Online Shop Yleiset sopimusehdot ja asiakasneuvonta | parfumdreams
/ Yleiset sopimusehdot ja asiakasneuvonta
Yleiset sopimusehdot ja asiakasneuvonta
§ 3 Toimitusehdot/lähetyskulut
§ 4 Maksuehdot/viivästys
§ 5 Vanhentuminen / tarkastus- ja reklamaatiovelvollisuus
§ 6 Omistusoikeuden pidätys
§ 7 Etukuponkien käyttäminen
§ 8 Lahjat
§ 9 Vastuunrajoitus/vastuuvapaus
§ 10 Sähkölaitteet
§ 11 Tietosuoja
§ 12 Vapaaehtoinen palautusoikeus
§ 13 Kuluttajien sovitteluelin
§ 14 Paristojen vastaanotto
§ 15 Sovellettava oikeus / Loppusäännökset
(1) Alla olevat Yleiset sopimusehdot ovat osa kaikkia näiden internet-sivujen kautta tehtyjä sopimuksia, joiden osapuolia ovat Parfümerie Akzente GmbH, Meisenstraße 12, 74629 Pfedelbach, Saksa (myöhemmin: myyjä) ja asiakas sekä heidän oikeudelliset seuraajansa.
(2) Myyjä tarjoaa palvelujaan yksinomaan näiden Yleisten sopimusehtojen perusteella. Asiakkaan poikkeavat säännökset pätevät vain, mikäli myyjä on antanut erillisen kirjallisen suostumuksen.
(3) Näiden Yleisten sopimusehtojen sitovuus ulottuu koskemaan kaikkia tällä internet-sivustolla olevia myyjän tarjoamia palveluja. Asiakas hyväksyy nämä Yleiset sopimusehdot itseään sitoviksi.
(4) Myynti tapahtuu vain loppukäyttäjille.
(1) Myyjän tuote-esittelyt tällä verkkosivustolla ei ole myyjän sitova tarjous vaan ainoastaan tarjouspyyntö.
(2) Sopimus kauppasopimuksen muodossa tapahtuu ostamalla asiakkaan ostotarjous, minkä lisäksi tarvitaan
a) myyjän hyväksymä sopimuksen täytäntöönpano tilausvahvistuksen muodossa tai
b) konkludentisti hyväksytty asiakkaan tilaamien tuotteiden pikainen lähettäminen asiakkaan antamaan toimitusosoitteeseen
(3) Sähköpostilla asiakkaalle lähetetty tilausvahvistus ei tarkoita myyjän osalta sopimuksen hyväksymistä.
(4) Sopimuskieli on suomi
(1) Toimitus tapahtuu välittömästi maksun vastaanottamisen jälkeen (näiden Yleisten sopimusehtojen § 4) asiakkaan ilmoittamaan toimitusosoitteeseen, mikäli muutoksesta ei ole sovittu kirjallisesti.
(2) Jos myyjälle aiheutuu ylimääräisiä toimituskuluja väärän toimitusosoitteen tai väärän vastaanottajan takia, asiakkaan on korvattava nämä kustannukset, ellei hän ole vastuussa virheellisistä tiedoista.
(3) Asiakas voi tilata "Kerastase"-merkiltä enintään 4 samanlaista tuotetta tilausta kohden. Samanlaisten tuotteiden tilaaminen on rajoitettu 12 kuukauden aikana 12 kappaleeseen.
(1) Voimassa ovat tilauksen aikana myyjän verkkosivustolla näkyvissä olevat hinnat. Näkyvissä olevat hinnat koskevat vain tilauksia, jotka tehdään verkkosivuston kautta. Ne eivät etenkään koske myyjän paikallisissa toimipaikoissa olevaa tarjontaa.
(2) Kauppahinta ja siihen lisättävät toimituskulut erääntyvät vähennyksittä sopimus tehtäessä. Kauppahinnan sekä toimituskulujen maksu tapahtuu asiakkaan valinnan mukaan, ja tilausprosessin aikana asiakkaalle on esitetty kaikki maksuvaihtoehdot. Luottokortilla maksettaessa asiakkaan luottokorttiyhtiö valtuutetaan perimään laskun summa kortilta heti, kun asiakas on tehnyt tilauksen.
(3) Kaikki hinnat ovat lopullisia hintoja sisältäen lainmukaiset myyntiverot.
(4) Maksun viivästyessä asiakas on velvollinen maksamaan myyjälle viivästyskoron, joka on 5 prosenttiyksikköä suurempi kuin kulloinenkin peruskorko, mikäli asiakas on kuluttaja (§ 13 Saksan siviilioikeuslakikirja). Jos asiakas on yritys (§ 14 Saksan siviilioikeuslakikirja), tilanteessa pätee § 4 momentin 4 alakohta 1 sillä edellytyksellä, että viivästyskorko on 9 prosenttiyksikköä suurempi kuin peruskorko.
(5) Riippumatta § 4 momentista 4 myyjä voi vapaasti osoittaa viivästymisen aiheuttaneen suurempaa viivästysvahinkoa ja muita vahinkoja.
(6) Maksuvaihtoehdot: Tällä hetkellä voit maksaa ennakkomaksulla, luottokortilla, Paypal tai Amazon Pay.
(1) Materiaalivikavastuun vanhentumisaika on 24 kuukautta, ja se alkaa ostettujen tavaroiden luovutuksesta. Jos asiakas on yritys (§ 14 Saksan siviilioikeuslakikirja), aika on 12 kuukautta alkaen tavaroiden luovutuksesta.
(2) § 5 momentti 1 ei koske vahingonkorvausvastuuta kehon ja terveyden vahingoista, jotka perustuvat törkeän huolimattomaan velvollisuuden laiminlyöntiin myyjän taholta tai tahallisen tai törkeän huolimattomaan velvollisuuden laiminlyöntiin myyjän laillisen edustajan tai edustajan taholta.
(3) Momentti 1 ei koske vahingonkorvausvastuuta muista vahingoista, jotka perustuvat törkeän huolimattomaan velvollisuuden laiminlyöntiin myyjän taholta tai tahallisen tai törkeän huolimattomaan velvollisuuden laiminlyöntiin myyjän laillisen edustajan tai edustajan taholta.
(4) Kauppiaita koskevat oikeussäänökset sekä tarkistus- ja reklamaatiovelvoitteet kauppalain (HGB) mukaisesti.
Myyjä pidättää toimitettujen tavaroiden omistusoikeuden siihen asti, kunnes koko kauppahinta on maksettu.
(1) Etukupongit (lahjakortit, joita ei ole voinut ostaa vaan jotka on jaettu jonkin mainoskampanjan aikana ja joilla on tietty käyttöaika) ovat voimassa vain ennalta määritellyn ajan ja lunastettavissa vain kerran tilausprosessin aikana. Yksittäiset tuotemerkit voidaan sulkea etukuponkien käytön ulkopuolelle.
(2) Kokonaisarvon on oltava vähintään etukupongin suuruinen. Hallinnollisista syistä johtuen mahdollisia jäljelle jääneitä etuja ei voida hyvittää.
(3) Etukupongit voi lunastaa tilaustapahtuman aikana. Kuponkia ei voi lunastaa jälkeenpäin. Etukupongin pääomaa ei voi lunastaa käteiseksi, eikä siitä makseta korkoa.
(4) Etukupongin pääomaa ei voi siirtää kolmannelle osapuolelle. Useita etukuponkeja ei voi yhdistää.
(5) Mikäli etukupongin pääoma ei riitä kattamaan koko tilausta, erotuksen voi maksaa muilla tarjolla olevilla maksuvaihtoehdoilla.
(6) Etukuponkia ei hyvitetä, jos tilaus palautetaan kokonaan tai osittain, mikäli etukuponki on jaettu mainoskampanjan osana eikä sille ole annettu vastiketta.
(1) Myyjä tarjoaa asiakkaalle lahjoja tiettyjen kampanjoiden osana. Lahjakampanjan aikana lahjatavara siirtyy automaattisesti ostoskoriin tietyn tuotteen oston yhteydessä ja/tai minitilausarvon ylittyessä.
(2) Yhtä tilausta kohden asiakas saa enintään yhden samanlaisen lahjan.
(3) Jos kampanja on sidottu minimitilausarvoon, tästä summasta on tehtävä lopullinen kauppasopimus. Mikäli tilauksen arvo alenee etämyynnin peruuttamisoikeutta käyttämällä alle kulloisenkin minimitilausarvon, tällaiseen ostokseen ei sisälly lahjaa. MIkäli tilaus tällaisessa tapauksessa palautetaan, myös lahja tulee palauttaa myyjälle.
(4) Mikäli kampanjat ovat sidottuja tietyn tuotteen ostamiseen ja etämyynnin peruuttamisoikeutta käytetään kyseiselle tuotteelle, lahja ei sisälly tilaukseen. MIkäli tilaus tällaisessa tapauksessa palautetaan, myös lahja tulee palauttaa myyjälle.
(5) Jos kampanjoilla on tietty kesto, se on laitettava näkyviin kulloisenkin kampanjan mainoksiin.
On olemassa periaatteessa lakiperusteinen vastuuvelvollisuus, ellei näiden yleisten sopimusehtojen §:ssä 5 tai § 9 momenteissa 2-4 muuta säädetä.
(2) Myyjä on vastuussa pelkästään muista kuin elämää, kehoa ja terveyttä vahingoittaneista vahingoista, sikäli kuin ne perustuvat tahallisen tai törkeän huolimattomaan toimintaan tai oleellisten sopimusvelvollisuuksien tuottamukselliseen rikkomiseen myyjän, hänen työntekijänsä tai hänen edustajansa taholta. Tämä koskee myös vahingonkorvauksia, jotka johtuvat sopimusneuvotteluvelvoitteiden rikkomisesta sekä luvattomien toimien toteuttamisesta. Mahdolliset vahingonkorvausvastuut on jätetty pois.
(3) Vastuu on lukuun ottamatta tahallista tai törkeän huolimatonta menettelyä, oleellisten sopimusvelvollisuuksien laiminlyöntiä tai elämän, kehon tai terveyden vahingoittamista myyjän, hänen työntekijänsä tai hänen edustajansa taholta rajoitettu sopimuksenteon yhteydessä tyypillisesti ennakoitavissa oleviin vahinkoihin ja muutoin sopimukselle tyypillisten keskivertovahinkojen määrään. Tämä koskee myös välillisiä vahinkoja, erityisesti menetettyjä ansioita.
(4) Näiden yleisten sopimusehtojen § 5 jää voimaan, kuten myös tuotevastuulain säädökset.
Sähkölaitteiden aineellisille virheille asiakkaalla on ensisijaisesti oikeus vaatia toimenpiteitä (tavaran korjaaminen tai vaihtaminen). Vain silloin, jos tämä epäonnistuu kahdesti, asiakkaalla on oikeus vaatia ostohinnan alentamista tai valintansa mukaan sopimuksen purkamista. Tämä ei päde, jos esineen tai puutteen tyyli tai muut seikat muuta osoittavat. Vahingonkorvausvaatimukset jäävät voimaan.
Tietosuojan osalta sovelletaan myyjän tietosuojaselostetta.
(1) Kaikille www.parfumdreams.fi kautta tehdyille ostoksille Parfümerie Akzente GmbH antaa lakimääräisen peruutusoikeuden lisäksi vapaaehtoisen 180-päiväisen palautusoikeuden, joka alkaa tuotteen vastaanottamisesta, kun on kyse asiakkaasta BGB (Saksan siviilioikeuslakikirja) § 13 mukaan. Tällä palautusoikeudella voit 14-päiväisen peruuttamisoikeuden umpeutumisen jälkeen (ks. kuluttajille tarkoitetut tiedot) purkaa sopimuksen palauttamalla tuotteen 180 päivän sisällä sen saapumisesta (aika alkaa tuotteen vastaanottoa seuraavasta päivästä) Parfümerie Akzente GmbH:lle ja nimenomaan tämän alakohdan (1) lopussa mainittuun osoitteeseen. Määräaikaa katsotaan noudatetun, kun lähetys on lähetetty määräajan puitteissa. Edellytys vapaaehtoisen palautusoikeuden käyttämiselle on kuitenkin se, että lähetät tuotteen takaisin alkuperäisessä pakkauksessaan, kokonaisena sekä alkuperäisessä kunnossaan vahingoittumattona.
Lähetä tuote osoitteeseen:
(2) Vapaaehtoista palautusoikeutta käyttäessäsi takaisinmaksu suoritetaan sille tilille, josta alun perin maksoit tilauksen. Mikäli se ei ole mahdollista, otamme sinuun yhteyttä.
(3) Tämä palautusoikeus ei vaikuta lakisääteiseen peruutusoikeuteen eikä asiakkaan lakisääteisiin takuisiin.
Lakisääteisen peruutusoikeuden voimassaolon päättymiseen asti sovelletaan vain siinä mainittuja lakisääteisiä ehtoja. Sopimukseen perustuva (vapaaehtoinen) palautusoikeus ei myöskään rajoita lakisääteisiä takuuoikeuksiasi, jotka säilyvät sinulla rajoituksetta.
Parfümerie Akzente GmbH ei osallistu riitojenratkaisumenettelyyn kuluttajien sovitteluelimessä.
Voitte lähettää meille käytetyt paristot takaisin maksutta. Haitallisia aineita sisältävät paristot on merkitty merkillä ja yhdellä kemiallisista symboleista
Cd (= paristo sisältää kadmiumia),
Hg (= paristo sisältää elohopeaa) tai
Pb (= paristo sisältää lyijyä).
Kaikkien järjestelmien litiumparistot ja akkupakkaukset saa palauttaa meille ainoastaan purkautuneena. Jos tämän tyyppiset paristot eivät ole täysin tyhjiä, eristä paristojen navat ennen palautuslähetystä teippisuikaleilla.
(1) Saksan lainsäädäntöä sovelletaan ottamatta huomioon YK:n kauppalakia. Niiden maiden, joissa asiakkailla on vakituinen asuinpaikka, pakottavat säännökset pysyvät voimassa.
(2) Mikäli asiakas on kauppias tai hänellä ei ole yleistä oikeuspaikkaa kotimaassa tai hän siirtää sopimuksenteon jälkeen asuinpaikkansa ulkomaille tai hänen asuinpaikkansa on kanteen nostamisen aikaan tuntematon, ovat tästä sopimuksesta syntyneiden riita-asioiden suoritus- ja oikeuspaikka myyjän kotipaikka.
PDF-tiedoston avaamiseen, lukemiseen ja tulostamiseen tarvitset Acrobat Readerin, jonka voit ladata maksutta seuraavasta linkistä: http://www.adobe.com
Inoa hiusväri
Eteeriset luomuöljyt
Santelipuu intialainen
Suihkupyyhe Hiekka
Suihkupyyhe Hopea
Käsipyyhe Turkoosi
ilmaista näytettä


text:
Kotiin / Tytöt / Supergirl tapetti HD
1,341 näkymät Supergirl tapetti HD
Tässä on paras valikoimista supergirl tapetti HD Tietokoneissa, Pöytäkoneet, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. täälläLivewallpaper.info tietokanta voi ladata paljon laadukkaita tapetti eri luokkiin . Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia ladata. Koska nämä kuvat ladataan käyttäjät. vaikka tyyppi tietokoneen näytön koko, että olet yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan jotka ovat uudelleen kokoinen ja se rajataan Asenna pöytämikrossasi näytön koon.
Supergirl tapetti HD2.
Yksinkertaisuuden, Olemme ladanneet 1920×1080 Resolution Väritaustakuvat, Se sopivat täydellisesti Näistä Major Resolution (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) Huomioithan, Jos jokin taustakuvat loukkaavat Copyright, Lähetä meille Mail yksityiskohdat, Poistamme sen mahdollisimman pian. Kaikki taustakuvat ladataan käyttäjät. Ja taustakuvat ovat ilmainen henkilökohtaiseen käyttöön vain. Jos Like This supergirl taustakuva HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook ja muut sosiaalisen median.
artsy tapetti HDDragonball tapetti HDDesktop HD Rakkaus Taustakuvamusta tapetti HD High Resolution Downloadzombeja tapetti HDtapetti abyss High Resolution Downloadtaustakuvat HD High Resolution Downloadomena tapetti hd HD Downloadauto taustakuva High Resolution DownloadAmazing Desktop Cool Taustakuvia HD Powered by livewallpaper.info	© Copyright 2016, Kaikki oikeudet pidätetään

matches: HD HD HD HD HD HD HD hd HD


text:
VH/107/00.01.00/2020
1.4.2020 - Toistaiseksi
Tässä ohjeessa käsitellään työsuhteen päättymiseen liittyvien suoritusten verotusta palkansaajan tuloverotuksessa ja työnantajan ennakkoperinnässä.
Ohjeeseen on päivitetty lakimuutokset, jotka liittyvät sairausvakuutuslainsäädännön 1.1.2020 voimaan tulleisiin muutoksiin. Ohjeeseen on tehty myös teknisluonteisia tarkistuksia.
Työnantaja on työsuhteen päättyessä velvollinen maksamaan palveluksessaan olleelle palkansaajalle lakisääteisiä korvauksia. Työnantaja ja palkansaaja voivat myös vapaasti sopia siitä, että työnantaja maksaa työsuhteen päättyessä palkansaajalle korvauksia tai muita suorituksia.
Tässä ohjeessa käsitellään työnantajan maksamien työsuhteen päättymiseen liittyvien korvausten ja muiden suoritusten verotusta palkansaajan tuloverotuksessa ja työnantajan ennakkoperinnässä. Ohjeen alussa kuvataan suoritusten verotuksen yleiset periaatteet. Tämän jälkeen käsitellään suoritusten verotusta.
Työsuhteen päättymiseen liittyvällä korvauksella tarkoitetaan tässä ohjeessa myös virkasuhteen päättymiseen liittyvää korvausta sekä toimitusjohtajalle ja hallituksen jäsenelle maksetua korvausta, jos asiayhteydestä ei muuta ilmene. Työsuhteesta lausuttua sovelletaan myös toimitusjohtajan ja hallituksen jäsenen toimisuhteeseen.
Työnantaja on työ- tai virkasuhteen päättyessä suoraan lain perusteella velvollinen maksamaan palkansaajalle tiettyjä lakisääteisiä korvauksia. Lakisääteisen korvauksen maksaminen voi perustua muun muassa työsopimuslakiin (TSL), merityösopimuslakiin (MTSL) valtion virkamieslakiin (VVL) tai kunnallisista viranhaltijoista annettuun lakiin (KVhL).
Työ- tai virkasuhteen päättymiseen liittyvän korvauksen maksaminen voi perustua myös vuosilomalain (VLL), eri yhteistoimintalakien, naisten ja miesten välisestä tasa-arvosta annetun lain (tasa-arvolaki) tai yhdenvertaisuuslain (YVL) säännöksiin.
Työ- tai virkasuhteen päättymiseen liittyvää sääntelyä on myös palvelussuhdetta koskevassa erityislaissa. Esimerkiksi kirkkolaissa on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon palveluksessa olevien henkilöiden palvelussuhteen päättymiseen liittyviä suorituksia koskevaa erityissääntelyä.
Työnantaja ja palkansaaja voivat sopia keskenään, että työnantaja maksaa työsuhteen päättyessä palkansaajalle muita kuin lain edellyttämiä korvauksia tai muita suorituksia. Tällaisesta suorituksista saatetaan sopia esimerkiksi yhteistoimintaneuvottelujen yhteydessä tai työsuhteen päättymisen riitauttamisen seurauksena. Suorituksesta saatetaan sopia myös sen vuoksi, että palkansaajaan ei sovelleta työntekijää suojaavaa työoikeudellista sääntelyä. Tällainen palkansaaja on esimerkiksi osakeyhtiön toimitusjohtaja.
Verovelvollisen rahana tai rahanarvoisena etuutena saamat tulot ovat hänelle veronalaista tuloa (tuloverolaki 1535/1992, TVL, 29 § 1 momentti). Esimerkiksi palkka ja siihen rinnastettava tulo sekä tällaisen tulon sijaan saatu etuus tai korvaus ovat veronalaista ansiotuloa (TVL 61 § 2 momentti).
Palkkaa on kaikenlaatuinen palkka, palkkio, etuus ja korvaus, jonka verovelvollinen saa työ- tai virkasuhteessa (ennakkoperintälaki 1118/1996, EPL, 13 §). Työ- ja virkasuhteen perusteella saadut suoritukset ja edut ovat palkkaa myös silloin, kun ne annetaan vasta työ- tai virkasuhteen päättymisen jälkeen.
Eräät työ- ja virkasuhteen päättymisen yhteydessä maksettavat korvaukset voivat olla verovapaita. Vahingonkorvaus tai muu siihen verrattava korvaus ei ole veronalaista tuloa, ellei sitä ole saatu veronalaisen tulon sijaan tai korvaukseksi elatuksen vähentymisestä (TVL 78 §).
Työnantaja on velvollinen maksamaan työnantajan sairausvakuutusmaksun, jos työntekijä on sairausvakuutuslain mukaan Suomessa vakuutettu (laki työnantajan sairausvakuutusmaksusta 771/2016, TaSavaL, 4 § 1 momentti). Työnantaja maksaa työnantajan sairausvakuutusmaksun työntekijöille maksettavien palkkojen yhteismäärän perusteella (TaSavaL 5 § 1 momentti). Sairausvakuutusmaksun perusteena olevasta veronalaisesta palkkatulosta säädetään sairausvakuutuslain (1224/2004, SVL) 11 luvun 3 §:n 2-5 momentissa. Palkalla tarkoitetaan muun ohessa ennakkoperintälain 13 §:ssä tarkoitettua ennakonpidätyksen alaista palkkaa, palkkiota ja korvausta (TaSavaL 5 § 2 momentti).
Palkkana ei pidetä sairausvakuutuslain 11 luvun 3 §:n 3 momentissa mainittuja eriä (TaSavaL 5 § 3 momentti). Palkkana ei pidetä muun muassa työsopimuslain (55/2001, TSL) 2 luvun 14 §:n 1 momentissa tarkoitettua odotusajan palkkaa ja työsopimuksen tai virkasuhteen päättämisestä maksettavaa korvausta ja muuta vahingonkorvausta (SVL 11 luku 3 § 3 momentti kohdat 6 ja 7). Niistä ei makseta työnantajan sairausvakuutusmaksua, vaikka suoritus olisi verotuksessa palkkaa. Sairausvakuutusmaksua on käsitelty tarkemmin Verohallinnon ohjeessa Sairausvakuutusmaksu.
Vero.fi-sivuilta löytyy Taulukko työnantajasuorituksista. Taulukosta voi tarkastaa, onko työ- ja virkasuhteen päättyessä maksettavista korvauksista toimitettava ennakonpidätys ja maksettava työantajan sairausvakuutusmaksu.
Työnantajasuoritusten maksamisesta, ilmoittamisesta ja virheen korjaamisesta on kerrottu tarkemmin Verohallinnon internet-sivuilla kohdassa Oma-aloitteisten verojen ilmoittaminen ja maksaminen. Työnantaja ilmoittaa maksamansa suoritukset tulorekisteriin. Tulorekisteriin annettavista ilmoituksista on kerrottu tarkemmin tulorekisteriohjeissa.
Toistaiseksi tehty tai muutoin toistaiseksi voimassa oleva työsopimus päätetään toisen sopijapuolen tietoon saatettavalla irtisanomisella (TSL 6 luku 2 §). Kun työsopimus irtisanotaan, työsuhde päättyy irtisanomisajan jälkeen. Työsuhteeseen liittyvät oikeudet ja velvollisuudet säilyvät voimassa irtisanomisaikana. Työntekijällä on siten oikeus saada palkkaa irtisanomisajalta.
Irtisanomisajan palkka on palkansaajan veronalaista palkkatuloa riippumatta siitä, onko palkansaajalla irtisanomisaikana työntekovelvollisuus. Irtisanomisajan palkan perusteella on maksettava vakuutetun sairausvakuutuksen päivärahamaksu ja työnantajan sairausvakuutusmaksu.
Työntekijällä on oikeus saada irtisanomisajan palkka myös siinä tapauksessa, että työnantaja irtisanoo lomautetun työntekijän työsopimuksen päättymään lomautuksen aikana. Työntekijällä on oikeus saada korvauksena irtisanomisajan palkka myös silloin, kun työntekijä irtisanoo työsopimuksensa lomautuksen kestettyä yhdenjaksoisesti vähintään 200 päivää (TSL 5 luku 7 §). Kun työntekijällä ei lomautustilanteessa ole työntekovelvollisuutta ja työsopimus päätetään, työnantajan työntekijälle maksama irtisanomisajan palkkaa vastaava korvaus on palkansaajan veronalaista palkkatuloa. Tällaisesta korvauksesta ei kuitenkaan ole maksettava vakuutetun sairausvakuutuksen päivärahamaksua eikä työnantajan sairausvakuutusmaksua.
Työnantajan, joka on irtisanonut työsopimuksen noudattamatta irtisanomisaikaa, on maksettava työntekijälle korvauksena täysi palkka irtisanomisaikaa vastaavalta ajalta (TSL 6:4). Irtisanomisajan palkan sijaan saatu korvaus on verotuksessa palkkaa kuten irtisanomisajan palkkakin. Suorituksesta ei kuitenkaan makseta päivärahamaksua ja työnantajan sairausvakuutusmaksua, koska kyseessä on työsuhteen päättämisestä maksettava korvaus (SVL 11 luku 3 § 3 momentti 7 kohta).
Työntekijällä on työsuhteesta johtuvan saatavan suorituksen viivästyessä oikeus saada korkolain 4 §:ssä tarkoitetun viivästyskoron lisäksi täysi palkka odotuspäiviltä, enintään kuitenkin kuudelta kalenteripäivältä (TSL 2 luku 14 §). Tätä palkan suuruista suoritusta kutsutaan odotusajan palkaksi.
Odotusajan palkka on palkansaajan veronalaista palkkatuloa. Odotusajan palkka on rajattu päivärahamaksun ja työnantajan sairausvakuutusmaksun perusteen ulkopuolelle sairausvakuutuslain 11 luvun 3 §:n 3 momentin 6 kohdan erityissäännöksellä. Odotusajan palkasta ei makseta päivärahamaksua eikä työnantajan sairausvakuutusmaksua.
Jos työnantaja on päättänyt työsopimuksen työsopimuslaissa säädettyjen perusteiden vastaisesti, työnantaja on velvollinen maksamaan työntekijälle korvausta työsopimuksen perusteettomasta päättämisestä (TSL 12 luku 2 §).
Työsuhteen perusteettomasta päättämisestä maksetun korvauksen suuruuden määrittämisen lähtökohtana on työsopimuksen lain vastaisesta päättämisestä työntekijälle aiheutuneen aineellisen vahingon määrä. Kyseessä on yleensä korvaus työsuhteen päättymisen vuoksi saamatta jääneestä tulosta.
Korkein hallinto-oikeus on useissa päätöksissä katsonut, että työsuhteen perusteettomasta päättämisestä maksettu korvaus on palkansaajan veronalaista palkkatuloa (KHO 1969-I-52, KHO 1969-I-53 ja KHO 1986-B-I-585). Oikeuskäytännön perusteella korvauksen veronalaisuuden kannalta ei ole merkitystä, perustuuko korvaus lakiin, työehtosopimukseen vai osapuolten keskinäiseen sopimukseen. Merkitystä ei ole myöskään sillä, onko kysymyksessä tuomioistuimen päätöksen vai osapuolten keskinäisen sopimuksen perusteella maksettu korvaus.
Työsuhteen päättämisestä maksettu korvaus saattaa olla osittain korvausta palkansaajalle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta. Korkeimman hallinto-oikeuden päätösten KHO 2009:96 ja KHO 10.12.2015 taltio 3649 mukaan työsuhteen perusteettomasta päättämisestä maksettu korvaus on palkansaajan veronalaista ansiotuloa myös siltä osin kuin on kyse aineettomaan vahinkoon perustuvasta korvauksesta. Korvauksen veronalaisuuden kannalta ei ole merkitystä sillä, onko kyseessä tuomioistuimen päätöksen perusteella maksettava korvaus vai osapuolten keskinäiseen sopimukseen perustuva korvaus.
Työsuhteen perusteettomasta päättämisestä maksettu korvaus on edellä selostetuin perustein aina palkansaajan veronalaista palkkatuloa. Kyseessä on työsopimuksen päättämiseen perustuva korvaus, joten korvauksen perusteella ei makseta päivärahamaksua eikä työnantajan sairausvakuutusmaksua (SVL 11 luku 3 § 3 momentti 7 kohta).
Jos työttömyysvakuutusrahasto tai Kansaneläkelaitos on maksanut palkansaajalle työttömyyspäivärahaa tai työmarkkinatukea samalta ajalta, jolta työnantaja on velvollinen suorittamaan palkansaajalle korvausta työsuhteen perusteettomasta päättämisestä, työnantaja on velvollinen suorittamaan osan korvauksesta mainitun etuuden maksajalle (TSL 12:3). Tämä työnantajan etuuden maksajalle suorittama määrä ei ole palkansaajan veronalaista palkkatuloa. Etuuden maksajan palkansaajalle aiemmin maksaman suorituksen luonne ei jälkikäteen muutu etuustulosta palkkatuloksi.
Työntekijä saa purkaa työsopimuksen päättyväksi heti, jos työnantaja rikkoo tai laiminlyö työsopimuksesta tai laista johtuvia, työsuhteessa olennaisesti vaikuttavia velvoitteitaan niin vakavasti, että työntekijältä ei voida kohtuudella edellyttää sopimussuhteen jatkamista edes irtisanomisajan pituista aikaa (TSL 8 luku 1 §). Jos työntekijä on purkanut työsopimuksen edellä mainitulla perusteella, joka on johtunut työnantajan tahallisesta tai huolimattomasta menettelystä, työnantaja on velvollinen maksamaan korvausta työsopimuksen perusteettomasta päättämisestä (TSL 12 luku 2 §).
Työsuhteen purkamiseen liittyvä korvaus on työsuhteeseen perustuva palkkatulon sijaan maksettava suoritus. Korvaus on palkansaajan veronalaista palkkatuloa. Kyseessä on työsopimuksen päättämiseen perustuva korvaus, joten sen perusteella ei makseta päivärahamaksua eikä työnantajan sairausvakuutusmaksua (SVL 11 luku 3 § 3 momentti 7 kohta).
Työnantaja on velvollinen maksamaan palkansaajalle korvausta perusteettomasta lomauttamisesta (TSL 12 luku 3 § 5 momentti). Korvaus on työsuhteeseen perustuva palkkatulon sijaan maksettava suoritus, joten se on palkansaajan veronalaista palkkatuloa. Kyse ei kuitenkaan ole työstä sovitusta vastikkeesta, joten korvauksen perusteella ei makseta päivärahamaksua ja työnantajan sairausvakuutusmaksua.
Toistaiseksi voimassa oleva virkasuhde valtioon päättyy virkasuhteen irtisanomisella. Virkasuhde päättyy tällöin irtisanomisajan kuluttua tai, jos niin on sovittu tai laissa erikseen säädetty, irtisanomisaikaa noudattamatta (valtion virkamieslaki 750/1994, VVL, 25 §). Virkasuhteeseen liittyvät oikeudet ja velvollisuudet säilyvät voimassa irtisanomisaikana. Virkamiehellä on siten oikeus saada palkkaa irtisanomisajalta.
Irtisanomisajan palkka on virkamiehen veronalaista palkkatuloa riippumatta siitä, onko virkamiehellä irtisanomisaikana työntekovelvollisuus. Irtisanomisajan palkan perusteella on maksettava päivärahamaksu ja työnantajan sairausvakuutusmaksu.
Irtisanomisen toimittava viranomainen ja virkamies voivat sopia virkasuhteen päättymisestä irtisanomisen johdosta välittömästi ilman irtisanomisaikaa. Tällöin virkamiehellä on oikeus irtisanomisajan palkkaa vastaavaan korvaukseen (VVL 28 §). Korvaus on virkamiehen veronalaista palkkatuloa. Korvauksesta ei makseta päivärahamaksua ja työnantajan sairausvakuutusmaksua, koska kyseessä on virkasuhteen päättämisestä maksettava korvaus (SVL 11 luku 3 § 3 momentti 7 kohta).
Virkamiehen virkasuhde jatkuu katkeamatta, jos virkamiehen irtisanominen tai virkasuhteen purkaminen on lainvoimaisen päätöksen mukaan tapahtunut ilman valtion virkamieslaissa säädettyä perustetta (VVL 55 §). Virkamiehelle maksetaan tällöin virkasuhteen lainvastaisen päättämisen johdosta saamatta jäänyt säännöllisen työajan ansio vähennettynä valtion virkamieslaissa määritellyillä erillä (VVL 55 a §).
Ilman laissa säädettyä perustetta tapahtuneen virkasuhteen irtisanomisen tai purkamisen vuoksi virkamiehelle maksettu säännöllisen työajan ansio on virkamiehen veronalaista palkkatuloa. Kyseessä oleva korvaus ei perustu virkasuhteen päättymiseen, vaan sillä korvataan virkasuhteen voimassaoloajalta saamatta jäänyttä työansiota. Korvauksen perusteella on maksettava päivärahamaksu ja työnantajan sairausvakuutusmaksu.
Korkeimman hallinto-oikeuden päätöksen KHO 2005:40 mukaan tällaista virkamiehen palvelussuhteeseen liittyvää osaksi ansiotason mukaan määräytyvää hyvitystä ei voitu pitää tuloverolain 78 §:ssä tarkoitettuna verovapaana aineettoman vahingon korvauksena, vaan kyse oli tuloverolain 61 §:n 2 momentissa tarkoitetusta tulosta. Korvaus oli siten ennakkoperintälain 13 §:ssä tarkoitettua palkkaa.
Virkamiehelle maksettu korvaus perusteettomasta määräaikaisesta virkasuhteesta on edellä selostetun perusteella aina virkamiehen veronalaista palkkatuloa. Kyseessä on virkasuhteen päättymiseen perustuva korvaus, joten sen perusteella ei makseta päivärahamaksua eikä työnantajan sairausvakuutusmaksua (SVL 11 luku 3 § 3 momentti 7 kohta).
6 Kunnallisesta viranhaltijasta annettuun lakiin perustuvat suoritukset
Toistaiseksi voimassa oleva virkasuhde kuntaan tai kuntayhtymään päättyy virkasuhteen irtisanomisella. Virkasuhteeseen liittyvät oikeudet ja velvollisuudet säilyvät voimassa irtisanomisaikana. Viranhaltijalla on siten oikeus saada palkkaa irtisanomisajalta.
Irtisanomisajan palkka on viranhaltijan veronalaista palkkatuloa. Irtisanomisajan palkan perusteella on maksettava päivärahamaksu ja työnantajan sairausvakuutusmaksu.
Viranhaltijan virkasuhde jatkuu katkeamattomana, jos virkasuhteen irtisanominen tai purkaminen on lainvoimaisen päätöksen mukaan tapahtunut ilman laissa säädettyä irtisanomis- tai purkamisperustetta (laki kunnallisesta viranhaltijasta 304/2003, KVhL, 44 §). Viranhaltijalle maksetaan tällöin virkasuhteen lainvastaisen päättämisen johdosta saamatta jäänyt säännöllisen työajan ansio vähennettynä laissa säädetyillä erillä (KVhL 45 §).
Ilman laissa säädettyä perustetta tapahtuneen virkasuhteen irtisanomisen tai purkamisen vuoksi virkamiehelle maksettu säännöllisen työajan ansio on viranhaltijan veronalaista palkkatuloa. Kyseessä oleva korvaus ei perustu virkasuhteen päättymiseen, vaan sillä korvataan virkasuhteen voimassaoloajalta saamatta jäänyttä työansiota. Korvauksen perusteella on maksettava päivärahamaksu ja työnantajan sairausvakuutusmaksu.
Viranhaltijalla, joka on ilman kunnallisesta viranhaltijasta annetun lain mukaista perustetta otettu määräajaksi tai joka on ilman perusteltua syytä toistuvasti otettu peräkkäin määräajaksi, on oikeus saada virkasuhteen päättyessä vähintään kuuden ja enintään 24 kuukauden palkkaa vastaava korvaus (KVhL 3 §).
Korkein hallinto-oikeus on päätöksessä KHO 2005:40 katsonut, että valtion virkamieslain mukainen perusteettoman määräaikaisen virkasuhteen johdosta maksettu korvaus on palkansaajan veronalaista palkkatuloa (katso luku 5.4 edellä). Päätöksestä ilmenevä oikeusohje soveltuu myös kunnallisesta viranhaltijasta annetun lain mukaiseen vastaavaan korvaukseen.
Viranhaltijalle maksettu korvaus perusteettomasta määräaikaisesta virkasuhteesta on edellä selostetuin perustein viranhaltijan veronalaista palkkatuloa. Kyseessä on virkasuhteen päättymiseen perustuva korvaus, joten sen perusteella ei makseta päivärahamaksua eikä työnantajan sairausvakuutusmaksua (SVL 11 luku 3 § 3 momentti 7 kohta).
Perusteettomasta lomauttamisesta maksettu korvaus on virkasuhteeseen perustuvan palkkatulon sijaan maksettava suoritus. Kyse ei ole työstä sovitusta vastikkeesta, joten korvauksen perusteella ei ole maksettava päivärahamaksua ja työnantajan sairausvakuutusmaksua.
Työntekijällä on työsuhteen päättyessä oikeus saada vuosiloman sijasta lomakorvaus siltä ajalta, jolta hän siihen mennessä ei ole saanut lomaa tai lomakorvausta (vuosilomalaki 162/2005, VLL, 17 §). Valtion virkamiehellä ja kunnallisella viranhaltijalla on vastaava oikeus virkasuhteen päättyessä (VLL 1 §).
Lomakorvaus on palkansaajan veronalaista palkkatuloa. Kyseessä ei ole työ- tai virkasuhteen päättämiseen perustuva vahingonkorvauksen luonteinen korvaus, vaan lomakorvauksella hyvitetään ennen työsuhteen päättymistä kertynyttä lomaoikeutta. Lomakorvauksen perusteella on maksettava päivärahamaksu ja työnantajan sairausvakuutusmaksu.
Korvaus pitämättä jääneestä säästövapaasta on lomakorvaukseen rinnastuva erä, joten sitä on käsiteltävä verotuksessa samalla tavoin kuin lomakorvausta (katso kohta 7.1 edellä). Korvaus pitämättä jääneestä säästövapaasta on palkansaajan veronalaista palkkatuloa. Kyseessä ei ole työ- tai virkasuhteen päättämiseen perustuva vahingonkorvauksen luonteinen korvaus, vaan korvauksella hyvitetään ennen työsuhteen päättymistä kertynyttä lomaoikeutta. Korvauksen perusteella on maksettava päivärahamaksu ja työnantajan sairausvakuutusmaksu.
Korkeimman hallinto-oikeuden päätöksen KHO 1993-B-514 mukaan tasa-arvolakiin perustuvaa hyvitystä oli pidettävä vahingonkorvaukseen verrattavana korvauksena. Työnantajan maksamaa hyvitystä syrjinnän aiheuttamasta loukkauksesta ei ollut saatu veronalaisen tulon sijaan eikä muutoin korvaukseksi tulojen tai elatuksen vähentymisestä, joten sitä ei ollut pidettävä saajansa veronalaisena tulona. Kyseessä oli siten verovapaa tulo. Päätöksestä ilmenevää oikeusohjetta voidaan soveltaa tasa-arvolakiin perustuvaan hyvitykseen myös muissa tilanteissa, esimerkiksi silloin, kun hyvitys tulee maksettavaksi työsuhteen päättymisen yhteydessä.
Ratkaisun perusteluista ilmenee, että myös sen lopputuloksen kannalta keskeistä oli päätöksen KHO 1993-B-514 tavoin hyvityksen luonne korvauksena syrjinnän tai vastatoimen aiheuttamasta kärsimyksestä eli muuna kuin taloudellisesta vahingosta maksettuna korvauksena. Päätöksestä voidaan siten päätellä, että yhdenvertaisuuslakiin perustuva hyvitys on verovapaata eri tilanteissa, muun muassa työsuhteen päättymisen yhteydessä.Kun hyvityksen maksaminen perustuu käräjäoikeuden tai muun yleisen tuomioistuimen tuomioon, on selvää, että kysymyksessä on tasa-arvolakiin tai yhdenvertaisuuslakiin perustuva verovapaa hyvitys. Kun otetaan huomioon myös korkeimman hallinto-oikeuden päätöksellä KHO 26.5.2011 taltio 1408 kumottu keskusverolautakunnan julkaistu ennakkoratkaisu KVL 2010/20, voidaan todeta, että myös muu kuin tuomioistuimen tuomitsema hyvitys voi olla verovapaa. Muu kuin tuomioistuimen tuomitsema hyvitys voidaan katsoa tuloverolain 78 §:ssä tarkoitetuksi verovapaaksi korvaukseksi, jos palkansaaja ja työnantaja selvittävät, että työnantaja on rikkonut lakiin perustuvia velvoitteitaan siten, että palkansaajalle on syntynyt oikeus hyvitykseen.
Yleinen verotuksessa sovellettava periaate on, että suorituksen maksaja ja saaja eivät voi keskenään vapaasti sopia veroviranomaista sitovasti, miten suoritusta käsitellään verotuksessa. Tämä periaate on todettu muun muassa päätöksessä KHO 2009:96. Pelkästään se, että palkansaaja ja työnantaja ovat keskinäisessä sopimuksessaan nimenneet työnantajan maksaman suorituksen tasa-arvolakiin tai yhdenvertaisuuslakiin perustuvaksi hyvitykseksi, ei riitä osoitukseksi siitä, että kysymyksessä on tuloverolain 78 §:ssä tarkoitettu verovapaa hyvitys. Työnantajan ja palkansaajan on pystyttävä osoittamaan se, että työnantaja on rikkonut laissa säädettyä syrjintä- tai vastatoimien kieltoa, esimerkiksi syrjinyt palkansaajaa tasa-arvolain 8 §:ssä tarkoitetulla tavalla. Asia voidaan osoittaa esimerkiksi palkansaajan ja työnantajan tekemään sopimukseen sisältyvällä tapahtumien kuvauksella.
Tuomioistuimen vahvistama sovinto ei myöskään yksinään riitä näytöksi hyvityksen verovapaudesta, koska tuomioistuin ei sovintoa vahvistaessaan tutki työnantajan menettelyn lainvastaisuutta samassa laajuudessa kuin normaalissa riita-asian oikeudenkäynnissä (oikeudenkäymiskaari 20 luku 3 § ja laki riita-asioiden sovittelusta ja sovinnon vahvistamisesta yleisessä tuomioistuimessa 23 §). Verovapauden edellytyksenä on tällöin vastaava selvitys, jota työnantajan ja palkansaajan keskinäiseen sopimukseen perustuvan korvauksen verovapaus muutoinkin edellyttää. Selvitys voi olla esimerkiksi palkansaajan ja työnantajan tekemään sovintosopimukseen sisältyvä tapahtumien kuvaus.
Tasa-arvo- tai yhdenvertaisuuslain mukaisen hyvityksen suorittaminen ei estä loukattua lisäksi saamasta korvausta vahingonkorvauslain tai muun lain mukaan (TAL 11 § ja YVL 23 §). Työnantaja saattaa esimerkiksi maksaa hyvityksen lisäksi palkansaajalle työsopimuslain 12 luvun 2 §:ään perustuvaa korvausta työsuhteen perusteettomasta päättämisestä (näin esimerkiksi HE 19/2014 vp, s. 89–90). Mahdollisen muun lakiin perustuvan korvauksen osuuden verotus on ratkaistava erillisenä kysymyksenä tässä ohjeessa selostettujen periaatteiden mukaisesti.
Lain esitöiden perusteella verovapaus koskee sekä tuomioistuimen päätöksen perusteella maksettuja hyvityksiä että työnantajan ja palkansaajan keskinäiseen sopimukseen perustuvia hyvityksiä. Korvauksen katsominen verovapaaksi edellyttää aina selvitystä siitä, että kyseessä on nimenomaan laissa tarkoitettu yhteistoimintavelvoitteiden rikkomiseen perustuva hyvitys (HE 254/2006 vp).
Kun hyvityksen maksaminen perustuu oikeudenkäynnin päätteeksi annettavaan tuomioon, on selvää, että kyseessä on laissa tarkoitettu verovapaa hyvitys. Muissa tilanteissa palkansaajan ja työnantajan on selvitettävä, että kyseessä laissa tarkoitettu verovapaa hyvitys. Pelkästään se, että palkansaaja ja työnantaja ovat keskinäisessä sopimuksessaan nimenneet suorituksen yhteistoimintavelvoitteiden laiminlyönnistä maksetuksi hyvitykseksi, ei riitä osoitukseksi siitä, että kyseessä on laissa tarkoitettu verovapaa hyvitys.
Palkansaajalle voidaan maksaa työsuhteen päättymisen yhteydessä suorituksia palkkaturvan perusteella, jos palkansaajan työnantaja on asetettu konkurssiin tai muutoin todettu maksukyvyttömäksi. Palkkaturvana maksettavat suoritukset maksetaan valtion varoista. Palkkaturvasta säädetään palkkaturvalaissa (PTL) ja valtioneuvoston palkkaturvasta antamassa asetuksessa (PTA).
Palkkaturvana maksetaan työsopimuslaissa tarkoitetun työntekijän työsuhteesta johtuvia saatavia, joiden peruste ja määrä on saatu selvitettyä (PTL 4 §). Palkkaturvana saatetaan maksaa esimerkiksi säännöllisen työajan palkkaa, lomakorvausta tai provisiopalkkaa. Myös työaikapankkijärjestelmään perustuva saatava voi tulla maksettavaksi palkkaturvana (PTL 9 a §).
Palkkaturvana maksettu suoritus on työsuhteen perusteella saatua vastiketta tehdystä työstä, vaikka suoritus maksetaan valtion varoista ja suorituksen maksamisesta vastaa muu kuin työnantaja. Palkkaturvaan perustuva veronalaisen palkan sijaan saatu suoritus on siten palkansaajan veronalaista palkkatuloa. Palkkaturvana maksettavat saatavat maksetaan työntekijän eläkemaksulla ja palkansaajan työttömyysvakuutusmaksulla vähennettynä (PTL 4 §).
Palkkaturvana voidaan maksaa työntekijälle myös muita suorituksia, esimerkiksi työsopimuslaissa tarkoitettua odotusajan palkkaa (PTL 9 §) tai työntekijälle työn suorittamisesta aiheutuneen matka- tai muun kustannuksen korvaus, jonka maksamisesta työnantaja on vastuussa (PTL 9 b §). Odotusajan palkka on palkansaajan veronalaista palkkatuloa, mutta siitä ei makseta päivärahamaksua eikä työnantajan sairausvakuutusmaksua (SVL 11 luku 3 § 3 momentti 6 kohta). Palkkaturvana maksettu työstä aiheutuneiden kustannusten korvaus on verovapaata tuloa vastaavin edellytyksin kuin työnantajan maksama korvaus.
Palkkaturvalain perusteella maksetusta suorituksesta on maksettava päivärahamaksu ja työnantajan sairausvakuutusmaksu, ellei kyse ole SVL 11 luvun 3 §:n 3 momentissa tarkoitetusta erästä (esim. odotusajan palkasta). Palkkaturvasuorituksen maksava taho (ELY-keskus) on palkkaturvalakiin perustuvia suorituksia maksaessaan EPL 9 §:n 2 momentissa tarkoitetun sijaismaksajan asemassa. ELY-keskus ei siten ole velvollinen maksamaan työnantajan sairausvakuutusmaksua, vaan sen maksamisesta vastaa palkansaajan työnantaja.
Konkurssiin asettamishetki vaikuttaa siihen, miten työnantajan sairausvakuutusmaksuvelvoitteet jakautuvat konkurssivelallisen ja konkurssipesän välillä. Konkurssivelallinen vastaa työnantajan sairausvakuutusmaksusta siltä osin kuin palkat kohdistuvat aikaan ennen konkurssiin asettamista. Jos konkurssipesä jatkaa konkurssivelallisen liike- tai elinkeinotoimintaa ja maksaa konkurssin asettamisen jälkeen tehdystä työstä palkkoja, konkurssipesä toimii varsinaisena työnantajana Näissä tilanteissa konkurssipesä vastaa työnantajan sairausvakuutusmaksun maksamisesta. (EPL 14 §).
ELY-keskus ei toimita palkkaturvana maksetusta suorituksesta ennakonpidätystä eikä anna siitä ilmoituksia Verohallinnolle, kun palkkaturva maksetaan nopeutettuna palkkaturvana konkurssipesälle. Konkurssipesän on toimitettava palkansaajalle siirtämistään suorituksista ennakonpidätys (PTA 5 § 2 momentti sekä tapa- ja määräpäätös 16 § 2 momentti) ja ilmoitettava suoritus palkkana tulorekisteriin.
Lomaraha on yleisesti käytössä oleva palkansaajan kokonaispalkkauksen osa. Lomarahan maksaminen perustuu työ- tai virkaehtosopimukseen, työsopimukseen tai työpaikalla noudatettuun käytäntöön. Lainsäädännössä ei ole lomarahaa koskevia säännöksiä. Lomaraha on palkansaajan veronalaista palkkatuloa. Lomarahan perusteella on maksettava päivärahamaksu ja työnantajan sairausvakuutusmaksu.
Ennakonpidätys työaikapankin saldoa vastaavasta rahasuorituksesta toimitetaan silloin, kun työnantaja maksaa suorituksen työntekijälle. Edellytyksenä tälle on kuitenkin se, että saldo voidaan korvata työntekijälle rahana vain poikkeuksellisissa tilanteissa, kuten työsuhteen päättyessä tai purettaessa työaikapankki kokonaan (yksittäisen työntekijän tai koko yrityksen osalta). Jos työntekijä voi nostaa työaikapankin saldon tai osan siitä rahana haluamanaan ajankohtana, ennakonpidätysvelvollisuus syntyy jo siinä vaiheessa, kun työaikapankkiin talletetaan saldoa.
Työnantaja voi maksaa irtisanomalleen tai vapaaehtoisesti irtisanoutuvalle palkansaajalle myös muuta kuin lakiin perustuvaa korvausta työsuhteen päättymisestä. Korvauksesta on voitu sopia työsopimuksessa tai erillisessä sopimuksessa. Tällaisesta korvauksesta voidaan käyttää erilaisia nimityksiä kuten esimerkiksi irtisanomispaketti, eroraha, kultainen kädenpuristus tai tukipaketti.
Työnantajan maksama lakiin perustumaton korvaus työ- tai virkasuhteen päättymisestä on palkansaajan veronalaista palkkatuloa. Kysymyksessä on työ- tai virkasuhteen päättämisestä maksettava korvaus, joten sen perusteella ei makseta päivärahamaksua eikä työnantajan sairausvakuutusmaksua (SVL 11 luku 3 § 3 momentti 7 kohta).
Työnantaja saattaa suorittaa muuta kuin lakiin perustuvaa korvausta myös muutoin kuin rahana, tai korvaukseen saattaa liittyä erityispiirteitä. Yleisimpiä tällaisia tilanteita käsitellään tarkemmin jäljempänä ohjeen luvuissa 11–13.
Työnantajan on pääsääntöisesti pysytettävä työ- tai virkasuhteen ehtojen mukaiset luontoisedut palkansaajan käytössä tai korvattava etujen käypä arvo palkansaajalle niin kauan kuin palkansaajan työ- tai virkasuhde on voimassa. Palkansaajalla on esimerkiksi irtisanomisaikana oikeus luontoisetuun tai sitä vastaavaan korvaukseen. Oikeus on olemassa myös siinä tapauksessa, että palkansaajalla ei ole irtisanomisaikana työntekovelvoitetta. Luontoisedut arvostetaan Verohallinnon luontoisetupäätöksen mukaisesti työ- tai virkasuhteen päättymiseen asti. Esimerkiksi irtisanomisaikana saatu luontoisetu arvostetaan luontoisetupäätöksen mukaisesti.
Jos luontoisetu on palkansaajan käytössä vielä työ- tai virkasuhteen päättymisen jälkeen, etu arvostetaan käypään arvoon. Esimerkiksi, kun työ- tai virkasuhde päättyy irtisanomisajan jälkeen, mutta palkansaajalla on työ- tai virkasuhteen päättymisen jälkeen yhä käytössään luontoisetu,etu arvostetaan käypään arvoon. Samoin, jos työ- tai virkasuhde päättyy ilman irtisanomisaikaa, luontoisetu arvostetaan välittömästi käypään arvoon.
Poikkeus yllä mainitusta pääsäännöstä on luontoisetuasunto, joka on ollut palkansaajan käytössä työsuhteen aikana. Asuinhuoneiston vuokrauksesta annetun lain 92 §:ssä säädetään työsuhdeasunnon vuokrasopimuksen irtisanomisajasta. Asunnon vuokrasopimuksen irtisanomisaika voi olla pidempi kuin työ- tai virkasuhteen irtisanomisaika. Näissä tilanteissa entisen palkansaajan käytössä oleva luontoisetuasunto voidaan arvostaa luontoisetupäätöksen mukaiseen luontoisetuarvoon yllämainitun lain mukaiselta asunnon vuokrasopimuksen koko irtisanomisajalta. Myös eläkkeelle jääneen palkansaajan saama asuntoetu on verotuskäytännössä vakiintuneesti arvostettu luontoisetupäätöksen mukaiseen arvoon. Asuntoedusta on kerrottu tarkemmin ohjeessa Luontoisedut verotuksessa.
Luontoisedun arvo on palkansaajan veronalaista palkkatuloa (EPL 13 § 3 momentti). Luontoisedun arvosta on maksettava päivärahamaksu ja työnantajan sairausvakuutusmaksu. Luontoisetujen verotusta käsitellään tarkemmin Verohallinnon ohjeessa Luontoisedut verotuksessa.
Tuloverolain 69 §:ssä tarkoitetut henkilökuntaedut ovat pääsääntöisesti palkansaajan käytössä niin kauan kuin hänen työ- tai virkasuhteensa on voimassa. Henkilökuntaedut ovat yleensä esimerkiksi irtisanomisaikana palkansaajan käytössä.
Henkilökuntaedut ovat palkansaajalle verovapaita etuja tuloverolain 69 §:ssä säädetyin edellytyksin siihen asti, kunnes hänen työsuhteensa päättyy. Esimerkiksi irtisanomisaikana saatu etu voi olla siten tuloverolain 69 §:ssä tarkoitettu verovapaa henkilökuntaetu. Tuloverolain 69 §:n verovapautta ei pääsääntöisesti sovelleta työ- tai virkasuhteen päättymisen jälkeen saatuihin etuihin (HE 135/2016 vp, s. 6).
Poikkeus edellä selostetusta pääsäännöstä on työnantajan järjestämä terveydenhuolto. Työnantajan entiselle palkansaajalle tarjoamaa työterveydenhuoltoa pidetään tuloverolain 69 §:n 6 momentin erityissäännöksen perusteella mainitussa pykälässä tarkoitettuna etuna vielä kuuden kuukauden ajan työsuhteen päättymisen jälkeen. Työterveydenhuolto on siten tuloverolain 69 §:ssä säädettyjen verovapauden yleisten edellytysten täyttyessä verovapaa etu vielä kuuden kuukauden ajan työsuhteen päättymisestä. Jos työnantaja tarjoaa vielä kuuden kuukauden jälkeen entiselle palkansaajalleen terveydenhuoltopalveluja, edun käypä arvo on palkansaajan veronalaista tuloa (HE 135/2016 vp, s. 10).
Jos työsuhde on päättynyt eläkkeelle jäämisen vuoksi, henkilökuntaedut voivat edelleen olla verovapaita TVL 69 §:ssä säädetyin edellytyksin.
Jos henkilökuntaetu ei täytä verovapauden edellytyksiä, edun arvoa pidetään veronalaisena palkkatulona. Henkilökuntaedusta ei tällöinkään makseta päivärahamaksua eikä työnantajan sairausvakuutusmaksua, jos etu on annettu koko henkilökunnalle (SVL 11 luku 3 § 3 momentti 1 kohta). Henkilökuntaetujen verotusta käsitellään tarkemmin Verohallinnon ohjeessa Henkilökuntaedut verotuksessa.
Vakuutukseen maksettu suoritus, joka liittyy työ- tai virkasuhteen päättymiseen, on korvausta työsuhteen päättymisen vuoksi saamatta jääneestä palkasta (KHO 2018:36). Tällainen veronalaisen palkkatulon sijaan saatu työ- tai virkasuhteeseen perustuva suoritus on siten veronalaista palkkatuloa. Palkkatulona verotettavasta vakuutusmaksun määrästä on maksettava päivärahamaksu ja työnantajan sairausvakuutusmaksu. Päivärahamaksua ja työnantajan sairausvakuutusmaksua ei kuitenkaan makseta palkkatulona verotettavasta eläkevakuutusmaksusta, jos työnantaja maksaa sen irtisanotulle työntekijälle irtisanomisajan palkan lisäksi (suoritus rinnastuu lakiin perustumattomaan suoritukseen, esimerkiksi kultaiseen kädenpuristukseen tai erorahaan).
Työnantaja ja palkansaaja saattavat työsuhteen päättyessä sopia, että tietyt työnantajan omistamat työvälineet siirtyvät palkansaajan omistukseen. Työnantaja ja palkansaaja saattavat esimerkiksi sopia, että työsuhteen aikana palkansaajan käytössä ollut työnantajan omistama matkapuhelin tai kannettava tietokone siirtyy työsuhteen päätyttyä palkansaajan omistukseen. Työnantaja ja palkansaaja voivat sopia, että palkansaaja maksaa työnantajalle työvälineestä tai että hän saa sen ilmaiseksi.
Tuloverolain 92 §:ssä on säädetty erikseen verovapaaksi eräät julkisesta työvoima- ja yrityspalvelusta annettuun lakiin perustuvat korvaukset. Verovapaata tuloa on julkisesta työvoima- ja yrityspalvelusta annetun lain 10 luvun 1 ja 2 §:n nojalla työttömälle maksettavat kustannusten korvaukset ja 9 luvun 1 §:ssä tarkoitettu kulukorvaus. Samoin verovapaata tuloa on luonnollisen henkilön saama julkisesta työvoima- ja yrityspalvelusta annetun lain mukainen palkkatuki, jos tuki käytetään muussa kuin elinkeinotoiminnassa, maataloudessa tai metsätaloudessa (TVL 92 § 11 ja 13 kohdat).
Tuloverolain 69 a §:n 1 momentin mukaan veronalaista tuloa ei synny työllistymiseen edistävästä valmennuksesta tai koulutuksesta, jonka työnantaja on velvollinen tarjoamaan irtisanotulle työntekijälle, viranhaltijalle tai virkamiehelle työsopimuslain 7 luvun 13 §:n, merityösopimuslain 8 luvun 11 §:n, kunnallisesta viranhaltijasta annetun lain 37 b §:n tai valtion virkamieslain 27 a §:n perusteella. Lain edellyttämä valmennus tai koulutus on siihen osallistuvalle palkansaajalle verovapaa etu.
Työnantaja ja palkansaaja voivat lain mukaan sopia, että työnantaja täyttää velvollisuutensa valmennuksen tai koulutuksen järjestämiseen kustantamalla palkansaajan itsensä hankkiman koulutuksen tai valmennuksen kokonaan tai osittain. Lain esitöiden perusteella valmennusta tai koulutusta voidaan pitää myös tässä tapauksessa verovapaana etuna, jos korvaaminen tapahtuu laskua ja maksutositetta vastaan. Tositteet on tällöin liitettävä työnantajan kirjanpitoon. Jos työnantaja maksaa palkansaajalle etukäteen tai ilman tositteita koulutuksen hintaa vastaavaa määrän, suoritus on palkansaajan veronalaista palkkatuloa (HE 211/2016 vp, s. 23).
Työnantaja ja henkilöstö saavat lain mukaan sopia valmennuksen tai koulutuksen sijasta muustakin järjestelystä, jolla edistetään irtisanottavan työllistymistä. Tuloverolain 69 a §:n 2 momentissa säädetään, että pykälän 1 momentissa säädettyä verovapautta ei sovelleta näissä tilanteissa. Valmennuksen ja koulutuksen verokohtelu ratkaistaan tällöin tulon veronalaisuutta koskevien yleisten säännösten sekä oikeus- ja verotuskäytännössä muodostuneiden periaatteiden perusteella (HE 211/2016 vp, s. 23; katso luku 12.3 jäljempänä).
Työnantaja voi järjestää irtisanomistilanteessa työllistymistä edistävää valmennusta tai koulutusta myös muutoin kuin lain nimenomaisen säännöksen velvoittamana. Valmennuksen tai koulutuksen verokohtelua ei näissä tapauksissa ratkaista tuloverolain 69 a §:n perusteella, vaan tulon veronalaisuutta koskevien yleisten säännösten sekä oikeus- ja verotuskäytännössä muodostuneiden periaatteiden perusteella (katso luku 12.3 jäljempänä).
12.3.2 Vapaaehtoisesti järjestetty lakisääteistä vastaava työllistymistä edistävä valmennus ja koulutus
Työnantaja saattaa järjestää tuotannollisella tai taloudellisella perusteella irtisanomalleen palkansaajalle tuloverolain 69 a §:ssä tarkoitettua lakisääteistä työllistymistä edistävää valmennusta tai koulutusta vastaavaa koulutusta tai valmennusta, vaikka työnantajalla ei olisi siihen lakisääteistä velvollisuutta.
Esimerkiksi alle 30 henkeä työllistävä työnantaja, joka ei ole työsopimuslain 7 luvun 13 §:n perusteella velvollinen järjestämään lakisääteistä työllistymistä edistävää valmennusta tai koulutusta, saattaa vapaaehtoisesti järjestää irtisanomalleen palkansaajalle vastaavaa valmennusta tai koulutusta. Tällainen lakisääteistä koulutusta vastaava valmennus tai koulutus voidaan katsoa verovapaaksi oikeus- ja verotuskäytännössä muodostuneiden periaatteiden perusteella.
Uudelleensijoittumisvalmennus ei ole peruskoulutusta. Kyse ei ole myöskään työnantajan intressissä järjestettävästä koulutuksesta, jonka tavoitteena on palkansaajan nykyisen ammattitaidon ylläpitäminen tai kehittäminen. Uudelleensijoittumisvalmennus on yleistä työelämään ja tulonhankintaan liittyvää valmennusta. . Uudelleensijoittumisvalmennus rinnastuu pitkälti työvoima- ja elinkeinohallinnon järjestämiin työllistymistä edistäviin palveluihin, joista ei katsota muodostuvan palkansaajalle veronalaista etua. Uudelleensijoittumisvalmennuksesta ei muodostu palkansaajalle veronalaista etua, vaikka valmennusta ei järjestetä ensisijaisesti työnantajan edun vuoksi.
Verovapauden edellytyksenä on, että uudelleensijoittumisvalmennuksesta sovitaan työsuhteen vielä kestäessä eli ennen irtisanomisajan ja työsuhteen päättymistä. Sillä ei ole merkitystä, onko palkansaajalla työntekovelvoite irtisanomisaikana tai annetaanko uudelleensijoittumisvalmennus työsuhteen kestäessä vai työsuhteen päättymisen jälkeen. Myöskään lomautuksen aikana työnantajan järjestämästä uudelleensijoittumisvalmennuksesta ei synny palkansaajalle verotettavaa etua.
Jos palkansaaja saa valita uudelleensijoitusvalmennuksen tai rahasuorituksen ja hän valitsee rahasuorituksen, rahasuoritus on hänen veronalaista palkkatuloaan.
Tuloverolain 69 b §:n mukaan veronalaista tuloa ei muodostu työnantajan kustantamasta työntekijän koulutuksesta, joka tapahtuu työnantajan tai samaan konserniin kuuluvan työnantajan intressissä. Työnantajan maksamien koulutuskustannusten verovapautta arvioitaessa ei ole merkitystä sillä, missä muodossa koulutus tapahtuu tai millaiseen tutkintoon tai ammattinimikkeeseen koulutus mahdollisesti johtaa.
Tuloveronlain 69 b §:n säännös ei koske irtisanotulle työntekijälle tarjottavan koulutuksen verotusta. Työnantajan irtisanotulle palkansaajalle maksama koulutuskustannusten korvaus on veronalaista palkkatuloa.
Työsopimuslain 7 luvun 3 §:n mukaan työnantaja on tietyin edellytyksin velvollinen kouluttamaan irtisanomisuhan alla olevan palkansaajan uusiin tehtäviin. Näissä tilanteissa työnantajan kustantamasta koulutuksesta ei muodostu palkansaajalle veronalaista etua, vaikka kysymyksessä olisi koulutus, joka olisi laajuutensa ja muun luonteensa perusteella peruskoulutusta.
Yritystoimintaan annettu tuki voi olla muulle irtisanomiskorvaukselle vaihtoehtoinen tai se voidaan maksaa muun irtisanomiskorvauksen lisäksi. Myöskään tällä seikalla ei ole vaikutusta tuen verokohteluun. Tuki on palkkaa, koska kyseessä on työsuhteeseen perustuva suoritus.
Työnantaja voi tukea entisen palkansaajan yritystoimintaa vieraan pääoman ehtoisella sijoituksella. Työnantaja voi antaa lainaa palkansaajalle itselleen tai tämän yhtiölle. Lainasta ei muodostu palkansaajalle tai tämän omistamalle yhtiölle veronalaista tuloa silloin, kun lainasta maksetaan käypä korko, ja kun laina muutoinkin vastaa ehdoiltaan sitä, mitä toisistaan riippumattomat osapuolet olisivat sopineet.
Käyvän koron määrä voidaan tässä tapauksessa ratkaista tuloverolain 67 §:n työsuhdelainaa koskevan säännöksen mukaisesti. Jos lainan korko on sidottu yleisesti markkinoilla käytössä olevaan lainan viitekorkoon, veronalaista palkkatuloa on korkoetu työsuhteen perusteella saadusta lainasta siltä osin kuin lainasta peritty vuotuinen korko on alempi kuin viitekorko. Jos lainan korkoa ei ole sidottu viitekorkoon, veronalaista palkkatuloa on korkoetu siltä osin kuin lainasta peritty vuotuinen korko on alempi kuin 12 kuukauden euribor-korko vuoden ensimmäisenä päivänä.
Työsuhdelainaa koskevan säännöksen soveltumisen edellytyksenä on se, että laina perustuu työsuhteeseen. Laina perustuu työsuhteeseen myös silloin, kun se annetaan sellaiselle palkansaajalle, joka irtisanotaan tai irtisanoutuu työnantajan palveluksesta. Työoikeudellisen työsuhteen päättyminen ei ole este työsuhdelainaa koskevan säännöksen soveltumiselle, jos lainan saaminen on perustunut työsuhteeseen.
Työsuhdelainasta saatu korkoetu verotetaan vuosittain laina-aikana. Etu on palkansaajan veronalaista palkkatuloa. Lainasta saatu veronalainen etu on palkansaajan veronalaista palkkatuloa myös siinä tapauksessa, että laina on annettu palkansaajan omistamalle yhtiölle.
Työnantaja saattaa luovuttaa entiselle palkansaajalleen aineettomia oikeuksia, kuten patentteja tai hyödyllisyysmallioikeuksia. Jos palkansaaja maksaa saamastaan aineettomasta oikeudesta käyvän vastikkeen, palkansaaja ei saa luovutuksesta veronalaista etua. Palkansaaja ei saa veronalaista etua myöskään silloin, kun aineeton oikeus luovutetaan hänen perustamalleen tai jo aikaisemmin omistamalle yhtiölle käypää vastiketta vastaan. Palkansaajan omistama yhtiö voi antaa vastikkeen myös osakkeina tai osuuksina.
Jos aineettoman oikeuden luovutuksesta maksetaan käypää alempi vastike, käyvän vastikkeen ja maksetun vastikkeen välinen erotus on palkansaajan veronalaista palkkatuloa. Käyvän vastikkeen ja maksetun vastikkeen erotus on palkansaajan veronalaista palkkatuloa myös silloin, kun aineeton oikeus on luovutettu palkansaajan omistamalle yhtiölle. Aineettoman oikeuden hankintameno on palkansaajan verotuksessa hänen oikeudesta maksamansa vastike ja mahdollinen hänen palkkatulonaan verotettu määrä. Aineettoman oikeuden käypä arvo on määritettävä tapauskohtaisesti.
Työnantaja saattaa työsuhteen päättymisen jälkeen ostaa entisen palkansaajansa toiminimeltä tai tämän perustamalta yhtiöltä tavaroita tai palveluita. Palkansaajalle maksettu vastike on palkansaajan elinkeinotoiminnan tuloa ja hänen omistamalleen yhtiölle maksettu vastike yhtiön elinkeinotoiminnan tuloa (EVL 4 § ja 5 §). Edellytyksenä suorituksen pitämiselle elinkeinotoiminnan tulona on se, että tavarasta ja palvelusta on maksettu käypä hinta. Mahdollinen ylihinta on työsuhteen perusteella saatua palkkatuloa.
Palkansaajalla on oikeus vähentää työsuhteen päättymiseen liittyvistä suorituksista niiden hankinnasta aiheutuneet menot (TVL 29 §). Tällaisia menoja voivat olla esimerkiksi palkansaajan maksettavaksi jääneet menot, jotka ovat aiheutuneet oikeudenkäynnistä, jossa palkansaaja on vaatinut työnantajalta korvausta.
Työnantaja saattaa työsuhteen päättymisen yhteydessä periä palkansaajalta korvausta myös esimerkiksi työnantajan maksamista koulutuskustannuksista, kun palkansaaja on irtisanoutunut työnantajan palveluksesta ennen sovitun sitoutumisjakson päättymistä. Sopimukseen perustuvat maksut koulutuskustannusten korvaamisesta työsuhteen päättyessä ovat vähennyskelpoisia tulonhankkimiskuluja riippumatta siitä, millaisesta koulutuksesta on ollut kyse. Merkitystä ei myöskään ole sillä, mistä syystä palkansaaja on irtisanoutunut. Palkansaajan näkökulmasta kyse on tulonhankkimiskulusta, joka kohdistuu päättyneeseen työsuhteeseen. Maksu on vähennyskelpoinen sen maksuvuoden verotuksessa.
Tuloverolain säännöksiin perustuvaa verovapautta sovelletaan sekä Suomessa että ulkomailla asuvan työnantajan maksamaan suoritukseen. Esimerkiksi tasa-arvolain ja yhdenvertaisuuslain mukaiset hyvitykset ovat verovapaata tuloa edellä tässä ohjeessa käsitellyin edellytyksin myös silloin, kun hyvityksen maksaa ulkomainen työnantaja. Verovapautta voidaan soveltaa myös toisen valtion vastaavaan lainsäädäntöön perustuvaan suoritukseen silloin, kun suorituksella ei korvata taloudellista vahinkoa. Esimerkiksi ulkomaisen työnantajan tuki palkansaajan yritystoimintaan on verovapaata, jos tuki katsotaan Suomen verolainsäädännön mukaan pääomansijoitukseksi.
Ulkomaantyöskentelystä saatu palkka voi olla verovapaata tuloa tuloverolain 77 §:ssä tarkoitetun niin sanotun kuuden kuukauden säännön perusteella. Kuuden kuukauden sääntöä voidaan soveltaa myös sellaiseen ulkomaantyöskentelyn ajalta kertyneeseen suoritukseen, joka maksetaan ulkomailla työskentelyn päättymisen jälkeen. Tällaisia suorituksia voivat olla esimerkiksi ulkomaantyöskentelyn ajalta kertynyt vuosilomapalkka, lomakorvaus ja korvaus pitämättä jääneestä säästövapaasta sekä ulkomaantyöskentelyn ajalta kertyneet bonus- ja tulospalkkiot (KVL 1996/41).
Kuuden kuukauden sääntö soveltuu palkkaturvana maksettavaan suoritukseen, jos se maksetaan kuuden kuukauden säännön soveltamisen edellytykset täyttävän ulkomaantyöskentelyyn perustuvan palkan sijaan.
Verosopimus voi vaikuttaa Suomen oikeuteen verottaa työsuhteen päättymisestä maksettua suoritusta, vaikka se katsottaisiin tuloverolain säännösten mukaan veronalaiseksi tuloksi. Palkkatuloa olevaan työsuhteen päättymiseen perustuvaan suoritukseen sovelletaan verosopimuksen palkkatuloa, johtajanpalkkioita ja julkista palvelusta koskevia määräyksiä (OECD 15, 16 ja 19 artiklat). Verosopimuksen vaikutus on ratkaistava tapauskohtaisesti.
Suomessa veronalaista jälkikäteen maksettavaa palkkaa voi olla esimerkiksi vuosilomapalkka, lomakorvaus ja korvaus pitämättä jääneestä säästövapaasta sekä bonus- ja tulospalkkio. Suomessa työskentelyn jälkeen maksettava irtisanomisajan palkka on Suomessa veronalaista tuloa vain silloin, kun se perustuu sellaisen työsuhteen päättymiseen, jonka ajalta saatu palkka on ollut kokonaan Suomessa veronalaista.
Kun työnantaja maksaa irtisanomalleen tai vapaaehtoisesti irtisanoutuvalle palkansaajalle sopimukseen perustuvan vapaaehtoisen kertakorvauksen työsuhteen päättymisestä, kysymyksessä ei ole jälkikäteen maksettu vastike Suomessa tehdystä työstä. Tämän vuoksi rajoitetusti verovelvollisen palkansaajan saamaa korvausta ei voida katsoa Suomessa veronalaiseksi tuloksi pelkästään sillä perusteella, että hän on ollut osan päättyneen työsuhteensa ajasta Suomessa yleisesti verovelvollinen. Tätä sovelletaan myös palkansaajan yritystoimintaan annettuun tukeen. Tällaisia työsuhteen päättymiseen perustuvia korvauksia käsitellään siten eri tavalla kuin vuosilomapalkkaa ja muita edellisessä kappaleessa lueteltuja suorituksia.
Tuloverolain säännöksiin perustuvaa verovapautta sovelletaan myös rajoitetusti verovelvolliselle maksettuihin suorituksiin. Esimerkiksi tasa-arvolain ja yhdenvertaisuuslain mukaiset hyvitykset ovat verovapaata tuloa edellä tässä ohjeessa käsitellyin edellytyksin myös silloin, kun hyvityksen saajana on rajoitetusti verovelvollinen palkansaaja. Verovapautta voidaan soveltaa myös toisen valtion vastaavaan lainsäädäntöön perustuvaan suoritukseen silloin, kun suorituksella ei korvata taloudellista vahinkoa.

matches:
§ 1
§ 2
§ 1
§ 1
§ 2
§ 3
§ 3
§ 3
§ 3
§ 3
§ 5
§ 3
§ 3
§ 3
tuomioistuin
§ 3
§ 2
§ 2
§ 3
§ 3
§ 3
§ 11


Asetus valtion tulo- ja menoarviosta 424/1988 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1988 › 424/1988
Asetus valtion tulo- ja menoarviosta
Valtiovarainministerin esittelystä säädetään valtion tulo- ja menoarviosta 13 päivänä toukokuuta 1988 annetun lain (423/88) nojalla:
Valtion tulo- ja menoarvion laadinta ja rakenne
Valtion virastojen ja laitosten tulee lähettää tulo- ja menoarvioehdotuksensa perusteluineen asianomaiselle ministeriölle.
Kukin ministeriö laatii 1 momentissa mainittujen ehdotusten perusteella hallinnonalansa tulo- ja menoarvioehdotuksen ja toimittaa ehdotuksen perusteluineen valtiovarainministeriölle sen asettamaan määräpäivään mennessä eduskunnalle annettavan tulo- ja menoarvioesityksen valmistamista varten.
Tulo- ja menoarvioehdotukset perusteluineen on laadittava tulo- ja menoarviota koskevien säännösten sekä valtioneuvoston ja valtiovarainministeriön antamien määräysten mukaisesti.
Mitä tässä asetuksessa on säädetty ministeriöstä, koskee myös valtioneuvoston kansliaa.
Jos hyväksyttyyn tulo- ja menoarvioon on hallitusmuodon 69§:ssä tarkoitetulla tavalla välttämätöntä tehdä muutoksia, tulee asianomaisen ministeriön toimittaa valtiovarainministeriölle ehdotuksensa lisäyksistä ja muutoksista tulo- ja menoarvioon perusteluineen eduskunnalle annettavan lisämenoarvioesityksen valmistamista varten.
Lisämenoarvioehdotus on tehtävä noudattaen soveltuvin osin, mitä tulo- ja menoarvioehdotuksen tekemisestä on 1§:ssä säädetty.
Tulot ryhmitellään tulo- ja menoarviossa laatunsa mukaan osastoihin seuraavasti:
Liiketoimintaa harjoittavat valtion virastot ja laitokset
1)veroihin ja veronluonteisiin tuloihin tulon ja omaisuuden perusteella kannettavat verot, liikevaihdon perusteella kannettavat verot ja maksut, tuonnin ja viennin perusteella kannettavat verot ja maksut, valmisteverot sekä muut verot ja veronluonteiset tulot;
2)sekalaisiin tuloihin virastojen ja laitosten hallinnassa olevan omaisuuden ja palvelusten myynnistä saatavat tulot, lukuun ottamatta valtion tulo- ja menoarviosta annetun lain (423/88) 4§:n 1 momentissa tarkoitettujen virastojen ja laitosten tuloja, ja valtion liikelaitoksista annetun lain (627/87) mukaiselta liikelaitokselta, jäljempänä liikelaitos, perittävät eläkemaksut ja maksut muista liikelaitoksen henkilöstölle keskitetysti suoritettavista etuuksista ja korvauksista sekä muut sekalaiset tulot;
3)korkotuloihin ja voiton tuloutuksiin korkotulot, indeksi- ja kurssihyvitykset, osinkotulot, osuus valtion rahalaitosten voitosta sekä liikelaitosten voiton tuloutukset;
4)liiketoimintaa harjoittaviin valtion virastoihin ja laitoksiin valtion tulo- ja menoarviosta annetun lain 4§:n 1 momentissa tarkoitettujen virastojen ja laitosten käyttötulot virastoittain ja laitoksittain sekä tulot näiden virastojen ja laitosten hallinnassa olevan valtion omaisuuden myynnistä; sekä
5)lainoihin valtiolle takaisin maksettavat lainat sekä valtion nettolainanotto.
Liiketoimintaa harjoittavien valtion virastojen ja laitosten käyttötuloiksi luetaan niiden liiketoiminnasta saatavat tulot. Käyttötulot voidaan merkitä tulo- ja menoarvioon bruttomääräisinä sarakkeen ulkopuolelle. Sarakkeeseen merkitään tällöin käyttötalouden rahoituskate, tulot liiketoimintaa harjoittavien valtion virastojen ja laitosten hallinnassa olevan valtion omaisuuden myynnistä sekä muut sellaiset tulot, joita ei ole katsottava käyttötuloiksi.
Menot ryhmitellään tulo- ja menoarviossa pääluokkiin seuraavasti:
Työvoimaministeriön hallinnonala
Valtionvelka.
Liiketoimintaa harjoittavien valtion virastojen ja laitosten käyttömenoihin luetaan niiden käyttötaloudesta aiheutuvat menot kuten palkat, eläkkeet ja muut sosiaalimenot, toimistomenot, raaka- ja tarveainemenot sekä verot. Käyttömenot voidaan merkitä tulo- ja menoarvioon bruttomääräisinä sarakkeen ulkopuolelle. Sarakkeeseen merkitään tällöin käyttötalouden lisärahoitustarve sekä sijoitusmenot.
Menot voidaan tulo- ja menoarviossa jakaa momentteihin tehtävien tai menojen laadun mukaan. Laadun mukaan menot jaetaan kulutusmenoihin, siirtomenoihin, sijoitusmenoihin ja muihin menoihin.
Kulutusmenoihin luetaan valtion palveluksessa olevan henkilökunnan palkat ja palkkauksen luonteiset menot, rakennusten käyttömenot, korjaus- ja kunnossapitomenot, painatusmenot, matkamenot, puolustusvoimien hankintamenot sekä sellaisten koneiden, laitteiden ja kaluston, jotka ovat arvoltaan vähäisiä tai joiden taloudellinen pitoaika on lyhyt, hankintamenot sekä muut sellaiset menot, mikäli niitä ei ole luettava sijoitusmenoihin.
Siirtomenoihin luetaan kunnille, muille julkisille yhteisöille, elinkeinoelämälle, kotitalouksille ja yleishyödyllisille yhteisöille maksettavat valtionavut sekä vastikkeetta tapahtuvat varainsiirrot tulo- ja menoarvion ulkopuolella oleviin valtion rahastoihin, kansaneläkelaitokselle ja ulkomaille.
Sijoitusmenoihin luetaan muut kuin puolustusvoimien hankintamenot sekä sellaisten koneiden, laitteiden ja kaluston, joita ei ole luettava kulutusmenoihin kuuluviksi, hankintamenot, talonrakennusten ja maa- ja vesirakenteiden rakentamismenot, arvopapereiden, maa-alueiden ja rakennusten hankintamenot sekä lainananto.
Muihin menoihin luetaan valtionvelan korot, valtionvelan nettokuoletukset ja indeksikorotukset sekä muut edellä mainittuihin kulutus-, siirto- ja sijoitusmenoihin kuulumattomat menot.
Valtion liikelaitoksista annetun lain 10§:n 1 ja 3-5 kohdan mukaan eduskunnan hyväksyttäviin kuuluvat asiat otetaan tulo- ja menoarvioesitykseen asianomaista liikelaitosta koskevaan lukuun.
Toiminta- ja taloussuunnittelun tarkoituksena on antaa perusteita:
1)vuotuisen tulo- ja menoarvion laadinnalle;
2)eri hallinnonalojen toimenpiteiden yhteensovittamiselle usean vuoden aikavälillä; sekä
3)viraston ja laitoksen johtamiselle, voimavarojen tehokkaalle käytölle sekä toiminnan ja hallinnon kehittämiselle.
Ministeriö laatii vuosittain hallinnonalansa toiminta- ja taloussuunnitelman ottaen huomioon 1 momentin mukaiset virastojen ja laitosten suunnitelmat sekä toimittaa toiminta- ja taloussuunnitelmansa valtiovarainministeriölle.
Toiminta- ja taloussuunnitelma sisältää toiminnan suuntaviivat ja painopisteet, 2 momentissa tarkoitetun peruslaskelman sekä tarvittaessa 3 momentissa tarkoitetun kehittämissuunnitelman.
Peruslaskelma sisältää säädösten ja sitovien päätösten mukaisen toiminnan edellyttämät tulot ja menot. Niiltä osin kuin säädökset ja sitovat päätökset puuttuvat, valtiovarainministeriö voi määrätä peruslaskelman laadintaperusteista.
Kehittämissuunnitelma sisältää:
1)suunnittelukaudella toteutettaviksi tarkoitetut merkittävät toimenpiteet, niiden keskinäisen tärkeysjärjestyksen sekä arvion toimenpiteiden ajoituksesta;
2)arvion 1 kohdan mukaisten toimenpiteiden yhteiskunnallisista, taloudellisista, hallinnollisista ja muista oleellisista vaikutuksista; sekä
3)suunnittelukaudella valmisteltavat merkittävät toimenpiteet.
Sen estämättä, mitä 1-3 momentissa on säädetty, valtiovarainministeriö määrää niistä asioista, jotka liikelaitosten sekä liiketoimintaa harjoittavien valtion virastojen ja laitosten osalta on sisällytettävä toiminta- ja taloussuunnitelmiin.
Valtioneuvosto antaa tarvittaessa määräyksiä toiminta- ja taloussuunnitelmien laadinnassa sovellettavista periaatteista. Valtiovarainministeriö antaa tarkempia määräyksiä toiminta- ja taloussuunnittelussa noudatettavasta menettelystä, suunnitteluaikavälistä ja suunnitelmien rakenteesta.
Tulo- ja menoarvion soveltamista ja sen toteuttamisen valvontaa varten laaditaan vuosittain tulo- ja menoarvion yksityiskohtainen jaottelu, jota jäljempänä sanotaan erityismenoarvioksi. Erityismenoarvion julkaisee valtiokonttori.
Erityismenoarvio laaditaan noudattaen tulo- ja menoarvion osasto-, pääluokka-, luku-, momentti- ja käyttösuunnitelmajaottelua. Lisäksi erityismenoarvioon voidaan ottaa ministeriöiden tarpeellisiksi katsomia lisäjaotteluja. Erityismenoarviosta tulee käydä selville, mitkä jaotteluista ovat eduskunnan päättämiä. Tarkemmat määräykset erityismenoarvion laadinnasta antaa valtiovarainministeriö.
Ministeriön asiana on vahvistaa hallinnonalansa erityismenoarvio viivytyksettä sen jälkeen, kun tulo- ja menoarvio on allekirjoitettu ja valtiovarainministeriö on antanut erityismenoarvioehdotuksesta lausuntonsa. Mikäli ministeriön tarkoituksena on vahvistaa erityismenoarvio joltakin osin valtiovarainministeriön antamista määräyksistä tai sen antamasta lausunnosta poiketen, on erityismenoarvion vahvistamisesta tältä osin pyydettävä valtioneuvoston raha-asiainvaliokunnan lausunto.
Erityismenoarvioon on myös merkittävä:
1)minkä tiliviraston kirjanpitoon määräraha tai sen osa otetaan;
2)minkä jakamattomien määrärahojen tai niiden osien jakamisesta käytettäviksi päättävät valtioneuvosto, ministeriöt tai tilivirastot; sekä
3)mitä jakamattomia määrärahoja tai niiden osia voi lain tai asetuksen nojalla usea virasto tai laitos käyttää.
Jos tulo- ja menoarviota on muutettu, on asianomaisen ministeriön muutettava erityismenoarviota viivytyksettä tulo- ja menoarvion muuttamisen jälkeen. Ennen muutoksen vahvistamista on asiasta pyydettävä valtiovarainministeriön lausunto.
Jos erityismenoarviota on tarpeen muuttaa käyttösuunnitelmajaottelun tai lisäjaottelun osalta, on asianomaisen ministeriön pyydettävä asiasta valtiovarainministeriön lausunto. Jos erityismenoarviota vahvistettaessa on niin määrätty, voidaan erityismenoarviota kuitenkin muuttaa käyttösuunnitelmajaottelun ja lisäjaottelun osalta asianomaisen tiliviraston päätöksellä pyytämättä asiasta valtiovarainministeriön lausuntoa.
Jos asianomaisen ministeriön tarkoituksena on vahvistaa erityismenoarvion muutos vastoin valtiovarainministeriön lausuntoa, on asiasta pyydettävä valtioneuvoston raha-asiainvaliokunnan lausunto.
Tasavallan Presidentin pääluokan osalta erityismenoarvion tai sen muutoksen johdosta ei tarvitse pyytää valtiovarainministeriön tai valtioneuvoston raha-asiainvaliokunnan lausuntoa.
Sen jälkeen kun ministeriö on vahvistanut erityismenoarvion tai sen muutoksen, on se välittömästi toimitettava asianomaisille tilivirastoille ja valtiokonttorille tiedoksi. Tiliviraston 14§:n 2 momentin nojalla tekemät muutokset erityismenoarvioon on toimitettava tiedoksi valtiokonttorille, joka antaa tarvittaessa määräyksiä siitä, miltä osin ja missä muodossa tiedot toimitetaan.
Valtiovarainministeriö laatii vuosittain virastojen ja laitosten viroista valtion virkaluettelon.
Valtiovarainministeriön tulee ilmoittaa ministeriöille, mitkä menoarvioon sisältyvistä määrärahoista ovat ehdollisia ja mitkä niistä on vahvistettu tai jätetty vahvistamatta. Valtiovarainministeriön tulee myös ilmoittaa ministeriöille eduskunnan päätöksestä, jolla määräraha on päätetty sisällyttää tai olla sisällyttämättä tulo- ja menoarvioon, tai asian raukeamisesta.
Tuloja ei saa kirjata menomomentin hyvitykseksi eikä menoja tulomomentin veloitukseksi.
Valtiolle liikaa perityn tulon palautus saadaan kuitenkin kirjata tulomomentin veloitukseksi, jos palautuksen saajalla on oikeus liikaa perityn tulon takaisin saamiseen, eikä tulo- ja menoarviossa ole määrärahaa palautussuorituksia varten.
Arviomäärärahaa ei saa ylittää, ennen kuin asianomainen ministeriö on antanut siihen luvan.
Lupaa arviomäärärahan ylittämiseen on pyydettävä varainhoitovuoden marraskuun loppuun mennessä. Erityisistä syistä lupaa arviomäärärahan ylittämiseen voidaan pyytää myöhemminkin, kuitenkin viimeistään varainhoitovuotta seuraavan tammikuun kuluessa. Kun lupa on myönnetty, tulee ministeriön viivytyksettä ilmoittaa siitä valtiokonttorille.
Talonrakennushankkeeseen, joka ylittää tulo- ja menoarvion perusteluissa esitetyn laajuus- tai kustannusarvion, saadaan sitoutua vain asianomaisen ministeriön luvalla.
Valtion tulo- ja menoarviosta annetun lain 19§:n 1 momentissa tarkoitettu hakemus menorästin pitämiseksi edelleen tileissä tulee toimittaa asianomaiselle ministeriölle varainhoitovuotta seuraavan tammikuun kuluessa.
Asianomaisten ministeriöiden ja valtiovarainministeriön tulee seurata tulo- ja menoarvion toteutumista.
Ministeriöiden tulee valtiovarainministeriön määräysten mukaisesti laatia hallinnonalaltaan valtion kassamenoja ja kassatuloja koskevia laskelmia sekä muita valtiovarainministeriön tarpeellisiksi katsomia valtion taloutta koskevia selvityksiä.
Virastojen ja laitosten tulee järjestää omilla toimialoillaan valtion tulo- ja menoarviosta annetun lain 10 §:ssä tarkoitettujen ja muiden vastaavien lakiin perustuvien, tulo- ja menoarvion käsittelyn yhteydessä myönnettyjen valtuuksien, niiden käytön ja käytöstä aiheutuvien menojen seuranta. Valtiokonttori antaa tarkempia määräyksiä seurannasta. Valtuuksista ja niiden käytöstä tulee ilmoittaa valtiokonttorille siten kuin se määrää.
Valtion keskuskirjanpitoa hoitaa valtiokonttori. Valtion maksuliikettä ja kirjanpitoa hoitavat tilivirastot.
Valtiovarainministeriö määrää asianomaisen ministeriön esityksestä, mitkä virastot ja laitokset toimivat tilivirastoina. Asianomaisen ministeriön tulee tarvittaessa tehdä valtiovarainministeriölle esitys tilivirastoksi määräämisen muuttamisesta.
Tilivirasto voi hajauttaa maksuliikkeensä hoidon alaisinaan toimiville maksupisteille.
Tiliviraston tiliohjesäännössä, jonka valtiovarainministeriö vahvistaa, on sen lisäksi, mitä säädetään 72§:ssä, annettava tarkemmat määräykset:
1)tiliviraston toiminta- ja taloussuunnitelman, tulo- ja menoarvioehdotuksen, erityismenoarvioehdotuksen sekä tarpeellisten sisäisten budjettien laadinnasta ja hyväksymisestä;
2)tiliviraston tiliorganisaatiosta, maksuliikkeestä, varastojen ja muusta kirjanpidosta, muusta laskentatoimesta, varastojen hoidosta ja materiaalitaloudesta; sekä
3)tiliviraston irtaimen omaisuuden rekisteröinnistä sekä siitä, missä järjestyksessä irtain omaisuus voidaan poistaa irtaimistorekisteristä.
Tiliohjesäännössä voidaan lisäksi antaa muita tiliviraston toimintaan liittyviä määräyksiä. Tiliohjesäännössä voidaan määrätä, että joistakin tämän asetuksen mukaan tiliohjesääntöön kuuluvista asioista annetaan tiliohjesäännön sijasta määräyksiä viraston tai laitoksen päättämässä materiaaliohjesäännössä, sisäisen tarkastuksen ohjesäännössä tai muussa ohjesäännössä.
Tiliviraston asiana on, jollei toisin ole säädetty tai määrätty, huolehtia toimialaansa kuuluvien tulojen perimisestä ja menojen maksamisesta.
Valtion maksuliikkeen hoitamista valvoo valtiokonttori, joka tarvittaessa voi antaa määräyksiä postisiirtotilien käytöstä.
Tilivirastolla tulee olla maksuliikettään varten erikseen postisiirtotulotili ja postisiirtomenotili. Tilivirastolla voi olla useampia postisiirtotulotilejä. Valtiovarainministeriön luvalla tilivirastolla voi olla myös useampia postisiirtomenotilejä.
Tiliviraston yleinen postisiirtotulotili tyhjennetään valtion yleiselle postisiirtotulotilille. Mikäli tilivirastolla on useita postisiirtotulotilejä, on ne päivittäin tyhjennettävä edellä tarkoitetulle tiliviraston yleiselle postisiirtotulotilille, jollei valtiovarainministeriö joidenkin tilien osalta toisin määrää.
Tiliviraston postisiirtomenotilille toimitetaan tarvittava kate valtion yleiseltä postisiirtomenotililtä. Tilien tyhjentämisestä ja katteen siirtämisestä antaa valtiokonttori tarvittaessa tarkemmat määräykset. Valtion yleinen postisiirtotulotili ja valtion yleinen postisiirtomenotili ovat valtiokonttorin hoidossa.
Valtion shekkitiliä, jota pidetään Suomen Pankissa ja joka on valtiokonttorin hoidossa, käyttävät valtiokonttori sekä valtiovarainministeriön luvalla muutkin tilivirastot.
Tulojen perimistä ja vähäisten menojen maksamista varten tilivirastolla voi olla käteiskassa.
Valtion omia varoja sekä muita valtion hallussa olevia varoja saa, mikäli toisin ei ole säädetty, tallettaa rahalaitokseen ainoastaan valtiovarainministeriön luvalla.
Mitä 2 ja 3 momentissa on sanottu, ei kuitenkaan koske Helsingin yliopistolle lahjoitettuja rahastoja.
Kun kassaan suoritetaan varoja, on maksusta laadittava suorituspäivää osoittavalla merkinnällä varustettu tulotosite sekä annettava maksajalle kuitti, jollei 28§:ssä tarkoitetussa tiliviraston tiliohjesäännössä määrätä toisin.
Virastossa ja laitoksessa maksettavista palkoista, palkkioista ja eläkkeistä on laadittava luettelo. Palkat, palkkiot ja eläkkeet maksetaan postisiirron välityksellä saajan määräämään rahalaitokseen, jollei muuhun menettelyyn ole aihetta. Palkkaluettelosta ja palkkakirjanpidosta antaa valtiovarainministeriö tarvittaessa tarkempia määräyksiä.
Ennen menon maksamista on 28§:ssä tarkoitetussa tiliohjesäännössä tähän tehtävään määrätyn henkilön hyväksyttävä meno. Hyväksyjän on varmistuttava siitä, että meno on laillisen menoperusteen tai laillisesti syntyneen päätöksen mukainen. Hyväksyminen on päivättävä ja allekirjoitettava, minkä lisäksi hyväksymismerkinnästä tulee käydä ilmi tili, jolle meno kirjataan.
Maksumääräyksen antajan tulee tarkistaa, että määräraha on riittävä ja tili, jolle meno kirjataan, on oikea. Maksumääräystä ei saa antaa, mikäli menoa ei ole asianmukaisesti hyväksytty.
Tiliviraston tiliohjesäännössä voidaan määrätä maksumääräyksen antamismenettelystä. Tiliohjesäännössä voidaan lisäksi erityisestä syystä määrätä, että 2 momentissa säädetyistä vaatimuksista voidaan tietyissä tapauksissa poiketa.
Tilivirastojen maksuliike ja palkanlaskenta on hoidettava valtiovarainministeriön hyväksymien yhtenäisten järjestelmien mukaisesti.
Valtiovarainministeriö voi erityisestä syystä myöntää tilivirastolle luvan olla liittymättä edellä tarkoitettuihin yhtenäisiin maksuliike- ja palkanlaskentajärjestelmiin.
Yhtenäisten maksuliike- ja palkanlaskentajärjestelmien johto ja valvonta kuuluu valtiokonttorille, joka myös tarvittaessa antaa järjestelmiä koskevia yksityiskohtaisia määräyksiä. Valtiokonttorin tulee muutoinkin huolehtia, että valtion maksuliike ja palkanlaskenta tapahtuvat joustavasti ja tarkoituksenmukaisesti.
Kirjausten tulee perustua päivättyyn, numeroituun ja hyväksyttyyn tositteeseen.
Meno- ja tulotositteesta on käytävä selville, mistä meno tai tulo on aiheutunut.
Kirjanpidon virhe on korjattava siten, että voidaan selvästi todeta, mitä on korjattu ja miten korjaus on tehty. Korjaustosite on asianmukaisesti hyväksyttävä.
Koneellisin menetelmin pidetystä kirjanpidosta on laadittava menetelmäkuvaus valtiovarainministeriön antamien määräysten mukaisesti. Menetelmäkuvaus on varustettava käyttöaikaa koskevilla merkinnöillä ja säilytettävä siten järjestettynä, että tietojenkäsittelyn suorittamistapa voidaan vaikeuksitta todeta.
Milloin tiliviraston maksut suoritetaan 42§:ssä tarkoitetun yhtenäisen maksuliikejärjestelmän puitteissa, hallinnollisen kirjanpidon tietojenkäsittely tapahtuu valtiovarainministeriön hyväksymän, mainittuun maksuliikejärjestelmään liittyvän yhtenäisen kirjanpitojärjestelmän mukaisesti. Jäljempänä 64§:ssä tarkoitetun muun laskentatoimen tietojenkäsittelyyn sovelletaan yhtenäisen kirjanpitojärjestelmän tietojenkäsittelyä koskevia määräyksiä. Kirjanpitojärjestelmää johtaa ja valvoo valtiokonttori, joka myös tarvittaessa antaa järjestelmää koskevia yksityiskohtaisia määräyksiä.
Valtiovarainministeriö voi erityisestä syystä myöntää tilivirastolle luvan olla liittymättä 1 momentissa tarkoitettuun yhtenäiseen kirjanpitojärjestelmään.
Valtion hallinnollinen kirjanpito käsittää tulo- ja menoarviotilit, tasetilit sekä rahastokirjanpidon tilit.
Tulo- ja menoarviotilien ja niiden sisällön tulee vastata tulo- ja menoarviota ja erityismenoarviota. Tulo- ja menoarvion ulkopuolella olevan valtion rahaston tilit on järjestettävä siten, että niiden avulla voidaan seurata rahaston tuloja ja menoja sekä varoja, velkoja ja omaa pääomaa.
Keskuskirjanpito on järjestettävä siten, että sen perusteella voidaan laatia valtion pääkirja ja valtion tilinpäätös sekä valtion tulo- ja menoarviotaloutta, rahastotaloutta ja tase-eriä koskevia selvityksiä ja tilastoja.
Valtion pääkirja laaditaan tilivirastojen hallinnollisen kirjanpidon tilitietojen perusteella. Valtion pääkirjan tilit on muodostettava siten, että ne sisältävät tulo- ja menoarviotilien osalta erityismenoarvion mukaiset tilit ja muut tilit 58§:n nojalla annettujen määräysten mukaisesti.
Tiliviraston tilitapahtumat on hallinnollisessa kirjanpidossa kirjattava aikajärjestyksessä päiväkirjaan ja asiajärjestyksessä pääkirjaan.
Tiliviraston pääkirjan tulee sisältää tulo- ja menoarviotilien osalta vähintään erityismenoarvion mukaiset tilit sekä tasetilien ja rahastokirjanpidon tilien osalta 58§:n nojalla annettujen määräysten mukaiset tilit.
Tili-ilmoitus, joka sisältää tiliviraston tulo- ja menoarviotilien ja tasetilien käyttöluvut asianomaiselta kuukaudelta, on asianmukaisesti allekirjoitettava. Valtiovarainministeriön erikseen määräämien, tulo- ja menoarvion ulkopuolella olevien valtion rahastojen osalta on valtiokonttorille lisäksi toimitettava erillinen tili-ilmoitus.
Tili-ilmoitukseen on liitettävä muut keskuskirjanpidon hoitoa varten tarvittavat tiedot valtiokonttorin määräysten mukaisesti.
Tilivirasto määrää, ottaen huomioon tilintekijän toiminnan laatu ja laajuus, millaista kirjanpitoa tilintekijän on pidettävä.
Tilintekijän tulee toimittaa tilivirastolle sen määräämässä muodossa ja ajankohtana kultakin kalenterikuukaudelta tilitapahtumistaan allekirjoitettu tilitys. Mikäli tilintekijän maksuliike on vähäistä, voi tilitys tiliviraston luvalla tapahtua pitemmältäkin tilityskaudelta, kuitenkin enintään varainhoitovuodelta.
Tilitykseen, joka tiliviraston on tarkastettava, on liitettävä tositteet ja postisiirtotilin tiliotteet.
Valtiovarainministeriö antaa tarkemmat määräykset valtion hallinnollisesta kirjanpidosta ja muusta kirjanpidosta.
Valtiovarainministeriö voi yksittäistapauksissa erityisestä syystä antaa tilivirastolle luvan poiketa hallinnollista kirjanpitoa koskevista tämän asetuksen säännöksistä.
Liiketoimintaa harjoittavan valtion viraston ja laitoksen kirjanpito
Valtion tulo- ja menoarviosta annetun lain 4§:n 1 momentissa tarkoitetun viraston ja laitoksen on liiketoiminnan osalta pidettävä liikekirjanpitoa, jossa seurataan viraston ja laitoksen kannattavuutta sekä varoja ja velkoja. Kirjanpito on myös liiketoiminnan osalta järjestettävä siten, että siitä saadaan tiedot hallinnollista kirjanpitoa varten.
Valtiovarainministeriö antaa tarkemmat määräykset liiketoimintaa harjoittavien valtion virastojen ja laitosten kirjanpidosta.
Jokaisen kassan osalta on pidettävä kassakirjaa, johon merkitään kaikki vastaanotetut ja suoritetut maksut. Kassakirja päätetään päivittäin, mikäli tilivirasto ei toisin määrää.
Tilivirasto voi määrätä, mikäli kassassa käytetään kassapäätettä tai muuta siihen verrattavaa laitetta tai mikäli maksuliike on vähäistä, että kassakirjan pitäminen jonkin kassan osalta ei ole tarpeen.
Viraston ja laitoksen on pidettävä valtion tulo- ja menoarviosta annetun lain 22 ja 23§:ssä tarkoitetuista varastoistaan varastokirjanpitoa, jollei valtiovarainministeriö joltakin osin toisin määrää.
Valtiovarainministeriö voi antaa tarkempia määräyksiä varastokirjanpidon piiriin kuuluvista varastoista, varastokirjanpidosta, varastojen arvostamisesta ja materiaalitoimintojen järjestämisestä.
Viraston ja laitoksen on pidettävä hallussaan olevasta muusta kuin 60 ja 61§:ssä tarkoitetusta irtaimesta omaisuudesta rekisteriä, jollei valtiovarainministeriö joltakin osin toisin määrää. Valtiovarainministeriö voi myös muutoin antaa määräyksiä irtaimen omaisuuden rekisteröinnistä.
Valtion kiinteistöistä pitää rekisteriä rakennushallitus siten, kuin siitä on erikseen säädetty. Sellaisista valtion kiinteistöistä, jotka eivät sisälly rakennushallituksen pitämään rekisteriin, pitää rekisteriä tai luetteloa se virasto tai laitos, jonka hallinnassa kiinteistö on.
Viraston ja laitoksen on sen lisäksi, mitä valtion tulo- ja menoarviosta annetussa laissa ja tässä asetuksessa on tulo- ja menoarviosta, toiminta- ja taloussuunnitelmasta sekä kirjanpidosta säädetty, järjestettävä sellainen sisäinen laskentatoimi, joka tuottaa toiminnan johtamisen ja seurannan edellyttämässä laajuudessa toiminnan arviointia varten tiedot käytetyistä tuotannontekijöistä ja muista voimavaroista, niistä aiheutuneista kustannuksista, aikaan saaduista tuloksista, toiminnan vaikutuksista ja taloudellisuudesta sekä suunnittelu-, tarkkailu- ja tiedotuslaskelmia.
Valtiovarainministeriö voi antaa 1 momentissa tarkoitettua laskentatointa ja sen järjestämistä koskevia määräyksiä.
Tiliviraston tilit on päätettävä vuosittain varainhoitovuotta seuraavan vuoden helmikuun loppuun mennessä. Tiliviraston tilinpäätös on asianmukaisesti allekirjoitettava.
Tulo- ja menoarvion ulkopuolella olevan valtion rahaston osalta on lisäksi tehtävä erikseen rahastokirjanpitoon perustuva tilinpäätös, joka on asianmukaisesti allekirjoitettava.
Valtiovarainministeriö antaa tarvittaessa tarkemmat määräykset tilivirastojen sekä tulo- ja menoarvion ulkopuolella olevien valtion rahastojen tilinpäätöksestä.
Kun kaikki varainhoitovuoden tilitapahtumat on viety tiliviraston pääkirjaan, päätetään tiliviraston pääkirja seuraavalla tavalla:
1)tulo- ja menoarviotilit päätetään siten, että tilien saldot siirretään tiliviraston tulojen ja menojen tilille, joka taas päätetään hyvittämällä hyvitysten ja veloittamalla veloitusten yhteismäärällä valtion pääkirjan tiliä;
2)virastojen välisten tilitointen tilit päätetään siten, että niiden saldot siirretään valtion pääkirjan tilille; sekä
3)muut tilit ja valtion pääkirjan tili päätetään siten, että niiden saldot siirretään valtion hallinnolliselle tasetilille.
Valtion tulo- ja menoarviosta annetun lain 4§:n 1 momentissa tarkoitetun viraston ja laitoksen on 66§:ssä tarkoitetun tilinpäätöksen lisäksi tehtävä liikekirjanpitoon perustuva tilinpäätös, joka on asianmukaisesti allekirjoitettava.
Valtiovarainministeriö antaa tarkemmat määräykset liiketoimintaa harjoittavien valtion virastojen ja laitosten tilinpäätöksestä.
Valtion tilinpäätökseen kuuluvat valtion tulo- ja menoarviotalouden, tulo- ja menoarvion ulkopuolella olevien valtion rahastojen ja valtion liikelaitosten tilinpäätökset. Valtiokonttori laatii valtion pääkirjan perusteella valtion tilinpäätökseen otettavat tulo- ja menoarviotilit vertailuineen ja hallinnollisen taseen ja allekirjoittaa ne. Valtiokonttori kokoaa valtion tilinpäätökseen rahastojen ja liikelaitosten tuloslaskelmat ja taseet sekä muutoinkin tilinpäätösasiakirjan.
Kun tilivirastojen kaikki varainhoitovuoden tilitiedot on viety valtion pääkirjaan, päätetään valtion pääkirja siten, että tulo- ja menoarviotilien saldot siirretään tulojen ja menojen tilille, joka taas päätetään hyvittämällä hyvitysten ja veloittamalla veloitusten yhteismäärällä ylijäämien ja vajausten tiliä. Muut tilit sekä ylijäämien ja vajausten tili päätetään siten, että saldot siirretään valtion hallinnolliselle tasetilille.
Yksityiskohtaiset määräykset sisäisen valvonnan järjestämisestä annetaan 28§:ssä tarkoitetussa tiliohjesäännössä.
Ohjesääntöön sisällytetään määräykset kirjanpidon, maksuliikkeen ja varallisuuden hoidon sisäisistä varmistus- ja tarkkailujärjestelmistä sekä sisäisestä tarkastuksesta eli mainittujen järjestelmien valvonnasta, kassojen, varastojen, irtaimiston ja mahdollisen muun varallisuuden tarkastamisesta, muusta tiliviraston johdon tarpeelliseksi harkitsemasta taloudenhoidon valvonnasta sekä kirjanpidon ja tilinpäätöksen tarkastuksesta. Ohjesääntöön sisällytetään määräykset kirjanpidon ja tilinpäätöksen tarkastuksesta kuitenkin vain, milloin tilivirastossa on sisäistä tarkastusta päätoimisesti suorittavia henkilöitä.
Tiliviraston on valtiontalouden tarkastusviraston tarkemmin määräämällä tavalla annettava valtiontalouden tarkastusvirastolle tiedot 72§:ssä tarkoitettujen sisäisen tarkastuksen tehtävien hoidosta.
Valtiontalouden tarkastusvirasto antaa tarvittaessa tilivirastoille tarkempia ohjeita sisäisen valvonnan järjestämisestä ja suorittamisesta ja osallistuu tilivirastojen sisäisen tarkastuksen kehittämiseen.
Valtion arvopapereiden luovutusta on valtion tulo- ja menoarviosta annetun lain 24§:n 1 momentissa tarkoitetulla tavalla pidettävä merkitykseltään vähäisenä, milloin
1)varainhoitovuonna luovutettavien, samaa yhteisöä koskevien arvopapereiden käypä arvo ei yhteensä ylitä kolmea miljoonaa markkaa,
2)arvopaperit luovutetaan vähintään niiden käyvästä arvosta ja
3)luovutus ei merkitse valtiolla olevan yksinkertaisen ääntenenemmistön tai määräenemmistö- tai määrävähemmistöosuuden menettämistä.
Tämän asetuksen 3-9 luvun säännöksiä ei sovelleta liikelaitoksiin, vaan niiden osalta on voimassa, mitä valtion liikelaitoksista annetussa laissa on säädetty.
Siihen saakka kunnes tämän asetuksen nojalla toisin määrätään, sovelletaan edelleen valtion tulo- ja menoarviosta sekä kirjanpidosta 24 päivänä marraskuuta 1972 annetun asetuksen (775/72) nojalla annettuja määräyksiä edellyttäen, että ne eivät ole ristiriidassa valtion tulo- ja menoarviosta annetun lain tai tämän asetuksen kanssa.
Toiminta- ja taloussuunnitteluun tätä asetusta sovelletaan ensimmäisen kerran suunnitelmassa, jonka suunnitteluaikaväli alkaa vuodesta 1990. Siihen saakka sovelletaan valtion tulo- ja menoarviosta sekä kirjanpidosta annetun asetuksen 3§:ää.
Liiketoimintaa harjoittavien valtion virastojen ja laitosten liiketoiminnan käyttötulot ja käyttömenot merkitään tämän asetuksen mukaisesti tulo- ja menoarvioon ensimmäisen kerran vuoden 1989 tulo- ja menoarviossa.
Siihen saakka kunnes tilivirastolle tämän asetuksen nojalla vahvistettu tiliohjesääntö on tullut voimaan, sovelletaan edelleen 30 päivänä marraskuuta 1972 annetun tilisäännön (776/72) nojalla annettua tiliviraston tiliohjesääntöä ja muita ohjesääntöjä kuitenkin vain siltä osin, kuin tiliohjesääntö ja muut ohjesäännöt eivät ole ristiriidassa valtion tulo- ja menoarviosta annetun lain tai tämän asetuksen kanssa.
Siirtomäärärahaan tämän asetuksen 6§:ää sovelletaan ensimmäisen kerran vuoden 1989 tulo- ja menoarviossa, mihin asti sovelletaan 1 momentissa mainitun tilisäännön 1§:ää.
1 luku - Valtion tulo- ja menoarvion laadinta ja rakenne1 §2 §3 §4 §5 §6 §7 §2 luku - Toiminta- ja taloussuunnittelu8 §9 §10 §11 §3 luku - Tulo- ja menoarvion toteuttaminen12 §13 §14 §15 §16 §17 §18 §19 §20 §21 §22 §23 §24 §4 luku - Tiliorganisaatio25 §26 §27 §28 §5 luku - Maksuliike29 §30 §31 §32 §33 §34 §35 §36 §37 §38 §39 §40 §41 §42 §6 luku - Kirjanpito43 §44 §45 §46 §47 §48 §49 §50 §51 §52 §53 §54 §55 §56 §57 §58 §59 §60 §61 §62 §63 §7 luku - Muu laskentatoimi64 §8 luku - Tilinpäätös65 §66 §67 §68 §69 §70 §9 luku - Sisäinen valvonta71 §72 §73 §74 §10 luku - Erinäiset säännökset75 §76 §77 §78 §79 §80 §


text:
FMUSER H.264 H.265 Teräväpiirto HD IPTV streaming Encoder-FBE200-H.265-IPTV Encoder-Fmuser.com
Sapluuna Ilmoitus
Encoder Flash Encoder Encoder modulaattori IPTV Encoder STL FM / TV-asema Digisovittimen MUX-Sekoittaja Lähetin ja vastaanotin Transmodulator Transcoder Salauslaite Splitter Decoder modulaattori portti Multiplexer IRD Series IP QAM RDS Encoder FM Sapluuna
CASE IPTV Ratkaisu Internet Siirto Ratkaisu Kannettava langaton ratkaisu Langaton Siirrä Ratkaisu Digitaalinen videokeskusratkaisua FM Station
kooderi H.264 Encoder Mpeg-2 anturin
albanialainen sq.fmuser.com
Azerbaidžanin az.fmuser.com
baski eu.fmuser.com
valkovenäjä be.fmuser.com
katalaani ca.fmuser.com
Kiinan kieli zh-CN.fmuser.com
Kiinan kieli zh-TW.fmuser.com
kroaatti hr.fmuser.com
Tanskan kieli da.fmuser.com
virolainen et.fmuser.com
filippiiniläinen tl.fmuser.com
georgialainen ka.fmuser.com
kreikkalainen el.fmuser.com
Haitilainen ht.fmuser.com
heprealainen iw.fmuser.com
Unkarin kieli hu.fmuser.com
islantilainen is.fmuser.com
irlantilainen ga.fmuser.com
latvialainen lv.fmuser.com
liettualainen lt.fmuser.com
Makedonia mk.fmuser.com
maltalainen mt.fmuser.com
persialainen fa.fmuser.com
Kiillottaa pl.fmuser.com
romanialainen ro.fmuser.com
serbialainen sr.fmuser.com
turkki tr.fmuser.com
ukrainalainen uk.fmuser.com
Walesin cy.fmuser.com
Jiddiš yi.fmuser.com
Etusivu > tuotteet > IPTV Encoder
FMUSER H.264 H.265 Teräväpiirto HD IPTV streaming Encoder-FBE200-H.265:
FMUSER H.264 H.265 Teräväpiirto HD IPTV streaming Encoder-FBE200-H.265
R: V20161212-09-55 Tietolehti
Nopeasti muuttuvassa ja erittäin kilpailukykyinen TV-markkinoilla, operaattorit ja tv-palvelujen tarjoajien täytyy toimittaa sisällön saatavuutta kaikissa näytöissä, missä ja milloin tahansa, mutta kuluttaa vähemmän monimutkaisuutta ja ajo tehokkuutta kaikilla alustoilla. FMUSER FBE200 kooderi on suunniteltu vastaamaan kasvavaan kysyntään video toimitettavaksi internet ja mobiililaitteet.
FMUSER FBE200 on korkea integraatio ja kustannustehokas muotoilu tekevät tästä laitteesta käytetään laajalti erilaisten digitaalisten jakelujärjestelmien, kuten rakentamisen ammatillinen lähettää tason IPTV & OTT järjestelmä, vieraanvaraisuus IPTV sovellus, Remote HD multi-ikkuna videoneuvottelu, kauko HD koulutus ja Remote HD sairaanhoidon, streaming Suora lähetys jne.
FMUSER FBE200 H.264 /H.265 IPTV streaming Encoder tukee 1 audio- ja HDMI videokokoelmaasi syöttämällä samanaikaisesti vaihtoehto. Voit käyttää HDMI- tai 3.5mm stereo äänen linja sisään.
Kukin kanava HDMI-liitäntä tukee 3 IP ulostuloina kahdella eri resoluutioilla (yksi korkeamman resoluution, yksi pienempi resoluutio) mukautuvaa bittinopeus, kunkin ryhmän IP stream tukee kahta erilaista IP-protokollien ulostulo (RTSP / HTTP / Mulitcast / Unicast / RTMP) .
FMUSER FBE200 IPTV Encoder voi toimittaa H.264 / H.265 / koodausta videovirtoja enemmän kanavia riippumattomien IP lähdön eri palvelimissa IPTV & OTT sovellus, kuten Adobe Flash Server (FMS), Wowza Media Server, Windows Media Server, RED5, ja joitakin muita palvelimia perustuu UDP / RTSP / RTMP / HTTP / HLS / ONVIF protokollia. Se tukee myös VLC purkaa.
FBE200 on yhteensopiva useimpien streaming alustoja, Suora lähetys rajoittamattomaan Streaming Service kuten Wowza, FMS, Red5, Youtube Live Facebookin live, ustream, Livestream, Twitch, Meridix, Streamspot, Dacast, Tikilive, Netrmedia ...
Meillä on myös SDI versiot, 4 in 1 tai 16 in 1 antureita ammatillisessa 19 "Rack alustan, ota rohkeasti yhteyttä, jos tarvitset niitä.
Jos haluat edistää oman tuotemerkin, voimme myös tehdä OEM sinulle.
** Pidätämme oikeuden päivittää ulkonäköä tai toimintoja tuotetta ilman extra ilmoitusta.
--Video Compression tuki H.264 / H.265, Main Profile / High Profile / Baseline Profile
--Audio Compression tuki MP3 & AAC-LC / HE audiopakkausteknologiaan
--Streaming Resoluutio jopa 720, 720P, 1080P
--GOP Frame rate tukemat asetukset
--insertable logo ja Scroll Kuvateksti (OSD)
--Adjustable Audio voitto
--Capable Kuva parametrin
--Support Jopa 3 TS IP stream ulos
--Switchable Of audioulostulotilan: vasen, oikea ja Stereo
--Configurable Multi-rate, Multi-resoluutio, Moniprotokollaominaisuudet
--Providing HLS / RTSP / HTTP / UDP / RTMP-protokollan
--Web Johtamisen
--support WiFi-yhteyden RTMP upload
--Multiple Tuotantovirroille tuloa kohti palvelun tukemiseksi Broadcast, VOD, IPTV ja OTT, Mobile / web, Kotipääte sovelluksia
--Support Useita laitteiden näyttää samanaikaisesti yhteen tietokoneeseen
--Support Microsoft vakio virtaus ajaa arkkitehtuuri (WDM arkkitehtuuri), tukee Microsoft WMENCODER, yhteensopiva Windows VFW ohjelmistoarkkitehtuurin ja WDM-tilassa.
--RJ45 Digital TV-ohjelmat Vaihteisto
--Head-End järjestelmä DigiTV konttoriverkoston
--CATV Broadcasting järjestelmä
--Edge Puolella DigiTV runkoverkon
--IPTV Ja OTT videokeskusjärjestelmän
IP ulostulon RTP / RTSP / RTMP / HTTP / HLS - Transfer internetin kautta tai LAN
FMUSER FBE200 tukevat turvallinen elää ja on-demand streaming ja sen ulkopuolella niiden yritysverkkoihin. Valtuutetaan yritykset muokata sitoutumista, vähentää matkakuluja, ulottamaan, ja lisätä myyntiä video streaming.
Broadcast Streaming Solutions, Virta huippuluokan Broadcasting. Toimita perinteinen broadcast kanavia päälle samalla luodaan johtavia yleisradiokanavien valtaan mobiili journalismin ja kansalaisten osallistumista.
Education Streaming Solutions.Streaming luokkahuoneessa ja beyond.Extend lähettyvillä. Sitoutua. Tee irti budjetin.
IP lähtö UDP (Unicast / Multicast) - Siirto trough LAN
* Videokoodaukseen
--Video Pakkaus: H.264 / AVC tai H.265 / HEVC High Profile Level 1.5
--Video Tulot: 1 x HDMI 1.3a versio (tukea HDCP-protokollaa, tai 1 x SDI vaihtoehdossa)
----- HDMI / SDI main stream:
--Video Esikäsittely-: Kohinanvaimennus, terävöinti, suodatus
* Äänen koodaus
--Audio Puristus: AAC, MP3
--Sampling Rate: Adaptive, valittavissa uudelleen näytteen.
--Sampling Tarkkuus: 24-bittinen
--Bit Hinta: 48k, 64k, 96k, 128k, 160k, 192k, 256k
--Re-Näyte: 32k, 44.1k
* IP kapselointi ulostulo
--Transport Protokolla: TS over IP lähtö, RTSP / HTTP / UDP tai RTMP-protokollan
--For Kukin HDMI (SDI) IP ulostulo (HTTP / RTSP / UDP / RTMP / HLS protokolla) 3 ryhmä ulos Tarkempaa (jopa 1080P) suurille näytön sovellus.
Lähtö: RJ45, 100 / 1000M Full
--Power Jännite: 110VAC ± 10%, 50 / 60Hz; 220VAC ± 10%, 50 / 60Hz
--DC Ottoteho: 12V tai 5V Micro-USB
--Consumption: Alle 40W
--Operating Lämpötila: 0 - 45 ° C (toiminta), -20 - 80 ° C (varastointi)
--Package Mitat: 165mm (W) x112mm (D) x70mm (H)
--Package Paino: 0.65KG
Ulkoasu ja kuvitus
Etupaneeli:
2. 3.5mm Stereoäänen Line
4. Status LED / Virran LED
5. Tehdasasetusten
Takapaneeli:
1. 2.4G Wifi antenni Port - SMA-K
2. Micro-USB valtaa 5V
3. DC in 12V
Verkon hallintajärjestelmä on sovellettu valvoa ja hallita parametrit ja asetukset, jne. Se keskittää antureita verkon helppoa.
1pcs FBE200 IPTV streaming anturin HDMI in
1pcs Wifi antenni
1pcs HDMI-kaapeli
1pcs 3.5mm RCA naaras (LR)
1pcs 110V / 220V on 12V Virtalähde
1pcs Käyttöohje
pieni laatikko
1 x HDMI tai SDI in
4 x HDMI tai SDI in
16 x HDMI tai SDI in
K: Onko Encoder käynnisty automaattisesti?
V: Kyllä, niin kauan kuin on virta kytkettynä, se käynnistyy automaattisesti, ei virtapainiketta tarvita.
K: Mitä jos internetissä rikki yhtäkkiä? Onko olemassa vahtikoira varustettu?
V: Kun on huono internet-yhteys, kooderi itse yrittää uudelleen yhteyttä uudelleen ja uudelleen kunnes internet on palautunut normaaliksi, niin se toimii edelleen automaattisesti.
Meillä on vahtikoira varustettu, mutta vahtikoira ei ole mitään tekemistä sen kanssa, Internet-yhteys, se käsittelee lähinnä ohjelman kaatumisen tai ylikuumenemisen ongelmia.
*Koodi
|Meistä|Uutiset|tuotteet|Ratkaisu|Tuki|foorumit|

matches: HD HD HD HD HD HD


text:
Kotiin / HD / Mortal Kombat Scorpion tapetti HD
lähettänyt: alas elokuuta 16, 2016 sisään HD Jätä kommentti 2,985 näkymät 0
Here is most beautiful Selection Of mortal kombat scorpion wallpaper HD For Desktops, PC, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. Tässäwallpapermad.com Taustakuva tietokanta voit ladata miljoonia korkealaatuisia taustakuvia . Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia ladata. Meillä on paljon taustakuvia yli kolmekymmentä Plus kategoriat Like Eläimet, Sarjakuva, Kukka, avaruus , Pelit ja Urheilu ,Jne. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön.
Yksinkertaisuuden, valitse Desktopin Koko (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) luettelosta päätöksiä oikeassa paneelissa, ja myös järjestelmä voi valita sinulle kaikkea järjestelmän hyväksyttävän Size Set. Ja muistaa Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia henkilökohtaiseen käyttöön. Jos Like This Mortal Kombat Scorpion tapetti HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook ja muut sosiaalisen median.
Edellinen: iphone viileä taustakuvia HD
Seuraava: Frank Sinatra tapetti HD