text:
Euroopan unionin C 392/24.
Asia T-619/16: Kanne 30.8.2016 – Sicignano v. EUIPO – Inprodi (GiCapri a giacchett’e capri)
EUVL C 383, 17.10.2016
EUVL C 371, 10.10.2016
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomarit ovat valinneet 20.9.2016 unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti tuomari Marc Jaegerin unionin yleisen tuomioistuimen presidentiksi ajanjaksoksi 20.9.2016–31.8.2019.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomarit ovat valinneet 20 päivänä syyskuuta 2016 unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti tuomari Marc van der Wouden unionin yleisen tuomioistuimen varapresidentiksi ajanjaksoksi 20. syyskuuta 2016–31. elokuuta 2019.
Unionin yleinen tuomioistuin on valinnut 21.9.2016 työjärjestyksensä 18 artiklan mukaisesti viiden tuomarin ja kolmen tuomarin jaostojen puheenjohtajiksi Irena Pelikánován, Miro Prekin, Sten Frimodt Nielsenin, Heikki Kannisen, Dimitrios Gratsias’n, Guido Berardisin, Vesna Tomljenovićin, Anthony Michael Collinsin ja Stéphane Gervasonin ajanjaksoksi 21.9.2016–31.8.2019.
Unionin yleinen tuomioistuin, toimien 44 tuomarin kokoonpanossa, päätti 21.9.2016 perustaa keskuudestaan 21.9.2016 ja 31.8.2019 väliseksi ajaksi kuusi jaostoa, joihin kuuluu viisi tuomaria ja joissa asian käsittelyyn osallistuu viisi tuomaria tai kahdessa vaihtoehtoisessa kokoonpanossa kolme tuomaria, sekä kolme jaostoa, joihin kuuluu neljä tuomaria ja joissa asian käsittelyyn osallistuu viisi tuomaria tai kolmessa vaihtoehtoisessa kokoonpanossa kolme tuomaria, sekä tämän johdosta sijoittaa tuomarit jaostoihin 26.9.2016 ja 31.8.2019 väliseksi ajaksi seuraavasti:
jaoston puheenjohtaja Pelikánová sekä tuomarit Valančius, Nihoul, Svenningsen ja Öberg
jaoston puheenjohtaja Pelikánová
tuomarit Nihoul ja Svenningsen
tuomarit Valančius ja Öberg
jaoston puheenjohtaja Prek sekä tuomarit Buttigieg, Schalin, Berke ja Costeira
jaoston puheenjohtaja Prek
tuomarit Schalin ja Costeira
tuomarit Buttigieg ja Berke
jaoston puheenjohtaja Frimodt Nielsen sekä tuomarit Kreuschitz, Forrester, Półtorak ja Perillo
tuomarit Forrester ja Perillo
tuomarit Kreuschitz ja Półtorak
jaoston puheenjohtaja Kanninen sekä tuomarit Schwarcz, Iliopoulos, Calvo-Sotelo Ibáñez-Martín ja Reine
jaoston puheenjohtaja Kanninen
tuomarit Schwarcz ja Iliopoulos
tuomarit Calvo-Sotelo Ibáñez-Martín ja Reine
jaoston puheenjohtaja Gratsias sekä tuomarit Labucka, Dittrich, Ulloa Rubio ja Xuereb
tuomarit Dittrich ja Xuereb
tuomarit Labucka ja Ulloa Rubio
jaoston puheenjohtaja Berardis sekä tuomarit Papasavvas, Spielmann, Csehi ja Spineanu-Matei
tuomarit Papasavvas ja Spineanu-Matei
tuomarit Spielmann ja Csehi
jaoston puheenjohtaja Tomljenović sekä tuomarit Kancheva, Bieliūnas, Marcoulli ja Kornezov
jaoston puheenjohtaja Tomljenović
tuomarit Bieliūnas ja Kornezov
tuomarit Bieliūnas ja Marcoulli
tuomarit Marcoulli ja Kornezov
jaoston puheenjohtaja Collins sekä tuomarit Kancheva, Madise, Barents ja Passer
jaoston puheenjohtaja Collins
tuomarit Barents ja Passer
tuomarit Kancheva ja Barents
tuomarit Kancheva ja Passer
jaoston puheenjohtaja Gervasoni sekä tuomarit Bieliūnas, Madise, da Silva Passos ja Kowalik-Bańczyk
jaoston puheenjohtaja Gervasoni
tuomarit Madise ja da Silva Passos
tuomarit Madise ja Kowalik-Bańczyk
tuomarit da Silva Passos ja Kowalik-Bańczyk
Niissä kolmessa jaostossa, joihin kuuluu neljä tuomaria, asian käsittelyyn osallistuvaksi viidenneksi tuomariksi nimetään yhden vuoden ajaksi työjärjestyksen 8 artiklan mukaisessa järjestyksessä yksi tuomari jommastakummasta muusta jaostosta, johon kuuluu neljä tuomaria, ei kuitenkaan jaoston puheenjohtajaa. Laajennettuun seitsemänteen jaostoon kuuluu siten lisäksi yksi kahdeksannen jaoston tuomari, laajennettuun kahdeksanteen jaostoon yksi yhdeksännen jaoston tuomari ja laajennettuun yhdeksänteen jaostoon yksi seitsemännen jaoston tuomari.
Sisältääkö yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 168 artiklan a alakohdan, luettuna yhdessä 178 artiklan a alakohdan kanssa, mukaan vähennysoikeuden käyttämiseksi edellytettävä lasku saman direktiivin 226 artiklan 5 alakohdassa tarkoitetun ”täydellisen osoitteen”, jos luovutuksen suorittava elinkeinonharjoittaja ilmoittaa laatimassaan laskussa osoitteen, johon sille voidaan lähettää postia mutta jossa se ei harjoita liiketoimintaa?
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 7.7.2016 – Finanzamt Bergisch Gladbach v. Igor Butin
(Asia C-375/16)
Valittaja: Finanzamt Bergisch Gladbach
Vastapuoli: Igor Butin
Edellytetäänkö yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) (jäljempänä arvonlisäverodirektiivi) 226 artiklan 5 alakohdassa verovelvollisen sellaisen osoitteen ilmoittamista, jossa tämä harjoittaa liiketoimintaansa?
Riittääkö arvonlisäverodirektiivin 226 artiklan 5 alakohdan mukaisen osoitteen ilmoittamiseksi postilokero-osoite?
Mikä osoite verovelvollisen, joka harjoittaa liiketoimintaa (esimerkiksi internetkaupankäyntiä), jonka käytössä ei ole liiketilaa, on ilmoitettava laskussa?
Onko siinä tapauksessa, etteivät arvonlisäverodirektiivin 226 artiklassa laskulle asetetut muodolliset vaatimukset täyty, vähennysoikeus myönnettävä aina silloin, jos kyseessä ei ole veropetos tai verovelvollinen ei ollut eikä voinut olla tietoinen petoksesta, vai edellyttääkö luottamuksensuojan periaate tässä tapauksessa sitä, että verovelvollinen on tehnyt kaiken, mitä häneltä voidaan kohtuudella edellyttää, tarkistaakseen laskun tietojen oikeellisuuden?
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (ylin hallintotuomioistuin, Kreikka) on esittänyt 22.7.2016 – Ypourgos Esoterikon ja Ypourgos Paideias kai Thriskevmaton v. Maria-Eleni Kalliri
(Asia C-409/16)
Valittajat: Ypourgos Esoterikon ja Ypourgos Paideias kai Thriskevmaton
Vastapuoli: Maria-Eleni Kalliri
Onko presidentin asetuksen nro 90/2003 1 §:n 1 momentti, jolla on muutettu presidentin asetuksen nro 4/1995 2 §:n 1 momenttia ja jonka nojalla poliisikouluun ja poliisin virkamieskoulutukseen hakevien siviilitaustaisten ”(mies- ja naispuolisten) hakijoiden on oltava pituudeltaan vähintään 170 cm” muiden vaatimusten lisäksi, direktiivien 76/207/ETY (1), 2002/73/EY (2) ja 2006/54/EY (3) säännösten mukainen, kun niissä kielletään kaikki sukupuoleen perustuva välillinen syrjintä mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa julkisella sektorilla (ellei tällainen tosiasiallisesti erilainen kohtelu johdu objektiivisesti perustelluista syistä, joihin ei liity minkäänlaista sukupuoleen perustuvaa syrjintää, ja ellei sillä mennä pidemmälle kuin on asianmukaista ja tarpeen toimenpiteellä tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi)?
(1) Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annettu neuvoston direktiivi 76/207/ETY (EYVL 1976, L 39, s. 40).
(2) Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY muuttamisesta 23.9.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/73/EY (EYVL 2002, L 269, s. 15).
(3) Miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa (uudelleenlaadittu toisinto) 5.7.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/54/EY (EUVL 2006, L 204, s. 23).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Judicial da Comarca do Porto (Portugali) on esittänyt 27.7.2016 – David Fernando Leal da Fonseca v. Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação SA
(Asia C-415/16)
Kantaja: David Fernando Leal da Fonseca
Vastaaja: Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação SA
Kun huomioon otetaan 23.11.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY (1) 5 artikla ja 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (2) 5 artikla sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artikla ja kun kyse on työntekijöistä, jotka työskentelevät vaihtuvissa työvuoroissa, joihin kuuluu vaihtuva lepopäivä, yrityksessä, joka on avoinna kaikkina viikonpäivinä muttei jatkuvasti 24:ää tuntia vuorokaudessa, onko pakollinen lepopäivä, johon työntekijällä on oikeus, välttämättä myönnettävä kunkin seitsemän päivän jakson aikana eli viimeistään seitsemäntenä päivänä kuuden peräkkäisen työpäivän jälkeen?
Onko tulkinta, jonka mukaan työnantaja voi näiden työntekijöiden osalta valita vapaasti kultakin viikolta ne päivät, jotka se antaa työntekijän lepopäiviksi, joihin työntekijällä on oikeus, jolloin työntekijä voidaan velvoittaa työskentelemään ilman ylityökorvausta jopa kymmenen peräkkäistä työpäivää, näiden direktiivien ja määräysten mukainen?
Onko tulkinta, jonka mukaan 24 tunnin keskeytymätön lepojakso voi sijoittua tietyn seitsemän kalenteripäivän jaksolla mihin hyvänsä kalenteripäivään ja seuraava 24 tunnin keskeytymätön lepojakso (johon lisätään 11 tunnin päivittäinen lepoaika) voi niin ikään sijoittua aiempaa seitsemän kalenteripäivän jaksoa välittömästi seuraavalla seitsemän kalenteripäivän jaksolla mihin hyvänsä kalenteripäivään, näiden direktiivien ja määräysten mukainen?
(1) Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23.11.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/104/EY (EYVL 1993, L 307, s. 18).
(2) Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL 2003, L 299, s. 9).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Bolzano/Landesgericht Bozen (Italia) on esittänyt 28.7.2016 – Sabine Simma Federspiel v. Provincia autonoma di Bolzano ja Equitalia Nord SpA
(Asia C-419/16)
Onko direktiivin 75/363/ETY (1) 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 82/76/ETY, (2) ja liitettä, johon siinä viitataan, tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa sovellettavan kaltaiselle kansallisen oikeuden säännökselle, jossa erikoistuville lääkäreille osoitetun palkan maksamisen edellytykseksi asetetaan kyseisen lääkärin ilmoitus, jossa hän sitoutuu työskentelemään Bolzanon autonomisen maakunnan julkisen terveydenhuollon palveluksessa vähintään viisi vuotta kymmenen vuoden kuluessa erikoistumisopintojen loppuun saattamisesta ja nimenomaisesti suostuu siihen, että siinä tapauksessa, että hän laiminlyö kyseisen velvollisuuden täysin, Bolzanon autonomisella maakunnalla, joka on palkan rahoittava taho, on oikeus saada takaisin enintään 70 prosenttia myönnetystä apurahasta lainmukaisine korkoineen, jotka lasketaan siitä hetkestä lukien, jolloin viranomainen on suorittanut yksittäiset maksut?
Siinä tapauksessa, että vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, onko SEUT 45 artiklassa tarkoitettu työntekijöiden vapaan liikkuvuuden periaate esteenä pääasiassa sovellettavan kaltaiselle kansallisen oikeuden säännökselle, jossa erikoistuville lääkäreille osoitetun palkan maksamisen edellytykseksi asetetaan kyseisen lääkärin ilmoitus, jossa hän sitoutuu työskentelemään Bolzanon autonomisen maakunnan julkisen terveydenhuollon palveluksessa vähintään viisi vuotta kymmenen vuoden kuluessa erikoistumisopintojen loppuun saattamisesta ja nimenomaisesti suostuu siihen, että siinä tapauksessa, että hän laiminlyö kyseisen velvollisuuden täysin, Bolzanon autonomisella maakunnalla, joka on palkan rahoittava taho, on oikeus saada takaisin enintään 70 prosenttia myönnetystä apurahasta lainmukaisine korkoineen, jotka lasketaan siitä hetkestä lukien, jolloin viranomainen on suorittanut yksittäiset maksut?
(1) Lääkärintointa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 16.6.1975 annettu neuvoston direktiivi 75/363/ETY (EYVL 1975, L 167, s. 14).
(2) Lääketieteen tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi annetun direktiivin 75/362/ETY ja lääkärintointa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 75/363/ETY muuttamisesta 26.1.1982 annettu neuvoston direktiivi 82/76/ETY (EYVL 1982, L 43, s. 21).
Valitus, jonka Balázs-Árpád Izsák ja Attila Dabis ovat tehneet 28.7.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-529/13, Izsák ja Dabis v. komissio, 10.5.2016 antamasta tuomiosta
(Asia C-420/16 P)
Valittajat: Balázs-Árpád Izsák ja Attila Dabis (edustaja: D. Sobor, ügyvéd)
Muut osapuolet: Euroopan komissio, Helleenien tasavalta, Unkari, Slovakian tasavalta ja Romania
Valittajat vaativat, että Euroopan unionin tuomioistuin
kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-529/13 10.5.2016 antaman tuomion Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 16 artiklan nojalla,
ensisijaisesti: kumoaa 25.7.2013 annetun Euroopan komission päätöksen C(2013) 4975 lopullinen, jolla evättiin valittajien ehdottaman riidanalaisen kansalaisaloitteen rekisteröintihakemus, ja ratkaisee asian lopullisesti, ja
toissijaisesti: jos unionin tuomioistuin katsoo, ettei asiaa sen luonteen vuoksi ole mahdollista ratkaista lopullisesti, palauttaa asian yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi, sekä
Valittajat vetoavat valituksensa tueksi seuraaviin valitusperusteisiin:
Ensimmäinen valitusperuste, jonka mukaan perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 92 artiklan 1 kohtaa on rikottu, kun otetaan huomioon etenkin se, ettei kyseinen tuomioistuin noudattanut velvollisuuttaan ilmoittaa todistustaakan jakautumisesta, sillä valittajien mukaan kyseinen tuomioistuin ei ennen tuomion antamista ilmoittanut prosessin asianosaisille siitä, että asiassa oli näytettävä toteen se, että unionin koheesiopolitiikan toteuttaminen niin unionin kuin jäsenvaltioidenkin tasolla uhkaisi kansallisen vähemmistön sisältävien alueiden erityisiä ominaispiirteitä ja että kansallisen vähemmistön sisältävien alueiden erityisiä etnisiä, kulttuurisia, uskonnollisia tai kielellisiä ominaispiirteitä voitaisiin pitää SEUT 174 artiklan kolmannessa kohdassa tarkoitettuna vakavana ja pysyvänä väestöön liittyvänä haittana.
Toinen valitusperuste, joka perustuu EUT 11 artklan 4 artiklan ja kansalaisaloitteesta annetun asetuksen (1) 4 artiklan 2 kohdan rikkomiseen. Valittajien mukaan riidan kohteena oleva kansalaisaloite täyttää EUT 11 artiklan 4 kohdassa asetetut vaatimukset, sillä aloitteen tekijöiden mukaan se koskee kysymystä, jonka osalta näiden mielestä tarvitaan unionin säädöstä perussopimusten soveltamiseksi, ja Euroopan komissio oli toimivaltainen esittämään vastaavan ehdotuksen. Valittajat väittävät myös, että komissio voi puuttuvan toimivallan perusteella kieltäytyä kansalaisaloitteen rekisteröinnistä vain silloin, kun toimivallan puuttuminen on ilmeistä.
Kolmas valitusperuste, jonka mukaan SEUT 4 artiklan 2 kohdan c alakohtaa ja 174 artiklaa on rikottu, koska SEUT 174 artiklan kolmannessa kohdassa mainitaan esimerkkejä niistä seikoista, jotka voivat aiheuttaa vakavan ja pysyvän väestöön liittyvän haitan ja joiden perusteena sille, että tiettyyn alueeseen on unionin koheesiopolitiikassa ”kiinnitettävä erityistä huomiota”.
Neljäs valitusperuste, jonka mukaan SEUT 7, SEUT 167 artiklaa, SEUT 3 artiklan 3 kohtaa, perusoikeuskirjan 22 artiklaa ja syrjinnän kieltäviä perussopimusten määräyksiä on rikottu, koska riidanalaisella kansalaisaloitteella tuetaan unionin kaikkien politiikkojen ja toimintojen välistä koherenssia SEUT 7 artiklassa määrätyin tavoin edistämällä sitä, että koheesiopolitiikassa otetaan huomioon kulttuurinen monimuotoisuus ja tämän säilyminen.
(1) Kansalaisaloitteesta 16.2.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 211/2011 (EUVL 2011, L 65, s. 1).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 28.7.2016 – Ministre des finances et des comptes publics v. Marc Lassus
(Asia C-421/16)
Valittaja: Ministre des finances et des comptes publics
Vastapuoli: Marc Lassus
Onko 23.7.1990 annetun direktiivin 90/434/ETY (1) 8 artiklan edellä mainittuja säännöksiä tulkittava siten, että niissä kielletään direktiivin soveltamisalaan kuuluvan osakkeidenvaihdon yhteydessä veronmaksun lykkäyksen mekanismi, jossa poikkeuksena säännöstä, jonka mukaan arvonnoususta kannettavan veron verotettava tapahtuma toteutuu arvonnousun realisoitumisvuonna, vaihdosta syntyvä arvonnousu todetaan ja siitä määrätään vero osakkeidenvaihdon yhteydessä ja vero tulee maksettavaksi vuonna, jonka aikana veronmaksun lykkäyksen päättävä tapahtuma, joka voi olla muun muassa osakkeidenvaihdon yhteydessä saatujen osakkeiden luovutus, toteutuu?
Jos osakkeidenvaihdossa syntynyt arvonnousu on veronalainen, voiko siitä kantaa veron valtio, jolla oli verotusvalta vaihtohetkellä, vaikka tämän vaihdon yhteydessä saatujen osakkeiden luovutus kuuluu jonkin toisen jäsenvaltion verotusvaltaan?
Jos edellisiin kysymyksiin vastataan, että direktiivi ei ole esteenä sille, että osakkeidenvaihdosta syntyvästä arvonnoususta kannetaan vero siinä yhteydessä, kun vaihdon yhteydessä saadut osakkeet luovutetaan edelleen, silloinkaan, jos nämä kaksi liiketoimea eivät kuulu saman jäsenvaltion verotusvaltaan, voiko jäsenvaltio, jossa osakkeidenvaihdossa syntynyttä arvonnousua koskevan veron maksamista on lykätty, kantaa syntyneen arvonnousun lykätyn veron tämän luovutuksen yhteydessä, jollei sovellettavien kahdenvälisen verosopimuksen määräysten soveltamisesta muuta johdu, ottamatta huomioon tämän luovutuksen tulosta, jos tuloksena on luovutustappio? Tämä kysymys esitetään sekä 23.7.1990 annetun direktiivin että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 43 artiklassa, josta on tullut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49 artikla, taatun sijoittautumisvapauden kannalta, koska verovelvollinen, jolla on verotuksellinen kotipaikka Ranskassa osakkeidenvaihdon ja osakkeiden luovutuksen aikana, voisi vähentää luovutustappion tämän päätöksen 4 kohdassa mainituin edellytyksin?
Jos kolmanteen kysymykseen vastataan, että vaihdossa saatujen osakkeiden luovutuksessa syntyvä luovutustappio on otettava huomioon, onko jäsenvaltion, jossa osakkeidenvaihdossa syntynyt arvonnousu realisoituu, vähennettävä luovutustappio realisoituneesta arvonnoususta, vai onko sen luovuttava osakkeidenvaihdossa syntyneen arvonnousun verottamisesta, koska luovutus ei kuulu sen verotusvaltaan?
Jos neljänteen kysymykseen vastataan, että luovutustappio on vähennettävä osakkeidenvaihdossa syntyneestä arvonnoususta, mikä on otettava luovutettujen osakkeiden hankintahinnaksi laskettaessa tätä luovutustappiota? Onko erityisesti otettava huomioon luovutettujen osakkeiden yksikköhankintahintana vaihdossa saatujen yhtiön osakkeiden kokonaisarvo, sellaisena kuin se ilmenee arvonnoususta annetusta ilmoituksesta, jaettuna vaihdossa saatujen näiden osakkeiden lukumäärällä, vai onko otettava huomioon painotettu keskimääräinen hankintahinta, jolloin on otettava huomioon myös vaihdon jälkeen suoritetut toimenpiteet, kuten muut saman yhtiön osakkeiden hankinnat tai ilmaisannit?
(1) Eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, jakautumisiin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annettu neuvoston direktiivi 90/434/ETY (EYVL 1990, L 225, s. 1).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Łodzi (Puola) on esittänyt 2.8.2016 – Małgorzata Ciupa ym. v. II Szpital Miejski im. L. Rydygiera w Łodzi, nykyisin Szpital Ginekologiczno-Położniczy im. dr L. Rydygiera Sp. z o.o. w Łodzi
(Asia C-429/16)
Valittajat: Małgorzata Ciupa ym.
Vastapuoli: II Szpital Miejski im. L. Rydygiera w Łodzi, nykyisin Szpital Ginekologiczno-Położniczy im. dr L. Rydygiera Sp. z o.o. w Łodzi
Onko direktiivin 98/59/EY (1) 2 artiklaa tulkittava siten, että työnantaja, joka työllistää vähintään 20 työntekijää ja joka aikoo irtisanoa sopimusehdot sellaiselta määrältä työntekijöitä, joka vastaa työsuhteiden päättämistä työntekijöistä riippumattomista syistä koskevista erityisistä säännöistä 13.3.2003 annetun lain (Dz. U. 2003, nro 90, järjestysnumero 844, muutoksineen) 1 §:n 1 momentissa määritettyä työntekijöiden lukumäärää, velvollinen soveltamaan kyseisen lain 2, 3, 4 ja 6 §:ssä määritettyjä menettelyjä eli koskeeko kyseinen velvollisuus tapauksia, jotka on mainittu
työlain 24113 §:n 2 momentissa, luettuna yhdessä työlain 2418 §:n 2 momentin ja 231 §:n kanssa;
työlain 24113 §:n 2 momentissa, luettuna yhdessä työlain 772 §:n 5 momentin tai 2417 §:n 1 momentin kanssa.
työlain 42 §:n 1 momentissa, luettuna yhdessä työlain 45 §:n 1 momentin kanssa?
(1) Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.7.1998 annettu neuvoston direktiivi 98/59/EY (EYVL 1998, L 225, s. 16).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Areios Pagos (ylin muutoksenhakutuomioistuin, Kreikka) on esittänyt 4.8.2016 – Georgios Leventis ja Nikolaos Vafias v. Malcon Navigation Co. Ltd ja Brave Bulk Transport Ltd
(Asia C-436/16)
Valittajat: Georgios Leventis ja Nikolaos Vafias
Vastapuolet: Malcon Navigation Co. Ltd ja Brave Bulk Transport Ltd
Kattaako oikeuspaikkalauseke, josta on sovittu asetuksen N:o 44/2001 (1) 23 artiklan 1 kohdan nojalla yhtiöiden välillä ja joka sisältyy tässä tapauksessa ensin mainitun ja jälkimmäisen valittajan 14.11.2007 tekemään yksityiseen sopimukseen, jonka 10 artiklan mukaan ”tähän sopimukseen sovelletaan Englannin oikeutta, se kuuluu Englannin tuomioistuinten toimivaltaan ja kaikki siitä johtuvat tai siihen liittyvät riidat ratkaistaan yksinomaisesti Englannin ja Walesin ylimmässä tuomioistuimessa (High Court)”, valituksen jälkimmäistä vastapuolta edustavien ja siitä Kreikan siviililain 71 §:ssä tarkoitetulla tavalla vastuussa olevien elinten toimien ja laiminlyöntien osalta myös vastuuhenkilöt, jotka ovat hoitaneet tehtäviään ja ovat saman pykälän, luettuna yhdessä Kreikan siviililain 926 §:n kanssa, nojalla vastuussa oikeushenkilönä toimivan yhtiön kanssa yhteisvastuullisina?”
(1) Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1).
Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 4.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-479/11 ja T-157/12, Ranska ja IFP Énergies nouvelles v. komissio, 26.5.2016 antamasta tuomiosta
(Asia C-438/16 P)
Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja D. Grespan)
Muut osapuolet: Ranskan tasavalta ja IFP Énergies nouvelles
unionin yleisen tuomioistuimen 26.5.2015 antama tuomio T-479/11 ja T-157/12, Ranskan tasavalta ja IFP Énergies nouvelles vastaan Euroopan komissio, on kumottava
asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen uutta tutkintaa varten ja oikeudenkäyntikuluista on päätettävä myöhemmin.
Komissio esittää valituksensa tueksi kolme valitusperustetta, jotka kaikki liittyvät SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkomiseen ja täsmällisemmin oikeudellisiin virheisiin tavassa, jolla osoitettiin sen edun olemassaolo, joka yritykselle aiheutui sen yhtiömuotoon perustuvasta rajoittamattomasta implisiittisestä takauksesta.
Ensimmäisessä valitusperusteessaan komissio katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti tukijärjestelmän käsitettä jättäessään huomiotta sen, että toimenpiteestä voi aiheutua hyötyä, mikä merkitsee oikeudellista virhettä, joka liittyy sen näytön luonteeseen, joka komission on esitettävä osoittaakseen, että yritykselle aiheutuu etua sen asemasta teollista ja kaupallista toimintaa harjoittavana julkisena laitoksena (EPIC).
Toisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen arvioidessaan yksinkertaisen olettaman, joka koskee rajoittamattomasta ja implisiittisestä takauksesta aiheutuvan edun olemassaoloa, ulottuvuutta ja mahdollisuuksia olettaman kumoamiseksi.
Kolmas valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen, jonka unionin yleinen tuomioistuin teki arvioidessaan rajoittamattomasta takauksesta aiheutuvaa etua koskevan olettaman soveltamisalaa: tätä olettamaa on komission mukaan johdonmukaisesti sovellettava myös takauksen saaneella yhtiöllä tavarantoimittajiin ja asiakkaisiin oleviin suhteisiin.
Valitus, jonka Global Steel Wire, S.A. on tehnyt 12.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-426/10–T-429/16 ja T-438/12–T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias ym. v. komissio, 2.6.2016 antamasta tuomiosta
(Asia C-454/16 P)
Valittaja: Global Steel Wire, S.A. (edustajat: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco ja V. Romero Algarra, abogados)
On kumottava unionin yleisen tuomioistuimen asioissa T-438/12–T-441/12 ja erityisesti asiassa T-438/12, Global Steel Wire, S.A. v. Euroopan komissio, 2.6.2016 antama tuomio
Komissio on velvoitettava korvaamaan sekä tässä menettelyssä aiheutuvat että unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään tutkimatta perusteen, joka koski valittajan puolustautumisoikeuksien loukkausta.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se on soveltanut virheellistä oikeudellista kriteeriä arvioidessaan toista maksukyvyttömyyden toteamista koskenutta hakemusta ja siis kanteen tutkittavaksi ottamista.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan selvitysaineistoa tai vääristäessään selvitysaineistoa ilmiselvästi, jättäessään noudattamatta velvollisuutta käyttää täyttä tuomiovaltaa, loukatessaan oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan ja jättäessään noudattamatta perusteluvelvollisuutta.
Valitus, jonka Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. on tehnyt 12.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-426/10–T-429/16 ja T-438/12–T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías ym. v. komissio, 2.6.2016 antamasta tuomiosta
(Asia C-455/16 P)
Valittaja: Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. (edustajat: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco ja V. Romero Algarra, abogados)
On kumottava unionin yleisen tuomioistuimen asioissa T-438/12–T-441/12 ja erityisesti asiassa T-440/12, Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. v. Euroopan komissio, 2.6.2016 antama tuomio
Valitus, jonka Trefilerías Quijano, S.A. on tehnyt 12.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-426/10–T-429/16 ja T-438/12–T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías ym. v. komissio, 2.6.2016 antamasta tuomiosta
(Asia C-456/16 P)
Valittaja: Trefilerías Quijano, S.A. (edustajat: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco ja V. Romero Algarra, abogados)
On kumottava unionin yleisen tuomioistuimen asioissa T-438/12–T-441/12 ja erityisesti asiassa T-439/12, Trefilerías Quijano v. Euroopan komissio, 2.6.2016 antama tuomio
Valitus, jonka Global Steel Wire, S.A. on tehnyt 12.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-426/10–T-429/16 ja T-438/12–T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías ym. v. komissio, 2.6.2016 antamasta tuomiosta
(Asia C-457/16 P)
On kumottava unionin yleisen tuomioistuimen asioissa T-426/10–T-429/10 ja erityisesti asiassa T-429/10, Global Steel Wire, S.A.v. Euroopan komissio, 2.6.2016 antama tuomio
Valittaja esittää seuraavat kolmetoista valitusperustetta:
Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen siltä osin kuin kyse on lisäseikoista:
Unionin yleinen tuomioistuin on vääristänyt tosiseikkoja ja jättänyt esittämättä perustelut siltä osin kuin kyse on väitetyistä rakenteellisista siteistä TQ:n ja GSW:n välillä ennen vuotta 1996 ja tehnyt oikeudellisen virheen niiden tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa, jotka koskevat rikkomisesta vastuussa olevia rikkomisen koko ajalta.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan selvitysaineistoa tuomioistuinvalvontaa koskevien velvoitteiden vastaisesti sekä jättänyt esittämättä perustelut ja soveltanut virheellistä oikeudellista kriteeriä arvioidessaan yrityksen hallituksen ainoan jäsenen toimivaltaa seikkana, joka on oikeudellisesti merkityksellinen yhden ainoan taloudellisen yksikön olemassaolon kannalta.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen kilpailijoiden mielikuvaa koskevien tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa ja on vääristänyt näitä tosiseikkoja.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen henkilöstön päällekkäisyyttä koskevien tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen niiden tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa, jotka koskevat AP:n tuotanto- ja myyntitoimintojen jakautumista GSW:n ja niiden yritysten välillä, joissa GSW:llä on osakkuus.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen väitettyä kokousta koskevien tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa.
Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen siltä osin kuin kyse on yritysseuraannosta:
Unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellistä oikeudellista kriteeriä arvioidessaan yritysseuraantoa.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa katsoessaan, että niin GSW kuin MRT:kin ovat vastuussa Trenzasin ja Cablesin menettelystä.
Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen siltä osin kuin kyse on ratkaisevan vaikutusvallan käyttämisen arvioinnista ja selvitysaineistosta, joka on esitetty ratkaisevan vaikutusvallan tosiasiallista käyttämistä koskevan olettaman kumoamiseksi:
Unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellistä oikeudellista kriteeriä arvioidessaan ratkaisevan vaikutusvallan käyttämistä ja jättänyt esittämättä perustelut siltä osin kuin on katsottu, että GSW on rikkomisen koko ajalta vastuussa TQ:n menettelystä.
Unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellistä oikeudellista kriteeriä selvittäessään ratkaisevan vaikutusvallan tosiasiallisen käyttämisen olemassaoloa, on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan selvitysaineistoa, jonka valittaja esitti kumotakseen olettaman ratkaisevan vaikutusvallan tosiasiallisesta käyttämisestä yrityksiin, joissa sillä on osakkuus, ja on jättänyt noudattamatta tuomioistuinvalvontaa koskevia velvoitteita.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyse puolustautumisoikeuksien loukkaamisesta, katsoessaan, että siltä osin kuin komissio perusti valittajan maksukykyä koskeneen arviointinsa valittajan esittämiin ja tuntemiin tosiseikkoihin, komissio kunnioitti valittajan oikeutta tulla kuulluksi.
Siltä osin kuin kyse on valittajan väitetystä mahdollisuudesta hankkia ulkoista rahoitusta, unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen selvitysaineiston arvioinnissa, koska se ei ole käyttänyt lainmukaisesti tuomioistuinvalvontaa koskevaa toimivaltaansa, on tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyse perusteluvelvollisuuden laiminlyönnistä, ja lopuksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyse siitä, että se on vääristänyt tosiseikkoja ja selvitysaineistoa, jotka koskevat valittajan mahdollisuutta saada ulkoista rahoitusta.
Siltä osin kuin kyse on valittajan väitetystä mahdollisuudesta turvautua osakkeenomistajiin, unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen selvitysaineiston arvioinnissa ja joka tapauksessa se on jättänyt noudattamatta velvollisuuttaan käyttää täyttä tuomiovaltaa katsoessaan, ettei valittaja toimittanut komissiolle tarpeellisia tietoja osakkeenomistajiensa omaisuuden suuruuden arvioimiseksi; lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on esittänyt puutteelliset perustelut, koska se ei ole selittänyt, miksi Deloitten raporteilla, joihin valittaja on vedonnut, ei ole todistusarvoa.
Valitus, jonka Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. on tehnyt 12.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-426/10–T-429/16 ja T-438/12–T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerias ym. v. komissio, 2.6.2016 antamasta tuomiosta
(Asia C-458/16 P)
Valittaja: Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. (edustajat: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco ja V. Romero Algarra, abogados)
On kumottava unionin yleisen tuomioistuimen asioissa T-438/12–T-441/12 ja erityisesti asiassa T-441/12, Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. v. Euroopan komissio, 2.6.2016 antama tuomio
Valitus, jonka Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. on tehnyt 12.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-426/10–T-429/16 ja T-438/12–T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías ym. v. komissio, 2.6.2016 antamasta tuomiosta
(Asia C-459/16 P)
On kumottava unionin yleisen tuomioistuimen asioissa T-426/10–T-429/10 ja erityisesti asiassa T-428/10, Trenzas y Cables de Acero PSC v. Euroopan komissio, 2.6.2016 antama tuomio
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se on soveltanut virheellistä oikeudellista kriteeriä katsoessaan, että Tycsa PSC muodosti MRT:n kanssa taloudellisen kokonaisuuden; Trenzas y Cablesia eli yritystä, jonka määräysvallassa Tycsa PSC oli kokonaan, ei enää ole eikä MRT ole Trenzas y Cablesin seuraaja.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt asianmukaisen oikeudellisen kriteerin soveltamisessa oikeudellisen virheen ja on esittänyt puutteelliset perustelut siltä osin kuin se ei ole selittänyt, miksi Tycsa PSC:n toimitusjohtajien valaehtoiset lausumat ovat riittämättömiä oikeudellisesti merkityksellisenä osoituksena yhden ainoan taloudellisen kokonaisuuden olemassaolosta.
Unionin yleinen tuomioistuin on luonnehtinut virheellisesti tosiseikkoja eli kilpailijoiden mielikuvia, koska se on katsonut, että näitä mielikuvia on pidettävä lisäseikkana ja siis oikeudellisesti merkityksellisenä seikkana osoitettaessa, että kyseessä on taloudellinen kokonaisuus, jonka muodostavat Tycsa PSC, GSW ja muut yritykset, joissa GSW on osakkaana.
Unionin yleinen tuomioistuin on luonnehtinut virheellisesti tosiseikkoja eli henkilöstön päällekkäisyyksiä Tycsa PSC:n, GSW:n ja yritysten, joissa GSW on osakkaana, välillä, koska se on katsonut, että näitä päällekkäisyyksiä on pidettävä lisäseikkana ja siis oikeudellisesti merkityksellisenä seikkana osoitettaessa, että kyseiset yritykset muodostavat taloudellisen kokonaisuuden.
Unionin yleinen tuomioistuin on luonnehtinut virheellisesti tosiseikkoja eli Trenzas y Cablesin ja kilpailijan välistä kokousta pitäessään tätä kokousta lisäseikkana sen osoittamiseksi, että Tycsa PSC on osa taloudellista kokonaisuutta, jossa GSW on emoyhtiö.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen selvitysaineiston arvioinnissa ja se on joka tapauksessa jättänyt noudattamatta tuomioistuinvalvontaa koskevia velvoitteitaan hylätessään valittajan argumentin, jonka mukaan valittaja ei kuulu Trenzas y Cablesin ja GSW:n muodostamaan taloudelliseen kokonaisuuteen, ilman että se on edes arvioinut selvitysaineistoa, joka oli esitetty ratkaisevan vaikutusvallan käyttämistä koskevan väitetyn olettaman kumoamiseksi.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyse puolustautumisoikeuksien loukkauksesta, katsoessaan, että siltä osin kuin komissio perusti valittajan maksukykyä koskeneen arviointinsa valittajan esittämiin ja tuntemiin tosiseikkoihin, komissio kunnioitti valittajan oikeutta tulla kuulluksi.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen selvitysaineiston arvioinnissa eikä se ainakaan ole käyttänyt lainmukaisesti tuomioistuinvalvontaa koskevaa toimivaltaansa, on tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyse perusteluvelvollisuuden laiminlyönnistä, ja lopuksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyse siitä, että se on vääristänyt tosiseikkoja ja selvitysaineistoa, jotka koskevat valittajan mahdollisuutta saada ulkoista rahoitusta.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen selvitysaineiston arvioinnissa ja joka tapauksessa se on jättänyt noudattamatta velvollisuuttaan käyttää täyttä tuomiovaltaa, koska se on katsonut, ettei valittaja toimittanut komissiolle tarpeellisia tietoja osakkeenomistajiensa omaisuuden suuruuden arvioimiseksi. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on esittänyt puutteelliset perustelut siltä osin kuin se ei ole selittänyt, miksi Deloitten raporteilla, joihin Tycsa PSC on vedonnut, ei ole todistusarvoa.
Valitus, jonka Trefilerías Quijano, SA on tehnyt 12.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-426/10–T-429/16 ja T-438/12–T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías ym. v. komissio, 2.6.2016 antamasta tuomiosta
(Asia C-460/16 P)
Valittaja: Trefilerías Quijano, SA (edustajat: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco ja V. Romero Algarra, abogados)
On kumottava unionin yleisen tuomioistuimen asioissa T-426/10–T-429/10 ja erityisesti asiassa T-427/10, Trefilerías Quijano v. Euroopan komissio, 2.6.2016 antama tuomio
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyseessä tosiseikkojen ja selvitysaineiston vääristäminen, ja on jättänyt noudattamatta perusteluvelvollisuutta siltä osin kuin kyse on väitteestä, jonka mukaan TQ:n ja GSW:n välillä oli rakenteellisia siteitä ennen vuotta 1996, on soveltanut virheellisesti ja/tai ultra vires tuomioistuinvalvontaa koskevaa toimivaltaansa ja on joka tapauksessa tukeutunut ilmiselvästi merkityksettömiin tosiseikkoihin ja/tai on luonnehtinut virheellisesti kyseiset tosiseikat osoitukseksi rakenteellisista siteistä ja on joka tapauksessa käyttänyt virheellisesti kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuussa olevan käsitettä viitatessaan siihen, että TQ kuuluu Grupo Celsaan.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt asianmukaisen oikeudellisen kriteerin soveltamisessa oikeudellisen virheen ja on tehnyt selvitysaineiston arvioinnissa oikeudellisen virheen ja on joka tapauksessa jättänyt noudattamatta tuomioistuinvalvontaa koskevia velvoitteitaan katsoessaan, että valittaja oli tyytynyt toimittamaan ”toimitusjohtajiensa antamia todistuksia” (jotka olivat todellisuudessa TQ:n toimitusjohtajien valaehtoisia lausumia), joiden tarkoituksena oli osoittaa, että GSW:n toimeenpano- ja valvontavalta yrityksen hallituksen ainoana jäsenenä oli delegoitu TQ:n toimitusjohtajille ja että TQ toimi markkinoilla itsenäisesti. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on esittänyt puutteelliset perustelut siltä osin kuin se ei ole selittänyt, miksi TQ:n toimitusjohtajien valaehtoiset lausumat, joihin TQ on vedonnut, ovat riittämättömiä.
Unionin yleinen tuomioistuin on luonnehtinut virheellisesti tosiseikkoja eli kilpailijoiden mielikuvia, koska se on katsonut, että näitä mielikuvia on pidettävä lisäseikkana ja siis oikeudellisesti merkityksellisenä seikkana osoitettaessa, että kyseessä on taloudellinen kokonaisuus, jonka muodostavat TQ, GSW ja muut yritykset, joissa GSW on osakkaana. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyse siitä, että se on vääristänyt kilpailijoiden mielikuvia koskevia tosiseikkoja ja selvitysaineistoa.
Unionin yleinen tuomioistuin on luonnehtinut virheellisesti tosiseikkoja eli henkilöstön päällekkäisyyksiä TQ:n, GSW:n ja yritysten, joissa GSW on osakkaana, välillä, koska se on katsonut, että näitä päällekkäisyyksiä on pidettävä lisäseikkana ja siis oikeudellisesti merkityksellisenä seikkana osoitettaessa, että kyseiset yritykset muodostavat taloudellisen kokonaisuuden, jossa GSW on emoyhtiö.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen luonnehtiessaan tiettyjä tosiseikkoja eli tuotanto- ja myyntitoimintojen jakautumista neljän yrityksen kesken, koska se on pitänyt tätä jakautumista oikeudellisesti merkityksellisenä lisäseikkana sen osoittamiseksi, että TQ on osa taloudellisesta kokonaisuutta, jonka muodostavat GSW ja muut yritykset, joissa GSW on osakkaana.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen oikeudellisessa kriteerissä, jota on sovellettava arvioitaessa väitettyä ratkaisevan vaikutusvallan käyttämistä, ja se on joka tapauksessa esittänyt puutteelliset perustelut siltä osin kuin kyse on väitteestä, jonka mukaan GSW käytti ratkaisevaa vaikutusvaltaa TQ:hun.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen selvitysaineiston arvioinnissa ja on joka tapauksessa jättänyt noudattamatta tuomioistuinvalvontaa koskevia velvoitteitaan hylätessään valittajan argumentin, jonka mukaan GSW ei käyttänyt ratkaisevaa vaikutusvaltaa TQ:hun.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyseessä puolustautumisoikeuksien loukkaaminen, katsoessaan, että siltä osin kuin komissio perusti valittajan maksukykyä koskeneen arviointinsa valittajan esittämiin ja tuntemiin tosiseikkoihin, komissio kunnioitti valittajan oikeutta tulla kuulluksi.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen selvitysaineiston arvioinnissa eikä se ainakaan ole käyttänyt lainmukaisesti tuomioistuinvalvontaa koskevaa toimivaltaansa. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyse perusteluvelvollisuuden laiminlyönnistä. Lopuksi unionin yleinen tuomioistuin on joka tapauksessa tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyse siitä, että se on vääristänyt tosiseikkoja ja selvitysaineistoa, jotka koskevat valittajan mahdollisuutta saada ulkoista rahoitusta.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen selvitysaineiston arvioinnissa ja joka tapauksessa se on jättänyt noudattamatta velvollisuuttaan käyttää täyttä tuomiovaltaa, koska se on katsonut, ettei valittaja toimittanut komissiolle tarpeellisia tietoja osakkeenomistajiensa omaisuuden suuruuden arvioimiseksi. Lisäksi valittajan mielestä unionin yleinen tuomioistuin on esittänyt puutteelliset perustelut siltä osin kuin se ei ole selittänyt, miksi Deloitten raporteilla, joihin valittaja on vedonnut, ei ole mitään todistusarvoa.
(Asia C-461/16 P)
On kumottava unionin yleisen tuomioistuimen asioissa T-426/10–T-429/10 ja erityisesti asiassa T-426/10, Moreda-Riviere Trefilerías v. Euroopan komissio, 2.6.2016 antama tuomio
MRT:n asema seuraajana:
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se on soveltanut virheellistä oikeudellista kriteeriä arvioidessaan yritysseuraantoa ja erityisesti MRT:n asemaa Trenzas y Cablesin seuraajana.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tosiseikkojen oikeudellisessa luonnehdinnassa katsoessaan, että MRT on vastuussa Trenzas y Cablesin menettelystä väitettynä Trenzas y Cablesin seuraajana ajanjaksolla 10.6.1993–19.10.1996.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen eli on esittänyt puutteelliset perustelut hylätessään valittajan esittämät väitteet, jotka koskevat joutumista kahteen kertaan vastuuseen kilpailusääntöjen rikkomisesta.
Lisäseikat:
Unionin yleinen tuomioistuin on sen lisäksi, että se on tehnyt oikeudellisen virheen asianmukaisen oikeudellisen kriteerin soveltamisessa, esittänyt puutteelliset perustelut siltä osin kuin se ei ole selittänyt, miksi Trenzas y Cablesin toimitusjohtajien valaehtoiset lausumat, joihin MRT on vedonnut, ovat riittämättömiä.
Unionin yleinen tuomioistuin on luonnehtinut virheellisesti tosiseikkoja eli kilpailijoiden mielikuvia, koska se on katsonut, että näitä mielikuvia on pidettävä lisäseikkana ja siis oikeudellisesti merkityksellisenä seikkana osoitettaessa, että kyseessä on taloudellinen kokonaisuus, jonka muodostavat Trenzas y Cables, GSW ja yritykset, joissa GSW on osakkaana. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyse siitä, että se on vääristänyt kilpailijoiden mielikuvaa koskevia tosiseikkoja ja selvitysaineistoa.
Unionin yleinen tuomioistuin on luonnehtinut virheellisesti tosiseikkoja eli henkilöstön päällekkäisyyksiä Trenzas y Cablesin, GSW:n ja yritysten, joissa GSW on osakkaana, välillä, koska se on katsonut, että näitä päällekkäisyyksiä on pidettävä lisäseikkana ja siis oikeudellisesti merkityksellisenä seikkana osoitettaessa, että yritykset, joissa GSW on osakkaana, eivät ole itsenäisiä emoyhtiöstään.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen luonnehtiessaan tiettyjä tosiseikkoja eli Trenzas y Cablesin ja kilpailijan välistä kokousta pitäessään tätä kokousta lisäseikkana sen osoittamiseksi, että Trenzas y Cables, jonka seuraaja MRT:n väitetään olevan mutta mikä ei kuitenkaan pidä paikkaansa, on osa taloudellista kokonaisuutta, jossa GSW on emoyhtiö.
Seikat, jotka on esitetty olettaman kumoamiseksi:
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen selvitysaineiston arvioinnissa ja se on joka tapauksessa jättänyt noudattamatta tuomioistuinvalvontaa koskevia velvoitteitaan hylätessään valittajan argumentin, jonka mukaan valittaja ei kuulu Trenzas y Cablesin, GSW:n ja yritysten, joissa GSW on osakkaana, muodostamaan taloudelliseen kokonaisuuteen, ilman että se on edes arvioinut selvitysaineistoa, joka oli esitetty ratkaisevan vaikutusvallan käyttämistä koskevan väitetyn olettaman kumoamiseksi.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, jossa on kyse oikeuksien loukkauksesta, katsoessaan, että siltä osin kuin komissio perusti valittajan maksukykyä koskeneen arviointinsa valittajan esittämiin ja tuntemiin tosiseikkoihin, komissio kunnioitti valittajan oikeutta tulla kuulluksi.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen selvitysaineiston arvioinnissa ja joka tapauksessa se on jättänyt noudattamatta velvollisuuttaan käyttää täyttä tuomiovaltaa, koska se on katsonut, ettei valittaja toimittanut komissiolle tarpeellisia tietoja osakkeenomistajiensa omaisuuden suuruuden arvioimiseksi. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on esittänyt puutteelliset perustelut siltä osin kuin se ei ole selittänyt, miksi Deloitten raporteilla, joihin valittaja on vedonnut, ei ole mitään todistusarvoa.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Ferracci v. komissio
(Asia T-219/13) (1)
((Valtiontuet - Kunnallinen kiinteistövero - Tietynlaista toimintaa harjoittaville ei-kaupallisille yhteisöille myönnetty vapautus - Konsolidoitu tuloverolaki - Vapautus kertaluonteisesta kunnallisverosta - Päätös, jossa todetaan valtiontuen osittainen puuttuminen ja jossa todetaan kyseisen tuen olevan osittain yhteensoveltumaton sisämarkkinoiden kanssa - Kumoamiskanne - Sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä - Yksityistä suoraan koskeva päätös - Tutkittavaksi ottaminen - Takaisinperinnän täydellinen mahdottomuus - Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohta - Perusteluvelvollisuus))
Kantaja: Pietro Ferracci (San Cesareo, Italia) (edustajat: aluksi asianajajat A. Nucara ja E. Gambaro, sitten E. Gambar)
Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi V. Di Bucci, G. Conte ja D. Grespan, sitten G. Conte, D. Grespan ja F. Tomat)
Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Italian tasavalta (asiamiehet: G. Palmieri ja G. De Bellis)
SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan valtiontuesta SA.20829 (C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006)) Ei-kaupallisten yhteisöjen tiettyihin tarkoituksiin käyttämille kiinteistöille myönnettävää vapautusta kunnallisesta kiinteistöverosta koskeva järjestely, jonka Italia on toteuttanut, 19.12.2012 annetun komission päätöksen 2913/284/EU (EUVL 2013, L 166, s. 24) kumoamista.
Pietro Ferracci vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.
Italian tasavalta vastaa omista väliintulosta aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.9.2016 – Xellia Pharmaceuticals ja Alpharma v. komissio
(Asia T-471/13) (1)
((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Sitalopraamia vaikuttavana aineena sisältävien masennuslääkkeiden markkinat - Tarkoitukseen perustuvan kilpailunrajoituksen käsite - Potentiaalinen kilpailu - Geneeriset lääkkeet - Patenteista johtuvat markkinoille pääsyn esteet - Patenttien haltijan ja rinnakkaisvalmistajan välillä tehty sopimus - Komission tutkimuksen kesto - Puolustautumisoikeudet - Sakot - Oikeusvarmuus - Legaliteettiperiaate))
Kantajat: Xellia Pharmaceuticals ApS (Kööpenhamina, Tanska) ja Alpharma LLC, aiemmin Zoetis Products LLC (Florham Park, New Jersey, Yhdysvallat) (edustaja: D. Hull, solicitor)
Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castilla Contreras ja B. Mongin, avustajanaan B. Rayment, barrister)
Vaatimus kumota osittain [SEUT] 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 19.6.2013 annettu komission päätös C(2013) 3803 final (asia COMP/39226 – Lundbeck), ja vaatimus kantajille tämän päätöksen perusteella määrättyjen sakkojen määrän alentamisesta
Xellia Pharmaceuticals ApS ja Alpharma LLC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – K Chimica v. ECHA
(Asia T-675/13) (1)
((REACH - Aineen rekisteröinnistä perittävä maksu - Mikroyrityksille sekä pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävä maksunalennus - Virhe yrityksen kokoa koskevassa ilmoituksessa - Suositus 2003/361/EY - Päätös hallinnollisen maksun määräämisestä - Yrityksen koon määrittäminen - ECHAn toimivalta))
Kantaja: K Chimica Srl (Mirano, Italia) (edustajat: asianajajat R. Buizza ja M. Rota)
Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: aluksi M. Heikkilä, A. Iber, E. Bigi, E. Maurage ja J.-P. Trnka, sitten M. Heikkilä, E. Bigi, E. Maurage ja J.-P. Trnka, avustajanaan asianajaja C. Garcia Molyneux)
Kanne, jossa on kyse ensinnäkin SEUT 263 artiklaan perustuvasta vaatimuksesta kumota ECHAn 15.10.2013 tekemä päätös SME(2013) 3665, jossa todetaan, ettei kantaja ole esittänyt riittävää näyttöä, jotta siihen voitaisiin soveltaa pienille yrityksille säädettyä maksunalennusta, ja jolla sille määrätään hallinnollinen maksu, ja toiseksi vaatimuksesta myöntää kantajalle pienen yrityksen asema ja soveltaa siihen vastaavaa maksua ja kolmanneksi SEUT 263 artiklaan perustuvasta vaatimuksesta, joka koskee ECHAn asettamien laskujen mitätöimistä
Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) 15.10.2013 tekemä päätös SME(2013) 3665 kumotaan.
ECHA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan K Chimica Srl:n oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – U4U ym. v. parlamentti ja neuvosto
(Asia T-17/14) (1)
((Erityismääräykset ja poikkeukset, joita sovelletaan kolmansissa maissa työskenteleviin virkamiehiin - Hallintovirkamiesten urakehitys - Unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen muuttaminen - Asetus (EU, Euratom) N:o 1023/2013 - Sääntöjenvastaisuudet toimien antamismenettelyssä - Henkilöstösääntökomiteaa ja ammattijärjestöjä ei ole kuultu))
Kantajat: Union pour l’Unité (U4U) (Bryssel, Belgia), Unité & solidarité – Hors Union (USHU) (Bryssel), Regroupement Syndical (RS) (St Josse ten Noode, Belgia) ja Georges Vlandas (Bryssel) (edustaja: asianajaja F. Krenc)
Vastaajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: A. Troupiotis ja E. Taneva) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi M. Bauer ja A. Bisch, sitten M. Bauer, M. Veiga ja J. Herrmann)
Väliintulija, joka tukee vastaajien vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja G. Gattinara, sitten G. Gattinara ja F. Simonetti)
SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, EURATOM) N:o 1023/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 15) – joka on liitetty Euroopan talousyhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen sekä muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta annettuun asetukseen N:o 31 (ETY)/11 (Euratom) (EYVL 1962, 45, s. 1385) – 1 artiklan 27, 61 ja 70 kohta sekä 73 kohdan k alakohta siltä osin kuin näissä säännöksissä muutetaan henkilöstösääntöjen 45 artiklaa ja sen liitteitä I, X ja XIII.
Union pour l’Unité (U4U), Unité & solidarité – Hors Union (USHU), Regroupement Syndical (RS) ja Georges Vlandas velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.9.2016 – Goldfish ym. v. komissio
(Asia T-54/14) (1)
((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Belgian, Saksan, Ranskan ja Alankomaiden Pohjanmeren katkaravun markkinat - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen - Hintojen vahvistaminen ja myyntimäärien jakaminen - Selvitysaineiston tutkittavaksi ottaminen - Puhelinkeskustelujen salaisten äänitallenteiden käyttäminen todisteina - Maksukyvyn arvioiminen - Täysi harkintavalta))
Kantaja: Goldfish BV (Zoutkamp, Alankomaat), Heiploeg BV (Zoutkamp), Heiploeg Beheer BV (Zoutkamp) ja Heiploeg Holding BV (Zoutkamp) (edustajat: asianajajat P. Glazener ja B. Winters)
Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Ronkes Agerbeek ja P. Van Nuffel, sittemmin Van Nuffel ja H. van Vliet)
SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan yhtäältä SEUT 101 artiklan soveltamismenettelystä 27.11.2013 annetun komission päätöksen C (2013) 8286 lopullinen (asia AT.39633 – katkaravut) kumoamista siltä osin kuin se koskee kantajia ja toisaalta kantajille määrättyjen sakkojen määrän alentamista.
Goldfish BV, Heiploeg BV, Heiploeg Beheer BV ja Heiploeg Holding BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Morningstar v. komissio
(Asia T-76/14) (1)
((Kilpailu - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Maailmanlaajuiset yhdennettyjen reaaliaikaisten tiedonsyöttöpalvelujen markkinat - Päätös, jolla määräävässä asemassa olevan yrityksen antamat sitoumukset tehdään velvoittaviksi - Asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artikla))
Kantaja: Morningstar, Inc. (Chicago, Illinois, Yhdysvallat) (edustajat: S. Kinsella, K. Daly ja P. Harrison, solicitors, sekä asianajaja M. Abenhaïm)
Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castilla Contreras, A. Dawes ja F. Ronkes Agerbeek)
Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Thomson Reuters Corp. (Toronto, Kanada) ja Reuters Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: A. Nourry, G. Olsen ja C. Ghosh, solicitors)
SEUT 263 artiklaan perustuvasta kanne, jossa vaaditaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 102 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan mukaisesta menettelystä 20.12.2012 annetun komission päätöksen C(2012) 9635 (asia COMP/D2/39.654 – Reuters Instrument Codes (RIC-KOODIT)) kumoamista
Morningstar, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – PT Pelita Agung Agrindustri v. neuvosto
(Asia T-121/14) (1)
((Polkumyynti - Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonti - Lopullinen polkumyyntitulli - Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 5 kohta - Normaaliarvo - Tuotantokustannukset))
Kantaja: PT Pelita Agung Agrindustri (Medan, Indonesia) (edustajat: asianajajat F. Graafsma ja J. Cornelis)
Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi S. Boelaert, sitten H. Marcos Fraile, avustajinaan asianajajat R. Bierwagen ja C. Hipp)
Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: J.-F. Brakeland, M. França ja A. Stobiecka-Kuik) ja European Biodiesel Board (EBB) (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat O. Prost ja M.-S. Dibling)
SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 19.11.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1194/2013 (EUVL 2013, L 315, s. 2) siltä osin kuin siinä määrätään kantajalle polkumyyntitulli
Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1194/2013 1 ja 2 artikla kumotaan PT Pelita Agung Agrindustrin osalta.
Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan PT Pelita Agung Agrindustrin oikeudenkäyntikulut.
Euroopan komissio ja European Biodiesel Board (EBB) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Italia v. komissio
(Asiat T-353/14 ja T-17/15) (1)
((Kieliä koskevat järjestelyt - Ilmoitukset avoimista kilpailuista hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten - Toisen kielen valinta kolmesta kielestä - Asetus N:o 1 - Henkilöstösääntöjen 1 d artiklan 1 kohta, 27 artikla ja 28 artiklan f alakohta - Syrjintäkiellon periaate - Suhteellisuus))
Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato P. Gentili)
Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja G. Gattinara (asioissa T-353/14 ja T-17/15) ja F. Simonetti (asiassa T-17/15), sitten G. Gattinara ja F. Simonetti)
Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia asiassa T-17/15: Liettuan tasavalta (asiamiehet: D. Kriaučiūnas ja V. Čepaitė)
Asiassa T-353/14 SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus avoimesta kilpailusta EPSO/AD/276/14 varallaololuettelon laatimiseksi hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten julkaistun ilmoituksen (EUVL C 74 A, s. 4) kumoamisesta, ja asiassa T-17/15 SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus avoimesta kilpailusta EPSO/AD/294/14 varallaololuettelon laatimiseksi Euroopan tietosuojavaltuutetun hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten tietosuoja-alalla koskevan ilmoituksen (EUVL C 391 A, s. 1) kumoamisesta.
Asiat T-353/14 ja T-17/15 yhdistetään tuomion antamista varten.
Ilmoitus avoimesta kilpailusta EPSO/AD/276/14 varallaololuettelon laatimiseksi hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten ja ilmoitus avoimesta kilpailusta EPSO/AD/294/14 varallaololuettelon laatimiseksi Euroopan tietosuojavaltuutetun hallintovirkamiesten palvelukseen ottamista varten tietosuoja-alalla kumotaan.
Liettuan tasavalta vastaa väliintulosta asiassa T-17/15 aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – TAO-AFI ja SFIE-PE v. parlamentti ja neuvosto
(Asia T-456/14) (1)
((Unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkat ja eläkkeet - Vuosittainen mukauttaminen - Asetus (EU) N:o 422/2014 ja asetus (EU) N:o 423/2014 - Näiden toimien antamismenettelyiden aikana tapahtuneet säännöstenvastaisuudet - Ammattijärjestöjä ei ole kuultu))
Kantajat: Association of Independent Officials for the Defense of the European Civil Service (TAO-AFI) (Bryssel, Belgia) ja Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens – Section du Parlement européen (SFIE-PE) (Bryssel) (edustajat: asianajajat M. Casado García Hirschfeld ja J. Vanden Eynde)
Vastaajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: A. Troupiotis ja E. Taneva) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja E. Rebasti)
SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin liittyvien korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 201116.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 422/2014 (EUVL 2014, L 129, s. 5) ja Euroopan unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin sovellettavien korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 201216.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 423/2014 (EUVL 2014, L 129, s. 12) kumoamista
Association of Independent Officials for the Defense of the European Civil Service (TAO-AFI) ja Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens – Section du Parlement européen (SFIE-PE) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Crosfield Italia v. ECHA
(Asia T-587/14) (1)
((REACH - Aineen rekisteröinnistä perittävä maksu - Mikroyrityksille sekä pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävä maksunalennus - Virhe yrityksen kokoa koskevassa ilmoituksessa - Suositus 2003/361/EY - Päätös hallinnollisen maksun määräämisestä - Perusteluvelvollisuus))
Kantaja: Crosfield Italia Srl (Verona, Italia) (edustaja: asianajaja M. Baldassarri)
Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: aluksi M. Heikkilä, E. Bigi, J.-P. Trnka ja E. Maurage, sitten M. Heikkilä, J.-P. Trnka ja E. Maurage, avustajanaan asianajaja C. Garcia Molyneux)
Kanne, jossa on kyse yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuvasta vaatimuksesta kumota ECHAn 28.5.2014 tekemä päätös SME(2013) 4672, jossa todettiin, ettei kantaja täytä pienille yrityksille säädetyn maksunalennuksen saamisen edellytyksiä, ja määrättiin sille hallinnollinen maksu, ja toisaalta SEUT 263 artiklaan perustuvasta vaatimuksesta mitätöidä laskut, jotka ECHA antoi päätöksen SME(2013) 4672 tekemisen seurauksena
Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) 28.5.2014 tekemä päätös SME(2013) 4672 kumotaan.
(1) EUVL C 361, 13.10.2014.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2016 – Tri-Ocean Trading v. neuvosto
(Asia T-709/14) (1)
((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Arviointivirhe))
Kantaja: Tri-Ocean Trading (Georgetown, Caymansaaret) (edustajat: B. Kennelly, barrister, P. Saini, QC, ja N. Sheikh, solicitor)
Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja A. Vitro)
SEUT 263 artiklaan perustuvaa kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP täytäntöönpanosta 22.7.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/488/YUTP (EUVL 2014, L 217, s. 49) ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 22.7.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 793/2014 (EUVL 2014, L 217, s. 10) kantajaa koskevilta osin.
Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP täytäntöönpanosta 22.7.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/488/YUTP ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 22.7.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 793/2014 kumotaan Tri-Ocean Tradingiä koskevilta osin.
Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Tri-Ocean Tradingille aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
(1) EUVL C 448, 15.12.2014.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2016 – Tri Ocean Energy v. neuvosto
(Asia T-719/14) (1)
Kantaja: Tri Ocean Energy (Kairo, Egypti) (edustajat: B. Kennelly, barrister, P. Saini, QC, ja N. Sheikh, solicitor)
SEUT 263 artiklaan perustuvaa kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP täytäntöönpanosta 26.9.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/678/YUTP (EUVL 2014, L 283, s. 59) ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 26.9.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1013/2014 (EUVL 2014, L 283, s. 9) kantajaa koskevilta osin.
Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP täytäntöönpanosta 26.9.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/678/YUTP ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 26.9.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1013/2014 kumotaan Tri Ocean Energya koskevilta osin.
Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Tri Ocean Energylle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Herbert Smith Freehills v. komissio
(Asia T-755/14) (1)
((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä koskevan direktiivin antamista edeltäviä keskusteluja koskevat asiakirjat - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Oikeudellisen neuvonannon suojaa koskeva poikkeus - Puolustautumisoikeudet - Ylivoimainen yleinen etu))
Kantaja: Herbert Smith Freehills LLP (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja P. Wytinck)
Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Van Nuffel, J. Baquero Cruz ja F. Clotuche-Duvieusart)
Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: E. Rebasti, J. Herrmann ja M. Veiga)
SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 24.9.2014 annettu komission päätös Gestdem 2014/2070, jolla evätään oikeus tutustua tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/40/UE (EUVL 2014, L 127, s. 1) antamiseen liittyviin tiettyihin asiakirjoihin.
Herbert Smith Freehills LLP vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Philip Morris v. komissio
(Asia T-796/14) (1)
((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä koskevan direktiivin valmisteluvaiheessa laaditut dokumentit - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonnan suojaa koskeva poikkeus - Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus - Ylivoimainen yleinen etu))
Kantaja: Philip Morris Ltd (Richmond, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat K. Nordlander ja M. Abenhaïm)
SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan kumoamaan 24.9.2014 annettu komission päätös Ares(2014) 3142109 siltä osin kuin siinä evätään kantajalta täysi oikeus tutustua pyydettyihin asiakirjoihin lukuun ottamatta asiakirjojen sisältämiä muutettuja henkilökohtaisia tietoja.
Philip Morris Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2016 – Farahat v. neuvosto
(Asia T-830/14) (1)
Kantaja: Mohamed Farahat (Kairo, Egypti) (edustajat: B. Kennelly, barrister, P. Saini, QC, ja N. Sheikh, solicitor)
SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP täytäntöönpanosta 20.10.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/730/YUTP (EUVL 2014, L 301, s. 36) ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 26.9.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1105/2014 (EUVL 2014, L 301, s. 7) kantajaa koskevilta osin.
Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP täytäntöönpanosta 20.10.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/730/YUTP (EUVL 2014, L 301, s. 36) ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 26.9.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1105/2014 kumotaan Mohamed Farahatia koskevilta osin.
Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Farahatille aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
(Asia T-18/15) (1)
((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä koskevan direktiivin valmisteluvaiheessa laaditut dokumentit - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskeva poikkeus - Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus - Puolustautumisoikeudet - Ylivoimainen yleinen etu))
Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Baquero Cruz ja F. Clotuche Duvieusart)
SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan kumoamaan 6.11.2014 annettu komission päätös Ares(2014) 3694540, jolla evätään oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka liittyvät tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/40/EU (EUVL 2014, L 127, s. 1) antamiseen.
6.11.2014 annettu komission päätös Ares(2014) 3694540, jolla evätään oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka liittyvät tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/40/EU antamiseen, kumotaan siltä osin kuin siinä evätään oikeus tutustua asiakirjan nro 6 kolmannen kohdan kolmeen ensimmäiseen virkkeeseen.
(1) EUVL C 107, 30.3.2015.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2016 – Trajektna luka Split v. komissio
(Asia T-57/15) (1)
((Valtiontuet - Satamapalvelut - Oletettu tuki julkiselle lauttaliikennöijä Jadrolinijalle - Kroatian viranomaiset ovat vahvistaneen kotimaan liikenteen satamapalvelujen hinnat Splitin satamassa tasolle, jonka väitetään olevan alhaisempi kuin muissa Kroatian satamissa ja kansainvälisessä liikenteessä - Yksityinen toimija, jolla väitetään olevan yksinoikeus toiminnan harjoittamiseen Splitin sataman matkustajaterminaalissa - Päätös, jolla todetaan, ettei valtiontukea ole annettu - Tuen käsite - Valtion varat))
Kantaja: Trajektna luka Split d.d. (Split, Kroatia) (edustajat: asianajajat M. Bauer, H. J. Freund ja S. Hankiewicz)
Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouchagiar ja P. J. Loewenthal)
SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan valtiontuesta SA.37265 (2014/NN) – Kroatia – Oletettu tuki Jadrolinijalle – 15.10.2014 annettu komission päätös C(2013) 7285 final
Trajektna luka Split d.d. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EUVL C 118, 13.4.2015.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2016 – hyphen v. EUIPO – Skylotec (monikulmio)
(Asia T-146/15) (1)
((Euroopan unionin tavaramerkki - Menettämismenettely - Monikulmiota esittävä EU-kuviomerkki - Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta - Muoto, jossa on poikkeavia osatekijöitä, jotka eivät vaikuta tavaramerkin erottamiskykyyn))
Kantaja: hyphen GmbH (München, Saksa) (edustajt: asianajajat M. Gail ja M. Hoffmann)
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Skylotec GmbH (Neuwied, Saksa) (edustajat: asianajajat M. De Zorti ja M. Helfrich)
Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 9.3.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1506/2014-4), joka liittyy Skylotec GmbH:n ja hyphen GmbH:n väliseen menettämismenettelyyn
Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 9.3.2015 tekemä päätös (asia R 1506/2014-4), joka liittyy Skylotec GmbH:n ja hyphen GmbH:n väliseen menettämismenettelyyn, kumotaan siltä osin kuin valituslautakunta totesi, että rekisteröidyn EU-tavaramerkin haltija on menettänyt oikeutensa tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkiin 9 ja 25 kuuluvien tavaroiden osalta.
EUIPO velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan hyphen GmbH:n oikeudenkäyntikulut.
Skylotec GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2016 – Valittajana komissio ja muuna osapuolena Kakol
(Asia T-152/15 P) (1)
((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Avoin kilpailu - Hakijaa ei hyväksytty kilpailuun - Tutkinnon tunnustamatta jättäminen - Aiempaan kilpailuun hyväksyminen - Vastaavien kilpailujen vaatimukset - Perusteluvelvollisuus))
Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Simonetti, J. Currall ja G. Gattinara, sitten F. Simonetti ja G. Gattinara)
Muu osapuoli: Danuta Kakol (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja R. Duta)
Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 22.1.2015 antamasta tuomiosta asiassa Kakol v. komissio (F-1/14 ja F-48/14, EU:H:2015:5) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista
Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 22.1.2015 antama tuomio asiassa Kakol v. komissio (F-1/14 ja F-48/14, EU:H:2015:5) kumotaan.
Asia palautetaan unionin virkamiestuomioistuimen muulle kuin tämän valituksen kohteena olevan asian jo käsitelleelle jaostolle.
(1) EUVL C 190, 8.6.2015.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2016 – Puma v. EUIPO – Gemma Group (loikkaavan kissaeläimen kuva)
(Asia T-159/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Loikkaavaa kissaeläintä esittävän EU-kuviomerkin rekisteröintihakemus - Loikkaavia kissaeläimiä esittävät aikaisemmat kansainväliset kuviomerkit - Suhteellinen hylkäysperuste - Hyvä hallintotapa - Aikaisempien tavaramerkkien mainetta koskevat todisteet - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi P. Bullock, sitten D. Hanf)
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Gemma Group Srl (Cerasolo Ausa, Italia)
Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 19.12.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1207/2014-5), joka koskee Puma SE:n ja Gemma Group Srl:n välistä väitemenettelyä
Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) viidennen valituslautakunnan 19.12.2014 tekemä päätös (asia R 1207/2014-5) kumotaan.
EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan luettuna Puma SE:n oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2016 – National Iranian Tanker Company v. neuvosto
(Asia T-207/15) (1)
((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Oikeusvoima - Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin - Arviointivirhe - Puolustautumisoikeudet - Omistusoikeus - Oikeasuhteisuus))
Kantaja: National Iranian Tanker Company (Teheran, Iran) (edustajat: T. de la Mare, QC, M. Lester ja J. Pobjoy, barristers, sekä R. Chandrasekera, S. Ashley ja C. Murphy, solicitors)
Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi N. Rouam ja M. Bishop, sitten M. Bishop ja A. Vitro)
Ensisijaisesti SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 12.2.2015 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2015/236 (EUVL 2015, L 39, s. 18) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 12.2.2015 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/230 (EUVL 2015, L 39, s. 3) kantajaa koskevilta osin, ja toissijaisesti SEUT 277 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan toteamaan, että Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL 2010, L 195, s. 39) 20 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL 2012, L 88, s. 1) 23 artiklan 2 kohdan d alakohtaa ei voida soveltaa siltä osin kuin ne koskevat kantajaa.
National Iranian Tanker Company ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Arrom Conseil v. EUIPO – Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci)
(Asia T-358/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Roméo has a Gun by Romano Ricci rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiemmat EU-sanamerkit NINA RICCI ja RICCI - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aiempien tavaramerkkien erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö - Maineelle aiheutuva vahinko - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))
Kantaja: Arrom Conseil (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat C. Herissay Ducamp ja J. Blanchard)
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Puig France SAS (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja E. Armijo Chávarri)
Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.3.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1020/2014-1), joka koskee Puig France SAS:n ja Arrom Conseilin välistä väitemenettelyä.
Arrom Conseil vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Puig France SAS:n oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.7.2016 – Preferisco Foods v. EUIPO – Piccardo & Savore’ (PREFERISCO)
(Asia T-371/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin PREFERISCO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-sanamerkki I PREFERITI - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
Kantaja: Preferisco Foods Ltd (Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) (edustajat: asianajajat G. Macías Bonilla, P. López Ronda, G. Marín Raigal ja E. Armero)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: K. Sidat Humphreys ja J.-F. Crespo Carrillo)
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Piccardo & Savore’ Srl (Chiusavecchia, Italia)
Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 15.4.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2598/2013-2), joka koskee Piccardo & Savore’n ja Preferisco Foodsin välistä väitemenettelyä.
Preferisco Foods Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2016 – Perfetti Van Melle Benelux v. EUIPO – PepsiCo (3D)
(Asia T-390/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin 3D rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiemmat EU-sana- ja -kuviomerkit 3D’S ja 3D’s - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
Kantaja: Perfetti Van Melle Benelux BV (Breda, Alankomaat) (edustaja: asianajaja P. Testa)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Ivanauskas ja A. Folliard-Monguiral)
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: PepsiCo, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard ja J. Fuhrmann)
Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 8.5.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 465/2014-5), joka koskee PepsiCo Inc:n ja Perfetti Van Melle Benelux BV:n välistä väitemenettelyä
Perfetti Van Melle Benelux BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2016 – Globo Comunicação e Participações v. EUIPO (äänimerkki)
(Asia T-408/15) (1)
((Euroopan unionin tavaramerkki - Äänimerkkihakemus - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla))
Kantaja: Globo Comunicação e Participações S/A (Rio de Janeiro, Brasilia) (edustajat: asianajajat E. Gaspar ja M.-E. De Moro-Giafferri)
Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 18.5.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2945/2014-5), joka koskee hakemusta äänimerkin rekisteröimiseksi Euroopan unionin tavaramerkiksi
Globo Comunicação e Participações S/A velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2016 – Valittajana Pohjanmäki ja muuna osapuolena neuvosto
(Asia T-410/15 P) (1)
((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2013 ylennyskierros - Nimittävän viranomaisen ja neuvoa-antavan ylennyskomitean tehtävät - Arviointikertomusten puuttuminen - Neuvoa-antavan ylennyskomitean jäsenet eivät ole tutkineet arviointikertomuksia - Neuvoa-antavan ylennyskomitean esittelijän ja entisen arvioijan tehtävien yhteensopivuus - Yhdenvertainen kohtelu - Perusteluvelvollisuus))
Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: E. Rebasti ja M. Bauer)
Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 18.5.2015 antamasta tuomiosta Pohjanmäki v. neuvosto (F-44/14, EU:H:2015:46) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista
Jaana Pohjanmäki vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvostolle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Trinity Haircare v. EUIPO – Advance Magazine Publishers (VOGUE)
(Asia T-453/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-kuviomerkki VOGUE - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuuden puuttuminen - Erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta luettuna yhdessä 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan kanssa - Vilpillinen mieli - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta))
Kantaja: Trinity Haircare AG (Herisau, Sveitsi) (edustajat: asianajajat J. Kroher ja K. Bach)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Lewis ja J. Crespo Carrillo)
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Advance Magazine Publishers Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustaja: D. Ivison, barrister)
Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 27.5.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2426/2014-4), joka koskee Advance Magazine Publishers Inc:n ja Trinity Haircare AG:n välistä mitättömyysmenettelyä.
Trinity Haircare AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Advance Magazine Publishers Inc:n oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2016 – Lotte v. EUIPO – Kuchenmeister (KOALA LAND)
(Asia T-479/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin KOALA LAND rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen sanamerkki KOALA - Rekisteröintihakemuksen hylkääminen osittain - Sekaannusvaara - Merkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta))
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Kuchenmeister GmbH (Soest, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Blumenthal)
Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 4.6.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 815/2014-1), joka koskee Kuchenmeister GmbH:n ja Lotte Co. Ltd:n välistä väitemenettelyä.
Lotte Co. Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2016 – Valittajana De Esteban Alonso ja muuna osapuolena komissio
(Asia T-557/15 P) (1)
((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Henkilöstösääntöjen 24 artikla - Avustamispyyntö - Rikosoikeudellinen menettely kansallisessa tuomioistuimessa - Toimielimen päätös olla asianomistajana - Kanteen hylkääminen ensimmäisessä oikeusasteessa sillä perusteella, että kanne on selvästi perusteeton - Oikeudenkäyntivirheet - Henkilöstösääntöjen 24 artiklan soveltamisedellytykset))
Valittaja: Fernando De Esteban Alonso (Saint-Martin-de-Seignanx, Ranska) (edustaja: asianajaja C. Huglo)
Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja C. Ehrbar, sitten C. Ehrbar ja G. Berscheid)
Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) 15.7.2015 antamasta määräyksestä asiassa De Esteban Alonso v. komissio (F-35/15, EU:H:2015:87) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän määräyksen kumoamista
Fernando De Esteban Alonso vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2016 – Paglieri Sell System v. EUIPO (APOTEKE)
(Asia T-563/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin APOTEKE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla))
Kantaja: Paglieri Sell System SpA (Pozzolo Formigaro, Italia) (edustajat: asianajajat P. Pozzi ja F. Braga)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: K. Doherty ja L. Rampini)
Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 23.7.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2428/2014-5), joka koskee hakemusta kuviomerkin APOTEKE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi
Paglieri Sell System SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kanne 5.8.2016 – Gifi Diffusion v. EUIPO – Crocs (Jalkineet)
(Asia T-424/16)
Kantaja: Gifi Diffusion (Villeneuve-sur-Lot, Ranska) (edustaja: asianajaja C. de Chassey)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: Crocs, Inc. (Longmont, Colorado, Yhdysvallat)
Riidanalainen malli: Yhteisömalli ”Jalkineet” – Yhteisömalli nro 733 282-0001
Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 25.4.2015 asiassa R 37/2015-3 tekemä päätös
julistaa yhteisömallin nro 000733282-0001 mitättömäksi
velvoittaa EUIPO:n korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
Asetuksen N:o 6/2002 62 ja 63 artiklaa on rikottu.
Kanne 4.8.2016 – Šroubárna Ždánice v. neuvosto
(Asia T-442/16)
Kantaja: Šroubárna Ždánice a.s. (Kyjov, Tšekki) (edustaja: asianajaja M. Osladil)
toteamaan, että Euroopan unioni on velvollinen maksamaan kantajalle vahingonkorvauksena 75 502 534 Tšekin korunaa (CZK)
velvoittamaan Euroopan unionin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, jossa väitetään, että kaikki edellytykset täyttyvät Euroopan unionin sopimussuhteen ulkopuolisen vahingonkorvausvastuun vahvistamiselle SEUT 268 artiklan mukaisesti, luettuna yhdessä SEUT 340 artiklan toisen kohdan kanssa:
ottaessaan käyttöön Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnista kannettavan polkumyyntitullin, joka myöhemmin laajennettiin koskemaan myös tuontia Malesiasta, Euroopan unioni on rikkonut WTO:n jäsenyydestä ja erityisesti polkumyynnin vastaisesta sopimuksesta johtuvia velvoitteitaan
polkumyynnin vastaisen sopimuksen rikkominen on merkinnyt SEUT 216 artiklan 2 kohdan rikkomista
Euroopan unionin lainvastaisesta menettelystä on aiheutunut kantajalle 75 502 534 CZK:n vahinko
vahingon määrän ja Euroopan unionin lainvastaisen menettelyn välillä on ollut syy-yhteys.
Kanne 19.8.2016 – Espanja v. komissio
(Asia T-459/16)
Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: Sampol Pucurull, Abogado del Estado)
kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 20.6.2016 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen 2016/1059/EU siltä osin kuin se koskee Espanjan kuningaskuntaa tiettyjen pinta-alatukien osalta ja kuin siinä jätetään rahoituksen ulkopuolelle 262 887 429,57 EUR:n määrä
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, jossa on kaksi osaa.
Kantaja väittää, että komission määräämä kiinteä oikaisu rikkoo yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (EUVL 2005, L 209, s. 1) 31 artiklaa sekä edellytyksistä, jotka on täytettävä 25 prosentin tai 10 prosentin oikaisun määräämiseksi, annettuja vuoden 1997 suuntaviivoja (asiakirja nro VI/5330/97). Tämä rikkominen tarkoittaa komission harkintavallan ylittämistä ja loukkaa suhteellisuusperiaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta.
Ensimmäiseksi Espanjan viranomaiset katsovat, että erilaiset kiinteät oikaisut rikkovat asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä vuoden 1997 suuntaviivojen ja suhteellisuusperiaatteen kanssa, koska komissiolla ei ole vakavasti otettavia ja järkeviä aihetodisteita sellaisen päätelmän tekemiseksi, että metsitetyn laidunmaan osalta on määrättävä 25 prosentin rahoitusoikaisu vuosilta 2009–2013, poikkeuksena vuoden 2009 osalta metsitetty laidunmaa viidessä autonomisessa kunnassa, joita pitäisi koskea yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 (EUVL 2004, L 141, s. 18) 73 a artiklan 2 a kohta.
Espanjan viranomaiset riitauttavat sen, että komissio sovelsi 10 prosentin kiinteää oikaisua vuosilta 2009–2013 laidunmaalle, jolle on istutettu pensaita, ja metsitetylle laidunmaalle (Dehesa, laidun) vuodelta 2009.
Toiseksi Espanjan viranomaiset väittävät, että riitautetulla päätöksellä rikotaan asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artiklaa, luettuna yhdessä suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen kanssa, koska siinä ei oteta huomioon asetuksen (EY) N:o 796/2004 73 a artiklan 2 a kohtaa, luettuna yhdessä yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 (EUVL 2009, L 30, s. 16) 137 artiklan kanssa.
Kanne 22.8.2016 – Portugali v. komissio
(Asia T-462/16)
Kantaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão ja J. Saraiva de Almeida)
kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 20.6.2016 tehdyn komission päätöksen C(2016) 3753, joka on annettu tiedoksi 21.6.2016, siltä osin kuin Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle jätettiin Portugalin tasavallan pinta-alatukena vuosilta 2013 ja 2014 ilmoittama 29 957 339,70 euron määrä perustelulla ”Puutteita konsolidoinnissa”
velvoittamaan vastaajana olevan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Ensimmäinen kanneperuste koskee luottamuksensuojan periaatteen loukkaamista, kun komissio tunnusti julkisen kehitysohjelman täytäntöönpanon tukioikeuksien mukauttamiseksi yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 73/2009 (EUVL 2009, L 30, s. 16) 41 artiklan 3 kohdan mukaisesti mutta jätti kustannukset jälkikäteen rahoituksen ulkopuolelle sille ehdotettujen tukioikeuksien mukauttamisen vuoksi.
Toinen kanneperuste koskee asetuksen (EU) N:o 73/2009 34 ja 36 artiklan ja 41 artiklan 3 kohdan rikkomista.
Kolmas kanneperuste koskee yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (EUVL 2005, L 209, s. 1) 31 artiklan 2 kohdan rikkomista ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamista.
(Asia T-463/16)
kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 20.6.2016 tehdyn komission päätöksen C(2016) 3753, joka on annettu tiedoksi 21.6.2016, siltä osin kuin Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle jätettiin 8 984 891,60 euron määrä, joka liittyy kustannuksiin, jotka Portugalin tasavalta ilmoitti ehdollisen tuen puitteissa vuosilta 2011, 2012 ja 2013
Kanteensa tueksi kantaja esittää kuusi kanneperustetta.
Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan perustelut ovat puutteelliset ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maksajavirastojen ja muiden elinten hyväksymisen sekä maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 21.6.2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 885/2006 (EUVL 2006, L 171, s. 90) 11 artiklaa on rikottu.
Toinen kanneperuste, jonka mukaan julkisen kehitysohjelman täytäntöönpanon tukioikeuksien mukauttamiseksi yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 (EUVL 2009, L 30, s. 16) 24 artiklaa ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä mainitussa asetuksessa säädettyjen viljelijöiden suorien tukien järjestelmien mukaisten täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän osalta sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä viinialalle säädetyn tukijärjestelmän mukaisten täydentävien ehtojen osalta 30.11.2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1122/2009 (EUVL 2009, L 316, s. 65) 54 artiklan c alakohdan toista alakohtaa ja 71 artiklaa on rikottu.
Kolmas kanneperuste, jonka mukaan asetuksen (EY) N:o 1122/2009 26 ja 53 artiklaa on rikottu.
Neljäs kanneperuste, jonka mukaan perustelut ovat puutteelliset.
Viides kanneperuste, jonka mukaan ne bis in idem -periaatetta on loukattu.
Kuudes kanneperuste, jonka mukaan suhteellisuusperiaatetta on loukattu ja yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (EUVL 2005, L 209, s. 1) 31 artiklaa on rikottu.
Kanne 30.8.2016 – Sicignano v. EUIPO – Inprodi (GiCapri ”a giacchett’e capri”)
(Asia T-619/16)
Kantaja: Pasquale Sicignano (Santa Maria la Carità, Italia) (edustaja: asianajajat A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli ja G. Petrocchi)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: Inghirami Produzione Distrinuzione SpA (Inprodi) (Milano, Italia)
Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”GiCapri ’a giacchett’e capri” – Rekisteröintihakemus nro 12 512 778
Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 2.6.2016 asiassa R 80672015-5 tekemä päätös
kumoaa EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 2.6.2016 asiassa R 80672015-5 tekemän päätöksen, jolla luokkiin 18, 25 ja 35 kuuluvia tavaroita koskevan yhdistelmämerkin GiCapri ”a giacchett’e capri” rekisteröintihakemus nro 12 512 778 hylättiin, ja vastaavasti hyväksyy rekisteröinnin
velvoittaa EUIPO:n korvaamaan kaikki nyt vireillä olevaa asiaa koskevat kulut ja oikeudenkäyntikulut.
Kanne 29.8.2016 – České dráhy v. komissio
(Asia T-621/16)
Kantaja: České dráhy a.s. (Praha, Tšekki) (edustajat: asianajajat K. Muzikář ja J. Kindl)
kumoamaan asiassa AT.4041 – Twins 22.6.2016 annetun Euroopan komission päätöksen C(2016) 3993 final, jossa määrättiin perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 20 artiklan 4 kohdan perusteella toimitettavaksi tarkastus; ja
Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös tehtiin České dráhyn toimitiloissa lainvastaisen päätöksen nojalla toimitetussa edeltävässä tarkastuksessa saatujen asiakirjojen perusteella. Euroopan komissio ei nimittäin saanut käyttää näin saatuja asiakirjoja myöskään tällä kanteella riitautetun päätöksen antamisen jälkeen.
Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio edeltävässä tarkastuksessa saamat, riidanalaisen päätöksen perustana olevat asiakirjat eivät kuuluneet tarkastukseen piiriin, joten ne saatiin lainvastaisesti.
Kolmas kanneperuste, jossa väitetään, että riidanalaisella päätöksellä ja siihen liittyvällä tarkastuksella puututaan kohtuuttomasti kantajan yksityisyyteen. Komissio nimittäin antoi riidanalaisen päätöksen ilman laillisesti saatavilla olevaa aineistoa, se määritteli tarkastuksen kohteen epäasianmukaisen laajasti ja ylitti tutkintavaltuutensa.
Neljäs kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisessa päätöksessä ei asianmukaisesti rajata tarkastuksen kohdetta ja tarkoitusta, muun muassa koska siinä määritellään tarkastusajanjakso liian laajaksi eikä perustella tätä asianmukaisesti.
Viides kanneperuste, jossa väitetään, että riidanalaisella päätöksellä ja siihen liittyvällä tarkastuksella puututtiin kohtuuttomasti kantajan perusoikeuksiin ja -vapauksiin, sellaisena kuin nämä taataan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artiklassa (tai Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa) ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 48 artiklassa (tai Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa).
Kanne 31.8.2016 – Tšekki v. komissio
(Asia T-627/16)
Kantaja: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, J. Pavliš, J. Vláčil,)
kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle (tiedoksiannettu numerolla C(2016) 3753) 20.6.2016 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2016/1059 (jäljempänä riidanalainen päätös) siltä osin kuin siinä jätetään rahoituksen ulkopuolelle 84 272,83 euron määrä, joka Tšekin tasavallalle on aiheutunut yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän puitteissa, 636 516,20 euron määrä, joka Tšekin tasavallalle on aiheutunut viinialan investointeihin liittyen, ja 29 485 612,55 euron määrä, joka Tšekin tasavallalle on aiheutunut täydentäviä ehtoja koskevien vaatimusten yhteydessä
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmään liittyen yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta annetun asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan 1 kohdan rikkomiseen. Komissio on päättänyt jättää kuluja unionin rahoituksen ulkopuolelle, vaikkei asiassa ollut rikottu unionin oikeutta eikä kansallista oikeutta.
Viinialan investoinneista kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan 1 kohdan rikkomiseen. Komissio on päättänyt jättää kuluja unionin rahoituksen ulkopuolelle, vaikkei asiassa ollut rikottu unionin oikeutta eikä kansallista oikeutta.
Täydentäviä ehtoja koskevien vaatimusten suhteen kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.
Ensimmäinen kanneperuste perustuu asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan 1 kohdan rikkomiseen. Komissio on päättänyt jättää kuluja unionin rahoituksen ulkopuolelle, vaikkei asiassa ollut rikottu unionin oikeutta eikä kansallista oikeutta.
Toissijaisesti kantaja esittää toisen kanneperusteen, joka perustuu asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan 1 kohdan rikkomiseen. Vaikka ensimmäisessä kanneperusteessa riitautetut väitteet muodostaisivat unionin oikeuden rikkomisen (miten tilanne ei kantajan mukaan ole), komissio on arvioinut virheellisesti kyseisen rikkomisen vakavuutta ja unionille aiheutunutta taloudellista vahinkoa.
Kanne 2.9.2016 – Remag Metallhandel ja Jaschinsky v. komissio
(Asia T-631/16)
Kantajat: Remag Metallhandel GmbH (Steyr, Itävalta) ja Werner Jaschinsky (St. Ulrich bei Steyr, Itävalta) (edustaja: asianajaja M. Lux)
Kantajat vaativat, ottaen huomioon OLAFin pyynnön ja sitä seuranneen vaatimuksen siitä, että jäsenvaltioiden viranomaiset kantavat polkumyyntitullit kaikista Taiwanista EU:hun tuoduista piimetallilähetyksistä lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan piin tuonnissa 2.3.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 398/2004 (EUVL 2004, L 66) ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan piin tuonnissa, sellaisena kuin se on laajennettu koskemaan piin tuontia Korean tasavallasta riippumatta siitä, onko tuotteen alkuperämaaksi ilmoitettu Korean tasavalta, 25.5.2010 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 467/2010 (EUVL 2010, L 131) mukaisesti, vaikkei OLAF ole esittänyt tai esittänyt riittäviä todisteita siitä, että Remagin Taiwanista tuoma pii on kiinalaista alkuperää, että unionin yleinen tuomioistuin
velvoittaa vastaajan korvaaman kantajille aiheutuneet hakemuksessa määritetyt vahingot 8 prosentin vuotuisine viivästyskorkoineen ja
velvoittaa vastaajan korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
Ensimmäinen kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan OLAF ohjeisti ja yllytti kansallisia hallintoviranomaisia rikkomaan yhteisön tullikoodeksin 220 artiklan 1 kohtaa ja 221 artiklan 1 kohtaa pyytämällä jäsenvaltioita kantamaan polkumyyntitullit ennen kuin tavaroiden alkuperää koskeva tutkimus oli vahvistettu väitettyjen tullien vanhentumisen välttämiseksi.
Toinen kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan kun OLAF ei ottanut polkumyyntitullien kantamispyynnössään huomioon sitä tosiseikkaa, että piin uudelleenlastaus Kiinassa ei ole todiste siitä, että pii on kiinalaista alkuperää, se rikkoi hyvän hallinnon periaatetta ja velvollisuutta perustaa päätelmänsä perusteltuihin todisteisiin.
Kolmas kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan kun OLAF väitti, että kaikessa piin tuonnissa Taiwanista oli kyse Kiinasta peräisin olevasta tavarasta, se ei ottanut huomioon muuta kuin etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperää koskevaa todistustaakkaa.
Neljäs kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan väittämällä, että Taiwanissa käyty menettely oli riittämätön vahvistamaan taiwanilaisen alkuperän ottamatta huomioon käsitellyn piin käyttöä, OLAF ei ottanut huomioon alkuperäsääntöjä sellaisina kuin Euroopan unionin tuomioistuin on niitä tulkinnut.
Viides kanneperuste perustuu väitteeseen kantajan oikeuden puolustukseen loukkaamisesta.
Kanne 7.9.2016 – Deichmann v. EUIPO – Vans (palkin kuva kengän sivulla)
(Asia T-638/16)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: Vans, Inc. (Cypress, Kalifornia, Yhdysvallat)
Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sijaintimerkki (palkin kuva kengän sivulla) – Rekisteröintihakemus nro 10 263 895
Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 6.7.2016 asiassa R 408/2015-4 tekemä päätös
muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että väiteosaston 23.12.2014 tekemä päätös kumotaan, väite B 001919210 hyväksytään ja EU-tavaramerkin rekisteröintiä koskeva hakemus nro 10 263 895 hylätään
toissijaisesti kumoaa neljännen valituslautakunnan 6.7.2016 asiassa R 408/2015-4 tekemän päätöksen
Asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 2 kohtaa ja 20 säännön 1 ja 2 kohtaa ja asetuksen N:o 207/2009 151 artiklan 1 ja 2 kohtaa on rikottu sekä oikeusvarmuuden periaatetta ja taannehtivuuskieltoa on jätetty noudattamatta.
Kanne 8.9.2016 – GEA Group v. komissio
(Asia T-640/16)
Kantaja: GEA Group AG (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat I. du Mont ja C. Wagner)
kumoamaan Euroopan komission 29.6.2016 tekemän päätöksen C(2016)3920, jolla muutettiin EY:n perustamissopimuksen ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/38589 – Lämpöstabilisaattorit) 11.11.2009 tehtyä komission päätöstä K(2009) 8682 lopullinen,
vaihtoehtoisesti alentamaan sakkoa ja määräämään maksua ja korkoja koskevan uuden (riidanalaisen päätöksen antamispäivän jälkeisen) eräpäivän
Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että Euroopan komissio on rikkonut perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 25 artiklaa, koska se on tehnyt riidanalaisen päätöksen, vaikka vanhentumisaika on kulunut.
Toinen kanneperuste, joka koskee sitä, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan SEUT 266 artiklan ensimmäistä kohtaa ja kantajan puolustautumisoikeuksia, koska kantajalle ei ole annettu mahdollisuutta esittää näkemyksiään suullisesti.
Kolmas kanneperuste, joka koskee sitä, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 ja 3 kohtaa, kun se ei ole soveltanut kantajaan kymmenen prosentin enimmäismäärää, mutta on soveltanut tätä enimmäismäärää toiseen kilpailusääntöjen rikkojaan kantajan vahingoksi.
Neljäs kanneperuste, joka koskee sitä, että komissio on loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se on katsonut kantajan ainoaksi vastuulliseksi menettelystä, josta muiden rikkojien on todettu olevan vastuussa, vaikka kantajan vastuu on vain johdettua vastuuta, ja koska komissio on osoittanut toisen rikkojan alennetusta vastuusta aiheutuvan lisäkustannuksen yksinomaan kantajan vastattavaksi.
Viides kanneperuste, joka koskee sitä, että komissio on ylittänyt toimivaltansa, kun se on asettanut maksamisen määräajaksi takautuvasti sellaisen päivän, jona maksulle ei ollut olemassa mitään oikeudellista perustetta, ja että komissio ei ole esittänyt SEUT 296 artiklan toisen kohdan mukaisia perusteita, kun se ei selittänyt syitä käytännöstään poikkeamiselle.
Kanne 12.9.2016 – Iame v. EUIPO – Industrie Aeronautiche Reggiane (Parilla)
(Asia T-642/16)
Kantaja: Iame SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat M. Mostardini, G. Galimberti, F. Mellucci ja R. Kakkar)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: Industrie Aeronautiche Reggiane Srl (Reggio Emilia, Italia)
Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan Parilla – Euroopan unionin tavaramerkki nro 3 065 182
Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.6.2016 asiassa R 608/2015-1 tekemä päätös
kumoaa riidanalaisen päätöksen sillä perusteella, että se on asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan vastainen siltä osin kuin sillä hylätään valitus R0608/2015-1 ja vahvistetaan Euroopan unionin tavaramerkiksi numerolla 3065182 rekisteröidyn kuviomerkin Parilla, jonka haltija IAME SpA on kaikkien luokkiin 7 ja 41 kuuluvien tavaroiden ja palvelujen osalta, menettäminen sillä perusteella, että kyseistä tavaramerkkiä ei ole käytetty
hylkää asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklaan perustuvan Euroopan unionin tavaramerkiksi numerolla 3065182 rekisteröidyn kuviomerkin Parilla, jonka haltija IAME SpA on kaikkien luokkiin 7 ja 41 kuuluvien tavaroiden ja palvelujen osalta, menettämisvaatimuksen
varaa oikeuden esittää määräaikojen puitteissa muita vaatimuksia, väitteitä ja todisteita
Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklaa on rikottu ja sovellettu virheellisesti.

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin