Kumottu säädös Maatalousyrittäjien eläkelaki (kumottu) 467/1969 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Ajantasainen lainsäädäntö › Vanhentuneet ajantasaiset › 14.7.1969/467
Tämä laki on kumottu L:lla maatalousyrittäjien eläkelain voimaanpanosta 22.12.2006/1281.
1) maatilatalouden harjoittajaa, joka omaan tai yhteiseen lukuun itse työhön osallistuen harjoittaa maatilataloutta vähintään viisi hehtaaria maatalousmaata käsittävällä viljelmällä; (19.11.1993/976)
3) poronomistajaa, joka omaan, perheenjäsenensä tai paliskunnan lukuun tekee poronhoitotyötä; (23.1.1987/37)
4) henkilöä, joka tekee 1, 2 tai 3 kohdassa mainittua työtä perheyrityksen jäsenenä; (13.12.2001/1282)
5) henkilöä, joka tekee 1, 2 tai 3 kohdassa mainittua työtä ja jatkuvasti elää niissä tarkoitetun yrittäjän kanssa yhteisessä taloudessa avioliitonomaisissa olosuhteissa; sekä (13.12.2001/1282)
6) henkilöä, joka harjoittaa 1, 2 tai 3 kohdassa tarkoitettua toimintaa osakeyhtiön lukuun edellyttäen, ettei häntä ole pidettävä työntekijäin eläkelain (395/1961) 1 d §:n mukaisesti työsuhteessa olevana. (22.2.2002/148)
2) maatalousyrittäjää, jonka 8 ja 8 a– 8 h §:ssä tarkoitettu vuotuinen työtulo sanottujen pykälien mukaan arvioituna on pienempi kuin 252,05 euroa; (1.10.2004/893)
1) joka elää vakinaisesti 1 §:n 2 momentin 1, 2 tai 3 kohdassa tarkoitetun maatalousyrittäjän taloudessa ja on tälle tai tämän puolisolle sukua suoraan takenevassa tai etenevässä polvessa taikka on tässä tarkoitetun henkilön puoliso;
Edellä 1 momentissa tarkoitettu vakuutus voidaan ottaa takautuvasti kulumassa olevalta ja sitä välittömästi edeltäneeltä kolmelta kalenterivuodelta. Vakuutusta ei saa ottaa yrittäjän kuoleman jälkeen, ellei maatalousyrittäjien eläkelaitos kuolinpesän osakkaan hakemuksesta erityisestä syystä toisin päätä. (30.12.1999/1335)
Edellä 1 §:n 2 momentin 5 kohdassa tarkoitettu henkilö vakuutetaan hakemusta seuraavasta päivästä. (23.1.1987/37)
4 § on kumottu L:lla 27.6.2003/637.
5 § on kumottu L:lla 1.10.2004/893.
Tässä laissa tarkoitettuun työtuloon ja eläkkeeseen oikeuttavaan aikaan sovelletaan vastaavasti, mitä työntekijäin eläkelaissa säädetään työansiosta ja eläkkeeseen oikeuttavasta ajasta. (1.10.2004/893)
6 a § on kumottu L:lla 27.6.2003/637.
2) että hänen jäljellä oleva ansiotyönsä täyttää työntekijäin eläkelain 4 f §:n 1 momentin 5 ja 7 kohdassa säädetyt edellytykset; ja
2 momentti on kumottu L:lla 27.6.2003/637.
6 c–6 g §
6 c–6 g § on kumottu L:lla 28.12.1990/1318.
Eläkkeeseen oikeuttavaksi luetaan aika, jonka maatalousyrittäjän toiminta on jatkunut 18 vuoden iän täyttämistä seuraavan kalenterikuukauden alusta 68 vuoden iän täyttämistä seuraavan kuukauden alkuun noudattaen kuitenkin soveltuvin osin vastaavasti, mitä työntekijäin eläkelain 7 c–7 e §:ssä säädetään.
Maatilataloudessa viljelmän vuotuinen työtulo on viljellyn maatalousmaan ja kasvullisen metsämaan perusteella määriteltyjen vuotuisten työtulojen yhteismäärä.
Työtulon normaalialue on enintään 130 prosenttia ja vähintään 85 prosenttia perustyötulosta. Jos maatilatalouden harjoittajia, joille työtuloa määritellään, on yksi, ovat sanotut prosenttiluvut 115 ja 70.
Viljellyn maatalousmaan vuotuinen työtulo on maatilatalouden harjoittajien hakemuksessaan 2 momentissa tarkoitetulta normaalialueelta esittämä rahamäärä. Jos sanottua rahamäärää ei esitetä tai esitetty määrä on ilmeisessä ristiriidassa viljelmän tosiasiallisten olosuhteiden kanssa, työtulo on perustyötulon suuruinen. (27.6.2003/637)
4 momentti on kumottu L:lla 17.3.1995/376.
Viljellyn maatalousmaan vuotuinen työtulo voidaan vahvistaa 1–4 momentin säännöksistä poiketen, jos viljely- tai muu tuotantotapa, viljelmällä työskentelevien maatilatalouden harjoittajien poikkeuksellinen määrä, viljelmän tuottavuus tai muu näihin verrattava syy niin edellyttää.
Kasvullisen metsämaan työtulo määritellään 1 momentin mukaista perustyötuloa suuremmaksi, jos maatilatalouden harjoittajat osallistuvat metsän hakkuutöihin tai jos heidän työpanoksensa viljelmän metsätaloudessa muutoin on tavanomaista suurempi.
Työtulo määritellään 1 momentin mukaista perustyötuloa pienemmäksi, jos metsä sijaintinsa vuoksi on erittäin huonotuottoinen tai jos metsän hoitotyöt on sopimuksella tai muutoin annettu muiden tehtäviksi.
Viljelmän työtulo jaetaan maatilatalouden harjoittajien kesken siinä suhteessa kuin he ottavat osaa työhön viljelmällä. Tällöin aviopuolisoiden yhteisestä työtulosta katsotaan kummallekin puolisolle kuuluvan yksi kolmasosa ja loput jaetaan heidän keskensä siten kuin he ovat yhteisessä hakemuksessaan esittäneet tai, jollei tällaista hakemusta ole tehty, kummallekin tasan. Erityisestä syystä työtulon jakautuminen puolisoiden kesken voidaan kuitenkin vahvistaa edellä sanotusta poiketen.
Maatilatalouden työhön osallistuvan perheyrityksen jäsenen työtulona pidetään hänelle maksettavaa palkkaa ottaen kuitenkin huomioon, mitä 8 §:ssä on säädetty.
Vakuutuksen alkaessa maatalousyrittäjien eläkelaitos vahvistaa maatalousyrittäjän työtulon. Jos työtuloon vaikuttavat seikat myöhemmin olennaisesti muuttuvat, tarkistetaan se hakemuksesta. Eläkelaitos voi myös omasta aloitteestaan tarkistaa työtulon. Työtuloa ei saa kuitenkaan muuttaa takautuvasti.
2 momentti on kumottu L:lla 17.3.1995/376.
Jos viljelmän käyttöä rajoitetaan valtion toimenpiteillä tarkoituksena tasapainottaa maataloustuotantoa, työtuloa ei tämän johdosta tarkisteta maatalousyrittäjien eläkelaitoksen aloitteesta. (20.12.1991/1599)
4 momentti on kumottu L:lla 28.6.1993/563.
Sen estämättä, mitä 8 ja 8 a–8 g §:ssä säädetään, osa-aikaeläkettä saavan maatalousyrittäjän työtuloksi vahvistetaan puolet työntekijäin eläkelain 7 d §:n 3 momentissa säädetyllä tavalla lasketusta mainitun lain 4 f §:n 3 momentissa tarkoitetusta tämän lain mukaisesta vakiintuneesta ansiotulosta ja työkyvyttömyyseläkkeeseen oikeutetulle maatalousyrittäjälle se työtulo, joka vastaa maatalousyrittäjän tämän lain alaista työskentelyä hänen työkykynsä alentumisen jälkeen.
Eläkkeen perusteena oleva työtulo lasketaan kullekin kalenterivuodelle erikseen. Kunkin kalenterivuoden eläkkeen perusteena oleva työtulo on kyseisenä vuonna voimassa olleiden 8 ja 8 a–8 h §:n mukaisesti vahvistettujen ja työntekijäin eläkelain 7 b §:n mukaisesti tarkistettujen maatalousyrittäjän vuotuisten työtulojen vakuutusajoilla painotettu keskimäärä kyseisenä vuotena.
Eläkkeen perusteena oleva työtulo työkyvyttömyyden alkamisvuoden alun ja 63 vuoden iän täyttämiskuukauden päättymisen väliselle ajalle (tuleva aika) määrätään siten kuin työntekijäin eläkelain 7 c ja 7 d §:ssä säädetään. Tämän lain alainen tulevan ajan ansio on sama suhteellinen osuus työntekijäin eläkelain 7 c §:n 2–4 ja 6 momentissa sekä mainitun lain 7 d §:n 1 ja 2 momentissa määritellystä tulevan ajan ansioiden yhteismäärästä kuin mikä tämän lain alaisten työansioiden osuus on työntekijäin eläkelain 8 §:n 4 momentissa mainittujen lakien mukaisten ansioiden yhteismäärästä työntekijäin eläkelain 7 c §:n 2 momentin sekä 7 d §:n 2 momentin mukaisena tarkasteluaikana.
Eläketurvakeskus voi antaa eläkelaitokselle yleisiä ohjeita 8 ja 8 a–8 g §:n soveltamisesta.
8 k § on kumottu L:lla 27.6.2003/637.
Maatalousyrittäjä, joka on 1 §:n säännösten mukaisesti ottanut tässä laissa säädettyä vähimmäiseläketurvaa koskevan vakuutuksen, liitetään myös maatalousyrittäjien ryhmähenkivakuutukseen. Hänen kuoltuaan edunsaajilla on oikeus saada ryhmähenkivakuutuksen vakuutussumma tämän lain mukaisesti. Edunsaajat ja vakuutussumman saamisen muut edellytykset sekä vakuutussumman suuruus ja sen suorittaminen määräytyvät maatalousyrittäjien ryhmähenkivakuutuksen ehtojen mukaisesti. Ehdot vahvistaa maatalousyrittäjien eläkelaitoksen esityksestä sosiaali- ja terveysministeriö ja niiden tulee olla kulloinkin voimassa olevien työntekijäin ryhmähenkivakuutuksen ehtojen mukaiset. Ministeriö voi kuitenkin ehtoja vahvistaessaan poiketa työntekijäin ryhmähenkivakuutuksen ehdoista, jos poikkeama on vähäinen ja johtuu maatalousyrittäjätoiminnan erityisestä luonteesta. Jos syntyy epäselvyyttä siitä, mikä on edellä tarkoitettu työntekijäin ryhmähenkivakuutus, sosiaali- ja terveysministeriö ratkaisee asian.
Maatalousyrittäjä on velvollinen suorittamaan tämän lain mukaista eläketurvaa varten vakuutusmaksun, joka lasketaan hänen työtulostaan. Vakuutusmaksu on alennetun prosentin mukainen siltä osin kuin työtulo on enintään 1 765,97 euroa, väliprosentin mukainen siltä osin kuin työtulo ylittää 1 765,97 euroa, mutta on enintään 2 775,10 euroa, ja perusprosentin mukainen työtulon 2 775,10 euroa ylittävältä osalta. Vakuutusmaksun eräpäivistä säädetään valtioneuvoston asetuksella. (27.6.2003/637)
Sosiaali- ja terveysministeriö vahvistaa perusprosentin vuosittain samaksi kuin se prosenttimäärä, jonka voidaan arvioida vastaavan työntekijäin eläkelain vähimmäisehtojen mukaisen vakuutuksen keskimääräistä vakuutusmaksua prosentteina palkoista, kun työntekijäin eläkelain 12 b §:n mukaista 53 vuotta täyttäneiden työntekijöiden korotetun vakuutusmaksun osuutta ei oteta huomioon. Maatalousyrittäjän 53 vuoden iän täyttämistä seuraavan kalenterivuoden alusta lukien perusprosentiksi vahvistetaan kuitenkin edellä mainittu perusprosentti lisättynä yhtä monella prosenttiyksiköllä kuin työntekijäin eläkelain 12 b §:ssä tarkoitettu 53 vuotta täyttäneiden työntekijäin eläkemaksu ylittää sitä nuorempien maksun. Alennettu prosentti on 49 prosenttia perusprosentista. Väliprosentti on alennettu prosentti kerrottuna luvulla, joka saadaan, kun 0,51-kertaisen työtulon ja 88,30 euron summa jaetaan 988,95 eurolla. Väliprosenttia laskettaessa työtulo otetaan huomioon enintään 2 775,10 euroon saakka. (27.6.2003/637)
Maatalousyrittäjien eläkelaitoksen on kirjattava sosiaali- ja terveysministeriön vahvistamien perusteiden mukaisesti vastuuvelkana tämän lain mukaisen eläketurvan järjestämisestä johtuvien tulevien menojen peittämiseen tarvittavat varat siihen määrään asti, johon eläkelaitoksen ne tulot, joita ei ole käytettävä muihin tarkoituksiin, riittävät mainittujen menojen peittämiseen. (17.3.1995/394)
Edellä 1 §:n 2 momentin 1–3 tai 6 kohdassa tarkoitettu maatalousyrittäjä on vastuussa samassa yrityksessä työskentelevän aviopuolisonsa ja perheyrityksen jäsenen sekä 1 §:n 2 momentin 5 kohdassa tarkoitetun henkilön vakuutusmaksuista niin kuin omasta velastaan. Tässä tarkoitettua vastuuta toisen henkilön vakuutusmaksuista ei kuitenkaan ole sellaisella 1 §:n 2 momentin 1–3 tai 5 kohdassa tarkoitetulla maatalousyrittäjällä, joka ei harjoita maatalousyrittäjätoimintaa omistus- tai vuokraoikeuden perusteella hallitsemassaan yrityksessä. Jos tämän lain mukaista yrittäjätoimintaa harjoitetaan yhtymänä tai yhteisönä, myös se vastaa tähän toimintaan perustuvista osakkaittensa vakuutusmaksuista niin kuin omasta velastaan. Maatalousyrittäjien eläkelaitoksen on pyydettäessä annettava tässä momentissa tarkoitetulle henkilölle, yhtymälle ja yhteisölle tämän momentin mukaiseen vastuuseen vaikuttavat tiedot. (19.12.2003/1178)
Sen estämättä, mitä 2 momentissa säädetään, työntekijäin eläkelain vähimmäisehtojen mukaisen vakuutuksen keskimääräisessä vakuutusmaksussa ei oteta huomioon työntekijäin eläkelain 12 §:n 4 momentin mukaisten kulujen rahoittamista varten perittäviä vakuutusmaksun osia, kun vakuutusmaksun perusprosenttia vahvistetaan. (1.10.2004/893)
Maatalousyrittäjä, jota tarkoitetaan 9 a §:ssä, on velvollinen ryhmähenkivakuutusta varten suorittamaan vakuutusmaksun, jonka perusteet sosiaali- ja terveysministeriö vahvistaa maatalousyrittäjien eläkelaitoksen esityksestä. Maksu lasketaan vuotuisena tasamaksuna siten, että maksujen yhteismäärän tulee kattaa kaksi kolmannesta ryhmähenkivakuutuksen korvausmenoista. Tässä pykälässä tarkoitetuista vakuutusmaksuista on muutoin soveltuvin osin voimassa, mitä 10 §:n mukaisista vakuutusmaksuista on säädetty.
1 momentti on kumottu L:lla 30.6.2000/655.
Vanhuuseläkkeellä tai varhennetulla vanhuuseläkkeellä olevalle maatalousyrittäjälle tai sellaiselle maatalousyrittäjälle, jonka viljelmä on 1 §:n 2 momentissa tai työtulo sanotun pykälän 3 momentin 2 kohdassa edellytettyä pienempi, mutta joka muutoin täyttää tässä laissa säädetyt edellytykset, voidaan sosiaali- ja terveysministeriön määräämin ehdoin myöntää tämän lain mukainen vakuutus. Vakuutusta ei kuitenkaan myönnetä takautuvasti. (27.6.2003/637)
Mitä 2 momentissa on säädetty, sovelletaan myös maatilatalouden työhön osallistuvaan 8 e §:ssä tarkoitettuun sellaiseen perheyrityksen jäseneen, jolle ei makseta palkkaa. (29.12.1989/1312)
Jos maatalousyrittäjä on laiminlyönyt vakuutusmaksun suorittamisen, eläkelaitoksella on oikeus periä sille suorituksen viivästymisen ajalta korkolain (633/1982) 4 §:n 1 momentissa tarkoitetun korkokannan mukainen vuotuinen viivästyskorko. (19.12.2003/1178)
Maatalousyrittäjän hakiessa 15 §:n 1 momentissa tarkoitettua muutosta eläkelaitos voi keskeyttää vakuutusmaksun perinnän, kunnes muutoksenhaku on käsitelty. Kun maatalousyrittäjä hakee työkyvyttömyyseläkettä, eläkelaitos voi niin ikään keskeyttää perinnän, kunnes hakemus on ratkaistu. (27.6.2003/637)
Tämän lain mukaisten eläkkeiden ja muiden etuuksien kustannuksista vastaavat maatalousyrittäjien eläkelaitos ja valtio. Maatalousyrittäjien eläkelaitoksen kustannettava osuus muodostuu eläkelaitoksen saamista vakuutusmaksuista, joista on vähennetty eläkelaitoksen kohtuulliset hoitokulut, ja sijoitusten tuotoista. Valtio vastaa eläkkeiden ja muiden etuuksien kustannuksista muilta osin. Ryhmähenkivakuutuksen korvausmenoista valtion vastuulla on kuitenkin yksi kolmannes. Vakuutusmaksuina ei oteta huomioon niitä maksamatta jääneitä vakuutusmaksuja, jotka on jätetty ulosottotoimin perittäviksi tai valvottu konkurssissa. Vakuutusmaksuina ei myöskään oteta huomioon sellaisia maksamatta olevia vakuutusmaksuja, jotka sisältyvät yrityksen saneerauksesta annetussa laissa (47/93) tarkoitettuun saneerausohjelmaan tai yksityishenkilön velkajärjestelystä annetussa laissa (57/93) tarkoitettuun maksuohjelmaan taikka sellaiseen vapaaehtoiseen velkajärjestelyyn, joka sisällöltään vastaa mainituissa laeissa säädettyjä periaatteita. (30.12.1993/1656)
Tätä pykälää sovellettaessa ei oteta huomioon eläketurvaa, joka perustuu ennen 1 päivää tammikuuta 2001 voimassa olleeseen 11 §:n 1 momenttiin. Edellä 1 momentissa tarkoitettuihin eläkkeisiin luetaan kuitenkin mainitun lainkohdan mukaisiin eläkkeisiin työntekijäin eläkelain 9 §:n mukaisesti tulevat korotukset siltä osin kuin vastaavien sijoitusten tuotto ei niihin riitä. (27.6.2003/637)
Sen lisäksi, mitä edellä tässä pykälässä säädetään valtion osuudesta tämän lain mukaisten eläkkeiden ja muiden etuuksien kustannuksista, valtion tulee suorittaa maatalousyrittäjien eläkelaitokselle sellainen määrä varoja, että maatalousyrittäjien eläkelaitoksen maksuvalmius on kunakin ajankohtana riittävästi turvattu (maksuvalmiussuoritus). (10.11.2000/935)
Sen estämättä, mitä 1 momentissa säädetään, maatalousyrittäjien eläkelaitoksen kustannettavaa osuutta määrättäessä otetaan vuosina 2001–2004 huomioon puolet 4 momentissa tarkoitettujen perusteiden mukaan lasketusta sijoitusten tuotosta, ja toinen puoli sijoitusten tuotosta kirjataan eläkelaitoksen maksuvalmiuden parantamiseen 10 §:n 4 momentissa tarkoitettuna vastuuvelkana. (10.11.2000/935)
1) tässä laissa säädetystä eläketurvasta ja ryhmähenkivakuutuksesta;
2) sukupolvenvaihdoseläketurvasta siten kuin maatalousyrittäjien sukupolvenvaihdoseläkkeestä annetussa laissa (1317/90) säädetään;
3) luopumiseläketurvasta siten kuin luopumiseläkelaissa (16/74) säädetään;
4) luopumiskorvauksista siten kuin maatalousyrittäjien luopumiskorvauksesta annetussa laissa (1330/92) säädetään; (16.12.1994/1298)
5) luopumistuista siten kuin maatalousyrittäjien luopumistuesta annetussa laissa (1293/94) säädetään; (16.12.1994/1298)
6) lopettamistukiasioista siten kuin kasvihuonetuotannon ja omenanviljelyn lopettamistuesta annetussa laissa (1297/1994) ja maataloustuotannon lopettamistuesta annetussa laissa (1340/1996) säädetään; (12.11.1999/1045)
7) maatalousyrittäjien toimeentuloturvasta siten kuin sairausvakuutuslain mukaisen omavastuuajan korvaamisesta maatalousyrittäjille annetussa laissa (118/1991) säädetään; (12.11.1999/1045)
8) maatalousyrittäjien lomituspalveluista siten kuin maatalousyrittäjien lomituspalvelulaissa (1231/1996) säädetään; (26.11.2004/1028)
9) työterveyshuoltolaissa (1383/2001) tarkoitettuun maatalousyrittäjien työterveyshuoltoon liittyvistä tehtävistä siten kuin tässä laissa säädetään. (26.11.2004/1028)
(18.12.1992/1331)
Asetuksella voidaan säätää, että maatalousyrittäjien eläkelaitos hoitaa myös maatalousyrittäjien tapaturmavakuutuslaissa (1026/81) tarkoitetun maatalousyrittäjien tapaturmavakuutuslaitoksen tehtävät. (18.12.1992/1331)
Maatalousyrittäjien eläkelaitos on Vakuutusvalvontaviraston valvonnan alainen ja sen ohjesääntö annetaan asetuksella. (12.11.1999/1045)
Hallitus huolehtii eläkelaitoksen hallinnosta ja toiminnan asianmukaisesta järjestämisestä sekä eläkelaitoksen toiminnan laatuun ja laajuuteen nähden riittävästä sisäisestä valvonnasta ja riittävistä riskienhallintajärjestelmistä. (14.6.2002/484)
Hallitus voi asettaa 16 §:n 1 ja 2 momentissa mainittujen lakien toimeenpanoon kuuluvien asioiden ja sijoitusasioiden käsittelyä varten jaostoja. Hallituksella on oikeus siirtää edellä tarkoitetut asiat tai osa niistä jaoston, toimitusjohtajan tai muun toimihenkilön ratkaistavaksi. (14.6.2002/484)
Vakuutusvalvontavirasto antaa tarkemmat määräykset sisäisen valvonnan ja riskienhallinnan järjestämisestä. (14.6.2002/484)
Eläkelaitoksen sijoitustoiminnan on oltava itsenäistä ja sitä varten on oltava riittävä henkilöstö toiminnan luonne ja laajuus huomioon ottaen. (8.12.2006/1117)
Eläkelaitoksen on 10 §:n 4 momentissa tarkoitettua vastuuvelkaa sekä muita vastuuvelkaan rinnastettavia eriä katettaessa noudatettava soveltuvin osin vakuutusyhtiölain (1062/1979) 10 luvun 3 §:n 3 momentin 2, 3 ja 7 kohtaa. Tarkemmat säännökset vastuuvelkaan rinnastettavista eristä annetaan sosiaali- ja terveysministeriön asetuksella. (8.12.2006/1117)
Vakuutusmatemaatikon ottamisesta ja eroamisesta on eläkelaitoksen tehtävä ilmoitus Vakuutusvalvontavirastolle. (29.1.1999/99)
Sen lisäksi, mitä tässä laissa säädetään, eläkelaitoksen tilinpäätökseen ja toimintakertomukseen sovelletaan myös soveltuvin osin vakuutusyhtiölain 10 luvun 1 §:n 5 ja 6 momenttia, 1 a–1 c, 4 ja 4 a §:ää, 4 b §:n 1 momentin 1 ja 3 kohtaa sekä 2 momenttia sekä 4 c §:ää.
Kirjanpitolain 1 luvun 4 §:n 1 momenttia, 2 luvun 4 §:n 2 momenttia, 3 luvun 1 §:ää, 2 §:n 2 momenttia sekä 6, 9 ja 11 §:ää, 4 luvun 1, 3 ja 4 §:ää, 5 §:n 5 momenttia ja 7 §:ää, 5 luvun 2, 2 a, 13, 16 ja 17 §:ää, 7 a luvun 2–5 §:ää sekä 8 luvun 6 §:ää ei sovelleta eläkelaitoksen tilinpäätöksen ja toimintakertomuksen laatimiseen.
Eläkelaitos on velvollinen laatimaan ja sisällyttämään tilinpäätökseensä konsernitilinpäätöksen noudattaen soveltuvin osin, mitä säädetään vakuutusyhtiölain 10 luvun 1 §:n 4 momentissa, 1 c §:n 1, 2, 4 ja 5 momentissa, 4 ja 4 a §:ssä, 4 b §:n 1 momentin 1 ja 3 kohdassa sekä 2 momentissa, 4 c §:ssä, 11 §:n 1 momentin 2–4 virkkeessä sekä 3–5 ja 8 momentissa sekä 11 a ja 11 b §:ssä.
Kirjanpitolain 6 luvun 1 ja 2 §:ää, 7 §:n 6 momenttia, 7 a luvun 2–5 §:ää ja 8 luvun 6 §:ää ei sovelleta eläkelaitoksen konsernitilinpäätöksen ja emoyrityksenä olevan eläkelaitoksen toimintakertomuksen laatimiseen.
Eläkelaitoksen kirjanpitoa, tilinpäätöstä ja toimintakertomusta sekä hallintoa tarkastamaan valtuuskunnan on tilikaudeksi kerrallaan valittava vähintään kaksi hyväksyttyä tilintarkastajaa ja heille vastaavat kelpoisuusehdot täyttävät varatilintarkastajat. Vähintään yhden tilintarkastajan ja varatilintarkastajan on oltava Keskuskauppakamarin hyväksymä tilintarkastaja. Tilintarkastajan tehtävä päättyy tilikauden päätyttyä pidettävässä eläkelaitoksen valtuuskunnan varsinaisessa kokouksessa tai milloin uusi tilintarkastaja on valittu tämän tilalle. (30.12.2004/1326)
Eläkelaitoksen harjoittaman vakuutustoiminnan erityisluonteesta johtuvat tarkemmat säännökset tase-, ja tuloslaskelmakaavoista, rahoituslaskelmasta, taseen, tuloslaskelman ja rahoituslaskelman liitetiedoista ja toimintakertomuksessa annettavista tiedoista, konsernitaseesta, konsernituloslaskelmasta ja konsernin rahoituslaskelmasta, konsernitaseen, konsernituloslaskelman ja konsernin rahoituslaskelman liitetiedoissa annettavista tiedoista sekä tase-erittelyistä ja liitetietojen erittelyistä annetaan sosiaali- ja terveysministeriön asetuksella. (30.12.2004/1326)
Vakuutusvalvontavirasto antaa vakuutustoiminnan erityisluonteesta johtuvat tarkemmat määräykset eläkelaitoksen ja sen konsernin tilinpäätöksen ja toimintakertomuksen laatimisesta. (30.12.2004/1326)
Vakuutusvalvontavirasto voi antaa ohjeita ja lausuntoja tämän lain kirjanpitoa ja tilinpäätöstä sekä toimintakertomusta koskevien säännösten, sosiaali- ja terveysministeriön 1 momentissa tarkoitetun asetuksen sekä kirjanpitolain ja kirjanpitoasetuksen soveltamisesta eläkelaitokseen. (30.12.2004/1326)
Vakuutusvalvontavirasto voi erityisestä syystä määräajaksi myöntää yksittäistapauksissa poikkeuksia 17 b §:n 4 momentista sekä vakuutusyhtiölain 10 luvun 1 c §:n 5 momentista ja 11 a §:n 2 momentista, tuloslaskelman ja taseen laatimisessa noudatettavista kaavoista, liitetiedoista, toimintakertomuksen tarkemmasta sisällöstä, tase-erittelyistä ja liitetietojen erittelyistä sekä konsernituloslaskelman ja -taseen laatimisessa noudatettavista kaavoista ja liitetiedoista. (30.12.2004/1326)
Työeläkeasioiden muutoksenhakulautakunnasta annetussa laissa (677/2005) tarkoitettuun työeläkeasioiden muutoksenhakulautakuntaan valtioneuvosto määrää sosiaali- ja terveysministeriön esityksestä viideksi vuodeksi kerrallaan kaksi työelämän olosuhteita tuntevaa jäsentä, jotka ovat perehtyneet maatalousyrittäjätoimintaan ja joista 16 b §:n 1 momentissa mainitut järjestöt tekevät ehdotuksen sosiaali- ja terveysministeriölle.
Jollei tästä laista muuta johdu, soveltuvin osin on lisäksi voimassa, mitä työntekijäin eläkelain 3 a, 4, 4 a–4 d, 4 f–4 n, 5, 5 a– 5 c, 6, 6 a, 7 b, 7 e, 7 g–7 i, 8, 8 a–8 g, 9 ja 10 b–10 d §:ssä, 11 §:n 2 ja 11 momentissa, 12 §:n 1 momentin 5 ja 6 kohdassa sekä 12 d, 14 ja 16 §:ssä, 17 §:n 2 ja 3 momentissa, 17 a §:n 1 momentissa, 17 b–17 d §:ssä, 17 e §:n 1 momentissa, 17 f §:n 1, 2 ja 4 momentissa, 17 h §:ssä, 17 i §:n 1 ja 3–5 momentissa, 17 j §:ssä, 17 k §:n 2–4 momentissa, 18 §:ssä, 19 §:n 1 momentin viimeisessä virkkeessä sekä 2 ja 3 momentissa, 19 b–19 f, 20, 21, 21 a–21 e ja 22 §:ssä säädetään. (1.10.2004/893)
2–3 momentit on kumottu L:lla 27.6.2003/637.
Työntekijäin eläkelain 17 §:n 2 ja 3 momentin, 17 d §:n 3 momentin, 17 f §:n 1 momentin 7 ja 8 kohdan sekä 17 k §:n 2–4 momentin säännöksiä sovellettaessa maatalousyrittäjä rinnastetaan mainitussa laissa tarkoitettuun työnantajaan ja 17 e §:n 1 momenttia sovellettaessa mainitussa laissa tarkoitettuun työntekijään. (19.12.2003/1178)
Siltä osin kuin eläkelaitoksen toiminnassa ei ole kysymys eläketurvan toimeenpanosta, eläkelaitoksen toimintaan sovelletaan soveltuvin osin vakuutuskassalain (1164/1992) 165 ja 165 a–165 c §:ää. (19.12.2003/1178)
6 momentti on kumottu L:lla 19.12.2003/1178. (19.12.2003/1178)
7 momentti on kumottu L:lla 19.12.2003/1178. (19.12.2003/1178)
Tätä lakia sovellettaessa viljellyn maatalousmaan pinta-ala lasketaan hehtaarin kymmenesosan ja kasvullisen metsämaan pinta-ala hehtaarin tarkkuudella. Jos pyöristys on mahdollinen molempiin suuntiin, suoritetaan se ylöspäin.
Työntekijän asemassa olevan vahingonkorvausvastuuseen on kuitenkin sovellettava vahingonkorvauslain 4 luvun ja työsopimuslain (55/2001) 12 luvun 1 §:n 3 momentin säännöksiä työntekijän korvausvastuusta. (26.1.2001/82)
Maatalousyrittäjällä on oikeus siirtää tämän lain mukainen eläkeoikeutensa Euroopan yhteisöihin siten kuin eläkeoikeuden siirtämisestä Suomen työeläkejärjestelmän ja Euroopan yhteisöjen eläkejärjestelmän välillä annetussa laissa (165/1999) säädetään. Siltä osin kuin eläkeoikeuden siirtämisestä Suomen työeläkejärjestelmän ja Euroopan yhteisöjen eläkejärjestelmän välillä annetussa laissa on tämän lain säännöksistä poikkeavia säännöksiä, Euroopan yhteisöihin siirtyvään ja sieltä palautettavaan eläkeoikeuteen sovelletaan ensin mainitun lain säännöksiä.
Sen estämättä, mitä 6 §:n 1 momentissa ja tämän pykälän 5 momentissa on säädetty, ennen 1 päivää toukokuuta 1930 syntyneen maatalousyrittäjän vanhuuseläkkeen ja täyden työkyvyttömyyseläkkeen määrä on, jos eläkkeeseen oikeuttavaksi on luettava aika 1 päivästä tammikuuta 1970 siihen saakka, kun maatalousyrittäjä täyttää 65 vuotta, 38 prosenttia eläkkeen perusteena olevasta työtulosta, mikäli eläketapahtuma on sattunut 1 päivänä tammikuuta 1983 tai sen jälkeen. (17.12.1982/983)
Mitä 5 ja 6 momentissa on säädetty, koskee myös henkilöä, jolle on myönnetty 11 §:n 2 ja 3 momentissa tarkoitettu vapaaehtoinen vakuutus. (17.12.1982/983)
Edellä 11 §:n 1 momentissa tarkoitettu vapaaehtoinen vakuutus voidaan myöntää myös sellaiselle maatalousyrittäjälle, joka on täyttänyt 65 vuotta jo ennen tämän lain voimaantuloa. Sen estämättä, mitä 11 §:n 2 momentissa on säädetty, voidaan siinä tarkoitettu vakuutus, jos sitä on haettu vuoden 1970 aikana, myöntää takautuvasti sanotun vuoden alusta lukien. (7.7.1970/469)
7.7.1970/469:
Tätä lakia sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1980.
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä joulukuuta 1981.
HE 75/81, sosvk.miet. 13/81, svk.miet. 85/81
HE 181/81, sosvk.miet. 25/81, svk.miet. 133/81
HE 97/85, sosvk.miet. 30/85, svk.miet. 3/86
HE 68/86, sosvk.miet. 22/86, svk.miet. 177/86
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta.
Jos maatalousyrittäjä on tämän lain voimaan tullessa vakuutettu maatalousyrittäjien eläkelain 1 §:n 2 momentin 4 kohdan nojalla perheenjäsenenä, hänen vakuutuksensa jatkuu niin kauan kuin vakuuttamisen perusteena olevat olosuhteet säilyvät ennallaan.
Oikeutta ryhmähenkivakuutuksen vakuutussummaan ei ole, jos maatalousyrittäjä on kuollut tai hänen 9 a §:ssä tarkoitettu vähimmäiseläketurvaa koskeva vakuutuksensa on päättynyt ennen tämän lain voimaantuloa.
HE 178/88, sosvk.miet. 21/88, svk.miet. 141/88
Tämän lain säännöksiä sovelletaan, jos työtulo tulee vahvistettavaksi tai tarkistettavaksi lain voimaantulon jälkeiseltä ajalta.
Maatalousyrittäjäin hakemuksesta työtulo tarkistetaan tämän lain säännösten mukaiseksi, vaikka työtuloon vaikuttavissa seikoissa ei olisi tapahtunut 8 g §:n 1 momentissa tarkoitettua olennaista muutosta. Jos tällaista hakemusta ei ole tehty 1 päivään tammikuuta 1993 mennessä, maatalousyrittäjien eläkelaitos tarkistaa omasta aloitteestaan työtulon. Mikäli tässä momentissa tarkoitettu tarkistus aiheuttaisi sen, että voimassa oleva työtulo alenee, tehdään tarkistus vain, jos maatalousyrittäjä antaa siihen suostumuksensa.
HE 69/90, sosvk.miet. 16/90, svk.miet. 62/90
HE 108/91, StVm 11/91
HE 175/92, StVM 29/92
HE 183/93, StVM 23/93
Tällä lailla kumotaan maatalousyrittäjien eläkelain 10 §:n väliaikaisesta muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 1992 annettu laki (565/92) siihen myöhemmin tehtyine muutoksineen.
HE 308/93, StVM 55/93
Tämä laki tulee voimaan asetuksella säädettävänä ajankohtana. (L 1298/1994 tuli A:n 1580/1994 mukaisesti voimaan 1.1.1995.)
HE 163/94, MmVM 14/94
HE 365/94, StVM 54/94
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1996 ja sitä sovelletaan vakuutusmaksuun, joka kohdistuu lain voimaantulon jälkeiseen aikaan.
HE 92/95, StVM 11/95, EV 64/95
HE 202/95, StVM 27/95, EV 176/95
Tämä laki tulee voimaan 15 päivänä marraskuuta 1996.
Lakia sovelletaan ensimmäisen kerran vahvistettaessa maatalousyrittäjien eläkelain 10 §:n mukainen vakuutusmaksun perusprosentti vuodelle 1997.
HE 143/1996, StVM 18/1996, EV 131/1996
Lakia sovelletaan 1 päivänä tammikuuta 1997 ja sen jälkeen maksettuihin etuuspäiviin.
HE 156/1997, StVM 17/1997, EV 136/1997
Tätä lakia sovelletaan eläkkeeseen, joka alkaa lain tullessa voimaan tai sen jälkeen.
Ennen lain voimaantuloa maatalousyrittäjien eläkelain 11 §:n 1 momentin nojalla järjestetty eläketurva voidaan pitää voimassa tämän lain estämättä.
HE 52/2000, StVM 11/2000, EV 63/2000
Lakia sovelletaan eläkehakemuksiin, jotka tulevat vireille lain tultua voimaan. Jos kuitenkin eläkkeenhakija saa tai hänellä on oikeus saada ennen lain voimaantuloa vireille tulleen hakemuksen perusteella omaan työ- tai virkasuhteeseen taikka yrittäjätoimintaan perustuvaa työntekijäin eläkelain 8 §:n 4 momentin 1–4, 7, 8 tai 10–13 kohdassa mainitun lain mukaista eläkettä ja hän hakee lain voimaantulon jälkeen vireille tulleella hakemuksella uutta eläkettä tai hänelle aikaisemmin myönnetyn eläkkeen jatkamista, lakia ei sovelleta. Lakia ei sovelleta myöskään silloin, kun ennen lain voimaantuloa vireille tulleen hakemuksen perusteella myönnettyä ja sittemmin keskeytettyä eläkettä ryhdytään lain voimaantulon jälkeen maksamaan uudelleen. Jos edunjättäjä sai kuollessaan sellaista eläkettä, johon ei ole sovellettu tätä lakia, sitä ei sovelleta myöskään hänen jälkeensä myönnettävään perhe-eläkkeeseen. (19.12.2003/1179)
HE 251/2001, StVM 1/2002, EV 2/2002
Tällä lailla kumotaan maatalousyrittäjien eläkelaitoksen ohjesäännön sisältävän 25 päivänä heinäkuuta 1969 annetun asetuksen (501/1969) 17–20 §, sellaisina kuin ne ovat, 17–19 § asetuksessa 949/1995 ja 20 § asetuksessa 1120/1999.
Tätä lakia sovelletaan eläkkeisiin, joissa eläketapahtuma sattuu tämän lain voimaan tullessa tai sen jälkeen. Kuitenkin sellaiseen työkyvyttömyys-, työttömyys- tai perhe-eläkkeeseen, jonka eläketapahtuma on vuonna 2005, sovelletaan ennen tämän lain voimaantuloa voimassa olevia säännöksiä. Jos kuitenkin maatalousyrittäjä on täyttänyt 63 vuotta ennen työkyvyttömyyden alkamista, hänelle myönnetään työkyvyttömyyseläkkeen sijaan vanhuuseläke vähentämättömänä. Jos maatalousyrittäjä täyttää 63 vuotta ennen sairausvakuutuslain 27 §:ssä tarkoitetun ensisijaisuusajan täyttämistä, työkyvyttömyyseläkkeen sijaan eläke lasketaan ja myönnetään vanhuuseläkkeenä 63 vuoden iän täyttämistä seuraavan kuukauden alusta myös vuonna 2005. Jos maatalousyrittäjä on 62-vuotias täyttäessään työntekijäin eläkelain 4 c §:ssä tarkoitetut työttömyyseläkkeen edellytykset vuonna 2005, hänelle myönnetään työttömyyseläkkeen sijaan vanhuuseläke vähentämättömänä siten kuin työntekijäin eläkelain 5 a §:n 3 momentissa säädetään, jollei työntekijäin eläkelain muuttamisesta annetun lain (634/2003) voimaantulosäännöksen 8 momentista muuta johdu. Tämän lain voimaantulon jälkeiseen aikaan kohdistuvat maatalousyrittäjien eläkelain 8 ja 8 a– 8 h §:n mukaisesti määräytyvät vahvistetut työtulot otetaan eläkkeen perusteena olevaa työtuloa laskettaessa huomioon sen määräisinä kuin ne ovat olleet maatalousyrittäjälle maksuunpantujen vakuutusmaksujen perusteena, ellei maatalousyrittäjien eläkelain 8 i §:n 3 momentista muuta aiheudu.
1 § 1 a § 2 §3 §4 § 5 § (1.10.2004/893)6 § 6 a § 6 b § 6 c–6 g §7 § (1.10.2004/893)8 § 8 a § 8 b § 8 c § 8 d § 8 e § 8 f § 8 g § 8 h § (1.10.2004/893)8 i § (1.10.2004/893)8 j § 8 k § 9 § 9 a § 9 b § 10 § 10 a § 11 §12 § 13 § 14 § 15 § 16 §16 a § (26.11.2004/1028)16 b § 16 c § 17 § 17 a § 17 b § (30.12.2004/1326)17 c § 17 d § 17 e § 17 f § 17 g § 17 h § 18 § (26.8.2005/679)19 §19 a § (19.12.2003/1178)19 b § (19.12.2003/1178)19 c § (19.12.2003/1178)19 d § (26.11.2004/1028)19 e § (26.11.2004/1028)20 § 20 a § 21 §21 a § 22 §Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:7.7.1970/469:23.12.1970/830:18.6.1971/511:20.9.1974/751:14.5.1976/391:29.7.1976/661:10.4.1981/259:13.11.1981/747:18.12.1981/913:17.12.1982/983:19.4.1985/331:26.7.1985/668:31.12.1985/1089:31.12.1985/1123:14.3.1986/210:23.1.1987/37:11.12.1987/1009:23.12.1988/1222:29.12.1989/1312:29.6.1990/602:28.12.1990/1318:28.12.1990/1349:27.3.1991/614:20.12.1991/1599:26.6.1992/565:13.11.1992/1007:18.12.1992/1324:18.12.1992/1331:28.6.1993/563:19.11.1993/976:19.11.1993/983:30.12.1993/1536:30.12.1993/1656:14.10.1994/882:2.11.1994/965:16.12.1994/1298:3.3.1995/318:17.3.1995/376:17.3.1995/394:24.11.1995/1319:18.12.1995/1486:20.12.1995/1714:29.12.1995/1748:8.11.1996/842:20.12.1996/1173:30.12.1996/1318:30.12.1996/1341:25.4.1997/359:21.11.1997/1003:28.11.1997/1059:27.3.1998/224:29.1.1999/99:12.2.1999/169:5.3.1999/287:12.11.1999/1045:23.12.1999/1266:30.12.1999/1335:30.6.2000/655:10.11.2000/935:26.1.2001/82:4.5.2001/377:13.12.2001/1282:22.2.2002/148:22.2.2002/149:14.6.2002/484:9.8.2002/650:30.12.2002/1320:13.6.2003/492:27.6.2003/637:


Toimielinten toimikauden muuttaminen orgnisaatiouudistuksesta johtuen | Rovaniemi
Kokous 20.1.2020
Toimielinten toimikauden muuttaminen orgnisaatiouudistuksesta johtuen
Kaupunginvaltuusto, kokous 20.1.2020
§ 3 Toimielinten toimikauden muuttaminen orgnisaatiouudistuksesta johtuen
Kaupunginhallitus, 13.1.2020
Ville Vitikka, kaupunginlakimies, ville.vitikka@rovaniemi.fi
Kaupunginvaltuusto päätti Rovaniemen kaupungin organisaatiouudistuksesta 11.11.2019 § 100 sekä hyväksyi kaupungille uuden hallintosäännön kokouksessaan 9.12.2019 § 110. Hallintosääntö on astunut voimaan 1.1.2020 alkaen.
Kuntalain 30 §:n mukaan kunnassa on oltava valtuuston lisäksi kunnanhallitus ja tarkastuslautakunta, joiden lisäksi valtuusto voi asettaa mm. kunnanhallituksen alaisena toimivia lautakuntia ja jaostoja mm. kunnanhallitukseen ja lautakuntiin. Kuntalain 32 §:n mukaan toimielimen jäsenet valitaan valtuuston toimikaudeksi, jollei valtuusto ole päättänyt, että heidän toimikautensa on valtuuston toimikautta lyhyempi, tai ellei toisin ole kuntalaissa säädetty. Käytännössä tämä tarkoittaa, että valtuusto voi vapaasti päättää toimielinten toimikauden pituudesta.
Kuntalain 34 §:ssä säädetään luottamushenkilöiden erottamisesta kesken toimikauden. Yksittäistä luottamushenkilöä ei voida erottaa kuin rikoksen perusteella. Toimielin kokonaisuudessaan (tai erikseen sen puheenjohtajisto) voidaan erottaa vain epäluottamuksen perusteella. Erottamattomuuden vastapainona luottamustoimi on määräaikainen. Luottamushenkilö valitaan tehtäväänsä edellä mainitulla tavalla asianomaisen toimielimen toimikaudeksi.
Kuntalain 70 §:ssä säädetään suostumuksesta luottamustoimeen ottamisesta sekä erosta luottamustoimesta. Luottamustoimeen voidaan valita vain henkilö, joka on suostunut ottamaan toimen vastaan. Luottamushenkilön tai henkilön, joka on ehdolla muuhun luottamustoimeen kuin valtuutetuksi, on valtuuston tai asianomaisen toimielimen pyynnöstä esitettävä selvitys seikoista, joilla voi olla merkitystä hänen vaalikelpoisuutensa arvioinnissa. Luottamustoimesta voi erota pätevästä syystä. Eron myöntämisestä päättää luottamushenkilön valinnut toimielin. Valtuusto myöntää eron valtuutetulle ja varavaltuutetulle.
Kuntalain 79 §:ssä säädetään luottamustoimen hoitamisesta. Luottamushenkilö pysyy toimessaan sen ajan, joksi hänet on valittu, ja sen jälkeenkin siihen saakka, kunnes toimeen on valittu toinen. Kesken toimikautta avoimeksi tulleeseen luottamustoimeen on valittava jäljellä olevaksi toimikaudeksi uusi luottamushenkilö.
Kaupunginhallitus esittää valtuustolle, että valtuusto:
päättää, että organisaatiouudistuksen myötä lakkaavien toimielinten eli teknisen lautakunnan, koulutuslautakunnan, vapaa-ajan lautakunnan, liikelaitoksen johtokunnan sekä aluelautakuntien toimikaudet päättyvät 20.1.2020;
toteaa, että 1.1.2020 voimaan astuneen hallintosäännön mukaan uusia toimielimiä ovat elinvoimalautakunta ja sivistyslautakunta, joiden toimikaudet alkavat 20.1.2020, ja joihin valtuuston tulee erikseen valita jäsenet ja varajäsenet. Elinvoimalautakunnan ja sivistyslautakunnan jäseniä ja varajäseniä valittaessa on kuntalaissa säädettyjen vaatimusten lisäksi otettava huomioon tasa-arvolain säännökset;
toteaa, että kaupunginhallituksen, keskusvaalilautakunnan, tarkastuslautakunnan, ympäristölautakunnan ja perusturvalautakunnan toimikaudet jatkuvat keskeytyksettä nykyisellä kokoonpanolla.
päättää, että uuden organisaation mukaiset määrärahamuutokset tehdään seuraavasti:
Aluelautakuntien määrärahat siirretään sivistyslautakunnalle lukuun ottamatta alueellisten palveluiden (hallintopalvelut) ja käyttösuunnitelmien (kehittämis- ja perustoiminta) määrärahoja, jotka siirretään elinvoimalautakunnalle.
Teknisen lautakunnan määrärahat siirtyvät kokonaisuudessaan elinvoimalautakunnalle.
Vapaa-ajan lautakunnan määrärahat siirtyvät kokonaisuudessaan sivistyslautakunnalle.
Kaupunginhallituksen työllisyyden, elinkeinojen ja kansainvälisen toiminnan sekä elinkeinojen kehittämisen määrärahat siirtyvät elinvoimalautakunnalle.
Muutettu talousarvio 2020 käsitellään kaupunginhallituksessa viimeistään 25.5. ja kaupunginvaltuustossa viimeistään 15.6.
Sanna Karhu esitti Juhani Juuruspolven ja Kalervo Björkbackan kannattamana, että kaupunginhallitus päättää esittää valtuustolle, että organisaatiouudistuksen ollessa kokonaisuudistus, valtuusto
päättää, että kaikkien nykyisten toimielinten toimikausi päättyy 20.1.2020,
valitsee kaikki toimielimet uudelleen,
päättää, että uusien toimielinten toimikausi on 20.1.2020 - 31.5.2021, sekä
Vapaa-ajan lautakunnan määrärahat siirtyvät sivistyslautakunnalle sekä lapsi- ja nuorisoasian jaostolle toimivaltajaon mukaisesti.
Muutettu talousarvio 2020 käsitellään kaupunginhallituksessa viimeistään 25.5. ja kaupunginvaltuustossa viimeistään 15.6.2020
Kaupunginhallitus päätti yksimielisesti Sanna Karhun esityksen mukaisesti.
Lisäksi kaupunginhallitus päätti, että kaupunginhallituksen 13.1.2020 työjärjestystä muutetaan niin, että kaupunginhallituksen esityslistalle lisätään valtuuston vaalilautakunnan, keskusvaalilautakunnan, valtuuston puheenjohtajien, kaupunginhallituksen, tarkastuslautakunnan, ympäristölautakunnan ja perusturvalautakunnan jäsenten ja varajäsenten valinta.
Kaupunginhallitus 13.1.2020 § 13 esittää kaupunginvaltuustolle, että valtuusto:
päättää, että kaikkien nykyisten toimielinten toimikausi päättyy 20.1.2020,
valitsee kaikki toimielimet uudelleen,
päättää, että uusien toimielinten toimikausi on 20.1.2020 - 31.5.2021, sekä
päättää, että uuden organisaation mukaiset määrärahamuutokset tehdään seuraavasti:
Aluelautakuntien määrärahat siirretään sivistyslautakunnalle lukuun ottamatta alueellisten palveluiden (hallintopalvelut) ja käyttösuunnitelmien (kehittämis- ja perustoiminta) määrärahoja, jotka siirretään elinvoimalautakunnalle.
Vapaa-ajan lautakunnan määrärahat siirtyvät sivistyslautakunnalle sekä lapsi- ja nuorisoasian jaostolle toimivaltajaon mukaisesti.
Kaupunginhallituksen työllisyyden, elinkeinojen ja kansainvälisen toiminnan sekä elinkeinojen kehittämisen määrärahat siirtyvät elinvoimalautakunnalle.
Muutettu talousarvio 2020 käsitellään kaupunginhallituksessa viimeistään 25.5. 2020 ja kaupunginvaltuustossa viimeistään 15.6.2020
Toimielimet, Sarastia Oy, CaseM-tuki, tietohallinto, luottamushenkilörekisteri, talouspäällikkö
§ 4 Valtuuston vaalilautakunnan valinta
§ 5 Valtuuston puheenjohtajan ja varapuheenjohtajien valinta
§ 6 Valtuuston kokousten pöytäkirjanpitäjän ja valtuuston sihteerin määrääminen
§ 7 Hallintosäännön muuttaminen
§ 8 Kaupunginhallituksen jäsenten ja varajäsenten valinta
§ 9 Tarkastuslautakunnan jäsenten ja varajäsenten valinta
§ 10 Keskusvaalilautakunnan jäsenten ja varajäsenten valinta
§ 11 Elinvoimalautakunnan jäsenten ja varajäsenten valinta
§ 12 Perusturvalautakunnan jäsenten ja varajäsenten valinta
§ 13 Sivistyslautakunnan jäsenten ja varajäsenten valinta
§ 14 Ympäristölautakunnan jäsenten ja varajäsenten valinta
§ 15 Lapin liiton valtuuston toimikauden jatkuminen
§ 16 Valtuustoaloite palveluverkkostrategia 2030 (lisäpykälä)
§ 17 Valtuustoaloite työhyvinvoinnin lisääminen työpäivien huokoistamisella (lisäpykälä)
§ 18 Valtuustoaloite yhtäläiset oikeudet koulukuljetuksiin uusioperheissä (lisäpykälä)
§ 19 Valtuustoaloite mielenterveys- ja päihdepalveluita koskeva selvitys (lisäpykälä)
§ 20 Valtuustoaloite omistajaohjauksen toteutuminen (lisäpykälä)
§ 21 Valtuustoaloite kaupunki selvittää ulkomaisten bussien vaihtoehtoisia pysäköinti- ja varikkoratkaisuja (lisäpykälä)
§ 22 Valtuustoaloite kaupungin päättäjille järjestettävä ilmastoseminaareja, kaupungin ilmasto-ohjelma päivitettävää ja ilmastopäätöksenteko otettava jatkuvaksi osaksi kaupunginvaltuuston työskentelyä (lisäpykälä)
§ 23 Valtuustoaloite koulujen merkitys koko alueelle (lisäpykälä)
§ 24 Valtuustoaloite Rovaniemen kaupunki tutkii mahdollisuutta liittyä metsänomistajajäseneksi Rovaniemen Metsänhoitoyhdistykseen (lisäpykälä)


VISK - § 248 Kaksi sanaryhmää teonnimijohdosten rajamailta
SISÄLLYS > SANAT > Nominijohdokset > Verbikantaiset substantiivijohdokset > Teonnimet ja teon tuloksen nimet > Muita tyyppejä > häir-iö, keitt-iö, kudo-nnainen > § 248 Kaksi sanaryhmää teonnimijohdosten rajamailta
Johtimen ‑iO sisältäviä verbikantaisia tai ‑korrelaatillisia johdoksia on muutama kymmen (a) (muunkantaiset iO-johdokset » § 187, 197, 204). Verbivastineina on eri vartalotyyppien, myös supistumaverbejä.
huomio, häviö, ilmiö, itiö, kuolio, muistio, solmio, suosio, säätiö, tuomio
Nämä johdokset ovat merkitykseltään kirjava joukko. Semanttisia keskittymiä ovat paikan ja yksilön ilmaiseminen. Paikan johdoksista ilmaisevat kantaverbin toiminnan tulosta esim. aitio, perkiö, raivio, tekopaikkaa keittiö, lukio, säiliö (» § 187). Yksilön nimityksiä ovat esim. heittiö, olio, riiviö ja valio (» § 197). iO-johdoksissa on runsaasti oppitekoisia sanoja.
Muutamat iO-johdokset ovat teonnimimäisiä ja voivat saada kantaverbilleen ominaisia laajennuksia tai määriteosia:
yleisön suosionsa perusteella (K) vrt. yleisö suosii | Tunneli on valmis ja liikenteen häiriö [’se että tunnelityöt häiritsevät liikennettä’] loppuu. (L) | energia(n)häviö
Jotkin taas korreloituvat teonniminä vartaloltaan kolmitavuisiin Oi-verbeihin, esim. arvio – arvioida, vartio – vartioida (» § 249).
Johtimen -nnAinen sisältää parikymmentä verbikantaista substantiivia; ne eivät saa verbilähtöisiä laajennuksia. Lisäksi johdostyyppiin kuuluu parikymmentä verbikantaista adjektiivia. Kantaverbit ovat vartaloltaan kaksitavuisia, ja johdin liittyy (heikkoon) vokaalivartaloon (kudo-nnainen). Supistumavartalon loppu-AA lyhenee johtimen edellä. Tyyppi ei ole produktiivinen. Substantiivit tarkoittavat kantaverbin toiminnan tulosta tai kohdetta (c) tai väljästi ottaen suorittajaa (d). Adjektiivit ilmaisevat luonnehdittavan riippuvaksi tai seuraukseksi adjektiivin kantaverbin kuvaamasta aktiviteetista (e).
johdannainen, kasvannainen, leivonnainen, liitännäinen, punonnainen, siirrännäinen
herännäinen, käännynnäinen
näennäinen, olennainen, perinnäinen, satunnainen, sidonnainen, sovinnainen, synnynnäinen, teennäinen, totunnainen, valinnainen (< valitse-)


text:
Eilen, 23.11.Tänään, 24.11.Huomenna, 25.11.Keskiviikko 26.11.Torstai 27.11.Perjantai 28.11.Lauantai 29.11.Sunnuntai 30.11.Maanantai 1.12.Tiistai 2.12.Keskiviikko 3.12.Torstai 4.12. Yle TV1 Maanantai 24.11.
6.42 Mikrobiologiset uhat 6.51 22-vuotias ultrajuoksija Noora 7.16 Suomalaismeppien toiveet uudelle komissiolle 7.46 Puolueet satuhahmoina 8.14 Luonto lähellä 8.19 Klemolan sisarukset Leea ja Klaus 8.44 Jälkihiki
Eroon ruoka-allergiasta siedätyksen avulla? Työuupumus toi mukanaan diabeteksen ja kilpirauhasen vajaatoiminnan. Tinnitukseen on tulossa uusia hoitoja. Millaista on elämä ilman hajuaistia? Lisätietoja: teksti-TV s. 374. Kuulovammaisille tarkoitettu tekstitys: suomi.
Aikamatka. Gideon Turner karkaa poliisilta ja onnistuu estämään kuolemantapauksen. Kun hänet on saatu uudelleen kiinni, hän väittää pystyvänsä matkustavan tulevaisuuteen. Onko aikamatkailu todella mahdollista? HD Äänitekstitys: suomi. K12 (väkivalta, ahdistus).
Helsingin Adventtiseurakuntien jumalanpalvelus. Juontaja Orvo Miettinen. Saarna pastori Aimo Helminen. Musiikissa laulu- ja soitinryhmä Valona Gospel. Kuulovammaisille tarkoitettu tekstitys: suomi. Äänitekstitys: suomi.
Miksi meille myydään vain possua, nautaa ja broileria? Selvitimme mihin katosivat muut lihat ruokalistalta. Kolme kovaa testaa kaupan falafelpyörykät. Kuulovammaisille tarkoitettu tekstitys: suomi.
Vaarallisia huhuja. Lordi Ashfordly palkkaa uuden tilanhoitajan ja tilan työntekijät pelkäävät menettävänsä kotinsa. Äänitekstitys: suomi. K7 (ahdistus).
(Suomi 1947, 88') Guy de Maupassantin romaaniin perustuva tarina varakkaan perheen tyttären epäonnisesta rakkaudesta. O: Toivo Särkkä. N: Eeva-Kaarina Volanen, Rauli Tuomi, Edvin Laine. Mv. Kuulovammaisille tarkoitettu tekstitys: suomi. K7 (ahdistus).Arviot: IMDb 5.6Lue lisää: IMDb ∙ Leffatykki ∙ Wikipedia
Suorassa lähetyksessä haastateltavina maailman hauskimmaksi ihmiseksi äänestetty Ismo Leikola, miesten sarjassa pelaava jääkiekkomaalivahti Noora Räty sekä Iranin jalkapallomaajoukkueen fysiikkavalmentaja Mikko Kujala. Kuulovammaisille tarkoitettu tekstitys: suomi.
Lentävä kuolema. Lentokone putoaa ja osuu rakennukseen. Ohjaajan paikalta löytyy vain virnistävä porsas. Jäljet johtavat jälleen keksijä Pendrickiin, jonka mukaan kyseessä on kilpailu siitä, kuka lentää ensimmäisenä. HD Äänitekstitys: suomi. K7 (ahdistus).
Prisma: Keho tehotarkkailussa
Tohtori Kevin Fong perehtyy uuteen lääketieteeseen, jossa potilaat voivat seurata oman kehonsa tilaa vaikkapa älypuhelimeen liitettävien lisälaitteiden avulla. Onko seuranta tie pitempään ja terveempään elämään? T: BBC. HD Äänitekstitys: suomi.
Tarinoita metsästä : Muurahaiset
18/20. Metsän salainen yhdyskunta. O: Kim Saarniluoto. T: Matila Röhr Nordisk Oy. HD Kuulovammaisille tarkoitettu tekstitys: suomi.
MOT: Maajussille ilmasta rahaa
Tuulivoima saa verovaroista miljardituen. Kuka voittaa ja kuka häviää kilpajuoksun tuulituista? Toimittajana Kirsi Skön. Kuulovammaisille tarkoitettu tekstitys: suomi. Äänitekstitys: suomi.
Tontteja ja kaavoittamista Ruoveden malliin.
Eja Saarinen on hoitanut miestään Oivaa yksin lähes neljäntoista vuoden ajan. Sitten neliraajahalvaantunut Oiva sairastuu parantumattomasti syöpään. Eja päättää taistella miehensä rinnalla loppuun asti. O: Simo Sipola. HD Kuulovammaisille tarkoitettu tekstitys: suomi.
Kotikatsomo: Tellus (12)
(7). JP Siilin rikossarja 2/6. Tellus iskee voimalinjoihin ja ryhmän virhe auttaa poliisin jäljille. Eevi yrittää, mutta ei voi vastustaa Alexia. Pääosissa Minka Kuustonen, Lauri Tilkanen, Pirkka-Pekka Petelius. HD Kuulovammaisille tarkoitettu tekstitys: suomi. K7 (ahdistus).
Lupa Välittää -kampanjan ensimmäisessä suorassa lähetyksessä kohtaavat räp-mummo Eila sekä Luostarivuoren koulun oppilaat kumminsa Pekka Hyysalon johdolla. Juontajina Alexandra Kral-Leszczynski ja Helena Itkonen. HD Kuulovammaisille tarkoitettu tekstitys: suomi.
Miehemme Berliinissä
Salaisten dokumenttien mukaan USA sai jo vuonna 1941 tietoa Saksan myrkkykaasutuotannosta ja Zyklon B:n käytöstä juutalaisten surmaamiseen. Kuinka saksalaisesta Erwin Respondekista tuli amerikkalaisten vakooja? (U) HD Kuulovammaisille tarkoitettu tekstitys: suomi. Äänitekstitys: suomi.
Netflix kaappasi lupaavan komediasarjan itselleenFindance.com (Televisio) | 06:45, 24.11.Kuvat: Pete Parkkosen uskomaton tanssitaival - kuumaa kemiaa parketillaMTV.fi (Televisio) | 06:22, 24.11.Krisse kävi kuumana Pete Parkkoseen - puumakin syttyiMTV.fi (Televisio) | 05:28, 24.11.Kuvat: Anu Sinisalon häikäisevät hetket tanssikisassaMTV.fi (Televisio) | 05:02, 24.11.Tämän nimen Tommi Evilän lapsi saiIltalehti (Televisio) | 00:56, 24.11.

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Yle Teema Fem Torstai 19.10.
Osa 4/6. Luonnonvarat houkuttavat. Norjalaiset pyytäjät ja kaivostyöläiset suuntasivat hyytävän kylmille rannikoille. Heidän uurastuksensa loi perustan teollisuudelle ja hyvinvoinnille. Norjalainen dokumenttisarja. (U)
Osa 8/8. Kuinka kookkaiksi Jörgenin porkkanat, palsternakat ja sikojuuret ovat mahtaneet kasvaa? Anne laittaa ruuaksi pitkän kypsymisajan vaativaa lampaanlapaa. (U)
3/6. Islantilainen näyttelijä Andri Freyr Viðarsson tutustuu Färsaariin ja paikallisiin ihmisiin. Miten färsaarelaiset tulevat toimeen pienillä saarillaan? Entä millaisia uskomuksia, tapoja ja perinteitä heillä on? HD Äänitekstitys: ruotsi.
Anna Signeul haluaa nähdää nopeaa peliä Helmareilta. Joukkueen etu on tärkein - Sean Bergenheimin ainoa tavoite on voittaa mestaruuksia. HD Äänitekstitys: ruotsi.
Kantapöydän taitelijatreffeillä tavataan isä ja poika, alttoviulisti Atso ja sellisti Tuomas Lehto. Toimittajina ovat Riikka Holopainen ja Inari Tilli. HD Kuulovammaisille tarkoitettu tekstitys: suomi.
(12) Osa 298. Sagrillasin lapset. Alcantarat kutsuvat tulevan vävynsä viettämään pääsiäisviikkoa Sagrillasiin ja tutustumaan viinitilaan. Viikosta tulee kaikkea muuta kuin rauhallinen, siitä kylän nuoriso pitää huolen. HD Äänitekstitys: suomi. K12 (ahdistus, päihteet).
7/10. Muotokuvistaan tunnetun renessanssimaalari François Clouet'n maalaus kylpevästä naisesta syntyi noin 1571 keskellä uskonsotien repimää Ranskaa. Mutta kuka on kuvan kaunotar? (U) HD Äänitekstitys: suomi.
1/2. Irlanti tarjoaa kävijälle muutakin kuin jylhiä rantoja ja komeita linnoja. Kahtia jakautunut kaunis saari on usein ollut konfliktien tyyssija ja sen historiaan sisältyy monia synkkiä vaiheita. HD Äänitekstitys: suomi.
Kausi 3, 6/6. Jäähyväiset Schabbachille. Elokuun 1999 auringonpimennys tuo dramatiikkaa myös ihmisten välisiin suhteisiin. Schabbachista tulee suruviesti, mutta haave suuresta juhlasta vuosituhannen vaihtuessa elää. Äänitekstitys: suomi. K7 (ahdistus).
Malin katsoo sarjoja Bärtil ja Mosaiikki. buu.yle.fi HD Kuulovammaisille tarkoitettu tekstitys: ruotsi.
Osa 8/26. Festivaalien prinsessa. Angelo saa näyttää taitonsa cowboyfestivaaleilla. Lénakin on näkyvässä roolissa, mutta se ei ole hänestä pelkästään mukavaa. svenska.yle.fi/hajbo. HD K7 (ahdistus).
Osa 8/13. Michelangelo. Historian merkkihenkilöitä infosarjakuvan muodossa. HD Äänitekstitys: ruotsi. Sallittu kaiken ikäisille.
6/20. Tulikärpästen aikaan. Mori vierailee uudella tehtaallaan. Saadakseen väen puolelleen hän pyytää Teresan mukaan matkalle. Vittorio johtaa liikettä Morin poissa ollessa ja saa aikaan pikku skandaalin. (U) HD Äänitekstitys: suomi. Sallittu kaiken ikäisille.
6/6. Seuraamme 1950-luvulta lähtien ruokailun vallankumousta, vuosikymmen per jakso. Miten ruoka-aineet, keittiötekniikka ja ruoanlaiton muotivirtaukset ovat muuttuneet kuuden vuosikymmenen aikana? (U) HD Äänitekstitys: suomi.

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Asiassa T-170/17,
RW, Euroopan komission entinen virkamies, edustajinaan asianajajat S. Orlandi ja T. Martin,
Euroopan komissio, asiamiehinään aluksi G. Berscheid ja A.-C. Simon, sittemmin asiamiehinään Berscheid ja B. Mongin,
jossa on kyse SEUT 270 artiklan nojalla nostetusta kanteesta, jolla vaaditaan kumoamaan komission 2.3.2017 päivätty päätös, jolla kantaja asetetaan virkavapaalle yksikön edun vuoksi Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 42 c artiklan nojalla ja samalla siirretään ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle kyseisen artiklan viidennen kohdan nojalla,
kirjaaja: hallintovirkamies L. Ramette,
ottaen huomioon asian käsittelyn kirjallisessa vaiheessa ja 11.12.2018 pidetyssä istunnossa esitetyn,
1 Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt (jäljempänä henkilöstösäännöt) vahvistetaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta ja komission virkamiehiin väliaikaisesti sovellettavista erityistoimenpiteistä 29.2.1968 annetulla neuvoston asetuksella (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (EYVL 1968, L 56, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna erityisesti 22.10.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU, Euratom) N:o 1023/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 15).
2 Henkilöstösääntöjen III osaston 2 lukuun, jonka otsikko on ”Hallinnollinen asema”, kuuluvassa henkilöstösääntöjen 35 artiklassa säädetään, että virkamies voidaan asettaa johonkin seuraavista hallinnollisista asemista: työtehtävissä toimivat, tilapäisesti muihin tehtäviin siirretyt, henkilökohtaisista syistä myönnetyllä virkavapaalla olevat, tehtävistä vapautetut, virkavapaalla asepalveluksen suorittamista varten olevat, vanhempainlomalla ja perhelomalla olevat sekä yksikön edun vuoksi virkavapaalla olevat virkamiehet.
3 Samaan lukuun kuuluvassa henkilöstösääntöjen 42 c artiklassa säädetään seuraavaa:
4 Henkilöstösääntöjen 47 artikla on osa henkilöstösääntöjen III osaston 4 lukua, jonka otsikko on ”Tehtävien lopullinen päättyminen”. Kyseisessä artiklassa säädetään, että palvelussuhteen lopulliseen päättymiseen voi johtaa irtisanoutuminen, irtisanominen viran puolesta, siirtäminen eläkkeelle yksikön edun vuoksi, irtisanominen epäpätevyyden vuoksi, viraltapano, eläkkeelle siirtäminen tai kuolema.
5 Niin ikään kyseiseen 4 lukuun kuuluvan henkilöstösääntöjen 52 artiklan ensimmäisen kohdan a ja b alakohdassa säädetään muun muassa, että virkamies siirretään eläkkeelle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 50 artiklan (jossa säädetään johtavassa asemassa olevien virkamiesten siirtämistä eläkkeelle yksikön edun vuoksi) säännösten soveltamista, joko ilman eri toimenpiteitä sen kuukauden viimeisenä päivänä, jonka aikana hän täyttää 66 vuotta, tai hänen omasta hakemuksestaan hakemuksessa esitetyn eläkkeellejäämiskuukauden viimeisenä päivänä, jos virkamies on saavuttanut eläkeiän.
6 Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII säädetään virkamiehiin sovellettavista siirtymätoimenpiteistä.
8 Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 23 artiklan 1 kohdassa säädetään muun muassa, että virkamies, joka on tullut palvelukseen ennen 1 päivää tammikuuta 2014, jää ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle sen kuukauden viimeisenä päivänä, jona hän täyttää 65 vuotta.
9 Kantaja RW on Euroopan komission entinen virkamies. Hän aloitti kyseisen toimielimen palveluksessa 1.10.1982 ja hänet on määrätty 12.12.1999 alkaen koulutuksen ja kulttuurin pääosaston palvelukseen. Hänet ylennettiin 1.1.2010 palkkaluokkaan AD 12.
10 Henkilöstöhallinnon ja turvallisuuden pääosasto (jäljempänä DG HR) ilmoitti 1.12.2016 päivätyllä kirjeellä kantajalle nimittävän viranomaisen aikomuksesta asettaa hänet henkilöstösääntöjen 42 c artiklan nojalla virkavapaalle yksikön edun vuoksi 1.4.2017 alkaen.
11 Kantaja esitti 14.12.2016 huomautuksensa 1.12.2016 päivätystä kirjeestä ja pyysi, että häntä kuultaisiin asiasta.
12 Kantaja ja DG HR:n ura- ja liikkuvuushallinnon yksikön johtaja tapasivat 13.1.2017 henkilöstön edustajan, edellä mainitun yksikön jäsenen ja koulutuksen ja kulttuurin pääosaston edustajan läsnä ollessa.
13 Kyseisen tapaamisen jälkeen DG HR:n ura- ja liikkuvuushallinnon yksikkö välitti nimittävälle viranomaiselle lausunnon, jossa se puolsi henkilöstösääntöjen 42 c artiklan soveltamista kantajaan.
14 Nimittävä viranomainen päätti 2.3.2017 päivätyllä päätöksellään (jäljempänä riidanalainen päätös) yhtäältä asettaa kantajan yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle henkilöstösääntöjen 42 c artiklan nojalla 1.6.2017 alkaen ja toisaalta, ottaen huomioon, että kantaja oli jo saavuttanut eläkeiän henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 22 artiklan 1 kohdan mukaisesti, siirtää hänet ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle henkilöstösääntöjen 42 c artiklan viidennen kohdan nojalla samasta päivästä lukien.
15 Kantaja jätti 20.3.2017 valituksen riidanalaisesta päätöksestä henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla ja valitus hylättiin nimittävän viranomaisen 26.7.2017 tekemällä nimenomaisella päätöksellä.
16 Kantaja nosti käsiteltävänä olevan kanteen unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 20.3.2017 toimittamallaan kannekirjelmällä. Unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon samana päivänä toimittamallaan erillisellä asiakirjalla kantaja esitti myös SEUT 278 ja 279 artiklan mukaisen välitoimihakemuksen, jolla hän haki riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä. Pääasian käsittely keskeytettiin henkilöstösääntöjen 91 artiklan 4 kohdan nojalla.
17 Unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 20.3.2017 jättämällään erillisellä asiakirjalla kantaja pyysi tunnistetietojensa poistamista unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 66 artiklan nojalla. Unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi pyynnön 17.5.2017 tekemällään päätöksellä.
18 Unionin yleisen tuomioistuimen presidentti määräsi riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykättäväksi 18.5.2017 antamallaan määräyksellä RW v. komissio (T‑170/17 R, ei julkaistu, EU:T:2017:351).
19 Henkilöstösääntöjen 91 artiklan 4 kohdan mukaisesti pääasian käsittelyä jatkettiin sen jälkeen, kun 26.7.2017 tehtiin nimenomainen päätös, jolla hylättiin kantajan valitus.
20 Unionin tuomioistuimen varapresidentti hylkäsi 10.1.2018 antamallaan määräyksellä komissio v. RW (C‑442/17 P(R), ei julkaistu, EU:C:2018:6) komission esittämän muutoksenhaun 18.5.2017 annetusta määräyksestä RW v. komissio (T‑170/17 R, ei julkaistu, EU:T:2017:351).
21 Pääasian käsittelyn kirjallinen vaihe päättyi 9.1.2018, kun jätettiin vastaajan vastaus.
22 Unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 2.2.2018 toimittamallaan asiakirjalla kantaja esitti työjärjestyksen 106 artiklan mukaisen perustellun pyynnön tulla kuulluksi asian käsittelyn suullisessa vaiheessa.
23 Asianosaisten suulliset lausumat ja niiden unionin yleisen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin antamat vastaukset kuultiin 11.12.2018 pidetyssä istunnossa.
24 Istunnon päätteeksi unionin yleinen tuomioistuin kehotti asianosaisia pyrkimään mahdollisuuksien rajoissa saavuttamaan asiassa sovinnon neuvottelemalla, mukaan lukien oikeudenkäyntikulujen osalta. Unionin yleisen tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtaja asetti asianosaisille 31.1.2019 päättyvän määräajan ilmoittaa unionin yleiselle tuomioistuimelle näiden neuvottelujen tuloksesta, ja päätti jatkaa asian käsittelyn suullista vaihetta.
25 Asian käsittelyn suullinen vaihe päätettiin unionin yleisen tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan 4.2.2019 päivätyllä päätöksellä sen jälkeen, kun asianosaiset ilmoittivat unionin yleiselle tuomioistuimelle 29.1.2019 päivätyillä kirjeillään, että asiaa ei ollut saatu ratkaistua sovintoon tähtäävissä neuvotteluissa.
26 Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
– kumoaa riidanalaisen päätöksen, ”jolla [hänet] siirretään ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle 1.6.2017 alkaen”
27 Komissio vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
28 Komissio katsoo, että kumoamisvaatimus, sellaisena kuin se on esitetty kannekirjelmässä, ei kohdistu riidanalaisen päätöksen molempiin tarkoituksiin, eli kantajan asettamiseen yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle ja kantajan siirtämiseen ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle, vaan ainoastaan niistä jälkimmäiseen. Näitä kahta tarkoitusta ei kuitenkaan voida erottaa toisistaan, jolloin riidanalaisen päätöksen osittainen kumoaminen merkitsisi sen sisällön muuttamista. Näin ollen, ja kun otetaan huomioon oikeuskäytäntö, jonka mukaan unionin toimen osittainen kumoaminen on mahdollista vain silloin, kun osat, joiden kumoamista on vaadittu, ovat sellaisia, että ne voidaan erottaa toimen muista osista, komissio katsoo, että kantajan käsiteltävässä asiassa esittämä kumoamisvaatimus tai vähintäänkin ensimmäiset kaksi sen tueksi esitettyä kanneperustetta on jätettävä tutkimatta.
29 Kantaja kiistää komission oikeudenkäyntiväitteen.
30 Aluksi on vahvistettava komission tulkinta, jonka mukaan riidanalaisen päätöksen kahta tarkoitusta, eli kantajan asettamista yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle ja kantajan siirtämistä samalla ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle, ei voida erottaa toisistaan. Henkilöstösääntöjen 42 c artiklan viidennestä kohdasta nimittäin ilmenee yksiselitteisesti, että asianomaisten virkamiesten yksikön edun vuoksi myönnettävä virkavapaa ei voi jatkua ”eläkeiän” jälkeen, ja kyseinen eläkeikä määritellään sellaisten virkamiesten osalta, jotka ovat tulleet palvelukseen ennen 1.1.2014, henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 22 artiklan 1 kohdan viidennessä alakohdassa, jolloin on niin, että jos yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle asetetaan jo edellä tarkoitetun ”eläkeiän” saavuttanut virkamies, kyseinen virkamies on samalla asetettava ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle. Tätä tulkintaa on sovellettu riidanalaisessa päätöksessä, jolla kantaja on asetettu yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle ja samalla siirretty ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle (ks. edellä 14 kohta). Kantaja oli näet 63-vuotias riidanalaisen päätöksen voimaantulopäivänä ja hän oli näin ollen ylittänyt ”eläkeiän”, joka hänen tapauksessaan oli 60 vuotta henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 22 artiklan 1 kohdan viidennen alakohdan, luettuna yhdessä kyseisen kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa, nojalla. Koska kantaja oli ylittänyt ”eläkeiän”, kun hänet asetettiin yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle, hänet on samalla siirretty ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle henkilöstösääntöjen 42 c artiklan viidennen kohdan nojalla.
31 Kun komission tulkinta riidanalaisen päätöksen kahden tarkoituksen erottamattomasta luonteesta on vahvistettu, on todettava, että komission oikeudenkäyntiväite perustuu taustaoletukseen, jonka mukaan kannekirjelmässä esitetty kumoamisvaatimus on osittaista kumoamista koskeva vaatimus, koska se koskee vain riidanalaisen päätöksen toista tarkoitusta eli kantajan siirtämistä ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle.
32 Tämä komission päättelyn taustaoletus on kuitenkin virheellinen.
33 On totta, että kantajan vaatimuksissa on tarkennus ”jolla kantaja siirretään ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle 1.6.2017 alkaen”. Tätä tarkennusta ei kuitenkaan ole tulkittava siten, että sillä on rajattu kumoamisvaatimuksen kohde siten, että vaatimus koskee ainoastaan kantajan siirtämistä eläkkeelle.
34 Kannekirjelmän sisällöstä nimittäin ilmenee, että kumoamisvaatimus koskee riidanalaisen päätöksen molempia tarkoituksia, sillä kantaja on selvästi viitannut yhteyteen, joka riidanalaisessa päätöksessä noudatetun päättelyn mukaan on ollut sillä, että hänet on asetettu yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle, ja sillä, että hänet on siirretty ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle. Tältä osin on viitattava muun muassa ensimmäiseen kumoamisperusteeseen liittyvään kannekirjelmän 34 kohtaan, jonka mukaan: ”Käsiteltävässä asiassa nimittävä viranomainen on tehnyt yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle asettamista koskevan päätöksen, joka merkitsee kantajan siirtämistä ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle.”
35 On myös viitattava toiseen kumoamisperusteeseen, joka perustuu lain soveltamisalan noudattamatta jättämiseen ja jossa kantaja vetoaa lähinnä siihen, että henkilöstösääntöjen 42 c artiklaa ei voida soveltaa häneen, koska hän oli ylittänyt kyseisen artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun ”virkamiehen eläkei[än]”. On näet selvää, että jos unionin yleinen tuomioistuin hyväksyisi kyseisen kumoamisperusteen, tästä seuraisi, että riidanalainen päätös kumottaisiin kokonaan sillä perusteella, että siltä puuttuu oikeusperusta, eikä osittain eli ainoastaan siltä osin kuin kantaja siirretään sillä ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle.
36 Edellä esitetystä ilmenee, että huolimatta kantajan vaatimuksissa esitetystä tarkennuksesta ”jolla kantaja siirretään ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle 1.6.2017 alkaen” kannekirjelmässä esitetty kumoamisvaatimus kohdistuu selvästi riidanalaisen päätöksen molempiin tarkoituksiin, joita ei voida erottaa toisistaan ja jotka ovat kantajan asettaminen yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle ja kantajan siirtäminen samalla ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle. Näin ollen kyse ei ole ollut osittaista kumoamista koskevasta vaatimuksesta, kuten komissio väittää. Tästä seuraa, että komission esittämä oikeudenkäyntiväite on hylättävä.
Kantajan oikeussuojan tarpeen säilyminen
37 Komissio vetosi istunnossa siihen, että tuomiolla, jonka unionin yleinen tuomioistuin antaa käsiteltävässä asiassa, ei ole vaikutusta kantajan tilanteeseen. Komissio esitti selventävästi, että koska välitoimista päättävä tuomari määräsi riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämisestä, kantaja sai jatkaa toimielimessä työtehtävissä toimivana virkamiehenä ”niin pitkään kuin se oli mahdollista henkilöstösääntöjen mukaan” eli 1.11.2018 asti, jolloin kantaja oli saavuttanut 65 vuoden iän ja hänet siirrettiin ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 23 artiklan 1 kohdan nojalla. Mainitun lykkäyksen vuoksi kantaja onnistui välttämään yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle asettamisen, jota hän vastusti, ja sai edelleenkin tavanomaista palkkaansa, ja hänet siirrettiin lopulta ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle samoin edellytyksin kuin joita olisi sovellettu, jos häntä koskevaa henkilöstösääntöjen 42 c artiklan nojalla annettua päätöstä ei olisi koskaan tehty. Näiden väitteiden perusteella komissio päätteli, että kantajalla ei enää ole oikeussuojan tarvetta.
38 Kantaja kiisti komission päätelmän siitä, että hänen oikeussuojan tarpeensa olisi lakannut oikeudenkäynnin aikana.
39 Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on niin, että jotta henkilöstösääntöjen soveltamisalaan kuuluvan henkilön henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklan nojalla nostaman kanteen, jossa vaaditaan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hänelle vastaisen toimen kumoamista, tutkittavaksi ottamisen edellytykset täyttyisivät, hänelle on kanteen vireillepanon hetkellä oltava syntynyt riittävän selvä ja todellinen intressi saada kyseinen toimi kumotuksi, ja tällainen intressi edellyttää sitä, että kanteen lopputulos on omiaan tuottamaan hänelle hyötyä. Tutkittavaksi ottamisen edellytyksenä kantajan oikeussuojan tarvetta on arvioitava kanteen nostamisen ajankohtana. Jotta henkilöstösääntöjen soveltamisalaan kuuluva henkilö voi ajaa nimittävän viranomaisen tekemän päätöksen kumoamiskannetta, edellytetään kuitenkin, että hänellä on edelleenkin henkilökohtainen intressi saada kyseinen päätös kumotuksi. Tältä osin tämänhetkisen oikeussuojan tarpeen puuttuessa kanteesta ei ole tarpeen lausua (ks. tuomio 8.11.2018, Cocchi ja Falcione v. komissio, T‑724/16 P, ei julkaistu, EU:T:2018:759, 50 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
40 Käsiteltävässä asiassa edellä 37 kohdassa esitetyt komission väitteet, joita kantaja ei ole kiistänyt, voivat todellakin aiheuttaa epävarmuutta siitä, eikö kantajan oikeussuojan tarve ole lakannut oikeudenkäynnin aikana.
41 Kuten komissio kuitenkin itsekin totesi istunnossa, jos riidanalainen päätös jäisi voimaan eikä jokin unionin tuomioistuimista kumoaisi sitä, päätöstä voitaisiin mahdollisesti käyttää perusteena sille, että komissio vaatisi kantajalta 1.6.2017 alkaen, jolloin riidanalainen päätös tuli voimaan, ja 1.11.2018 saakka, jolloin kantaja siirrettiin ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle, kantajalle maksettujen palkkojen ja niiden määrien välistä erotusta, joihin kantajalla olisi ollut oikeus eläkkeenä, jos riidanalainen päätös olisi välittömästi pantu täytäntöön eikä sen täytäntöönpanoa olisi lykätty.
42 Tästä seuraa, että kantajalla, mihin hän sitä paitsi itsekin vetosi istunnossa, on edelleenkin intressi vaatia riidanalaisen päätöksen kumoamista ja sen poistamista unionin oikeusjärjestyksestä, jotta hän voi olla varma siitä, että komissio ei vaadi häneltä tulevaisuudessa edellä 41 kohdassa kuvailtua erotusta.
43 Tätä päätelmää ei horjuta komission istunnossa esittämä väite siitä, että mahdollisuutta vaatia palautettavaksi edellä tarkoitettua erotusta on vaikea käyttää, koska kantaja jatkoi työskentelyään työtehtävissä toimivana virkamiehenä kunnes hänet siirrettiin ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle 1.11.2018, eikä myöskään komission istunnossa antama lupaus siitä, että komissio ei muutenkaan vaadi kantajalta edellä tarkoitettua erotusta. Nämä ovat nimittäin pelkkiä komission esittämiä väitteitä ja lupauksia, jotka eivät kuitenkaan aseta kyseenalaiseksi sitä seikkaa, että riidanalaisen päätöksen pitäminen voimassa unionin oikeusjärjestyksessä aiheuttaa kantajalle oikeudellista epävarmuutta, jonka nojalla hänellä on edelleenkin intressi saada kyseinen päätös kumottua.
44 Edellä todetun perusteella on pääteltävä, että kantajalla on edelleenkin oikeussuojan tarve.
45 Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, joista ensimmäinen perustuu henkilöstösääntöjen 47 ja 52 artiklan rikkomiseen, toinen lain eli tässä tapauksessa henkilöstösääntöjen 42 c artiklan soveltamisalan noudattamatta jättämiseen, ja kolmas perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja puolustautumisoikeuksien noudattamatta jättämiseen. Vastauksessaan kantaja on ilmoittanut luopuvansa kolmannesta kanneperusteesta.
46 Koska unionin yleisen tuomioistuimen on toisen kanneperusteen yhteydessä määriteltävä henkilöstösääntöjen 42 c artiklan, joka on riidanalaisen päätöksen oikeusperusta, soveltamisala, kyseistä kanneperustetta on käsiteltävä ensin.
47 Kantaja, joka tältä osin vetoaa erityisesti henkilöstösääntöjen 42 c artiklan sanamuodon mukaiseen ja kontekstuaaliseen tulkintaan, väittää, että kyseistä säännöstä ei voida soveltaa virkamiehiin, jotka kantajan tavoin ovat saavuttaneet kyseisessä säännöksessä, luettuna yhdessä henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 22 artiklan 1 kohdan viidennen alakohdan kanssa, tarkoitetun ”eläkeiän”. Kantaja vetoaa muun muassa siihen, että yksikön edun vuoksi myönnettävän virkavapaan, joka on hallinnollinen asema, johon asianomaiset virkamiehet asetetaan henkilöstösääntöjen 42 c artiklan nojalla, on kestettävä jonkin aikaa. Kyseisen säännöksen soveltaminen virkamiehiin, jotka säännöksen soveltamishetkellä ovat saavuttaneet ”eläkeiän”, merkitsisi sitä, että henkilöstösääntöjen 42 c artiklan viidennen kohdan nojalla kyseiset virkamiehet asetettaisiin yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle samalla, kun heidät siirrettäisiin ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle, jolloin kyseisen säännöksen päämäärää käytettäisiin väärin ja niitä henkilöstösäännöissä säädettyjä edellytyksiä, joiden täyttyessä virkamiehen tehtävät voivat lopullisesti päättyä, kierrettäisiin. Kantaja päättelee, että nimittävä viranomainen on käsiteltävässä asiassa tulkinnut väärin henkilöstösääntöjen 42 c artiklan soveltamisalaa ja että tällä perusteella riidanalainen päätös on kumottava.
48 Komissio, joka vetoaa argumentteihin, jotka perustuvat muun muassa henkilöstösääntöjen 42 c artiklan sanamuotoon ja tarkoitukseen, kiistää kantajan näkemyksen ja väittää, että kyseistä säännöstä voidaan soveltaa ”eläkeiän” saavuttaneeseen virkamieheen, mistä on kyse kantajan tapauksessa.
49 Aluksi on huomattava, että – kuten kantaja perustellusti esittää – henkilöstösääntöjen 42 c artiklan soveltaminen kyseisessä säännöksessä tarkoitetun ”eläkeiän” saavuttaneeseen virkamieheen merkitsee sitä, että hänet asetetaan yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle ja että hänet samalla siirretään ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle kyseisen 42 c artiklan viidennen kohdan nojalla. Riidanalaisessa päätöksessä tätä tulkintaa on sovellettu kantajaan nähden, kuten edellä 30 kohdassa jo todettiin.
50 Tästä seuraa, että on käsiteltävä kysymystä siitä, voidaanko henkilöstösääntöjen 42 c artiklaa soveltaa virkamiehiin, jotka kantajan tavoin ovat saavuttaneet kyseisessä säännöksessä tarkoitetun ”eläkeiän”, kun otetaan huomioon, että tästä soveltamisesta seuraa, että mainitut virkamiehet asetetaan yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle ja että heidät samalla siirretään ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle. Tältä osin on näin ollen määriteltävä henkilöstösääntöjen 42 c artiklan henkilöllinen soveltamisala, mikä edellyttää kyseisen artiklan tulkintaa.
51 Henkilöstösääntöjen 42 c artiklan ensimmäisessä kohdassa säädetään, että asianomainen virkamies voidaan asettaa yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle ”aikaisintaan viisi vuotta ennen virkamiehen eläkeikää”. Kuten komissio perustellusti esitti istunnossa, henkilöstösääntöjen 42 c artiklan ensimmäisessä kohdassa käytetty ilmaus ”virkamiehen eläkeikä” vastaa artiklan neljännessä ja viidennessä kohdassa käytettyä ilmaisua ”eläkeikä”. Tästä seuraa, että ennen 1.1.2014 palvelukseen tulleiden virkamiesten ”virkamiehen eläkeiän” määrittelyssä on, vastaavasti kuin ”eläkeiän” määrittelyssä, sovellettava henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 22 artiklan 1 kohdan viidettä alakohtaa, jossa säädetään seuraavaa:
52 Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 22 artiklan 1 kohdan viidennessä alakohdassa käytetty ilmaus ”edellä olev[at] säännö[kset]” viittaa kyseisen 1 kohdan neljään ensimmäiseen alakohtaan, joissa määritetään ikä, josta alkaen ennen 1.1.2014 palvelukseen tulleet virkamiehet voivat pyytää eläkkeelle siirtymistä siten, että heille maksetaan vanhuuseläkettä.
53 Niiden virkamiesten osalta, jotka ovat tulleet palvelukseen 1.1.2014 jälkeen, henkilöstösääntöjen 42 c artiklan ensimmäisessä kohdassa käytetty ilmaus ”virkamiehen eläkeikä” viittaa henkilöstösääntöjen 52 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohdassa säädettyyn ikään, jolloin virkamies siirretään ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle ja joka on 66 vuotta, kuten asianosaiset totesivat istunnossa.
54 Näin ollen henkilöstösääntöjen 42 c artiklan ensimmäisen kohdan sanamuodosta ilmenee, että kyseisessä säännöksessä esitetään tietoja siitä ajankohdasta, josta alkaen kyseistä säännöstä voidaan soveltaa virkamieheen ja joka on ”aikaisintaan viisi vuotta ennen virkamiehen eläkeikää”. Kuten komissio perustellusti esittää, on lisäksi niin, että ennen 1.1.2014 palvelukseen tulleiden virkamiesten osalta kyseisen säännöksen sanamuoto ei sulje pois sitä, että säännöstä voitaisiin soveltaa virkamieheen, joka on saavuttanut tai varsinkin ylittänyt ”virkamiehen eläkei[än]”.
55 Tämän jälkeen on muistutettava, että henkilöstösääntöjen 42 c artiklan neljännessä kohdassa säädetään, että yksikön edun vuoksi myönnettävä virkavapaa kestää ”periaatteessa” kunnes virkamies saavuttaa ”eläkeiän”, mutta ”poikkeuksellisissa olosuhteissa” nimittävä viranomainen voi kuitenkin päättää keskeyttää virkavapaan, jolloin virkamies palaa toimeen.
56 Henkilöstösääntöjen 42 c artiklan neljännen kohdan ensimmäisessä virkkeessä käytetyt ilmaukset ”virkavapaa kestää” ja ”kunnes virkamies saavuttaa eläkeiän” tukevat kantajan näkemystä, jonka mukaan yksikön edun vuoksi myönnettävän virkavapaan on kestettävä jonkin aikaa. Toisin kuin komissio väittää, kyseisessä virkkeessä käytetty sana ”periaatteessa” ei horjuta edellä mainittua päätelmää. Tätä sanaa on nimittäin tulkittava henkilöstösääntöjen 42 c artiklan neljännen kohdan toisen virkkeen valossa, ja tässä toisessa virkkeessä säädetään seuraavaa:
57 Siten on katsottava, että sana ”periaatteessa” ei viittaa mahdolliseen poikkeukseen siitä lähtökohdasta, että yksikön edun vuoksi myönnettävän virkavapaan on kestettävä jonkin aikaa, vaan se viittaa mahdollisuuteen poiketa lähtökohdasta, että yksikön edun vuoksi myönnettävä virkavapaa päättyy, kun virkamies saavuttaa ”eläkeiän”, ja tämä poikkeamismahdollisuus liittyy siihen seikkaan, että nimittävä viranomainen voi ”poikkeuksellisissa olosuhteissa” päättää ottaa virkamiehen takaisin toimeen, jolloin se päättää yksikön edun vuoksi myönnettävän virkavapaan.
58 Kantajan näkemystä, jonka mukaan yksikön edun vuoksi myönnettävän virkavapaan on kestettävä jonkin aikaa, tukee henkilöstösääntöjen 42 c artiklan viidennen kohdan sanamuoto, jossa säädetään, että ”kun yksikön edun vuoksi myönnetyllä virkavapaalla oleva virkamies saavuttaa eläkeiän, hänet siirretään ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle”. Tästä sanamuodosta ja tarkemmin ottaen saavuttaa-verbin käytöstä seuraa, että siirtäminen ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle edellyttää, että asianomainen virkamies on hallinnolliselta asemaltaan yksikön edun vuoksi myönnetyllä virkavapaalla sinä päivänä, jona hän saavuttaa ”eläkeiän”, ja että kyseinen virkavapaa on kestänyt jonkin aikaa.
59 Edellä esitetyn perusteella on todettava, että henkilöstösääntöjen 42 c artiklan sanamuoto tukee kantajan näkemystä, jonka mukaan yksikön edun vuoksi myönnettävän virkavapaan on kestettävä jonkin aikaa, jolloin on poissuljettua, että virkamies voitaisiin asettaa tällaiselle virkavapaalle samalla, kun hänet siirretään ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle. Kun on poissuljettua, että asianomainen virkamies voitaisiin asettaa yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle samalla, kun hänet siirretään ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle, tästä seuraa – kun otetaan huomioon edellä 30 ja 50 kohdassa esitetyt huomautukset – että edellä mainittua artiklaa ei voida soveltaa virkamiehiin, jotka kantajan tavoin ovat saavuttaneet ”eläkeiän”.
60 On selvitettävä, horjuttavatko henkilöstösääntöjen 42 c artiklan kontekstuaalinen ja teleologinen tulkinta tätä päätelmää.
Kontekstuaalinen tulkinta
61 On muistutettava, että henkilöstösääntöjen 42 c artikla on osa henkilöstösääntöjen III osaston 2 lukua, jonka otsikko on ”Hallinnollinen asema”. Samaan lukuun kuuluvassa henkilöstösääntöjen 35 artiklassa säädetään, että virkamies voidaan asettaa johonkin seuraavista hallinnollisista asemista: työtehtävissä toimivat, tilapäisesti muihin tehtäviin siirretyt, henkilökohtaisista syistä myönnetyllä virkavapaalla olevat, tehtävistä vapautetut, virkavapaalla asepalveluksen suorittamista varten olevat, vanhempainlomalla ja perhelomalla olevat sekä yksikön edun vuoksi virkavapaalla olevat virkamiehet.
62 ”Tehtävien lopulli[sesta] päättymi[sestä]” sen sijaan säädetään henkilöstösääntöjen III osaston 4 luvussa. Kyseiseen lukuun kuuluvassa henkilöstösääntöjen 47 artiklassa määritellään tilanteet, joissa tehtävät päättyvät lopullisesti ja joita ovat irtisanoutuminen, irtisanominen viran puolesta, siirtäminen eläkkeelle yksikön edun vuoksi, irtisanominen epäpätevyyden vuoksi, viraltapano, eläkkeelle siirtäminen ja kuolema.
63 Näin ollen on katsottava, että kun unionin lainsäätäjä on suunnitellut yksikön edun vuoksi myönnettävän virkavapaan ”hallinnolliseksi asemaksi”, johon virkamies voidaan asettaa unionin toimielimissä tekemänsä uran aikana, komission näkemys, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 42 c artiklaa voidaan soveltaa ”eläkeiän” saavuttaneeseen virkamieheen ja jonka mukaan tällainen virkamies voidaan siten asettaa yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle samalla, kun hänet siirretään ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle, johtaa kyseisen toimenpiteen muuttamiseen hallinnollisesta asemasta tilanteeksi, jossa tehtävät päättyvät lopullisesti. Kuten välitoimista päättävä tuomari nimittäin on katsonut, komission riidanalaisessa päätöksessä soveltama tapa soveltaa henkilöstösääntöjen 42 c artiklaa vaikuttaa merkitsevän ”[virkamiehen] siirtämistä yksikön edun vuoksi ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle” vastoin asianomaisen tahtoa (määräys 18.5.2017, RW v. komissio, T‑170/17 R, ei julkaistu, EU:T:2017:351, 61 kohta).
64 Edellä esitetystä seuraa, että henkilöstösääntöjen 42 c artiklan sijoittaminen henkilöstösääntöjen III osaston 2 lukuun sopii huonosti yhteen komission edellä mainitun näkemyksen kanssa ja että se ei muutenkaan horjuta edellä 59 kohdassa esitettyä päätelmää.
65 Komissio väittää, että henkilöstösääntöjen 42 c artiklan tarkoituksena on toimielinten henkilöstöresurssien hallinnan optimointi. Kyseisellä säännöksellä säädetään tietystä joustavuudesta lähellä eläkkeelle siirtymistä tai eläkkeelle siirtymässä olevan henkilöstön hallinnassa samalla, kun siinä säädetään kohtuullisesta korvauksesta asianomaisille henkilöille. Komission mukaan unionin lainsäätäjän tarkoituksena ei ole ollut rajoittaa tekstin soveltamisalaa vain sellaisiin virkamiehiin, jotka eivät vielä ole siirtymässä eläkkeelle. Tavoiteltu optimointi edellyttää mahdollisimman laajaa harkintavaltaa erityisesti, kun yhtäältä optimoinnissa on kunnioitettava asianomaisen virkamiehen intressejä ja toisaalta toimenpide koskee ensisijaisesti lähellä eläkkeelle siirtymistä olevia virkamiehiä. Olisi paradoksista, jos toimenpidettä ei voitaisi soveltaa eläkeikänsä jo saavuttaneisiin virkamiehiin. Siten komissio esittää, että kantajan kannattamalla ahtaalla tulkinnalla poistetaan henkilöstösääntöjen 42 c artiklassa säädetyltä toimenpiteeltä osa sen tehosta ja sen olemassaolon syystä.
66 Kuten komissio perustellusti esittää – viittaamalla asetuksen N:o 1023/2013 johdanto-osan seitsemänteen perustelukappaleeseen – on kylläkin niin, että henkilöstösääntöjen 42 c artiklan tarkoituksena on viime kädessä toimielinten henkilöstöresurssien hallinnan optimointi. Kuten komissio itsekin katsoo, unionin lainsäätäjä on kuitenkin huolehtinut siitä, että asettamisessa yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle ”suojellaan riittävästi asianomaisten virkamiesten oikeuksia”, kuten komissio asian on ilmaissut.
67 Tältä osin on muistutettava, että henkilöstösääntöjen 42 c artiklan seitsemännessä kohdassa säädetään, että yksikön edun vuoksi myönnetylle virkavapaalle asetettu virkamies saa korvauksen, joka lasketaan henkilöstösääntöjen liitteen IV mukaisesti. Kyseisessä liitteessä olevan ainoan artiklan ensimmäisestä kohdasta, luettuna henkilöstösääntöjen 42 c artiklan valossa, ilmenee, että kyseinen kuukausittainen korvaus on toimenpiteen soveltamisen ensimmäisen kolmen kuukauden ajan määrältään yhtä suuri kuin asianomaisen virkamiehen peruspalkka. Neljännestä kuudenteen kuukauteen korvauksen määrä on 85 prosenttia hänen peruspalkastaan ja tämän jälkeen, kunnes virkamies siirretään ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle, 70 prosenttia hänen peruspalkastaan.
68 Unionin lainsäätäjän säätämänä säännöksenä, jolla lievennetään asianomaisille virkamiehille siitä, että heidät asetetaan yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle, aiheutuvia haittoja, on myös viitattava henkilöstösääntöjen 42 c artiklan kahdeksanteen kohtaan, jossa lähinnä sallitaan asianomaisen virkamiehen jatkavan osuuksien maksamista eläkejärjestelmään ajalta, jolloin hän on yksikön edun vuoksi myönnetyllä virkavapaalla, eläkkeellä saamansa eläkkeen määrän korottamiseksi.
69 On todettava, että jos henkilöstösääntöjen 42 c artiklaa voitaisiin soveltaa ”eläkeiän” saavuttaneeseen virkamieheen ja jos näin ollen hänet voitaisiin siirtää ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle samalla, kun hänet asetettaisiin yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle, kyseinen virkamies ei mitenkään hyötyisi henkilöstösääntöjen 42 c artiklan seitsemännessä ja kahdeksannessa kohdassa säädetystä, koska yksikön edun vuoksi myönnettävä virkavapaa ei kestäisi päivääkään. Tässä tilanteessa unionin lainsäätäjän henkilöstösääntöjen 42 c artiklan säätämisen yhteydessä tavoittelemaa tasapainoa niiden näkökulmien välillä, jotka liittyvät toimielinten henkilöstöresurssien optimaaliseen hallintaan ja asianomaisten virkamiesten intressien riittävään suojaan, heikennettäisiin viimeksi mainittujen näkökulmien haitaksi.
70 Lisäksi on myös todettava, että tilanteessa, jossa virkamies siirrettäisiin ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle samalla, kun hänet asetettaisiin yksikön edun vuoksi myönnettävälle virkavapaalle, nimittävällä viranomaisella ei olisi käytössään henkilöstösääntöjen 42 c artiklan neljännessä kohdassa säädettyä mahdollisuutta – vaikkakin vain ”poikkeuksellisissa olosuhteissa” – päättää keskeyttää yksikön edun vuoksi myönnetty virkavapaa, jolloin virkamies palaa toimeen. Tästä seuraa, että edellä mainittu tilanne sopii huonosti yhteen kyseisen säännöksen kanssa, koska yhtäältä sillä poistetaan toimielimiltä automaattisesti, poistamalla niiltä kokonaan niiden harkintavalta, henkilöstöhallintoväline, joka muodostuu mahdollisuudesta ottaa asianomainen virkamies takaisin yksikön palvelukseen, ja toisaalta sillä poistetaan kyseiseltä virkamieheltä mahdollisuus tällaiseen toimeen paluuseen.
71 Edellä esitetyn perusteella on todettava, että henkilöstösääntöjen 42 c artiklan teleologinen tulkinta ei tue komission näkemystä vaan sen sijaan se tukee edellä 59 kohdassa esitettyä päätelmää.
72 Näin ollen henkilöstösääntöjen 42 c artiklan tulkinnan lopuksi on pääteltävä, että kyseistä säännöstä ei voida soveltaa virkamiehiin, jotka kantajan tavoin ovat saavuttaneet kyseisessä säännöksessä tarkoitetun ”eläkeiän”. Tästä seuraa, että antaessaan riidanalaisen päätöksen kyseisen säännöksen nojalla komissio ei noudattanut mainitun säännöksen soveltamisalaa ja että riidanalainen päätös on näin ollen kumottava ilman, että on tarpeen tutkia kanneperustetta, joka perustuu henkilöstösääntöjen 47 ja 52 artiklan rikkomiseen.
73 Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
74 Koska komissio on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kantajan vaatimusten mukaisesti, mukaan lukien välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.
1) Kumotaan Euroopan komission 2.3.2017 päivätty päätös, jolla RW asetettiin yksikön edun vuoksi virkavapaalle ja samalla siirrettiin ilman eri toimenpiteitä eläkkeelle.
2) Komissio velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan RW:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.
Julistettiin Luxemburgissa 8 päivänä toukokuuta 2019.

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


text:
Tässä on viileä anime taustakuva HD Collection Pöytäkoneet, Kannettavat, ja Tabletit. täälläWallpaper21.com, on yli kymmenen lakhs taustakuvat ovat ladattavissa. Nämä HD-kuvat lataaja käyttäjille. ja kerättiin avoimen lähdekoodin web. Niin Voit vapaasti käyttää näitä taustakuvat.
Jos Like This viileä anime taustakuva HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook.
← Edellinen Story anime tytöt tapetti HD	Seuraava tarina → Paavo Pesusieni tapetti HD	Jätä vastaus Peruuta vastaus	Sähköpostiosoitettasi ei julkaista. Pakolliset kentät on merkitty *Kommentti Nimi * Sähköposti * verkkosivusto Mainos
näkymät (796) happy halloween taustakuva HD
näkymät (737) paini taustakuvat HD
näkymät (641) syksyn lehdet tapetti HD
näkymät (630) kaunis työpöydän taustakuva HD
näkymät (625) Ultra HD taustakuvia
näkymät (581) paniikki diskossa tapetti HD
näkymät (557) Freddy Krueger tapetti HD
näkymät (465) Satunnainen virkaapinterest iphone tapetti HDilmainen taustakuva ipad HDSkylanders tapetti HDborderlands 2 taustakuvia HDMichigan jalkapallo tapetti HDkala taustakuvia HDorigami tapetti HD007 HD tapettihd mustavalkoinen taustakuvat Lataahellboy tapetti HD	Mainos

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD