat), mutta näiden hankkeiden kustannuksia ei ole kyetty arvioimaan. Päätöksen mukainen terveysasemaverkko edellyttää muutoksia myös joukkoliikenne- ja palvelulinjoihin, mutta muutosten vaatimista kustannuksista ei ole tehty edes arviota.
Terveysasemien toiminnan järjestämisen periaatelinjauksista aiheutuvia kustannuksia ei
ole hankkeen laajuuteen nähden riittävästi selvitetty eikä terveysasemaverkon kehittämislinjauksia ole valmisteltu asiakaslähtöisesti ja vuorovaikutteisesti, vaikka kyseessä on kaikkia kaupunkilaisia koskeva peruspalvelu.
Terveysasemaverkon kehittämislinjauksista puuttuvat puolueettomaan tutkimustietoon pohjautuvat perustelut eikä linjauksista käy ilmi, miten terveysasemaverkon supistaminen vaikuttaa hoitotakuun toteutumiseen pääkaupungissa.
Me allekirjoittaneet kaupunginosayhdistykset vaadimme, että viitteessä mainitut päätökset
palautetaan uudelleen valmisteltavaksi asiakaslähtöisesti ja vuorovaikutteisesti sekä siten, että hankkeen aiheuttamat kustannusvaikutukset terveyskeskukselle ja terveysasemien asiakkaille on arvioitu mahdollisimman tarkasti yhtälailla kehittämislinjausten vaatimien investointien kuin muutosten vaatimien muille hallintokunnille aiheutuvien kustannusten osalta.
Terveysasemaverkkoa on kehitettävä siten, että terveyspalveluiden saatavuus nykyisestään
paranee ja hoitotakuu toteutuu. Terveysasemaverkkoa suunniteltaessa on erityisesti
otettava huomioon, että vuoteen 2010 mennessä yli 65-vuotiaiden määrä Helsingissä kasvaa
noin 15 % ja yli 80-vuotiaiden määrä 24 %.
Terveysasemien työoloja on kehitettävä siten, että hoitohenkilökunnan työn mielekkyys kasvaa ja että työolot tukevat hyvän hoidon toteutumista.
Me allekirjoittaneet kaupunginosayhdistykset esitämme, että Oulunkylän, Paloheinän,
Pukinmäen, Viikin ja Vironniemen terveysasemien nykyiset toimipisteet säilytetään
lähiterveysasemina ja niiden palvelua kehitetään asiakaslähtöisesti.
Helsingissä 18. marraskuuta 2005
Paloheinä-Torpparinmäen kaupunginosayhdistys
Suomenlinna-seura
Asia: aloite asuntolaivasataman perustamiseksi Siltavuoren salmen rannoille
Kaupunkisuunnittelulautakunnan käsittelyssä on asemakaavan muutosehdotus, jossa esitetään
Kaisaniemenlahden etelä- ja länsirantojen kaavoittamista asuntolaivoille, ravintolalaivoille, toimistolaivoille ja vedenpäällisille asuinparakeille. Kaavoitushanke on ristiriidassa voimassa olevan yleiskaavan tavoitteiden kanssa.
Esitämme, että kyseistä kaavoitushankkeesta luovutaan ja Kaisaniemenrannan sijaan selvitetään mahdollisuus kaavoittaa asuntolaivojen sijoituspaikaksi osa ranta-aluetta Siltavuorensalmen kummaltakin rannalta.
Tilaa asuntolaivoille on lähellä hyviä joukkoliikenneyhteyksiä Hakaniemen rannassa
Opetushallituksen rakennuksen edustalla ja Kruununhaassa Siltavuorenrannassa vanhan
Siltavuoren satamapaikan ja Hakaniemen sillan välillä. Kaupunkikuvallisesti ja toiminnallisesti asuntolaivasatama liittyisi luontevasti olemassa olevaan Hakaniemensillan itäpuolisen troolarisatamaan ja ravintolalaivoihin sekä elävöittäisi kaupunkikuvaa sekä Hakaniemestä että Kruununhaasta katsoen.
Asia Kantelu
Päätökset Helsingin kaupungin terveyslautakunnan päätökset 25.10.2005
§ 307 Terveysasemien toiminnan järjestämisen periaatelinjauksista ja
§ 308terveysasemaverkon kehittämislinjauksista
Kantelijat
1.Katajanokkaseura ry
2.Kruunuhaan asukasyhdistys ry
3.Kruunahaka-seura ry
4.Malminkartanon asukasyhdistys ry
5.Oulunkylä-seura ry
6.Paloheinä-Torpparinmäen kaupunginosayhdistys ry
7.Pukinmäki-seura ry
8.Savela-seura ry
9.Suomenlinna-seura ry
10.Viikki-seura ry
Helsingin kaupungin terveyslautakunta päätti ”terveysasemien toiminnan periaatelinjauksista” ja ”terveysasemaverkon kehittämislinjauksista” vuoden 2005 lokakuussa. Esityslistan tekstit olivat ilmeisen tarkoituksella harhaan johtavia , sillä tosiasiassa kyse oli paitsi linjauksista eräiden terveysasemien lakkauttamisista ja yhdistämisistä ja sen myötä kansalaisten terveyspalvelujen huonontamisesta.
Päätös merkitsi mm. Vironniemen tehokkaan, taloudellisesti toimivan ja kaupunkilaisille
hyvät lähipalvelut tarjoavan terveysaseman lakkauttamista.
Terveyslautakunta oli päättänyt samassa kokouksessa ja vain hetkistä ennen § 308 kohdalla
tehtyä eräiden terveysasemien lakkauttamisen sisältänyttä päätöstä ”hyväksyä esityslistalla kuvatun terveysaseman toimintamallin periaateratkaisuna jatkosuunnittelun pohjaksi”.Kun samassa kokouksessa heti seuraavassa pykälässä päätettiin terveysasemien lakkauttamisista, ei päätöksiä ole edes teoriassa voitu valmistella kyseisiä valmisteluohjeita noudattaen.
Päätös terveysasemien lakkauttamisista ja yhdistämisistä koskee useita kymmeniä tuhansia
helsinkiläisiä ja vaikuttaa olennaisesti näiden kaupunkilaisten peruspalveluihin.Kaupunkilaisilla on oikeus siihen, että päätökset, jotka vaikuttavat vakavasti kaupunkilaisten arkeen ja arjessa selviytymiseen, suunnitellaan ja valmistellaan huolella ja niitä asukasryhmiä kuullen, joiden palveluista on kyse.
Perustuslaissa julkiselle vallalle on säädetty velvoite turvata jokaiselle riittävät sosiaali- ja terveyspalvelut ja edistää väestön terveyttä. Helsingin kaupungin terveyslautakunta on terveysasemien lakkauttamisista ja yhdistämisistä päättäessään sivuuttanut velvoitteen pitää johtotähtenä väestön terveyden edistämisestä. Kaupunki on päinvastoin heikentänyt suurien kansalaisryhmien terveyspalvelujen saatavuutta ja myös laatua.
Helsingin terveyslautakunta päätti 25.10.2005 § 307 kohdalla vahvistamistaan
suunnitteluperiaatteista piittaamatta seuraavassa 308 §:ssä lakkauttaa pikavauhdilla Vironniemen, Viikin ja Malmin terveysasemat sekä yhdistää eräitä muita terveysasemia. Päätöksen kustannuksista ja merkityksestä suunnittelun pohjaksi olennaisina ilmoitettuihin seikkoihin ei ollut olemassa minkäänlaisia objektiivisia tutkimuksia tai selvityksiä.
Lakkauttamispäätökset tehtiin ilman kuntalain mukaista valmistelua. Lisäksi terveysasemien ”pikalakkauttamiset” on harhaanjohtavasti otsikoitu esityslistassa ja pöytäkirjassa ”terveysasemaverkon kehittämislinjaukset”, ikään kuin kyse olisi valmistelua koskevasta linjapäätöksestä, eikä konkreettisesta terveysasemien toimintojen lakkauttamisesta.
Helsingin terveyslautakunnan lakkauttamat pienet terveysasemat ovat olleet toiminnallisesti ja kustannuksiltaan tehokkaita terveysasemia. Minkäänlaista objektiivista ja tutkimukseen perustuvaa selvitystä ei ole siitä, että terveysasemat lakkauttamalla saavutettaisiin kaupunkilaisille parempia palveluja tai edes kustannussäätöjä.
Päätöksillä heikennettiin palvelujen käyttäjien, joista merkittävä osa on vanhusväestöä, palvelujen saatavuutta ja sen kautta mahdollisuuksia arjessa selviytymiseen. Terveyslautakunnan periaatelinjausten noudattaminen olisi vaatinut objektiivista ja tutkimukseen perustuvaa tietoa. Vain käytettävissä oleva objektiivinen selvitys olisi saattanut oikeuttaa kaupunkilaisten palveluihin kajoamisen, jos samalla olisi osoitettu saavutetut parannukset ja hyödyt.
Terveyslautakunnan päätös perustuu kuviteltuihin hyötyihin terveysasemaverkon keskittämisestä, koska luotettavaa selvitystä päätöksen pohjaksi ei ole edes voitu tehdä.
Perusterveydenhuollosta ei ole saatavissa esimerkiksi potilaiden hoitojaksojen pituuksista ja niiden vaikutuksista terveydentilaan luotettavia tilastoja, joiden avulla pystyttäisiin laskemaan kuinka vaikuttavaa ja laadukasta hoito eri yksiköissä on, todetaan Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen 9.11.2006 julkaisemassa selvityksessä (Perusterveydenhuollon menoeroja selittävät tekijät ja terveyskeskusten kustannustehottomuus VATT/Juho Aaltonen 2006).
Edellä mainitun selvityksen mukaan julkisten palveluiden tehokkuus- ja tuottavuustutkimuksissa ei yleensä ole pystytty ottamaan huomioon palveluiden laatua tai vaikuttavuutta. Selvityksessä todetaan mm.:
”Perusterveydenhuollossa ei tällä hetkellä kuitenkaan ole olemassa kattavia aineistoja,
joiden avulla pystyttäisiin arvioimaan, miten esimerkiksi hoidon laadun muutokset ovat
vaikuttaneet perusterveydenhuollon palveluiden yksikkökustannusten nousuun”.
Kansallisen terveysprojektin muistio 9.4.2002
Kansallisen terveysprojektin muistiossa 9.4.2002 todetaan, että terveydenhuollon
lähipalvelut on tuotettava lähellä kuntalaisia. Lähipalveluja ovat ehkäisevä terveydenhuolto,
äkillisesti sairastuneiden hoidon järjestäminen, avohoidon vastaanottopalvelut, pääosa kroonisten sairauksien hoidosta, osa kuntoutuksesta, hammashuolto, vanhusten hoito, mielenterveystyön avohoitopalvelut sekä työterveyshuolto. Palvelut on tuotettava asiakaslähtöisesti yhteistyössä sosiaalitoimen kanssa väestövastuuperiaatteella. Terveyden edistäminen ja sairauksien ehkäisy
ovat oleellinen osa lähipalveluja.
Valtioneuvoston terveyspalveluita koskeva päätös 11.4.2002
Valtioneuvoston terveyspalveluita koskevassa periaatepäätöksessä 11.4.2002 todetaan, että
terveysasemia perustettaessa on otettava huomioon alueelliset olosuhteet ja on turvattava
pienempien, mutta tehokkaiden yksiköiden toiminta.
Vuonna 2001 pidetty Helsingin kaupunginvaltuuston strategiaseminaari
Vuonna 2001 pidetyssä kaupunginvaltuuston strategiaseminaarissa vahvistettiin Helsingin
kaupungin toimintaa ohjaavat arvot: asiakaslähtöisyys, kestävä kehitys, oikeudenmukaisuus, taloudellisuus, turvallisuus, yrittäjämielisyys. Helsingin kaupunginvaltuusto hyväksyi 12.6.2002 Kestävän kehityksen toimintaohjelman.
Terveyslautakunnan päätöksessä lakkauttaa edellä mainitut terveysasemat ei ole noudatettu hyvän hallinnon periaatteita ei valtioneuvoston edellä mainittua periaatepäätöstä, ei kansallisen terveysprojektin suosituksia, ei valtuustossa vahvistettua kestävän kehityksen toimintaohjelmaa eikä huomioitu myöskään Helsingin terveysasemien asiakastyytyväisyystutkimusten tuloksia.
Perustuslain 19 § 3 momentti: ? Julkisen vallan on turvattava, sen mukaan kuin lailla
tarkemmin säädetään, jokaiselle riittävät sosiaali- ja terveyspalvelut ja edistettävä
väestön terveyttä?
Hallituksen esityksen perustelujen mukaan palvelujen riittävyyttä arvioitaessa on lähtökohtana palvelujen taso, joka tarjoaa jokaiselle ihmiselle edellytykset toimia yhteiskunnan täysivaltaisena jäsenenä. Palvelujen järjestämisessä on ohjeena oltava myös perustuslain 6 §:n velvoite kansalaisten yhdenvertaisesta kohtelusta Helsingin kaupungin terveyslautakunta ei ole terveysasemien lakkauttamisista päättäessään toiminut perustuslain hengen mukaisesti palvelujen käyttäjien etua kunnioittaen.
Kruununhaasta toukokuussa 2006 Viiskulmaan siirretty terveysasema lääkäreineen toimi
Kruununhaassa tehokkaasti ja taloudellisesti. Palvelujen käyttäjät olivat tyytyväisiä. Kruununhaan asukkaiden mielestä on täysin käsittämätöntä, että hyvin ja taloudellisesti toimiva ja kaupunkilaisten arvostamia palveluja tarjoava terveysasema lakkautettiin ilman että vastapainoksi oli mitään näyttöä saavutettavista hyödyistä. Vastaavia yksinomaan negatiivisia kokemuksia on asukasyhdistyksille tullut myös Viikin asukkailla lähiterveysaseman lakkauttamisesta.
Vironniemen terveysasema toimi hyvässä yhteistyössä lähellä sijaitsevan Kruununhaan apteekin kanssa. Terveysaseman lääkärit ja apteekki muodostivat "työparin", joka tunsi kruununhakalaisten asiakkaiden taustat ja asiat pitkältä ajalta. Läheisyys merkitsee turvallisuutta ja perusterveyspalvelujen nopeaa saatavuutta. Etenkin vanhuksille ja perheille, joissa on pieniä lapsia, lähiterveysasema on ensiarvoisen tärkeä. Sen helposti ja turvallisesti saatavissa olevilla palveluilla on voitu edistää väestön terveyttä ja ennalta ehkäistä tilanteita, joista voi seurata pitkäaikaista ja kallista hoidon tarvetta.
Kantelun tekijöinä olevat asukasyhdistykset edustavat valtavaa joukkoa helsinkiläisiä, jotka ovat kokeneet loukkaavana, kaupunkilaisten tarpeista ja näkemyksistä piittaamattomana terveyslautakunnan ja terveysviraston johdon päätökset lakkauttaa mm. Hyvä ja taloudellisesti palveluja tuottanut Vironniemen terveysasema. Kansalaiset ovat kokeneet loukkaavana myös terveyslautakunnan ja johtavien virkamiesten ylimielisen suhtautumisen kaupunkilaisten vetoomuksiin palvelujen saatavuuden ja laadun säilyttämisen puolesta. Kansalaismielipiteelle tässä asiassa kaupungin terveystoimen luottamusmies- ja virkamiesjohto ei ole antanut mitään arvoa. Kansalaisten kuuleminen ja asiakaslähtöisyys palvelujen tuottamisessa näyttää kuuluvan ainoastaan juhlapuheisiin ilman merkitystä käytännön päätöksenteossa.
Yli 10000 kaupunkilaista allekirjoitti vetoomuksen Vironiemen tehokkaan ja hyvin toimivan terveysaseman säilyttämisen puolesta. Kaupunkilaisten vetoomus oli pelkkää ilmaa terveyslautakunnan päätöksenteossa.
Asukkaat ovat varsin voimakkaasti protestoineet kelvottomasti valmisteltuja ja ilman objektiivisen tarkastelun kestäviä perusteita tehtyjä terveysasemien lakkauttamisia vastaan. Asukasyhdistysten kokouksissa kansalaiset ovat kritisoineet tieten tahtoen tehtyä terveyspalvelujen huonontamista. Asukkaiden kokemukset Vironniemen terveysaseman lakkauttamisesta ja palvelujen siirtämisestä Viiskulmaan ovat olleet käytännössä yksinomaan negatiivisia. Virkamiesjohdon ja terveyslautakunnan päätösten kielteisetkin seuraamukset saattaisivat saada kansalaisilta ymmärrystä, jos vastapainoksi olisi näyttöä päätösten tuottamista hyödyistä. Nyt näyttää ilmeiseltä, että palvelujen huonontamisesta koituu vielä lisäksi veronmaksajien kontolle lankeavia lisäkustannuksia.
Asukasyhdistykset ovat saaneet runsaasti sekä kirjallisia että suullisia vetoomuksia ja vakuuttavia ruohonjuuritason perusteluja sille, että terveysasemien lakkauttamiset tulisi saada uuteen käsittelyyn, jota edeltäisi asioiden huolellinen ja lainmukainen valmistelu. Joka tapauksessa pitäisi selvittää, miten terveyslautakunnan tekemät, asukkaiden palveluja perusteettomasti huonontaneet päätökset korjataan.
Tämän kantelun liitteenä on seitsemäntoista kuvausta terveysaseman lakkauttamisen vaikutuksista yksittäisen vanhuksen, pienten lasten äidin ym tarvitsemien terveyspalvelujen saatavuuteen ja laatuun. Suurin osa asukasyhdistyksien saamasta palautteesta on suullista. Yhdenmukaista palautteessa on se, että terveysasemien lakkauttamisten seurauksena palvelujen saatavuus ja taso koetaan ratkaisevasti huonontuneen.
Vetoamme Etelä-Suomen Lääninhallitukseen ja pyydämme, että Etelä-Suomen lääninhallitus
1 Tutkii Helsingin kaupungin terveystoimen luottamusmies- ja virkamiesjohdon toimet
terveysasemien lakkauttamisia ja yhdistämisiä koskevassa asiassa
2 Velvoittaa Helsingin kaupungin terveystoimen luottamusmies- ja virkamiesjohdon ottamaan
asiallisesti huomioon kaupunkilaisten vetoomukset hyvien palvelujen puolesta
3 Velvoittaa Helsingin kaupungin terveystoimen luottamusmies- ja virkamiesjohdon
kunnioittamaan perustuslain turvaamia perusoikeuksia siten, että kaupungin terveysasemia
koskevat päätökset ensisijaisesti edistäisivät väestön terveyttä ja loisivat
edellytykset kaupunkilaisille, myös vanhuksille, selviytyä itsenäisesti. Turvalliset
terveydenhoidon lähipalvelut ovat vanhusten itsenäisen selviytymisen tukemisessa
keskeisellä sijalla.
4 Velvoittaa Helsingin kaupungin terveystoimen luottamusmies- ja virkamiesjohdon
valmistelemaan ja käsittelemään uudelleen kaupunkilaisia kuullen lokakuussa 2005 tehdyt,
kelvottomasti valmistellut päätökset terveysasemien lakkauttamisista ja yhdistämisistä.
Vaatimuksiemme perusteluina korostamme mm.
- asiakastyytyväisyystutkimukset ja käytännön kokemus todistavat, että kohtuullisen
kävelymatkan päässä palveleva terveysasema tuttuine lääkäreineen on asukkaiden kannattama
vaihtoehto toteuttaa terveydenhuollon lähipalvelut asuinalueilla.
- terveydenhuoltohenkilöstön kokemusten perusteella tällainen vaihtoehto on myös
työntekijöiden työn mielekkyyden kannalta paras mahdollinen
- käytännössä lähiterveysasema on ollut myös taloudellinen tapa tarjota hyviä palveluja
- Suomen perustuslain kansalaisen perusoikeuksia koskeva 19 § 3 momentti velvoittaa
julkisyhteisön turvaamaan jokaiselle kansalaiselle riittävät sosiaali- ja terveyspalvelut
sekä edistämään väestön terveyttä esim. tehokkaasti ja taloudellisesti ja asukkaiden palvelutarpeeseen erinomaisesti
vastanneen Vironniemen terveysaseman lakkauttaminen on edesvastuutonta ja piittaamatonta
asukkaiden palveluihin suhtautumista.
Kruunahaka-seura ry Malminkartanon asukasyhdistys ry Oulunkylä Paloheinä-Torpparinmäen kaupunginosayhdistys ry Pukinmäki-seura ry Savela-seura ry Suomenlinna-seura ry Viikki-seura ry
Liitteenä: Helsingin terveyslautakunnan päätökset §307 ja § 308/ 25.10.2005 17 kpl yksittäisten asukkaiden kuvausta
Johtaja, rakennusneuvos Erkki Aho
Asia: Helsingin yliopiston rakennushanke Yrjö-Koskisen kadulla
Helsingin yliopisto haluaa rakentaa uudisrakennuksen Kruununhakaan Yrjö-Koskisen kadun varteen Snellmaninkadun ja Unioninkadun väliselle alueelle. Kruununhaan asukasyhdistys ymmärtää yliopiston halun ja tarpeen täydennysrakentaa omalla tontillaan. Yhdistys haluaa muistuttaa, että Kruununhaka on 7000 ihmisen asuinympäristö, jossa on vähiten viheraluetta asukasta kohden Helsingissä. Kruununhaan puoleinen osa
Yrjö-Koskisen kadusta on pyrittävä säilyttämään puistomaisena ja Unioninkadun varsi
tulisi käyttää tehokkaasti.
Uudisrakennuksesta järjestettiin arkkitehtikilpailu, jonka voittanut ehdotus toteutuessaan tuhoaisi alueen vuosikymmeniä puistomaisena säilyneen luonteen.
Asukasyhdistyksen mielestä kaavailtu uudisrakennus on sopeutettava vanhaan rakennuskantaan julkisivumateriaalien, kattomuodon, massoittelun ja mittakaavan osalta. Jos korttelin keskiosa jätetään rakentamatta, alueen puistomaisuus säilyy ja samalla
turvataan kampusalueen jatkuvuus.
Uskomme, että vehreä ympäristö on sekä asukkaiden että yliopistoväen kannalta myönteinen
asia. Toivomme, että uudisrakennuksen jatkosuunnitteluissa pyritään säilyttämään mahdollisimman suuri osa alueen nykyisestä puustosta, jotta viihtyisän pihakadun rakentaminen Yrjö-Koskisen kadulle Snellmaninkadun ja Unioninkadun väliselle alueelle on mahdollista.
Esitämme lisäksi, että jatkosuunnittelussa selvitetään mahdollisuus sijoittaa osa uudisrakennukseen ajatelluista tiloista Unioninkatu 33 sijaitsevaan, Suomen Pankin kunnostamaan arvorakennukseen.
Helsingissä 12. toukokuuta 2005
AVOIN KIRJE HELSINGIN PÄÄTTÄJILLE
Helsingin terveyskeskus esittää nykyisen terveysasemaverkon supistamista ja
lakkautettaviksi pieniä ja tehokkaita terveysasemia, joiden palveluihin asiakkaat ovat tyytyväisiä.
Valtioneuvoston terveyspalveluita koskevassa periaatepäätöksessä erityisesti korostetaan,
että terveysasemia perustettaessa on otettava huomioon alueelliset olosuhteet ja on turvattava pienempien, mutta tehokkaiden yksiköiden toiminta.
Millaisiin tarveselvityksiin Helsingin terveyspalvelujen keskittämishanke perustuu? Millä tavoin asiakaslähtöisyys, kestävä kehitys, oikeudenmukaisuus, taloudellisuus tai turvallisuus- toteutuvat, jos terveysasemia lakkautetaan? Miksi terveyskeskuksen esityksessä on jätetty huomiotta terveysasemilla tehdyt asiakastyytyväisyystutkimukset?
Nämä tutkimukset ja käytännön kokemus todistavat, että kohtuullisen kävelymatkan päässä
palvelevaterveysasema tuttuine lääkäreineen on asukkaiden kannattama tapa toteuttaa
perusterveydenhuolto ja kenties kannattavin myös taloudellisesti. Turvallinen ja pitkäaikainen asiakassuhde tuottaa varmasti selkeää säästöä pääkaupungin terveydenhuoltokustannuksissa pitkällä tähtäimellä.
Ennalta ehkäisevän terveystyön tehokkuutta voidaan lisätä, kun vastuuväestön määrää pienennetään joustavasti väestön ikäjakauma huomioiden ja lisätään terveysasemalääkärien virkoja. Erikoissairaanhoito aiheuttaa yli puolet Helsingin terveydenhuollon kokonaiskustannuksista. Pääkaupungin terveydenhuollon laitosvaltaisuus nostaa terveydenhuollon kokonaiskustannuksia verrattuna viiden seuraavaksi suurimman kaupungin kustannuksiin.
Terveysasemaverkon kehittämisen perusteena ei ole säästöjen aikaansaaminen, todetaan
terveyskeskuksenesityksessä. Käyttökustannusten oletetaan jonkin verran alenevan, mutta mahdollisia säästöjä ei ole kyetty arvioimaan.
Tästä huolimatta terveyspalvelujen keskittämiseen varataan 4,5 miljoonan euron määrärahavuodelle 2006 ja vuosille 2007 ja 2008 yhteensä 8 miljoonaa euroa. Näiden kustannusten lisäksi terveyskeskuksen esittämän terveysasemaverkon toteuttaminen edellyttää huomattavia lisäyksiä terveydenhuollon investointiohjelmaan (uudet terveysasemat), mutta näiden hankkeiden kustannuksia ei ole kyetty arvioimaan.
Terveyskeskus esittää, että terveyslautakunta hyväksyisi terveyspalvelujen keskittämishankkeen, vaikka hankkeen investointikustannuksista ei ole tehty minkäänlaisia laskelmia. Terveyskeskuksen esityksen mukainen terveysasemaverkko edellyttää muutoksia myös joukkoliikenne- ja palvelulinjoihin, mutta muutosten vaatimista kustannuksista ei ole tehty edes arviota.
Terveysasemien toiminnan periaatelinjauksiin on kirjattu väitteitä, joita ei ole tutkimuksin tai selvityksin perusteltu, muiden muassa väitteitä valinnanvapaudesta tai tasa-arvosta. Niinikään terveysasemaverkon kehittämislinjauksista puuttuvat tutkimustietoon pohjautuvat perustelut eikä kehittämislinjauksista käy ilmi, miten terveysasemaverkon supistaminen vaikuttaa hoitotakuun toteutumiseen pääkaupungissa.
Me allekirjoittaneet kansalaisjärjestöt katsomme, että terveyspalvelujen keskittämisestä aiheutuvia kustannuksia ei ole riittävästi selvitetty eikä kehittämislinjauksia ole valmisteltu asiakaslähtöisesti ja vuorovaikutteisesti , vaikka kyseessä on kaikkia kaupunkilaisia koskeva peruspalvelu.
Esitämme, että terveysasemaverkon kehittämishanke palautetaan uudelleen valmisteltavaksi asiakaslähtöisesti ja vuorovaikutteisesti sekä siten, että hankkeen kustannusvaikutukset on arvioitu mahdollisimman tarkasti sekä kehittämislinjauksien vaatimien investointien että muutosten vaatimien muille hallintokunnille aiheutuvien kustannusten osalta.
Helsingissä 20. lokakuuta 2005
Kansanliike Helsingin terveysasemien säilyttämisen puolesta
Paloheinä -Torpparinmäen kaupunginosayhdistys
Asia: Asukaspysäköinti Siltavuorenpenkereellä
Helsingin yliopiston rakennushankkeen takia Siltavuorenpenkereen asukaspysäköintipaikoista on poistettu yli puolet entisestä määrästä. Pysyvästi asukaspysäköintipaikat poistettaneen yliopistoalueen uuden sisäänkäynnin kohdalla.
Siltavuoren yliopistoalueen tuntumassa kuitenkin tarvittaisiin enemmän asukaspysäköintipaikkoja kuin niitä oli ennen yliopiston rakennushankkeen aloittamista.
Esitämme, että yliopiston rakennushankkeen takia pysyvästi menetetyt asukaspysäköintipaikat korvataan sijoittamalla uudet asukaspysäköintipaikat Siltavuorenpenkereen pohjoispuolen kivimuurin ja yliopistorakennuksen väliselle alueelle.
Helsingissä 16. kesäkuuta 2004
Helsingin kaupunkisuunnittelulautakunta päätti kokouksessaan 11.4.2002, että
keskustatunnelin ja keskustan katuverkon jatkosuunnittelua jatketaan ns. C -vaihtoehdon
Kaupunkisuunnittelulautakunnan esityslistoissa 7.3.2002, 14.3.2002 ja 21.3.2002 viitataan Kuntien eläkevakuutuksen lähettämään 26.10.2001 päivättyyn kirjeeseen, jossa esitettiin, että kaupunki poistaisi keskustatunnelin Kruununhaan liittymävarauksen Unioninkatu 41 ? 43 tontilta. Esityslistan mukaan perusteena pyynnölle oli, että liittymä haittaa merkittävästi tontin käyttöä ja nostaa rakentamiskustannuksia.
Lisäksi esittelijä esitti kaupunkisuunnittelulautakunnan kokouksessa 11.4.2002, että keskustatunnelin jatkosuunnittelusta tehtäisiin pikainen päätös Kuntien eläkevakuutukselle aiheutuvien tarpeettomien lisäkustannusten ja -viivytysten välttämiseksi. Kuntien eläkevakuutuksen kirjeen seurauksena C-vaihtoehdossa esitetty keskustatunnelin Kruununhaan liittymä sijoitettiin Siltavuorenrantaan.
Kruununhaan asukkaat ovat keskustatunnelin suunnittelun eri vaiheissa useaan kertaan ilmaisseet, että Kruununhaasta ei tarvita liittymää keskustatunneliin. Liikenne on jo tällä hetkellä Kruununhaan pahin ympäristöongelma.
Keskustatunnelin liittymän rakentaminen Siltavuorenrantaan vaikuttaisi erittäin haitallisesti alueen kulttuurihistoriallisiin, rakennustaiteellisiin ja kaupunkikuvallisiin ominaispiirteisiin. Lisäksi se huonontaisi alueen asumisviihtyvyyttä, luonnonarvoja ja virkistysarvoja. Keskustatunnelin liittymän liikenne Siltavuorenrannassa tuhoaisi tuhansien ihmisten rauhallisen ulkoiluyhteyden Keskuspuiston suuntaan ja pilaisi rannan virkistysarvon lopullisesti.
Siltavuorenranta on alue, jossa yhdistyy monia tärkeitä arvoja. Sen lisäksi, että alue on kulttuurihistoriallisesti arvokas, siellä on lähivirkistysalueena toimiva puisto ja kaupungin ydinkeskustassa harvinainen luonnontilassa oleva kalliomuodostelma. Tunneliliittymälle on olemassa huomattavasti Siltavuorenrantaa tarkoituksenmukaisempia paikkoja, esimerkiksi Kaisaniemen liikenneympyrä tai Yrjö-Koskisen kadun ja Kaisaniemenkadun kulmaus.
Maankäyttö- ja rakennuslain 1 §:n mukaan lain tavoitteena on järjestää alueiden käyttö ja rakentaminen niin, että siinä luodaan edellytykset hyvälle elinympäristölle sekä edistetään mm. Ekologisesti, sosiaalisesti ja kulttuurisesti kestävää kehitystä. Tunneliliittymän rakentaminen Siltavuorenrantaan on ristiriidassa maankäyttö ja rakennuslain (132/1999) hengen ja sanamuodon kanssa.
Edellä esitetyin perustein pyydämme, että kaupunkisuunnittelulautakunnan 11.4.2002 hyväksymä Siltavuorenrantaan sijoitettu tunneliliittymä poistetaan keskustatunnelisuunnitelmasta.
Helsingissä 4. kesäkuuta 2002
Viite: 1. kaupunginosan (Kruununhaka) kortteli 140, tontti 20 ja katualue, osallistumis-
ja arviointisuunnitelma (Dnro 2000-1757/523, proj.nro 22-184)
Asia: KRUUNUNHAAN ASUKASYHDISTYKSEN LAUSUNTO
Helsingin kaupunkisuunnitteluvirastossa on vireillä asemakaavan muutos, joka koskee
Kruununhaan korttelia 140, tonttia 20 sekä osaa Siltavuorenpenger -nimisestä kadusta.
Aluetta rajaavat Oikokatu, Siltavuorenranta, korttelia 593 ympäröivä katualue sekä
Siltavuorenpenger. Tavoitteena on varata alueella tilaa uudelle kirjastorakennukselle.
Osallistumis- ja arviointisuunnitelmassa on todettu, että esillä oleva alue on monessa suhteessa kulttuurihistoriallisesti arvokas. Suunnitelmassa edellytetään, että muutokset on tehtävä niin, että alueen kulttuurihistoriallisia, rakennustaiteellisia tai kaupunkikuvallisia ominaispiirteitä ei turmella.
Edellä mainittuun tavoitteeseen liittyen Kruununhaan asukasyhdistys haluaa tuoda
kaupunkisuunnitteluviraston tietoon seuraavat huomiot ja pyytää virastoa ottamaan ne huomioon asian jatkosuunnittelussa.
Osallistumis- ja arviointisuunnitelmassa viitataan kaupunkisuunnittelulautakunnan 11.4.2002 hyväksymään keskustatunnelisuunnitelmaan (ns. Vaihtoehto C). Kyseiseen suunnitelmaan sisältyy ramppi keskustatunnelista Siltavuorenrantaan.
Rampin rakentaminen Siltavuorenrantaan vaikuttaisi erittäin haitallisesti alueen kulttuurihistoriallisiin, rakennustaiteellisiin ja kaupunkikuvallisiin ominaispiirteisiin. Lisäksi se olisi vaaraksi alueen luonnonarvoille. Näin ollen rampin rakentaminen olisi ristiriidassa esillä olevaan osallistumis- ja arviointisuunnitelmaan kirjattujen asemakaavan muutoksen tavoitteiden kanssa.
Maankäyttö- ja rakennuslain 1 §:n mukaan lain tavoitteena on järjestää alueiden käyttö ja
rakentaminen niin, että siinä luodaan edellytykset hyvälle elinympäristölle sekä edistetään mm. ekologisesti, sosiaalisesti ja kulttuurisesti kestävää kehitystä. Rampin rakentaminen olisi ristiriidassa myös maankäyttö ja rakennuslain (132/1999) hengen ja sanamuodon kanssa.
Edellä esitetyn perusteella Kruununhaan asukasyhdistys esittää, että keskustatunnelin Siltavuorenrannan rampille ei tehdä varausta nyt valmisteilla olevaan asemakaavan
Siltavuorenrannan kallioalue on ainutlaatuinen ydinkeskustassa sijaitsevana luonnontilassa olevana kallionmuodostelmana. Tällä hetkellä sitä ei hyödynnetä millään tavalla, ja pääsy alueelle on estetty.
Kruunuhaan asukasyhdistys katsoo, että alue tulisi hyödyntää ulkoilu- ja virkistyskäyttöön perustamalla penkereelle ?maisemareitti?. Reitti voisi kulkea sekä kallion päällä siellä sijaitsevan rakennuksen sivuitse, että rinnettä pitkin alhaalta ylös (ks. Liitteenä oleva kuva). Reitin rakentaminen ei edellyttäisi suuria toimenpiteitä ja sen aiheuttamat lisäkustannukset jäisivät vähäisiksi. Alueen avaaminen ulkoilukäyttöön olisi myös alueen yleiskaavan mukaista käyttöä, koska yleiskaavassa alue on varattu asuntoalueeksi, jonne saa rakentaa tiloja mm. Virkistykseen. Tällä tavoin edistettäisiin myös edellä mainittujen maankäyttö- ja rakennuslaissa asetettujen tavoitteiden toteutumista.
Edellä esitetyn perusteella Kruununhaan asukasyhdistys esittää, että Siltavuorenrannan penkereelle rakennettaisiin esillä olevan asemakaavan muutoksen yhteydessä ns. Maisemareitti.
Lisäksi asukasyhdistys kiinnittää kaupunkisuunnitteluviraston huomiota seuraaviin
- tontille ajo alueen länsipäästä Snellmaninkadulta on varmistettava,
- Siltavuorenpenger -nimisellä kadun asukaspysäköintialue on säilytettävä,
- Oikokatua vasten oleva pensasaita on säilytettävä yhtenäisenä,
- tuuletus- ja muiden vastaavien laitteiden aiheuttamat meluhaitat on minimoitava,
- Oikokadun pihakatualueen betoniaita on poistettava ja jatkettava pelkkänä kaiteena,
- kattorakenteiset laitteet on suunniteltava siten, etteivät ne riko kaupunkikuvaa.
Helsingissä 30. toukokuuta 2002
Kruununhaan Pohjoisrantaan rajoittuvalla vesialueella aiotaan järjestää
15.-16.6. 2002. Viittamme Helsingin satamakapteenin päätökseen 21.2002,
ympäristölautakunnan päätökseen 9.4.2002 sekä kiinteistölautakunnan päätökseen 21.5.2002.
Moottorivenekilpailut aikoo järjestää Helsinki F 1 Grand Prix Oy-niminen yhtiö, jonka
edellytettiin hankkeen valmisteluvaiheessa tiedottavan siitä lähialueen asukkaille ja
asukasyhdistyksille. Helmikuun alusta 2002 vireillä olleesta hankkeesta Kruununhaan Asukasyhdistys sai tiedon 22.5.2002 kiinteistölautakunnan päätöksen jälkeen lautakunnan jäseneltä.
Kruununhaka-Seura sai asiasta tiedon asukasyhdistykseltä.
Kiinteistölautakunta päätti vuokrata 21.5.2002 puolet Kruununhaan Tervasaaresta
moottorivenekilpailujen katsomoksi, jonne peritään pääsymaksu. Kaavaillulla vuokra-alueella sijaitsee nurmetettu oleilurinne, amfiteatteri, kukkaistutuksin somistettu nurmikenttä ja lasten leikkipuisto sekä pelikenttä. Kaupunki aikoo periä lähivirkistysalueen käytöstä kaupalliseen tarkoitukseen kilpailupäivältä ja katsomorakenteiden kolmelta rakentamis- ja purkamispäivältä eli yhteensä neljältä päivältä 1766 euroa.
Kiinteistövirastosta ilmoitettiin, että kiinteistölautakunta teki päätöksen vuokrasopimuksesta olettaen, että hanke on valmisteltu yhteistyössä lähialueen asukkaiden tai asukasyhdistysten kanssa. Helsingin Satamasta ilmoitti satamakapteeni Kari Vallin, että nimenomaan yhteistyö asukkaiden kanssa ja asiasta tiedottaminen asukkaille oli yhtenä lupaehtona käyttää kaupungin vesialuetta hakijayhtiön esittämään tarkoitukseen.
Helsinki F 1 Grand Prix Oy ei ole missään vaiheessa kysynyt Kruununhaan asukasjärjestöjen
mielipidettä vuokrasopimuksesta tai edes tiedottanut koko hankkeesta asukkaille. Yhtiön edustaja Pertti Leppänen ilmoitti, että tiedottamiseen ei ole ollut tarvetta, koska Tervasaaressa ei asu ketään.
Tervasaari on kuitenkin 7000 asukkaan kaupunginosan ainoa lähivirkistysalue. Helsinki F 1
Grand Prix Oy odottaa Tervasaareen tuhansia katsojia. Yhtiöltä ei ole vuokrasopimuksessa
kuitenkaan vaadittu minkäänlaisia takeita siitä, että kruununhakalaisten ainoa kunnon puisto nurmikenttineen ja istutuksineen säilyy kelvollisessa kunnossa. Moottorivenekilpailujen katsomokäytössä ja oheistapahtumista huolimatta.
Nähdäksemme puistomaisen lähivirkistysalueen käyttö tällaiseen kaupalliseen tarkoitukseen
ei ole kaupunginosamme asukkaiden edun mukaista.
Esitämme, että kiinteistölautakunnan tekemä vuokrasopimus palautetaan heti uudelleen
valmisteltavaksi siten, ettei Tervasaarta vuokrata Helsinki F 1 Grand Prix Oy:n
moottorivenekilpailujen katsomokäyttöön eikä kilpailujen oheistapahtumien alueeksi.
Helsingissä 24. toukokuuta 2002
HELSINGIN KAUPUNKISUUNNITTELULAUTAKUNNALLE
Asia: Kruununhaan Asukasyhdistyksen lausunto Yleiskaava 2002 luonnoksesta
Yleiskaavaluonnoksen lähtökohtana näyttää olevan varautuminen Helsingin jatkuvaan kasvuun
asuin- ja työpaikka-alueena.
Kruununhaan Asukasyhdistys pitää erittäin tärkeänä, että yleiskaavamääräykset eivät
aiheuta haittaa asumisviihtyvyydelle, vaurioita kantakaupungin rakennettua arvokasta
ympäristöä tai tuota uusia liikenneongelmia.
1. Yleiskaavassa pääperiaatteena on oltava, että Helsingin niemelle ei enää
kaavoiteta nykyistä enempää liike- tai toimistokerrosalaa, joka on sijoitettavissa
esimerkiksi Keski-Pasilaan ja kaupungin aluekeskuksiin. Kaavamääräyksin on varmistettava, että
kantakaupungin vanhoja liike- tai toimistokäytössä olevia taloja saadaan palautetuksi
2. Yleiskaavassa on varmistettava sitovin määräyksin, että Helsingin kantakaupungin lisä-
ja täydennysrakentaminen ei vaaranna arvokkaan rakennetun ympäristön kohteita tai alueita.
Kruununhaassa arvokasta ympäristöä on tuhoutunut tulkinnanvaraisten kaavamääräysten takia.
3. Yleiskaavamääräyksin on varmistettava, että kaavassa kaupunginosakohtaisesti varataan
alueita lähipuistoiksi asukkaiden käyttöön. Periaatteena on oltava, että puisto- tai ranta-alueita ei osoiteta liikennealueiksi. Esimerkiksi Kruununhaassa on puistoja asukasta kohti vähiten koko Helsingissä.
4. Yleiskaavassa on selvitettävä ja esitettävä kaavakartalla maanalaisten liikenneväylien
ja pysäköintilaitosten sekä niiden liittymien periaatteet.
Kaavamääräyksin on varmistettava, että puisto- tai ranta-alueita ei voida muuttaa liikennealueiksi. Pääperiaatteena on oltava, että liikenteen käyttöön tehdään vain sellaisia varauksia, jotka lisäävät asumisviihtyvyyttä eivätkä turmele olemassa olevaa kaupunkiympäristöä. Muun muassa Keskustatunnelin liittymä Kruununhaassa ei toteuta edellä esitettyä periaatetta.
5. Yleiskaavassa on selvitettävä ja esitettävä kaavakartalla vesijoukkoliikenteen periaatteet. Kruununhaan Asukasyhdistys teki useita vuosia sitten aloitteen vesijoukkoliikenteen aloittamiseksi Helsingin mereen rajoittuvien kaupunginosien välillä.
Kruununhaassa 29. huhtikuuta 2002
KRUUNUNHAAN ASUKASYHDISTYKSEN LAUSUNTO
HELSINGIN KESTÄVÄN KEHITYKSEN TOIMINTAOHJELMASTA
Helsingin kaupunginvaltuusto päätti 26.3.1997 yksimielisesti, että Helsingissä laaditaan
kestävän kehityksen toimintaohjelma eli niin sanottu paikallisagenda.
Asukas- ja kansalaisjärjestöt ovat alusta asti olleet valmistelemassa Helsingin kestävän
kehityksen ohjelmaa ja kaupunki on kohtuullisesti tukenut asukasvetoisia kestävän
kehityksen hankkeita. Pidämme erittäin tärkeänä, että kaupunki myös tulevaisuudessa tukee
taloudellisesti tällaisia asukkaiden käynnistämiä hankkeita.
Helsingin kestävän kehityksen toimintaohjelma on valmisteltu varsin perinpohjaisesti,
mutta ohjelman strategiaosa lienee muokattavissa nykyistä konkreettisemmaksi tavoitteiden
osalta. Tavoitteet on syytä esittää sellaisella tavalla, että asukkaiden ja
luottamushenkilöiden on mahdollista helposti seurata kestävän kehityksen toimintaohjelman
Kaupunginhallinnon, luottamushenkilöiden ja asukkaiden välinen vuorovaikutus on
ensiarvoisen tärkeätä kaupungin tasapainoisen kehittämisen kannalta ja sitä on syytä
kehittää ja tukea.
Kruununhaassa on hyviä kokemuksia vuorovaikutuksesta, jota on opeteltu kaupungin
taloudellisesta tuen avulla vuodesta 1999 Kruununhaan foorumissa. Kestävän kehityksen
toimintaohjelmaan on kirjattava ainakin seuraavat sitovat tavoitteet asukastoiminnan
Asukastaloverkoston toimintaa on kehitettävä niin, että myös vanhoihin kaupunginosiin
kuten Kruununhakaan saadaan oma asukastalo. Asukastalo on yhtä lailla kuin lähiössä myös
vanhassa kaupunginosassa tehokas mahdollisuus kehittää ja ylläpitää sosiaalisesti
kestävää ja viihtyisää asuinaluetta. Kaupungin tilojen käytöstä asukkaiden ja järjestöjen
tarpeisiin on kehitettävä nykyistä joustavampi käytäntö.
Toimivan vuorovaikutuksen kannalta on välttämätöntä, että kaupungin virastot ja laitokset
laativat kukin oman osallistumis- ja vuorovaikutussuunnitelmansa. Niistä on käytävä ilmi,
kuinka asukkaiden osallistumista suunnitteluun ja toteutukseen lisätään ja kuinka
asukkaat voivat osallistua kestävän kehityksen toimintaohjelman toteuttamiseen.
Kestävän kehityksen toimintaohjelmaan on kirjattava selkeät periaatteet
vuorovaikutuksesta ja kansalaisosallistumisesta..
Asukaslähtöisyys, hyvinvointipalveluiden saatavuus, toimeentulon turvaaminen sekä
kulttuuripalvelut ja kulttuurinen monimuotoisuus ovat olennainen osa kestävää kehitystä.
Toimintaohjelmaan on kirjattava selkeä sosiaalisen kestävyyden tavoite.
Asumisviihtyvyys ja maankäyttö
Kestävän kehityksen kannalta asumisviihtyvyys on keskeinen tekijä. Helsingin maankäytön
suurimpia haasteita on rakennettujen alueiden ja virkistysalueiden tasapaino. Kestävän
kehityksen kannalta tuskin on viisasta kasvattaa Helsingin väkilukua luonnon ja
virkistysalueiden kustannuksella. Väkiluvun kasvu vähentää tätä kautta nykyisten
helsinkiläisten asumisviihtyvyyttä.
Kruununhaassa viheraluetta on asukasta kohti erittäin vähän. Helsinkiin tarvitaan
asuinalueittainen vähimmäisnormi viheralueille.
Nykyiset rakentamattomat ja luonnontilaiset alueet ja rannat on säästettävä asukkaiden
virkistysalueiksi. Vaikka ranta-alueet ovat asukkaille tärkeitä, ne ovat esimerkiksi
Kruununhaassa pääosin liikenteen käytössä. Helsingin ainutlaatuinen saaristo ja rannat
ovat merellisen kansallisen kaupunkipuiston arvoisia.
Kestävän kehityksen toimintaohjelmaan on kirjattava sitovat tavoitteet asumisviihtyvyyden
lisäämisestä Helsingissä, varsinkin kantakaupungin kivikortteleissa. Erityisesti
kaavoitus on toteutettava kestävän kehityksen periaatteet huomioiden.
Liikenne on myös Kruununhaan pahin ympäristöongelma. Läpiajoliikenne on todellinen
asumishaitta koko kaupunginosassa, erityisesti Pohjoisrannassa mutta myös Hakaniemen
sillan tienoilla. Yksityisautoilulle suunnitellun Keskustatunnelin liittymä Siltavuorenrantaan tuhoaisi tuhansien ihmisten rauhallisen ulkoiluyhteyden Keskuspuiston suuntaan ja pilaisi rannan virkistysarvon lopullisesti. Tällainen tuskin on sopusoinnussa kestävän kehityksen kanssa.
Kestävän kehityksen toimintaohjelmaan on kirjattava sitova periaate siitä, että
maanalaiset liikenneväylät tai pysäköintilaitokset rakennetaan niin, etteivät ne aiheuta
asumisviihtyvyyden vähentymistä asuinalueilla. Yksityisautoliikenteen ja pysäköinnin
siirtämisen maan alle pitäisi lisätä asumisviihtyvyyttä sekä parantaa kevyen ja
joukkoliikenteen sujuvuutta ja turvallisuutta.
Kestävän kehityksen toimintaohjelmaan on myös kirjattava sitovaksi periaatteeksi, että
Helsingin keskustassa sijaitsevien pysäköintiluolien liittymät on sijoitettava keskustan
ulkopuolelle, ettei pysäköintiluoliin pyrkivä liikenne aiheuta haittaa asumisviihtyvyydelle, joukkoliikenteelle tai kaupunkikuvalle.
Liikenteen lisääntyminen vaikuttaa myös kruununhakalaisten terveyteen. Liikennemelua
ahtailla asuntokaduilla voidaan vähentää vaihtamalla dieselkäyttöiset nivelbussit
maakaasukäyttöisiksi mutta muuten normaaleiksi kaupunkibusseiksi.
Kestävän kehityksen toimintaohjelmaan on kirjattava sitova tavoite lisätä Helsingissä
joukkoliikenteen osuutta liikenteessä yleensä sekä lisätä sellaisten joukkoliikennevälineiden käyttöä, jotka tuottavat mahdollisimman vähän melua ja muuta saastetta.
Toimintaohjelmaan on kirjattava sitova tavoite, joka velvoittaa liikenneväylien
suunnittelussa ottamaan huomioon asumisviihtyvyys ja kaupunkikuvalliset seikat.
Kruununhaan kupeessa tiheän asutuksen keskellä sijaitseva Hanasaaren voimala oli
parikymmentä vuotta sitten Suomen neljänneksi suurin rikkisaastuttaja. Helsingin
energiantuotanto perustuu yhä liikaa kivihiileen. Kivihiili on korvattavissa hakkeella,
pelleteillä tai biomassalla. Jos Helsinki hyödyntäisi tuulivoimaa, voidaan yksi
kivihiilivoimala pitää pääsääntöisesti suljettuna.
Helsingin kaupunki on sitoutunut kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen.
Vähennystavoitteita on asetettava energian kokonaiskulutukselle, lämmitysenergian
ominaiskulutukselle ja lämpimän veden kulutukselle. Kestävän kehityksen ohjelmaan on
kirjattava sitovat toimenpiteet.
Kestävän kehityksen toimintaohjelmaan on kirjattava sitova tavoite, että asumishaittoja
aiheuttavia voimaloita ei enää rakenneta tiheän asutuksen keskelle ja että lähivuosina
Helsingin energiantuotannossa uusiutuvien energialähteiden osuutta tuntuvasti lisätään.
Kestävä kehitys mukaan suunnitteluvaiheessa
Helsingin kaupungin erilaiset hankkeet ja toimenpiteet on arvioitava jo suunnitteluvaiheessa kestävän kehityksen indikaattorien avulla. Jos päätöksentekovaiheessa todetaan, että jokin hanke tai toimenpide ei toteuta kestävän kehityksen periaatetta., hanke on palautettava uudelleen valmisteltavaksi.
Helsingin kestävän kehityksen toimintaohjelmaan on kirjattava sitovaksi periaatteeksi, että
kaupungin eri hallintokuntien hankkeet ja toimenpiteet on toteutettava kestävän kehityksen mukaisesti.
Helsingin asukkaiden on voitava osallistua kestävän kehityksen toimintaohjelman
toteutumisen seurantaan. Tapa, jolla tällainen seuranta toteutetaan on kirjattava
kaupunginvaltuuston päätökseen Helsingin kestävän kehityksen toimintaohjelmasta.
Helsingissä 31. maaliskuuta 2002
VALITUS HELSINGIN KAUPUNGINVALTUUSTON TEKEMÄSTÄ PÄÄTÖKSESTÄ 27.2.2002 KOSKIEN TÖÖLÖNLAHDEN ASEMAKAAVAN HYVÄKSYMISTÄ
Kruununhaan Asukasyhdistys ry:n hallitus on kokouksessaan 6.3.2002 päättänyt valittaa
Töölönlahden asemakaavan hyväksymisestä. Valituksenaan yhdistys esittää seuraavaa:
Maankäyttö- ja rakennuslain yleinen tavoite (MRL 1 §)
Asemakaavan muutos ei esitetyssä muodossa edistä ekologisesti, sosiaalisesti ja
kulttuurisesti kestävää kehitystä. Kaavan mukaan Töölönlahden vesistöalueen nykyisiä
ranta-alueita jouduttaisiin suurelta osin täyttämään ja toisaalta laajoja
ruoppaustoimenpiteitä jouduttaisiin tekemään uusille vesiaiheille. Näiden toimenpiteiden
vaikutuksia vesistön virtaamille, alueen nykyisille luonnonarvoille ja vesien laadulle ei
ole riittävästi selvitetty.
Kaavaa suunniteltaessa ei ole turvattu vuorovaikutteisuuden toteutumista, koska kaavan
keskeinen sisältö musiikkitalon sijoittamisesta nykyisten makasiinirakennusten päälle on
sovittu jo ennen kaavan laatimista ja asiaa koskevia muita vaihtoehtoisia näkemyksiä ei
ole otettu huomioon vaihtoehtoisten kaavaehdotusten tekemiseksi ja vertailemiseksi.
Vaikutusten selvittäminen kaavaa laadittaessa (MRL 9§)
Asemakaavaa laadittaessa ei ole tarpeellisessa määrin selvitetty suunnitelman
toteuttamisen ympäristövaikutukset mukaan lukien sosiaaliset ja kulttuuriset vaikutukset.
Asemakaavan edellyttämät laajat täytöt Töölönlahden ranta-alueilla ja toisaalta laajat
ruoppaukset ja kaivamiset uusilla vesiaiheilla on jätetty vaikutustensa puolesta
vähäiselle huomiolle eikä vaihtoehtoisia ratkaisuja ole arvioitu.
Kaavaa laadittaessa ei ole myöskään selvitetty niitä sosiaalisia, ihmisiin kohdistuvia
vaikutuksia, joita syntyy laajan osallisten joukon kannalta kun makasiinien purkamisen
myötä häviää niissä olevat monipuoliset kulttuuri-, vapaa-aika-, harrastus-,
pientoimisto-, vaihtoehtomyymälä- (mm. Kirpputori- ja luomumyynti) ja työtilat.
Asemakaavan sisältövaatimukset (MRL 54§)
Asemakaavan muutosta ei ole laadittu siten, että arvokasta rakennettua ympäristöä olisi
vaalittu ja siihen liittyviä erityisiä arvoja turvattu hävittämiseltä.
Asemakaava on laadittu siten, että VR:n makasiinit jouduttaisiin lähes kokonaan
purkamaan. Museoviraston eri yhteyksissä esittämien kannanottojen mukaan makasiineilla on
merkittävä kulttuurihistoriallinen arvo, joka olisi tullut ottaa huomioon kaavaa
laadittaessa säilyttämällä rakennukset. Myös Ympäristöministeriö ja Uudenmaan
ympäristökeskus ovat lausunnoissaan ja kannanotoissaan esittäneet makasiinit säilyttävän
kaavavaihtoehdon selvittämistä.
Toisen makasiinin vähäisen päätyosan säilyttäminen tulevan puistoalueen keskellä ei
täytä vaatimusta rakennetun ympäristön vaalimisesta. Makasiinien arvokkaimmat ja
vanhimmat osat vuosilta 1898-99 (arkkit. Bruno F. Granholm) sijaitsevat Mannerheimintien
puolella. Ne ovat Suomen ainoita tiilistä rakennettuja rautateiden tavaramakasiineja.
Asemakaava ei ota huomioon Hakasalmen huvilan ja pihapiirin historiallisesti arvokkaan
kokonaisuuden säilyttämistä, vaan tuo rakentamisen niin lähelle, että alueen puuston
säilyttäminen vaarantuu ja maisemakuva turmeltuu. Asemakaava katkaisee myös kansallisesti
merkittävien rakennusten, kuten eduskuntatalon, kansallismuseon ja Finlandia-talon
maisemalliset näkymät Kallion kaupunginosan suuntaan, samoin kuin näkymät Kallion ja
Kaisaniemen suunnasta Töölön kaupunginosaan, salliessaan korkean ja muurimaisen
liikerakentamisen pääradan varteen. Näitä keskeisiä maisemallisia vaikutuksia ei ole
kaavassa havainnollistettu.
Töölönlahden alue toimii tuhansien kantakaupungin asukkaiden, myös kruununhakalaisten
virkistys- ja vapaa-ajan alueena, jossa VR:n makasiineilla monipuolisine toimintoineen on
tärkeä merkitys. Tältä osin asemakaava aiheuttaisi elinympäristön laadun sellaista
merkityksellistä heikkenemistä, joka ei ole perusteltua, koska vaihtoehtoisella
ratkaisulla makasiinit voitaisiin ainakin pääosin säilyttää.
Vuorovaikutus kaavaa valmisteltaessa (MRL 62§)
Kaavan valmistelun aikaisessa vuorovaikutuksessa ei osallisilla ole ollut mahdollisuutta
osallistua kaavan valmisteluun alusta lähtien, koska kaavan pääsisältö on ratkaistu
musiikkitalosta käydyn arkkitehtikilpailun perusteella etukäteen. Suunnittelun kuluessa
esille tulleita vaihtoehtoja erityisesti VR:n makasiinien säilyttämisestä ei ole otettu
vaihtoehtoisten luonnosten muodossa huomioon eikä ole tehty vaihtoehtoisia tarkasteluja
ja vertailuja erilaisista kaavaratkaisuista.
Edellä mainituin perustein asukasyhdistys katsoo, että kaupunginvaltuuston päätös
Töölönlahden asemakaavan muutoksen hyväksymisestä tulee kumota ja saattaa uudelleen
valmisteltavaksi siten, että maankäyttö- ja rakennuslain vaatimukset asemakaavan
sisällöstä ja kaavan valmistelun menettelytavoista täyttyvät.
1/2 Kaupunkisuunnitteluvirasto
Eräitä huomautuksia liittyen Töölönlahden asemakaavan muutosluonnokseen
Yleistä Asemakaavan muutosluonnos on ollut nähtävillä 6.-15.11. 2000. Ilmoitus nähtävillä olosta saapui yhdistyksellemme 1.11. 2000. Muutosluonnokseen tutustumiseen ja kannanoton laatimiseen on annettu kohtuuttoman vähän aikaa, koska useimmat kansalaisjärjestöt toimivat oman työn ohessa toisin kuin virkamiehet. Useimmat kansalaisjärjestöt tarvitsevat jo pelkästään sääntöjensä perusteella kannanottonsa laillisen käsittelyyn vähintään yhden kuukauden.
Kaupunkisuunnitteluviraston asettama kiireinen aikataulu ei mielestämme ole millään tavoin perusteltavissa eikä nähdäksemme toteuta uuden Maankäyttö- ja rakennuslain henkeä.
Töölönlahden asemakaavalla määrätään pääkaupungin tärkeän keskusta-alueen käytöstä. Tästä syystä alueen asemakaava on laadittava kokonaisuutena eikä pala palalta yksittäisten rakennushankkeiden toteuttamista varten kuten tähän asti. Asemakaava on laadittava vaihtoehtoisten osatekijöiden perusteellisen julkisen arvioinnin jälkeen ja kestävän kehityksen periaatetta noudattaen.
Asemakaavan muutosluonnoksen pienoismalli saattaa antaa maallikolle harhaanjohtavan kuvan alueen rakennushankkeista. Jos esimerkiksi kaksikymmentä metriä korkeata taloa, joka pienoismallissa on kahdenkymmenen sentin korkuinen, tarkastellaan kahden metrin korkeudesta, vaikutelma on sama kuin jos Tuomiokirkkoa katsottaisiin lentokoneesta usean sadan metrin korkeudesta. Yleensä ihmiset kuitenkin liikkuvat kaupungissa maan tasalla eikä ilmassa. Mittakaavaharha on vältettävissä nykyaikaisin keinoin.
Ehdotamme, että pääkaupungin keskustan rakennushankkeet esitellään tästedes sekä lautakunnalle että yleisölle kolmiulotteiseen mallintamiseen tarkoitettujen tietokoneohjelmien avulla. Tällä tavoin myös maallikot voivat saada mahdollisimman totuudenmukaisen ja havainnollisen katutason kuvan siitä, millä tavoin tehdyt suunnitelmat ja rakennushankkeet muuttavat olemassa olevaa kaupunkiympäristöä.
Töölönlahden kaava-alueella esimerkiksi radanvarren rakennusmassojen tai rantaviivan muutosten todellista vaikutusta kaupunkiympäristöön on kenen tahansa hankala hahmottaa pelkän pienoismallin ja kaavakartan avulla. Töölönlahden rantaviiva ja vesialtaat.
Nykytilassaan Töölönlahden eteläranta on ainutlaatuinen, luonnontilainen alue pääkaupungin keskellä ja sellaisenaan suojelun arvoinen. Töölönlahden rantaviiva on säilytettävä mahdollisimman luonnonmukaisena. Kaavailtu rannan täyttö tuhoaisi tämän luonnontilaisen alueen, jossa on muun muassa joutsenten pesimäpaikka. Rannan täyttö toisaalla ja vesialtaiden kaivaminen toisaalla on epätarkoituksenmukaista. Kun Töölönlahti on olemassa, mihin tarvitaan keinotekoista vesialuetta.
Tapahtumakenttä Töölönlahden alueella on sinänsä tarpeellinen. Yleisötapahtumien
järjestäminen alueen luonnontilaisimman rannan läheisyydessä ei kuitenkaan ole
perusteltua. Tapahtumakenttä on sijoitettavissa Töölönlahden kadun pohjoispuolelle kaavaillun vesialueen tilalle Finlandia-talon edustalle vanhojen makasiinien tuntumaan. Tapahtumakentän itäpuolelle radan varteen on tarpeen tehdä meluvalli, esimerkiksi julkisia rakennuksia, joiden
harjakorkeus ei ylitä Kaisaniemen puiston puiden latvakorkeutta.
Kevyen liikenteen yhteys idästä länteen
Radan ylittävä tai alittava kevyen liikenteen yhteys idästä länteen on sinänsä tarpeellinen.
Kaupunkirakennekarttaan merkitty silta on kaupunkikuvan kannalta haastavassa paikassa.
Kaupunkiradan rakentamisen yhteydessä Linnunlaulun eteläreunaan rakennettu silta olkoon
esimerkki siitä, miten kevyen liikenteen väylää ei pidä rakentaa: korkealle veden
pinnasta ja rekkaliikenteelle mitoitettuna.
Musiikkitalon sijainti
Musiikkitalo on sinänsä tarpeellinen hanke, mutta Finlandia-talon kokoisena liian suuri
olemassa olevan kaupunkiympäristön kannalta. Asemakaavan muutosluonnoksen mukaan
makasiinirakennukset jouduttaisiin purkamaan, vaikka rakennukset ovat osa maamme
rautatiehistoriaa. Makasiinit ovat myös osa Helsingin vähäistä vanhaa rakennuskantaa ja
viime vuosina vapaan kansalaistoiminnan kannalta tärkeitä rakennuksia. Musiikkitalolle on
löydettävissä Töölönlahden tuntumasta niin musiikin opetuksen kuin harrastuksenkin
kannalta erinomainen sijoituspaikka lähellä Oopperataloa esimerkiksi arkkitehti Marjatta
Spankien ehdotuksen mukaisesti. Musiikkitalon sijaintivaihtoehtoja on vielä selvitettävä.
Puistoalue ja perinteiset kaupunkinäkymät
Radan varteen asemakaavaluonnoksessa esitetty rakentaminen kaventaa tarpeettomasti
suunniteltua puistoaluetta ja katkaisee historiallisen kaupunkinäkymän Töölöstä Kallioon.
Rakennusoikeutta on alueelle kaavoitettu kaupunkikuvan kannalta tarpeettoman paljon.
Puistoalaa on mahdollista lisätä,
kun radanvarren rakennusoikeus on kootaan Sanomatalon tuntumaan Kaisaniemen puiston
vesialtaan kohdalle siten, että ainutlaatuista näköyhteyttä Kruununhaasta
Eduskuntatalolle ei katkaista. Tällaista perinteistä kaupunkinäkymää on yleiskaavan
vastaisesti kavennettu Sanomatalon seinärakenteilla.
Nykytaiteen museo peittää perinteisen avoimen näkymän Kampista ja Lasipalatsin suunnasta
Töölönlahdelle. Asemakaavan muutosluonnoksessa musiikkitalo on sijoitettu siten, että
perinteinen näkymä Paasikivenaukiolta Töölönlahden suuntaan peittyy. Tietyt perinteiset
kaupunkinäkymät ovat pääkaupunkilaisidentiteetin kannalta tärkeätä perinnemaisemaa, jonka
muuttamisessa on perusteltua käyttää nykyistä enemmän harkintaa.
Helsingissä 14. marraskuuta 2000