text:
Toshiba Camileo B10 Arvostelut - alaTest.fi
alaTest on kerännyt ja analysoinut 57 arvostelut tuotteelle Toshiba Camileo B10. Keskimääräinen antama arvosana tälle tuotteelle on 3.2/5, verrattuna keskimääräiseen arvosanaan 4.0/5 kategoriassa Videokamerat.
kannettavuus, Vastinetta rahalle, Käyttömukavuus, rakenteen laatu, Tyylikkyys
Me analysoimme käyttäjien ja ammattilaisten antamia arvosteluita, tuotteen ikää ja muita seikkoja. Verraten muihin tuotteisiin kategoriassa Videokamerat, Toshiba Camileo B10 on saanut alaScore™-arvosanan 81/100 = Erittäin hyvä.
Näyttää 1 - 47, 47:sta Näytä arvostelut: Suomi:ksi | muissa kielissä
alaTest has collected and analyzed 16 user reviews of Toshiba Camileo B10 from Amazon.co.uk. The average user rating for this product is 3.3/5, compared to an average user rating of 4.0/5 for other Camcorders on Amazon.co.uk. Reviewers really like the durability and battery. The design and price also get good feedback.
Tämä yhteenveto perustuu tuotteisiin: Toshiba Camileo B10 Full HD Video Camcorder • Toshiba Camileo B10 Full HD Video Camcorder
alaTest has collected and analyzed 5 user reviews of Toshiba Camileo B10 from Amazon.com. The average user rating for this product is 2.8/5, compared to an average user rating of 3.9/5 for other Camcorders on Amazon.com. People are impressed by the color and size. The design and portability also get good feedback, but the zoom and reliability get less positive views. There are some mixed opinions about the image quality.
Tämä yhteenveto perustuu tuotteisiin: Toshiba Camileo B10 HD Recording with 2-Inch LCD Screen (Black) • Toshiba Camileo B10 HD Recording with 2-Inch LCD Screen (Black)
Tämä yhteenveto perustuu tuotteisiin: Toshiba Camileo B10 Caméscope numérique de poche Full HD 5 Mpix Zoom numérique 16x Noir • Toshiba Camileo B10 Caméscope numérique de poche Full HD 5 Mpix Zoom numérique 16x Noir
Tämä yhteenveto perustuu tuotteisiin: Toshiba PA3961E-1CAM Camileo B10 Videocamera 5 Megapixels 16x Digital Zoom • Toshiba PA3961E-1CAM Camileo B10 Videocamera 5 Megapixels 16x Digital Zoom
Tämä yhteenveto perustuu tuotteisiin: Toshiba Camileo B10 - Videocámara Tarjeta de Memoria • Toshiba Camileo B10 - Videocámara Tarjeta de Memoria
Ammattilaisten arvostelun tuottaa: Bryan Hastings (techadvisor.co.uk)
Käyttäjän arvostelun tuottaa: annabelle755 (hsn.com)
Käyttäjän arvostelun tuottaa: lettyroo (hsn.com)
Käyttäjän arvostelun tuottaa: mikey (argos.co.uk)
Käyttäjän arvostelun tuottaa: W.J.L. Knibbe-Huisman (consumentenbond.nl)
Käyttäjän arvostelun tuottaa: anonieme bezoeker (vergelijk.nl)
Pariston malli:PX1728E-1BRS
Videon tallennusaika:1,4
Videokameran tyyppi:Actionkamera
Laitteistovaatimukset:CD-ROM
Linssijärjestelmä:F2.5
Salama:On, digital-light, off
Yhteensopivat käyttöjärjestelmät:Microsoft Windows XP / Vista / Windows 7, Mac OS 10.5+
Paino:108
Still-kuvien resoluutio (t):2048 x 1536,2592 x 1944,4608 x 3456
Flash-muisti:0,125
Sisäinen varastointikapasiteetti:0,125


text:
MAO:69/19 - Markkinaoikeus
Etusivu » Ratkaisut » Teollis- ja tekijänoikeudelliset asiat » MAO:69/19
MAO:69/19
Golden Finland Oy, Kauklahden Lounasravintola Oy > Altur Oy
tavaramerkki - tavaramerkin mitätöinti - oikeus käyttää tavaramerkkiä
Diaarinumero: 2017/456 ja 2017/457
Antopäivä: 14.2.2019
Markkinaoikeuden asia diaarinumero 2017/457
KANTAJA	Kauklahden Lounasravintola Oy
VASTAAJA	Altur Oy
Golden Finland Oy (markkinaoikeuden asiassa diaarinumero 2017/456) ja Kauklahden Lounasravintola Oy (markkinaoikeuden asiassa diaarinumero 2017/457) (yhteisesti jäljempänä myös kantajat) ovat nostaneet samana päivänä vaatimuksiltaan samansisältöiset kanteet Altur Oy:tä (jäljempänä myös vastaaja) vastaan. Kumpikin kanne perustuu pääosin samaan tapahtumainkuvaukseen.
Kantajat ovat esittäneet, että Kauklahden Lounasravintola Oy:n kanne (diaarinumero 2017/457) on asiassa ensisijainen ja että Golden Finland Oy:n kanne (diaarinumero 2017/456) on oikeudenkäymiskaaren 18 luvun 5 §:n 2 momentin mukainen seurannaiskanne, joka tulee käsitellä, mikäli yksikään Kauklahden Lounasravintola Oy:n esittämistä vaatimuksista ei tulisi hyväksytyksi.
Markkinaoikeus on valmisteluistunnossa 11.9.2018 päättänyt, että asiat on käsiteltävä samassa oikeudenkäynnissä ja että asia diaarinumero 2017/456 on seurannaiskanne asialle diaarinumero 2017/457. Näin ollen asia diaarinumero 2017/457 tulee käsitellä ensin ja mikäli markkinaoikeus ei hyväksy yhtään siinä esitetyistä kolmesta vaihtoehtoisesta vaatimuksesta, markkinaoikeuden tulee käsitellä asiassa diaarinumero 2017/456 esitetyt vaatimukset.
ASIOIDEN RIIDATON TAUSTA
Altur Oy on 17.10.2005 perustettu yhtiö, jonka ovat perustaneet A ja AA. A on omistanut yhtiötä perustettaessa yhtiön osakekannasta 60 prosenttia ja AA 40 prosenttia. A on myynyt osuutensa Altur Oy:stä AA:lle 7.7.2011.
Vuonna 2005 Altur Oy on avannut ravintolan Espoon Lähderantaan. Ravintolaliiketoimintaa on harjoitettu nimellä Pappa Pizza. Lähderannasta ravintola on siirtynyt myöhemmin Espoon Viherlaaksoon, jossa ravintolatoimintaa on harjoitettu franchise-tyyppisesti nimellä Pappa Pizza. Lisäksi Altur Oy on harjoittanut ravintolaliiketoimintaa nimellä Pappa Pizza Espoon keskuksessa huhtikuusta 2014.
Altur Oy:lle on 3.4.2006 rekisteröity aputoiminimi PAPPA PIZZA, toimialana pizzan valmistus.
Pizzeria Sercan Oy on elokuusta 2008 kesäkuuhun 2011 harjoittanut ravintolaliiketoimintaa Espoon Kauklahdessa osoitteessa Hyttimestarintie 6, 02780 Espoo, nimellä Pappa Pizza. Pizzeria Sercan Oy:n on perustanut ja omistanut A.
Pizzeria Sercan Oy on myynyt edellä mainitussa osoitteessa harjoitetun Pappa Pizza -liiketoiminnan Golden Finland Oy:lle 30.6.2011 päivätyllä liiketoiminnan kauppakirjalla. Golden Finland Oy on harjoittanut ravintolaliiketoimintaa mainitussa osoitteessa nimellä Pappa Pizza heinäkuusta 2011 huhtikuuhun 2014 asti.
Golden Finland Oy on puolestaan myynyt edellä mainitussa osoitteessa harjoitetun Pappa Pizza -liiketoiminnan 1.5.2014 päivätyllä liiketoiminnan kauppakirjalla Kauklahden Lounasravintola Oy:lle, joka on harjoittanut liiketoimintaa kyseisessä osoitteessa tuosta lukien.
Altur Oy on 18.12.2014 hakenut tavaramerkkiä PAPPA PIZZA Since 2006 (kuvio) (katso kuva 1) ja se on rekisteröity 22.5.2015 numerolla 263432 luokassa 43 palveluille "Ravitseminen ja juomien anniskelu".
Kuva 1. Tavaramerkki numero 263432
Altur Oy on lähettänyt Kauklahden Lounasravintola Oy:lle 4.4.2017 päivätyn kirjeen, jossa se on esittänyt Kauklahden Lounasravintola Oy:n loukkaavan Altur Oy:n tavaramerkki- ja toiminimioikeutta sekä vaatinut Kauklahden Lounasravintola Oy:tä lopettamaan välittömästi ravintolapalveluiden tarjoamisen nimellä "Pappa Pizza".
KANNE ASIASSA DIAARINUMERO 2017/457
Kauklahden Lounasravintola Oy on vaatinut, että markkinaoikeus
1.	ensisijaisesti julistaa mitättömäksi Altur Oy:lle rekisteröidyn tavaramerkin numero 263432 PAPPA PIZZA Since 2006 (kuvio); tai
2.	toissijaisesti määrää, että Kauklahden Lounasravintola Oy:llä on oikeus käyttää Pappa Pizza -logoa ja -nimeä (rekisteröityä tavaramerkkiä numero 263432 vastaavaa kuviomerkkiä ja sanamerkkiä Pappa Pizza) lisäämällä niihin nimi "Kauklahti"; tai
3.	kolmassijaisesti vahvistaa, että Kauklahden Lounasravintola Oy:llä on oikeus käyttää kauppakirjan 1.5.2014 mukaisesti Pappa Pizza -logoa ja -nimeä (rekisteröityä tavaramerkkiä numero 263432 vastaavaa kuviomerkkiä ja sanamerkkiä Pappa Pizza) markkinoinnissaan sekä perustaa uusia toimipisteitä kyseisellä Pappa Pizza -logolla ja -nimellä edellä mainitussa kauppakirjassa mainituilla alueilla, jotka ovat Espoonlahti, Espoonkartano, Kauklahti, Kivenlahti, Kurttila, Lasilaakso, Mikkelä, Muurala, Saunalahti, Tillinmäki ja Vanttila.
Lisäksi Kauklahden Lounasravintola Oy on vaatinut, että markkinaoikeus velvoittaa Altur Oy:n korvaamaan sen arvonlisäverottomat oikeudenkäyntikulut 31.126,25 eurolla viivästyskorkoineen.
Ensisijaisesti Altur Oy:lle rekisteröity tavaramerkki numero 263432 PAPPA PIZZA Since 2006 (kuvio) on julistettava mitättömäksi, sillä Altur Oy on hakenut kyseisen tavaramerkin rekisteröintiä vilpillisessä mielessä.
Tavaramerkki Pappa Pizza oli vakiintunut jo vuonna 2011 Pizzeria Sercan Oy:lle sen Kauklahdessa sijainneen Pappa Pizza -ravintolan toiminnan yhteydessä. Sekä Altur Oy:llä että Pizzeria Sercan Oy:llä on tuolloin ollut vakiintunut tavaramerkki ja yritykset ovat käyttäneet niitä rinnakkain. Kyseinen vakiintunut tavaramerkki on siirtynyt liiketoimintakauppojen myötä ensin Golden Finland Oy:lle ja siltä edelleen Kauklahden Lounasravintola Oy:lle. Kauklahden Lounasravintola Oy:llä on vakiintumiseen perustuva oikeus sekä kuviomerkkiin, joka vastaa Altur Oy:n rekisteröimää tavaramerkkiä, että sanamerkkiin Pappa Pizza.
Hakiessaan kyseistä kuviotavaramerkkiä Altur Oy on ollut tietoinen Kauklahden Lounasravintola Oy:n käytössä olleista tavaramerkeistä. Kauklahden Lounasravintola Oy:llä on vakiintuneiden tavaramerkkiensä perusteella ajallinen etusija vastaajalle rekisteröityyn kuviotavaramerkkiin nähden. Osapuolilla ei ole ollut mitään erimielisyyttä vakiintuneiden tavaramerkkien käytöstä rinnan Altur Oy:n Espoon Viherlaaksossa harjoittaman Pappa Pizza ravintolaliiketoiminnan kanssa ennen vuonna 2015 tapahtunutta tavaramerkkirekisteröintiä.
Edellä kuvatuissa liiketoiminnan myyntiä koskevissa kauppakirjoissa, joilla Kauklahden Pappa Pizza -ravintolassa harjoitettu liiketoiminta on ensin myyty Golden Finland Oy:lle ja sittemmin Kauklahden Lounasravintola Oy:lle, tavaramerkeistä ei ole sovittu erikseen, vaan ne ovat siirtyneet ja niiden on ollut tarkoitus siirtyä sellaisinaan liiketoimintakauppojen yhteydessä. Tavaramerkkilain perusteella tavaramerkit siirtyvät liiketoiminnan kaupan yhteydessä, ellei asiasta ole toisin sovittu. Myös kauppahinta viittaa siihen, että kyseisissä kaupoissa on myyty muutakin kuin kyseisessä ravintolassa ollut vähäinen irtain omaisuus taikka pelkästään käyttöoikeus kyseisiin tavaramerkkeihin. Asian arvioinnissa on otettava huomioon kauppakirjan osapuolten tarkoitus eli että asiassa on ollut tarkoitus myydä vakiintuneet tavaramerkit.
Ravintolaliiketoimintaa on edellä kuvatusti harjoitettu samassa osoitteessa Espoon Kauklahdessa nimellä Pappa Pizza yhtäjaksoisesti liki yhdeksän vuotta. Nimi Pappa Pizza on ollut esillä liikehuoneiston ulkopuolella ja sitä on käytetty mainonnassa lähialueilla yhtäjaksoisesti elokuusta 2008 lukien ensin Pizzeria Sercan Oy:n, sitten Golden Finland Oy:n ja viimeisenä Kauklahden Lounasravintola Oy:n toimesta.
Altur Oy:n tavaramerkkirekisteröinnin tarkoituksena on ollut ainoastaan Altur Oy:n tietämän ja hyväksymän Kauklahden Lounasravintola Oy:n harjoittaman Pappa Pizza -ravintolaliiketoiminnan estäminen.
Altur Oy on ollut tietoinen Kauklahdessa harjoitetusta ravintolatoiminnasta jo elokuusta 2008, jolloin Altur Oy:n tuolloinen enemmistöomistaja ja hallituksen ainut varsinainen jäsen A on perustanut omistamansa Pizzeria Sercan Oy:n nimissä kyseisen ravintolan. Mainitun Altur Oy:n tuolloisen enemmistöomistajan ja hallituksen jäsenen tietoisuus on samastettavissa myös Altur Oy:n tietoisuudeksi. Altur Oy:n yhtiöjärjestyksen mukaan A:lla on myös ollut oikeus yksin kirjoittaa yhtiön nimi. A on sitouttanut sekä Altur Oy:n että Pizzeria Sercan Oy:n kauppaan.
Altur Oy:lle vuonna 2005 rekisteröity aputoiminimi PAPPA PIZZA ei myöskään voi olla Kauklahden Lounasravintola Oy:n kanteen mukaisen oikeuden esteenä, koska Altur Oy:n tuolloinen pääomistaja ja ainoa hallituksen jäsen A on toisen yhtiönsä kautta myynyt kantajan saantomiehelle Golden Finland Oy:lle Pappa Pizza -liiketoiminnan vuonna 2011. Altur Oy on ollut asiasta tietoinen ja vähintäänkin hiljaisesti hyväksynyt asian.
Mikäli arvioidaan, että asiassa ei ole edellytyksiä rekisteröinnin mitättömäksi julistamiselle, markkinaoikeuden tulee joka tapauksessa toissijaisesti määrätä, että Kauklahden Lounasravintola Oy:llä on tavaramerkkilakiin perustuen oikeus käyttää tavaramerkkiä Pappa Pizza sekä rekisteröityä tavaramerkkiä numero 263432 vastaavassa kuviomuodossa että sanamerkkinä lisäämällä siihen paikannimi "Kauklahti".
Tarkasteltaessa toissijaista vaatimusta ja kantajien vilpitöntä mieltä on otettava huomioon kauppahinta, A:n rooli ja tietoisuus sekä asiassa kulunut aika ilman reklamaatioita. Kohtuullinen aika reklamaatioon olisi ollut alle puoli vuotta. Ensimmäinen yhteydenotto kantajan suuntaan on ollut huhtikuussa 2017.
Vastaajan esittämästä väitteestä huolimatta, markkinaoikeus on toimivaltainen käsittelemään Kauklahden Lounasravintola Oy:n kolmassijaisen vaatimuksen, sillä vaatimus liittyy samaan tapahtumainkulkuun ja perusteisiin kuin ensi- ja toissijainen vaatimus.
Kolmassijaisesti markkinaoikeuden on vahvistettava, että kantajalla on kauppakirjaan 1.5.2014 perustuen oikeus käyttää tavaramerkkiä Pappa Pizza. Kuten edellä on todettu, A on toisen yhtiönsä kautta myynyt kantajan saantomiehelle Golden Finland Oy:lle Pappa Pizza liiketoiminnan vuonna 2011. A on siten sitouttanut sekä Altur Oy:n että Pizzeria Sercan Oy:n kauppaan.
KANNE ASIASSA DIAARINUMERO 2017/456
Golden Finland Oy on vaatinut, että markkinaoikeus
2.	toissijaisesti määrää, että Golden Finland Oy:llä on oikeus käyttää Pappa Pizza -logoa ja -nimeä (rekisteröityä tavaramerkkiä numero 263432 vastaavaa kuviomerkkiä ja sanamerkkiä Pappa Pizza) lisäämällä niihin nimi "Kauklahti"; tai
3.	kolmassijaisesti vahvistaa, että Golden Finland Oy:llä on oikeus käyttää kauppakirjan 30.6.2011 mukaisesti Pappa Pizza -logoa ja nimeä (rekisteröityä tavaramerkkiä numero 263432 vastaavaa kuviomerkkiä ja sanamerkkiä Pappa Pizza) markkinoinnissaan sekä perustaa uusia toimipisteitä kyseisellä Pappa Pizza -logolla ja -nimellä edellä mainitussa kauppakirjassa mainituilla alueilla, jotka ovat Espoonlahti, Espoonkartano, Kauklahti, Kivenlahti, Kurttila, Lasilaakso, Mikkelä, Muurala, Saunalahti, Tillinmäki ja Vanttila.
Lisäksi Golden Finland Oy on vaatinut, että markkinaoikeus velvoittaa Altur Oy:n korvaamaan sen arvonlisäverottomat oikeudenkäyntikulut 11.977,00 eurolla viivästyskorkoineen.
Golden Finland Oy:n kanne on seurannaiskanne siltä varalta, että Kauklahden Lounasravintola Oy häviäisi Altur Oy:tä vastaan nostamansa kanteen asiassa diaarinumero 2017/457.
Kanteensa tueksi Golden Finland Oy on vedonnut kaikkiin Kauklahden Lounasravintola Oy:n asiassaan esittämiin seikkoihin. Lisäksi Golden Finland Oy on esittänyt seuraavaa.
Ensisijaisen vaatimuksen osalta on huomattava, että Altur Oy:llä ei ole missään vaiheessa ollut yksinoikeutta Pappa Pizza tavaramerkkiin. Altur Oy:lle vuonna 2005 rekisteröity aputoiminimi PAPPA PIZZA ei myöskään voi olla Golden Finland Oy:n kanteen mukaisen oikeuden esteenä, koska Altur Oy:n silloinen pääomistaja ja ainoa hallituksen jäsen A on toisen yhtiönsä eli Pizzeria Sercan Oy:n nimissä myynyt Golden Finland Oy:lle Kauklahdessa harjoitetun Pappa Pizza liiketoiminnan 30.6.2011 päivätyllä kauppakirjalla. Koska yhtiöillä on sama pääomistaja, myös Altur Oy on ollut asiasta tietoinen ja on vähintäänkin hiljaisesti hyväksynyt asian.
Pappa Pizza kuviomerkki ja -nimi ovat molemmat olleet vakiintuneita Pizzeria Sercan Oy:lle ennen edellä mainittua kauppaa viimeistään vuonna 2011.
Vaikka Pizzeria Sercan Oy:n ja Golden Finland Oy:n välistä liiketoiminnan kauppakirjaa tulkittaisiin siten, että siinä on luovutettu vain käyttöoikeus Pappa Pizza -tavaramerkkiin, on katsottava, että Golden Finland Oy on saanut kyseisellä kauppakirjalla samat oikeudet puuttua tavaramerkin Pappa Pizza rekisteröintiin kuin mitä Pizzeria Sercan Oy:llä on ollut.
Arvioitaessa toissijaisen vaatimuksen osalta Golden Finland Oy:n vilpitöntä mieltä on otettava huomioon, että Golden Finland Oy on toiminut aktiivisesti Pappa Pizza toiminnan ja sen brändin eteen. Merkille on tehty paljon goodwill -arvoa lisääviä seikkoja. Vastaaja ei ole reklamoinut Pappa Pizza -nimen tai -kuviomerkin käyttämisestä. Golden Finland Oy:n pääomistaja OS on ymmärtänyt liiketoimintakauppaan kuuluneen koko liiketoiminnan, sisältäen tavaramerkin Pappa Pizza, eikä vain käyttöoikeutta kyseiseen tavaramerkkiin. Golden Finland Oy on luovuttanut tavaramerkin eteenpäin vilpittömässä mielessä, eikä Altur Oy ole puuttunut tähänkään. Asiassa ei ole toimittu Altur Oy:n tietämättä. Asiassa on ollut yhteistoimintaa, kuten yhteisvarasto ja yhteiset internet-sivut, Altur Oy:n ja Pizzeria Sercan Oy:n välillä sekä myös Altur Oy:n ja Golden Finland Oy:n välillä toiminnan alkuvaiheessa.
Markkinaoikeus on toimivaltainen käsittelemään sopimukseen liittyvät vaatimukset. Molemmilla kantajilla on selkeä vahvistusintressi suhteessa Altur Oy:öön.
Kolmassijaisen vaatimuksen osalta on otettava huomioon, mitä edellä on esitetty toissijaisen vaatimuksen osalta.
VASTAUS (yhteinen asioissa diaarinumero 2017/456 ja diaarinumero 2017/457)
Altur Oy on vaatinut, että markkinaoikeus jättää sekä asiassa diaarinumero 2017/456 että asiassa diaarinumero 2017/457 tutkimatta sopimuksiin perustuvat kolmassijaiset vaatimukset ja joka tapauksessa hylkää kaikki kanteissa esitetyt vaatimukset.
Lisäksi Altur Oy on vaatinut, että markkinaoikeus velvoittaa Kauklahden Lounasravintola Oy:n ja Golden Finland Oy:n yhteisvastuullisesti korvaamaan sen oikeudenkäyntikulut 17.220 eurolla viivästyskorkoineen.
Altur Oy ei ole ollut vilpillisessä mielessä hakiessaan rekisteröintiä tavaramerkille numero 263432 PAPPA PIZZA Since 2006 (kuvio). Altur Oy on tavaramerkkirekisteröinnillään pyrkinyt suojaamaan sen omaa ja itse kehittelemäänsä Pappa Pizza -tunnusta luvattomalta käytöltä. Altur Oy on rekisteröidyn aputoiminimen PAPPA PIZZA haltija. Kysymyksessä olevat kuviomerkki ja sanamerkki ovat kuuluneet ja vakiintuneet Altur Oy:lle.
Altur Oy ei ole ollut osapuolena Pizzeria Sercan Oy:n ja Golden Finland Oy:n välisessä liiketoimintakaupassa. A:lla ei yksinään ole ollut nimenkirjoitusoikeutta Altur Oy:ssä eikä hän siten olisi voinut luovuttaa Altur Oy:n tavaramerkkien taikka sille rekisteröidyn aputoiminimen käyttöoikeutta Golden Finland Oy:lle osana kyseistä liiketoiminnan kauppaa. A on valmistellut Pizzeria Sercan Oy:n ja Golden Finland Oy:n välistä liiketoimintakauppaa ja toteuttanut sen Altur Oy:n muiden osakkaiden tietämättä. A on toiminut vilpillisessä mielessä, sillä hän on myynyt sellaista mihin Pizzeria Sercan Oy:llä ei ole ollut oikeuksia.
A:n ja B:n välillä on ollut kaiken aikaa erimielisyyttä Pappa Pizza -kuviomerkin ja -nimen käytöstä Pizzeria Sercan Oy:n toimesta Kauklahden ravintolassa. AA ei ollut hyväksynyt tavaramerkkien käyttöä ilman Altur Oy:lle maksettavaa korvausta. Golden Finland Oy:n omistaja OS on ollut tietoinen näistä erimielisyyksistä, sillä hän on ollut pitkäaikainen Pizzeria Sercan Oy:n työntekijä kysymyksessä olevassa ravintolassa. OS on edelleen tosiasiallinen ravintolatoiminnan harjoittaja myös Kauklahden Lounasravintola Oy:ssä. Lisäksi OS on omilla toimillaan pyrkinyt hankaloittamaan ja vahingoittamaan Altur Oy:n toimintaa muun ohella verkkotunnuksia kaappaamalla. Altur Oy on useita kertoja pyrkinyt neuvottelemaan OS:n kanssa Pappa Pizza -nimen käytöstä ja siitä maksettavasta korvauksesta, mutta tuloksetta.
Kauklahden Lounasravintola Oy:llä ei ole parempaa ajallista etusijaa kysymyksessä oleviin tavaramerkkeihin. Golden Finland Oy ja Kauklahden Lounasravintola Oy ovat kaiken aikaa olleet tietoisia siitä, että Pappa Pizza -nimeä on käytetty oikeudettomasti Kauklahden ravintolan toiminnassa.
Pizzeria Sercan Oy, Golden Finland Oy ja Kauklahden Lounasravintola Oy ovat toimineet vilpillisessä mielessä, eikä merkkien väitetty vakiintuminen niille voi saada oikeussuojaa. Kyseiset yhtiöt ovat käyttäneet Pappa Pizza -kuviomerkkiä ja -nimeä ilman Altur Oy:n suostumusta, eivätkä kyseiset tunnukset ole vakiintuneet yhdellekään niistä.
Kummankaan kantajan toissijaista vaatimusta ei tule hyväksyä. Altur Oy ja Kauklahden Lounasravintola Oy harjoittavat ravintolaliiketoimintaa Espoon kaupungin alueella. Se, että jompikumpi kantajista oikeutettaisiin käyttämään tavaramerkkiä rajoitetulla maantieteellisellä alueella ei voi olla tässä tapauksessa perusteltua, koska ravintoloiden sijaintien läheisyyden vuoksi tunnukset olisivat sekoitettavissa. Tavaramerkkilakiin ei sisälly vilpittömän mielen perusteella luovutuksensaajalle syntyvää saantosuojaa, joten Golden Finland Oy:n olisi tullut joka tapauksessa selvittää kohdistuuko Pappa Pizza tunnukseen tavaramerkkioikeuksia ennen kuin se on ryhtynyt käyttämään tunnusta omassa liiketoiminnassaan.
Altur Oy toimii franchisingketju-tyyppisesti antaessaan oikeuksia Pappa Pizza tavaramerkin käyttöön ja luovuttaa vastiketta vastaan oikeuksia Pappa Pizza -tavaramerkin käyttämiseen. Mikäli jommankumman kantajan toissijainen vaatimus hyväksyttäisiin, rajoittaisi se Altur Oy:n liiketoimintaa tältä osin oleellisesti.
Kantajilla ei ole ollut vilpitöntä mieltä. OS on ollut Pizzeria Sercan Oy:ssä töissä jo ennen kuin liiketoimintakauppa Pizzeria Sercan Oy:n ja Golden Finland Oy:n välillä on tehty. OS on ollut tietoinen kiistoista koskien nimeä ja logoa. OS:n vilpillistä mieltä osoittaa, että Golden Finland Oy on rekisteröinyt itselleen verkkotunnuksia, jotka ovat sisältäneet Pappa Pizza -tunnuksen. Sittemmin verkkotunnukset on peruutettu ja siirretty Altur Oy:lle Viestintäviraston päätöksellä, joka on jäänyt lainvoimaiseksi markkinaoikeuskäsittelyn jälkeen. Altur Oy on puuttunut Pappa Pizza -tunnusten käyttöön kohtuullisessa ajassa. Pappa Pizza -tunnusten käytöstä ja niistä maksettavista korvauksista on pyritty neuvottelemaan.
Markkinaoikeudella ei ole toimivaltaa tutkia kantajien kolmassijaisia vaatimuksia, koska vastaaja ei ole ollut osapuolena sopimuksissa, joihin vaatimus perustuu. Sopimusperusteinen vaatimus ei perustu samoihin perusteisiin kuin ensisijainen ja toissijainen vaatimus.
Mikäli kolmassijaiset vaatimukset tutkitaan, ne on hylättävä samoilla perusteilla kuin toissijaiset vaatimukset.
Kauklahden Lounasravintola Oy, diaarinumero 2017/457
1.	Liiketoiminnan kauppakirja 30.6.2011
2.	Liiketoiminnan kauppakirja 1.5.2014
3.	Altur Oy:n varoituskirje 4.4.2017
4.	Kauklahden Lounasravintola Oy:n vastauskirje 14.4.2017
5.	Altur Oy:n perustamiskirja 17.10.2005
6.	Altur Oy:n perustamiskokouksen pöytäkirja 17.10.2005
7.	Altur Oy:n yhtiöjärjestys 17.10.2005
8.	Altur Oy:n ylimääräisen yhtiökokouksen pöytäkirja 24.8.2011
9.	Asiakirja yhteisistä Internet-sivuista
10.	Suomen Asiakastieto Oy:n tiedot Altur Oy:stä
Golden Finland Oy, diaarinumero 2017/456
2.	Altur Oy:n perustamiskirja 17.10.2005
3.	Altur Oy:n perustamiskokouksen pöytäkirja 17.10.2005
4.	Altur Oy:n yhtiöjärjestys 17.10.2005
5.	Altur Oy:n ylimääräisen yhtiökokouksen pöytäkirja 24.8.2011
6.	Liiketoiminnan kauppakirja 1.5.2014
7.	Asiakirja yhteisistä Internet-sivuista
8.	Suomen Asiakastieto Oy:n tiedot Altur Oy:stä
9.	Altur Oy:n varoituskirje 4.4.2017
10.	Kauklahden Lounasravintola Oy:n vastauskirje 14.4.2017
Altur Oy, molemmissa asioissa
1.	Markkinaoikeuden päätös numero 221/16 asiassa dnro 2015/178
2.	Altur Oy:n lisäselvitys Länsi-Uudenmaan poliisilaitokselle (2 kpl)
3.	Suomen Asiakastieto Oy:n tuloste Golden Finland Oy:n maksuhäiriöt ym.
Kauklahden Lounasravintola Oy ja Golden Finland Oy, molemmissa asioissa
1.	MK, Kauklahden Lounasravintola Oy:n hallituksen varsinainen jäsen ja toimitusjohtaja, todistelutarkoituksessa
2.	OS, Golden Finland Oy:n hallituksen varsinainen jäsen ja toimitusjohtaja, todistelutarkoituksessa
3.	HM, Golden Finland Oy:n hallituksen varajäsen, todistelutarkoituksessa
4.	NS
5.	OSA
6.	AÖ
7.	MH
1.	AA, Altur Oy:n hallituksen varsinainen jäsen, todistelutarkoituksessa
2.	HC
1 Asioiden arvioinnin lähtökohdat
1. Kauklahden Lounasravintola Oy on ensisijaisesti vaatinut kanteessaan asiassa diaarinumero 2017/457, että markkinaoikeus julistaa mitättömäksi Altur Oy:lle rekisteröidyn tavaramerkin numero 263432 PAPPA PIZZA Since 2006 (kuvio). Toissijaisesti Kauklahden Lounasravintola Oy on vaatinut markkinaoikeutta määräämään, että kantajalla on oikeus käyttää vaatimuksessa yksilöityjä Pappa Pizza -tavaramerkkejä lisäämällä niihin paikannimi "Kauklahti". Kolmassijaisesti Kauklahden Lounasravintola Oy on vaatinut, että markkinaoikeus vahvistaa kantajalla olevan Kauklahden Lounasravintola Oy:n ja Golden Finland Oy:n välisen kauppakirjan mukaisesti oikeus käyttää Pappa Pizza -tavaramerkkejä kannevaatimuksessa tarkemmin kuvatulla tavalla.
2. Golden Finland Oy:n kanne asiassa diaarinumero 2017/456 on seurannaiskanne, joka on nostettu siltä varalta, että Kauklahden Lounasravintola Oy häviäisi Altur Oy:tä vastaan nostamansa kanteen asiassa diaarinumero 2017/457. Golden Finland Oy:n esittämät vaatimukset vastaavat Kauklahden Lounasravintola Oy:n asiassa diaarinumero 2017/457 esittämiä vaatimuksia.
3. Altur Oy on vaatinut kantajien vaatimusten hylkäämistä perustaen vaatimuksensa erityisesti siihen, että kantajilla ei ole oikeuksia Pappa Pizza -tavaramerkkeihin.
2.1 Asianosaisten kannanotot
4. Altur Oy on esittänyt, ettei markkinaoikeus ole toimivaltainen tutkimaan kummankaan kantajan esittämää kolmassijaista kannevaatimusta. Altur Oy:n mukaan näissä vaatimuksissa on kyse sopimusperusteisista vaatimuksista liittyen sopimuksiin, joissa se ei ole edes osapuolena. Altur Oy on esittänyt, että kyseiset vaatimukset eivät perustu samoihin perusteisiin kuin kantajien esittämät ensisijaiset ja toissijaiset vaatimukset.
5. Kauklahden Lounasravintola Oy ja Golden Finland Oy ovat puolestaan esittäneet, että markkinaoikeus on toimivaltainen tutkimaan myös kolmassijaiset vaatimukset. Vaatimukset johtuvat samasta perusteesta kuin ensisijaiset ja toissijaiset vaatimukset ja kantajilla on vahvistusintressi asioissa.
2.2 Markkinaoikeuden toimivaltaa koskevat oikeudelliset lähtökohdat
6. Oikeudenkäynnistä markkinaoikeudessa annetun lain 1 luvun 4 §:n 1 momentin 7 kohdan mukaan markkinaoikeus käsittelee teollis- ja tekijänoikeudellisina asioina asiat, jotka säädetään sen toimivaltaan kuuluviksi tavaramerkkilaissa. Lain 1 luvun 5 §:ssä säädetään lisäksi markkinaoikeuden toimivallasta teollis- ja tekijänoikeudelliseen asiaan liittyvässä riita-asiassa. Pykälän 1 momentin mukaan markkinaoikeus voi sen toimivaltaan kuuluvaksi säädetyn riita-asian yhteydessä tutkia myös muun riita-asian, jos kantaja nostaa kanteet samanaikaisesti samaa vastaajaa tai eri vastaajia vastaan ja kanteet johtuvat olennaisesti samasta perusteesta. Erityisestä syystä markkinaoikeus voi tutkia mainitun muun riita-asian, vaikka sitä tarkoittavaa kannetta ei ole nostettu samanaikaisesti. Viimeksi mainitun pykälän 3 momentin perusteella, mitä kyseisen pykälän 1 ja 2 momentissa säädetään, edellyttää kuitenkin, ettei asianosaisten oikeuspaikkasopimuksesta tai muun tuomioistuimen yksinomaisesta toimivallasta muuta johdu.
7. Tavaramerkkilain 42 §:n 1 momentin mukaan tähän lakiin perustuvat riita- ja hakemusasiat käsitellään markkinaoikeudessa. Säännöksen esitöiden (HE 124/2012 vp s. 91) mukaan kaikki tavaramerkkilakiin perustuvat riita- ja hakemusasiat käsitellään vastaisuudessa markkinaoikeudessa. Esitöiden mukaan säännöksessä käytettävä ilmaisu "käsitellään" osoittaa, että markkinaoikeus on yksinomaisesti toimivaltainen käsittelemään lainkohdassa tarkoitetut asiat. Käytettävällä ilmaisulla "tähän lakiin perustuvat riita- ja hakemusasiat" tarkoitetaan viitata kaikkiin asioihin, joissa vaaditaan tavaramerkkilakiin perustuvaa seuraamusta tai joissa muutoin on kysymys mainittuun lakiin perustuvasta asiasta. Sen sijaan säännös ei esitöiden mukaan tarkoita esimerkiksi asioita, joissa on kysymys puhtaasti sopimusoikeudellisesta riidasta, jossa ei edes väitetä loukatun tavaramerkkilain säännöksiä.
8. Kuten esimerkiksi korkeimman oikeuden ennakkopäätöksistä KKO 2017:84 (kohta 23), KKO 2017:24 (kohta 15) ja KKO 2008:75 (kohta 6) ilmenee, riita-asiassa tuomioistuimen asiallisen toimivallan määräytymisessä on lähtökohtaisesti ratkaisevaa, mitä kanteessa on vaadittu ja mihin kannevaatimus perustuu. Myös kysymystä markkinaoikeuden asiallisesta toimivallasta on arvioitava näistä lähtökohdista. Toimivallan määräytymisen kannalta keskeistä on, tuleeko asiaa ratkaistaessa asianosaisten vetoamat seikat huomioon ottaen sovellettavaksi tavaramerkkilaki. On selvää, että markkinaoikeuden toimivaltaan kuuluvaa asiaa käsitellessään markkinaoikeus voi joutua esikysymyksenä tulkitsemaan sopimusta (Harenko ym., Tekijänoikeus, 2016, s. 708) tai yleisten oikeudenkäyntiä koskevien periaatteiden mukaisesti ottaa esikysymyksenä muutoinkin kantaa seikkaan, jonka tutkiminen ei lähtökohtaisesti kuulu markkinaoikeuden toimivaltaan (ks. KKO 2016:8, kohta 18, ja KKO 2011:70, kohta 5).
2.3	Markkinaoikeuden johtopäätökset tässä asiassa
9. Asioissa esitetyissä ensisijaisissa ja toissijaisissa vaatimuksissa on vaadittu seuraamuksia, joista on säädetty tavaramerkkilaissa. Kolmassijaisissa vaatimuksissa on puolestaan kysymys vahvistusvaatimuksista, jotka koskevat oikeutta käyttää tavaramerkkiä. Kolmassijaisia vaatimuksia on perusteltu sillä, että oikeus tavaramerkkeihin on annettu kantajille kantajien asiakirjatodisteinaan esittämissä liiketoimintaa koskevissa kauppakirjoissa. Vaatimuksia ei voida kuitenkaan pitää puhtaasti sopimusoikeudelliseen riitaan liittyvinä muun muassa, koska vastaaja ei edes ole kysymyksessä olevissa kauppakirjoissa osapuolena. Ottaen huomioon, että vastaaja ei ole edes osallisena kyseisissä kauppakirjoissa, niin tosiasiassa kanteissa on vaadittu oikeutta käyttää toisen tavaramerkkiä. Markkinaoikeus toteaa, että tavaramerkin tuomasta yksinoikeudesta ja siitä, millä edellytyksillä toinen elinkeinonharjoittaja saa käyttää toiselle kuuluvaa tavaramerkkiä, säädetään tavaramerkkilaissa. Kantajien kolmassijaisissa vaatimuksissa on siten kuitenkin kyse tavaramerkkilakiin perustuvista vaatimuksista. Ottaen huomioon, että riita-asiassa tuomioistuimen asiallisen toimivallan määräytymisessä on lähtökohtaisesti ratkaisevaa, mitä kanteessa on vaadittu ja mihin kannevaatimus perustuu, niin markkinaoikeus on asiassa toimivaltainen huolimatta siitä, että asiassa saatetaan joutua ottamaan kantaa myös siihen, ovatko kantajat saaneet kyseisten kauppakirjojen perusteella myös vastaajaa sitovia oikeuksia tavaramerkkeihin.
10. Edellä todetun perusteella markkinaoikeus on toimivaltainen tutkimaan kummankin kantajan kolmassijaisen kannevaatimuksen.
3 Kauklahden Lounasravintola Oy:n kanne asiassa diaarinumero 2017/457
3.1 Tavaramerkin mitätöintiä koskeva ensisijainen vaatimus asiassa diaarinumero 2017/457
3.1.1 Asianosaisten käsitykset
11. Kauklahden Lounasravintola Oy on esittänyt, että tavaramerkki PAPPA PIZZA Since 2006 (kuvio) on julistettava mitättömäksi, sillä Altur Oy on hakenut kyseisen tavaramerkin rekisteröintiä vilpillisessä mielessä. Kauklahden Lounasravintola Oy:n mukaan Altur Oy on kyseistä tavaramerkkiä hakiessaan ollut tietoinen, että Kauklahden Lounasravintola Oy on käyttänyt vakiintuneesti kyseistä kuviotavaramerkkiä vastaavaa kuviotavaramerkkiä sekä sanamerkkiä Pappa Pizza. Kauklahden Lounasravintola Oy:n mukaan sillä on vakiintuneiden tavaramerkkiensä perusteella ajallinen etusija vastaajalle rekisteröityyn tavaramerkkiin nähden.
12. Altur Oy on esittänyt, että se on tavaramerkkirekisteröinnillään pyrkinyt suojaamaan sen toiminnassa kehitettyä ja sille kuuluvaa Pappa Pizza tunnusta luvattomalta käytöltä. Lisäksi Altur Oy on esittänyt, että Kauklahden Lounasravintola Oy:llä ei ole Altur Oy:öön nähden parempaa ajallista etusijaa kysymyksessä oleviin tavaramerkkeihin. Vielä Altur Oy on vedonnut sille 3.4.2006 rekisteröityyn aputoiminimeen PAPPA PIZZA oman oikeutensa perusteena.
3.1.2 Oikeudelliset lähtökohdat ja markkinaoikeuden arvio
13. Kysymystä tavaramerkin hakijan vilpillisestä mielestä on arvioitava hakemuksen jättämisen ajankohtana voimassa olleiden säännösten perusteella.
14. Asiaan sovellettavan tavaramerkkilain 14 §:n 1 momentin 7 kohdan (1715/1995) mukaan tavaramerkkiä ei saa rekisteröidä, jos se on sekoitettavissa tavaran tunnusmerkkiin, jota toinen käyttää hakemusta tehtäessä, ja hakija tehdessään hakemuksen tiesi käytöstä eikä ole käyttänyt merkkiään ennen kuin toista tunnusmerkkiä ryhdyttiin käyttämään.
15. Vilpillistä mieltä koskevan lainkohdan yhtenä soveltamisen edellytyksenä on edellä todetun mukaisesti siis se, että rekisteröinnin hakija itse ei ole käyttänyt merkkiään ennen kuin toista tunnusmerkkiä ryhdyttiin käyttämään. Lainkohdan mukaan merkitystä ei ole sillä, onko aiemmin käytetty merkki ollut vakiintunut vai ei.
16. Käsillä olevassa asiassa on riidatonta, että tavaramerkkirekisteröintiä hakenut Altur Oy on käyttänyt rekisteröintihakemuksen kohteena ollutta tavaramerkkiä yhtäjaksoisesti vuodesta 2006 alkaen eli ennen kuin kantajat ovat alkaneet käyttää omaa vastaavaa tavaramerkkiään tai ennen kuin Pappa Pizza tavaramerkkejä on alettu käyttää Kauklahdessa sijaitsevassa ravintolassa. Siten Altur Oy:n rekisteröimää merkkiä on käytetty ennen kuin toista tunnusmerkkiä on ryhdytty käyttämään. Koska Altur Oy on käyttänyt merkkiä ennen kuin toista merkkiä on ryhdytty käyttämään, rekisteröinnin mitättömäksi julistaminen ei voi tulla kysymykseen vilpillistä mieltä koskevan tavaramerkkilain 14 §:n 1 momentin 7 kohdan säännöksen perusteella ja näin ollen ensisijainen vaatimus on hylättävä.
3.2 Toissijainen vaatimus asiassa diaarinumero 2017/457
3.2.1 Asianosaisten käsitykset
17. Kauklahden Lounasravintola Oy on esittänyt, että tavaramerkki Pappa Pizza sekä sanamerkkinä että Altur Oy:n rekisteröintiä vastaavana kuviomerkkinä oli vakiintunut jo vuonna 2011 Pizzeria Sercan Oy:lle sen Kauklahdessa sijainneen ravintolan toiminnan yhteydessä ja että Kauklahden Lounasravintola Oy on ostanut edellä mainitut vakiintuneet tavaramerkit. Kauklahden Lounasravintola Oy on lisäksi esittänyt, että Altur Oy ei ole esittänyt sille Pappa Pizza -tavaramerkkeihin liittyviä vaatimuksia ja väitteitä kohtuullisessa ajassa ja näin ollen markkinaoikeuden tulisi joka tapauksessa määrätä, että Kauklahden Lounasravintola Oy:llä on tavaramerkkilakiin perustuva oikeus käyttää Pappa Pizza -tavaramerkkejä toissijaisessa vaatimuksessa yksilöidyllä tavalla.
18. Altur Oy on esittänyt, että Pappa Pizza -tavaramerkit ovat kuuluneet sille ja että vaikka Pizzeria Sercan Oy on käyttänyt Pappa Pizza kuviomerkkiä ja -nimeä, ne eivät ole kuuluneet sille tai olleet sille vakiintuneita. Altur Oy:n mukaan Kauklahden Lounasravintola Oy:llä ei ole myöskään ollut vilpitöntä mieltä tavaramerkkien käyttöoikeudesta, sillä Kauklahden Lounasravintola Oy:n saantomiehen Golden Finland Oy:n pääomistaja OS, joka Altur Oy:n esittämän mukaan on tosiasiallisesti elinkeinotoiminnanharjoittaja myös Kauklahden Lounasravintola Oy:ssä, on ollut tietoinen Pappa Pizza -kuviomerkkiä ja -nimeä koskevista Altur Oy:n ja Pizzeria Sercan Oy:n välisistä kiistoista.
3.2.2 Oikeudelliset lähtökohdat ja markkinaoikeuden arviointi
19. Tavaramerkkilain 11 §:n mukaan, jos kyseisen lain 7 §:n 1 kohdassa tai 10 taikka 10 a §:ssä tarkoitetuissa tapauksissa havaitaan kohtuulliseksi, markkinaoikeus määrää, että toista tavaramerkkiä tai kumpaakin niistä saadaan käyttää vain määrätyllä tavalla muodostettuna, lisäämällä siihen paikannimi tai haltijan nimi taikka rajaamalla sen käyttö koskemaan tiettyjä tavaroita tai tiettyä aluetta taikka muulla vastaavalla tavalla.
20. Markkinaoikeus toteaa, ettei asiassa ole kyse tavaramerkkilain 7 §:n 1 kohdan tarkoittamasta kantajan oman nimen, toiminimen, aputoiminimen, toissijaisen tunnuksen tai osoitteen käytöstä. Koska kantajan tavaramerkkiä ei ole rekisteröity, kyse ei ole myöskään tavaramerkkilain 10 §:n tarkoittamasta tilanteesta.
21. Tavaramerkkilain 10 a §:n 1 momentin mukaan yksinoikeus vakiinnutettuun tavaramerkkiin säilyy aikaisemmin rekisteröidyn tai vakiinnutetun tavaramerkin rinnalla, jos aikaisemmin rekisteröidyn tai vakiinnutetun tavaramerkin haltija ei ole kohtuullisessa ajassa ryhtynyt toimenpiteisiin myöhemmin vakiinnutetun tavaramerkin käytön estämiseksi ja myöhemmin vakiinnutettu merkki on otettu käyttöön vilpittömässä mielessä.
22. Edellä selostetun perusteella asiassa on ensin arvioitava, ovatko Pappa Pizza -tavaramerkit vakiintuneet Pizzeria Sercan Oy:lle, Golden Finland Oy:lle taikka Kauklahden Lounasravintola Oy:lle ja vasta tämän jälkeen tarvittaessa sitä, onko Altur Oy kohtuullisessa ajassa ryhtynyt toimenpiteisiin Kauklahden Lounasravintola Oy:n toiminnassa tapahtuneen tavaramerkkien käytön estämiseksi ja onko Kauklahden Lounasravintola Oy:n käyttämät merkit otettu käyttöön vilpittömässä mielessä.
23. Ennen 1.9.2016 voimaan tulleita tavaramerkkilakiin lailla 616/2016 tehtyjä muutoksia tavaramerkin vakiintumisesta on säädetty tavaramerkkilain 2 §:n 3 momentissa (7/1964). Sen mukaan tunnusmerkki katsotaan vakiintuneeksi, jos se tässä maassa on asianomaisissa elinkeino- tai kuluttajapiireissä yleisesti tunnettu haltijan tavaroiden erityisenä merkkinä. Edellä mainittuna päivänä voimaantullut tavaramerkkilain 4 a §:n 3 momentti on sisällöltään asiallisesti vastaava.
24. Näyttövelvollisuus tavaramerkin vakiintumisesta on siihen vetoavalla. Selvitys merkin vakiintumisesta voi sisältää esimerkiksi mainoksia, tuotepakkauksia, myyntilukuja, selvityksiä mainontaan käytetyistä resursseista ja lehtijuttuja. Tavanomaisesti käytetty tapa osoittaa vakiintuminen on vedota ammattitaitoisen ja puolueettoman tahon suorittamaan riittävän laajaan markkinatutkimukseen. Vakiintumisen arviointi on kokonaisharkintaa, jossa otetaan huomioon kaikki asiaan vaikuttavat seikat.
25. Kauklahden Lounasravintola Oy on vedonnut Pappa Pizza tavaramerkkien vakiintumisen osoittamiseksi siihen, että tunnus Pappa Pizza on ollut esillä Kauklahdessa sijaitsevan liikehuoneiston ulkopuolella ja sitä on käytetty mainonnassa lähialueilla yhtäjaksoisesti elokuusta 2008 alkaen ensin Pizzeria Sercan Oy:n, sitten Golden Finland Oy:n ja viimeisenä Kauklahden Lounasravintola Oy:n toimesta.
26. Todistaja MH, joka kertomansa mukaan edustaa Kauklahdessa sijaitsevan ravintolan vuokranantajaa, on markkinaoikeudessa kuultaessa kertonut, että Pappa Pizza -tunnus on näkynyt ravintolassa alusta alkaen valomainoksena sekä muun ohella ruokalistoissa. Lisäksi MH on kertonut, että Pappa Pizza tunnetaan Kauklahdessa. Myös MK, OS ja HM ovat markkinaoikeudessa todistelutarkoituksessa kuultaessa kertoneet, että Pappa Pizza tunnetaan Kauklahdessa. Todistaja OS on markkinaoikeudessa kuultaessa kertonut, että hän on toimittanut Kauklahteen jo Pizzeria Sercan Oy:n aikana pizzalaatikkoja, jotka ovat olleet varustettuina Pappa Pizza -merkillä.
27. Markkinaoikeus toteaa, ettei asiassa esitetty todistelu ole käsittänyt lainkaan puolueettoman tahon esimerkiksi markkinatutkimusten muodossa laatimaa selvitystä merkin tunnettuudesta tai tarkempia tietoja alueella harjoitetusta mainonnasta. Asiassa ei ole myöskään esitetty mitään käyttönäyttöä. Asiassa kuultujen henkilöiden yleisluonteiset luonnehdinnat siitä, miten Pappa Pizza -tunnuksia on käytetty Kauklahden ravintolassa kolmen eri toimijan toimesta, eivät riitä osoittamaan, että Pappa Pizza -tunnukset olisivat vakiintuneet tavaramerkeiksi tavaramerkkilaissa tarkoitetulla tavalla yhdellekään kyseisistä toimijoista. Lisäksi kaikki Pappa Pizza -tunnusten käytöstä kertoneet henkilöt ovat liittyneet harjoitettuun toimintaan omistajina, työntekijöinä, vuokranantajana tai muuna yhteistyökumppanina. Siten kysymyksessä olevat henkilöt ovat olleet jo asemansa perusteella tietoisia kyseisten yritysten liiketoiminnasta ja niiden yhteydessä käytetyistä tunnuksista, eikä heidän esittämäänsä voida pitää asianomaisten elinkeino- tai kuluttajapiirien käsityksenä vakiintumisesta.
28. Näin ollen asiassa esitetystä näytöstä ei voida tehdä sellaista johtopäätöstä, että Pappa Pizza -merkit olisivat tulleet asianomaisissa elinkeino- tai kuluttajapiireissä yleisesti tunnetuiksi Pizzeria Sercan Oy:n tai sen jälkeen Golden Finland Oy:n taikka Kauklahden Lounasravintola Oy:n palveluiden erityisinä merkkeinä. Markkinaoikeus siten katsoo, että asiassa on jäänyt näyttämättä, että Pappa Pizza -tavaramerkit olisivat vakiintuneet Pizzeria Sercan Oy:lle, Golden Finland Oy:lle tai Kauklahden Lounasravintola Oy:lle. Kauklahden Lounasravintola Oy:n toissijaisen vaatimuksen hyväksyminen edellyttäisi tavaramerkkilain 11 §:n ja 10 a §:n 1 momentin perusteella, että Pappa Pizza -tavaramerkit olisivat vakiintuneet joko Kauklahden Lounasravintola Oy:lle tai sen saantomiehille. Koska näin ei ole, myös Kauklahden Lounasravintola Oy:n toissijainen vaatimus on hylättävä.
3.3 Kolmassijainen vaatimus asiassa diaarinumero 2017/457
3.3.1 Asianosaisten käsitykset
29. Kauklahden Lounasravintola Oy on esittänyt, että sillä on oikeus käyttää Pappa Pizza -logoa ja -nimeä Pizzeria Sercan Oy:n, Golden Finland Oy:n ja Kauklahden Lounasravintola Oy:n välisten liiketoimintakauppojen perusteella, ja lisäksi kyseisten kauppakirjojen perusteella oikeus perustaa uusia Pappa Pizza -toimipisteitä kauppakirjassa määritellylle alueelle. Kauklahden Lounasravintola Oy:n mukaan sen saantomies Golden Finland Oy on saanut oikeuden Pappa Pizza -logoon ja -nimeen Pizzeria Sercan Oy:ltä 30.6.2011 päivätyllä liiketoiminnan kauppakirjalla ja siirtänyt kyseisen oikeuden edelleen Kauklahden Lounasravintola Oy:lle 1.5.2014 päivätyllä liiketoiminnan kauppakirjalla. Vielä Kauklahden Lounasravintola Oy on esittänyt, että Altur Oy olisi vähintäänkin hiljaisesti hyväksynyt Pizzeria Sercan Oy:n toimesta tapahtuneen Pappa Pizza -logon ja -nimen luovutuksen sillä perusteella, että liiketoimintakauppakirjan on allekirjoittanut Pizzeria Sercan Oy:n puolesta A, joka on kyseisenä ajankohtana ollut myös Altur Oy:n enemmistöomistaja 60 prosentin omistusosuudella ja jolla on tuolloin ollut nimenkirjoitusoikeus Altur Oy:ssä.
30. Altur Oy on muun ohella esittänyt, että Altur Oy ei ole ollut Pizzeria Sercan Oy:n ja Golden Finland Oy:n välisessä kaupassa osapuolena. Altur Oy:n mukaan A on valmistellut Pizzeria Sercan Oy:n ja Golden Finland Oy:n välistä liiketoimintakauppaa Altur Oy:n muiden osakkaiden tietämättä ja A on toiminut vilpillisessä mielessä, sillä kyseisillä A:n allekirjoittamilla kauppakirjoilla on myyty sellaista, mihin Pizzeria Sercan Oy:llä ei ole ollut oikeuksia. Vielä Altur Oy on esittänyt, että A:n ja AA:n välillä on ollut erimielisyyttä Pappa Pizza kuviomerkin ja nimen käytöstä jo siitä lähtien, kun Pizzeria Sercan Oy oli aloittanut kyseisten merkkien käyttämisen ilman Altur Oy:n suostumusta Kauklahden ravintolassa, ja että Golden Finland Oy:n omistaja OS, joka on tosiasiallinen elinkeinotoiminnanharjoittaja myös Kauklahden Lounasravintola Oy:ssä, on ollut pitkäaikainen Pizzeria Sercan Oy:n työntekijä kysymyksessä olevassa ravintolassa ja siten tiennyt erimielisyyksistä.
3.3.2 Asian arvioinnin lähtökohdat
31. Asiassa on riidatonta, että Altur Oy:lle on 3.4.2006 rekisteröity aputoiminimi PAPPA PIZZA toimialalle pizzan valmistus. Markkinaoikeus on lisäksi edellä tuomion kohdassa 16 katsonut, ettei Altur Oy:lle 22.5.2015 rekisteröityä tavaramerkkiä numero 263432 PAPPA PIZZA Since 2006 (kuvio) ole julistettava mitättömäksi. Näin ollen Altur Oy:lla on katsottava olevan toiminimilain mukainen yksinoikeus kyseisen aputoiminimen ja tavaramerkkilain mukainen yksinoikeus kyseisen tavaramerkin käyttämiseen.
32. Edellä todettu merkitsee sitä, että Altur Oy:llä on oikeus kieltää toisia elinkeinonharjoittajia menettelemästä tavalla, joka loukkaa Altur Oy:n oikeutta sen aputoiminimeen tai mainittuun tavaramerkkiin.
33. Kauklahden Lounasravintola Oy:n vaatimusten johdosta asiassa on arvioitava, onko Altur Oy antanut Kauklahden Lounasravintola Oy:lle tai tämän saantomiehille suostumusta käyttää Pappa Pizza logoa ja -nimeä siten, mitä kantajan kolmassijaisen vaatimuksen hyväksyminen edellyttää, taikka onko Kauklahden Lounasravintola Oy:llä muutoin 1.5.2014 päivätyn liiketoiminnan kauppakirjan perusteella oikeus käyttää kolmassijaisessa vaatimuksessa yksilöidyllä tavalla Pappa Pizza -logoa ja -nimeä.
3.3.3 Kauppakirjat ja kauppojen tausta
34. Asiassa riidattomaksi todetun mukaisesti Pizzeria Sercan Oy:n omistaja A on ollut Pizzeria Sercan Oy:n ja Golden Finland Oy:n välisen liiketoimintakaupan ajankohtana 30.6.2011 Altur Oy:n omistaja 60 prosentin omistusosuudella. A on tuolloin ollut myös Altur Oy:n hallituksen ainoa jäsen ja hänellä on ollut Altur Oy:n yhtiöjärjestyksen (Kauklahden Lounasravintola Oy:n asiakirjatodiste 7) mukaan nimenkirjoitusoikeus Altur Oy:ssä. A on 7.7.2011, eli noin viikko Pizzeria Sercan Oy:n ja Golden Finland Oy:n välisen liiketoimintakauppakirjan päiväyksen jälkeen, myynyt omistusosuutensa Altur Oy:stä AA:lle.
35. Pizzeria Sercan Oy:n ja Golden Finland Oy:n välisessä 30.6.2011 päivätyssä kauppakirjassa on todettu kaupan kohteena olevan: "Pizzeria Pappa Pizza liiketoiminta kalusteineen ja koneineen, osoitteessa Hyttimestarintie 6, 02780 Espoo". Kauppakirjassa on lisäksi todettu muun ohella, että: "Ostajalla on oikeus käyttää veloituksetta Pappa Pizza nimeä markkinoinnissaan ja perustaa uusia toimipisteitä em. nimellä, kun koko kauppahinta on maksettu". Kauppakirjan mukaan toimipisteitä on voinut perustaa Espoonlahteen, Espoonkartanoon, Kauklahteen, Kivenlahteen, Kurttilaan, Lasilaaksoon, Mikkelään, Muuralaan, Saunalahteen, Tillinmäkeen ja Vanttilaan. Kauppakirjassa on lisäksi mainittu, että: "Ostaja ei saa muuttaa Pappa Pizzan logoa mitenkään. Perusruokalistaa ei saa muuttaa ilman Altur Oy:n lupaa, mutta uusia ruokalajeja saa lisätä listaan".
36. Golden Finland Oy:n ja Kauklahden Lounasravintola Oy:n välisessä 1.5.2014 päivätyssä kauppakirjassa on todettu, että kaupan kohteena on: "Pappa Pizza pizzerian Kauklahden toimipisteen liiketoiminta sekä kalusteet ja koneet osoitteessa Hyttimestarintie 6, 02780 Espoo". Kauppakirjan kohdassa "Markkinointi" on todettu lisäksi muun ohella, että: "Ostajalla on oikeus käyttää Pappa Pizza -nimeä markkinoinnissaan ja perustaa uusia toimipisteitä Pappa Pizza-nimellä kun koko kauppahinta on maksettu". Toimipisteitä on kauppakirjan mukaan ollut oikeus perustaa Espoonlahteen, Saunalahteen, Kivenlahteen Espoonkartanoon, Kauklahteen, Kurttilaan, Lasilaaksoon, Mikkelään, Muuralaan, Tillinmäkeen ja Vanttilaan. Kauppakirjassa on vielä todettu, että: "…liiketoiminnan ja nimen käyttöoikeus sekä kalusteet ja koneet voidaan myydä eteenpäin, kun koko kauppahinta on maksettu". Kauppakirjan mukaan: "Ostaja ei saa muuttaa Pappa Pizzan logoa mitenkään".
3.3.4 Markkinaoikeuden arviointi
37. Pizzeria Sercan Oy:n ja Golden Finland Oy:n välisen kauppakirjan on ensiksi mainitun yhtiön puolesta allekirjoittanut A. Kantaja on tältä osin vedonnut siihen, että Altur Oy olisi tullut sidotuksi kyseisen kaupan ehtoihin A:n mainitussa yhtiössä kaupantekohetkellä olleen edellä kuvatun aseman vuoksi ja viitannut korkeimman oikeuden ennakkopäätökseen KKO 1988:137. Kyseisen ennakkopäätöksen mukaan osakeyhtiöllä ei ollut oikeutta vedota sopimuksenvastaisuuteen tilanteessa, jossa henkilö, jolla oli oikeus kirjoittaa yhtiön nimi ja joka oli sen hallituksen jäsen, ja omisti puolet yhtiöstä, tiesi että yhtiön vuokraamat taulut olivat sopimuksenvastaisia. Nyt kysymyksessä olevassa tapauksessa ei kuitenkaan ole kysymys edellä kuvatun korkeimman oikeuden ennakkopäätöksen kaltaisesta tilanteesta, jossa yhtiön hallituksen jäsen ja nimenkirjoitukseen oikeutettu olisi katsottava tietoiseksi jostakin tämän yhtiön sopimukseen liittyvästä seikasta. Pelkästään se, että henkilöllä on ollut omistusta tai rooli esimerkiksi hallituksen jäsenenä kahdessa eri yhtiössä, ei sido molempia yhtiöitä tilanteessa, jossa kyseinen henkilö tekee oikeustoimen vain toisen yhtiön nimissä. Näin ollen markkinaoikeus katsoo, että Altur Oy ei ole tullut sidotuksi Pizzeria Sercan Oy:n tekemän liiketoimintakaupan ehtoihin pelkästään A:n aseman tai omistuksen perusteella.
38. Vaikka 30.6.2011 päivätyssä kauppakirjassa on mainittu Altur Oy:n suostumuksen edellytys ruokalistan muokkaamiseen, AA markkinaoikeudessa kertoman mukaan Altur Oy ei ollut antanut Pizzeria Sercan Oy:lle oikeuksia Pappa Pizza -tunnusten käyttöön saati niiden eteenpäin luovutukseen. AA:n markkinaoikeudessa kertoman mukaan hän oli sinänsä tiennyt Pappa Pizza -tunnusten käyttämisestä Pizzeria Sercan Oy:n toimesta, mutta hän ei ollut hyväksynyt tätä käyttöä ja hän oli koko ajan asettanut hyväksymisen edellytykseksi, että käytöstä maksettaisiin korvaus, josta ei kuitenkaan oltu päästy sopimukseen. Edellä esitetyn perusteella markkinaoikeus katsoo, että Pizzeria Sercan Oy:llä ei ole ollut Altur Oy:n suostumusta luovuttaa kauppakirjaan kirjattuja oikeuksia.
39. Asiassa on kuitenkin vielä arvioitava, oliko Pizzeria Sercan Oy:llä muulla perusteella oikeus luovuttaa kyseiset oikeudet. Asiassa ei ole väitettykään, että kyseiset tunnukset olisivat olleet rekisteröityjä Pizzeria Sercan Oy:lle. Asiassa ei ole myöskään näytetty, että ne olisivat olleet Pizzeria Sercan Oy:lle vakiintuneita, kuten tämän tuomion kohdassa 28 on todettu. Sen sijaan Altur Oy:lle on ollut rekisteröity edellä kuvatusti PAPPA PIZZA aputoiminimi ja lisäksi se on ollut ensimmäiseksi kyseisiä tunnuksia omassa liiketoiminnassaan käyttänyt yhtiö. Edellä esitetyillä perusteilla markkinaoikeus katsoo, että asiassa ei ole näytetty, että Pizzeria Sercan Oy:llä olisi ollut oikeutta luovuttaa oikeuksia Pappa Pizza -tunnuksiin kauppakirjaan kirjatulla tavalla.
40. Aihetta arvioida asiaa toisin eivät anna Kauklahden Lounasravintola Oy:n esittämät seikat siitä, että Golden Finland Oy:n edustaja OS on käsittänyt kaupan sisältäneen oikeudet kyseisiin tavaramerkkeihin taikka että myyjäyhtiötä edustanut A olisi OS:n markkinaoikeudessa kertoman mukaan kehittänyt Pappa Pizza tunnukset. Markkinaoikeus toteaa, että kyse on ollut kahden yrityksen välisestä kaupasta ja ostaja olisi voinut selvittää, mitä oikeuksia Pizzeria Sercan Oy:llä on ollut kauppakirjassa mainittuihin tunnuksiin. Aputoiminimen PAPPA PIZZA rekisteröinti Altur Oy:lle on ilmennyt julkisesta rekisteristä, eikä Golden Finland Oy ole siten voinut olla perustellusti vilpittömässä mielessä siitä, että kaupantekohetkellä Pizzeria Sercan Oy olisi voinut luovuttaa sille Pappa Pizza -nimen käyttöoikeuden ilman Altur Oy:n suostumusta. Lisäksi OS:n markkinaoikeudessa kertoman perusteella Golden Finland Oy on tiennyt, että myös Altur Oy käyttää Pappa Pizza -tunnuksia omassa toiminnassaan.
41. Edellä esitetyn mukaisesti Altur Oy:n ei voida katsoa antaneen suostumusta Pappa Pizza -tunnusten käyttöön Pizzeria Sercan Oy:lle, eikä Pizzeria Sercan Oy ole voinut pätevästi luovuttaa Pappa Pizza -tunnuksiin liittyviä oikeuksia Golden Finland Oy:lle. Vastaavasti myöskään Golden Finland Oy ei siten ole voinut pätevästi luovuttaa sen ja Kauklahden Lounasravintola Oy:n väliseen kauppakirjaan kirjattuja oikeuksia. Kauklahden Lounasravintola Oy ei siten ole voinut saada kyseisten kauppakirjojen perusteella sellaisia oikeuksia, että sillä olisi tavaramerkkilain mukainen oikeus käyttää kolmassijaisessa vaatimuksessa yksilöityjä tavaramerkkejä. Koska Kauklahden Lounasravintola Oy:llä ei ole ollut oikeutta käyttää kyseisiä tavaramerkkejä, ei sillä näin ollen voi olla myöskään oikeutta perustaa uusia toimipisteitä, joissa kyseisiä tavaramerkkejä käytettäisiin. Näin ollen myös kolmassijainen vaatimus on hylättävä.
4 Golden Finland Oy:n kanne asiassa diaarinumero 2017/456
42. Golden Finland Oy on esittänyt seurannaiskanteena asiassa diaarinumero 2017/456 samansisältöiset kannevaatimukset ja vedonnut pääosin samoihin perusteisiin kuin Kauklahden Lounasravintola Oy asiassa diaarinumero 2017/457.
43. Ensisijaisen vaatimuksen osalta markkinaoikeus viittaa edellä tuomion kohdissa 13–16 lausuttuun ja toteaa, että koska Altur Oy on käyttänyt omaa merkkiään ennen kuin toista merkkiä on ryhdytty käyttämään, rekisteröinnin mitättömäksi julistaminen ei voi lähtökohtaisesti tulla kysymykseen vilpillistä mieltä koskevan tavaramerkkilain 14 §:n 1 momentin 7 kohdan (1715/1995) säännöksen perusteella ja näin ollen myös Golden Finland Oy:n ensisijainen vaatimus on hylättävä.
44. Toissijaisen kannevaatimuksen osalta markkinaoikeus toteaa, että kuten tuomion kohdassa 22 on todettu, asiassa on ensin arvioitava sitä, ovatko Pappa Pizza -tavaramerkit tavaramerkkilaissa tarkoitetulla tavalla vakiintuneet Golden Finland Oy:lle tai sen saantomiehelle Pizzeria Sercan Oy:lle. Asiassa on tältä osin esitetty vastaava näyttö kuin asiassa diaarinumero 2017/457. Tuomion kohdassa 28 todetulla tavalla asiassa on jäänyt näyttämättä, että Pappa Pizza -merkit olisivat vakiintuneet Pizzeria Sercan Oy:n tai Golden Finland Oy:n tavaramerkkeinä. Golden Finland Oy:n toissijaisen vaatimuksen hyväksyminen edellyttäisi tavaramerkkilain 11 §:n ja 10 a §:n 1 momentin perusteella, että Pappa Pizza -tavaramerkit olisivat vakiintuneet joko sille tai sen saantomiehelle. Koska näin ei ole, myös Golden Finland Oy:n toissijainen kannevaatimus on hylättävä.
45. Kolmassijainen kannevaatimuksen osalta markkinaoikeus on jo tuomion kohdasta 41 ilmenevällä tavalla katsonut, että Altur Oy ei ole antanut suostumusta Pappa Pizza -tunnusten käyttämiseen ja että Pizzeria Sercan Oy ei ole voinut pätevästi luovuttaa Pappa Pizza -tunnuksiin liittyviä oikeuksia Golden Finland Oy:lle. Golden Finland Oy ei siten ole voinut saada kyseisten kauppakirjojen perusteella sellaisia oikeuksia, että sillä olisi tavaramerkkilain mukainen oikeus käyttää kolmassijaisessa vaatimuksessa yksilöityjä tavaramerkkejä. Koska Golden Finland Oy:llä ei ole ollut oikeutta käyttää kyseisiä tavaramerkkejä, ei sillä näin ollen voi olla myöskään oikeutta perustaa uusia toimipisteitä, joissa kyseisiä tavaramerkkejä käytettäisiin. Näin ollen myös kolmassijainen vaatimus on hylättävä.
46. Oikeudenkäynnistä markkinaoikeudessa annetun lain 4 luvun 17 §:n mukaan kysymyksessä olevaan asiaan tulee oikeudenkäyntikulujen osalta soveltaa oikeudenkäymiskaaren säännöksiä. Oikeudenkäymiskaaren 21 luvun 1 §:n mukaan asianosainen, joka häviää asian, on velvollinen korvaamaan kaikki vastapuolensa tarpeellisista toimenpiteistä johtuvat kohtuulliset oikeudenkäyntikulut.
47. Oikeudenkäymiskaaren 21 luvun 9 §:n mukaan, milloin useampi kuin yksi asianosainen on vastuussa samoista oikeudenkäyntikuluista, he vastaavat niiden korvaamisesta yhteisvastuullisesti.
48. Kantajat ovat hävinneet asian sekä asiassa diaarinumero 2017/456 että asiassa diaarinumero 2017/457. Altur Oy:llä on näin ollen oikeus saada molemmissa asioissa täysi korvaus tarpeellisista toimenpiteistä johtuneista kohtuullisista oikeudenkäyntikuluistaan.
49. Altur Oy on vaatinut, että Kauklahden Lounasravintola Oy ja Golden Finland Oy velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan sen arvonlisäverottomat oikeudenkäyntikulut 17.220 eurolla viivästyskorkoineen. Kantajilla ei ole ollut huomauttamista Altur Oy:n esittämän oikeudenkäyntikulujen korvaamista koskevan vaatimuksen osalta määrällisesti taikka niiden yhteisvastuuta koskevilta osin. Näin ollen Kauklahden Lounasravintola Oy ja Golden Finland Oy on velvoitettava yhteisvastuullisesti korvaamaan Altur Oy:n oikeudenkäyntikulut vaaditun määräisinä. Kauklahden Lounasravintola Oy ja Golden Finland Oy puolestaan saavat pitää oikeudenkäyntikulunsa vahinkonaan.
Markkinaoikeus hylkää kanteet asioissa diaarinumero 2017/456 ja diaarinumero 2017/457.
Markkinaoikeus velvoittaa Kauklahden Lounasravintola Oy:n ja Golden Finland Oy:n yhteisvastuullisesti korvaamaan Altur Oy:n oikeudenkäyntikulut 17.220 eurolla viivästyskorkoineen. Viivästyskorkoa on maksettava korkolain 4 §:n 1 momentissa tarkoitetun korkokannan mukaisesti siitä lukien, kun kuukausi on kulunut markkinaoikeuden tuomion antamisesta.
Määräaika valitusluvan pyytämiseen ja valituksen tekemiseen päättyy 15.4.2019.
Asian ovat yksimielisesti ratkaisseet markkinaoikeustuomarit Petri Rinkinen, Pertti Lenkkeri ja Jukka Koivusalo.

matches:
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
DIAARINUMERO 2017
DIAARINUMERO 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
KKO
KKO
KKO
KKO
KKO
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
KKO
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017
diaarinumero 2017


text:
Nelonen HD - näe kaikki suosikkiohjelmasi teräväpiirtona! | Nelonen.fi
Nelonen HD - näe kaikki suosikkiohjelmasi teräväpiirtona!
Nelonen HD -kanavan ohjelmisto on identtinen Nelonen-kanavan ohjelmiston kanssa, mutta kuvanlaatu on tarkempi. Nelonen HD -kanava on saatavilla kaapeli- ja IPTV-talouksiin. Kanavan katselua varten tarvitset teräväkuvaa näyttävän television ja Cable Ready HD -hyväksytyn digisovittimen tai Cable ready HD -television.
Kaapeli- ja IPTV-verkkojen osalta HD -kanavien näkyminen saattaa vaatia operaattorista riippuen katselukortin ja mahdollisesti HD-vastaanottimen ja katselukortin linkityksen keskenään. Lisätiedot Nelonen HD -kanavannäkyvyysalueista ja neuvontaa palveluista on saatavana suoraan operaattoreilta. Nelonen HD -kanavaa jakelevien operaattoreiden yhteystiedot ja Nelonen HD -kanavan operaattorikohtaisen kanavanumeron löydät täältä.

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Language of document : Czech Romanian Dutch Maltese Croatian German Hungarian Latvian Lithuanian Danish Portuguese Spanish Greek English Italian Polish Estonian Finnish French Bulgarian Slovene Slovak Swedish ECLI:EU:C:2015:601
16 päivänä syyskuuta 2015 (*)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Asetus (EY) N:o 883/2004 – 7 artikla – Vanhuusetuus – Jouluraha – Asuinpaikkaa koskeva sääntö
Asiassa C‑361/13,
jossa on kyse SEUT 258 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 26.6.2013,
Euroopan komissio, asiamiehinään A. Tokár, D. Martin ja F. Schatz, prosessiosoite Luxemburgissa,
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Tizzano sekä tuomarit S. Rodin, A. Borg Barthet, E. Levits (esittelevä tuomari) ja M. Berger,
1 Euroopan komissio vaatii kanteellaan unionin tuomioistuinta toteamaan, että Slovakian tasavalta ei ole noudattanut SEUT 45 ja SEUT 48 artiklan sekä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (EUVL L 166, s. 1, oikaisu EUVL L 200, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 16.9.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 988/2009 (EUVL L 284, s. 43; jäljempänä asetus N:o 883/2004), 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se epää muussa jäsenvaltiossa kuin Slovakian tasavallassa asuvilta eläkkeensaajilta joulurahan, josta säädetään joulurahan myöntämisestä tietyille eläkkeensaajille ja tiettyjen lakien täydentämisestä annetussa laissa nro 592/2006, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna (jäljempänä laki nro 592/2006).
2 Asetuksen N:o 883/2004 johdanto-osan 16 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”Yhteisön sisällä ei ole periaatteessa perusteltua asettaa sosiaaliturvaan liittyviä oikeuksia riippuvaisiksi asianomaisen henkilön asuinpaikasta. Erityistapauksissa asuinpaikka kuitenkin voitaisiin ottaa huomioon, varsinkin kun on kyse erityisetuuksista, joilla on yhteys asianomaisen henkilön taloudelliseen ja sosiaaliseen ympäristöön.”
3 Asetuksen johdanto-osan 37 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”Kuten Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on toistuvasti todennut, sosiaaliturvaetuuksien maastavietävyyden periaatteesta poikkeavia säännöksiä on tulkittava ahtaasti. Tämä tarkoittaa, että niitä voidaan soveltaa ainoastaan etuuksiin, jotka täyttävät määritetyt edellytykset. Tästä seuraa, että tämän asetuksen III osaston 9 lukua voidaan soveltaa ainoastaan etuuksiin, jotka ovat sekä erityisiä että maksuihin perustumattomia ja jotka on mainittu tämän asetuksen liitteessä X.”
4 Asetuksen N:o 883/2004 1 artiklan w alakohdassa säädetään seuraavaa:
w) ’eläkkeellä’ – – eläkkeiden lisäksi myös niiden sijasta maksettavia kertasuoritteisia etuuksia ja maksujen palauttamisen muodossa annettavia rahasuorituksia sekä, jollei III osaston säännöksistä muuta johdu, nykyarvoon muuntavia korotuksia tai lisäavustuksia”.
5 Asetuksen 3 artiklassa, jonka otsikkona on ”Asiallinen soveltamisala”, säädetään seuraavaa:
d) vanhuusetuudet;
2. Jollei liitteen XI säännöksistä muuta johdu, tätä asetusta sovelletaan yleisiin ja erityisiin sosiaaliturvajärjestelmiin riippumatta siitä, ovatko ne maksuihin perustuvia vai maksuihin perustumattomia, sekä työnantajan tai laivanvarustajan velvoitteita koskeviin järjestelmiin.
3. Tätä asetusta sovelletaan myös maksuihin perustumattomiin erityisiin raha-etuuksiin, joista säädetään 70 artiklassa.
5. Tätä asetusta ei sovelleta
a) lääkinnälliseen ja sosiaalihuoltoon – –
6 Asetuksen N:o 883/2004 7 artiklassa, jonka otsikko on ”Asuinpaikkaa koskevien sääntöjen jättäminen huomiotta”, säädetään seuraavaa:
”Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön taikka tämän asetuksen nojalla maksettavia rahaetuuksia ei saa pienentää, muuttaa, keskeyttää, peruuttaa tai tuomita menetettäviksi sen vuoksi, että etuudensaaja asuu tai hänen perheenjäsenensä asuvat muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa etuuksien myöntämisestä vastuussa oleva laitos sijaitsee.”
Slovakian oikeus
7 Lain nro 592/2006 1 §:ssä säädetään seuraavaa:
”1) Jollei tässä laissa toisin säädetä, erityisen säännöstön nojalla vanhuuseläkettä, varhennettua vanhuuseläkettä, työkyvyttömyyseläkettä, sosiaalieläkettä, leskeneläkettä tai lapseneläkettä saavat henkilöt, joilla on kalenterivuoden joulukuussa oikeus kyseisen eläkkeen saamiseen ja jotka asuvat Slovakian tasavallan alueella, saavat sosiaalivakuutuksesta valtion sosiaalietuutena maksettavan joulurahan, kunhan kalenterivuoden joulukuussa maksettavan eläkkeen määrä on enintään 60 prosenttia kuukausittaisesta keskipalkasta Slovakian tasavallassa, sellaisena kuin kansallinen tilastotoimisto sen ilmoittaa joulurahan maksamisvuotta edeltävältä kalenterivuodelta.
2) Erityisen säännöstön nojalla sotilas- ja poliisihenkilöstön ansioeläkettä, sotilas- ja poliisihenkilöstön työkyvyttömyyseläkettä, sotilas- ja poliisihenkilöstön leskeneläkettä tai sotilas- ja poliisihenkilöstön lapseneläkettä saavat henkilöt – joiden eläke luokiteltiin alun perin kuuluvaksi yleisen sosiaaliturvasäännöstön nojalla myönnettäviin vanhuuseläkkeisiin, työkyvyttömyyseläkkeisiin, osittaisesta työkyvyttömyydestä maksettaviin eläkkeisiin, palvelusvuosien perusteella maksettaviin eläkkeisiin, leskeneläkkeisiin tai lapseneläkkeisiin, joita sovellettiin 30.4.1998 saakka ja joista on tullut sotilas- ja poliisihenkilöstön vakuutuksesta maksettavia etuuksia 1.5.1998 alkaen voimassa olevan säännöstön nojalla tai joita sovellettiin 30.6.2002 saakka ja joista on tullut sotilas- ja poliisihenkilöstön vakuutuksesta maksettavia etuuksia erityisen säännöstön nojalla – ja sotilas- ja poliisihenkilöstön leskeneläkettä tai sotilas- ja poliisihenkilöstön lapseneläkettä, joiden maksaminen jatkuu uudelleenluokiteltua vanhuuseläkettä, uudelleenluokiteltua työkyvyttömyyseläkettä, uudelleenluokiteltua osittaisesta työkyvyttömyydestä maksettavaa eläkettä tai uudelleenluokiteltua palvelusvuosien perusteella maksettavaa eläkettä saaneen henkilön kuoleman jälkeen, saavat henkilöt, joilla on kalenterivuoden joulukuussa oikeus kyseisen eläkkeen saamiseen ja jotka asuvat Slovakian tasavallan alueella, saavat sisäministeriön, oikeusministeriön, tiedustelupalvelun, kansallisen turvallisuusviraston, liikenne-, posti- ja televiestintäministeriön, valtiovarainministeriön ja sotilaiden sosiaaliturvatoimiston (jäljempänä viranomaiset) sosiaalivakuutusosastolta valtion sosiaalietuutena maksettavan joulurahan, kunhan kalenterivuoden joulukuussa maksettavan eläkkeen määrä ei ylitä 1 momentin mukaisesti laskettavaa määrää.
5) Vanhuuseläkkeen tai työkyvyttömyyseläkkeen saajat, jotka saavat samanaikaisesti sosiaalieläkettä, saavat 1 momentissa tarkoitetun joulurahan vain kerran, kunhan kalenterivuoden joulukuussa maksettavien vanhuuseläkkeen ja sosiaalieläkkeen yhteismäärä tai työkyvyttömyyseläkkeen ja sosiaalieläkkeen yhteismäärä ei ylitä 1 momentin mukaisesti laskettavaa määrää. Edellä 1–3 momentissa tarkoitetun vanhuuseläkkeen, varhennetun vanhuuseläkkeen, työkyvyttömyyseläkkeen, sosiaalieläkkeen, sotilas- ja poliisihenkilöstön ansioeläkkeen tai sotilas- ja poliisihenkilöstön työkyvyttömyyseläkkeen saajat, jotka saavat samanaikaisesti leskeneläkettä, lapseneläkettä, sotilas- ja poliisihenkilöstön leskeneläkettä tai sotilas- ja poliisihenkilöstön lapseneläkettä, saavat joulurahan, kunhan kalenterivuoden joulukuussa maksettavien eläkkeiden yhteismäärä ei ylitä 1 momentin mukaisesti laskettavaa määrää. Jos 1–3 momentissa tarkoitetun eläkkeen saajat saavat eläkettä samanaikaisesti sosiaalivakuutuksesta ja viranomaisilta ja kunhan näiden kalenterivuoden joulukuussa maksettavien eläkkeiden yhteismäärä ei ylitä 1 momentin mukaisesti laskettavaa määrää, jouluraha lisätään määrältään suurimpaan eläkkeeseen.
8) Joulurahan määrä
a) on 66,39 euroa, jos eläkkeen määrä tai eläkkeiden yhteismäärä on pienempi tai yhtä suuri kuin täysi-ikäiselle henkilölle erityisen voimassa olevan säännöstön nojalla maksettava toimeentulominimi – –
b) lasketaan liitteeseen sisältyvän kaavan mukaan, jos eläkkeen määrä tai eläkkeiden yhteismäärä on suurempi kuin täysi-ikäiselle henkilölle erityisen voimassa olevan säännöstön nojalla maksettava toimeentulominimi.”
8 Lain nro 592/2006 liitteeseen sisältyvän kaavan mukaan joulurahan määrä alenee asteittain siltä osin kuin eläkkeen määrä tai eläkkeiden yhteismäärä ylittää täysi-ikäiselle henkilölle maksettavan toimeentulominimin.
9 Otettuaan useilta slovakialaisilta eläkkeensaajilta vastaan kantelun ja käytyään asiasta kirjeenvaihtoa Slovakian tasavallan kanssa komissio osoitti 28.2.2012 kyseiselle jäsenvaltiolle virallisen huomautuksen, jossa se katsoi, että laissa nro 592/2006 säädettyä joulurahaa on pidettävä asetuksessa N:o 883/2004 tarkoitettuna ”etuutena”. Niinpä sen maksamisen edellytykseksi ei mainitun asetuksen 7 artiklan mukaisesti voida asettaa etuuden saajan asuinpaikkaa.
10 Slovakian tasavalta vastasi viralliseen huomautukseen 17.4.2012 päivätyllä kirjeellä, jossa se väitti, että jouluraha on erityinen valtion sosiaalietuus, jolla on asetuksen N:o 883/2004 70 artiklassa tarkoitettujen erityisten maksuihin perustumattomien rahaetuuksien ominaisuudet, joten tällaisen joulurahan myöntämistä koskevilla oikeussäännöillä ei rikota kyseistä asetusta eikä myöskään SEUT 45 ja SEUT 48 artiklaa.
11 Komissio ei ollut vakuuttunut Slovakian tasavallan argumentaatiosta, joten se antoi 22.11.2012 perustellun lausunnon, jossa se kehotti kyseistä jäsenvaltiota toteuttamaan mainitun lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa lausunnon vastaanottamisesta. Komissio väitti lausunnossa, että joulurahaa on pidettävä asetuksessa N:o 883/2004 tarkoitettuna ”vanhuusetuutena” eikä tämän asetuksen 70 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna ”erityisenä maksuihin perustumattomana rahaetuutena”, joten Slovakian tasavallan on maksettava tällainen avustus myös niille eläkkeensaajille, jotka eivät asu Slovakian alueella.
12 Slovakian tasavalta vastasi perusteltuun lausuntoon 16.1.2013 päivätyllä kirjeellä, jossa se väitti joulurahan olevan sosiaaliavustus, joka ei kuulu asetuksen N:o 883/2004 soveltamisalaan.
13 Komissio ei ollut vakuuttunut Slovakian tasavallan argumenteista, joten se päätti nostaa nyt käsiteltävän kanteen.
Kanteen ulottuvuus
14 Slovakian tasavalta toteaa niin vastineessaan kuin vastauskirjelmässäänkin ensinnäkin, että siltä osin kuin komission kanne perustuu väitteeseen, jonka mukaan jouluraha on asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu ”vanhuusetuus”, se ei voi koskea joulurahan epäämistä niiltä työkyvyttömyyseläkkeen, leskeneläkkeen, lapseneläkkeen tai sosiaalieläkkeen kaltaisten eläkkeiden, jotka kattavat muita vakuutustapahtumia kuin iästä johtuvaa tulonmenetystä koskevan vakuutustapahtuman, saajilta, jotka eivät asu Slovakiassa.
15 Niinpä Slovakian tasavalta katsoo, että kanteessaan komissio arvostelee sitä vain joulurahan epäämisestä niiltä vanhuuseläkkeen, varhennetun vanhuuseläkkeen tai sotilas- ja poliisihenkilöstön ansioeläkkeen saajilta, jotka eivät asu Slovakiassa.
16 Komissio ei esitä tästä huomautuksia.
17 Slovakian tasavalta väittää toiseksi, että kanne on jätettävä tutkimatta siltä osin kuin kyse on SEUT 45 ja SEUT 48 artiklan väitetystä rikkomisesta, koska kannekirjelmä ei sisällä unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 120 artiklan c alakohdan mukaisia perusteluja mainittujen artiklojen väitetyn rikkomisen osalta.
18 Komissio toteaa tästä vastauskirjelmässään, että SEUT 45 ja SEUT 48 artikla sekä asetus N:o 883/2004 muodostavat yhden ainoan ja nyt käsiteltävässä asiassa asianmukaisen oikeudellisen kehyksen ja että jättäessään joulurahan maksamatta alueensa ulkopuolella asuville eläkkeensaajille Slovakian tasavalta on rikkonut asetusta N:o 883/2004 ja loukannut SEUT 48 artiklassa vahvistettua etuuksien maastavietävyyden periaatetta ja SEUT 45 artiklassa vahvistettua oikeutta henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen unionin sisällä.
19 Ensinnäkin on todettava, että niiden vaikutusten arvioimiseksi, jotka – kun joulurahan saajien piiri otetaan huomioon – ilmenevät komission väitteestä, jonka mukaan jouluraha on vanhuusetuus, jouluraha on luokiteltava asetuksen N:o 883/2004 kannalta ja erityisesti sen 3 artiklan 1 kohdan d alakohdan, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut, kannalta.
20 Tällainen arviointi on asiakysymys, ja se on tehtävä tutkittaessa, onko kanne perusteltu.
21 Toiseksi on muistutettava, että työjärjestyksen 120 artiklan c alakohdasta ja tähän määräykseen liittyvästä oikeuskäytännöstä ilmenee, että kannekirjelmässä on mainittava oikeudenkäynnin kohde, perusteet ja perustelut, joihin asiassa vedotaan, sekä yhteenveto perusteista ja että näiden mainintojen on oltava riittävän selkeitä ja täsmällisiä, jotta vastaaja voi valmistella puolustuksensa ja jotta unionin tuomioistuin voi harjoittaa valvontaansa. Tästä johtuu, että niiden oleellisten tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen, joihin kanne perustuu, on ilmettävä johdonmukaisesti ja ymmärrettävästi itse kannekirjelmän tekstistä ja että kannekirjelmässä esitetyt vaatimukset on muotoiltava yksiselitteisesti, jottei unionin tuomioistuin lausuisi kanteen ulkopuolelta tai jättäisi lausumatta jostakin perusteesta (ks. vastaavasti tuomio komissio v. Tšekin tasavalta, C‑343/08, EU:C:2010:14, 26 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio komissio v. Espanja, C‑360/11, EU:C:2013:17, 26 kohta).
22 On todettava, että vaikka komissio mainitsee kannekirjelmässään, että asetuksen N:o 883/2004 7 artiklaa, jota se väittää Slovakian tasavallan rikkoneen, on tulkittava SEUT 48 artiklan valossa, kannekirjelmä ei sisällä perusteluja, jotka olisivat omiaan tukemaan SEUT 45 ja SEUT 48 artiklan väitettyä rikkomista koskevia perusteita.
23 Niinpä SEUT 45 ja SEUT 48 artiklan rikkomista koskevat perusteet on jätettävä tutkimatta ja sitä, onko komission kanne perusteltu, on arvioitava vain asetuksen N:o 883/2004 7 artiklan kannalta.
24 Komissio väittää, että jouluraha on asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu ”vanhuusetuus”, joten se on maksettava myös niille eläkkeensaajille, jotka eivät asu Slovakiassa. Säätäessään, että vain ne eläkkeensaajat, jotka asuvat tässä jäsenvaltiossa, voivat saada kyseisen rahan, Slovakian tasavalta rikkoo asetuksen N:o 883/2004 7 artiklaa.
25 Komission mielestä jouluraha täyttää unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä määritellyt kaksi edellytystä, joiden perusteella erityistä etuutta voidaan pitää asetuksen N:o 883/2004 soveltamisalaan kuuluvana sosiaaliturvaetuutena.
26 Niinpä komissio katsoo ensinnäkin, että joulurahan myöntäminen etuudensaajille perustuu tiettyyn laissa määriteltyyn asemaan eikä riipu tapauskohtaisesta tarveharkinnasta. Komission mielestä jouluraha nimittäin myönnetään kaikille henkilöille, jotka täyttävät kansallisessa säännöstössä säädetyt edellytykset eli yhtäältä sen, että henkilö on jonkin laissa määritellyn eläkkeen saaja, ja toisaalta sen, että hän saa kalenterivuoden joulukuussa maksettavina eläkkeinä tuloa, jonka määrä on enintään 60 prosenttia kuukausittaisesta keskipalkasta Slovakiassa. Nämä edellytykset ovat komission mukaan luonteeltaan yleisiä ja sitovia eikä niissä anneta Slovakian viranomaisille mahdollisuutta tapauskohtaiseen käsittelyyn eikä myöskään harkintavallan käyttöön.
27 Komissio toteaa toiseksi, että jouluraha liittyy asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin vakuutustapahtumaluokkiin. Sen mielestä on konkreettisesti niin, että mainitun asetuksen 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa vanhuusetuudet mainitaan kuuluviksi asetuksen N:o 883/2004 asialliseen soveltamisalaan. Tämä soveltamisala vastaa komission mielestä lain nro 592/2006 soveltamisalaa, jonka mukaan jouluraha myönnetään vanhuuseläkkeen, varhennetun vanhuuseläkkeen, työkyvyttömyyseläkkeen, leskeneläkkeen, lapseneläkkeen tai sosiaalieläkkeen saajille.
28 Komission mielestä myöskään se, ettei jouluraha sellaisenaan mahdollistaisi sen saajan perustarpeiden kattamista, ei ole esteenä sen luokittelemiselle ”vanhuusetuudeksi”, koska se myönnetään asetuksen N:o 883/2004 1 artiklan w alakohdassa tarkoitettuna ”eläkkeensaajien tulojen korotuksena”.
29 Komission mukaan joulurahan tarkoituksena on lisätä eläkkeensaajien tuloja, mikä tukee sen luokittelemista kuuluvaksi asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuihin vanhuusetuuksiin ja etuuksiin, joita säännellään muun muassa kyseisen asetuksen 7 artiklassa.
30 Komission mielestä tässä yhteydessä on merkityksetöntä, ettei joulurahaa rahoiteta samalla tavalla kuin itse eläkettä, sillä tällainen vaatimus on vastoin asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 2 kohtaa, heikentää huomattavasti kyseisen asetuksen tehokasta vaikutusta eikä sitä voida johtaa myöskään tuomiosta Noteboom (C‑101/04, EU:C:2005:51, 27 kohta), koska adverbin ”lisäksi” käyttö ilmoittamaan asianomaisten etuuksien asianmukaisen rahoitustavan merkitsee sitä, ettei kyseinen seikka ollut unionin tuomioistuimen argumentaatiolle välttämätön.
31 Komission mielestä se, että tuomioon Noteboom (C‑101/04, EU:C:2005:51) johtaneessa asiassa oli kyse maksuihin perustuneesta kaikille eläkkeensaajille maksetusta etuudesta, ei vähennä kyseisen tuomion merkityksellisyyttä nyt käsiteltävän asian kannalta. Sillä, että jouluraha maksetaan vain tietylle eläkkeensaajien piirille, olisi merkitystä vain, jos kuuluminen kyseiseen piiriin riippuisi tapauskohtaisesta harkinnasta, mistä ei ole kyse, koska jouluraha maksetaan kaikille laissa säädetyt edellytykset täyttäville henkilöille.
32 Komissio siis väittää, että koska jouluraha on vanhuusetuus, asetuksen N:o 883/2004 7 artikla koskee sitä. Tässä SEUT 48 artiklan valossa tulkittavassa artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan huolehtimaan siitä, ettei kyseisen asetuksen soveltamisalaan kuuluvia etuuksia ”pienennetä, muuteta, keskeytetä, peruuteta tai tuomita menetettäviksi sen vuoksi, että etuudensaaja asuu tai hänen perheenjäsenensä asuvat muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa etuuksien myöntämisestä vastuussa oleva laitos sijaitsee”. Komission mukaan mainitusta artiklasta ilmenee, että kyseisen säännön poikkeuksista on säädettävä mainitussa asetuksessa itsessään. Slovakian tasavalta ei siis voi evätä joulurahaa Slovakian alueen ulkopuolella asuvilta henkilöiltä, koska sille ei anneta tähän mahdollisuutta asetuksessa N:o 883/2004 eikä missään muussakaan unionin oikeuden määräyksessä tai säännöksessä.
33 Lopuksi komissio katsoo, ettei joulurahassa ole kyse asetuksen N:o 883/2004 70 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta ”erityisestä maksuihin perustumattomasta rahaetuudesta”, koska kyse on mainitun asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta ”etuudesta”.
34 Slovakian tasavalta on komission kanssa samaa mieltä siitä, ettei jouluraha ole asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 3 kohdassa ja 70 artiklassa tarkoitettu ”erityinen maksuihin perustumaton rahaetuus”.
35 Kyseinen jäsenvaltio katsoo kuitenkin toisin kuin komissio, ettei jouluraha kuulu asetuksen N:o 883/2004 soveltamisalaan, koska se täyttää tarvittavat edellytykset tullakseen luokitelluksi ”sosiaaliavustukseksi”, joka on nimenomaisesti suljettu pois asetuksen N:o 883/2004 soveltamisalasta.
36 Slovakian tasavallan mukaan nimittäin joulurahan tavoitteena ei ole pelkästään lisätä avustuksensaajien tuloja vaan nimenomaan lieventää pienituloisten avustuksensaajien vaikeaa sosiaalista tilannetta heidän tulojensa määrän mukaan toteutettavalla eriyttämisellä. Jouluraha on erityinen sosiaalietuus, jota ei makseta järjestelmällisesti ja joka rahoitetaan valtion talousarviosta otettavilla varoilla, joten siinä on kyse koko yhteiskunnan solidaarisuuden osoituksesta pienituloisten avustuksensaajien ryhmää kohtaan vähimmäistulon takaamiseksi heille ajanjaksona, jonka aikana he voivat henkilökohtaisesti kokea vähäisten tulojensa takia taloudellisen ja sosiaalisen tilanteensa raskaaksi.
37 Joulurahan myöntämisessä ja sen määrän laskemisessa otetaan huomioon eläkkeensaajan henkilökohtainen tilanne, koska jouluraha myönnetään vain niille avustuksensaajille, joiden saamien avustusten yhteismäärä on enintään 60 prosenttia kuukausittaisesta keskipalkasta Slovakiassa, ja sen määrä vähenee asteittain siltä osin kuin heidän saamiensa etuuksien yhteismäärä ylittää täysi-ikäiselle luonnolliselle henkilölle kyseisessä jäsenvaltiossa maksettavan toimeentulominimin.
38 Koska jouluraha on luonteeltaan erityinen ja määrältään vähäinen, kunkin eläkkeensaajan yksilöllisen tilanteen ottaminen huomioon yksityiskohtaisemmin, mukaan lukien hänen varallisuutensa ja muiden tulojensa tarkan määrän selvittäminen, merkitsisi suhteetonta hallinnollista rasitusta sosiaalivakuutukselle, josta jouluraha maksetaan.
39 Joulurahan myöntäminen ja määrä eivät riipu eläkkeensaajien työskentelyjaksoista, vakuutettuna olemisesta tai vakuutusmaksuista. Vaikka joulurahan maksuihin perustumattomat rahoitustavat eivät sellaisinaan ole ratkaisevia sen selvittämiseksi, onko kyseessä sosiaaliturvaetuus vai ei, ne vahvistavat tarkasteltuina yhdessä joulurahan tarkoituksen ja myöntämisedellytysten kanssa, että jouluraha on luonteeltaan sosiaaliavustus.
40 Slovakian tasavalta väittää lopuksi, ettei jouluraha täytä kumpaakaan edellytystä voidakseen tulla luokitelluksi asetuksen N:o 883/2004 soveltamisalaan kuuluvaksi ”sosiaaliturvaetuudeksi”, koska eläkkeensaajilla ei ole mitään lakiin perustuvaa oikeutta joulurahaan eikä tämä liity asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin vakuutustapahtumaluokkiin.
41 Tästä viimeksi mainitusta seikasta Slovakian tasavalta toteaa, että jouluraha ei ole asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu ”vanhuusetuus” eikä sellaisenaan myöskään asetuksen 1 artiklan w alakohdassa tarkoitettu ”eläke”. Joulurahan tarkoituksena nimittäin ei jo sen vähäisen määränkään ja erityisyydenkään perusteella ole taata varoja, jotka riittäisivät kattamaan sellaisten henkilöiden toimeentulotarpeet, jotka eläkeiän saavutettuaan ovat lopettaneet työskentelyn.
42 Jouluraha ei myöskään vastaa yhtäkään niistä muista asetuksen N:o 883/2004 1 artiklan w alakohdassa mainituista erityisistä etuuksista, jotka on luokiteltava ”eläkkeiksi”, eikä se vastaa muun muassa lisäavustustakaan, koska joulurahan rahoitus ei perustu maksuihin, siitä vastaa suoraan jäsenvaltio ja se on täysin riippumaton vakuutusmaksujen perimisestä muilta sosiaaliturvatoimiston maksamilta etuuksilta.
43 Joka tapauksessa on niin, ettei kyseessä olevan etuuden maastavietävyyden epääminen ole mielivaltaista vaan se johtuu Slovakiassa vallitsevaan erityiseen tilanteeseen liittyvistä olosuhteista. Nämä olosuhteet heijastuvat joulurahan myöntämisedellytyksiin ja sen määrän laskemiseen niiden parametrien välityksellä, jotka koskevat keskipalkkaa ja toimeentulominimiä Slovakiassa. Tällaisen etuuden maastavietävyys kumoaisi täysin yhteyden, joka etuudella on maan sisäiseen sosiaaliseen tilanteeseen.
44 Aluksi on muistutettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen yhteydessä komission on näytettävä toteen, että jäsenyysvelvoitteita ei ole noudatettu. Juuri komission on esitettävä unionin tuomioistuimelle ne seikat, jotka ovat välttämättömiä, jotta unionin tuomioistuin voi tutkia, onko jäsenyysvelvoitteita jätetty noudattamatta, eikä komissio voi tällöin nojautua minkäänlaisiin olettamiin (ks. mm. tuomio komissio v. Alankomaat, 96/81, EU:C:1982:192, 6 kohta; tuomio komissio v. Espanja, C-404/00, EU:C:2003:373, 26 kohta; tuomio komissio v. Italia, C-135/05, EU:C:2007:250, 26 kohta ja tuomio komissio v. Kreikka, C-305/06, EU:C:2008:486, 41 kohta).
45 Sen tutkimiseksi, onko nyt käsiteltävä kanne perusteltu, on selvitettävä, onko joulurahassa kyse asetuksessa N:o 883/2004 tarkoitetusta ”sosiaaliturvaetuudesta”, johon sovelletaan mainitun asetuksen 7 artiklan säännöstä asuinpaikkaa koskevien sääntöjen jättämisestä huomiotta.
46 On palautettava mieleen, että asetuksen N:o 883/2004 soveltamisalaan kuuluvien etuuksien ja sen soveltamisalan ulkopuolelle jäävien etuuksien välinen ero ei perustu siihen, katsotaanko etuus kansallisessa lainsäädännössä ”sosiaaliturvaetuudeksi” vai ei, vaan se tehdään pääasiallisesti kunkin etuuden tunnusomaisten osatekijöiden, erityisesti sen tarkoituksen ja myöntämisedellytysten, perusteella (tuomio Molenaar, C‑160/96, EU:C:1998:84, 19 kohta).
47 Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan etuutta voidaan pitää sosiaaliturvaetuutena, jos sen myöntäminen etuudensaajille perustuu tiettyyn laissa määriteltyyn asemaan tapauskohtaisesta tarveharkinnasta riippumatta ja jos etuus liittyy johonkin asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdassa nimenomaisesti mainittuun vakuutustapahtumaan (ks. mm. tuomio da Silva Martins, C‑388/09, EU:C:2011:439, 38 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
48 Joulurahan myöntämistä koskevista säännöksistä ilmenee ensinnäkin, että jouluraha myönnetään henkilöille, jotka saavat yhtä lain nro 592/2006 1 §:n 1 ja 2 momentissa mainituista eläkkeistä, joilla on kyseessä olevan kalenterivuoden joulukuussa oikeus kyseisen eläkkeen saamiseen, jotka asuvat Slovakiassa ja joiden lakisääteisten eläketulojen määrä on enintään 60 prosenttia kuukausittaisesta keskipalkasta Slovakiassa viiteajanjaksona.
49 Toiseksi lain nro 592/2006 1 §:n 5 momentissa vahvistetaan säännöt, joiden mukaisesti henkilöt, jotka saavat useaa kyseisen 1 §:n 1–3 momentissa mainittua eläkettä, voivat saada joulurahaa.
50 Lopuksi lain nro 592/2006 1 §:n 8 momentissa ja lain liitteessä vahvistetaan säännöt, joiden mukaisesti joulurahan määrä lasketaan.
51 Tästä seuraa siltä osin kuin kyse on ensimmäisestä edellytyksestä, joka koskee etuuden myöntämistä tapauskohtaisesta tarveharkinnasta riippumatta, että joulurahan myöntämiselle on lain nro 592/2006 1 §:ssä tyhjentävästi mainitut edellytykset eikä toimivaltaisilla viranomaisilla ole myöntämisessä harkintavaltaa.
52 On kyllä niin, että jouluraha myönnetään tai evätään ja sen määrä lasketaan ottamalla huomioon sen saajan eläketulojen määrä. Kyse on kuitenkin sellaisesta objektiivisesta ja laissa määritellystä kriteeristä, jonka perusteella oikeus joulurahaan syntyy, eikä toimivaltainen viranomainen voi ottaa huomioon muita henkilökohtaisia olosuhteita. Joulurahan myöntäminen ei siis riipu sosiaalihuollolle ominaisesta hakijaan kohdistuvasta tapauskohtaisesta tarveharkinnasta (ks. vastaavasti tuomio Hughes, C-78/91, EU:C:1992:331, 17 kohta; tuomio Acciardi, C-66/92, EU:C:1993:341, 15 kohta ja tuomio De Cuyper, C-406/04, EU:C:2006:491, 23 kohta).
53 Jälkimmäisestä edellytyksestä on muistutettava, että komission mukaan jouluraha on luokiteltava asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuksi ”vanhuusetuudeksi” ja se myönnetään kyseisen asetuksen 1 artiklan w alakohdassa tarkoitettuna ”eläkkeensaajien tulojen korotuksena”.
54 Kuten tämän tuomion 46 kohdassa mainitussa oikeuskäytännössä todetaan, sen selvittämiseksi, voidaanko jouluraha luokitella asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuksi ”vanhuusetuudeksi”, on siis arvioitava joulurahan tunnusomaisia osatekijöitä ja erityisesti sen tarkoitusta ja myöntämisedellytyksiä.
55 Tässä yhteydessä on huomattava, että asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuille vanhuusetuuksille on tyypillistä ennen kaikkea se, että niillä pyritään turvaamaan sellaisten henkilöiden toimeentulomahdollisuudet, jotka tietyn iän saavutettuaan lopettavat työskentelyn eivätkä enää ole velvollisia olemaan työvoimaviranomaisten käytettävissä (ks. tuomio Valentini, 171/82, EU:C:1983:189, 14 kohta).
56 Lisäksi unionin tuomioistuin on katsonut, että asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuksi lisäavustuksena maksettavaksi ”vanhuusetuudeksi” voidaan luokitella muun muassa avustus, joka maksetaan yksinomaan vanhuus- ja/tai leskeneläkkeen saajille, joka rahoitetaan samoista lähteistä kuin vanhuus- ja leskeneläkkeet ja joka täydentää vanhuuseläkettä, minkä avulla eläkkeensaajat voivat huolehtia toimeentulostaan ja millä taataan heille sellainen taloudellinen lisä, jonka avulla he mahdollisesti voivat lähteä lomalle (tuomio Noteboom, C‑101/04, EU:C:2005:51, 25–29 kohta).
57 Nyt käsiteltävässä asiassa on todettava, että joulurahaa ei makseta yksinomaan vanhuuseläkkeen, varhennetun vanhuuseläkkeen tai sotilas- ja poliisihenkilöstön ansioeläkkeen saajille vaan sen saajien piiri sisältää myös henkilöt, jotka saavat muuntyyppisiä eläkkeitä, muiden muassa työkyvyttömyyseläkettä, sosiaalieläkettä, leskeneläkettä tai lapseneläkettä.
58 Komissio ei kuitenkaan ilmoita, miksi sen mielestä – kun näin laajasti määritelty henkilöllinen soveltamisala otetaan huomioon – jouluraha on luokiteltava asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuksi ”vanhuusetuudeksi”.
59 Unionin tuomioistuimelle esitetystä asiakirja-aineistosta ilmenee, että joulurahan tarkoituksena on antaa taloudellinen lisä sellaisille kyseisten eri lakisääteisten eläkkeiden saajille, joiden tulot eivät ylitä laissa määriteltyä rajaa.
60 Siltä osin kuin jouluraha maksetaan ansioeläkkeiden tai ansioeläkkeisiin rinnastettavien eläkkeiden saajille, sen vaikutuksena on täydentää tietyn iän saavuttaneiden henkilöiden toimeentulomahdollisuuksia. Tästä huolimatta ei kuitenkaan voida katsoa, että joulurahan tarkoitus riippuu vain siitä, minkätyyppistä eläkettä sillä on tarkoitus täydentää.
61 Kuten Slovakian tasavalta toteaa, on nimittäin niin yhtäältä, että joulurahana maksettavan taloudellisen lisän tavoitteena on lieventää pienituloisten avustuksensaajien vaikeaa sosiaalista tilannetta ajanjaksona, jonka aikana he voivat henkilökohtaisesti kokea vähäisten tulojensa takia taloudellisen ja sosiaalisen tilanteensa raskaaksi. Toisaalta joulurahan varsinainen tarkoitus ilmenee myös lain nro 592/2006 1 §:n 5 momentin säännöistä, jotka koskevat joulurahan saamista silloin, kun sen saaja saa useampaa eläkettä. Mainitusta säännöksestä ilmenee pääasiallisesti, että useiden lakisääteisten eläkkeiden saajat saavat joulurahan vain kerran ja näin on silloin, kun eläkkeiden yhteismäärä ei ylitä vahvistettua rajaa.
62 Niinpä on katsottava, ettei komissio ole osoittanut, että jouluraha voidaan sen tunnusomaisten osatekijöiden perusteella luokitella asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuksi ”vanhuusetuudeksi”.
63 Komission kanne on siis hylättävä.
64 Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 138 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska Slovakian tasavalta on vaatinut komission velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska tämä on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
* Oikeudenkäyntikieli: slovakki.

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


text:
fl studio tapetti HD
Kotiin / HD / fl studio tapetti HD
lähettänyt: alas elokuuta 12, 2016 sisään HD Jätä kommentti 5,304 näkymät 0
Tässä on kaunein Valinta fl studio tapetti HD työasemien, PC, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. Tässäwallpapermad.com Taustakuva tietokanta voit ladata miljoonia korkealaatuisia taustakuvia . Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia ladata. Meillä on paljon taustakuvia yli kolmekymmentä Plus kategoriat Like Eläimet, Sarjakuva, Kukka, avaruus , Pelit ja Urheilu ,Jne. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön.
Yksinkertaisuuden, valitse Desktopin Koko (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) luettelosta päätöksiä oikeassa paneelissa, ja myös järjestelmä voi valita sinulle kaikkea järjestelmän hyväksyttävän Size Set. Ja muistaa Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia henkilökohtaiseen käyttöön. Jos Like This FL Studio taustakuva HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook ja muut sosiaalisen median.
Edellinen: muste tapetti HD
Seuraava: regeneroituina puu tapetti HD
2560×1440 tapetti
Gangster tapetti
yhteen suuntaan työpöydän taustakuvaksi
dc kengät tapetti HD
Ron Englanti tapetti
alkuräjähdyksen teoria tapetti HD
tapetti rakkaus


text:
Replay XD 1080 MINI HD Camera, Black 01-RPXD1080M-CS Arvostelut - alaTest.fi
kaikki arvosteluista alaTest>Valokuvaus>Videokamerat>Replay XD 1080 MINI HD Camera, Black 01-RPXD1080M-CS	Replay XD 1080 MINI HD Camera, Black 01-RPXD1080M-CS 69 arvostelu02-2017 PositiivistaKäyttömukavuus (19)Vastinetta rahalle (16)kannettavuus (14)Tyylikkyys (13)koko (8) Negatiivistaväri (3)luotettavuus (3) Yleistä Hintavertailu Tuotetiedot alaTest on kerännyt ja analysoinut 69 arvostelut tuotteelle Replay XD 1080 MINI HD Camera, Black 01-RPXD1080M-CS. Keskimääräinen antama arvosana tälle tuotteelle on 3.6/5, verrattuna keskimääräiseen arvosanaan 4.0/5 kategoriassa Videokamerat. Käyttömukavuus, Vastinetta rahalle, Tyylikkyys, kannettavuus, koko
Me analysoimme käyttäjien ja ammattilaisten antamia arvosteluita, tuotteen ikää ja muita seikkoja. Verraten muihin tuotteisiin kategoriassa Videokamerat, Replay XD 1080 MINI HD Camera, Black 01-RPXD1080M-CS on saanut alaScore™-arvosanan 86/100 = Erittäin hyvä.
Käyttömukavuus Näytä positiiviset (70%)Näytä negatiiviset (30%)(Näytä kaikki) Vastinetta rahalle Näytä positiiviset (94%)Näytä negatiiviset (6%)(Näytä kaikki) Tyylikkyys Näytä positiiviset (81%)Näytä negatiiviset (19%)(Näytä kaikki) kannettavuus Näytä positiiviset (100%)Ei saatavilla(Näytä kaikki) koko Näytä positiiviset (80%)Näytä negatiiviset (20%)(Näytä kaikki) rakenteen laatu Näytä positiiviset (75%)Näytä negatiiviset (25%)(Näytä kaikki) akunkesto Näytä positiiviset (75%)Näytä negatiiviset (25%)(Näytä kaikki) kuvanlaatu Näytä positiiviset (50%)Näytä negatiiviset (50%)(Näytä kaikki) luotettavuus Näytä positiiviset (25%)Näytä negatiiviset (75%)(Näytä kaikki) väri Näytä positiiviset (25%)Näytä negatiiviset (75%)(Näytä kaikki) zoomi Näytä positiiviset (100%)Ei saatavilla(Näytä kaikki) Näytä lisää ominaisuuksia
alaTest has collected and analyzed 69 user reviews of Replay XD 1080 MINI HD Camera, Black 01-RPXD1080M-CS from Amazon.com. The average user rating for this product is 3.6/5, compared to an average user rating of 3.9/5 for other Camcorders on Amazon.com. Opinions about the size and portability are on the whole positive. The design and price are also appreciated. The color and reliability get less positive opinions, and reviews are divided on the image quality. usability, price, design, portability, size reliability, color 72% of the reviews on Amazon.com give this product a positive rating. Tämä yhteenveto perustuu tuotteisiin: Replay XD 1080 MINI HD Camera, Black 01-RPXD1080M-CS • Replay XD 1080 MINI HD Camera, Black 01-RPXD1080M-CS 02-2017 Tweet
Replay XD 1080 MINI HD Camera, Black... Vertaa

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD