text:
Viivästyskorkoa ei voi vaatia takautuvasti yrityssaneerausmenettelyn ajalta | Tilisanomat – Yritystalouden ja laskennan ammattilehti
Osakkeen lunastaminen 23.5.2017 Työsopimuksen päättäminen 22.3.2017 Kirjanpitäjän rikosoikeudellinen vastuu 17.1.2017 Osakeyhtiön hallituksen tehtävät ja vastuu 7.12.2016 Yhtiövastikkeella katettavat menot 19.10.2016 Aikaisemman tuomion oikeusvoimavaikutus 23.8.2016 Vaihteleva vanhentumisaika 18.5.2016 Kiistanalainen irtisanominen 14.3.2016 Väärät tositteet altistavat rikoksille 20.1.2016 Luvaton perintätoimi ei tee saatavasta pätemätöntä 7.12.2015 Kuolinpesän osakkuusasema joskus tulkinnanvarainen 10.8.2015 Velan vanhentumisen katkaiseminen tulkinnanvarainen asia 11.5.2015 KKO syytesidonnaisuudesta 18.3.2015 Saatavan vanhentuminen velkajärjestelyssä 22.1.2015 Itsekriminointisuoja ulosottoselvityksessä 3.12.2014 Kilpailukieltosopimuksen pätevyyden arviointikriteereistä 22.10.2014 Hyvin yksilöity takaussitoumus takaajan oikeusturvan tae 21.8.2014 Veronkorotus ei aina poista veropetoksen rangaistavuutta 21.5.2014 Käteismaksut hyväksyttäviä talouskriisin aikana 18.3.2014 Asunto-osakeyhtiön hallituksen toimikausi joskus tulkinnanvarainen 22.1.2014 Viivästyskorkoa ei voi vaatia takautuvasti yrityssaneerausmenettelyn ajalta 22.10.2015
Korkein oikeus on hiljattain antanut mielenkiintoisen ennakkoratkaisun KKO 2015:63. Siinä lähtökohtatilanne oli, että A Oy:n kohdalla oli aloitettu yrityssaneerausmenettely, joka oli lakannut ilman, että yhtiölle olisi vahvistettu maksuohjelmaa. Yhtiö asetettiin sittemmin omasta hakemuksestaan konkurssiin. Eläkevakuutusyhtiö valvoi A Oy:n konkurssissa lakisääteisiä työeläkevakuutusmaksuja viivästyskorkoineen. Ratkaistavana KKO:ssa oli kysymys siitä, oliko eläkevakuutusyhtiöllä oikeus saada ennen A Oy:n yrityssaneeraushakemuksen vireille tuloa syntyneille saatavilleen viivästyskorkoa yhtiön saneerausmenettelyn ajalta, kun menettely lakkasi ilman saneerausohjelman vahvistamista. KKO lähti liikkeelle siitä, että saneerausmenettelyn alkamiseen liittyy yrityssaneerauslain nojalla eräitä oikeusvaikutuksia, joiden tarkoituksena on turvata saneerausohjelman laatimiseen tarvittava välttämätön aika eli niin sanottu rauhoitusaika. Yksi tällainen asia on, että menettelyn alkaminen keskeyttää viivästyskoron kertymisen saneerausvelalle ja muunlaisille maksuviivästysseuraamuksille, jotka riippuvat viivästyksen kestosta. Nämä oikeusvaikutukset jatkuvat siihen asti, kunnes saneerausohjelma vahvistetaan, minkä jälkeen velallisen maksuvelvollisuus määräytyy ohjelman mukaisesti.
Saneerausmenettelyn oikeusvaikutukset kuitenkin lakkaavat myös silloin, kun saneerausmenettely lakkaa ilman ohjelman vahvistamista, jolloin myös viivästyskoron kertymisen keskeytyminen lakkaa, korkein oikeus totesi. Saneerausmenettelyn lakatessa viivästyskorko alkaa kertyä uudelleen. KKO totesi, että yrityssaneerauslain sanamuoto ei miltään osin viittaa siihen, että velkojalla olisi saneerausmenettelyn lakatessa takautuvasti oikeutta viivästyskorkoon, jota ei ole menettelyn aikana lainkaan kertynyt. KKO:n tulkinnan mukaan lain sanamuoto viittaa pikemminkin sellaiseen tulkintaan, että saneerausmenettelyn kestoaika jää viivästysseuraamuksen määrää laskettaessa kokonaan huomioon ottamatta niiden saneerausvelkojen osalta, joiden kohdalla viivästysseuraamus perustuu viivästyksen kestoon.
KKO lähti siitä, että edellä mainittua tulkintaa tukevat myös lain säännökset maksukiellosta. Sen mukaan saneerausmenettelyn aikana velallisella ei ole mahdollisuutta tehdä suoritusta, jonka oikea-aikaisuuden varmistamiseksi viivästyskorosta olisi sovittu.
KKO:n lähtökohdan mukaan viivästysseuraamuksen kertyminen takautuvasti olisi velallisen kannalta kohtuutonta tilanteessa, jossa hän ei voi vapautua velasta ja viivästyskoron uhasta suorittamalla velkaa. KKO korosti, että mitkään muutkaan säännökset eivät tue tulkintaa, jonka mukaan velkojalla olisi oikeus saneerausmenettelyn aikana kertymättä jääneeseen viivästyskorkoon takautuvasti menettelyn päättyessä ilman maksuohjelman vapautumista. Korkein oikeus kävi ratkaisunsa perusteluissa läpi useita eri lainkohtia, jotka sen mielestä tukivat edellä mainittua tulkintaa. Korkeimman oikeuden selvä enemmistö oli asiassa edellä kerrotulla kannalla. Yksi korkeimman kikeuden jäsen äänesti sitä vastaan. Edellä kerrottu lähtökohta on nyt kuitenkin korkeimman oikeuden selvä kannanotto käsiteltävänä olleeseen kysymykseen. Harri Vento OTT, asianajaja

matches: KKO KKO KKO KKO KKO KKO


text:
Pikatestissä HTC Onen virallinen autotelakka ja HTC Medialink HD | Teknosuomi
Pikatestissä HTC Onen virallinen autotelakka ja HTC Medialink HD
Julkaistu: maanantai, 22 heinäkuu 2013 10:33
Saimme pikatestiin HTC:n autotelakan ja HTC:n Medialink HD –multimediamokkulan. Säästämme teidät tällä kertaa alkujaaritteluilta ja menemme suoraan asiaan.
HTC on tuonut markkinoille omalle One -kaunottarelleen suunnatun autotelineen, joka pyrkii yksinkertaisuudessaan ja yleisesti ottaen ulkonäössäänkin noudattamaan samaa tyylikästä muotokieltä HTC Onen kanssa. Itse telakka koostuu komposiittimuovista tehdystä kehdosta, kaksoisnivelletystä alumiininpalasta ja kartion muotoisesta imukuppi/jalustaosasta. Vaikka laitokseen on käytetty muovia, on muovi kuitenkin laadukkaan olosta ja kaukana ämpärimuovista.
Kehto on itsessään pelkkä puhelimen muotoja mukaileva ”sukka” johon puhelin pudotetaan, mitään klipsejä tai kiinnikkeitä jotka puristaisivat puhelinta ei tästä löydy. Ainoana kiinnikkeenä toimii mikroUSB-liitin joka kiinnittyy kiinnitysklipseillä kuvassa olevaan koloon. Tämä aiheuttaa myös sen, että ilman laturipiuhaa One ei pysy mitenkään telakassa sen ollessa vaakatasossa, joten kaapelin on käytännössä oltava telineessä pysyvästi kiinni, mutta se on toki kätevintäkin. Teline ei myöskään salli suojakuorien käyttöä.
Kun puhelin laitetaan telakkaan käyttäen mukana tulevaa mikrousb-johtoa, menee One automaattisesti Auto-tilaan. Onneksi HTC on ollut pitkäkatseinen ja laittanut telakkatunnistuksen johtoon ja vaihtamalla tilalle sopiva vaihtoehtoinen kaapeli ei puhelinta ole pakko “telakoida”.
Itse imukuppi kiristetään kartion alapäässä olevan kääntöruuvin avulla. Yllättävää kyllä koko hökötys pysyi stabiilisti pystyssä ihan sellaisenaan, joten halutessaan autotelinettä voi käyttää vaikka tyylikkäänä pöytätelineenä.
Paketissa tulee mukana 1 ampeerin autolaturi, n. 3 m pitkä latauskaapeli, telakka ja jotta lakia ei rikottaisi, tarralätkä kojelautakiinnitystä varten.
Kokonaisuudessaan autoteline on tyylikäs, mutta osalle käyttäjistä lyhyt metallinen jalka voi olla hankaloittava tekijä sopivan paikan löytämiseen autossa.
HTC Medialink HD on HTC:n vastaus langattomaan puhelimen sisällön peilaamiseen isolle ruudulle. Laite on teknisesti lähellä Samsungin vastaavaa AllShare Cast donglea ja se käyttää kuvan siirtoon Wi-Fiä ja siirtää kuvan langattomasti isolle ruudulle, mutta Medialink on aivan toisenlainen eläin kuin AllShare cast. Medialinkin päältä löytyy reset-nappi jota tarvitaan lähinnä vain paritetun puhelimen vaihtamiseen, koska ensimmäinen paritus onnistuu ilman, että reset-napista pitää välittää. Plussaa on kuitenkin se, että HTC on laittanut reset-napin järkevästi ulottuville, eikä Samsungin tavoin pienen lipan alle johtojen viereen.
Vastakkaisesta päästä Medialinkiä löytyvät HDMI- ja mikroUSB-liittimet, jälkimmäinen virransyöttöä varten.
Medialink HD:n paketin mukana tulevat HDMI-kaapeli, laturi, mikroUSB-johto, Medialink HD ja tarraklipsi jolla donglen voi kiinnittää esimerkiksi television taakse piiloon.
Käynnissä ollessaan Medialinkin statusta ilmaisee tämän päällä oleva kaksivärinen LED, joka palaa normaalin toiminnan aikana sinisenä, ja vilkkuu punaisena, kun laite käynnistyy tai resetoi itseään.
Kun Medialink on kytketty televisioon, näkyy television ruudulla ohjeistus yhdistämiseen ja tämä tapahtuu valikoissa sekoilun sijasta pyyhkäisemällä ruutua kolmella sormella alhaalta ylöspäin. Yhteyden lopetus tapahtuu taas pyyhkimällä päinvastaiseen suuntaan. Eleitä vihaavat voivat edelleen yhdistää laitteen valikoissa seikkailemalla.Toisin kuin Samsungin laite, on Medialinkin ”turvallisuuteen” myös panostettu, sillä paritusta varten Medialink tarjoaa ruudulla PIN-koodia, joka syötetään ensimmäisellä kerralla puhelimeen. Siinä missä Samsung alkaa toistaa ihmeempiä kysymättä paritetusta laitteesta kuvaa.
HTC on myös tajunnut, että käytännössä poikkeuksetta televisiot ovat vaakatasossa, joten puhelimen ruutu pakotetaan vaakatasoon, kun yhteys on muodostettu. Medialink HD yllätti allekirjoittaneen ja pesi AllShare Castilla lattiaa ainakin kahdessa asiassa; kun Medialinkiä käytettiin HTC Onella, yllätykset eivät olleet mitenkään pieniä: Ensimmäinen yllätys tuli siitä, että puhelin pystyy olemaan yhteydessä sekä Wi-Fi-verkkoon internetiä varten että Medialink HD:hen, joten Medialinkiä käytettäessä ei tarvinnut heittää puhelinta 3G-yhteydelle, kuten Samsungin virityksessä. Toinen yllätys oli lagin vähyys; siinä missä AllShare Castilla lagi oli silmin nähtävää ja pelaaminen sen avulla niin, että ruutuna oli televisio ja puhelin ohjaimena, oli käytännössä mahdotonta. Medialink HD:n lagi oli niin vähäistä, että pelaaminen onnistui hyvin. Ongelmaksi tuli kuitenkin satunnaiset kadonneet framet, kun pelattiin peliä jossa oli korkea ruudunpäivitysnopeus.
Videoiden katsominen toimi kuten pitääkin ja tässä ei ollut ongelmaa, tosin Youtube-videoita katsottaessa toistui video vain isolla ruudulla ja puhelin ei näyttänyt kuin videon esikatselukuvan ja kontrollit. Puhelimella kuvatut videot toistuivat kuitenkin sekä puhelimessa että telkkarissa yhtä aikaa. Pikanttina lisänä puhelimen kamera toimi myös Medialink HD:n ollessa käytössä, tosin videoiden kuvaaminen oli kytketty pois päältä. Medialink HD:ta voi suositella helposti HTC Onen kaveriksi, sillä se toimii paremmin kuin osasin odottaa.
Kiitos Verkkokauppa.comille testilaitteiden toimittamisesta.
Autotelakka HTC HTC Medialink HD HTC One HTC One Cardock
4 thoughts on “Pikatestissä HTC Onen virallinen autotelakka ja HTC Medialink HD”
Juho Kuismin
22.7.2013 at 13:09
Eikö teidän testeissänne ilmennyt mitään ongelmia korkealaatuisen videon toistamisessa Medialinkin kautta? Itselläni jo kunnolliset 720p-videot alkavat pätkimään (upouuden) television ruudulla tuon vehkeen kautta streamattuna, vaikka ne puhelimessa toistuvat ilman ongelmia.
24.7.2013 at 13:07
Ei, ajoimme läpi 1080p videota jota oli kuvattu puhelimella. Kyseessä on siis Medialink HD, ei edeltävä Medialink.
22.7.2013 at 21:03
Samsungilla on myös kaksikanavainen WIFI yhteys joten AllShare Cast + wlan yhteys toimii. Tämä ainakin Note2:lla. Lisäksi valikoissa pomppimisesta että jos swipe ylhäältä alas + napautus on sitä niin sitten olet oikeassa.
Samsungin typeryyteen kotinäytön pystypakotukseen oli tilanne mikä hyvänsä en kuitenkaan puutu, se on suuri moka.
24.7.2013 at 13:08
Hei, itselläni on SGS4 ja Note2 ja allsharecast. En saanut edellisillä firmwareilla wlania toimimaan mitenkään, voi olla että sittemmin korjattu, en ole jaksanut enään taistella ks. virityksen kanssa kun korvasin sen multimediatelakalla.

matches: HD HD HD HD HD HD HD


text:
Tässä on kokoelma halveksittava minulle tapetti HD Collection Pöytäkoneet, Kannettavat, puhelimissa ja Tabletit. täällä Wallpaper-HD.net, on yli 1,75,000 Taustakuvat ovat ladattavissa. Voit ladata Jokainen Taustakuva ilmaiseksi.
Jos Like This halveksittava minua taustakuva HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook.
← Edellinen Story kapinallinen lippu taustakuva puhelimen HD	Seuraava tarina → palmuja tapetti HD	Jätä vastaus Peruuta vastaus	Sähköpostiosoitettasi ei julkaista. Pakolliset kentät on merkitty *Kommentti Nimi * Sähköposti * verkkosivusto Suosio viestit Widget kaunis auringonlasku tapetti HD
näkymät (65) Satunnainen virkaaMarraskuu tapetti HDtaustat ja taustakuvia HDtapetti hd 1080p HDfabulous tapetti HDrannikon tapettitaustakuva ilmainen HDusa jalkapallo tapettitehdä oman työpöydän taustakuvaksi HDviileä aloitusnäyttö taustakuvasöpö taustakuvia matkapuhelimet HD	Mainos

matches: HD HD HD HD HD hd HD


text:
TT 2018:18 - Työtuomioistuin
Etusivu » Ratkaisut » TT 2018:18
TT 2018:18
Virka- ja työehtosopimuksen tulkinta
Työtuomioistuimen toimivalta
Diaarinumero: R 27/17
Antopäivä: 12.3.2018
Työnantaja oli maksanut eräille fysioterapeuteille korkeampaa tehtäväkohtaista palkkaa kuin samaa työtä tekeville, vaativuustasoltaan samalla tai korkeammalla tasolla oleville fysioterapeuteille.
Tuomiossa katsottiin, ettei työnantaja ollut esittänyt hyväksyttävää, työntekijöiden tehtävistä tai heidän asemastaan johtuvaa perustetta maksaa erisuuruisia tehtäväkohtaisia palkkoja samoista tehtävistä huomattavan pitkän ajan tapahtuneen liikkeenluovutuksen jälkeen. Palkkaerojen tasoittamiseksi ei myöskään ollut enää olemassa suunnitelmaa. Kanne hyväksyttiin ja työnantaja tuomittiin hyvityssakkoon virka- ja työehtosopimuksen tieten rikkomisesta. Myös työnantajajärjestön katsottiin laiminlyöneen valvontavelvollisuutensa asiassa.
Asiassa oli kysymys myös kanteen tutkimisesta.
Suullinen valmistelu 17.10.2017
Pääkäsittely 14.12.2017
VIRKA- JA TYÖEHTOSOPIMUKSEN MÄÄRÄYKSET
Ajalla 1.2.2010 – 31.12.2011 voimassa olleen kunnallisen yleisen virka- ja työehtosopimuksen (KVTES 2010-2011) II luku sisälsi muun ohella seuraavan määräyksen:
5 § Tehtäväkohtaisen palkan määrittely
Sen jälkeen kun on todettu sovellettava palkkaryhmä, tehtäväkohtaisesta palkasta päättää se viranomainen, jolle kuuluu harkinnanvaraisesta palkasta päättäminen. Työntekijän palkasta sovitaan työsopimuksella. Tehtäväkohtainen palkka voidaan määritellä uudelleen uutta viranhoitomääräystä annettaessa ja työsopimusta tehtäessä esim. sijaisuuksia jatkettaessa.
Työnantajan on tehtäväkohtaisesta palkasta päättäessään käytettävä harkintavaltaansa siten, että tehtävien vaativuus otetaan mahdollisimman objektiivisesti huomioon. Tavoitteena on, että samaan palkkaryhmään kuuluvien tehtäväkohtaiset palkat ovat tehtävien vaativuuden edellyttämässä suhteessa toisiinsa. Vertailun kohteena ovat saman työnantajan palveluksessa olevien samaan palkkaryhmään kuuluvien tehtävät. Joissakin tapauksissa saattaa olla tarkoituksenmukaista suorittaa vaativuusvertailu samanaikaisesti kahdessa palkkaryhmässä, esim. toimistoalan palkkaryhmissä I ja II.
Voimassa olevan kunnallisen yleisen virka- ja työehtosopimuksen II luku sisältää muun ohella seuraavat määräykset. Määräykset ovat samansisältöisinä sisältyneet kunnalliseen yleiseen virka- ja työehtosopimukseen vuodesta 2012 alkaen.
1.tehtävät ja niiden vaativuus (tehtäväkohtainen palkka)
2.ammatinhallinta ja työssä suoriutuminen (henkilökohtainen lisä)
3.palvelusaika (työkokemuslisä)
4.tuloksellinen toiminta (tulospalkkio)
1 mom. Viranhaltijan/työntekijän tehtäväkohtaista palkkaa määrättäessä tai siitä sovittaessa tehtäväkohtaisen palkan määräytymisperusteena on ensisijaisesti viranhaltijan/työntekijän tehtävien vaativuus.
Työntekijöiden/viranhaltijoiden tehtäväkuvaukset pidetään ajantasaisena. Kun työntekijän/viranhaltijan tehtäväkuvauksessa määriteltyä tehtäväkokonaisuutta muutetaan tai se on muuttunut vähäistä merkittävämmin, tarkistetaan myös ko.
henkilön tehtävänkuvaus muuttuneen tilanteen mukaiseksi. Samalla arvioidaan tehtävän vaativuus uudelleen tehtävän kokonaisvaativuudessa tapahtuneiden muutosten selvittämiseksi. Sen jälkeen arvioidaan muutosten mahdolliset vaikutukset tehtäväkohtaisiin palkkoihin, (ks. palkkausluvun 10 § Olennainen muutos tehtävässä).
Osaaminen kuvaa työn edellyttämien koulutuksella ja työkokemuksella hankittujen keskeisten tietojen ja taitojen syvyyttä, laajuutta ja monipuolisuutta sekä työn edellyttämää harkinnan itsenäisyyttä. Tietojen osalta arvioidaan työn
edellyttämää koulutusta (ammatillinen peruskoulutus, jatkoja täydennyskoulutus) ja ammatinhallinnan edellyttämää uuden tiedon hankkimista. Taitojen osalta arvioidaan työn edellyttämää työkokemuksella saavutettua osaamisen syvyyttä ja monipuolisuutta sekä erityisosaamista ja kokonaisuuksien hahmottamista. Työn edellyttämien taitojen vaativuuteen vaikuttaa myös se, missä määrin työ edellyttää useiden eri tehtäväalueiden hallintaa tai monien asioiden
yhtäaikaista hallintaa taikka toisistaan poikkeavien tietojen ja taitojen hallintaa. Harkinnan osalta arvioidaan työn edellyttämää itsenäisen harkinnan tasoa, johon vaikuttaa ohjeiden määrä ja laatu. Harkinta kuvaa myös tavoitteenasettelun itsenäisyyttä ammattialan ja organisaation arvoista ja tavoitteista.
Työn vaikutukset ja vastuu kuvaavat niitä vaikutuksia ja sitä merkitystä, joka työllä on kuntalaisten/asiakkaiden ja työyhteisön fyysisiin, psyykkisiin, sosiaalisiin ja taloudellisiin olosuhteisiin. Vaikutuksia arvioidaan kohteiden laajuuden (erilaisuus, määrä) ja vaikutusten pysyvyyden (pitkäkestoisuus, muutettavuus) kannalta. Asiantuntija-, johtamis- ja esimiestyössä korostuvat toimintaedellytyksiä, tuloksellisuutta, vaikuttavuutta sekä työyhteisöjen toimivuutta koskeva vaikuttaminen ja vastuu. Toimintaedellytyksiin vaikuttamista ilmenee
kaikilla organisaatiotasoilla.
Viranhaltijalla tai työntekijällä oleva koulutus tai kokemus ei ratkaise työn vaativuutta, vaan vaativuustarkastelu tehdään aina tosiasiallisten tehtävien perusteella. Palkkahinnoittelukohdan soveltamisedellytykseksi on kuitenkin usein määritelty tietty koulutustaso, jolla on pyritty kuvaamaan osaltaan
palkkahinnoittelukohtaan kuuluvien tehtävien tiedollista vaativuustasoa.
Mikäli palkkahinnoittelukohtaan kuuluvalta edellytetään korkeampaa koulutustasoa kuin mitä palkkahinnoittelukohdassa on todettu tai tämän lisäksi alan erikoistumiskoulutusta tai ammatillista jatkokoulutusta, on tämä yleensä osoitus siitä, että myös tehtävien vaativuus edellyttää selvästi peruspalkkaa korkeampaa tehtäväkohtaista palkkaa. Vaikka kelpoisuusehdoissa ei edellytettäisikään em. lisäpätevyyttä tms., voi viranhaltijan tai työntekijän lisäpätevyys tai kokemuksen kautta hankitut taidot johtaa käytännössä siihen, että hänelle annetaan tavanomaista vaativuustasoa vaativampia tehtäviä, mikä on otettava
huomioon tehtäväkohtaista palkkaa määrättäessä. Viranhaltijan tai työntekijän tavanomaista laaja-alaisempi koulutus voi merkitä sitä, että vaikka ao. henkilön tehtävät eivät tämän vuoksi olekaan muita vaativampia, ao. henkilön erityisosaamista voidaan käyttää hyväksi tietyissä tilanteissa ja tästä potentiaalisesta käytettävyydestä saattaa olla perusteltua maksaa henkilölle henkilökohtaista lisää.
Viranhaltijalle tai työntekijälle voidaan määrätä hänen tavanomaisten tehtäviensä lisäksi lisätehtäviä ja -vastuita, mikä osaltaan vaikuttaa tehtävien vaativuuteen ja sitä kautta tehtäväkohtaisen palkan määrään. Mikäli lisätehtävä tai -
vastuu on määräaikainen, voidaan tästä aiheutuva tehtäväkohtaisen palkan korotustarve tarvittaessa määritellä määräaikaisena korotuksena (10 §:ssä ovat määräykset olennaisen tehtävämuutoksen vaikutuksesta tehtäväkohtaiseen
palkkaan). Esimerkkinä tällaisista lisätehtävistä ja -vastuista voidaan mainita jonkin yksikön tai vastuualueen määräaikainen päällikkyys, jonkin yksikön tai ryhmän vetovastuu, johtajan tai esimiehen varamiehenä toimiminen tai vastuu
vaativasta tehtäväkokonaisuudesta, jota muilla samaan palkkahinnoittelukohtaan kuuluvilla ei ole.
Vaikka tehtävien vaativuuksien vertailu tehdään samaan palkkahinnoittelukohtaan kuuluvien välillä, joudutaan arvioinnin yhteydessä toisinaan tarkastelemaan samanaikaisesti muitakin palkkahinnoittelukohtia. Esimerkkinä voidaan
mainita se, että esimiesten ja alaisten tehtäväkohtaisten palkkojen pitää olla oikeassa suhteessa toisiinsa nähden siitä riippumatta, kuuluvatko he samaan vai eri palkkahinnoittelukohtaan. Esimiesasemassa olevan tehtäväkohtaisen palkan pitää pääsääntöisesti olla selvästi korkeampi kuin hänen alaisensa, jollei tästä poikkeamiseen ole erityistä, perusteltua syytä. Johto- tai esimiestehtävissä toimivan tehtäväkohtaista palkkaa harkittaessa on otettava huomioon mm. johdettavan yksikön koko, vastuualueen tai johdettavan yksikön palvelutarjonnan laajuus ja moninaisuus, erikoispalveluiden tuottaminen sekä muut erityispiirteet, yhteistyövaatimus muiden hallinnonalojen ja palvelujen tuottajien kanssa,
sekä esimiestyön merkitys toiminnan tuloksellisuudessa ja toimintaedellytysten luomisessa.
Tehtävien vaativuuden arvioinnin kohteena ovat samanaikaisesti saman työnantajan samaan palkkahinnoittelukohtaan kuuluvat tehtävät ja näiden tehtävien keskinäinen vertailu. Tehtävien vaativuuden arviointi voidaan ulottaa koskemaan kunkin palkkaliitteen eri palkkahinnoittelukohdassa olevia tehtäviä, jotka ovat vertailukelpoisia keskenään, esim. toimistoalan palkkahinnoittelukohdissa 01TOI010 ja 01TOI020 sekä ruokapalveluhenkilöstön palkkahinnoittelukohdissa 06RU0020-06RU0060. Paikallisesti voidaan kuitenkin käyttää myös laajempaa vertailua, mikäli sitä yhteisesti pidetään tarkoituksenmukaisena.
Ennen uuden arviointijärjestelmän käyttöönottoa tai arviointijärjestelmää muutettaessa asiasta neuvotellaan niiden luottamusmiesten kanssa, joiden edustamiin viranhaltijoihin/työntekijöihin arviointijärjestelmää tullaan soveltamaan.
Arviointijärjestelmästä päättää viime kädessä työnantaja. Arviointijärjestelmästä tehdään kirjallinen kuvaus ja sen sisällöstä tiedotetaan viranhaltijoille/työntekijöille.
• kirjalliseen tehtävän vaativuuden arviointia varten tehtyyn tehtäväkuvaukseen (ks. kohta 1),
• vaativuustekijöihin (ks. kohta 2),
• tehtävän vaativuuden arvioinnissa huomioon otettaviin
seikkoihin (koulutus, lisätehtävä ja -vastuu, esimiesasema) (ks. kohta 3),
• arviointijärjestelmään (ks. kohta 4).
Se, että samaan palkkahinnoittelukohtaan kuuluvien tehtävien vaativuusvertailussa ei löydy olennaisia vaativuuseroja, ei merkitse sitä, että käytetään automaattisesti palkkahinnoittelukohdan peruspalkkaa. Työnjako on voitu tehdä siten, että kaikille kyseiseen palkkahinnoittelukohtaan kuuluville on määrätty vaativampia ja vähemmän vaativia tehtäviä, kokonaisvaativuuden ollessa suunnilleen sama. Tällöin kaikkien tehtäväkohtaisten palkkojen pitää olla suunnilleen samalla tasolla, mutta taso voi ylittää selvästikin peruspalkan.
Toisaalta samaan palkkahinnoittelukohtaan kuuluvien tehtävien vaativuuksissa voi olla merkittäviäkin eroja, minkä seurauksena myös tehtäväkohtaisessa palkassa voi olla merkittäviä suuruuseroja.
Palkkahinnoittelun ulkopuolisten viranhaltijoiden/työntekijöiden palkka määritellään palkkausluvun 8 §:n mukaisesti. Työnantajan edustajien palkka määritellään palkkausluvun 17 §:n mukaisesti.
2 mom. Riippumatta siitä täyttääkö viranhaltija/työntekijä tehtävään edellytetyt lakisääteiset tai toimivaltaisen viranomaisen päättämät kelpoisuusvaatimukset on tehtäväkohtainen palkka ensisijaisesti määriteltävä tehtävän vaativuuden perusteella. Mikäli viranhaltija/työntekijä ei täytä em. kelpoisuusvaatimuksia voi tehtäväkohtainen palkka kuitenkin olla enintään 10 % alempi kuin palkkahinnoittelun ao. palkkausmääräys edellyttää.
Mikäli viranhaltija/työntekijä saavuttaa em. kelpoisuuden, tehtäväkohtaista palkkaa tarkistetaan vähintään palkkahinnoittelukohdan peruspalkkaan seuraavan kuukauden alusta lukien siitä, kun hän on esittänyt selvityksen pätevyyden
saavuttamisesta.
Kainuun maakunta –kuntayhtymä aloitti toimintansa vuonna 2005. Kuntayhtymän palvelukseen siirtyi liikkeen luovutuksessa työntekijöitä Kainuun alueen eri kunnista. Sittemmin Kainuun maakunta –kuntayhtymä on lakkautettu ja tilalle on perustettu Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä, jonka palvelukseen muun ohella haastehakemuksen vahvistusvaatimuksessa mainitut työntekijät A, B, C, D, E, F, G, H, I, J, K, L, M, N, O, P, Q, R, S, T, U, V, W, X, Y ja Z ovat siirtyneet liikkeen luovutuksessa 1.1.2013. Tuolloin kuntayhtymän palveluksen ei siirtynyt yhtään uutta työntekijää, vaan päinvastoin Puolangan kunta erosi kuntayhtymästä ja työntekijämäärä väheni. Palkkausjärjestelmääkään ei tuolloin päivitetty.
Kaikki edellä kerrotut työntekijät työskentelevät fysioterapeutin tehtävissä kuntayhtymän palveluksessa. He ovat siirtyneet liikkeen luovutuksessa Kainuun maakunta –kuntayhtymän palvelukseen 1.1.2005 lukuun ottamatta seuraavia työntekijöitä, joiden työsuhde on alkanut myöhemmin: M:n työsuhde on alkanut helmikuussa 2015, D:n työsuhde on alkanut huhtikuussa 2007, Q:n työsuhde on alkanut maaliskuussa 2008, S:n työsuhde on alkanut tammikuussa 2006, N:n työsuhde on alkanut kesäkuussa 2006, U:n työsuhde on alkanut elokuussa 2008, L:n työsuhde on alkanut helmikuussa 2008, W:n työsuhde on alkanut elokuussa 2005, Z:n työsuhde on alkanut huhtikuussa 2011, X:n työsuhde on alkanut huhtikuussa 2011, P:n työsuhde on alkanut toukokuussa 2008, Å:n työsuhde on alkanut toukokuussa 2009, V:n työsuhde on alkanut marraskuussa 2010 ja J:n työsuhde on alkanut syyskuussa 2008.
Kuntayhtymän palveluksessa olleiden fysioterapeuttien tehtävien vaativuus on tehtävän vaativuuden arviointijärjestelmän mukaisessa arvioinnissa vuonna 2006 arvioitu kahdelle tasolle. Tämä arviointi on edelleen voimassa. Kolme fysioterapeuttia, joiden tehtävän vaativuus on arvioitu kahdesta tasosta alemmalle eli Ä, Ö ja A1, ovat kuitenkin vuodesta 2005 alkaen saaneet muita korkeampaa tehtäväkohtaista palkkaa. Palkka on ollut korkeampi kuin niillä fysioterapeuteilla, joiden tehtävän vaativuus on arvioitu kahdesta tasosta korkeammalle.
Kuntayhtymässä oli lisäksi kaksi niin sanottujen laajavastuisten palkkaryhmää, joissa on fysioterapeutteja. Kanne koskee niin sanottujen tavallisten fysioterapeuttien tehtäviä, ei laajavastuisten fysioterapeuttien tehtäviä ja heidän palkkaustaan.
Ä on 1.11.2016 lukien kuulunut laajavastuisten fysioterapeuttien palkkaryhmään tehtävämuutosten vuoksi. Ö ja A1 ovat edelleen samoissa fysioterapeutin tehtävissä muita korkeammalla palkalla. Sittemmin 1.11.2016 lukien myös G, H, R, T, U, W, Å, O, V ja J:lle ovat siirtyneet laajavastuisten fysioterapeuttien tehtäviin ja heidän palkkauksensa on samalla muuttunut heidän uusien tehtäviensä mukaiseksi.
Tehtäväkohtaiset kuukausipalkat ovat kehittyneet niin sanottujen tavallisten fysioterapeuttien tehtävissä seuraavalla tavalla (sarakkeessa A vahvistusvaatimuksessa mainitut työntekijät ja sarakkeessa B verrokkihenkilöt euroina):
................A............	B
1.1.2005	1.748,00	1.889,12
1.6.2006	1.779,46	1.923,12
1.1.2008	1.995,00	2.101,29
1.5.2009	2.008,00	2.111,80
1.9.2009	2.056,19	2.162,48
1.1.2010	2.104,50	2.190,59
1.5.2011	2.148,08	2.267,48
1.1.2012	2.227,56	2.299,53
1.2.2013	2.275,00	2.333,10
1.7.2014	2.295,00	2.353,10
1.2.2016	2.311,00	2.369,10
Asianosaisten välinen erimielisyys koskee sitä, onko kanteessa tarkoitettujen niin sanottujen tavallisten fysioterapeuttien tehtäväkohtaisten palkkojen eroille ollut hyväksyttävä syy. Sopimusosapuolet ovat alun perin vuonna 2005 olleet yhtä mieltä siitä, että palkkaerolle on tuolloin ollut hyväksyttävä syy. Kantajan mielestä ero olisi tullut poistaa kohtuullisessa ajassa, eli kahdessa vuodessa, ja viimeistään vuoteen 2010 mennessä. Asiassa on käyty paikalliset erimielisyysneuvottelut maalis-huhtikuussa 2015 ja keskusneuvottelut maaliskuussa 2016.
- vahvistaa että Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä on menetellyt kunnallisen yleisen virka- ja työehtosopimuksen määräysten vastaisesti maksamalla 1.2.2010 ja sen jälkeen A:lle, B:lle, C:lle, D:lle, E:lle, F:lle, G:lle, H:lle, I:lle, J:lle, K:lle, L:lle, M:lle, N:lle, O:lle, P:lle, Q:lle, R:lle, S:lle, T:lle, U:lle, V:lle, W:lle, X:lle, Y:lle ja Z:lle pienempää tehtäväkohtaista palkkaa kuin yhtä vaativaa tai vähemmän vaativaa työtä tekeville Ä:lle, Ö:lle ja A1:lle,
- tuomitsee Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän maksamaan kantajalle työehtosopimuslain 7 §:n mukaista hyvityssakkoa työehtosopimuksen tieten rikkomisesta,
- tuomitsee Kunnallisen työmarkkinalaitoksen maksamaan kantajalle työehtosopimuslain 8 §:n ja 9 §:n mukaista hyvityssakkoa valvontavelvollisuuden laiminlyömisestä sekä
- velvoittaa vastaajat yhteisvastuullisesti korvaamaan Kunta-alan koulutettu Hoitohenkilöstö KoHo ry:n oikeudenkäyntikulut 7.162,50 eurolla korkolain 4 §:n 1 momentin mukaisine viivästyskorkoineen kuukauden kuluttua työtuomioistuimen tuomion antamisesta lukien.
Työtuomioistuimen toimivaltaa koskeva oikeudenkäyntiväite
Vastaajien esittämä tutkimatta jättämisväite on perusteeton. Kanneperusteena ei ollut työsopimuslaki, vaan KVTES:n II luvun 9 §, jota tuli tulkita pakottavan lainsäädännön mukaisesti.
Työsopimuslain (55/2001) 2 luvun 2 §:n 2 momentin mukaan määräaikaisissa ja osa-aikaisissa työsuhteissa ei saa pelkästään työsopimuksen kestoajan tai työajan pituuden vuoksi soveltaa epäedullisempia työehtoja kuin muissa työsuhteissa, ellei se ole perusteltua asiallisista syistä. Työsopimuslain 2 luvun 2 §:n 3 momentin mukaan työnantajan on muutoinkin kohdeltava työntekijöitä tasapuolisesti, ellei siitä poikkeaminen ole työntekijöiden tehtävät ja asema huomioon ottaen perusteltua. Lainkohtaa koskevissa esitöissä (HE 157/2000 vp) on todettu, että tasapuolisen kohtelun vaatimuksesta voisi poiketa ainoastaan, jos siihen on objektiivisesti arvioiden hyväksyttävä syy.
Työsopimuslain 2 luvun 2 §:n säännös on pakottavaa oikeutta, joten siitä ei voi työntekijän vahingoksi poiketa työehtosopimuksellakaan. Siten kunnallisen yleisen virka- ja työehtosopimuksen määräyksiä ei voi tulkita sellaisella tavalla, joka johtaisi työntekijöiden tasapuolisesta kohtelusta poikkeamiseen vailla hyväksyttävää syytä. Samapalkkaisuusvaatimus ei koske ainoastaan tilanteita, joissa vertailuasemassa ovat eri sukupuolta olevat työntekijät, eikä niitä tilanteita joissa osa työntekijöistä on osa- tai määräaikaisia.
Kunnallisen yleisen virka- ja työehtosopimuksen (KVTES) II luvun 9 §:n (vuosina 2010-2011 5 §:n) mukaan työntekijän tehtäväkohtaisen palkan määräytymisperusteena on ensisijaisesti tehtävän vaativuus. Määräys tarkoittaa samalla sitä, että työntekijöiden tehtäväkohtaisen palkan on oltava samansuuruinen, mikäli heidän tehtävänsä on arvioitu yhtä vaativiksi. Muunlainen tulkinta olisi työsopimuslain pakottavan 2 luvun 2 §:n vastainen eikä se siten voisi olla työehtosopimuksen oikea tulkinta.
Tehtäväkohtainen palkka ei määräydy työehtosopimuksen edellyttämällä tavalla objektiivisesti arvioidun tehtävän vaativuuden mukaan, milloin yhtä vaativaksi arvioidusta tehtävästä maksetaan kahdelle tai useammalle työntekijälle erisuuruisia tehtäväkohtaisia palkkoja.
Oikeuskäytännössä työsopimuslain 2 luvun 2 §:n säännöstä on vakiintuneesti tulkittu niin, että liikkeen luovutuksen jälkeen samoissa tehtävissä voi tilapäisesti olla erisuuruisia palkkoja. Myös kunnallista yleistä virka- ja työehtosopimusta (KVTES) voidaan tulkita niin, että yhtä vaativiksi arvioiduissa tehtävissä voi olla erisuuruisia tehtäväkohtaisia palkkoja, milloin ero johtuu liikkeen luovutuksesta, kunhan erot poistetaan kohtuullisessa ajassa.
Erot tehtäväkohtaisissa palkoissa ovat syntyneet vuoden 2005 alussa kun Kainuun maakunta -kuntayhtymän palvelukseen on siirtynyt työntekijöitä liikkeen luovutuksessa eri työnantajien palveluksesta. Eroille on alun perin ollut objektiivisesti arvioiden hyväksyttävä syy, mutta erot yhtä vaativaa työtä tekevien välillä olisi pitänyt poistaa kohtuullisen ajan kuluessa. Oikeuskäytännössä on pidetty kohtuullisena aikana palkkaerojen poistamiselle kahta vuotta. Kysymys ei ole sellaisista erilaisista palkkausperusteista, joiden yhtenäistäminen olisi hankalaa (vrt. korkeimman oikeuden ratkaisuun KKO 2004:103). Työntekijät ovat koko ajan olleet saman työ- ja virkaehtosopimuksen eli KVTES:n piirissä. Palkkarakenne on työntekijöillä ollut koko ajan sama ja eroa on ollut vain tehtäväkohtaisten palkkojen määrissä.
Palkkojen tasaaminen ei myöskään ole ollut poikkeuksellisen vaikeaa siksi, että erot palkoissa olisivat olleet erityisen suuret. Korkeinta tehtäväkohtaista palkkaa saaneen fysioterapeutin tehtäväkohtainen palkka Kainuun maakunta -kuntayhtymän palveluksessa on vuonna 2005 ollut noin 141 euroa korkeampi kuin matalinta tehtäväkohtaista palkkaa saaneen samaa työtä tekevän fysioterapeutin. Useimpien fysioterapeuttien tehtäväkohtainen palkka kuntayhtymän palveluksessa on ollut jotakin tältä väliltä, koska kaikkein matalinta tehtäväkohtaista palkkaa on saanut vain muutama fysioterapeutti. Fysioterapeuttien korkein tehtäväkohtainen palkka kuntayhtymän palveluksessa ei kertaakaan vuodesta 2005 alkaen ole ylittänyt valtakunnallista fysioterapeuttien keskimääräistä tehtäväkohtaista palkkaa kunta-alalla. Palkkojen harmonisoiminen korkeimman samasta tehtävästä maksetun palkan mukaiseksi ei siis olisi nostanut palkkoja edes valtakunnalliseen keskiarvoon. Kainuun soten taloudellinen tilanne olisi mahdollistanut palkkaerojen poistamisen kohtuullisessa ajassa.
Tässäkin tapauksessa palkkaerot olisi pitänyt poistaa kahdessa vuodessa. Missään tapauksessa perustetta erolle samaa työtä tekevien fysioterapeuttien tehtäväkohtaisissa palkoissa ei ole ollut enää 1.2.2010, jolloin erojen muodostumisesta on kulunut 5 vuotta ja kuukausi. Alempaa tehtäväkohtaista palkkaa saaneilla fysioterapeuteilla olisi oikeus saada palkan ero takautuvasti pidemmältä ajalta, mutta kun vaatimus takautuvista korvauksista on esitetty paikallisneuvotteluissa helmikuussa 2015, työtuomioistuinta pyydetään vahvistamaan, että perustetta palkkaeroille ei ollut helmikuussa 2010, jota edeltävät palkkasaatavat ovat joka tapauksessa vanhentuneet.
Kuntayhtymä on vuodesta 2005 alkaen maksanut yhtä vaativiksi arvioiduista tehtävistä erisuuruisia tehtäväkohtaisia palkkoja. Lisäksi kuntayhtymä on maksanut alemman vaativuustason tehtävistä korkeampaa tehtäväkohtaista palkkaa kuin ylemmän vaativuustason tehtävistä. Työehtosopimus olisi edellyttänyt yhtä vaativasta työstä samansuuruista tehtäväkohtaista palkkaa ja vaativammaksi arvioidusta tehtävästä korkeampaa tehtäväkohtaista palkkaa (ks. TT 2012:155).
Kun kuntayhtymän palveluksessa olleiden fysioterapeuttien tehtäväkohtaiset palkat eivät ole määräytyneet työehtosopimuksen edellyttämällä tavalla objektiivisesti tehtävien vaativuuden mukaisesti eivätkä ole olleet tehtävien vaativuuden mukaisessa suhteessa toisiinsa, kuntayhtymän menettely on ollut KVTES II luvun 5 §:n (vuosina 2010-2011) ja KVTES II luvun 9 §:n (vuodesta 2012 lähtien) vastaista.
Työehtosopimuksen tieten rikkominen
Kuntayhtymä ei ole – edes kunnallisen työmarkkinalaitoksen mahdollisista ohjeistuksista huolimatta – voinut perustellusti kuvitella toimivansa työehtosopimuksen mukaisesti maksaessaan erisuuruisia tehtäväkohtaisia palkkoja samoista tehtävistä viiden saati kahdentoista vuoden kuluttua liikkeen luovutuksesta. Selvä oikeusohje kävi ilmi esimerkiksi työtuomioistuimen tuomiosta TT 2011:29.
Tieten rikkominen on alkanut Kainuun maakunta –kuntayhtymän aikana ja se on jatkunut Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän aikana jatkuen edelleen. Viimeksi mainittu vastaa työehtosopimuslain 5 §:n perusteella ensin mainitun työehtosopimuksen tieten rikkomisesta. Joka tapauksessa Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä on jatkanut työehtosopimuksen tieten rikkomista myös liikkeen luovutuksen jälkeen ja on omankin menettelynsä perusteella tuomittava hyvityssakkoon.
Kunnallinen työmarkkinalaitos on saanut kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot viimeistään keskusneuvottelujen kuluessa. Sen olisi tullut puuttua kuntayhtymän menettelyyn, mitä se kuitenkaan ei missään vaiheessa ole tehnyt. Kunnallinen työmarkkinalaitos ei missään vaiheessa ole ohjeistanut kuntayhtymää poistamaan palkkaeroja. Päinvastoin se on asettunut tukemaan kuntayhtymän työehtosopimuksen vastaista menettelyä. Asia ei ole ollut sillä tavalla tulkinnanvarainen, että kunnallinen työmarkkinalaitos olisi perustellusti voinut olla siinä käsityksessä, ettei kuntayhtymän menettely on työehtosopimuksen vastaista (TT 2011:29). Kunnallinen työmarkkinalaitos on aiemmin tuomittu vastaavanlaisessa tapauksessa TT 2012:155. Siten kunnallinen työmarkkinalaitos on tuomittava asiassa hyvityssakkoon.
Kunnallinen työmarkkinalaitos ja Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä ovat vaatineet, että kanne ensisijaisesti jätetään tutkimatta siltä osin kuin se koskee työsopimuslain tulkintaa ja toissijaisesti, että kanne hylätään. Lisäksi vastaajat ovat vaatineet, että Kunta-alan koulutettu Hoitohenkilöstö KoHo ry velvoitetaan korvaamaan vastaajien oikeudenkäyntikulut 7.421,50 eurolla korkolain 4 §:n 1 momentin mukaisine viivästyskorkoineen kuukauden kuluttua siitä kun työtuomioistuimen tuomio asiassa on annettu.
Käsillä oleva kanne kohdentui KVTES:n palkkausluvun määräysten tulkintaan. Kannetta on perusteltu työsopimuslain 2 luvun 2 §:n tasapuolista kohtelua koskevalla säännöksellä.
Työtuomioistuimesta annetun lain mukaisesti työtuomioistuimen tulee käsitellä ja ottaa asiassa kantaa kanteessa esitettyihin vaatimuksiin vain siltä osin kuin kysymys on siitä, onko työnantaja tulkinnut oikein KVTES:n palkkausmääräyksiä. Kanne tulee jättää tutkimatta siltä osin kuin vaatimukset on perustettu työsopimuslain säännöksiin. Asiassa tulee tältä osin antaa käsittelyratkaisu tai välipäätös.
Työsopimuslain 2 luvun 2 §:n mukaisesti työnantajan on kohdeltava työntekijöitä tasapuolisesti, jollei siitä poikkeaminen ole työntekijöiden tehtävät ja asema huomioon ottaen perusteltua.
Hallituksen esityksen (HE 157/2000) mukaan todeten, että tasapuolisen kohtelun vaatimuksesta voidaan poiketa voisi poiketa ainoastaan, jos siihen on objektiivisesti arvioiden hyväksyttävä syy. Käsillä olevassa asiassa eri suuruisille palkoille on objektiivisesti arvioiden hyväksyttävä syy
Liikkeen luovutustilanteessa kuntayhtymän on tullut liikkeen luovutusta koskevan lainsäädännön perusteella säilyttää työntekijöiden ja viranhaltijoiden palkkataso. Työnantaja ei ole voinut laskea palkkoja liikkeen luovutuksen johdosta. Työnantajalla on ollut ja on edelleen objektiivisesti arvioiden hyväksyttävä syy maksaa samassa tehtävässä työskenteleville työntekijöille eri palkkaa.
KVTES-sopimusmääräykset ja palkan määräytyminen
KVTES:n ja kuntayhtymän palkkausjärjestelmän mukaan palkkaus perustui tehtävien vaativuuden arviointiin. Vaativammasta tehtävästä maksettiin parempaa palkkaa. Palkkausjärjestelmä oli kokonaisuus, jossa on tullut huolehtia muun muassa siitä, että samaan palkkahinnoittelukohtaan kuuluvat palkat olivat oikeassa suhteessa toisiinsa. Jos yhden tehtävän palkkaa muutettiin, voi työnantaja joutua muuttamaan myös muiden saman hinnoittelukohdan saman vaativuustason tehtävien palkkaa. Samassa yhteydessä työnantaja voi joutua muuttamaan saman hinnoittelukohdan muiden vaativuustasojen palkkaa, mikä voi johtaa siihen, että myös muiden samassa hinnoitteluliitteessä olevien palkkaa jouduttiin nostamaan.
Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymässä (jäljempänä kuntayhtymä) on maksettu kanteessa mainituille fysioterapeuteille vähintään palkkahinnoittelukohdan mukainen peruspalkka.
Kuntayhtymässä on neuvoteltu arviointijärjestelmästä luottamusmiesten kanssa sopimusmääräyksessä tarkoitetulla tavalla. Työnantaja ja henkilöstöjärjestöt ovat tarkastelleet palkkausjärjestelmää säännöllisin väliajoin tehtävän vaativuuden arviointineuvotteluiden yhteydessä sekä muissa palkkausjärjestelmiin liittyvissä neuvotteluissa. Käytössä olevat palkkataulukot on neuvoteltu yhteistyössä henkilöstöjärjestöjen kanssa.
Kuntayhtymässä tehtäväkohtaiset palkat ovat tehtävien vaativuuden edellyttämässä suhteessa toisiinsa. Vastaajien käsityksen mukaan tästä ollaan yhtä mieltä.
Kanteessa on verrattu fysioterapeuttien palkkoja valtakunnalliseen palkkatasoon. KVTES:ssä on todettu, että palkan tasoon vaikuttaa paikkakunnan ja ammattialan yleinen palkkataso. KVTES:ssä ei ole sovittu, että palkka määräytyisi valtakunnan tason mukaan tai että palkan tulisi "ylittää" valtakunnallinen keskiarvo. Kantaja ei ole laskelmassaan ottanut huomioon muun ohella sitä, että kuntayhtymä on maksanut niin sanotuissa laajavastuisissa tehtävissä parempaa palkkaa. Kuntayhtymän palkkausjärjestelmässä on otettu huomioon työnantajan palkanmaksukyky.
Edellä esitetyn mukaisesti sopimuskaudesta 2012-2013 alkaen palkkausjärjestelmäpykälään II luvun 6 §:ään on sovittu uusi soveltamisohje, jossa käsitellään mm. työnantajan muutostilanteita. Huomattavaa on, että palkansaajajärjestöjen kanssa on ollut yhteinen näkemys esimerkiksi liikkeen luovutuksen vaikutuksesta palkkoihin jo ennen sopimusmuutoksia. KVTES- sopimuksessa yhtä mieltä ollaan siitä, että tavoitteena on mahdollisuuksien mukaan sovittaa yhteen palkat uuden palkkausjärjestelmän mukaisiin palkkoihin ja että uusi palkkataso määräytyy uuden palkkausjärjestelmän tehtävien vaativuuden arviointijärjestelmän mukaisesti. Yhtä mieltä ollaan myös siitä, että liikkeen luovutus on laillinen ja hyväksyttävä syy maksaa samastakin työstä eri palkkaa. Yhteinen kanta ei siis ole, että uuden työnantajan tulisi nostaa palkat tasolle, jota liikkeen luovutuksen yhteydessä parasta palkkaa saavalle maksetaan. Yhteinen kanta on luettavissa myös palkansaajajärjestöjen kanssa yhdessä laaditusta palkkausoppaasta. Sopimusmääräyksessä ja siitä annetussa ohjeistuksessa on huomioitu mm. työsopimuslain tasapuolista kohtelua koskevat määräykset.
Näin on myös kuntayhtymässä tehty. Kuntayhtymän muutostilanteessa on uudelle työnantajalle kehitetty oma palkkausjärjestelmä, jolla on korvattu entiset palkkausjärjestelmät.
Kuntayhtymä on yhteensovittanut palkat mahdollisuuksien mukaisesti. Työntekijöiden ja viranhaltijoiden uusi (liikkeen luovutuksen jälkeinen) palkkataso on määräytynyt uuden palkkausjärjestelmän tehtävien vaativuuden arviointijärjestelmän mukaisesti. Sopimusmääräykset eivät edellyttäneet sitä, että palkat nostettiin samalle tasolle, jota maksetaan henkilölle, jolla on liikkeen luovutuksen kautta korkein niin sanottu "piikkipaikka". Sopimusmääräyksissä taikka oikeuskäytännössä ei ole myöskään määritelty ajanjaksoa, jossa palkat tulisi harmonisoida. Sopimusmääräyksissä on todettu, että yhteensovittaminen toteutetaan mahdollisuuksien mukaan valitun uuden palkkausjärjestelmän mukaisiin palkkoihin.
Työnantajalla ei käytännössä ole mitään mahdollisuutta nostaa koko kunnan palkkatasoa vain sen vuoksi, että kolmella fysioterapeutilla (A1, Ö ja Ä) on ollut muita suurempi palkka liikkeen luovutuksen kautta. Näistä henkilöistä vain A1:llä ja Ä:llä on enää liikkeen luovutuksen johdosta korkeampi palkka. Ö:n korkeampi palkka johtuu nykyisin hänen vaativammasta tehtävästään. Työnantaja ei voi korjata palkkaa vain siten, että tiettyjen fysioterapeuttien palkkoja nostetaan. Kyseiset henkilöt ovat tulleet kuntayhtymän palvelukseen Kuhmon kaupungilta. Kuhmon kaupunki on korottanut työntekijöidensä palkkaa juuri ennen liikkeen luovutusta.
Sopimusmääräysten mukaan yhdistymistilanteissa henkilökohtaista lisää voidaan alentaa vain silloin, kun kysymyksessä on tehtävien olennaisesta muuttumisesta aiheutuva palkkausperusteiden uudelleen arviointi tai henkilöstä itsestään johtuva työsuorituksen huomattava huonontuminen, ellei paikallisesti muuta sovita. Tämäkin sopimusmääräys vaikuttaa siihen, että palkkojen yhteensovittaminen voi käytännössä viedä huomattavasti aikaa.
Vuosien varrella maksuun tulleet järjestelyvaraerät on jaettu sopimusmääräyksiin kirjatulla tavalla. Järjestelyvaraeriä ei ole voinut kohdentaa vain niihin tehtäviin, joissa on liikkeen luovutuksesta johtuvia palkan eroja.
Kantaja on kanteensa tueksi viitannut palkkausluvun 9 §:ään. Vastaajat toteavat, että palkkausluku on kokonaisuus ja 9 §:ää sovellettaessa otetaan huomioon myös muun muassa 6 §. Tehtäväkohtaisen palkan määräytymisperusteena on 9 §:n mukaan ensisijaisesti viranhaltijan/ työntekijän tehtävien vaativuus.
Kanteessa mainittujen työntekijöiden palvelussuhteet
Palkan erot ja niiden yhteen sovittaminen:
Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän palkat määräytyvät tehtävien vaativuuden arvioinnin perusteella. Lähtökohtana ja pääsääntönä on, että samassa ja saman vaativuustason tehtävässä maksetaan samaa palkkaa.
Palkkausjärjestelmässä haasteena on koko kuntayhtymän olemassaolon ajan ollut se, että kuntayhtymää perustettaessa sen palvelukseen tuli henkilöstöä usealta eri kuntatyönantajalta. Tämä tarkoitti sitä, että palvelussuhteeseen tulevilla oli samalla vaativuustasolla eri suuruisia palkkoja. Erityisenä haasteena oli, että Kuhmo oli juuri ennen liikkeen luovutusta nostanut palveluksessaan olleiden palkkoja, mikä johti siihen, että Kuhmosta tulleilla oli useissa eri tehtävissä parempi palkka kuin muilla. Uusi kuntayhtymä ryhtyi välittömästi toimenpiteisiin uuden palkkausjärjestelmän rakentamiseksi ja tähän liittyen myös palkkojen harmonisoimiseksi. Kuntayhtymä rakensi oman palkkausjärjestelmänsä KVTES:n mukaisesti. Palkan tasot määräytyivät kuntayhtymän palkanmaksukyvyn mukaan. Kuntayhtymällä ei ollut mitään mahdollisuutta eikä myöskään velvollisuutta määritellä palkkoja niin sanottujen "kärkipalkkojen" perusteella.
Kainuun maakuntakuntayhtymä perustettiin vuonna 2005. Tämän jälkeen kuntayhtymässä tapahtui muutos myös vuonna 2013, jolloin perustettiin Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä, jonka myös tuli arvioida ja sovittaa yhteen palkat.
Kantaja on vaatinut vahvistamaan, että kuntayhtymä olisi menetellyt KVTES:n vastaisesti maksamalla 1.2.2010 ja sen jälkeen kanteessa mainituille henkilöille pienempää tehtäväkohtaista palkkaa kuin heidän verrokeilleen, vaikka Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä on perustettu vasta vuonna 2013.
Palkkojen harmonisoinnissa on toimittu pääsopijajärjestöjen ja Kunnallisen työmarkkinalaitoksen yhteisen muistion mukaisesti noudattaen KVTES:n sopimusmääräyksiä.
Palkkojen harmonisointiin on käytetty valtakunnallisiin työ- ja virkaehtosopimuksiin perustuvia paikallisia järjestelyvaraeriä ja jonkin verran myös niin sanottua työnantajan omaa rahaa. Kainuun maakunta - kuntayhtymän talousarvioon vuodelle 2009 on varattu 200.000 euron määräraha palkkojen harmonisointiin.
Palkkaerot kanteen kohteena olevassa hinnoittelussa 03HOI030 ovat pienentyneet vuosien varrella. Paikallisneuvottelupöytäkirjasta käy ilmi, että esimerkiksi vuonna 2010 Ä:n ja Ö:n tehtäväkohtainen palkka oli 51,46 euroa sekä A1:n tehtäväkohtainen palkka 86,40 euroa korkeampi kuin tva-tason mukainen palkka. Myös tämä osoittaa sitä, että työnantaja on palkkausta koskevilla ratkaisuillaan jatkuvasti huolehtinut siitä, että palkkaerot kaventuvat.
Kanteessa mainittujen työntekijöiden palvelussuhteet ja palkka:
Kanteessa mainitut henkilöt (jotka ovat siirtyneet Kainuun maakunta - kuntayhtymän palvelukseen liikkeen luovutuksella 1.1.2005) ja heidän nykyisten tehtäviensä vaativuustaso ja palkka 28.3.2017 ovat olleet seuraavat:
Taulukko palkoista ja vaativuustasoista on alkuperäisessä tuomiossa (poistettu tästä versiosta)
(102- ja 103- tasolla tarkoitetaan laajavastuisen tehtävän tasoja 2 ja 3.)
Muut kanteessa mainitut henkilöt ovat tulleet Kainuun maakunta- kuntayhtymän tai Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän palvelukseen seuraavasti:
(Taulukko poistettu tästä versiosta)
Kaikki kanteessa mainitut henkilöt työskentelivät fysioterapeutin työsuhteisissa tehtävissä.
Fysioterapeuttien palkat suhteessa valtakunnallisiin palkkoihin
Kanteessa on todettu, että kuntayhtymän palveluksessa olleiden fysioterapeuttien korkein tehtäväkohtainen palkka on ollut alle valtakunnallisen fysioterapeuttien keskiarvon. Kantaja ei ole laskelmassaan huomioinut mm. sitä, että kuntayhtymä on maksanut ns. laajavastuisissa tehtävissä parempaa palkkaa.
Kuntayhtymän palveluksessa olleille fysioterapeuteille on maksettu KVTES palkkausmääräysten mukaisen työn vaativuuden arvioinnin perusteella määriteltyä tehtäväkohtaista palkkaa. Palkan suuruuteen vaikuttaa työnantajan palkanmaksukyky.
Edellä esitetyn mukaisesti sopimusmääräysten mukaan palkkaan vaikuttaa tehtävien vaativuuden lisäksi paikkakunnan ja ammattialan yleinen palkkataso. Keskeistä on, että työnantajan tulee noudattaa palkkausmääräyksiä ja niiden perusteella määritellä tehtävien vaativuuden mukainen palkka. Sopimusmääräyksissä ei ole todettu, että palkan tulee "ylittää" valtakunnallinen keskiarvo. (Valtakunnallisesti palkat vaihtelevat keskiarvon ylä- ja alapuolella.) Palkat on määritelty kuntayhtymän palkanmaksukyvyn mukaiseksi.
Palkan erot ovat vuosien varrella pienentyneet.
Fysioterapeuttien palkka ja kuntayhtymän palkkausjärjestelmä
Kaikkien kuntayhtymän palveluksessa olevien fysioterapeuttien tehtäväkohtainen palkka oli vähintään tehtävän vaativuuden mukaisella palkkatasolla.
Kuntayhtymän palveluksessa olleiden fysioterapeuttien tehtävien vaativuus on vaativuuden arviointijärjestelmän mukaisessa arvioinnissa vuonna 2006 arvioitu kahdelle tasolle.
Myöhemmin palkkausjärjestelmää on kehitetty siten, että fysioterapeuttien tehtävissä on kaksi vaativuustasoa. On huomattava se, että samassa hinnoittelussa on kolme vaativuustasoa, millä on merkitystä, jos palkkoja tulee nostaa. Näiden kahden (pää)vaativuustason lisäksi fysioterapeuteilla on kolme muuta vaativuustasoa laajavastuisia tehtäviä varten. Käytännössä fysioterapeuttien tehtävät on siten vaativuuden osalta jaettu kuuteen vaativuustasoon. Näiden lisäksi muutamissa tehtävissä maksetaan erillislisää.
Tasot on hyväksytty yhdessä palkansaajajärjestöjen kanssa. Tehy ry:n vaatimuksesta on lisätty uusia palkkatasoja. Myös erillislisää maksetaan Tehy ry:n vaatimuksesta.
Fysioterapeuttien tehtävät on määritelty paikallisen tva-arviontijärjestelmän mukaisesti hinnoittelutunnuksen 03HOI030 seuraavasti (tehtäväkohtaiset palkat 1.2.2016 lukien):
taso 0101, laajavastuinen tehtävä, 0 kpl, 2.785,72 euroa,
taso 0102, laajavastuinen tehtävä, 1 kpl, 2.694,52 euroa,
taso 0103, laajavastuinen tehtävä, 10 kpl, 2.539,11 euroa
(vrt. Ä 2.559,59 €)
tason 1 tehtäväkohtainen palkka, 0 kpl, 2.381,00 euroa
tason 2 tehtäväkohtainen palkka, 9 kpl, 2.336,00 euroa
tason 3 tehtäväkohtainen palkka, 25 kpl, 2.311,00 euroa
(vrt. A1 2.369,10 € ja Ö 2.332,22 €)
Fysioterapeuttien tehtävissä on siten tosiasiassa 6 eri vaativuustasoa.
Näiden lisäksi fysioterapeutteja ja työfysioterapeutteja on kuntayhtymän palveluksessa myös työterveysyksikössä. Jos kanteessa tarkoitettujen fysioterapeuttien palkkoja korotettaisiin, olisi sillä vaikutusta myös työterveysyksikössä työskentelevien fysioterapeuttien palkkaukseen.
Kolme fysioterapeuttia, joiden tehtävän vaativuus on arvioitu 3- tasolle, ovat kuitenkin vuodesta 2005 alkaen saneet muita samalla vaativuustasolla työskenteleviä korkeampaa tehtäväkohtaista palkkaa. Nämä kolme työntekijää (Ä, A1 ja Ö) työskentelevät Kuhmon fysioterapiassa.
Palkan ero johtuu siis vain näiden kolmen työntekijän palkoista. Kyseiset henkilöt tulivat kuntayhtymän palvelukseen Kuhmon kaupungilta. Kuhmon kaupunki oli korottanut työntekijöidensä palkkaa juuri ennen liikkeen luovutusta.
Heidän tehtäväkohtaiset palkkansa ovat olleet muiden fysioterapeuttien tehtäväkohtaista palkkaa korkeammalla, heidän siirtyessään Kuhmon kaupungilta Kainuun maakunta- kuntayhtymän palvelukseen vuonna 2005. Heidän tehtäväkohtaisten palkkojensa ero tehtävän vaativuuden mukaiseen tva-tason palkkaan on pienentynyt alkutilanteeseen verrattuna. (Esimerkiksi vuonna 2010 Ä:n ja Ö:n tehtäväkohtainen palkka oli 51,46 euroa sekä A1:n tehtäväkohtainen palkka oli 86,40 euroa korkeampi kuin tva-tason mukainen palkka.)
A1: Tehtävä on säilynyt ennallaan vuodesta 2005 lukien ja jonka palkkaa kantaja käyttää vertailukohteena. A1:n tehtäväkohtainen palkka on (1.2.2016 lukien) 2.369,10 euroa (tva-3- tason palkkaa 58,00 euroa korkeampi)
Ä: Tehtävä on muuttunut vaativammaksi (laajavastuiseksi tehtäväksi). Tehtäväkohtainen palkka 2.559,59 euroa.
Ö: Tehtävä on säilynyt ennallaan vuodesta 2005 lukien. Tehtäväkohtainen palkka 2.332,22 euroa.
Jos 3- tasolla työskentelevien palkka nostettaisiin samalle tasolle kuin A1:n palkka, johtaisi se siihen, että 3- tason palkka olisi vain 11,90 euroa pienempi kuin 1- tason palkka. Tällä hetkellä 3- tason ja 1- tason palkan ero on 70 euroa. Jos tason 3 palkka nostettaisiin A1:n tasolle, nousisi 3- tason palkka 2- tason palkkaa korkeammalle. Käytännössä 3- tason palkan nostaminen vaaditulla tavalla, johtaisi siihen, että sekä 2- tason että 1- tason palkkoja tulisi nostaa, koska eri tasojen tehtävät on arvioitu vaativuudeltaan eri tasolle.
Laskelmat kirjallisen vastauksen kappaleissa 6 ja 7 on tehty sen mukaan, että palkan ero 1, 2 ja 3- tasojen välillä säilyy ennallaan. Jos korotus toteutetaan, voidaan se todennäköisesti toteuttaa siten, että eri tasojen palkan välinen ero on nykyistä pienempi. Korotukset tulee kuitenkin toteuttaa siten, että eri vaativuustason tehtävien välillä on palkan ero:
Mikäli korotus tehtäisiin A1:n palkan mukaan, kuten kantaja esittää, olisi tehtäväkohtainen palkka 2 369,10 euroa ja näin ollen 3- tason 2311 euron palkkaa 58,10 euroa korkeampi. Tarve tehdä korotus olisi 25 fysioterapeutille, jotka ovat tasossa 3. Tämä tarkoittaisi laskennallisesti 58,10 x 25 = 1452,50 euron korotusta kuukausittaiseen tehtäväkohtaiseen palkkaan. Ottaen huomioon vaikutuksen työkokemuslisiin korotusta tulisi kuukausittain 1.524,01 €, sivukuluineen 2.057,41 €/kk. Vuositasolla tämä tarkoittaa 24.688,91 euroa.
Jos korotus tehdään fysioterapeuttien osalta kaikille 3- tasolle olisi vuosittainen kustannusvaikutus 30.941,55 euroa.
Fysioterapeuttien palkan nostamisen vaikutus muiden tehtävien palkkaukseen
Edellä esitetyn mukaisesti KVTES:n palkkausjärjestelmä perustuu työn vaativuuden arviointiin.
Kuntayhtymän palveluksessa työskentelee noin 3.500 työntekijää ja viranhaltijaa, joiden palkkaus tulee määritellä oikein.
Fysioterapeuttien palkan nostamisella olisi automaattisesti suoria vaikutuksia myös muiden samassa hinnoittelukohdassa työskentelevien palkkoihin. Koska palkkausjärjestelmä on kokonaisuus, olisi palkkojen nousulla vaikutusta myös muiden hinnoittelukohtien palkkaukseen.
Tällä hetkellä (3/2017) palkkahinnoittelukohdan 03HOI030, jossa fysioterapeutit työskentelevät, kuukausittaiset palkkakulut ovat 1 789 996,23 euroa, sivukuluineen 2 326 995,10 euroa:
Mikäli vain kyseisen hinnoittelukohdan tason 3 palkkoja korotetaan, nousevat palkkakulut 1 804 894,81 euroon/kk, sivukuluineen 2 346 363,26 euroon/kk.
Mikäli korotus koskee kaikkia kolmea tasoa, nousevat kuukausittaiset palkkakulut 1 834 432,85 euroon/kk, sivukuluineen 2 384 762,71 euroon/kk. Tämä tarkoittaisi vuositasolla 693 211,32 euron kustannusvaikutusta.
Hinnoittelukohdassa 03HOI030 työskentelee tasolla 1, 208 henkilöä, tasolla 2, 279 henkilöä ja tasolla 3, 244 henkilöä.
Kuntayhtymän mahdollisuus nostaa palkkoja
Kuntayhtymän palveluksessa työskentelee tällä hetkellä 3548 työntekijää ja viranhaltijaa (tilanne 3/2017). Lisäksi työterveysyksikössä työskentelee 59 henkilöä, joista fysioterapeutteja on 7 henkilöä.
Veroprosentin nosto:
Tuloveroprosentit 2017 (jäsenkuntien osalta olleet yhtä korkeat vuosina 2015-2016):
Koko maa: 19,91 %
Manner-Suomi: 19,92 %
Kainuu: 21,12%"
Kainuun soten jäsenkunnat:
Hyrynsalmi: 21,75 %
Kajaani: 21 %
Kuhmo: 21,50%
Paltamo: 22,00 %
Ristijärvi: 21,50 %
Puolanka: 21,50 %
Sotkamo: 21,25 %
Suomussalmi: 20,50 %
Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän jäsenkuntien veroprosentti on valtakunnallisesti vertaillen korkea, joten veroprosentin nosto ei ole ratkaisu palkkakustannusten korottamiselle.
693.211,32 euron palkankorotus nostaisi jäsenkuntien ennestään korkeita veroprosenttia noin 0,26 %.
Palkkojen korottamisen henkilöstövaikutukset:
Koska kunnilla ei ole varaa maksaa "lisärahoituksella" em. 693.211,32 euron palkkojen nostamista, johtaisi palkkojen nosto noin 14 hoitoalan työntekijän irtisanomiseen.
Järjestelyvaraerien käyttö
Järjestelyvaraerät on käytetty palkkojen tarkistuksiin sopimusmääräysten edellyttämällä tavalla yhteysymmärryksessä palkansaajajärjestöjen kanssa. Palkkoja on kurottu umpeen kohdistamalla niihin järjestelyvaraeriä.
Lisäksi esimerkiksi Kainuun maakunta - kuntayhtymän talousarvioon vuodelle 2009 oli varattu 200.000,00 euroa.
Talouden sopeuttamisohjelmat:
Kainuun maakunta -kuntayhtymän aikana oli lomautuksia syksyllä 2012. Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän toiminnan aikana, vuodesta 2013 lukien, ei ole toteutettu henkilöstön lomautuksia.
Henkilöstömenojen kehitys on ollut tiukassa seurannassa ja säästöjä on haettu muun muassa harkitsemalla tarkkaan, palkataanko eläkkeelle jäävien tilalle uusia henkilöitä. Lisäksi on annettu ohjeistus hoitaa lyhytaikaiset sijaisuudet työyksiköiden sisäisin järjestelyin ilman sijaisten palkkaamista aina kun se on mahdollista. Työnantaja ohjeistaa työyksikköjä joka vuosi talousarvion täytäntöönpano-ohjeella, jossa säädetään muun muassa sijaisten käytöstä, laskujen hyväksymisestä, hankinnoista sekä talousarvion toteutumisesta ylipäätänsä.
Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän perussopimuksen mukaan kuntayhtymän jäsenkunnat asettavat toiminnalle rahoitukselliset raamit, jonka puitteissa kuntayhtymän talous tulee järjestää. Jäsenkunnat ovat edellyttäneet, että kuntayhtymä sopeuttaa toimintansa jäsenkuntien heikon taloudellisen tilanteen huomioiden. Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän on pitänyt viime vuosina noudattaa tiukkaa talouskuria muun muassa rakenteellisia muutoksia tekemällä sekä pyrkimällä kaikin keinoin hillitsemään henkilöstömenojen kasvua.
Hyvityssakkoa koskevat vaatimukset
Työnantaja on noudattanut KVTES:n määräyksiä. Sopijaosapuolet ovat yhdessä sopineet, että liikkeen luovutus on hyväksyttävä syy palkan eroille. Sopijaosapuolet ovat sopineet siitä, että tavoitteena on yhteensovittaa palkat uuden palkkausjärjestelmän mukaisiin palkkoihin ja että uusi palkkataso määräytyy uuden palkkausjärjestelmän tehtävien vaativuuden
arviointijärjestelmän mukaisesti. Työnantaja on menetellyt tällä tavoin. Yhdessä ei ole sovittu siitä, että palkat nostettaisiin niin sanottujen "kärkipalkkojen" tasolle. Työnantajaa tai Kunnallista työmarkkinalaitosta ei voida määrätä maksamaan hyvityssakkoja, kun työnantaja on noudattanut yhdessä sovittuja sopimusmääräyksiä.
Asiassa on otettava huomioon se, että KoHo ry taikka Tehy ry eivät edes sopimusneuvotteluissa ole vaatineet, että sopimusmääräystä muutettaisiin. Tästä huolimatta asiassa on vaadittu, ettei osapuolten yhdessä sopimaa KVTES-määräystä noudatettaisi muun muassa tasapuoliseen kohteluun vedoten. Tämä oli kohtuutonta.
Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollonkuntayhtymä on noudattanut KVTES:n määräyksiä Kunnallisen työmarkkinalaitoksen tulkinnan mukaisella tavalla. Myös tämän vuoksi kuntayhtymään kohdistuvat hyvityssakkovaatimukset on hylättävä.
1. Kunta-alan palkat 2005, s. 6
2. Kunta-alan palkat 2006, s. 6
3. Kunta-alan palkat 2007, s. 10
4. Kunta-alan palkat 2008, s. 10
5. Kunta-alan palkat 2009, s. 10
6. Kunta-alan palkat 2010, s. 10
7. Kunta-alan palkat 2011, s. 10
8. Kunta-alan palkat 2012, s. 10
9. Kunta-alan palkat 2013, s. 10
10. Kunta-alan palkat 2014, s. 10
11. Ote Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän vuosikertomuksesta 2016, s. 4 ja 5
1. Ote oppaasta "Toimiva palkkaus on kaikkien etu":
2. Kunnallisen työmarkkinalaitoksen yleiskirje 4/2007
3. Kunnallisen työmarkkinalaitoksen yleiskirje 37/2011:
4. Laskelmia palkan noususta aiheutuvista kustannuksista:
5. Vuoden 2012 harmonisointirahan kohdentamista koskeva pöytäkirja 5.6.2012
1. Neuvottelupäällikkö B1
2. Kuntayhtymän entinen henkilöstöjohtaja C1
3. Kuntayhtymän henkilöstöjohtaja D1
4. Kuntayhtymän entinen talousjohtaja E1
5. Talousjohtaja F1
Kunnallisessa yleisessä virka- ja työehtosopimuksessa on muun ohella määrätty tehtäväkohtaisen palkan määrittelystä ja palkkausjärjestelmästä.
Vastaajat ovat katsoneet, että kanteen perusteena on ollut työsopimuslain 2 luvun 2 §:n tasapuolista kohtelua koskeva säännös. Työtuomioistuimesta annetun lain 1 §:n nojalla työtuomioistuimen tulee käsitellä ja ottaa asiassa kantaa kanteessa esitettyihin vaatimuksiin vain siltä osin kuin kysymys on siitä, onko työnantaja tulkinnut oikein KVTES:n palkkausmääräyksiä. Kanne asiassa on sen vuoksi jätettävä tutkimatta siltä osin kuin kannevaatimukset on perustettu työsopimuslain säännöksiin.
Kantaja Kunta-alan koulutettu Hoitohenkilöstö KoHo ry (KoHo ry) on ilmoittanut, että se on vedonnut asiassa työsopimuslain 2 luvun 2 §:n tasapuolista kohtelua koskevaan säännökseen, koska KVTES:n II luvun 9 §:n määräystä on kantajan mukaan tulkittava pakottavan lainsäädännön mukaisesti.
Työtuomioistuimesta annetun lain 1 §:n mukaan työtuomioistuin käsittelee ja ratkaisee muun muassa virkamiesten virkaehtosopimuksia koskevat riita-asiat, kun kysymys on virkaehtosopimuksen pätevyydestä, voimassaolosta, sisällyksestä, laajuudesta sekä tietyn sopimuskohdan oikeasta tulkinnasta. Tällaisia sopimusriitoja tutkiessaan työtuomioistuin joutuu toisinaan soveltamaan myös pakottavan lain säännöksiä (ks. esimerkiksi työtuomioistuimen ratkaisu TT 2010:23).
Työtuomioistuin katsoo, että kantaja on kanteessaan katsonut Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän menetelleen kunnallisen yleisen virka- ja työehtosopimuksen määräysten vastaisesti maksamalla kanteessa mainituille fysioterapeuteille pienempää tehtäväkohtaista palkkaa kuin yhtä vaativaa tai vähemmän vaativaa työtä tekeville fysioterapeuteille. Kanne on siten perustettu työ- ja virkaehtosopimukseen.
Kanteen käsitteleminen ja ratkaiseminen kuuluu oikeudenkäynnistä työtuomioistuimessa annetun lain 1 §:n nojalla työtuomioistuimen toimivaltaan. Tämän vuoksi työtuomioistuin hylkää vastaajien asiassa esittämän oikeudenkäyntiväitteen.
Asianosaisten välinen erimielisyys koskee sitä, onko Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymällä ollut lailliset perusteet maksaa eri suuruisia tehtäväkohtaisia palkkoja niin sanotuille tavallisille fysioterapeuteille 1.2.2010 lukien.
Selvitys palkkausjärjestelmästä
Neuvottelupäällikkö B1 on kertonut, että KVTES:n palkkausjärjestelmässä viranhaltijan palkka muodostui tehtäväkohtaisesta palkanosasta, työkokemuslisästä sekä henkilökohtaisesta lisästä. Lisäksi palkkaan voi kuulua kertaluonteisia lisiä. Palkkausjärjestelmä oli kokonaisuus, jossa tehtäväkohtaisen palkan nostaminen nosti myös työkokemuslisää. KVTES:ssä oli 8 hinnoitteluliitettä, jotka on jaettu eri hinnoittelukohtiin. Kohdista kävi ilmi kunkin ammattiryhmän edustajalle maksettava alin palkka. Tämän lisäksi työnantajilla oli omat paikalliset tehtävän vaativuudenarviointijärjestelmänsä. Fysioterapeutin tehtävät olivat terveydenhuollon palkkaliitteessä 030, jossa oli kolme eri vaativuustason tehtävää. Jos alimmalla tasolla olevien henkilöiden tehtäväkohtaista palkkaa nostettiin korkeammalle tasolle, oli korkeammallakin tasolla toimivien palkkaa nostettava ylöspäin. Muuten tehtävät eivät olleet enää niiden vaativuuden mukaisessa järjestyksessä.
Kunta-alan palkkausjärjestelmien yhtenäistäminen aloitettiin vuonna 2005. KT-ryhmä laati vuosina 2006 ja 2007 yleiskirjeet ohjaamaan yhtenäistämistyötä. Saman vaativuusluokan tehtäväkohtaisten palkkojen harmonisointi toteutettiin muuttamalla palkkoja asteittain. Tähän käytettiin paikallisia järjestelyvaraeriä sekä työnantajan muita mahdollisia talousvaroja. Tavoitetaso ei ole ollut kärkipalkkataso, vaan järjestöjen kanssa sovittu taso, joka ei välttämättä ole vastannut valtakunnallista keskiarvoa. Palkkausjärjestelmäopas laadittiin vuonna 2012, kun uusi palkkausjärjestelmä oli saatu toteutettua. Tarkoituksena on ollut selventää KVTES:n 6 §:ää ja sen soveltamisohjeen tarkoitusta. Tehy ry on sitoutunut jo muistiossa vuosina 2006-2007 palkkausjärjestelmäoppaan mukaiseen järjestelmään. KVTES 1.1.2012 sitoi myös Tehy ry:tä sellaisenaan, koska valtakunnansovittelijan luona on tehty asiasta kirjaus marraskuussa 2011. Sopimuksen 6 § tuli voimaan 1.1.2012 lukien eikä siihen ole sittemmin vaadittu muutoksia.
Kainuun maakunta -kuntayhtymän henkilöstöjohtajana vuosina 2009-2012 ja Kainuun soten henkilöstöjohtajana vuosina 2013-2014 toiminut C1 on kertonut, että kuntayhtymä perustettiin, koska sosiaali- ja terveystoimen aluekehitys sekä toisen tason opetus haluttiin keskittää menojen hallintaan saamiseksi ja palvelujen saatavuuden takaamiseksi. Kuntayhtymää perustettaessa 11 työnantajalta siirtyi noin 3.800 henkilöä yhden työnantajan alaisuuteen. Entiset työnantajat edustivat 4-5 eri sopimusalaa. Tähän on liittynyt yli 50 eri hinnoittelutunnusta. Henkilöiden palvelussuhteiden ehdot ovat eronneet toisistaan, koska työnantajilla on ollut erilaiset palkkaus- ja henkilöstöpolitiikat sekä erilaiset palkan määräytymisperusteet. Palkkausjärjestelmässä oli tavanomaista suurempia niin sanottuja kärkipalkkoja jokaisella hinnoittelualalla. Kuhmo on juuri ennen yhdistymistä nostanut HOI030 -hinnoittelutunnusten mukaisia palkkoja, mikä on johtanut kyseisen tunnuksen mukaisten palkkojen vääristymään.
Palkkausjärjestelmä otettiin käyttöön 1.9.2006, mistä lukien palkkausta on alettu harmonisoida. Tehtävänkuvaukset on yhdenmukaistettu ja pisteytetty, minkä perusteella on määritetty hinnoittelutunnuksittain palkkaustasoihin vaikuttavat pisterajat. Saman vaativuusluokan tehtäväkohtaisten palkkojen erot ovat vaihdelleet muutamista senteistä satoihin euroihin samoissa hinnoittelutunnuksissa. Kaikkia hinnoittelutunnuksia ja -tasoja on kohdeltu samalla tavoin ja työ on tehty yhteistyössä henkilöstöjärjestöjen kanssa. Palkkaharmonisointiin käytettiin paikallisia järjestelyvaraeriä ja lisäksi vuosina 2009-2012 varattiin työnantajan budjetista 200.000 euroa harmonisointirahaa. Harmonisointiin käytettiin myös budjetoimattomia varoja. Jos tehtäväkohtaiset palkat olisi harmonisoinnin alkuvaiheessa nostettu kärkipalkkoihin, olisi siihen tarvittu vuoden 2005 tasossa vuosittain noin 10 miljoonaa euroa. Vuosien 2009-2010 taitteessa täyden harmonisoinnin toteuttaminen olisi arvion mukaan vaatinut vuosittain 6,7 miljoonaa euroa. Tosiasiallinen määrä olisi saattanut olla jopa huomattavasti suurempi, koska tehtäväkohtainen palkka vaikutti myös muihin palkan osuuksiin. Kärkipalkkoihin pyrkiminen olisi romuttanut koko järjestelmän, koska yhden hinnoittelutunnuksen mukaisten palkkojen nostaminen olisi tarkoittanut sitä, että kaikkia tunnuksia ja tasoja olisi tullut nostaa. Harmonisointityö on saatu tavoitteen mukaisesti valmiiksi vuonna 2012 ja henkilöstöjärjestöjen kanssa on yhteisesti todettu, että palkat on harmonisoitu asetetulle työnantajan määrittelemälle tavoitetasolle (V5). Harmonisoinnista ei ole enää ollut tämän jälkeen puhetta järjestöjen kanssa.
Selvitys kuntayhtymän taloudellisesta tilanteesta
Kainuun Soten henkilöstöjohtajana vuodesta 2015 lukien toiminut D1 on kertonut edustavansa työnantajaa palkkausta koskevissa neuvotteluissa. Vaatimuksia palkkojen harmonisoinnista ei ole tehty sen jälkeen kun harmonisointityö on saatu päätökseen. Kuntayhtymään kuuluvat kunnat olivat vähävaraisia eikä mahdollisuutta palkkojen nostamiselle niin sanottuihin kärkipalkkoihin ollut olemassa.
Kainuun Soten Talousjohtaja F1 on kertonut, että kuntayhtymän menot olivat huomattavan suuret kuntien valtakunnalliseen keskiarvoon nähden. Kuntayhtymän ja sen jäsenkuntien talousarviot ovat olleet pitkälti alijäämäisiä. Kuntayhtymä kykeni tekemään palkkamenojen osalta vain lakisääteiset palkankorotukset. Vaatimuksia palkkojen harmonisoinnista ei ole tehty F1:n tietojen mukaan.
Kainuun maakunta -kuntayhtymän talousjohtajana vuosina 2005-2012 toiminut E1 on kertonut, että kuntayhtymää perustettaessa siirtyneen henkilöstön tehtäväkohtaisen palkkauksen harmonisointia niin sanottuihin kärkipalkkoihin on arvioitu, mutta sen on katsottu johtavan niin suureen veroprosentin nostoon, ettei tämä ole ollut käytännössä mahdollista alueen tulorakenne huomioon ottaen. Kainuun alueen kunnat olivat niin sanottuja kriisikuntia.
Kantaja on muun selvityksen ohella kirjallisena todisteena tilastoja kunta-alan palkoista vuosilta 2005-2014 (K1-10), joista käy ilmi se, että kuntayhtymän palveluksessa olleiden fysioterapeuttien korkein tehtäväkohtainen palkka on ollut vuosina 2005-2014 alle valtakunnallisen fysioterapeuttien palkkauksen keskiarvon.
Vastaajat ovat muun selvityksen ohella esittäneet kirjallisena todisteena vuoden 2012 harmonisointirahan kohdentamista koskevan pöytäkirjan 5.6.2012 (V 5), johon on kirjattu, että palkansaajajärjestöjen kanssa on yhdessä todettu, että kuntayhtymän palkkaharmonisoinnissa on saavutettu työnantajan määrittelemät asetetut tavoitetasot.
Työsopimuslain 2 luvun 2 §:n 1 momentin säännöksen mukaan työnantajan on kohdeltava työntekijöitä tasapuolisesti, jollei siitä poikkeaminen ole perusteltua ottaen huomioon työntekijöiden tehtävät ja asema. Säännös edellyttää samanlaisessa asemassa olevien työntekijöiden yhdenmukaista kohtelua, ellei siitä poikkeamiseen ole laissa tarkoitettua objektiivisesti hyväksyttävää syytä. Myös Suomen perustuslain 6 §:ssä on säädetty yhdenvertaisen kohtelun vaatimuksesta ja kiellosta asettaa ihmisiä eri asemaan ilman hyväksyttävää perustetta.
Työtuomioistuin katsoo, että kanteessa tarkoitettuja tehtäväkohtaisen palkan määrittelyä ja palkkausjärjestelmää koskevia kunnallisen yleisen virka- ja työehtosopimuksen (KVTES) II luvun 5 §:n ja 6 §:n määräyksiä soveltamisohjeineen on tulkittava ja sovellettava kokonaisuutena ottaen huomioon edellä kerrotut työntekijöiden tasapuolisen kohtelun ja kansalaisten yhdenvertaisuuden vaatimukset.
Tässä asiassa on vaativuustasoltaan matalammassa tehtävässä työskenteleville fysioterapeuteille maksettu korkeampaa tehtäväkohtaista palkkaa kuin vaativuustasoltaan korkeammassa tehtävässä työskenteleville fysioterapeuteille. Vastaavasti useille fysioterapeuteille on maksettu matalampaa palkkaa, vaikka heidän tehtävänsä ovat olleet ja ovat yhtä vaativia kuin kanteessa yksilöityjen kolmen fysioterapeutin tehtävät. Asiassa on riitaista erityisesti se, onko näille palkkaeroille olemassa hyväksyttävä syy. Asiassa on riidatonta se, että palkkaeroille on alun perin vuonna 2005 ollut hyväksyttävä, tapahtuneeseen liikkeenluovutukseen liittynyt ja siitä aiheutunut syy. Kantajan KoHo ry:n käsityksen mukaan palkkaerot olisi kuitenkin tullut poistaa kohtuullisessa ajassa, joka on kantajan mukaan kaksi vuotta. Viimeistään palkkaerot olisi tullut poistaa vuoteen 2010 mennessä. Vastaajien mielestä palkan tasot määräytyivät työnantajan palkanmaksukyvyn mukaan ja KVTES:n mukainen työntekijäjärjestöjen hyväksymä taso on joka tapauksessa saavutettu jo vuonna 2012.
Korkein oikeus on katsonut, että työntekijöiden syrjimätön ja tasapuolinen kohtelu palkkauksen osalta merkitsee sitä, että samasta tai samanarvoisesta työstä on maksettava sama palkka. Lisäksi palkan ja sen määräytymisperusteiden tulee olla yhteneväiset, ellei tästä poikkeamiseen ole olemassa objektiivisesti arvioiden hyväksyttävää syytä (ks. KKO 2004:103). Samapalkkaisuusvaatimus koskee myös tilanteita, joissa vertailuasemassa ovat samaa sukupuolta olevat henkilöt (ks. korkeimman oikeuden ratkaisu. KKO 2009:52).
Nyt kysymyksessä olevassa asiassa ei ole erimielisyyttä siitä, että kanteessa tarkoitettujen työntekijöiden ja heidän verrokkiensa tekemä työ olisi sinänsä ollut samaa tai samanarvoista työtä. Asiassa on vedottu hyväksyttävänä syynä ensinnäkin siihen, että fysioterapeuttien palkanerot ovat johtuneet palkkaukseen käytettävien määrärahojen niukkuudesta. Asiassa on esitetty ristiriitaista näyttöä ja ristiriitaisia kannanottoja fysioterapeuttien palkkojen täyden harmonisoinnin mahdollisista vaikutuksesta vastaajana olevan Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän taloudelliseen tilanteeseen.
Työtuomioistuimen aikaisemmassa ratkaisukäytännössä hyväksyttävänä syynä työntekijöiden erilaiseen kohteluun palkkauksen osalta ei ole pidetty taloudellisten voimavarojen niukkuutta (ks. tasa-arvolain soveltamista koskevat ratkaisut TT 2002:7-10). Tämä periaate on vahvistettu myös Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä. Unionin tuomioistuin on katsonut tuomiossaan asiassa Dekker C-177/88, EU:C:1990:383, ettei työnantaja voi vedota taloudellisten voimavarojen menetyksiin työhönottotilanteessa, kun kyse on ollut raskaudesta johtuvan poissaolon taloudellisista seurauksista. (tuomion 12 kohta). Vastaavasti unionin tuomioistuin on katsonut tuomiossaan asiassa Hill ja Stapleton C-243/95, EU:C:1998:298, että työnantaja ei voi perustella toimen osa-aikaisuuteen perustuvaa syrjintää vain sillä, että tällaisen syrjinnän välttäminen lisäisi työnantajan kustannuksia (tuomion kohta 40). Kouvolan hovioikeus on katsonut tuomiossaan KouHO 30.4.1997 (Dnro S 97/58), että työnantajan tulee myös vaikeassa taloudellisessa tilanteessa sopeuttaa toimintansa silloin, kun kysymys on sukupuolten välistä tasa-arvoa koskevan periaatteen toteutumisesta palkkauksessa.
Työtuomioistuin harkitsee näillä perusteilla oikeaksi, ettei Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän taloudellinen tilanne voi myöskään nyt kysymyksessä olevassa tapauksessa olla työsopimuslain 2 luvun 2 §:n 1 momentin tarkoittama hyväksyttävä syy poiketa työntekijöiden yhdenmukaisesta kohtelusta heidän palkkauksessaan. Myöskään asiassa esitetty todistelu kuntayhtymän taloudellisesta tilanteesta ei anna aihetta arvioida asiaa toisin.
Vaikka muutostilanteista, mukaan luettuina liikkeenluovutuksista, seuranneita palkkaeroja on oikeuskäytännössä sinänsä pidetty perusteltuina, työnantajalla on korkeimman oikeuden ratkaisukäytännön mukaan velvollisuus pyrkiä korjaamaan nämä erot (KKO 2004:103, ks. myös KKO 1992:18). Myös ratkaisuissa KKO 2010:5, KKO 2013:10 ja KKO 2013:11 on katsottu, etteivät palkkausperusteet tai palkkausperusteiden erot saa muodostua pysyviksi samaa työtä tekeville, vaan erot on poistettava kohtuullisessa ajassa (ks. myös työtuomioistuimen ratkaisu TT 2011:29). Oikeuskäytännössä ei ole kuitenkaan määritelty tarkemmin sitä, mitä on pidettävä kohtuullisena aikana.
Tämän asian kanteessa on vaadittu vahvistamaan kuntayhtymän menettely kunnallisen yleisen virka- ja työehtosopimuksen vastaiseksi 1.2.2010 lukien. Asiassa on selvitetty se, että kuntayhtymä on aloittanut palkkojen yhdenmukaistamisen vuonna 2005 ja että uusi palkkausjärjestelmä on otettu käyttöön 1.9.2006 lukien. Kuntayhtymällä ei ole asiassa esitetyn henkilötodistelun perusteella ollut enää vuoden 2012 jälkeisenä aikana olemassa suunnitelmaa palkan erojen poistamiseksi. Kuntayhtymä on vedonnut menettelynsä perusteena siihen, että työntekijäjärjestöt ovat vuonna 2012 hyväksyneet saavutetun työnantajan määrittelemän palkkauksen tavoitetason eikä harmonisointivaatimuksia ole tämän jälkeen esitetty. Nämä seikat käyvät ilmi myös asiassa esitetyistä kirjallisista todisteista ja henkilötodistelusta (kirjallinen todiste V5 sekä C1:n, D1:n ja F1:n kertomukset).
Työsopimuslain syrjintäkieltoa ja tasapuolisen kohtelun vaatimusta koskevat säännökset ovat pakottavaa oikeutta, eivätkä työnantaja ja työntekijä voi siten pätevästi sopia sellaisista työsopimuksen ehdoista, jotka merkitsevät tasapuolisuusvelvoitteen rikkomista (ks. korkeimman oikeuden ratkaisu KKO 2004:103). Koska kysymyksessä ei ole sellainen asia, josta sopimusosapuolet voisivat sopia laista poiketen, ei myöskään työntekijäjärjestöjen hyväksynnälle paikallistasolla voida antaa asiassa ratkaisevaa merkitystä. Kanteessa tarkoitettujen fysioterapeuttien tehtäväkohtaisten palkkojen määrittelystä ja siten myös palkan erojen lopullisesta muodostumisesta on kulunut huomattavan pitkä aika kanteen vireille tuloon mennessä eikä tätä aikaa voida pitää kohtuullisena.
Edellä lausutuista syistä työtuomioistuin katsoo, etteivät vastaajat ole esittäneet hyväksyttävää perustetta sille, että kanteessa mainituille korkeammalla vaativuustasolla työskenteleville fysioterapeuteille on maksettu pienempää tehtäväkohtaista palkkaa kuin alemmalla vaativuustasolla työskenteleville fysioterapeuteille. Vastaajat eivät ole myöskään esittäneet hyväksyttävää perustetta sille, että kanteessa tarkoitetuille samalla vaativuustasolla työskenteleville fysioterapeuteille on maksettu pienempää tehtäväkohtaista palkkaa kuin kanteessa nimetyille kolmelle fysioterapeuteille. Kanne on hyväksyttävä vahvistusvaatimuksen osalta.
Tieten rikkominen ja valvontavelvollisuuden laiminlyönti
Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä on menetellyt kunnallisen yleisen virka- ja työehtosopimuksen vastaisesti maksaessaan erisuuruisia tehtäväkohtaisia palkkoja samoista tehtävistä huomattavan pitkän ajan liikkeen luovutuksen jälkeen ottaen huomioon sopimusmääräykset kokonaisuudessaan sekä edellä mainittu oikeuskäytäntö. Menettelyä on pidettävä työehtosopimuksen tietensä rikkomisena, jonka perusteella kuntayhtymä on tuomittava hyvityssakkoon.
Viimeistään asiaa koskeneissa erimielisyysneuvotteluissa Kunnallisen työmarkkinalaitoksen olisi tullut havaita Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän menettelevän kunnallisen yleisen virka- ja työehtosopimuksen määräysten vastaisesti ja huolehtia siitä, että kuntayhtymä oikaisee menettelynsä tältä osin. Kun näin ei ole tapahtunut, myös Kunnallinen työmarkkinalaitos on laiminlyönyt valvontavelvollisuutensa asiassa.
Kunnallinen työmarkkinalaitos ja Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä ovat oikeudenkäynnistä työtuomioistuimessa annetun lain 33 a §:n nojalla velvollisia korvaamaan Kunta-alan koulutettu Hoitohenkilöstö KoHo ry:n oikeudenkäyntikulut. Oikeudenkäyntikuluvaatimus on määrältään riidaton.
- vahvistaa että Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä on menetellyt kunnallisen yleisen virka- ja työehtosopimuksen määräysten vastaisesti maksamalla 1.2.2010 ja sen jälkeen A:lle, B:lle, C:lle, D:lle, E:lle, F:lle, G:lle, H:lle, I:lle, J:lle, K:lle, L:lle, M:lle, N:lle, O:lle, P:lle, Q:lle, R:lle, S:lle, T:lle,U:lle, V:lle, W:lle, X:lle, Y:lle ja Z:lle pienempää tehtäväkohtaista palkkaa kuin yhtä vaativaa tai vähemmän vaativaa työtä tekeville Ä:lle, Ö:lle ja A1:lle,
- tuomitsee Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän maksamaan Kunta-alan koulutettu Hoitohenkilöstö KoHo ry:lle työehtosopimuslain 7 §:n mukaista hyvityssakkoa 2.500 euroa työehtosopimuksen tieten rikkomisesta, ja
- tuomitsee Kunnallisen työmarkkinalaitoksen maksamaan Kunta-alan koulutettu Hoitohenkilöstö KoHo ry:lle työehtosopimuslain 8 §:n ja 9 §:n mukaista hyvityssakkoa 3.500 euroa valvontavelvollisuuden laiminlyömisestä.
Kunnallinen työmarkkinalaitos ja Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymä velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan Kunta-alan koulutettu Hoitohenkilöstö KoHo ry:n oikeudenkäyntikulut 7.162,50 eurolla korkolain 4 §:n 1 momentin mukaisine viivästyskorkoineen kuukauden kuluttua työtuomioistuimen tuomion antamisesta lukien.
Asian ratkaisemiseen ovat osallistuneet Wirén puheenjohtajana sekä Kröger, Wilska, Nybondas, Lehto ja Mustonen jäseninä. Sihteeri on ollut Julmala.

matches: KKO KKO KKO tuomioistuin tuomioistuin KKO KKO KKO KKO KKO


valtuusto21012003
Pidetään Valtuuston kokoushuoneessa tiistaina 21.01.2003 alkaen kello 19.00
3. Valtuuston puheenjohtajan ja varapuheenjohtajien valitseminen vuodeksi 2003
4. Kunnallisten ilmoitusten julkaiseminen vuonna 2003
5. Valtuuston kokousten koollekutsuminen vuonna 2003
6. Kunnanhallituksen valitseminen
7. Keitaanniemen yhdystien tiehoitokunnan anomus
8. Luovutuskirjan hyväksyminen/Hannu Narvi
9. Ilmoitus- ja mahdollisesti kiireellisenä käsiteltäväksi otettavat asiat
10. Muut mahdollisesti esille tulevat asiat
11. Valitusosoitus
Tämän kokouksen tarkastettu pöytäkirja pidetään nähtävänä Jämijärven kunnanvirastossa 24.01.2003 kello 10.00 - 12.00.
Jämijärvellä 15.01.2003
Laatimispäivämäärä: 15.01.2003
Aika 21.01.2003 kello 19.00
1 §	KOKOUKSEN LAILLISUUS JA PÄÄTÖSVALTAISUUS	2
2 §	PÖYTÄKIRJAN TARKASTAJIEN VALINTA	2
3 §	VALTUUSTON PUHEENJOHTAJAN JA VARAPUHEENJOHTAJIEN VALITSEMINEN VUODEKSI 2003	3
4 §	KUNNALLISTEN ILMOITUSTEN JULKAISEMINEN VUONNA 2003	4
5 §	VALTUUSTON KOKOUSTEN KOOLLEKUTSUMINEN VUONNA 2003	5
6 §	KUNNANHALLITUKSEN VALITSEMINEN	6
7 §	KEITAANNIEMEN YHDYSTIEN TIEHOITOKUNNAN ANOMUS	8
8 §	LUOVUTUSKIRJAN HYVÄKSYMINEN / HANNU NARVI 10
9 §	ILMOITUS- JA MAHDOLLISESTI KIIREELLISENÄ KÄSITELTÄVÄKSI OTETTAVAT ASIAT	11
10 §	MUUT MAHDOLLISESTI ESILLE TULEVAT ASIAT 12
11 §	VALITUSOSOITUS
KOKOUSAIKA 21.01.2003 kello 19.00 - 19.28
ASIAT §§ 1 - 11
Kokouskutsu asialistoineen on julkipantu kunnan ilmoitustaululle 15.01.2003 ja kokouskutsu on julkaistu Pohjois-Satakunta -lehdessä 16.01.2003 ja Kankaanpään Seutu -lehdessä 16.01.2003. Kokouskutsu asialistoineen on lähetetty kaikille valtuutetuille ja kunnanhallituksen jäsenille 15.01.2003 .
Päätös:	Pöytäkirjan tarkastajiksi valittiin yksimielisesti Pekka Arponen ja Harri Koivumäki.
Kunnanhallitus	3 §	14.01.2003
3 §	VALTUUSTON PUHEENJOHTAJAN JA VARAPUHEENJOHTAJIEN VALITSEMINEN VUODEKSI 2003
KH 3 §
Ehdotus: Kunnanhallitus päättää ehdottaa valtuustolle, että se valitsee keskuudestaan puheenjohtajan sekä ensimmäisen ja toisen varapuheenjohtajan vuodeksi 2003.
Päätös:	Valtuusto päätti yksimielisesti valita valtuuston puheenjohtajat vuodelle 2003 seuraavasti:
-- valtuuston puheenjohtaja Matti Peurala
- valtuuston I varapuheenjohtaja Hilkka Lahdensivu
- valtuuston II varapuheenjohtaja Kyösti Lahti.
Kunnanhallitus	4 §	14.01.2003
4 §	KUNNALLISTEN ILMOITUSTEN JULKAISEMINEN VUONNA 2003
KH 4 §
Ehdotus: Kunnanhallitus päättää ehdottaa valtuustolle, että kunnalliset ilmoitukset julkaistaisiin vuonna 2003 entisen käytännön mukaan.
Kunnanhallitus	5 §	14.01.2003
5 §	VALTUUSTON KOKOUSTEN KOOLLEKUTSUMINEN VUONNA 2003
Ehdotus:	Kunnanhallitus päättää ehdottaa valtuustolle, että valtuusto kutsutaan koolle vuonna 2003 ilmoittamalla kokouksista kuntalain ja valtuuston työjärjestyksen säännöksiä noudattaen sekä julkaisemalla kokouskuulutus asialistoineen Pohjois-Satakunta ja Kankaanpään Seutu -lehdissä.
Kunnanhallitus 6 §	14.01.2003
6 §	KUNNANHALLITUKSEN VALITSEMINEN
Kunnanhallitus	6 §	14.01.2003
1. että se valitsee kunnanhallituksen jäsenet ja varajäsenet kahden vuoden toimikaudeksi vuosille 2003 - 2004
1) valita kunnanhallitukseen vuosille 2003 - 2004 seuraavat jäsenet ja heidän henkilökohtaiset varajäsenensä:
Päivi Leponiemi Jukka Lehtilä
Ritva Mäkelä Merja Lahdenpää
Juhani Rajala Ari Uusi-Rasi
Tapio Rajalahti Timo Sorvali
Enni Lähteenniemi Helena Lehtiö
2) nimetä valituista kunnanhallituksen puheenjohtajaksi Matti Leppihalmeen ja varapuheenjohtajaksi Päivi Leponiemen.
Tekninen lautakunta	235 §	12.12.2002
Kunnanhallitus	20 §	14.01.2003
7 §	KEITAANNIEMEN YHDYSTIEN TIEHOITOKUNNAN ANOMUS
Tekn.ltk 235 §
Keitaanniemen yhdystien tiehoitokunta / Markku Lähteenmäki on jättänyt tekniselle lautakunnan seuraavansisältöisen kirjelmän:
"Anomus
Keitaanniemen yhdystien saamiseksi kokonaisuudessaan kunnan tienhoidon piiriin.
Tienkäyttö lisääntynyt, työssä käyvä asukasmäärä kasvanut.
Talviaikana töihin lähtö mahdotonta.
Jämijärvellä 25.11.2002
Keitaanniemen Yhdystie tiehoitokunta
M a r k k u L ä h t e e n m ä k i"
Ehdotus:	Käsitellään saatu hakemus.
Päätös:	Päätettiin esittää kunnanhallitukselle ja edelleen valtuustolle tiekunnan hakemus hyväksyttäväksi ja sopimus tehtäväksi samoin ehdoin kuin muidenkin kunnan hoidossa olevien teiden tiekuntien kanssa on tehty lähinnä seuraavin perustein:
- Keitaanniemen tiehen on teknisen lautakunnan päätöksellä 18.01.2001
liitetty Lähteenmäen tie ja Välimäki - Järventausta tie
- olosuhteet ovat muuttuneet erityisesti Keitaanniemen tien loppuosalta siten, että sinne on muuttanut vakituisia asukkaita
- nykyinen yhdistetty tie täyttää valtion kunnossapitoavustuksen saamisen edellytykset, eli ne vaatimukset, jotka kunnan tiehoitotoimenpiteiden ehtona on ollut.
Esteellisenä Tuija Ranta ei osallistunut päätöksentekoon.
KH 20 §
Ehdotus:	Kunnanhallitus hyväksyy teknisen lautakunnan esityksen ja esittää sen edelleen valtuuston hyväksyttäväksi.
Kunnanhallitus	23 §	14.01.2003
8 §	LUOVUTUSKIRJAN HYVÄKSYMINEN / HANNU NARVI
Hannu Narvi ja Jämijärven kunta ovat 10.04.2002 keskenään tekemäänsä maankäyttösopimukseen perustuen allekirjoittaneet 21.12.2002 oheisen liitteen mukaisen luovutuskirjan. Liite nro 23.1.
Luovutuskirjan mukaan Hannu Narvi luovuttaa Jämijärven kunnalle Jämin asemakaava II:n koko kaavoitetun alueen lukuun ottamatta luovuttajan siitä itselleen pidättämää karttaliitteeseen tummalla merkittyä kolmeakymmentä (30) tonttia.
Ehdotus:	Kunnanhallitus ehdottaa valtuustolle, että valtuusto hyväksyy Hannu Narvin ja Jämijärven kunnan välisen luovutuskirjan oheisen liitteen mukaisesti.
9 §	ILMOITUS- JA MAHDOLLISESTI KIIREELLISENÄ KÄSITELTÄVÄKSI OTETTAVAT
10 §	MUUT MAHDOLLISESTI ESILLE TULEVAT ASIAT
1. Valtuutetuille jaettiin kutsut Jämin Lumimaailman avajaisiin 8.2.2003. Kutsu sisälsi myös Kankaanpään kaupungin valtuuston kuntavierailun.
2. Valtuutettu Jouni Salmela tiedusteli Jämille suunnitellusta maapohjahallista ja sen rakentamisaikataulusta ja tarpeesta. Kunnanjohtaja Esa Ala-Karvia kertoi hankkeen tilanteesta ja totesi, että asia on vain alkuselvitysvaiheessa ja siitä informoidaan valtuutettuja, sitä mukaa kun selvitys etenee.


text:
KannettavatPC:tDellin jälleenmyyjätNäytä kaikkiYKSITYISASIAKKAAT › Kannettavat tietokoneet
Dellin kannettavat tietokoneet
Dell tarjoaa laajan valikoiman mukautettavissa ja päivitettävissä olevia pöytätietokoneita ja kannettavia tietokoneita, jotka mukautuvat käyttäjän tarpeisiin, olipa kyseessä Internetissä surffaava uusi tietokoneen käyttäjä tai uusinta tekniikkaa kaipaava kokenut pelaaja. Tutustu RED-malliston kannettaviin tietokoneisiin, tulostimiin ja pöytätietokoneisiin, joiden avulla voit tukea AIDSin vastaista toimintaa Afrikassa ilman lisäkustannuksia. Selaa XPS- ja Inspiron-tietokoneiden valikoimaa ja määritä OMASI verkossa jo tänään!
Kannettavien tietokoneiden tuoteperheet
Kannettavat Inspiron-tietokoneet15,4 tuuman näytöllä varustettu keskitason kannettavamme on suunniteltu jokapäiväiseen käyttöön. Kannettavasta Inspiron-tietokoneesta on saatavilla erivärisiä ja -mallisia versioita.Kannettavat Studio-tietokoneetSisältä ja ulkoa mukautettavissa olevia kannettavia Studio-tietokoneita luonnehtivat tyyli, toiminnallisuus ja suorituskyky.Kannettavat XPS-tietokoneetErivärisissä kannettavissa XPS-tietokoneissa yhdistyvät laadukkaat materiaalit, huippuluokan suorituskyky ja palkittu muotoilu.
Näytetään 1-14 / 15 Tulokset
Dell Inspiron 17R Special Edition LaptopMonipuolinen Full HD -viihdekeskus. Nauti kokonaisvaltaisesta viihde-elämyksestä kolmannen sukupolven Intel® Core™ -suorittimien, sisäänrakennettujen Skullcandy™-kaiuttimien ja suuren 44 cm:n (17,3 tuuman) Full HD -näytön ansiosta.Kolmannen sukupolven Intel® Core™ -suorittimet
NVIDIA® GeForce GT 650M, jossa 2 Gt GDDR5-muistia
Dell Inspiron 17R laptopSuuri 44 cm:n (17,3 tuuman) näyttö siirtää perheenjäsenet eturiviin. Uudessa kannettavassa Inspiron 17R -tietokoneessa on suuri 43 cm:n (17 tuuman) näyttö, jopa kolmannen sukupolven tehokas Intel® Core™ -suoritin ja tyyliisi sopivat SWITCH-kannet.Saatavilla tehokkailla kolmannen sukupolven Intel® Core™ -suorittimilla varustettuna
SWITCH-kansien avulla voit mukauttaa kannen omaan tyyliisi
SyncUP- ja Dell Stage -ohjelmistot pitävät yhteydet yllä
Dell Inspiron 15R Special Edition LaptopKannettava tehomylly multimediakäyttöön Parasta viihdettä 15,6 tuuman Full HD -näytöllä ja nopealla suorittimella varustetun kannettavan Inspiron 15R Special Edition -tietokoneen avulla. Tee siitä omasiKolmannen sukupolven Intel® CoreT -suorittimet Windows ® 7 Home Premium Edition
Suorituskykyinen, erillinen 2 Gt:n AMD Radeon HD -näytönohjain
Alienware M14x Gaming LaptopVoittoa ei voi estää. Alienware M14x on huipputehokas 14 tuuman kannettava tietokone.Suoritintehoa toisen sukupolven neliytimisiin Intel® Core™ i7 -suorittimiin asti
Upeaa grafiikkaa erillisten GDDR5-grafiikkamuistilla varustettujen näytönohjainten avulla
Pelaamista vain 6,5 paunan painoisella kannettavalla tietokoneella, jonka akunkesto on jopa seitsemän tuntia
Dell Inspiron 14z laptopHelppo ottaa käteen. Vaikea laskea alas. Alle 2 cm (0,8 tuumaa) paksu Inspiron 14z Ultrabook™ tarjoaa jopa kolmannen sukupolven Intel® Core™ -suorittimien tehoa ultramobiilissa kuoressa.Akun käyttöaika jopa 7 tuntia
Home Premium 64-bittinen, englanti
Erittäin ohut rakenne, paksuus vain 2 cm (0,8 tuumaa)
Jopa kolmannen sukupolven Intel® Core™ -suorittimet
Dell Inspiron 15 LaptopElämä on yhtä seikkailua. Ota se mukaasi. Hoida jokapäiväiset tehtävät helposti ja pidä yhteyttä1 lähes mistä tahansa monipuolisen ja edullisen Inspiron 15:n avulla. Tämä pienikokoinen ja nopeasti reagoiva kannettava tietokone helpottaa suosikkimusiikkisi, -valokuviesi ja -videoidesi käyttöä sekä tekee liikkuvasta elämästä helppoa ja hauskaa.Windows® 7 Home Premium
Valinnaiset toisen sukupolven Intel® Core™ -suorittimet
Vakiovarusteena Intel HD -näytönohjain tai lisävarusteena erillinen AMD Radeon™ HD -näytönohjain
Inspiron 15zMuunneltava Ultrabook kääntyvällä saranalla. Tutustu tehokkaaseen kolmannen sukupolven Intel® Core™ -suorittimiin perustuvaan, laadukkaista materiaaleista valmistettuun, huippuluokan äänen ja kuvan tuottavaan, nopeaan ja suorituskykyiseen Inspiron™ 15z Ultrabookiin™.Alle tuuman paksuinen, tyylikäs ja helposti siirrettävä ratkaisu
Sisäänrakennettu DVD-soitin elokuvien katseluun matkoilla
Kestävä ja näyttävä harjatusta alumiinista valmistettu pinta
Dell XPS 14z LaptopErittäin ohut 14 tuuman luksusluokan kannettava tietokone sisältää tehokkaan teknologian, on ohut, tyylikäs ja helppo ottaa mukaan Alle tuuman paksun ja toisen sukupolven Intel® Core™ -suorittimilla varustetun ohuen uuden XPS 14z -kannettava tietokoneen suorituskyky on ylivertainen. Nauti tilavasta 14 tuuman näytöstä 13 tuuman rungossa Toisen sukupolven Intel® Core -suoritin (jopa i7).
14 tuuman näyttö 13 tuuman kannettavassa tietokoneessa. Se on melkein pelkkää näyttöä
Dell Inspiron 15RHelpotusta arkipäivään Nauti valokuvien katselusta, lomien suunnittelusta ja kaikesta muusta uudella kannettavalla Inspiron 15R -tietokoneella.Perustuu Intel Core™ i3- ja i5-suorittimiin
XPS 15 LaptopEnsiluokkainen viihteen tehomylly. Ohuen, laadukkaista materiaaleista valmistetun XPS 15:n kolmannen sukupolven Intel® CoreT -suorittimien teho sopii erinomaisesi musiikista ja elokuvista nauttimiseen ja niiden luomiseen.Kestävä alumiinirakenne
Kolmannen sukupolven Intel® CoreT i -suorittimet
38,1 cm:n (15 tuuman) Full HD -näyttö (1 080p), 350 nit:n kirkkaus
Dell Inspiron 15RUusi 40 cm:n (15,6 tuuman) kannettava tietokone kaikille perheenjäsenille. Uusi kannettava Inspiron 15R -tietokone on varustettu 40 cm:n (15,6 tuuman) näytöllä. Saatavilla on vaihdettavia SWITCH-kansia, ja suorittimeksi voi valita jopa kolmannen sukupolven Intel® Core™ -suorittimen. Inspiron 15R on tyylikäs valinta, jolla yhteytesi pysyvät kunnossa.Tehokkaat valinnaiset kolmannen sukupolven Intel® Core™ -suorittimet
Dell XPS 15z LaptopTarvitsemasi tietokone haluamasi kannettavan tietokoneen muodossa. XPS 15z tarjoaa tarvitsemaasi tehokuutta maailman ohuimpiin kuuluvan 15 tuuman kannettavan tietokoneen muodossa. Helppokäyttöinen Dell Stage -ohjelmisto pitää sinulle läheiset asiat käsillä ja varmistaa, että voit nauttia parhaista asioista tinkimättä mistään.Toisen sukupolven Intel® CoreT i5- ja i7-suorittimet Turbo BoostT 2.0 -tekniikalla
Valinnainen 15,6 tuuman Full HD (1080p) -näyttö, tyypillisesti 300 nitiä
NVIDIA OptimusT -teknologiaan perustuva NVIDIA® GeForce -näytönohjain
XPS 14 UltrabookTehokkuus ja ensiluokkainen suunnittelu, jotka kulkevat mukanasi XPS 14 Ultrabook™ -kannettavan akunkesto on pitkä ja suorittimet erittäin tehokkaat. Tämä ohut tietokone on valmistettu parhaista materiaaleista.Akun käyttöaika jopa X tuntia
Valinnaisena tehokkaat NVIDIA®-näytönohjaimet
14 HD+ -näyttö (900p), 400 nit:n kirkkaus
XPS 12 Convertible Ultrabook Kääntyvällä saranalla varustettu muunneltava Ultrabook. Uusi muunneltava XPS 12 Ultrabook™ on helppo siirtää Ultrabook-tilasta tablet-tilaan, ja pystyt käyttämään sitä omilla ehdoillasi töissä ja vapaa-aikana.Innovatiivinen kääntyvä sarana mahdollistaa saumattoman siirtymisen Ultrabook-tilasta tablet-tilaan.
Windows® 8(Valinnainen) Windows® 8 Pro
12 tuuman, 400 nitin Full HD -näyttö

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD


Vastaus kunnanvaltuuston kysymykseen 4.9.2017 § 39 Veikkkola - Helsinki bussilinjan toimivuuden parantaminen | Kirkkonummi
Vastaus kunnanvaltuuston kysymykseen 4.9.2017 § 39 Veikkkola - Helsinki bussilinjan toimivuuden parantaminen
Kunnanvaltuusto, kokous 13.11.2017
§ 74 Vastaus kunnanvaltuuston kysymykseen 4.9.2017 § 39 Veikkkola - Helsinki bussilinjan toimivuuden parantaminen
KIRDno-2017-995
Kunnanhallitus, 6.11.2017
Valtuuston kokouksessa 4.9.2017 § 39 jätettiin seuraava kunnanhallitukselle osoitettu kysymys:
"Veikkolan ja Helsingin välinen suora bussiyhteys 280 on monelle kirkkonummelaiselle tärkeä osa arjen sujuvuutta. Linjan toimivuudessa on ollut haasteita ennenkin, mutta aikataulujen jälleen elokuussa vaihduttua on tilanne tällä hetkellä kestämätön: aikataulut pitävät huonosti ja linja-autokapasitetti ei riitä vastaamaan tarpeeseen. Tämä johtaa siihen, että ihmiset jäävät pysäkeille bussien ajaessa täysinä ohi.
Linja hoidetaan HSL.n puolelta ostopalveluna ns U-linjana. Ratkaisu on ainutlaatuinen HSL-alueella.
Mitä Kirkkonummen kunta aikoo tehdä Veikkola - Helsinki -bussilinjan toimivuuden parantamiseksi?"
Kysymyksen olivat allekirjoittaneet seuraavat valtuutetut:
Outi Saloranta-Eriksson, Carl-Johan Kajanti, Miika Engström, Tony Björk, Maarit Orko, Patrik Lundell, Anna-Mari Toikka, Sanni Jäppinen, Marjut Frantsi-Lankia, Rita Holopainen, Ulla Seppälä, Krista Petäjäjärvi, Matti Kaurila, Mikko Kara, Veikko Vanhamäki, Pekka Rehn, Anneli Granström, Piia Aallonharja, Riikka Purra, Vesa-Pekka Sainio, Kim Åström, Hanna Haikonen, Anni-Mari Syväniemi, Kati Kettunen, Raija Vahasalo, Bodil Lindholm, Linda Basilier, Jerri Kämpe-Hellenius, Anna Aintila, Antti Salonen, Noora Piili, Roope Penttilä, Ari Harinen, Irja Bergholm, Johanna Fleming, Tero Suominen, Pekka Oksanen, Jukka Tammi, Markus Myllyniemi, Pirkko Lehtinen, Saara Huhmarniemi, Minna Hakapää ja Reetta Hyvärinen.
Kunnanvaltuusto päätti lähettää hallintosääntö § 156 mukaisen kysymyksen kunnanhallitukselle valmisteltavaksi. Kysymyksen oli allekirjoittanut 43 valtuutettua. Kunnanhallituksen tulee antaa vastaus kysymykseen viimeistään 13.11.2017 valtuuston kokouksessa.
Kunnanhallitus 6.11.2017
Vastaus kunnanhallitukselle esitettyyn kysymykseen
Kuntatekniikan toimiala ja HSL:n Kirkkonummen linjastosta vastaava suunnittelija ovat tiedustelleet Pohjolan Liikenne Oy:ltä tietoa Veikkolan ja Helsingin välisen bussiliikenteen osalta koskien kunnanvaltuustossa esille nostettua asiaa. Pohjolan Liikenne Oy ei anna tarkkoja tietoja tuotannostaan julkisuuteen, mikä on ymmärrettävää, sillä kyseessä on markkinaehtoinen, ei HSL:n tilaamamme liikenne. Pohjolan Liikenne Oy:lla on syyskauden alusta (14.8.2017) lähtien ollut lisäbussi aamuisin kahdessa ja iltapäivisin yhdessä Veikkolan vuorossa. Edellisten lisäksi syyskuun alkupuolella yhtiö lisäsi vielä lisäbussit aamun kahteen ja iltapäivän kahteen Veikkolan vuoroon. Toisin sanoen bussien määrä on yli kaksinkertaistettu. Lisäbussit ovat liikenteessä koulupäivinä. Koulujen lomapäivinä sekä työmatka-, opiskelija- ja koululaisasiakkaiden määrä on selvästi alhaisempi. Yhtiö seuraa kysynnän kehittymistä tarkasti ja säätää lisäkapasiteettiä sen mukaisesti.
Edellisen lisäksi Pohjolan Liikenne Oy myöntää, että aikataulujen pitävyydessä on ongelmia. Syynä ongelmiin ovat sekä moottoritieosuudella että ennen kaikkea Helsingin katuverkossa käynnissä olevat laajat ja edelleen jatkuvat tie- ja katutyöt. Ne heikentävät liikenteen sujuvuutta joka päivä mutta vuorokohtaisesti ennakoimattomasti. Vaikka yhtiö on väljentänyt autokiertoja ruuhka-aikoina, myöhästymiset saattavat silti edelleen paikoin ketjuuntua. Tästä on seurauksena bussien epätasainen täyttyminen, vaikka kapasiteettia kokonaisuutena onkin riittävästi. Yhtiö haluaa lisäksi tuoda esille, että Veikkolan liikennettä koskevat asiakaspalautteet ovat lisäbussien lisäämisen jälkeen vähentyneet oleellisesti.
antaa kunnanvaltuustolle edellä olevan vastauksen valtuuston esittämään kysymykseen 4.9.2017 § 39
ehdottaa että valtuusto pitää vastausta riittävänä ja asiaa kysymyksen osalta loppuunkäsiteltynä
Kunnanhallitus antaa kunnanvaltuustolle edellä olevan vastauksen valtuuston esittämään kysymykseen 4.9.2017 § 39 ja ehdottaa että valtuusto pitää vastausta riittävänä ja asiaa kysymyksen osalta loppuunkäsiteltynä.
Valtuutettu Noora Piili poistui tämän pykälän käsittelyn aikana klo 21.08.
§ 62 Kokouksen laillisuuden ja päätösvaltaisuuden toteaminen
§ 63 Pöytäkirjan tarkastus ja tarkastajien valinta
§ 64 Muutos valtuustoryhmiin, Perussuomalaiset ja Siniset
§ 65 Vastaus valtuustoaloitteeseen nro 10/2016: Kirkkonummen kunnan tulee hakea osallisuutta HINKU-hankkeeseen
§ 66 Veikkolan keskustan korttelin 39 asemakaavan muutoksen (piir.nro 3322) hyväksyminen MRL 52 §:n mukaisesti
§ 67 Kirkkonummen kunnan kaavoituskatsaus 2016-2017
§ 68 Asemakaavojen ajanmukaisuuden arviointi 2017
§ 69 Osavuosikatsaus elokuu 2017
§ 70 Lisämääräraha-anomus Kirkkonummen Veden käyttötalouden määrärahoihin
§ 71 Lainan takauksen myöntäminen / KVA:n valtionkonttorin myöntämien lainojen konvertointi pankkilainaksi
§ 72 Kunnan tuloveroprosentin vahvistaminen vuodelle 2018
§ 73 Kunnan kiinteistöveroprosentin vahvistaminen vuodelle 2018
§ 75 Vastaus valtuustoaloitteeseen nro 8/2011: Aktivoituminen uusiutuvan energian suhteen
§ 76 Vastaus valtuustoaloitteeseen nro 6/2017: Terveyskeskuksen lääkärinvastaanotto
§ 77 Vastaus valtuustoaloitteeseen nro 3/2010: Kirkkonummen järjestöstrategia
§ 78 Vireillä olevat valtuustoaloitteet tiedoksi valtuustolle marraskuussa 2017
§ 79 Valtuustoaloite nro 13/2017 - korkeakouluyhteistyön mahdollisuuksien selvittämiseksi erityisryhmien asuin- ja palvelutalojen suunnittelussa ja rakentamisessa (lisäpykälä)