29.12.2011/1552 | Säännöstö | STUKlex
1 – 5 § 1 luku Lain tarkoitus, soveltamisala ja yleiset periaatteet
3 § Poikkeusolojen määritelmä
4 § Toimivaltuuksien käyttöperiaatteet
5 § Suhde kansainvälisiin velvoitteisiin
6 – 11 § 2 luku Toimivaltuuksien käyttöönotosta päättäminen
6 § Asetus toimivaltuuksien soveltamisen aloittamisesta
7 § Asetus toimivaltuuksien soveltamisen aloittamisesta kiireellisessä tapauksessa
8 § Toimivaltuuksien käytön jatkamisesta päättäminen
9 § Jatkamisasetuksen soveltaminen
10 § Jälkitarkastus
11 § Toimivaltuussäännösten soveltamisen päättyminen
12 – 13 § 3 luku Varautuminen
12 § Varautumisvelvollisuus
13 § Varautumisen johtaminen, valvonta ja yhteensovittaminen
4 – 17 luku II OSA TOIMIVALTUUDET POIKKEUSOLOISSA
14 – 27 § 4 luku Rahoitusmarkkinoiden ja vakuutusalan toiminnan turvaaminen
14 § Rahoitusmarkkinoita koskevat määritelmät
15 § Rahoitus- ja maksuvälineitä koskevat toimet
16 § Poikkeukset maastavientikiellosta, kotiuttamisvelvollisuudesta ja ulkomailla asuvan kanssa suoritettavien valuuttatoimien kiellosta
17 § Varojen vastaanoton, luotonannon ja sijoitustoiminnan rajoittaminen
18 § Indeksiehdon käyttö
19 § Arvopaperitoiminnan rajoittaminen
20 § Maksuliikkeen rajoittaminen
21 § Poikkeukset vakavaraisuusvaatimuksista
22 § Poikkeukset korvausrahastoille asetetuista vaatimuksista
23 § Konkurssia, selvitystilaa, kirjanpitoa ja tilinpäätöstä koskevat poikkeukset
24 § Poikkeukset eläkevastuuta ja vastuuvelkaa sekä niiden kattamista koskevista vaatimuksista
25 § Poikkeukset henki- ja vahinkovakuutussopimusten ehdoista
26 § Toiminnan järjestelyn ja kotipaikan siirron kielto
27 § Euroopan keskuspankin lausunto
28 – 45 § 5 luku Hyödyketuotannon ja -jakelun sekä energiahuollon varmistaminen
28 § Hyödyketuotantoa ja -jakelua koskevat määritelmät
29 § Valvonta- ja ilmoitusvelvollisuus
30 § Polttonesteen säännöstelyn kohdistaminen
31 § Maatilatalouden alkutuotannon ohjaaminen ja säännöstely
32 § Vähittäiskaupan säännöstely
33 § Muun kaupan säännöstely
34 § Teollisuustuotannon säännöstely
35 § Ulkomaankaupan säännöstely
36 § Sähkön käytön rajoittaminen
37 § Sähkön kulutuskiintiö
38 § Sähkön käytöstä perittävä ylitysmaksu
39 § Sähköntoimituksen keskeyttäminen
40 § Kaukolämmön käytön rajoittaminen
41 § Lämmityspolttoöljyn säännöstely
42 § Maakaasun käytön rajoittaminen
43 § Hintasäännöstely
44 § Vedenhankinnan turvaaminen
45 § Puun ja turpeen saannin turvaaminen
46 – 50 § 6 luku Rakentamisen ja rakennustuotteiden säännöstely
46 § Välttämätön rakentaminen
47 § Rakentamisen aloitus- ja jatkamislupa
48 § Rakennustuotteiden ostolupa
49 § Aloitus- ja jatkamisluvan sekä ostoluvan myöntäminen
50 § Elinkeinonharjoittajan ilmoittamisvelvollisuus
51 – 55 § 7 luku Asuntokannan käytön säännöstely
51 § Asuntokannan säännöstelyviranomainen
52 § Asunnon ilmoittaminen vuokrattavaksi
53 § Asumaan sijoittaminen
54 § Menettely asuntoa vuokrattaessa ja asumaan sijoitettaessa
55 § Vuokran korottamisen ja vuokrasopimuksen irtisanomisen rajoittaminen
56 – 59 § 8 luku Sosiaaliturvaan liittyvät muutokset
56 § Lakisääteisen vakuutuksen ja etuuksien muutokset
57 § Sosiaaliavustusten muutokset
58 § Etuuksien maksatus
59 § Maksun viivästymisen seuraamuksista vapautuminen
60 – 66 § 9 luku Sähköisten tieto- ja viestintäjärjestelmien toimivuuden sekä postipalveluiden saatavuuden turvaaminen
60 § Viestintäverkkoihin ja viestintäpalveluihin kohdistuvat toimenpiteet
61 § Radiotaajuuksiin kohdistuvat toimenpiteet
62 § Tietoturvaan liittyvät toimenpiteet
63 § Tietojärjestelmän käyttöoikeuden yleinen luovutusvelvollisuus
64 § Postitoimintaan kohdistuvat toimenpiteet
65 § Sähköistä viestintää ja postitoimintaa koskevat tekniset määräykset
66 § Tietojärjestelmäalan valmiusyksikkö ja sen tehtävät
67 – 85 § 10 luku Kuljetusten turvaaminen ja polttonesteen säännöstely
67 § Polttonesteen säännöstely liikenteessä
68 § Tieliikenteen polttonesteen säännöstely
69 § Tieliikenteen polttonesteen säännöstelyviranomaiset
70 § Polttonesteen käyttölupa
71 § Polttonesteen ostolupa
72 § Polttonesteen myyntipisteiden toiminnan rajoittaminen
73 § Tieliikenteen polttonesteen säännöstelyviranomaisten muut tehtävät
74 § Tiekuljetusviranomaiset
75 § Tiekuljetukset ja niiden ohjaaminen poikkeusoloissa
76 § Tieliikenteen rajoittaminen
77 § Liikenteenharjoittajan sekä moottoriajoneuvon omistajan ja haltijan velvollisuudet
78 § Moottoriajoneuvon käyttöoikeuden luovutusvelvollisuus
79 § Vesikuljetusten turvaaminen
80 § Merenkulun ja muun vesiliikenteen polttonesteen säännöstely
81 § Ilmakuljetusten turvaaminen
82 § Lentoliikenteen polttonesteen sekä varaosien ja tarvikkeiden säännöstely
83 § Rautatiekuljetusten järjestäminen poikkeusoloissa
84 § Kiireelliset evakuointikuljetukset
85 § Liikenne- ja viestintäministeriön toimivalta määrätä kuljetuksista
86 – 88 § 11 luku Sosiaali- ja terveydenhuollon turvaaminen
89 – 90 § 12 luku Valtiontalouden hoito poikkeusoloissa
89 § Lisätalousarvion välitön soveltaminen
90 § Valtion menojen maksatuksen siirtäminen
91 – 94 § 13 luku Julkis- ja yksityisoikeudelliset palvelussuhteet
91 § Työnvälityspakko
92 § Palkkasäännöstely
95 – 103 § 14 luku Työvelvollisuus
96 § Työvelvollisen ilmoittautumisvelvollisuus
97 § Työmääräys
98 § Työmääräyksen antamisen rajoitukset
99 § Työmääräystä annettaessa huomioon otettavat seikat
100 § Työvelvollisuussuhde
101 § Työvelvollisuussuhteen ehdot
102 § Työnantajan tietojenantovelvollisuus
103 § Työvelvollisuusrekisteri
104 – 109 § 15 luku Hallinnon järjestäminen poikkeusoloissa
104 § Valtion viraston ja laitoksen sekä henkilöstön siirtäminen
105 § Valtion tietohallinnon ohjaus
106 § Hallintoviranomaisten viestintä poikkeusoloissa
107 § Toimivallan ratkaiseminen
108 § Kunnan hallinto
110 – 115 § 16 luku Sotilaallinen puolustusvalmius
110 § Tavaroiden luovutusvelvollisuus
111 § Palvelujen suorittamisvelvollisuus
112 § Ajoneuvojen, alusten ja ilma-alusten luovutusvelvollisuus
113 § Alueiden ja tilojen luovutusvelvollisuus
114 § Luovutusvelvollisuuden toteuttaminen
115 § Liikkumis- ja oleskelurajoitukset
116 – 122 § 17 luku Väestönsuojelu ja evakuointi
116 § Väestönsuojeluvelvollisuus
117 § Pelastustoimessa tarvittavien tavaroiden luovutusvelvollisuus
118 § Liikkumis- ja oleskelurajoitukset väestön suojaamiseksi
119 § Väestönsuojeluun tarvittavien alueiden ja tilojen luovutusvelvollisuus
120 § Pelastustoimen ja väestönsuojelun erityisjärjestelyt
121 § Väestön siirtäminen
122 § Siirretyn väestön huollon järjestäminen
18 – 20 luku III OSA ERINÄISET SÄÄNNÖKSET
123 – 127 § 18 luku Täytäntöönpano
123 § Tärkeysmäärittelyjen yhteensovittaminen
124 § Viranomaisten tarkastus- ja tiedonsaantioikeus
125 § Virka-apu
126 § Tiedotusten julkaisuvelvollisuus
127 § Varastoja koskeva luovutusvelvollisuuden rajoitus
128 – 131 § 19 luku Korvaukset ja oikeusturva
128 § Korvaus omistusoikeuden tai käyttöoikeuden siirrosta
129 § Korvaus työtapaturmasta ja ammattitaudista
130 § Muutoksenhaku
131 § Oikaisuvaatimus tieliikenteen polttonesteen säännöstelyssä
132 – 133 § 20 luku Rangaistussäännökset
132 § Viittaus rikoslakiin
133 § Valmiuslakirikkomus
134 – 135 § 21 luku Voimaantulo- ja siirtymäsäännökset
134 § Voimaantulo
135 § Siirtymäsäännös
1 lukuLain tarkoitus, soveltamisala ja yleiset periaatteet
2 lukuToimivaltuuksien käyttöönotosta päättäminen
Ks. VNa valmiuslain 86, 88, 93, 94 ja 109 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käyttöönotosta 125/2020, VNa valmiuslain 95 §:n 2 momentissa säädetyn toimivaltuuden käyttöönotosta ja 96–103 §:n soveltamisesta 139/2020, VNa valmiuslain 87 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käyttöönotosta 176/2020, VNa valmiuslain 118 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käyttöönotosta 140/2020 ja VNa valmiuslain 118 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käyttöönotosta 145/2020.
Ks. VNa valmiuslain 87 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käyttöönotosta välittömästi 124/2020.
Ks. VNa valmiuslain 86, 88, 93 ja 94 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käytön jatkamisesta 308/2020, VNa valmiuslain 87 §:ssä säädetyn toimivaltuuden käytön jatkamisesta 309/2020, VNa valmiuslain 86, 88, 93, 94 ja 109 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käytön jatkamisesta 174/2020, VNa valmiuslain 87 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käytön jatkamisesta 175/2020 ja VNa valmiuslain 95 §:n 2 momentissa säädetyn toimivaltuuden käytön ja 96–103 §:n soveltamisen jatkamisesta 177/2020.
3 lukuVarautuminen
4 lukuRahoitusmarkkinoiden ja vakuutusalan toiminnan turvaaminen
Ks. L rahoitusvakausviranomaisesta 1195/2014 5 luku.
5 lukuHyödyketuotannon ja -jakelun sekä energiahuollon varmistaminen
Energiamarkkinavirasto on muutettu Energiavirastoksi L:lla 870/2013. L Energiavirastosta 870/2013 8 § 3 mom. voimaantulosäännöksen mukaan, mitä muualla säädetään Energiamarkkinavirastosta, koskee Energiavirastoa.
6 lukuRakentamisen ja rakennustuotteiden säännöstely
7 lukuAsuntokannan käytön säännöstely
8 lukuSosiaaliturvaan liittyvät muutokset
Ks. KansaneläkeL 568/2007 19 §.
Ks. L toimeentulotuesta 1412/1997 9 ja 9 a §.
9 lukuSähköisten tieto- ja viestintäjärjestelmien toimivuuden sekä postipalveluiden saatavuuden turvaaminen
10 lukuKuljetusten turvaaminen ja polttonesteen säännöstely
Ks. oikaisuvaatimuksesta tieliikenteen polttonesteen sääntelyssä 131 §.
11 lukuSosiaali- ja terveydenhuollon turvaaminen
Ks. L poikkeusolojen sosiaali- ja terveydenhuollon neuvottelukunnasta 1554/2011.
Ks. VNa valmiuslain 86, 88, 93, 94 ja 109 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käyttöönotosta 125/2020, VNa valmiuslain 86, 88, 93, 94 ja 109 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käytön jatkamisesta 174/2020 ja VNa valmiuslain 86, 88, 93 ja 94 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käytön jatkamisesta 308/2020.
Ks. VNa valmiuslain 87 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käyttöönotosta välittömästi 124/2020, VNa valmiuslain 87 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käytön jatkamisesta 175/2020, VNa valmiuslain 87 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käyttöönotosta 176/2020ja VNa valmiuslain 87 §:ssä säädetyn toimivaltuuden käytön jatkamisesta 309/2020.
Lasten päivähoidosta annettu L 36/1973 on kumottu VarhaiskasvatusL:lla 540/2018. Ks. VNa valmiuslain 86, 88, 93, 94 ja 109 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käyttöönotosta 125/2020, VNa varhaiskasvatuksen sekä opetuksen ja koulutuksen järjestämisvelvollisuutta koskevista väliaikaisista rajoituksista 126/2020, VNa kunnan oikeudesta poiketa terveydenhuollon kiireettömän hoidon määräaikojen noudattamisesta ja sosiaalihuollon palvelutarpeen arvioinneista 127/2020, VNa varhaiskasvatuksen sekä opetuksen ja koulutuksen järjestämisvelvollisuutta koskevistaväliaikaisista rajoituksista 191/2020, VNa kunnan oikeudesta olla väliaikaisesti noudattamatta terveydenhuollon kiireettömän hoidon ja sosiaalihuollon palvelutarpeen arvioinnin aloittamisen määräaikoja 197/2020 sekä VNa kunnan oikeudesta olla väliaikaisesti noudattamatta terveydenhuollon kiireettömän hoidon ja sosiaalihuollon palvelutarpeen arvioinnin aloittamisen määräaikoja 363/2020. Ks. myös VNa valmiuslain 86, 88, 93, 94 ja 109 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käytön jatkamisesta 174/2020 ja VNa valmiuslain 86, 88, 93 ja 94 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käytön jatkamisesta 308/2020.
12 lukuValtiontalouden hoito poikkeusoloissa
13 lukuJulkis- ja yksityisoikeudelliset palvelussuhteet
Ks. VNa valmiuslain 86, 88, 93, 94 ja 109 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käyttöönotosta 125/2020, VNa valmiuslain 86, 88, 93, 94 ja 109 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käytön jatkamisesta 174/2020, VNa valmiuslain 86, 88, 93 ja 94 §:ssäsäädettyjen toimivaltuuksien käytön jatkamisesta 308/2020, VNa väliaikaisista poikkeuksista sovellettaessa eräitä vuosilomalain, työaikalain ja työsopimuslain säännöksiä 128/2020, VNa väliaikaisista poikkeuksista sovellettaessa eräitä vuosilomalain, työaikalain ja työsopimuslain säännöksiä 190/2020 sekä VNa väliaikaisista poikkeuksista sovellettaessa eräitä vuosilomalain, työaikalain ja työsopimuslain säännöksiä 362/2020.
Ks. VNa valmiuslain 86, 88, 93, 94 ja 109 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käyttöönotosta 125/2020, VNa valmiuslain 86, 88, 93, 94 ja 109 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käytön jatkamisesta 174/2020,VNa valmiuslain 86, 88, 93 ja 94 §:ssäsäädettyjen toimivaltuuksien käytön jatkamisesta 308/2020, VNa väliaikaisista poikkeuksista sovellettaessa eräitä vuosilomalain, työaikalain ja työsopimuslain säännöksiä 128/2020, VNa väliaikaisista poikkeuksista sovellettaessa eräitä vuosilomalain, työaikalain ja työsopimuslain säännöksiä 190/2020 sekä VNa väliaikaisista poikkeuksista sovellettaessa eräitä vuosilomalain, työaikalain ja työsopimuslain säännöksiä 362/2020.
14 lukuTyövelvollisuus
Ks. VNa valmiuslain 95 §:n 2 momentissa säädetyn toimivaltuuden käyttöönotosta ja 96–103 §:n soveltamisesta 139/2020, VNa valmiuslain 95 §:n 2 momentissa säädetyntoimivaltuuden käytön ja 96–103 §:n soveltamisen jatkamisesta 177/2020 ja KotikuntaL 201/1994 2 luku.
Työ- ja elinkeinoministeriö perustaa 3 §:n 1, 2, 4 ja 5 kohdassa tarkoitetuissa poikkeusoloissa työvelvollisuuden täytäntöönpanoa ja työvoiman ohjausta varten työvelvollisuusrekisterin, jonka rekisterinpitäjä on työ- ja elinkeinoministeriö. Rekisterin tietoja käyttävät ja tietoja rekisteriin tallentavat myös elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset sekä työ- ja elinkeinotoimistot. Näiden viranomaisten on varmistettava tietojen virheettömyys ennen niiden tallentamista. (8.5.2020/330)
Työvelvollisuusrekisteri sisältää tietoja työvelvollisista ja työnantajista. Rekisteriin tallennetaan työvelvollisen tunnistetiedot. Rekisteriin voidaan lisäksi tallentaa tietoja työvelvollisen ammatista, koulutuksesta ja työllisyydestä sekä huoltovelvollisuudesta, työkyvystä ja käytettävyydestä. Rekisteriin tallennetaan lisäksi tietoja työnantajien nimistä ja tuotanto- tai palvelutoimialoista sekä toimipaikkojen sijainnista. Työkykyyn liittyvät terveydentilaa tai vammaisuutta koskevat tiedot saa tallentaa, jos tietojen käsittely on välttämätöntä niiden huomioon ottamiseksi 99 §:n 1 momentissa tarkoitetulla tavalla. (8.5.2020/330)
15 lukuHallinnon järjestäminen poikkeusoloissa
LukioL 629/1998 on kumottu LukioL:lla 714/2018. Ammatillisesta koulutuksesta annettu L 630/1998 ja L ammatillisesta aikuiskoulutuksesta 631/1998 on kumottu L:lla ammatillisesta koulutuksesta 531/2017. AmmattikorkeakouluL 351/2003 on kumottu AmmattikorkeakouluL:lla 932/2014. L ylioppilastutkinnon järjestämisestä 672/2005 on kumottu L:lla ylioppilastutkinnosta 502/2019. Ks. VNa valmiuslain 86, 88, 93, 94 ja 109§:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käyttöönotosta 125/2020, VNa valmiuslain 86, 88, 93, 94 ja 109 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käytön jatkamisesta 174/2020, VNa varhaiskasvatuksen sekä opetuksen ja koulutuksen järjestämisvelvollisuutta koskevistaväliaikaisista rajoituksista 126/2020 ja VNa varhaiskasvatuksen sekä opetuksen ja koulutuksen järjestämisvelvollisuutta koskevista väliaikaisista rajoituksista 191/2020.
16 lukuSotilaallinen puolustusvalmius
17 lukuVäestönsuojelu ja evakuointi
Ks. VNa valmiuslain 118 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käyttöönotosta 140/2020, VNa valmiuslain 118 §:ssä säädettyjen toimivaltuuksien käyttöönotosta 145/2020 ja VNa liikkumisen tilapäisistä rajoituksista väestön suojaamiseksi 146/2020.
18 lukuTäytäntöönpano
19 lukuKorvaukset ja oikeusturva
20 lukuRangaistussäännökset
21 lukuVoimaantulo- ja siirtymäsäännökset
Tällä lailla kumotaan valmiuslaki (1080/1991).


Aarteenetsinnässä | Sanoma
¶ Pöytiin tarjoilu
Suomessa ei tarjota pöytiin. Viereisessä pöydässä Helsingin Teerenpelissä juuri kysyttiin, jotta tarjoillaanko ja ilmeisesti näin myöhään arkipäivisin kyllä. “Onko teillä mansikkasiideriä”, “ja kaikki eri laskulla”, “anteeksi mitä? Kyllä meillä on erilaisia oluita”.
§274 · Syyskuu 13, 2011 · Sanoma · (No comments) · ¶ Don’t drink water from these bottles in Thailand
Title might sound a bit offensive and extreme. Read further and I’ll support the statement with facts — and hearsay as well. I discussed about my brother’s food poisoning with some local entrepeuners. They said that it happens in epidemics every season and usually no-one can be sure whats caused it. They also gave some [...]
§73 · Joulukuu 18, 2008 · About Me, In English, Sanoma, Thaimaa 2008-2009 · (No comments) · Tags: matkailu, message, Thaimaa 2008-2009 ¶ Pitkähäntäveneet
Pitkähäntäveneet ovat ainoa tapa päästä yhdelle etelä-Thaimaan hienoimmista kiipeilymestoista. Niemenkärjen paratiisirannat on erotettu emomaasta kohtuullisen korkealla ja läpipääsemättömällä kalliolla. Juuri sellaisella, jonka juuressa on näitä mielettömiä kiipeilyreittejä. Matka nimenkärkeen Ao Nangilta maksaa 80 bahtia (1.70 euroa) päiväsaikaan ja 100 bahtia auringon laskettua. Matka kestää kymmenisen minuuttia ja veneeseen lastataan yleensä 8-10 ihmistä. Matkatavarat kulkevat mainiosti [...]
§71 · Joulukuu 10, 2008 · About Me, Sanoma, Thaimaa 2008-2009 · 6 comments · Tags: matkailu, Thaimaa 2008-2009 ¶ Aamiaiselle ihmiset
On aika paljastaa suuri salaisuus. Tai itseasiassa paljastuksen teki eilinen Hesari jutussaan aamiaiskahviloissa on valinnan varaa. Itse olen tämän aamiais-koulukunnan vannoutunut kannattaja. Omana lisänä haluaisin kuitenkin mainostaa sen käyttämistä myös kaveripiirien ulkopuolella ja työpaikoilla. Ei ole tehokkaampaa tapaa päästä palaverissa samalle aaltopituudelle kuin aloittaa se mässäämällä kaikenmaailman herkkuja samasta pöydästä. Hyvällä kahvilla höystettynä tietenkin. Aamiaispaikkoihin [...]
§53 · Marraskuu 13, 2007 · Sanoma · (No comments) · ¶ Kelalle: Oon voimissain
Ensin pelästyin, olin suunniltain. Luulin etten opiskella voi, sillä Kela kirjeella lähestyi. Valvoin yön opintopisteet nää vain seuranain. Josta voimaa sain. Nyt tulen toimeen tuella vain(?). Vaan kirje on saapunut. Törmännyt mieheen katuvaan ja tuskin anteeksi antaa voin. Kun vastauksen tän lähetän niin häiritse enää ei. Jatkossa kirjeetsaa joku toinen, jonka kanssa tulostavoite ja siitä [...]
§52 · Lokakuu 31, 2007 · Opiskelu, Sanoma · (No comments) · ¶ Unica-ravintoloiden tarjonta opiskelijoille
Aukioloajat Unica-ravintolat sulkevat liian aikaisin. Assarin kello neljän rynnistys on tullut monelle liiankin tutuksi. Oheisessa kuvassa lounasajat graafisesti esitettynä. Perjantaisin osa lounaista suljetaan aikaisemmin, nämä osat tummemmalla vihreällä. Aamusta neljään kestävän päivän aikana monilla on aikaa vain nopeaan välipalaleipään luentosalin varjossa. Tämän jälkeen ainoa ateriatuettu ravintola on Assari, ja sinnekin pitää kiirehtiä, jos luento päättyy [...]
§48 · Lokakuu 29, 2007 · Opiskelu, Sanoma · (No comments) · Tags: Edustajistovaalit Recent entries
hungry shark world hack: This jumbo-sized shark is really hungry χτενισματα για γαμους: When I initially left a comment I appear
Web Hosting: Hi there to all, how is the whole thing,
Forssavisio
kalliokiipeilu
Thaimaa 2008-2009
Yrittäjän työ
Aarteenetsinnässä is prowdly powered by Wordpress. · © 2008 · All rights reserved.


LISÄPYKÄLÄ: Kaupunginhallituksen vastaus arviointikertomukseen vuodelta 2017 koskien johtopäätöstä 3) omistajaohjausta ja konsernivalvontaa kehitettävä | Rovaniemi
LISÄPYKÄLÄ: Kaupunginhallituksen vastaus arviointikertomukseen vuodelta 2017 koskien johtopäätöstä 3) omistajaohjausta ja konsernivalvontaa kehitettävä
Tarkastuslautakunta 30.05.2018 § 65
Tarkastuslautakunta laatii valtuustoa varten arviointikertomuksen, joka käsitellään tilinpäätöksen yhteydessä. Vuoden 2017 arviointikertomus liitteenä. Kun tarkastuslautakunta hyväksyy arviointikertomuksen ja lautakunnan päättämät tekniset korjaukset on tehty, tulee arviointikertomus julkiseksi.
Esittelijä: Jari Kotimäki, tarkastuspäällikkö
hyväksyy arviointikertomuksen vuodelta 2017 (Liite 1) ja saattaa sen Rovaniemen kaupunginvaltuuston käsiteltäväksi vuoden 2017 tilinpäätöksen yhteydessä,
oikeuttaa tarkastuspäällikön tekemään arviointikertomukseen teknisluonteisia korjauksia ja tarkistuksia,
esittää, että kaupunginvaltuusto pyytää kaupunginhallitukselta selvitykset niistä toimenpiteistä, joihin se aikoo ryhtyä arviointikertomuksessa esitettyjen johtopäätösten ja kehittämisehdotusten perusteella.
esittää, että selvitykset kaupunginhallitukselta pyydettäisiin siten, että ne voidaan käsitellä lokakuussa 2018 pidettävässä valtuuston kokouksessa.
hyväksyä arviointikertomuksen vuodelta 2017 (Liite 1) ja saattaa sen Rovaniemen kaupunginvaltuuston käsiteltäväksi vuoden 2017 tilinpäätöksen yhteydessä,
oikeuttaa tarkastuspäällikkö tekemään arviointikertomukseen teknisluonteisia korjauksia ja tarkistuksia,
esittää, että kaupunginvaltuusto pyytää kaupunginhallitukselta selvitykset sekä aikataulun niistä toimenpiteistä, joihin se aikoo ryhtyä arviointikertomuksessa esitettyjen johtopäätösten ja kehittämisehdotusten perusteella.
esittää, että selvitykset kaupunginhallitukselta pyydettäisiin siten, että ne voitaisiin käsitellä lokakuussa 2018 pidettävässä valtuuston kokouksessa.
Tämän pykälän käsittelyn aikana poistuivat
tilintarkastaja Tapio Raappana klo 15.40
jäsenet Petri Keihäskoski klo 15.40, Mari Jolanki klo 16:05, Sanna Luoma klo 16:25
Tarkastuslautakunta 30.5.2018 § 65 saattaa Arviointikertomuksen vuodelta 2017 (Liite 1) Rovaniemen kaupunginvaltuuston käsiteltäväksi vuoden 2017 tilinpäätöksen yhteydessä.
selvitykset kaupunginhallitukselta pyydettäisiin siten, että ne voidaan käsitellä lokakuussa 2018 pidettävässä kaupunginvaltuuston kokouksessa.
Kaupunginvaltuusto käsitteli arviointikertomusta vuodelta 2017 kokouksessaan 18.6.2018 § 64. Valtuusto merkitsi arviointikertomuksen tiedoksi pyysi kaupunginhallitukselta selvitykset niistä toimenpiteistä, joihin se aikoo ryhtyä arviointikertomuksessa esitettyjen johtopäätösten ja kehittämisehdotusten perusteella. Selvitykset kaupunginhallitukselta pyydettäisiin siten, että ne voidaan käsitellä lokakuussa 2018 pidettävässä valtuuston kokouksessa.
Kaupunginhallitus on käsitellyt työpajassaan 24.9.2018 ryhmätöinä arviointikertomuksen vastinetta. Kaupunginhallituksen vastine vuoden 2017 arviointikertomukseen on laadittu siten, että ensin käydään läpi vuoden 2017 arviointikertomuksen johtopäätökset ja kehittämisehdotukset ja vastattu niihin:
Työllisyyspalveluja edistettävä aktiivisemmin,
Leasing ei tarkoita vain hankintaa, kyse on taloudellisesta sitoutumisesta,
Omistajaohjaus ja konsernivalvonta varmistettava,
Talousarviota ja konserniraportointia tulee kehittää,
Viestintää kehitettävä konsernitoiminnaksi ja
Talouden vahvempaa roolia organisaatiossa ja päätöksenteossa
Kaupunginhallituksen vastineena voidaan todeta seuraavaa:
Kasvuohjelma valmistuu syksyn 2018 aikana. Ohjelma määrittää ne toimenpiteet, joita työllisyyden edistämiseksi toteutetaan lähivuosina Rovaniemen kaupungissa. Työllisyyden edistämisen toimenpiteiden laaja-alainen tarkastelu osana kasvuohjelmaa on nähty tärkeäksi ja aikaa valmistelutyöhön on pidennetty.
Työllisyyden edistämiseksi kaupungissa tarvitaan sekä strategisen tason työtä että asiakastasolla tapahtuvaa työnhakijoiden ohjausta työhön, koulutukseen tai työllistymistä edistäviin palveluihin. Työllisyysyksikön aseman ja roolin kirkastamista ja vahvistamista tarvitaan ja asiakastyöhön tulee osoittaa tarvittavat resurssit, mikäli halutaan vaikuttaa tehokkaammin kunnan osarahoittaman työmarkkinatuen menoihin.
Leasing rahoituksen käyttö on ohjeistettu kaupunginvaltuuston omistajapoliittisissa linjauksissa. Aikaisemmin on leasing rahoitusta käytetty hajautetusti, nyt leasing rahoitussopimus on keskitetty ja kaikkien on käytettävä vain sitä.
Omistajapoliittiset linjaukset 2016-2018 ja konserniohje on hyväksytty kaupunginvaltuustossa toukokuussa 2016. Syksyllä 2018 tullaan tekemään arviointia tehdyistä toimenpiteistä ja samalla valmistellaan omistajapoliittisia linjauksia 2019-2021 ja päivitetään konserniohjetta. Tarkastuslautakunta voi tutkia erilaisia menettelytapoja Suomen kuntakonserneissa ja tehdä esityksiä hyvistä käytännöistä valvonnan ja ohjauksen todentamistavoista.
Talousarviointia ja konserniraportointia on kehitetty paljon ja pyritään kehittämään edelleen. Tarkastuslautakunta voi tutkia miten konsernitason talousarviot on tehty suomen kuntakonserneissa ja tehdä konkreettisia esityksiä konsernitalousarviosta, jonka Rovaniemen kaupunki voisi toteuttaa.
Keskeisiä toimintaa ohjaavia instrumentteja olisivat muun muassa konsernitasoinen brändikonsepti, markkinointistrategia ja kriisiviestintä-suunnitelma. Näistä kriisiviestintäsuunnitelman tekeminen on aloitettu syksyllä 2018 ja brändityö on suunnitteluvaiheessa ja tarkoitus toteuttaa vuosien 2019-2020 aikana. Tavoitteena on selkeyttää viestinnän ja markkinoinnin vastuita, tehostaa toimintaa ja parantaa kaupungin näkyvyyttä. Uudessa viestintäohjelmassa (2019-2020) konserninäkökulma nostetaan aiempaa enemmän esille. Viestintä tulee myös nostaa konserniohjeessa konsernitasoiseksi toiminnaksi.
Kaupunginhallitus antaa talousarvion täytäntöönpano-ohjeessa ohjeet, miten toimielinten on esitettävä päätöksen taloudelliset vaikutukset.
Kaupunginhallitus päättää antaa kaupunginvaltuustolle kaupunginhallituksen vastineen vuoden 2017 arviointikertomukseen oheisen liitteen 1 mukaisesti.
Sanna Karhu esitti Juhani Juuruspolven, Terhi Heikkilän, Kalervo Björkbackan ja Esko-Juhani Tennilän kannattamana, että kaupunginhallituksen vastaukseen tehdään seuraavat muutokset:
Kohta 3. Omistajaohjaus ja konsernivalvonta varmistettava.
Poistetaan “Tarkastuslautakunta voi tutkia erilaisia menettelytapoja Suomen kuntakonserneissa ja tehdä esityksiä hyvistä käytännöistä valvonnan ja ohjauksen todentamistavoista.”
Muutetaan muotoon “Kaupunginhallitus tutkii tutkii erilaisia menettelytapoja Suomen kuntakonserneissa ja tekee esityksiä valtuustolle hyvistä käytännöistä valvonnan ja ohjauksen todentamistavoista viimeistään tammikuun 2019 valtuuston kokoukselle."
Kohta 4. Talousarviota ja konserniraportointia tulee kehittää
Muutetaan muotoon: "Asiaa on kehitetty ja pyritään edelleen kehittämään. Kaupunginhallitus on tehnyt periaatepäätöksen selvittää kaupunkikonsernin yhteistä taloushallintojärjestelmää (KH 25.6.2018, §279). Tällä toimenpiteellä kaupunginhallituksen tarkoituksena on helpottaa konsernitason raportointia ja osavuosikatsausten analysointia."
Kohta 6. Talous vahvempaan rooliin organisaatiossa ja päätöksenteossa
Muutetaan muotoon: "Kaupunginhallitus on tunnistanut keskitetyn konsernitalouden ja hallinnon yhdeksi tulevien vuosien kehityskohteeksi. Kaupunginhallituksen kokouksessa 25.6.2018 (§279) kaupunginhallitus on talousarvion laadintaohjeiden yhteydessä linjannut, että jatkovalmisteluissa on selvitettävä “Toimialojen ja konsernin yhteinen konsernitalous- ja hallinto, ensisijaisena toimintona konsernin yhteisen taloushallintajärjestelmän käyttöönotto”.
Kaupunginhallitus antaa talousarvion täytäntöönpano-ohjeessa ohjeet, miten toimielinten ja tytäryhteisöjen on esitettävä päätöksen taloudelliset vaikutukset.
Talouden asiantuntijuutta on vahvistettu täyttämällä controllerin tehtävä keväällä 2018.
Rovaniemen kaupungin taloustilanne huomioiden päätösten talousvaikutukset ja sekä talouden suunnittelu on nostettava vahvaan rooliin."
Kaupunginhallitus päätti yksimielisesti Karhun esityksen mukaisesti. Muilta osin kaupunginhallitus hyväksyi kaupunginjohtajan päätösesityksen.
Kaupunginhallitus 8.10.2018 § 374 antaa kaupunginvaltuustolle kaupunginhallituksen vastineen vuoden 2017 arviointikertomukseen oheisen liitteen 1 mukaisesti.
Maarit Simoska poistui tämän asian käsittelyn aikana klo 17.47.
Tarkastuslautakunta antoi valtuustolle 18.6.2018 vuotta 2017 koskevan arviointikertomuksen. Kertomukseen sisältyi kuusi johtopäätöstä ja kehittämisehdotusta, joista kohta 3. koski omistajaohjausta ja konsernivalvonnan varmistamista.
Kaupunginvaltuusto pyysi kaupunginhallitukselta selvitykset toimenpiteistä, joihin se aikoo ryhtyä arviointikertomuksessa esitettyjen johtopäätösten ja kehittämisehdotusten perusteella. Valtuusto pyysi kaupunginhallitukselta myös aikataulun toimenpiteille. Kaupunginhallituksen vastaus esiteltiin valtuustolle 22.10.2018 (§ 95) pidetyssä kokouksessa.
Kaupunginhallitus päätti vastaustaan arviointikertomukseen käsitellessään 8.10.2018 § 374, että kaupunginhallitus tutkii erilaisia menettelytapoja Suomen kuntakonserneissa ja tekee esityksiä valtuustolle hyvistä käytännöistä valvonnan ja ohjauksen todentamistavoista viimeistään tammikuun 2019 valtuuston kokoukselle. Koska tammikuussa 2019 ei ole pidetty kaupunginvaltuuston kokousta lainkaan, asia on käsittelyssä tämän vuoksi 18.2.2019 valtuuston kokouksessa.
Rovaniemen kaupunki on osallistunut Kuntaliiton vetämään USO4-projektiin (Uuden sukupolven organisaatiot ja johtaminen) kausille 2017-2018. Tähän liittyi neljä (4) konsulttipäivää, jotka Rovaniemen kaupunki käytti nimenomaan johtamisjärjestelmän kehittämiseen. Konsernijohtamisen USO-päivä pidettiin 15.11.2018 ja siihen osallistuivat konsernijohtoryhmä, tytäryhteisöjen hallitusten puheenjohtajat ja toimitusjohtajat sekä kaupunginhallitus. Päivässä käsiteltiin konsernijohtamisen toimivuutta sekä tytäryhteisöjen odotuksia. Päivään sisältyi myös vertaistietoa muista USO:ssa mukana olleista kaupungeista. Tammikuun 22. päivä pidettiin yhteenvetopäivä, jonka tuotoksia tullaan hyödyntämään talouden ja toiminnan uudistamisohjelman jatkotyöstämisessä. Rovaniemen kaupunki on päättänyt osallistua myös USO5- kaudelle vuosille 2019-2020.
Lisäksi Kuntaliitto kutsui kuntien konsernijohtajat tapaamiseen 13.11.2018, jossa käsiteltiin mm. kaupunkikonsernin rakenteen uudistamista (Case Oulu), tytäryhteisöjen tavoitteiden asettamista ja vuorovaikutusta (Case Vantaa) ja hallinnollisten tukipalvelujen uudelleenjärjestelyjä (Case Lahti). Samalla nähtiin tarvetta jatkaa kuntien yhteistyötä konsernijohtamiseen liittyen. Kuntaliitto on pyytänyt tammikuun 2019 loppuun kuntia ilmoittamaan halukkuuttaan osallistua konsernijohtamisen vertaistoiminnan ja verkostoprojektiin vuosille 2019-2020. Rovaniemen kaupunki on päättänyt osaltaan lähteä mukaan. Konsernijaostossa käytiin em. kuntien 13.11.2018 tapaamisessa esitettyä materiaalia.
Omistajaohjausta ja konsernivalvontaa kehitettävä
Omistajaohjaus ja konsernivalvonta on varmistettava. Kaupunginhallitus vastaa valtuustolle omistajaohjauksen toteuttamisesta ja konsernivalvonnan organisoinnista. Ohjaus on omistajavallan käyttämistä. Valvonta on konserniin kuuluvien yhtiöiden toiminnan ja tuloksellisuuden seurantaa, raportointia ja analysointia.
Valvonnalla varmistetaan, että valtuuston hyväksymää konserniohjetta noudatetaan konserniyhteisöissä ja että riskienhallinta on järjestetty asianmukaisesti. Kaupunginhallituksen tulee varmentaa omistajaohjauksen ja konsernivalvonnan riittävyys. Omistajaohjauksen ja konsernivalvonnan menettelyt tulee järjestää siten, että ne voidaan jälkikäteen todentaa silloinkin, kun itse ohjauksen ja valvonnan asiat ovat salassa pidettäviä.
Tarkastuslautakunnan huomio:
Omistajaohjausta ja konsernivalvontaa (kohta 3) kaupunginhallitus aikoo varmistaa konsernille yhteisellä ohjeistuksella: Hyvän hallintotavan (Corporate Governance) menettelyohjeita valmisteellaan. Ohjeistus olisi tärkeä, mutta kaupunginhallitus ei esitä, milloin ohjeistus aiotaan saada valmiiksi.
Rovaniemen kaupunkikonsernin johtoon kuuluvat hallintosäännön 23 §:n mukaan kaupunginhallitus, kaupunginhallituksen alainen konsernijaosto, kaupunginjohtaja ja kehitysjohtaja. Hallintosäännön 24 § määrittää kaupunginhallituksen tehtävät ja konsernijohdon toimivallan jaon. Konsernijohdon vastuulla on konsernin omistajaohjauksen toteuttaminen ja konsernivalvonnan järjestäminen. Konsernijohto ei osallistu tytäryhteisöjen toiminnalliseen päätöksentekoon eikä päivittäisjohtamiseen muutoinkaan kuin yhtiökokouksessa ja konserniohjeessa mahdollisesti erikseen määritellyissä konsernijohdon ennakkokäsityksen selvittämisen piiriin edellyttävissä asioissa. Kuntalain mukaiset menettelytavat eivät ulotu osakeyhtiöön eivätkä muiden yhteisöjen sisälle.
Kaupunginvaltuusto on hyväksynyt 16.5.2016 omistajapoliittiset linjaukset 2020 ja konserniohjeen. Hyvä hallinto- ja johtamistapa eli corporate governance (CG) on yhtiön hallinnointi- ja ohjausjärjestelmä, joka määrittelee yritysjohdon, eli hallituksen ja palkattujen johtajien roolin, velvollisuudet ja heidän suhteensa osakkeenomistajiin. Tarkoituksena on yhtenäistää konserniohjauksen kannalta konserniin kuuluvien tytäryhteisöjen johtamis- ja hallintokäytäntöjä ja siten varmistaa, että tytäryhteisöissä toteutuvat terveet liiketoimintaperiaatteet, riittävä avoimuus, tulostietojen oikeellisuus, asianmukainen sisäinen valvonta, riskienhallinta sekä että kunnan omistuksia hoidetaan tarkoituksenmukaisesti, luotettavasti ja tehokkaasti kuntakonsernin kokonaisetu turvaten.
Se, mikä Rovaniemen kaupunkikonsernin hyvä hallinto- ja johtamistapa-asiakirjassa on kerrottu osakeyhtiöstä, sovelletaan myös säätiöön ja kuntayhtymiin. Ohjeen pääasiallisina kohteena ovat tytäryhteisöjen hallitukset ja toimitusjohtaja. Tehokas johtamis- ja hallintojärjestelmä edellyttää lisäksi hallituksen, johdon, tilintarkastajien ja tarvittaessa sisäisen tarkastuksen välistä vuorovaikutusta.
Kaupungin tytäryhteisöihin kohdistama ohjaus ja valvonta perustuvat sen määräysvaltaan yhteisöissä. Rovaniemen kaupunkikonserni muodostuu kaupungista emoyhteisönä ja sen tytäryhteisöistä, joissa kaupunki käyttää määräysvaltaa. Yhtiöissä ja yhteisöissä kaupungilla on määräysvalta, kun omistusosuus ylittää 50 %. Kuntayhtymissä tätä määräysvaltaa on perussopimuksella voitu kaventaa. Kaupunki on osakkaana myös lukuisissa osakkuusyhteisöissä, joissa kaupungin omistusosuus on 20-50 %, ja näissä yhteisöissä kaupunki käyttää päätösvaltaa vain omistusosuuteensa rajatulla päätösvallalla.
Hyvä hallinto- ja johtamistapa –asiakirjaa on työstetty yhdessä tytäryhteisöjen toimitusjohtajien kanssa ja työssä on hyödynnetty Kuntaliiton pohjaa hyvää hallinto- ja johtamistapaa koskevasta suosituksesta kuntakonsernissa (corporate governance). Työryhmän tavoitteena on ollut tehdä selkeä ja koko konsernia koskeva asiakirja. Työ aloitettiin keväällä 2017 ja työ on ollut keskeytyksissä ajalla 3.11.2017-3.9.2018 kehitysjohtajan virkavapaan ajan.
Hyvä hallinto- ja johtamistapa –asiakirjan liitteenä on asiakirjamallit, kuten malli yhtiökokouskutsusta ja pöytäkirjasta. Liitteiden tarkoituksen on määrittää minimilaatutasoa ja liittyy kaupunginhallituksen päättämään 19.12.2016 (538 §) laatu- ja toimintajärjestelmätyön kehittämisen kokonaisuuteen. Tarkoituksena on painattaa asiakirja, kuten hallintosääntö. Asiakirjan käsittely on toteutettu toimielimissä seuraavasti: konsernijohtoryhmä 30.11.2018, kaupungin johtoryhmä 12.12.2018 ja konsernijaosto 18.12.2018. Valmis CG –asiakirjaluonnos on kommenttikierroksella ajalla 11.2.-22.2.2019 tytäryhteisöissä sekä kaupungin valmistelussa mukana olleilla virkamiehillä (mm. laki- ja hankintayksikkö, sisäinen tarkastaja, jne.). Kaupunginhallitus käsittelee CG –asiakirjaa kokouksessaan 11.3.2019. Hyvä hallinto- ja johtamistapa –asiakirja tulee kaupunginhallituksen hyväksynnän jälkeen hyväksyä yhtiöiden hallituksessa, jolloin se tulee yhtiötä sitovaksi yhtiöjärjestyksen ja konserniohjeen jälkeen. Asiakirja on kaupunginvaltuuston 16.5.2016 hyväksymää konserniohjetta tarkentava.
Omistajaohjauksen ja konsernivalvonnan jälkikäteinen todentaminen on todettu vaikeak-si. Koska dokumentaatio on puutteellista, ei edes salassa pidettävän tiedon kannalta kuntalaissa (124§) erityisasemaan määrätty tarkastuslautakunta voi todentaa tapahtunutta. Vastine on puutteellinen. Asiaan tullaan kuitenkin palaamaan viimeistään tammikuun 2019 valtuustossa, jonne kaupunginhallitus on sitoutunut tuomaan esityksiä hyvistä käytännöistä.
Konsernivalvonta
Konsernijohto vastaa konsernivalvonnasta, joka sisältää tytäryhtiöiden toiminnan tuloksellisuuden ja taloudellisen aseman seurantaa, analysointia ja raportointia. Konsernivalvonta sisältää myös konserniohjeen noudattamisen, sisäisen valvonnan ja riskienhallinnan toimivuuden seurantaa. Konsernijohto käyttää valvonnassaan apuna kaupungin toimialajohtoa ja sisäistä tarkastusta.
Kaupunginvaltuusto hyväksyy talousarviossa yhtiöille taloudelliset ja toiminalliset tavoitteet, joita seurataan ja arvioidaan vähintään valtuuston asettamien tavoitteiden mukaisilla tunnusluvuilla. Tätä tehtävää varten konserniohjeessa tai sen liitteessä taikka erillisessä ohjeessa on vahvistettu tunnusluvut ja mittarit.
Kaupungin tarkastuslautakunnan tehtävänä on kuntakonsernin hallinnon ja talouden tarkastuksen järjestämisestä huolehtiminen. Tämä tarkoittaa kuntakonsernin tilintarkastus- palvelujen kilpailuttamiseen liittyvän tarjouksen pyytämistä, tarjousvertailun tekemistä ja tilintarkastajaehdokkaiden nimeämistä. Tilintarkastajan valinnasta päättää kuitenkin ao. yhteisön toimielin esimerkiksi osakeyhtiössä yhtiökokous. Tarkastuslautakunta arvioi omistajapoliittisten linjausten toteutumista tytäryhtiöissä.
Yhtiöt raportoivat konsernijohdon ohjeistaman raportointimallin mukaisesti esimerkiksi neljännesvuosittain asetettujen tavoitteiden toteutumisen, toiminnan tuloksellisuudesta ja taloudellisen aseman kehityksestä sekä toiminnan kestävyyteen ja omaisuuden arvon kehittymiseen olennaisesti vaikuttavista tekijöistä.
Konsernijohto ei osallistu tytäryhtiöiden toiminnalliseen päätöksentekoon eikä päivittäisjohtamiseen muutoin, kuin yhtiökokouksissa ja konserniohjeessa mahdollisesti erikseen määritellyssä konsernijohdon ennakkokäsityksen selvittämisen piiriin edellyttävissä asioissa.
Hyvä hallintotapa- ja johtaminen asiakirjassa esitetään uutena konserniohjauksen menettelynä, että kaupunginhallituksen alle perustetaan nimitysvaliokunta, jonka tehtävänä olisi tehdä kaupunginhallitukselle esitys Rovaniemen kaupungin edustajista tytäryhteisöjen hallituksiin sekä mahdollisesti muihin osakkuusyhteisöihin.
Nimitysvaliokunnan perustaminen ei ole tarpeen kaupungin kokonaan omistamissa yhtiöissä, vaan sen tarpeellisuus tulee erikseen harkittavaksi, mikäli yhtiössä on useampia osakkeenomistajia. Yhtiökokous päättää nimitysvaliokunnan perustamisesta. Nimitysvaliokunnan tehtävät on määriteltävä valiokunnan työjärjestyksessä. Nimitysvaliokunnan tehtäviin voi kuulua valmistella yhtiökokoukselle tehtävää ehdotusta hallituksen jäseniksi ja edotusta hallituksen jäsenten palkkioista ja niiden perusteista.
Nimitysvaliokuntaan valitaan suurimpien osakkeenomisatajien edustajat ja yhtiön hallituksen puheenjohtaja asiantuntijajäsenenä. Kaupunkia omistajana nimitysvaliokunnassa edustaa konsernijohto erikseen päättämässään kokoonpanossa. Käytännössä kaupunginhallitus tekee valinnat. Siinä tapauksessa, että omistajien edustajat harkitsevat yhtiön hallituksen puheenjohtajan asemaa, ei hallituksen puheenjohtaja voi olla valmistelussa mukana.
Nimitysvaliokunnan koollekutsujana toimii hallituksen puheenjohtaja ja valiokunta valitsee keskuudestaan puheenjohtajan. Nimitysvaliokunnan tulee antaa ehdotuksensa yhtiön hallitukselle hyvissä ajoin ennen, esim. yksi kuukausi ennen varsinaista yhtiökokousta.
Konsernijohdon ennakkokäsityksen hankkiminen
Konsernijohdon ennakkokäsityksen hankkiminen on konsernijohdon keino ohjata ja valvoa konserniin kuuluvan tytäryhteisön toimintaa ja taloutta. Lopullinen päätösvalta ja oikeudellinen vastuu ennakkokäsitystä edeltävästä asiasta on aina tytäryhteisön päätöksentekoelimellä, vaikka kaupungin ennakkokäsitys asiaan on hankittu ennen yhtiön päätöstä. Ennakkokäsityksen hankkiminen ei ole määrämuotoinen hallinnollinen toimi, mutta kaikki ennakkokäsitykset tulee kirjata ja dokumentoida kaupungin sähköiseen kokousjärjestelmään (CaseM). Näin ennakkokäsitykset voidaan jatkossa tarvittaessa selkeästi ja helposti todentaa ja löytää, vaikka ne olisikin salassa pidettäviksi merkittynä järjestelmään.
Mikäli ennakkokäsitysmenettelyn piiriin kuuluvasta asiasta päättäminen kuuluu yhtiökokoukselle, konsernijohdon erikseen määrittelemä taho huolehtii siitä, että pöytäkirjaotteeseen, jolla henkilö valtuutetaan edustamaan kuntaa yhtiökokouksessa, sisällytetään tarvittaessa kaupungin kannanotto ennakkokäsitysmenettelyn alaiseen asiaan.
Kaupunginhallitus antaa kaupunginvaltuustolle selostusosan mukaisen vastauksen Tarkastuslautakunnan arviointikertomukseen vuodelta 2017 koskien johtopäätöstä 3): omistajaohjausta ja konsernivalvontaa kehitettävä
Liisa Ansala esitti Kalervo Björkbackan ja Matti Henttusen kannattamana, että vastineeseen kohtaan Konsernivalvonta viimeiseksi kappaleeksi lisätään seuraava teksti:
"Kaupunginhallitus on tutkinut erilaisia keinoja lisätä dokumentaatiota hallituksen alaisen konsernijaoston kautta. Toiminnan ja talouden uudistusohjelman osana kuitenkin konsernijaoston roolia pohditaan uudelleen. Konserniin liittyvän valvonnan dokumentaatiota ja systemaattista kirjaamista pöytäkirjaan, sekä siihen liittyviä toimintamalleja käsitellään tästä syystä vielä myöhemmin uudestaan kun kaupunginhallitus toimeenpanee uudistusohjelman johtamisjärjestelmään liittyviä kirjauksia. Tästä syystä kaupunginhallitus ei tässä vaiheessa esitä yhtä tarkkaa käyttöönotettavaa mallia konsernivalvonnan dokumentaation lisäämiseksi."
Kaupunginhallitus päätti yksimielisesti Ansalan esityksen mukaisesti. Muilta osin kaupunginhallitus päätti yksimielisesti kaupunginjohtajan esityksen mukaisesti.
Esitys kaupunginvaltuusto


text:
26 päivänä maaliskuuta 2020 ( *1 )
Ennakkoratkaisupyyntö – SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta – Oikeusvaltio – Tehokas oikeussuoja unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla – Tuomareiden riippumattomuuden periaate – Kansallisiin tuomareihin sovellettava kurinpitojärjestelmä – Unionin tuomioistuimen toimivalta – SEUT 267 artikla – Tutkittavaksi ottaminen – Tulkinta, joka on tarpeen, jotta ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin voi antaa ratkaisunsa – Käsite
Yhdistetyissä asioissa C‑558/18 ja C‑563/18,
joissa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvista ennakkoratkaisupyynnöistä, jotka Sąd Okręgowy w Łodzi (Łódźin alueellinen tuomioistuin, Puola) (C‑558/18) ja Sąd Okręgowy w Warszawie (Varsovan alueellinen tuomioistuin, Puola) (C‑563/18) ovat esittäneet 31.8.2018 ja 4.9.2018 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet unionin tuomioistuimeen 3.9.2018 ja 5.9.2018, saadakseen ennakkoratkaisun asioissa
Prokurator Generalnyn, edustajanaan Prokuratura Krajowa (aiemmin Prokuratura Regionalna w Łodzi), ja
Rzecznik Praw Obywatelskichin
osallistuessa asian käsittelyyn (C‑558/18),
Prokurator Generalny, edustajanaan Prokuratura Krajowa (aiemmin Prokuratura Okręgowa w Płocku),
toimien kokoonpanossa: presidentti K. Lenaerts, varapresidentti R. Silva de Lapuerta, jaostojen puheenjohtajat A. Prechal (esittelevä tuomari), M. Vilaras, E. Regan, P. G. Xuereb ja L. S. Rossi sekä tuomarit M. Ilešič, J. Malenovský, L. Bay Larsen, T. von Danwitz, C. Toader, K. Jürimäe, C. Lycourgos ja N. Piçarra,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 18.6.2019 pidetyssä istunnossa esitetyn,
Skarb Państwa – Wojewoda Łódzki, asiamiehinään J. Zasada ja L. Jurek,
Prokurator Generalny, edustajanaan Prokuratura Krajowa, asiamiehinään A. Reczka, S. Bańko, B. Górecka ja J. Szubert,
Rzecznik Praw Obywatelskich, asiamiehinään M. Taborowski ja M. Wróblewski,
Puolan hallitus, asiamiehinään B. Majczyna ja P. Zwolak, avustajanaan W. Gontarski, adwokat,
Latvian hallitus, asiamiehinään I. Kucina ja V. Soņeca,
Alankomaiden hallitus, asiamiehinään M. K. Bulterman ja C. S. Schillemans,
Euroopan komissio, asiamiehinään K. Herrmann ja H. Krämer,
EFTAn valvontaviranomainen, asiamiehinään I. O. Vilhjálmsdóttir ja C. Howdle,
kuultuaan julkisasiamiehen 24.9.2019 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
Ennakkoratkaisupyynnöt koskevat SEU 19 artiklan 1 kohdan tulkintaa.
Nämä pyynnöt on esitetty yhtäältä asiassa, jossa asianosaisina ovat Miasto Łowicz (Łowiczin kaupunki, Puola) ja Skarb Państwa – Wojewoda Łódzki (valtiokonttori – Łódźin voivodikunta, Puola) (jäljempänä valtiokonttori) ja jossa on kyse julkisten määrärahojen maksamista koskevasta vaatimuksesta (asia C‑558/18), ja toisaalta VX:ää, WW:tä ja XV:tä vastaan vireille pannussa rikosoikeudenkäynnissä, jossa kyseisiä henkilöitä syytetään osallistumisesta sieppauksiin rahallisen hyödyn saamiseksi (asia C‑563/18).
Kuten ennakkoratkaisupyynnöstä asiassa C‑558/18 ilmenee, Łowiczin kaupunki vaati Sąd Okręgowy w Łodzissa (Łódźin alueellinen tuomioistuin, Puola) valtiokonttoria maksamaan alueyhteisöiden tuloista 13.11.2003 annetun lain (ustawa o dochodach jednostek samorządu terytorialnego; Dz. U. 2018, järjestysnumero 317) nojalla 2357148 Puolan zlotyn (PLN) (n. 547612 euroa) suuruisen summan määrärahoina niiden kulujen kattamiseksi, joita kyseiselle kaupungille on aiheutunut siitä, että se on vuosina 2005–2015 hoitanut tiettyjä valtionhallinnon sille antamia tehtäviä.
Koska valtiokonttori vastusti pääasiassa kyseessä olevan menettelyn ensimmäisessä vaiheessa annettua maksamismääräystä kyseisestä määrästä, maksamismääräys ei ollut täytäntöönpanokelpoinen ja asiaa käsitellään nyt tavanomaisessa menettelyssä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan on erittäin todennäköistä, että kun otetaan huomioon mainitussa menettelyssä kerätyt todisteet, ratkaisu, joka sen on annettava, on valtiokonttorin kannalta epäedullinen.
Asian C‑563/18 osalta Sąd Okręgowy w Warszawien (Varsovan alueellinen tuomioistuin, Puola) ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että VX:ää, WW:tä ja XV:tä syytetään mainitussa tuomioistuimessa osallistumisesta rahallisen hyödyn saamiseksi kahteen sieppaukseen, joihin liittyy vapaudenriisto ja jotka on toteutettu vuosina 2002 ja 2003. VX, WW ja XV, jotka ovat myöntäneet teot, joista heitä syytetään, ja tehneet lainvalvontaviranomaisten kanssa yhteistyötä, ovat pyytäneet ”yhteistyötä tekevän todistajan” (mały świadek koronny) asemaa, minkä vuoksi ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on harkittava, voidaanko heihin soveltaa erityistä lievennettyä rangaistusta rikoslain säännösten nojalla.
Ennakkoratkaisupyynnöissä tuodaan esiin pelko siitä, että kutakin pääasiaa käsittelevää yhden tuomarin kokoonpanossa toimivaa tuomaria vastaan voidaan ryhtyä kurinpitotoimiin, jos hän ratkaisee asian tämän tuomion 4 ja 5 kohdassa esitetyllä tavalla.
Tätä pelkoa herättää lähinnä se, että Puolassa äskettäin toteutettujen eri lainsäädäntöuudistusten seurauksena kurinpitomenettelyjen objektiivisuutta ja puolueettomuutta ei enää taata tuomareiden osalta, millä heikennetään ennakkoratkaisua pyytäneiden tuomioistuinten riippumattomuutta.
Mainitut tuomioistuimet katsovat tältä osin ensinnäkin, että se Izba Dyscyplinarna Sądu Nawyższegon (ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaosto, Puola), joka on perustettu hiljattain kyseiseen tuomioistuimeen ylimmästä tuomioistuimesta 8.12.2017 annetulla lailla (ustawa o Sądzie Najwyższym; Dz. U. 2018, järjestysnumerot 5, 650, 771, 847, 848, 1045, 1443), kokoonpano, jonka on tämän saman lain mukaan ratkaistava tuomareita koskevat kurinpitoasiat sekä ensimmäisenä oikeusasteena että muutoksenhakuasteena, on ongelmallinen.
Tasavallan presidentti on näet nimittänyt tuomarit, jotka kuuluvat kyseiseen kurinpitojaostoon, Krajowa Rada Sądownictwan (kansallinen tuomarineuvosto, Puola) ehdotuksesta. Kansallisesta tuomarineuvostosta 12.5.2011 annettuun lakiin (ustawa o Krajowej Radzie Sądownictwa; Dz. U. 2011, järjestysnumero 714) äskettäin kansallisesta tuomarineuvostosta annetun lain ja eräiden muiden lakien muuttamisesta 8.12.2017 annetulla lailla (ustawa o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz niektórych innych ustaw; Dz. U. 2018, järjestysnumero 3) tehtyjen muutosten johdosta kansallinen tuomarineuvosto, jonka 15 tuomarijäsentä nimeää vastedes Sejm (parlamentin alahuone), eivätkä tuomarit enää, kuten aiemmin, nimeä heitä keskuudestaan, ei ole enää poliittisesta vallasta riippumaton elin.
Näin hiljattain muodostetusta tuomarineuvostosta itsestään on toiseksi tullut lähes kurinpitoelin, koska sillä on toimivalta ratkaista kanteet tuomioistuinten presidenttien päätöksistä, jotka koskevat tuomareiden siirtämistä muihin ratkaisukokoonpanoihin. Nykyinen oikeusministeri on lisäksi nimittänyt hyvin monia tuomioistuinten presidenttejä, ja eräät heistä on valittu kansallisen tuomarineuvoston jäseniksi.
Yleisten tuomioistuinten organisaatiosta 27.7.2001 annettuun lakiin (ustawa – Prawo o ustroju sądów powszechnych; Dz. U. 2018, järjestysnumerot 23, 3, 5, 106, 138, 771, 848, 1000, 1045, 1443) lisätyillä uusilla säännöksillä, jotka liittyvät yleisten tuomioistuinten tuomareihin sovellettavaan kurinpitomenettelyyn, oikeusministerille, joka hoitaa samanaikaisesti yleisen syyttäjän tehtävää, on kolmanneksi annettu käytännössä rajaton toimivalta tällä alalla.
Oikeusministeri on näet toimivaltainen ensinnäkin nimeämään kurinpitomenettelystä vastaavan virkamiehen, joka käsittelee yleisissä tuomioistuimissa tehtäviään hoitavia tuomareita koskevat asiat, toiseksi panemaan vireille tutkintamenettelyt ja siinä tapauksessa, että kurinpitomenettelystä vastaava virkamies kieltäytyy aloittamasta kurinpitomenettelyä, velvoittamaan viimeksi mainitun aloittamaan tällaisen menettelyn, kolmanneksi nimittämään kurinpitomenettelystä vastaavan virkamiehen ad hoc tietyn asian käsittelyä varten ja neljänneksi nimeämään tuomarit, joiden on hoidettava kurinpitotuomarin tehtäviä muutoksenhakutuomioistuimessa.
Oikeusministerille tällä tavoin annettuun huomattavaan vaikutusvaltaan ei liity myöskään asianmukaisia takeita. Ensinnäkin sellaisen rikkomisen lakisääteinen määritelmä, jonka johdosta tuomareille voidaan määrätä kurinpitoseuraamuksia, on epätäsmällinen. Toiseksi kurinpitomenettelyt voidaan toteuttaa tutkinnan kohteena olevan tuomarin tai hänen edustajansa perustellusta poissaolosta huolimatta. Kolmanneksi sääntöjenvastaisesti saatuja todisteita voidaan vastedes käyttää tällaisissa menettelyissä. Neljänneksi kurinpitomenettelyn kestosta ei ole annettu mitään taetta. Viidenneksi oikeusministeri voi vaatia kurinpitomenettelyn aloittamista uudelleen siihen saakka, kunnes viisi vuotta on kulunut menettelyn päättämisestä tai ratkaisun antamisesta, jos asiassa tulee esiin uusia seikkoja.
Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet katsovat, että näin suunnitellut kurinpitomenettelyt antavat lainsäädäntö- ja toimeenpanovallalle keinon syrjäyttää tuomarit, joiden ratkaisut eivät ole niille mieleisiä, ja vaikuttaa niihin tuomioistuinratkaisuihin, jotka kyseisten tuomarien on annettava, sen ehkäisevän vaikutuksen vuoksi, joka tällaisella menettelyllä on näin heihin.
Mainittujen tuomioistuinten mukaan kaikesta edellä esitetystä seuraa, että kun asiaa tarkastellaan sen tuomioistuinratkaisun kannalta, joka niiden kummankin on annettava siinä oikeusriidassa, joka on saatettu niiden käsiteltäväksi pääasiassa, on tarpeen ratkaista alustavasti, loukataanko edellä mainituilla tuomareiden kurinpitojärjestelmää koskevilla kansallisilla säännöillä tuomareiden riippumattomuutta, kun asianomaisilta yksityisiltä evätään tästä syystä heidän SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa taattu oikeutensa tehokkaaseen oikeussuojaan. Viimeksi mainitussa määräyksessä, luettuna yhdessä SEU 2 artiklan ja SEU 4 artiklan 3 kohdan kanssa, näet edellytetään jäsenvaltioilta, että ne varmistavat, että elimet, jotka ennakkoratkaisua pyytäneiden tuomioistuinten tavoin voivat ratkaista unionin oikeuden soveltamista tai tulkintaa koskevia kysymyksiä, täyttävät tehokasta oikeussuojaa koskevaan oikeuteen erottamattomasti sisältyvät vaatimukset, joista mainittujen elinten riippumattomuudella on olennainen merkitys.
Tässä tilanteessa Sąd Okręgowy w Łodzi ja Sąd Okręgowy w Warszawie päättivät kumpikin lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen.
Sąd Okręgowy w Łodzin esittämä kysymys kuuluu seuraavasti:
”Onko SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa tulkittava siten, että siinä jäsenvaltioille asetettu velvollisuus säätää tarvittavista muutoksenhakukeinoista tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla on esteenä säännöksille, jotka lisäävät huomattavasti vaaraa siitä, että takeita tuomareihin Puolassa kohdistuvan kurinpitomenettelyn riippumattomuudesta loukataan seuraavista syistä:
kurinpitomenettelyjen kulkuun kohdistuva poliittinen vaikuttaminen
mahdollisuus käyttää tuomareihin kohdistuvissa kurinpitomenettelyissä todisteita, jotka on hankittu rikoksella?”
Sąd Okręgowy w Warszawie on puolestaan esittänyt unionin tuomioistuimelle seuraavan kysymyksen:
”Onko SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa tulkittava siten, että siinä jäsenvaltioille asetettu velvollisuus säätää tarvittavista muutoksenhakukeinoista tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla on esteenä säännöksille, jotka poistavat takeet tuomareihin Puolassa kohdistuvan kurinpitomenettelyn riippumattomuudesta kurinpitomenettelyjen kulkuun kohdistuvan poliittisen vaikuttamisen ja sen vaaran vuoksi, että kurinpitojärjestelmää käytetään tuomioistuinratkaisujen sisällön poliittiseen valvontaan?”
Asiat C‑558/18 ja C‑563/18 yhdistettiin unionin tuomioistuimen presidentin 1.10.2018 tekemällä päätöksellä kirjallista ja suullista käsittelyä sekä tuomion antamista varten.
Unionin tuomioistuimessa käydyn menettelyn kirjallisessa vaiheessa Sąd Okręgowy w Łodzi ilmoitti unionin tuomioistuimelle 7.12. ja 11.12.2018 päivätyillä kirjeillä ja Sąd Okręgowy w Warszawie 30.10. ja 12.12.2018 päivätyillä kirjeillä, että kumpikin niistä tuomareista, jotka ovat esittäneet ennakkoratkaisukysymyksiä mainituissa asioissa, ovat saaneet yleisten tuomioistuinten tuomareita koskevista kurinpitoasioista vastaavan virkamiehen avustajalta kutsun saapua kuultavaksi todistajana kuulemiseen, joka koskee niitä syitä, joiden johdosta he ovat esittäneet nämä kysymykset, ja sitä, onko lainkäytöllistä riippumattomuutta mahdollisesti loukattu sen vuoksi, ettei kumpikaan asianomaisista tuomareista ole tehnyt ennakkoratkaisupyyntöpäätöstään itsenäisesti.
Mainituissa kirjeissä molemmat ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet korostavat myös yhtäältä, että mainittujen kuulemisten aikana asianomaisille tuomareille esitettiin kysymyksiä, jotka kuuluvat päätösneuvottelujen luottamuksellisuuden piiriin. Toisaalta nämä samat tuomarit ovat kumpikin saaneet kurinpitoasioista vastaavan virkamiehen avustajalta kehotuksen jättää kirjallinen ilmoitus, joka koskee mahdollista ”lainkäytöllisen toimivallan ylittämistä” siitä syystä, että he ovat esittäneet nyt käsiteltävät ennakkoratkaisupyynnöt SEUT 267 artiklassa vahvistettujen edellytysten vastaisesti.
Rzecznik Praw Obywatelskich (oikeusasiamies, Puola) on unionin tuomioistuimen kirjaamoon 24.12.2019, 13.2.2020 ja 2.3.2020 toimittamillaan asiakirjoilla vaatinut asian käsittelyn suullisen vaiheen aloittamista uudelleen.
Oikeusasiamies väittää 24.12.2019 esittämänsä pyynnön tueksi, että julkisasiamies on katsonut ratkaisuehdotuksessaan, että nyt käsiteltävät ennakkoratkaisupyynnöt on jätettävä tutkimatta lähinnä sillä perusteella, että unionin tuomioistuimella ei ole käytettävissään riittävästi tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, jotta se voisi ratkaista nämä pyynnöt ja todeta, onko jäsenvaltioiden velvollisuutta taata tuomareiden riippumattomuus jätetty noudattamatta. Unionin tuomioistuimen olisi näin ollen määrättävä asian käsittelyn suullinen vaihe aloitettavaksi uudelleen yhtäältä sen mahdollistamiseksi, että osapuolet voivat ottaa kantaa tällaiseen mainittujen pyyntöjen tutkimatta jättämistä koskevaan mahdolliseen syyhyn, jota osapuolet eivät ole tuoneet esiin ja josta ne eivät ole lausuneet, kuten julkisasiamies on todennut, ja toisaalta niiden asioihin liittyvien olosuhteiden selventämäksi paremmin, jotka edellyttävät selventämistä.
Oikeusasiamies vetoaa tässä samassa pyynnössä myös uusiin tosiseikkoihin, jotka ovat ilmenneet menettelyn suullisen vaiheen päättämisen jälkeen ja jotka ovat omiaan osoittamaan, etteivät unionin tuomioistuimelle esitetyt kysymykset ole hypoteettisia, ja näin ollen vaikuttamaan merkittävästi ratkaisuun, joka unionin tuomioistuimen on annettava nyt esillä olevissa yhdistetyissä asioissa. Nämä uudet tosiseikat muodostuvat yhtäältä tietyistä konkreettisista tapauksista, joissa kurinpitomenettelyitä on äskettäin aloitettu tuomareita vastaan heidän tekemiensä ratkaisujen sisällön ja erityisesti sellaisten ratkaisujen sisällön vuoksi, joilla mainittujen tuomareiden tarkoituksena on ollut noudattaa unionin tuomioistuimen 19.11.2019 antamasta tuomiosta A. K. ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston riippumattomuus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982) ilmeneviä ohjeita.
Toisaalta parlamentin alahuone on 20.12.2019 antanut lain yleisten tuomioistuinten organisaatiosta annetun lain, ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain ja useiden muiden lakien muuttamisesta (ustawa o zmianie ustawy – Prawo o ustroju sądów powszechnych, ustawy o Sądzie Najwyższym oraz niektórych innych ustaw); kyseisen lain tarkoituksena on tiukentaa huomattavasti tuomareihin sovellettavaa kurinpitojärjestelmää, ja siinä säädetään muun muassa siinä tarkoituksessa, että kyseinen unionin tuomioistuimen tuomio menettää vaikutuksensa, että tuomioistuin ei voi kyseenalaistaa tuomarin nimittämisen pätevyyttä tai perustuslaillisen elimen legitimiteettiä, koska muussa tapauksessa kyseisen tuomioistuimen jäsenenä toiminutta tuomaria tai toimineita tuomareita vastaan ryhdytään kurinpitotoimiin. Tässä samassa tarkoituksessa mainitun lain mukaan on niin, että toimivalta tutkia sellaiset väitteet, jotka koskevat sitä, ettei tuomari tai tuomioistuin ole riippumaton, kuuluu vastedes yksinomaan Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych Sądu Nawyższegolle (ylimmän tuomioistuimen ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevä jaosto, Puola), joka on perustettu äskettäin ja johon liittyy muun muassa sen jäsenten nimittämismenettelyn osalta samankaltaisia puutteita kuin ne, jotka unionin tuomioistuin on tuonut esiin ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston osalta 19.11.2019 antamassaan tuomiossa A. K. ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston riippumattomuus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982).
Oikeusasiamies toteaa 13.2.2020 päivätyssä täydentävässä pyynnössään yhtäältä, että Puolan tasavallan presidentti on tällä välin allekirjoittanut 4.2.2020 kyseisen 20.12.2019 annetun lain, joka on julkaistu (Dz. U. 2020, järjestysnumero 190), ja että kyseisen lain voimaantulopäiväksi on vahvistettu 14.2.2020. Toisaalta hän vetoaa kurinpitomenettelyjen ja hallinnollisten toimenpiteiden jatkamiseen ja niiden määrän moninkertaistumiseen ja tuomareille vastedes määrättäviin kurinpitoseuraamuksiin erityisesti tämän tuomion 24 kohdassa jo mainituista syistä. Oikeusasiamies vetoaa 2.3.2020 päivätyssä täydentävässä pyynnössään siihen, että Prokuratura Krajowa (valtakunnallinen syyttäjä, Puola) on 20.12.2019 annetun lain nojalla saattanut äskettäin kurinpitojaoston käsiteltäväksi pyynnön siitä, että tuomarin, joka on esittänyt ennakkoratkaisupyynnön asiassa C‑563/18, koskemattomuus poistetaan ja että se saa luvan saattaa kyseisen tuomarin rikosoikeudelliseen vastuuseen siitä, että hän on sallinut tiedotusvälineiden nauhoittaa sellaisen päätöksen julistamisen parlamentin alahuoneen istuntopaikan siirtämisen riitauttamista koskevassa asiassa, jolla kyseinen tuomari määräsi syyttäjäviranomaisen aloittamaan uudelleen kyseistä siirtämistä koskevan tutkinnan. Oikeusasiamiehen mukaan unionin tuomioistuimen on otettava huomioon näiden uusien seikkojen ilmentämä kehitys, kun se arvioi sille nyt käsiteltävissä asioissa esitettyjen kysymysten tutkittavaksi ottamista ja asiasisältöä, mikä oikeuttaa sen, että unionin tuomioistuin aloittaa uudelleen asian käsittelyn suullisen vaiheen.
Tältä osin on huomautettava yhtäältä, että Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännössä ja unionin tuomioistuimen työjärjestyksessä ei määrätä kyseisen perussäännön 23 artiklassa tarkoitettujen osapuolten mahdollisuudesta esittää huomautuksia vastaukseksi julkisasiamiehen ratkaisuehdotukseen (tuomio 19.11.2019, A. K. ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston riippumattomuus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982, 61 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
SEUT 252 artiklan toisen kohdan mukaan toisaalta julkisasiamiehen tehtävänä on täysin puolueettomana ja riippumattomana esittää julkisessa istunnossa perustellut ratkaisuehdotukset asioissa, jotka Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön mukaan vaativat hänen myötävaikutustaan. Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus tai perustelut, joiden päätteeksi hän päätyy siihen, eivät sido unionin tuomioistuinta. Tämän vuoksi se, että osapuoli ei yhdy julkisasiamiehen ratkaisuehdotuksessa todettuun – riippumatta ratkaisuehdotuksessa tutkituista kysymyksistä –, ei sellaisenaan voi olla peruste asian käsittelyn suullisen vaiheen aloittamiseksi uudelleen (tuomio 19.11.2019, A. K. ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston riippumattomuus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982, 62 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Unionin tuomioistuin voi kuitenkin työjärjestyksensä 83 artiklan perusteella julkisasiamiestä kuultuaan milloin tahansa määrätä asian käsittelyn suullisen vaiheen aloitettavaksi uudelleen erityisesti, jos unionin tuomioistuin katsoo, ettei sillä ole riittävästi tietoa asiasta, tai jos asianosainen on suullisen vaiheen päättyneeksi julistamisen jälkeen vedonnut uuteen seikkaan, joka voi olennaisesti vaikuttaa unionin tuomioistuimen ratkaisuun, taikka jos asia olisi ratkaistava sellaisella perusteella, josta osapuolilla ei ole ollut tilaisuutta lausua.
Unionin tuomioistuin katsoo kuitenkin nyt käsiteltävässä tapauksessa julkisasiamiestä kuultuaan, että sillä on asian käsittelyn kirjallisen vaiheen ja unionin tuomioistuimessa järjestetyn istunnon päätteeksi kaikki ratkaisun antamiseen tarvittavat tiedot ja että oikeusasiamiehen esiin tuomat uudet tosiseikat eivät voi olennaisesti vaikuttaa siihen ratkaisuun, joka unionin tuomioistuimen on annettava. Se huomauttaa lisäksi, ettei nyt käsiteltäviä yhdistettyjä asioita ole ratkaistava sellaisella perusteella, josta osapuolilla ei ole ollut tilaisuutta lausua. Asian käsittelyn suullista vaihetta ei siis ole määrättävä aloitettavaksi uudelleen.
Valtiokonttori, Prokurator generalny (yleinen syyttäjä, Puola) ja Puolan hallitus vetoavat siihen, ettei unionin tuomioistuimella ole toimivaltaa tutkia nyt käsiteltäviä ennakkoratkaisupyyntöjä, ja väittävät lähinnä, että sekä pääasiat, jotka ovat luonteeltaan puhtaasti jäsenvaltion sisäisiä ja joissa ei ole kyse unionin oikeuteen kuuluvista aloista, että kansalliset säännökset, jotka koskevat kansallisten tuomioistuinten organisaatiota ja tuomareihin sovellettavia kurinpitotoimenpiteitä ja jotka kuuluvat jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan, jäävät unionin oikeuden soveltamisalan ulkopuolelle.
Tältä osin on huomautettava, että SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, jonka tulkintaa unionin tuomioistuimelle käsiteltävissä tapauksissa esitetyt ennakkoratkaisukysymykset koskevat, mukaan jäsenvaltiot säätävät tarvittavista muutoksenhakukeinoista tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden takaamiseksi yksityisille unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla. Jäsenvaltioiden on siis luotava oikeussuojakeinojen ja menettelyjen järjestelmä, jolla taataan tehokas tuomioistuinvalvonta kyseisillä aloilla (tuomio 27.2.2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C‑64/16, EU:C:2018:117, 34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 5.11.2019, komissio v. Puola (Yleisten tuomioistuinten riippumattomuus) (C‑192/18, EU:C:2019:924, 99 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee lisäksi SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan soveltamisalan osalta, että mainittu määräys koskee ”unionin oikeuteen kuuluvia aloja” riippumatta siitä, onko kyse tilanteesta, jossa jäsenvaltiot soveltavat unionin oikeutta Euroopan unionin perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla (tuomio 27.2.2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C‑64/16, EU:C:2018:117, 29 kohta ja tuomio 19.11.2019, A. K. ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston riippumattomuus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982, 82 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on siten tarkoitus soveltaa kaikkiin kansallisiin elimiin, jotka saattavat lausua tuomioistuimena kysymyksistä, jotka koskevat unionin oikeuden soveltamista tai tulkintaa ja jotka luetaan siten unionin oikeuteen kuuluviin aloihin (ks. vastaavasti tuomio 27.2.2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C‑64/16, EU:C:2018:117, 40 kohta ja tuomio 19.11.2019, A. K. ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston riippumattomuus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982, 83 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Tämä pätee ennakkoratkaisua pyytäneisiin tuomioistuimiin, jotka voivat näet puolalaisina yleisinä tuomioistuimina joutua lausumaan unionin oikeuden soveltamiseen tai tulkintaan liittyvistä kysymyksistä ja jotka kuuluvat unionin oikeudessa tarkoitettuina ”tuomioistuimina” SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetulla tavalla Puolan oikeussuojakeinojen järjestelmään ”unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla”, joten kyseisten tuomioistuimien on täytettävä tehokkaan oikeussuojan vaatimukset (tuomio 5.11.2019, komissio v. Puola (Yleisten tuomioistuinten riippumattomuus), C‑192/18, EU:C:2019:924, 104 kohta).
Lisäksi on huomautettava, että vaikka oikeuslaitoksen järjestäminen jäsenvaltioissa kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, jäsenvaltioiden on kuitenkin kyseistä toimivaltaa käyttäessään noudatettava niille unionin oikeuden ja erityisesti SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan nojalla kuuluvia velvoitteita (tuomio 5.11.2019, komissio v. Puola (Yleisten tuomioistuinten riippumattomuus), C‑192/18, EU:C:2019:924, 102 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Edellä esitetystä ilmenee, että unionin tuomioistuimella on toimivalta tulkita SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa.
Valtiokonttori, virallinen syyttäjä ja Puolan hallitus väittävät myös, että ennakkoratkaisupyynnöt on jätettävä tutkimatta seuraavista syistä. Yhtäältä ennakkoratkaisupyyntöpäätökset eivät täytä työjärjestyksen 94 artiklasta johtuvia vaatimuksia, koska niissä muun muassa ei ole täsmennetty, millainen yhteys on sen unionin oikeuden määräyksen, jonka tulkintaa on pyydetty, ja pääasioiden oikeudenkäynneissä sovellettavien kansallisen oikeuden säännösten välillä.
Toisaalta esitetyillä kysymyksillä ei ole niiden mukaan mitään yhteyttä pääasioiden menettelyihin ja kohteeseen, ja ne ovat luonteeltaan yleisiä ja hypoteettisia, koska ennakkoratkaisua pyytäneiden tuomioistuinten ei tarvitse soveltaa pääasioissa tuomareiden kurinpitojärjestelmää koskevia kansallisia säännöksiä eikä SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa. Tämä hypoteettinen luonne perustuu myös siihen, että kurinpitomenettelyjen aloittaminen niiden ratkaisujen jälkeen, jotka ennakkoratkaisua pyytäneiden tuomioistuinten on tehtävä pääasioissa, vaikuttaa tässä vaiheessa pelkästään mahdolliselta, joten kysymykset eivät siten liity pääasioihin vaan mahdollisiin tuleviin oikeusriitoihin, joissa vastakkain ovat kansalliset kurinpitoviranomaiset ja asianomaiset tuomarit. Vastaus mainittuihin kysymyksiin ei voi vaikuttaa ennakkoratkaisua pyytäneiden tuomareiden velvollisuuteen ratkaista pääasiat sovellettavien kansallisten aineellisten säännösten ja menettelysäännösten perusteella eikä muuttaa kyseisen velvollisuuden ulottuvuutta. Se ei siten ole tarpeen mainittujen asioiden ratkaisemiseksi.
Myös Euroopan komissio on sitä mieltä, että nyt esillä olevat ennakkoratkaisupyynnöt on jätettävä tutkimatta, koska unionin oikeussäännöllä, jota unionin tuomioistuimelle osoitetut kysymykset koskevat, ei ole mitään yhteyttä niiden pääasioiden oikeudenkäyntien kohteeseen, joissa on kyse yhtäältä sellaisten kulujen maksamisesta, joita puolalaiselle kaupungille on aiheutunut tiettyjen valtionhallinnon sille antamien tehtävien hoitamisesta, ja toisaalta rikosoikeudellisista menettelyistä, jotka on pantu vireille eräitä henkilöitä vastaan sen vuoksi, että he ovat osallistuneet sieppauksiin, ja joiden yhteydessä muun muassa suunnitellaan poikkeuksellista rangaistuksen lieventämistä. Vastauksella, jonka unionin tuomioistuin voisi antaa ennakkoratkaisukysymyksiin, ei myöskään voida ratkaista minkään sellaisen päätöksen sisältöä, joka ennakkoratkaisua pyytäneiden tuomioistuinten on annettava menettelyn osalta tai omasta toimivallastaan ennen kuin ne tarvittaessa antavat asiaratkaisun pääasioiden oikeudenkäynneissä. Tällainen vastaus ei siis komission mukaan vastaisi mainittujen oikeusriitojen ratkaisemiseen erottamattomasti liittyvään tarpeeseen, vaan unionin tuomioistuimen olisi annettava neuvoa-antava lausunto yleisistä tai hypoteettisista kysymyksistä.
Näiden eri näkökohtien osalta on heti alkuun todettava, että ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet ovat ennakkoratkaisupyynnöissään ensinnäkin selostaneet riittävällä tavalla pääasioihin liittyvät olosuhteet ja toiseksi esittäneet yksityiskohtaisesti säännökset, jotka muodostavat tuomareihin sovellettavaa kurinpitojärjestelmää koskevan uuden kansallisen säännöstön. Kyseiset tuomioistuimet ovat kolmanneksi ilmoittaneet sekä syyt, joiden vuoksi niillä on kansallisina tuomioistuimina, jotka voivat lausua unionin oikeuden soveltamisesta tai tulkinnasta, epäilyksiä siitä, onko mainittu järjestelmä SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukainen, että syyt, joiden vuoksi ne katsovat, että vastaus unionin tuomioistuimelle esitettyihin tulkintakysymyksiin on tarpeen niiden tuomioiden kannalta, jotka niiden on annettava pääasioissa vireillä olevissa menettelyissä, kun otetaan huomioon niillä mainituille menettelyille ominaisissa erityisissä asiayhteyksissä oleva pelko siitä, että asianomaiset tuomarit joutuvat kurinpitomenettelyn kohteeksi, jos he joutuvat ratkaisemaan mainitut pääasiat tämän tuomion 4 ja 5 kohdassa esitetyn suuntaisesti.
Näin tehdessään ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet ovat täyttäneet työjärjestyksen 94 artiklassa mainitut vaatimukset ja erityisesti kyseisen artiklan c alakohdassa määrätyn vaatimuksen, kun ne ovat selostaneet riittävällä tavalla syyt, joiden vuoksi ne ovat tässä tapauksessa ryhtyneet tarkastelemaan kysymystä SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan tulkinnasta, ja erityisesti yhteyden, jonka ne toteavat mainitun perussopimuksen määräyksen ja niiden kansallisten säännösten välillä, jotka niiden mukaan ovat omiaan vaikuttamaan siihen tuomioistuinmenettelyyn, jonka päätteeksi ne antavat tuomionsa, ja näin ollen niiden menettelyjen lopputulokseen, jotka on pantu niissä vireille pääasioissa.
Lisäksi on muistutettava, että unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan olettamana on, että kansallisen tuomioistuimen niiden oikeudellisten seikkojen ja tosiseikkojen perusteella, joiden määrittämisestä se vastaa ja joiden paikkansapitävyyden selvittäminen ei ole unionin tuomioistuimen tehtävä, esittämillä unionin oikeuden tulkintaan liittyvillä kysymyksillä on merkitystä asian ratkaisun kannalta (tuomio 15.5.2003, Salzmann, C‑300/01, EU:C:2003:283, 31 kohta ja tuomio 29.6.2017, Popławski, C‑579/15, EU:C:2017:503, 16 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on kuitenkin myös niin, että SEUT 267 artiklalla luotu menettely on unionin tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten välisen yhteistyön väline, jonka avulla unionin tuomioistuin esittää kansallisille tuomioistuimille ne unionin oikeuden tulkintaan liittyvät seikat, joita nämä tarvitsevat ratkaistakseen käsiteltävikseen saatetut asiat (tuomio 18.10.1990, Dzodzi, C‑297/88 ja C‑197/89, EU:C:1990:360, 33 kohta ja tuomio 19.12.2013, Fish Legal ja Shirley, C‑279/12, EU:C:2013:853, 29 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Ennakkoratkaisupyynnön esittämisen perusteena ei ole neuvoa-antavien lausuntojen esittäminen yleisistä tai hypoteettisista kysymyksistä vaan oikeusriidan todelliseen ratkaisemiseen erottamattomasti liittyvä tarve (tuomio 15.6.1995, Zabala Erasun ym., C‑422/93–C‑424/93, EU:C:1995:183, 29 kohta ja tuomio 10.12.2018, Wightman ym., C‑621/18, EU:C:2018:999, 28 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Kuten SEUT 267 artiklan sanamuodosta itsestään ilmenee, pyydetyn ennakkoratkaisun on oltava tarpeen, jotta ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin voi ”antaa päätöksen” käsiteltäväkseen saatetussa asiassa (ks. vastaavasti tuomio 17.2.2011, Weryński, C‑283/09, EU:C:2011:85, 35 kohta).
Unionin tuomioistuin on siten toistuvasti muistuttanut, että sekä SEUT 267 artiklan sanamuodon että rakenteen perusteella ennakkoratkaisumenettely edellyttää muun muassa, että kansallisessa tuomioistuimessa todella on vireillä oikeusriita, jossa tämän on annettava ratkaisu, jossa otetaan huomioon ennakkoratkaisuasiassa annettu tuomio (tuomio 21.4.1988, Pardini, 338/85, EU:C:1988:194, 11 kohta; tuomio 4.10.1991, Society for the Protection of Unborn Children Ireland, C‑159/90, EU:C:1991:378, 12 ja 13 kohta sekä tuomio 27.2.2014, Pohotovosť, C‑470/12, EU:C:2014:101, 28 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Unionin tuomioistuimen tehtävän osalta on tässä yhteydessä tehtävä ero sen mukaan, onko sen käsiteltäväksi saatettu ennakkoratkaisupyyntö vai jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista koskeva kanne. Kun unionin tuomioistuimen on jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen yhteydessä tarkastettava, onko komission tai jonkin toisen jäsenvaltion riitauttama kansallinen toimenpide tai käytäntö yleisesti ja ilman, että on tarpeen, että kansallisissa tuomioistuimissa on pantu vireille sitä koskeva riita-asia, unionin oikeuden vastainen, unionin tuomioistuimen tehtävänä ennakkoratkaisumenettelyssä on sitä vastoin auttaa ennakkoratkaisua pyytänyttä tuomioistuinta ratkaisemaan siinä vireillä oleva konkreettinen oikeusriita (ks. vastaavasti tuomio 15.11.2016, Ullens de Schooten, C‑268/15, EU:C:2016:874, 49 kohta).
Tällaisessa menettelyssä mainitun oikeusriidan ja niiden unionin oikeuden säännösten ja määräysten, joiden tulkintaa pyydetään, välillä on siis oltava sellainen liittymä, että tämä tulkinta on objektiivisesti tarpeen ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa annettavaa ratkaisua varten (ks. vastaavasti määräys 25.5.1998, Nour, C‑361/97, EU:C:1998:250, 15 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Nyt käsiteltävässä asiassa on todettava ensinnäkin, että pääasioilla ei ole asiakysymyksen osalta mitään liittymäkohtaa unionin oikeuteen eikä etenkään SEU 19 artiklan 1 kohdan toiseen alakohtaan, jota ennakkoratkaisukysymykset koskevat, ja että ennakkoratkaisua pyytäneiden tuomioistuinten ei näin ollen ole sovellettava unionin oikeutta tai mainittua määräystä ratkaistakseen pääasiat asiakysymyksen osalta. Nyt käsiteltävänä olevat yhdistetyt asiat eroavat tältä osin muun muassa asiasta, jossa annettiin 27.2.2018 tuomio Associação Sindical dos Juízes Portugueses (C‑64/16, EU:C:2018:117) ja jossa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen käsiteltäväksi oli saatettu kanne, jossa vaadittiin kumoamaan hallintopäätökset, joilla alennettiin Tribunal de Contasin (tilintarkastustuomioistuin, Portugali) jäsenten palkkoja sellaisen kansallisen lainsäädännön nojalla, jossa säädettiin tällaisesta alentamisesta ja jonka yhteensopivuus SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan kanssa oli riitautettu mainitussa ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa.
Toiseksi on todettava, että vaikka unionin tuomioistuin on jo katsonut, että sellaisten unionin oikeuden menettelysäännösten tulkintaa koskevat ennakkoratkaisukysymykset voitiin ottaa tutkittaviksi, joita asianomaisen ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on sovellettava antaakseen tuomionsa (ks. vastaavasti mm. tuomio 17.2.2011, Weryński, C‑283/09, EU:C:2011:85, 41 ja 42 kohta), nyt käsiteltävissä yhdistetyissä asioissa esitetyillä kysymyksillä ei ole tällaista ulottuvuutta.
Kolmanneksi on todettava, että unionin tuomioistuimen vastaus mainittuihin kysymyksiin ei myöskään olisi omiaan antamaan ennakkoratkaisua pyytäneille tuomioistuimille unionin oikeuden tulkintaa, jonka avulla ne voivat ratkaista kansallisen oikeuden menettelyllisiä kysymyksiä ennen kuin niiden on mahdollista ratkaista käsiteltäväkseen saatettujen oikeusriitojen asiakysymys. Tämän johdosta nyt käsiteltävät asiat erottuvat myös esimerkiksi asioista, joissa annettiin 19.11.2019 tuomio A. K. ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston riippumattomuus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982) ja joissa unionin tuomioistuimelta pyydetty ennakkoratkaisu tulkinnasta oli omiaan vaikuttamaan kysymykseen sen tuomioistuimen määrittämisestä, joka oli toimivaltainen ratkaisemaan asiakysymyksen osalta unionin oikeutta koskevat oikeusriidat, kuten erityisesti kyseisen tuomion 100, 112 ja 113 kohdasta ilmenee.
Tässä tilanteessa ennakkoratkaisupyynnöistä ei ilmene, että sen unionin oikeuden määräyksen, jota nyt käsiteltävänä olevat ennakkoratkaisukysymykset koskevat, ja pääasioiden välillä olisi sellainen liittymä, jonka johdosta pyydetty tulkinta on tarpeen, jotta ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet voivat tällaiseen tulkintaan perustuvien ohjeiden perusteella tehdä päätöksiä, joita pääasioiden ratkaiseminen edellyttää.
Mainitut kysymykset eivät siis koske sellaista unionin oikeuden tulkintaa, joka on objektiivisesti tarpeen mainittujen pääasioiden ratkaisemiseksi, vaan ne ovat luonteeltaan yleisiä.
Siitä seikasta, johon ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet ovat viitanneet tämän tuomion 20 ja 21 kohdassa tarkoitetuissa kirjeissään ja jonka mukaan nyt käsiteltävät ennakkoratkaisupyynnöt esittäneet kaksi tuomaria ovat mainittujen pyyntöjen vuoksi sellaisen tutkinnan kohteena, jonka jälkeen heitä vastaan voidaan mahdollisesti aloittaa kurinpitomenettely, on todettava, että pääasiat, joiden yhteydessä unionin tuomioistuimelta on pyydetty nyt käsiteltävissä yhdistetyissä asioissa ennakkoratkaisua, eivät koske tällaista seikkaa. Lisäksi on otettava huomioon se, että – kuten Puolan hallitus on esittänyt kirjallisissa huomautuksissaan ja unionin tuomioistuimessa pidetyssä istunnossa – mainitut tutkintamenettelyt on tällä välin saatettu päätökseen sillä perusteella, ettei ole näytetty toteen mitään kurinpitomenettelyn alaista virhettä, joka merkitsee virka-aseman mukaisen arvokkuuden laiminlyömistä mainittujen ennakkoratkaisupyyntöjen muotoilun vuoksi.
Tässä yhteydessä on kuitenkin palautettava mieleen, että – kuten unionin tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee – perussopimuksilla käyttöön otetun tuomioistuinjärjestelmän kantavana voimana on SEUT 267 artiklassa määrätty ennakkoratkaisumenettely, jolla – ottamalla käyttöön tuomioistuinten välinen vuoropuhelu unionin tuomioistuimen ja jäsenvaltioiden tuomioistuimien välillä – on tavoitteena varmistaa, että unionin oikeutta tulkitaan yhtenäisesti, jolloin voidaan siis varmistaa sen johdonmukaisuus, täysi vaikutus ja itsenäisyys sekä viime kädessä perussopimuksilla luodun oikeuden ominaisluonne (lausunto 2/13, 18.12.2014, EU:C:2014:2454, 176 kohta ja tuomio 24.10.2018, XC ym., C‑234/17, EU:C:2018:853, 41 kohta).
Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on myös niin, että SEUT 267 artiklassa annetaan kansallisille tuomioistuimille mitä laajimmat mahdollisuudet saattaa asia unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi, jos ne katsovat, että niiden käsiteltävänä olevassa asiassa tulee esiin kysymyksiä unionin oikeuden säännösten tai määräysten tulkinnasta tai pätevyyden arvioinnista, kun niitä tarvitaan niiden käsiteltäväksi saatetun oikeusriidan ratkaisemisessa. Kansalliset tuomioistuimet voivat lisäksi vapaasti käyttää tätä mahdollisuutta missä tahansa asianmukaiseksi katsomassaan menettelyn vaiheessa (tuomio 5.10.2010, Elchinov, C‑173/09, EU:C:2010:581, 26 kohta ja tuomio 24.10.2018, XC ym., C‑234/17, EU:C:2018:853, 42 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Kansallisella oikeussäännöllä ei siis voida estää kansallista tuomioistuinta käyttämästä tätä mahdollisuutta, joka on näet erottamaton osa SEUT 267 artiklalla käyttöön otettua, kansallisten tuomioistuinten ja unionin tuomioistuimen välistä yhteistyöjärjestelmää ja niitä unionin oikeutta soveltavalle tuomarille kuuluvia tehtäviä, jotka tällä määräyksellä on osoitettu kansallisille tuomioistuimille (tuomio 19.11.2019, A. K. ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston riippumattomuus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982, 103 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Kansallisia säännöksiä, joista seuraa, että kansalliset tuomarit voivat joutua kurinpitomenettelyjen kohteeksi sen vuoksi, että he ovat esittäneet unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön, ei siis voida hyväksyä (ks. vastaavasti unionin tuomioistuimen presidentin määräys 1.10.2018, Miasto Łowicz ja Prokuratura Okręgowa w Płocku, C‑558/18 ja C‑563/18, ei julkaistu, EU:C:2018:923, 21 kohta). Pelkkä mahdollisuus siitä, että asianomaisia kansallisia tuomareita vastaan voidaan ryhtyä kurinpitotoimiin sen vuoksi, että he ovat esittäneet tällaisen ennakkoratkaisupyynnön tai päättäneet pysyttää kyseisen pyynnön sen esittämisen jälkeen, on näet omiaan haittaamaan edellä olevassa kohdassa tarkoitetun mahdollisuuden tosiasiallista käyttämistä ja siinä tarkoitettujen tehtävien tosiasiallista hoitamista.
Näiden tuomareiden osalta se, ettei heidän osaltaan aloiteta kurinpitomenettelyjä tai ettei heille määrätä kurinpitoseuraamuksia sen vuoksi, että he ovat käyttäneet tällaista yksinomaiseen toimivaltaansa kuuluvaa mahdollisuutta saattaa asia unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi, on lisäksi heidän riippumattomuuteensa erottamattomasti sisältyvä tae (ks. vastaavasti määräys 12.2.2019, RH, C‑8/19 PPU, EU:C:2019:110, 47 kohta), ja riippumattomuus on olennaista erityisesti sen tuomioistuinten välisen yhteistyön järjestelmän moitteettomalle toiminnalle, jota SEUT 267 artiklan mukainen ennakkoratkaisumenettely edustaa (ks. vastaavasti tuomio 25.7.2018, Minister for Justice and Equality (Tuomioistuinjärjestelmän puutteet), C‑216/18 PPU, EU:C:2018:586, 54 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että nyt käsiteltävät ennakkoratkaisupyynnöt on jätettävä tutkimatta.
Sąd Okręgowy w Łodzin 31.8.2018 tehdyllä päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö ja Sąd Okręgowy w Warszawien 4.9.2018 tehdyllä päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jätetään tutkimatta.

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


Laki yleisten asiakirjain julkisuudesta annetun… 472/1987 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1987 › 472/1987
muutetaan yleisten asiakirjain julkisuudesta 9 päivänä helmikuuta 1951 annetun lain (83/51) 8§:n 1 momentti, 9§:n 2 momentti, 3 luvun otsikko ja 21§:n 1 momentti sekä
lisätään 2 §:ään uusi 2 momentti, jolloin nykyinen 2 ja 3 momentti siirtyvät 3 ja 4 momentiksi, 3§:ään uusi 2 momentti, 7§:ään uusi 2 momentti, jolloin nykyinen 2 ja 3 momentti siirtyvät 3 ja 4 momentiksi, sekä lakiin uusi 7 a ja 18 a§ seuraavasti:
Mitä tässä laissa säädetään yleisestä asiakirjasta, koskee myös viranomaisen laatimaa ja antamaa sekä sille lähetettyä tai annettua lävistämällä, magnetoimalla tai muulla näihin verrattavalla tavalla aikaansaatua tallennetta, joka on tarkoitettu luettavaksi, kuunneltavaksi tai muutoin ymmärrettäväksi teknisin apuvälinein ja joka on viranomaisen hallussa (tekninen tallenne).
Tekninen tallenne tulee julkiseksi siten kuin sitä vastaavasta asiakirjasta on säädetty. Teknisen tallenteen katsotaan olevan valmis aikaisintaan silloin, kun tekninen tallenne on teknisin apuvälinein viranomaisen käytettävissä.
Tieto teknisestä tallenteesta annetaan siten, että viranomainen antaa tallenteen lukemista, kuuntelemista tai muuta ymmärtämistä varten käytettäväksi asianmukaiset laitteet tai tallenteen tiedot kirjallisesti. Viranomaisen luvalla tiedot voidaan antaa myös tallenteen jäljennöksenä tai teknisen käyttöyhteyden välityksellä.
Viranomainen ei saa vaatia selvitystä tietoa pyytävän henkilöllisyydestä eikä siitä, mihin tarkoitukseen tietoa pyydetään, ellei tämä ole tarpeen viranomaisen harkintavallan kannalta tai sen selvittämiseksi, onko tiedon antaminen lainmukaista.
Jos asianomainen virkamies kieltäytyy antamasta tietoa asiakirjasta siten kuin tässä laissa on säädetty, on tiedon pyytäjällä oikeus saada asia viranomaisen ratkaistavaksi. Viranomaisen ratkaisusta on oikeus valittaa siinä järjestyksessä, jossa kyseisen viranomaisen päätökseen yleensä haetaan muutosta. Jos sellaista muutoksenhakumenettelyä ei ole, tehdään valitus sille viranomaiselle, jonka alainen päätöksen tehnyt viranomainen on, ja jos sitä ei ole, valtion viranomaisen ratkaisusta korkeimmalle hallinto-oikeudelle ja muun viranomaisen ratkaisusta lääninoikeudelle. Valituksen johdosta annettuun ratkaisuunkin saa hakea muutosta tavallista muutoksenhakutietä.
Asetuksella voidaan asia tai asiakirja säätää salassa pidettäväksi, mikäli valtion turvallisuus tai suhteet ulkovaltoihin, maanpuolustuksen etu, rikosten ehkäiseminen tai syytteeseen saattaminen, valtion tai itsehallintoyhdyskunnan tai yksityisen liiketoimen tai oikeudenkäynnin tai tietosuojan varmistaminen taikka yksityisen tärkeä henkilökohtainen etu sielunhoidon, terveyden- ja sairaanhoidon, huoltotoimen, vankeinhoidon, verotuksen tai julkisen tarkastustoiminnan alalla vaatii.
Oikeus yksityistä koskevaan asiakirjaan
Teknisestä tallenteesta, joka muodostaa henkilörekisterilaissa (471/87) tarkoitetun henkilörekisterin, saa luovuttaa henkilötietoja mainitussa laissa tarkoitettuna massaluovutuksena tai arkaluonteisena otantana vain:
2) jos tietojen tällainen luovuttaminen tapahtuu muun lain tai asetuksen mukaisesti; ei kuitenkaan henkilörekisterilain 19 §:ssä säädetyillä perusteilla; tai
3) jos tietojen luovuttaminen tapahtuu tieteellistä tutkimusta tai tilastointia varten ja luovutus täyttää henkilörekisterilain 19 §:n 1 momentin 3 kohdan vaatimukset.
Tietosuojalautakunnan 1 momentissa tarkoitetun luvan myöntämisestä säädetään henkilörekisterilain 37§:ssä.
Edellä 1 momentissa tarkoitetun henkilörekisterin pitäjän on huolehdittava siitä, että rekisteristä on saatavissa sellaiset tiedot, joista henkilön tunnistetiedot on poistettu, jollei tätä ole pidettävä ilmeisen tarpeettomana.
Muut kuin 2 momentissa mainitut yleiset asiakirjat, jotka ovat salassa pidettäviä, tulevat, mikäli niistä ei ole toisin säädetty tai määrätty, julkisiksi 25 vuoden kuluttua asiakirjan päivämäärästä tai, jos asiakirjassa ei ole päivämäärää, 25 vuoden kuluttua asiakirjan valmistumisesta. Viranomaiselle tullut yksityinen asiakirja tulee kuitenkin julkiseksi mainitun ajan kuluttua siitä päivästä, josta se on ollut viranomaisen hallussa. Luetteloon, rekisteriin ja vastaavaan asiakirjaan jatkuvasti tehdyt merkinnät tulevat julkisiksi saman ajan kuluttua merkinnän tekemisestä asiakirjaan.
Henkilörekisteri, jota tarkoitetaan 18 a§:ssä ja joka on otettu käyttöön ennen tämän lain voimaantuloa, on saatettava tämän lain mukaiseen kuntoon viimeistään vuoden kuluttua tämän lain voimaantulosta.
2 § 3 § 7 § 7 a §8 §2 luku - Salassa pidettävät asiakirjat9 § 3 luku - Oikeus yksityistä koskevaan asiakirjaan18 a §21 §


text:
Kotiin / HD / hack tapetti HD
lähettänyt: alas elokuuta 16, 2016 sisään HD Jätä kommentti 4,634 näkymät 0
Here is most beautiful Selection Of hack wallpaper HD For Desktops, PC, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. Tässäwallpapermad.com Taustakuva tietokanta voit ladata miljoonia korkealaatuisia taustakuvia . Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia ladata. Meillä on paljon taustakuvia yli kolmekymmentä Plus kategoriat Like Eläimet, Sarjakuva, Kukka, avaruus , Pelit ja Urheilu ,Jne. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön.
Yksinkertaisuuden, valitse Desktopin Koko (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) luettelosta päätöksiä oikeassa paneelissa, ja myös järjestelmä voi valita sinulle kaikkea järjestelmän hyväksyttävän Size Set. Ja muistaa Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia henkilökohtaiseen käyttöön. Jos Like This hack taustakuva HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook ja muut sosiaalisen median.
Edellinen: alkuräjähdyksen teoria tapetti HD
Seuraava: barcelona taustakuvat HD
HD 3 tapetti
Ocean tapetti
2016 NFL Puhelin HD taustakuva
Carolina Panthers tapetti HD
New England Patriots Cheerleaders taustakuva

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Ulkoiset äänikortit / audiointerfacet : Antelope Orion32 HD 32-Channel AD/DA with HDX and USB 3.0
Antelope Orion32 HD 32-Channel AD/DA with HDX and USB 3.0
Tuotekoodi:7ANOrion32HD
Hinta: 3595,00 €
Antelope Orion32 HD - 64 kanavaa audiota HDX- ja/tai USB 3.0-liitännän kautta
Orion 32 HD on uusin lisäys Orion-mallistoon ja se nivoutuu HDX- ja USB-liitäntöjensä ansiosta osaksi mitä hyvänsä DAW-ympäristöä, mukaanlukien Pro Tools|HD- ja Native-pohjaiset työasemat.
Orion 32 HD täyttää kaikki Antelope Audion nimeen kohdistuvat odotukset tinkimättä. Se tarjoaa latenssittoman monitoroinnin, 64-kanavaisen striimauksen kumpaankin suuntaan 192 kHz:n näytetaajuudella, Antelopen oman ja alan ehdottomaan kärkeen kuuluvan kellotuksen, sekä ensiluokkaiset A/D- ja D/A-muunnokset. Orion HD 32:n analogiset liitännät on toteutettu kahdeksalla DB25-liittimellä, ja kokonaisuuden täydentävät vielä erikseen digitaaliset Adat-, MADI- ja S/PDIF -liitännät.
Orion HD 32:n mukana toimitetaan upea kokoelma vintage-efektien mallinnoksia, jotka nostavat mallinnukseen perustuvat efektit aivan uudelle laatutasolle, kiitos innovatiivisen FPGA-prosessorin (Field Programmable Gate Array).
ORION32 HD – OMINAISUUDET
64 kanavan striimaus samanaikaisesti sisään ja ulos, 24-bittisesti ja 192 kHz:n näytetaajuudella joko HDX- tai USB 3.0 väylän kautta. Lisäliityntöinä Adat-, MADI- ja S/PDIF -väylät, sekä kahdeksan DB25-liitintä
Ylivoimainen kellotus
Antelopen 64-bittiseen tekniikkaan perustuva kellotus kahdella Word Clock / Loop Sync -lähdöllä ja yhdellä Word Clock / Loop Sync -tuloliitännällä, sekä Antelopen 10M/10MX-atomikellon tuloliitännällä.
Tehokas FPGA-prosessori
Custom FPGA-suoritin vintage-laitteiden autenttiseen mallintamiseen suoriutuu useiden samanaikaisten miksereiden ja efektien vaatimasta prosessoinnista vain kahden samplen mitattavissa olevalla viiveellä – latenssilla, jota on pienuutensa vuoksi käytännössä ihmiskorvalla mahdoton kuulla.
Masterointitason monitorilähdöt
Huipputason monitorilähdöissä käytetään samaa D/A-muunnintekniikkaa kuin Antelopen suositussa, nimenomaan masterointiin tarkoitetussa Pure2-muuntimessa.
Hallinta ohjelmisto
Reitityksiä, miksauksia ja realiaikaisia efektejä on helppo hallita OS X- ja Windows-applikaatioilla.
Tehokkaasti toimivan passiivisen jäähdytysrakenteen ansiosta laitteen sisällä ei tarvita lainkaan puhaltimia, minkä johdosta se on hiljainen eikä sitä tarvitse sulkea erilliseen konehuoneeseen tai äänieristettyyn räkkiin.
Moitteeton kellotus takaa täydellisen äänen
Orion32 HD:n ylivoimainen kellotustarkkuus perustuu jitterin hallintaan Antelopen kehittämällä, 64-bittisellä AFC-tekniikalla (Acoustically Focused Clocking).
Yli 20 vuoden ajan Antelopen kellot on tunnettu ympäri maailmaa äärimmäisestä tarkkuudestaan ja sen seurauksena saavutettavista audiolaadun parannuksista. Transientit toistuvat loisteliaan täsmällisinä ja stereokuvan syvyys ja erottelevuus ovat vertaansa vailla. Ja se kuulaan kirkas ylärekisteri... Kyllä vain, nyt puhutaan täydellisestä äänestä aivan kuten Antelopen käänteentekevien Trinity- ja OCX HD -studiokellojenkin kohdalla.
Jokaisen Antelope-interfacen ytimessä sykkii patentoitu FPGA
Juhlavan efektivalikoimaan kuuluu autenttisia vintage-ekvalisaattoreiden mallinnoksia kuten Lang PEQ-1, BAE 1073, 1084, 1023, UK-69, sekä lukuisia muita brittiläisten ja saksalaisten klassikkolaitteiden simulaatioita.
Vintage-kompressiota tarjoaa alkuun äärimmäisen aidon tuntuinen FET75 ja useita muita mallinnettuja klassikkoja seuraa perässä aivan lähiaikoina. Mikä mukavinta, nämä ovat Antelopen alati kasvavalle käyttäjäkunnalle ilmaisia ja vaativat vain rekisteröitymisen.
Villeimmätkin reititysideat onnistuvat Orion 32 HD:n applikaatiolla
Orion32 HD on täysin kontrolloitavissa intuitiivisella applikaatiolla, joka toimii sekä OS X- että Windows-käyttöjärjestelmissä. Värikoodattu reititysmatriisi tarjoaa nyt vaihtoehtoisen näkymän ja tekee reitityksestä lasten leikkiä. Interfacea voidaan ohjata myös useilta samaan verkkoon liitetyiltä tietokoneilta. Vapaasti liikuteltavien ja skaalattavien ikkunoiden sekä työkaluvalikoiden ansiosta työnäkymän voi sovittaa ihanteellisesti tietokoneen näytölle aina tilanteen mukaan – näyttöjen lukumäärän vaihdellessa, ja olipa työn alla sitten iso äänitysprojekti tai vaikkapa elokuvamusiikin sävellys.
32 kanavaa neljän DB25-liittimen kautta
Analogiset lähdöt
kaksi monotorilähtöä TRS-jakein, +24 dBu max
D/A-muunnos, monitorointi
dynamiikka-alue: 129 dB
dynamiikka-alue: 120 dB, THD + N: -110 dB
dynamiikka-alue: 120 dB
yksi optinen MADI-liitäntä kuitukaapelille (maksimi 64 kanavaa)
kaksi optista ADAT-liitäntää (maksimi 16 kanavaa)
yksi S/P DIF -liitäntä
USB 3.0 – 64 kanavaa sisään ja ulos, suurin mahdollinen näytetaajuus 192 kHz
liitin: USB 3.0 Type B
kaksi mini-HDX-liitintä suoraan Pro Tools -kytkentään
kummassakin 32 kanavaa sisään ja ulos (yhteensä 64 kanavaa)
Word Clock -tulo: BNC-liitin, 75 Ohmia, 3 Vpp, 32 – 192 kHz
Atomi-kellon tulo: yksi 10M-tulo, BNC-liitin, 75 Ohmia, 1 Vpp BNC
Word Clock -lähdöt: kaksi Word Clock -lähtöä: BNC-liitin, 75 Ohmia, 3 Vpp, 32 – 192 kHz
neljännen sukupolven "Acoustically Focused" -kellotus
64-bittinen DDS
lämpövakioitu kide oskillaattorina
Kellotuksen vakaus: < +/- 0,02 ppm, vakiolämpötila 64,5ºC (148,1ºF)
Ikääntymisen vaikutus kellotukseen: < 1 ppm vuodessa
Kellon kalibrointi: • < +/- 0,001 ppm
Näytetaajuudet: 32; 44,1; 48; 88,2; 96; 176,4 sekä 192 (kHz)
Paino (noin): 3,6kg (8,0 lb)
Leveys: 483 mm (19"), Korkeus: 44 mm, Syvyys: 270mm
Pakkaukseen kuuluvat
Orion32 HD Interface, käyttöohje, takuukortti, USB 3.0 -johto, virtakaapeli

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD


Laki vesilain muuttamisesta 1105/1996 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1996 › 1105/1996
1105/1996
kumotaan 19 päivänä toukokuuta 1961 annetun vesilain (264/61) 2 luvun 4 §,
muutetaan 1 luvun 18 §:n 2 momentti, 6 luvun 1 §:n 2 momentti ja 7 luvun 3 §:n 2 momentti,
sellaisina kuin ne ovat, 1 luvun 18 §:n 2 momentti 20 päivänä heinäkuuta 1992 annetussa laissa (646/92) sekä 6 luvun 1 §:n 2 momentti ja 7 luvun 3 §:n 2 momentti 30 päivänä huhtikuuta 1987 annetussa laissa (467/87), sekä
lisätään 1 lukuun uusi 15 a, 17 a ja 23 c § sekä 6 lukuun uusi 2 a § seuraavasti:
Toimenpide, joka vaarantaa enintään kymmenen hehtaarin suuruisen fladan tai kluuvijärven taikka muualla kuin Lapin läänissä enintään yhden hehtaarin suuruisen lammen tai järven säilymisen luonnontilaisena, on kielletty riippumatta siitä, aiheutuisiko siitä edellä 15 §:ssä tarkoitettu seuraus.
Vesioikeus voi yksittäistapauksessa hakemuksesta myöntää poikkeuksen 1 momentin kiellosta, jos momentissa tarkoitettujen vesistöjen suojelutavoitteet eivät huomattavasti vaarannu. Jos 1 momentissa tarkoitettu seuraus aiheutuisi hankkeesta, johon on haettu tämän lain mukaista lupaa, lupa-asian yhteydessä on viran puolesta tutkittava kysymys poikkeuksen myöntämisestä. Poikkeuksesta on muutoin soveltuvin osin voimassa, mitä vesioikeuden luvasta säädetään.
Jos edellä 17 §:ssä tarkoitettu, muualla kuin Lapin läänissä sijaitseva uoma on luonnontilainen, ei sitä saa muuttaa niin, että uoman säilyminen luonnontilaisena vaarantuu. Sama on koko maassa voimassa luonnontilaisesta lähteestä.
Vesioikeus voi yksittäistapauksessa hakemuksesta myöntää poikkeuksen 1 momentin kiellosta, jos momentissa tarkoitettujen uomien tai lähteiden suojelutavoitteet eivät huomattavasti vaarannu. Jos 1 momentissa tarkoitettu seuraus aiheutuisi hankkeesta, johon on haettu tämän lain mukaista lupaa, lupa-asian yhteydessä on viran puolesta tutkittava kysymys poikkeuksen myöntämisestä. Poikkeuksesta on muutoin soveltuvin osin voimassa, mitä vesioikeuden luvasta säädetään.
Jos pohjaveden ottamisesta tai muusta 1 momentissa tarkoitetusta toimenpiteestä aiheutuu vesistössä tämän luvun 15 §:ssä tarkoitettu seuraus, on toimenpide tältä osin katsottava sellaiseksi vesistön muuttamiseksi, josta sanotussa pykälässä säädetään. Jos toimenpide aiheuttaisi tämän luvun 15 a tai 17 a §:ssä tarkoitetun seurauksen, on lisäksi voimassa, mitä sanotuissa pykälissä säädetään.
23 c §
Lupa-asiaa ratkaistaessa ja muuta viranomaispäätöstä tehtäessä sekä muutoin tämän lain mukaista toimenpidettä suoritettaessa on, sen lisäksi mitä tässä laissa säädetään, noudatettava, mitä muinaismuistolaissa (295/63) ja luonnonsuojelulaissa (1096/1996) sekä niiden nojalla säädetään.
Ojitukseksi luetaan myös sellainen 1 momentissa mainitussa tarkoituksessa tapahtuva puron perkaaminen, jolla ei ole vaikutusta yläpuolella olevan järven vedenkorkeuteen, sekä veden vaivaaman alueen kuivattaminen silloinkin, kun sen yhteydessä lasketaan pienehkö järvi, jonka merkitys vesistönä on vähäinen ja jolla ei ole 1 luvun 15 a §:ssä tarkoitettua tai muuta erityistä luonnonsuojeluarvoa.
Jos ojitus aiheuttaisi 1 luvun 15 a tai 17 a §:ssä kielletyn muutoksen, on kiellosta sanottujen pykälien nojalla myönnettävä poikkeus käsiteltävä vesioikeudessa. Poikkeuksesta on voimassa, mitä 19 luvun 5 §:ssä säädetään vesioikeuden luvasta.
Lupaa järven laskemiseen sen kokonaan tapahtuvaa kuivattamista varten ei saa myön-tää, ellei kysymys ole pienehköstä järvestä, jonka merkitys vesistönä on vähäinen ja jolla ei ole 1 luvun 15 a §:ssä tarkoitettua tai muuta erityistä luonnonsuojeluarvoa.
1 luku - Yleisiä säännöksiä15 a §17 a §18 §23 c §6 luku - Ojitus1 §2 a §7 luku - Vesistön järjestely3 §


Kumottu säädös Kaivoslaki (kumottu) 503/1965 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Ajantasainen lainsäädäntö › Vanhentuneet ajantasaiset › 17.9.1965/503
17.9.1965/503
Valtausoikeus
Kaivospiirin määrääminen
Kaivosrekisteri
Turvallisuutta koskevat säännökset
1 luku - Yleiset säännökset1 § 2 § 3 § 4 § 2 luku - Valtaus 5 § 6 § 7 § 8 § 9 § 10 § 11 § 3 luku - Valtausoikeus 12 § 13 § 14 § 15 § 16 § 17 § 18 § 19 § 20 § 4 luku - Kaivospiirin määrääminen 21 § 22 § 23 § 23 a § 24 § 25 § 26 § 27 § 28 § 29 § 30 § 31 § 32 § 33 § 34 § 35 § 36 § 37 § 38 § 39 § 5 luku - Kaivosoikeus 40 § 41 § 42 § 43 § 44 § 45 § 46 § 47 § 48 § 49 § 50 § 51 § 6 luku - Kaivosrekisteri 52 § 53 § 54 § 55 § 7 luku - Turvallisuutta koskevat säännökset 56 § 57 § 58 § 8 luku - Lain noudattamisen valvonta 59 § 60 § 61 § 62 § 63 § 64 § 65 § 9 luku - Muutoksenhaku66 § 67 § 68 § 69 § 10 luku - Erinäisiä säännöksiä 70 § 71 § 72 § 73 § 74 § 75 § 76 § 77 § 78 § 79 § Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:12.1.1979/14:13.12.1991/1507:18.12.1992/1427:30.12.1992/1625:26.11.1993/1020:10.6.1994/474:17.2.1995/208:12.4.1995/561:21.8.1995/1076:1.11.1996/808:20.12.1996/1103:19.6.1997/589:15.12.2000/1102: