text:
DisplayPort - DisplayPort | Stayhome
ssd nexa deltaco gaming samsung evo plus microsdxc hdmi varavirtalähde antenni chromecast raspberry pi 4 aurinko
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u - u, 2m, musta
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u – u, 2m, mustaBlisterpakkaus.Tuotteen viivakoodi: 7340004668183
Toimitusaika-arvio 16 päivää
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u - u, 3m, musta
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u – u, 3m, mustaBlisterpakkaus.Tuotteen viivakoodi: 7340004668190
Toimitusaika-arvio 9 päivää
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u -u 2m, valk
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u -u 2m, valkTuotteen viivakoodi: 7340004665328
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u-u 1m valkonen
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u-u 1m valkonenRiippupakkaus.Tuotteen viivakoodi: 7340004665311
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u-u 3m valk
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u-u 3m valkRiippupakkaus.Tuotteen viivakoodi: 7340004665335
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u-u 5m, valk
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u-u 5m, valkRiippupakkaus.Tuotteen viivakoodi: 7340004665342
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin ur - ur, musta, 5m
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin ur – ur, musta, 5mTuotteen viivakoodi: 7340004679011
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin uros - uros, 1m, musta
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin uros – uros, 1m, mustaTuotteen viivakoodi: 7340004674047
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pinu - u 0,5m, valk
DELTACO DisplayPort monitorikaapeli, 20-pinu – u 0,5m, valkRiippupakkaus.Tuotteen viivakoodi: 7340004665304
DELTACO DisplayPort näyttökaapeli, 20-pin u, u, 15m, kullatut liittimet, musta
DELTACO DisplayPort näyttökaapeli, 20-pin u, u, 15m, kullatut liittimet, musta• Tukee 3840×2160@30Hz
• Johtimet valmistettu puhtaasta kuparista
Liitin 20-nastan Näyttöporttiliitin, uros
Liitin (toinen pää) 20-nastan Näyttöporttiliitin, uros
Ominaisuudet Latched, molded, kuparinen keskijohdin, Ultra HD (4K) -tuki
Päällystetty liitin Gold
Suojaava materiaali Punottu alumiinikalvo
Tekniikka Suojattu
Tyyppi DisplayPort -kaapeli
Vaippamateriaali PVC
Tuotteen viivakoodi: 7333048010230
DELTACO DisplayPort näyttökaapeli, 20-pin u, u, 5m, kullatut liittimet, musta
DELTACO DisplayPort näyttökaapeli, 20-pin u, u, 5m, kullatut liittimet, musta• Tukee 3840×2160@30Hz
Tuotteen viivakoodi: 7333048010209
DELTACO DisplayPort näyttökaapeli, 20-pin u, u, 7m, kullatut liittimet, musta
DELTACO DisplayPort näyttökaapeli, 20-pin u, u, 7m, kullatut liittimet, musta• Tukee 3840×2160@30Hz
Tuotteen viivakoodi: 7333048010216
DELTACO DisplayPort-näyttökaapeli, Ultra HD taajuudella 60 Hz, 21,6 Gb/s, 2 m, musta, 20-pinninen uros - uros
DELTACO DisplayPort-näyttökaapeli, Ultra HD taajuudella 60 Hz, 21,6 Gb/s, 2 m, musta, 20-pinninen uros – urosDisplayPort-kaapeli, jolla voi kytkeä toisiinsa kaksi laitetta.
• Kaistanleveys 21,6 Gb/s
• Kupariset johtimet
• Kullatut liittimet
• Maksimiresoluutio: 5120 × 2880 taajuudella 30 Hz
• Tukee Ultra HD:tä (3840 × 2160) taajuudella 60 Hz
Kaapelilla on DisplayPort 1.2 -sertifiointi, joten se täyttää kaikki tämän standardin asettamat vaatimukset. Pyrimme hankkimaan versioiden 1.3 ja 1.4 sertifioinnin heti, kun se on mahdollista. Vielä tässä vaiheessa niistä ei ole olemassa virallisia testejä.
Tuotteen viivakoodi: 7333048028327
DELTACO DisplayPort-näyttökaapeli, Ultra HD taajuudella 60 Hz, 21,6 Gb/s, 3 m, 20-pinninen uros - uros, valkoinen
DELTACO DisplayPort-näyttökaapeli, Ultra HD taajuudella 60 Hz, 21,6 Gb/s, 3 m, 20-pinninen uros – uros, valkoinenDisplayPort-kaapeli, jolla voi kytkeä kaksi laitetta toisiinsa.
Tuotteen viivakoodi: 7333048025326
DELTACO DisplayPort-näyttökaapeli, Ultra HD taajuudella 60 Hz, 21,6 Gb/s, 5 m, 20-pinninen uros - uros, valkoinen
DELTACO DisplayPort-näyttökaapeli, Ultra HD taajuudella 60 Hz, 21,6 Gb/s, 5 m, 20-pinninen uros – uros, valkoinenDisplayPort-kaapeli, jolla voi kytkeä kaksi laitetta toisiinsa.
Tuotteen viivakoodi: 7333048025494
DELTACO PRIME DisplayPort-näyttökaapeli, 2 m, Ultra HD (3840 x 2160) taajuudella 60 Hz, 21,6 Gb/s, DisplayPort 1.2 -sertifioitu, uros - uros, valkoinen
DELTACO PRIME DisplayPort-näyttökaapeli, 2 m, Ultra HD (3840 × 2160) taajuudella 60 Hz, 21,6 Gb/s, DisplayPort 1.2 -sertifioitu, uros – uros, valkoinenDisplayPort-kaapeli, jolla voi kytkeä toisiinsa kaksi laitetta.
• DisplayPort 1.2 -sertifioitu
Tuotteen viivakoodi: 7333048025319
DELTACO PRIME DisplayPort-näyttökaapeli, Ultra HD taajuudella 60 Hz, 21,6Gb/s, 2 m, musta, 20-pinninen uros - uros
DELTACO PRIME DisplayPort-näyttökaapeli, Ultra HD taajuudella 60 Hz, 21,6Gb/s, 2 m, musta, 20-pinninen uros – uros
DisplayPort-kaapeli, jolla voi kytkeä toisiinsa kaksi laitetta.
Liitin 20-nastan Näyttöporttiliitin – uros
Liitin (toinen pää) 20-nastan Näyttöporttiliitin – uros
Tuotteen viivakoodi: 7340004649601
DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u - u, 0,5m
DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u – u, 0,5mRiippupakkaus.Tuotteen viivakoodi: 7340004655282
DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u -u, 3 mRiippupakkaus.Tuotteen viivakoodi: 7340004649618
DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u -u, 5 mRiippupakkaus.Tuotteen viivakoodi: 7340004649625
DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u-u, 1 m
DisplayPort monitorikaapeli, 20-pin u-u, 1 mTuotteen viivakoodi: 7340004650485

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Uovision UM785-3G+ Cloud 12MP Full HD riistakamera – Erä24.fi
Uovision UM785-3G+ Cloud 12MP Full HD riistakamera
Huom! Tilaustuote, toimitusaika normaalia pidempi.
Uovision UM785-3G+ Cloud on varustettu terävällä 12MP korkearesoluutio kuvauksella. Kuvia ja videoita voidaan katsoa kameran omalta 2.4″ värinäytöltä. Kameran tallentamiin Full HD tason (1080P) tai HD tason (720P) sekä WVGA tason videoihin tallentuvat myös äänet! Äänet ovat erittäin hyödyllisiä valvontakäytössä. Kamera lähettää 1080P Full HD videot sekä 720P HD videot 5-10 sek pituisina ja WVGA videot kamera lähettää 5-20 sek pituisina omistajansa LinckEazi pilvipalveluun. LinckEazi pilvipalvelusta näet kameran lähettämän materiaalin ja voit tarkastella niitä joko kännykällä tai tietokoneella.
Riistakamera käynnistyy automaattisesti ihmisen tai eläimen aiheuttaman lämpöliikkeen johdosta. Siinä on passiivinen PIR liiketunnistin joka havaitsee lämpösäteilevän kohteen kameran etupuolella. Etäohjattava riistakamera soveltuu riistakameraksi maastoon kuvaamaan nelijalkaisia tai siivekkäitä luonnossa liikkujia. Se voidaan asentaa valvontakameraksi vahtimaan kaksijalkaisia luvattomia vieraita esim mökille, työmaalle, kotiin tai toimistoon. Lähettävä riistakamera pitää sinut aina ajan tasalla, olitpa sitten missä tahansa!
Helppokäyttöisen Uovision UM785-3G+ Cloud riistakameran menuvalikko on Suomen- ja ruotsinkielinen. Kameran mukana tulee Suomenkieliset selkeät käyttöohjeet joiden avulla kameran monipuoliset säädöt saa säädettyä mieleisekseen.
Diagonaalinen kuvakulma : 52 astetta

matches: HD HD HD HD HD HD


Hallituksen esitys 7/2009
Antopäivä: 24.7.2009
Julkaisupäivä: 29.7.2009
Voimassa: 1.1.2010 - (10 § voimassa 31.12.2014 saakka)
698/2019MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 145/2018Antopäivä: 17.5.2021Julkaisupäivä: 23.5.2019Voimassa: 1.1.2021 - Huomautus: muutt. 46 §:ää
1367/2018MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 152/2018Antopäivä: 28.12.2018Julkaisupäivä: 31.12.2018Voimassa: 1.1.2019 - (36 ja 36 a § voimaan 1.1.2020 alkaen, 40 § 2 mom. voimaan 1.8.2020 alkaen)
940/2017MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 73/2017Antopäivä: 19.12.2017Julkaisupäivä: 21.12.2017Voimassa: 1.1.2018 - (1 § voimaan 1.1.2019, ks. 942/2017)Huomautus: muutt. 1, 7 a ja 7 b §:ää, lis. 7 c §
536/2017MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 39/2017Antopäivä: 11.8.2017Julkaisupäivä: 16.8.2017Voimassa: 1.1.2018 - Huomautus: muutt. 37 ja 37 a §:ää
644/2016MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 70/2016Antopäivä: 12.8.2016Julkaisupäivä: 16.8.2016Voimassa: 19.8.2016 - Huomautus: muutt. 67 §
562/2016MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 66/2016Antopäivä: 29.6.2016Julkaisupäivä: 1.7.2016Voimassa: 1.8.2016 - Huomautus: muutt. 7 a §, lis. 7 b §
414/2016MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 36/2016Antopäivä: 3.6.2016Julkaisupäivä: 6.6.2016Voimassa: 1.8.2016 - Huomautus: muutt. 8 §
1707/2015MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 76/2015Antopäivä: 30.12.2015Julkaisupäivä: 31.12.2015Voimassa: 1.1.2017 - Huomautus: muutt. 75 §:ää, kum. 92 a §
1674/2015MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 38/2015Antopäivä: 30.12.2015Julkaisupäivä: 31.12.2015Voimassa: 1.1.2016 - 31.12.2019Huomautus: muutt. 49 §:ää
1600/2015MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 77/2015Antopäivä: 30.12.2015Julkaisupäivä: 31.12.2015Voimassa: 1.1.2016 - Huomautus: kum. 91 §, muutt. 9 § ja 82 §:ää, lis. 10 §
1206/2015MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 254/2014Antopäivä: 18.9.2015Julkaisupäivä: 23.9.2015Voimassa: 1.1.2016 - Huomautus: muutt. 64 ja 67 §
960/2015MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 230/2014Antopäivä: 7.8.2015Julkaisupäivä: 11.8.2015Voimassa: 1.1.2016 - Huomautus: muutt. 9, 82–84 ja 86 §, lis. 83 a ja 84 a §
497/2015MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 166/2014Antopäivä: 24.4.2015Julkaisupäivä: 28.4.2015Voimassa: 1.12.2015 - Huomautus: muutt. 1 §:ää
324/2015MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 243/2014Antopäivä: 20.3.2015Julkaisupäivä: 27.3.2015Voimassa: 1.8.2015 - Huomautus: muutt. 39 ja 41 §:ää
278/2015MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 333/2014Antopäivä: 20.3.2015Julkaisupäivä: 25.3.2015Voimassa: 1.4.2015 - Huomautus: muutt. 90 a §:ää
256/2015MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 244/2014, HE 308/2014Antopäivä: 20.3.2015Julkaisupäivä: 25.3.2015Voimassa: 1.4.2015 - (osittain 1.8.2015)Huomautus: muutt. 8, 36, 38 ja 39 § sekä 43 §:ää, lis. 36 a ja 36 b §
1182/2014MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 242/2014Antopäivä: 19.12.2014Julkaisupäivä: 23.12.2014Voimassa: 1.1.2015 - 31.12.2015Huomautus: lis. 49 a §
1172/2014MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 241/2014Antopäivä: 19.12.2014Julkaisupäivä: 22.12.2014Voimassa: 1.1.2015 - Huomautus: muutt. 7, 36 ja 44 §:ää sekä 37 §, lis. 7 a §
933/2014MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 26/2014Antopäivä: 14.11.2014Julkaisupäivä: 14.11.2014Voimassa: 1.1.2015 - Huomautus: muutt. 49 §:ää
1302/2013MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 117/2013Antopäivä: 30.12.2013Julkaisupäivä: 31.12.2013Voimassa: 1.5.2014 - Huomautus: muutt. 87 §
728/2013MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 33/2013Antopäivä: 25.10.2013Julkaisupäivä: 29.10.2013Voimassa: 1.1.2014 - Huomautus: muutt. 7 §:ää
487/2013MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 9/2013Antopäivä: 28.6.2013Julkaisupäivä: 1.7.2013Voimassa: 1.1.2014 - Huomautus: muutt. 76 §:ää
482/2013MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 44/2012Antopäivä: 28.6.2013Julkaisupäivä: 1.7.2013Voimassa: 1.1.2014 - Huomautus: muutt. 36 ja 38 §
693/2012MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 98/2012Antopäivä: 30.11.2012Julkaisupäivä: 5.12.2012Voimassa: 1.1.2013 - 31.12.2013Huomautus: muutt. 49 §:ää
414/2012MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 27/2012Antopäivä: 29.6.2012Julkaisupäivä: 4.7.2012Voimassa: 1.1.2013 - (ks. L 415/2012)
1340/2011MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 37/2011Antopäivä: 16.12.2011Julkaisupäivä: 22.12.2011Voimassa: 1.1.2012 - (10 §:n 2 momentti voimassa 31.12.2014 saakka)Huomautus: muutt. 9 §:ää ja 10 §:ää
1324/2011MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 79/2011Antopäivä: 16.12.2011Julkaisupäivä: 21.12.2011Voimassa: 1.1.2012 - 31.12.2012Huomautus: muutt. 49 §:ää
954/2011MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 164/2010Antopäivä: 12.8.2011Julkaisupäivä: 16.8.2011Voimassa: 1.1.2012 -
315/2011MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 326/2010Antopäivä: 8.4.2011Julkaisupäivä: 13.4.2011Voimassa: 1.8.2011 - Huomautus: muutt. 40 §:ää
1349/2010MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 90/2010Antopäivä: 30.12.2010Julkaisupäivä: 31.12.2010Voimassa: 1.5.2011 - Huomautus: muutt. 46 §:ää
1117/2010MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 244/2010Antopäivä: 10.12.2010Julkaisupäivä: 20.12.2010Voimassa: 1.1.2011 - Huomautus: muutt. 75 ja 92 a §
416/2010MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 28/2010Antopäivä: 21.5.2010Julkaisupäivä: 26.5.2010Voimassa: 1.8.2010 - Huomautus: muutt. 69 ja 75 §:ää, lis. 92 a §
119/2019Opetus- ja kulttuuriministeriön asetus yliopistojen perusrahoituksen laskentakriteereistä (voimassa 1.1.2021 alkaen)
331/2016Opetus- ja kulttuuriministeriön asetus yliopistojen perusrahoituksen laskentakriteereistä (voimassa 31.12.2020 saakka)
1451/2014Opetus- ja kulttuuriministeriön asetus yliopistojen koulutusvastuun täsmentämisestä
1049/2012Opetus- ja kulttuuriministeriön asetus yliopistojen väliaikaisesti maksullisista koulutusohjelmista
1048/2012Opetus- ja kulttuuriministeriön asetus yliopistojen maisteriohjelmista
420/2012Valtioneuvoston asetus erikoislääkärin ja erikoishammaslääkärin tutkinnoista
182/2012Opetus- ja kulttuuriministeriön asetus yliopistojen perusrahoituksen laskentakriteereistä
1474/2011Opetus- ja kulttuuriministeriön asetus yliopistojen maisteriohjelmista
1473/2011Opetus- ja kulttuuriministeriön asetus yliopistojen väliaikaisesti maksullisista koulutusohjelmista
1307/2010Opetus- ja kulttuuriministeriön asetus yliopistojen väliaikaisesti maksullisista koulutusohjelmista
1306/2010Opetus- ja kulttuuriministeriön asetus yliopistojen maisteriohjelmista
125/2010Opetusministeriön asetus yliopistojen väliaikaisesti maksullisista koulutusohjelmista
1665/2009Opetusministeriön asetus yliopistojen maisteriohjelmista
1082/2009Valtioneuvoston asetus yliopistojen toiminnassa perittävistä maksuista
771/2009Opetusministeriön asetus yliopistojen perusrahoituksen laskentakriteereistä
770/2009Valtioneuvoston asetus yliopistoista
1151/2017Valtioneuvoston asetus meriliikenteessä käytettävien alusten kilpailukyvyn parantamisesta annetun lain muuttamisesta annetun lain voimaantulosta
HE 7/2009 Hallituksen esitys eduskunnalle yliopistolaiksi ja siihen liittyviksi laeiksiHyväksytty muutettuna 558/2009
HE 152/2018 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi yliopistolain ja ammattikorkeakoululain muuttamisestaHyväksytty 1367/2018
HE 145/2018 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi korkeakouluopiskelijoiden opiskeluterveydenhuollosta sekä eräiksi siihen liittyviksi laeiksiHyväksytty muutettuna 698/2019
HE 73/2017 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi yliopistolain ja ammattikorkeakoululain muuttamisesta sekä laiksi yliopistolain muuttamisesta annetun lain voimaanpanostaHyväksytty muutettuna 940/2017
HE 39/2017 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi ammatillisesta koulutuksesta ja eräiksi siihen liittyviksi laeiksiHyväksytty 536/2017
HE 70/2016 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi tilintarkastuslain muuttamisesta ja eräiksi siihen liittyviksi laeiksiHyväksytty 644/2016
HE 66/2016 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi yliopistolain ja ammattikorkeakoululain muuttamisestaHyväksytty muutettuna 562/2016
HE 36/2016 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi yliopistolain 8 §:n ja ammattikorkeakoululain 12 §:n muuttamisestaHyväksytty 414/2016
HE 77/2015 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi yliopistolain ja ammattikorkeakoululain muuttamisestaHyväksytty 1600/2015
HE 76/2015 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi yliopistolain 75 §:n 3 momentin ja 92 a §:n kumoamisestaHyväksytty 1707/2015
HE 38/2015 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi yliopistolain 49 §:n ja ammattikorkeakoululain 43 §:n väliaikaisesta muuttamisestaHyväksytty 1674/2015
HE 333/2014 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sosiaalihuollon asiakkaan asemasta ja oikeuksista annetun lain 18 §:n, potilaan asemasta ja oikeuksista annetun lain 13 §:n, perusopetuslain 40 §:n, taiteen perusopetuksesta annetun lain, oppilas- ja opiskelijahuoltolain 23 §:n, vapaasta sivistystyöstä annetun lain 21 a §:n, ammatillisesta koulutuksesta annetun lain 43 §:n, lukiolain 32 §:n, yliopistolain 90 a §:n, ammattikorkeakoululain 65 §:n, nuorisolain, pelastuslain 86 §:n ja hätäkeskustoiminnasta annetun lain 20 §:n muuttamisestaHyväksytty 278/2015
HE 308/2014 Hallituksen esitys eduskunnalle yliopistolain ja ammattikorkeakoululain muuttamisesta annetun hallituksen esityksen (HE 244/2014 vp) täydentämisestäHyväksytty muutettuna 256/2015
HE 254/2014 Hallituksen esitys eduskunnalle tilintarkastuslaiksi ja laiksi julkishallinnon ja -talouden tilintarkastuksesta sekä eräiksi niihin liittyviksi laeiksiHyväksytty 1206/2015
HE 244/2014 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi yliopistolain ja ammattikorkeakoululain muuttamisestaHyväksytty muutettuna 256/2015
HE 243/2014 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi yliopistolain 39 ja 41 §:n sekä ammattikorkeakoululain muuttamisestaHyväksytty 324/2015
HE 242/2014 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi yliopistolain ja ammattikorkeakoululain väliaikaisesta muuttamisestaHyväksytty 1182/2014
HE 241/2014 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi yliopistolain ja ammattikorkeakoululain muuttamisestaHyväksytty 1172/2014
HE 230/2014 Hallituksen esitys eduskunnalle eräiden hallintoasioiden muutoksenhakusäännösten tarkistamisestaHyväksytty muutettuna 960/2015
HE 166/2014 Hallituksen esitys eduskunnalle säätiölaiksi ja eräiksi siihen liittyviksi laeiksiHyväksytty 497/2015
HE 26/2014 Hallituksen esitys eduskunnalle ammattikorkeakoululaiksi ja laiksi yliopistolain 49 §:n muuttamisestaHyväksytty 933/2014
HE 117/2013 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi Kansallisesta koulutuksen arviointikeskuksesta ja eräiksi siihen liittyviksi laeiksiHyväksytty 1302/2013
HE 33/2013 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi yliopistolain 7 §:n muuttamisestaHyväksytty 728/2013
HE 9/2013 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi ammattikorkeakoululain muuttamisesta sekä eräiksi siihen liittyviksi laeiksiHyväksytty 487/2013
HE 98/2012 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi yliopistolain 49 §:n väliaikaisesta muuttamisestaHyväksytty 693/2012
HE 44/2012 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi yliopistolain 36 ja 38 §:n, ammattikorkeakoululain sekä opiskelijavalintarekisteristä ja ylioppilastutkintorekisteristä annetun lain muuttamisestaHyväksytty muutettuna 482/2013
HE 27/2012 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi yliopistolain muuttamisesta ja yliopistolain muuttamisesta annetun lain voimaanpanostaHyväksytty 414/2012
HE 79/2011 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi yliopistolain 49 §:n 2 momentin väliaikaisesta muuttamisesta Hyväksytty 1324/2011
HE 37/2011 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi ulkomaalaislain muuttamisesta ja eräiksi siihen liittyviksi laeiksi Hyväksytty 1340/2011
HE 326/2010 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi terveydenhuollon ammattihenkilöistä annetun lain sekä eräiden muiden lakien muuttamisesta Hyväksytty 315/2011
HE 244/2010 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi apteekkimaksusta annetun lain 2 ja 6 §:n sekä yliopistolain 75 ja 92 a §:n muuttamisesta Hyväksytty 1117/2010
HE 164/2010 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi ammatillisesta koulutuksesta annetun lain, ammatillisesta aikuiskoulutuksesta annetun lain, ammattikorkeakoululain, yliopistolain sekä rikosrekisterilain 6 §:n muuttamisesta Hyväksytty muutettuna 954/2011
HE 90/2010 Hallituksen esitys eduskunnalle terveydenhuoltolaiksi sekä laeiksi kansanterveyslain ja erikoissairaanhoitolain muuttamisesta sekä sosiaali- ja terveydenhuollon asiakasmaksuista annetun lain muuttamisestaHyväksytty 1349/2010
HE 28/2010 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi yliopistolain muuttamisesta Hyväksytty 416/2010


Poistuminen | Toimielimet | Sosiaali- ja terveyslautakunta | Pöytäkirja 21.03.2012 | Avaa haku
Pöytäkirja 21.03.2012 Pykälä 103
Liite nro 7, 28.9.2011: Talentia ry:n kannanotto
844/16/160/2011
STLTK § 316
Talentia Kainuu ry on lähettänyt 28.7.2011 päivätyn, mm. sosiaali- ja terveyslautakunnalle, kannanoton vammaispalvelujen vastuualuepäällikön hakuehtoihin ja sosiaalityöntekijöiden työajan seurantaan.
Kannanotto on liitteenä.
Liite nro: 7
Perhepalvelujohtajat Helena Ylävaara (31.8.2011 saakka) ja Marja-Liisa Komulainen (1.9.2011 alkaen) ovat laatineet seuraavan sisältöisen selvityksen Talentia Kainuu ry:n kannanottoon:
Va. sosiaali- ja terveysjohtaja Esa Ahonen on ottanut perhepalvelujohtaja Helena Ylävaaran esityksestä päätöksellään 23.5.2011 § 66/2005 vammaispalvelujen vastuualuepäällikön virkaan yhteiskuntatieteiden kandidaatti, sosionomi (amk) Anna-Liisa Kainulaisen. Hakijoita virkaan oli 14, heistä pisteytyksen perusteella neljä (4) kutsuttiin haastatteluun ja kolme (3) lopulta haastateltiin. Haastattelijoina toimivat perhepalvelujohtaja Helena Ylävaara ja sosiaalialan erityissuunnittelija Marja-Liisa Komulainen. Valinta oli yksimielinen. Perusteluina olivat mm. vahva kokemus vammaispalvelujen johtamisesta ja hallinnoinnista, johtamistaito ja yhteistyökyky.
Talentia Kainuu ry on lähettänyt sosiaali- ja terveyslautakunnalle kirjeen 28.7.2011, jossa se vaatii, että perhepalvelupäälliköiden virkojen pätevyysvaatimukset täyttävät jatkossa kelpoisuuslain vaatimukset. (Sosiaalihuollon ammatillisen henkilöstön kelpoisuusvaatimuksista annettu laki 272/2005). Talentian kirjeessä todettiin, että virkavaali oli tuolloin jo saanut lainvoiman, ja siksi Talentia vaati vammaispalveluihin johtavan sosiaalityöntekijän viran perustamista, millä korvattaisiin vastuualueen päällikön kelpoisuuden vajaus. Kirjeessä esitetään, että vastuualuepäällikön tehtäviin kelpoisuus määrittyy aina sosiaalihuollon ammatillisen henkilöstön kelpoisuusvaatimuksista säädetyn lain 10 §:n mukaan, eikä kunta tai kuntayhtymä voi itse asettaa omia kelpoisuuksia.
Vammaispalvelujen vastuualuepäällikön alaisuudessa on noin 290 työntekijää. Suurin osa (noin 280) henkilökunnasta toimii kehitysvammahuollon laitos-, asumis- ja avopalvelujen piirissä, ja heillä on erilaisia sosiaalihuollon ja terveydenhuollon koulutuksia. Vammaispalvelulain mukaisia palveluja suorittaa yhteensä kahdeksan (8) työntekijää, joista kolmella on sosiaalityöntekijän vakanssi. Vammaispalvelulain mukaiset asumispalvelut maakunta-kuntayhtymä ostaa kokonaisuudessaan, ja vanhusten ja vammaisten ostopalvelut on organisoitu keskitetysti. Vammaispalveluista vastanneella perhepalvelupäälliköllä ei ole ollut sosiaalityöntekijän pätevyyttä aiemminkaan, vaan ennen maakunta-kuntayhtymän perustamista hän oli toiminut yhden Kainuun kunnan sosiaalijohtajana ja koulutukseltaan hän on yhteiskuntatieteiden maisteri, jolla pääaineena on sosiaalipolitiikka. Nyt valittu Anna-Liisa Kainulainen suorittaa yhteiskuntatieteiden maisterin tutkintoa Kuopion yliopistoon pääaineenaan sosiaalihallintotiede. Hän valmistuu oman kertomansa mukaan lokakuun loppuun mennessä. Yhteiskuntatieteiden kandidaatin ja sosionomin tutkinnon lisäksi hänellä on johtamisen erikoisammattitutkinto ja vajaamielishoitajan tutkinto.
Kainuun maakunta -kuntayhtymässä vastuualuepäällikön virkoja on kaikilla tulosalueilla, ja heillä on mitä moninaisimpia koulutuksia. Perhepalvelujen tulosalueellakin on sekä kelpoisuuslain 10 §:n että lääketieteen lisensiaatin pätevyyden omaavia vastuualuepäälliköitä. Pätevyysvaatimukset onkin määritelty hyvin avarasti, jotta on mahdollista valita erilaisiin tehtäviin kulloinkin vaatimukset parhaiten täyttävät henkilöt. Kainuun maakunta -kuntayhtymän hallintosäännön liitteessä vain tulosaluejohtajien pätevyysvaatimuksiksi on määritelty ylempi korkeakoulututkinto. Tosin pätevyysvaatimuksia ollaan parhaillaan tarkistamassa.
Vammaispalvelujen vastuualuepäällikön tehtävä on puhtaasti hallinnollinen tehtävä, mutta sen vastuut eivät ulotu likikään koko sosiaalihuollon kenttään: lasten, aikuisväestön ja vanhusten sosiaalipalvelut ovat sen ulkopuolella. Kelpoisuuslain soveltamisohjeissa todetaan päivähoidon osalta, että kun tehtävä ei sisällä ammatillista ohjausta eikä välitöntä asiakastyötä, kelpoisuutena voi olla soveltuva ylempi korkeakoulututkinto tai myös muu koulutus. Nykyisessä kelpoisuuslaissa on aiempaan verraten painotettu alan tuntemusta ja johtamistaitoa, jotka tässä kyseisessä valinnassakin olivat avainasemassa johtuen mm. siitä, että vammaispalvelujen vastuualuepäällikön kanssa lähes samanaikaisesti siirtyi toisiin tehtäviin hänen alaisistaan vammaispalvelupäälliköistä (kehitysvammahuollosta) kaksi eli puolet vammaispalvelupäälliköistä. Valitulla oli vahvaa kokemusta sekä vammaispalvelulain että erityishuoltolain mukaisten palvelujen johtamisesta hänen aiemmassa työssään. Ennen valintaa oli perhepalvelujohtajalle (koulutukseltaan terveydenhuollon maisteri) valittu jatkaja 1.9.2011 alkaen, jolla on kelpoisuuslain mukainen sosiaalityöntekijän pätevyys. Hän vastaa vammaispalvelujen lisäksi lapsiperheiden sosiaali- ja terveyspalveluista ja aikuisväestön sosiaalipalveluista Kainuussa. Tältä osin tilanne siis koheni kelpoisuuslain toteutumisen näkökulmasta vammaispalveluissa.
Siinä tapauksessa, että vammaispalvelujen vastuualuepäällikön vakanssi tulkitaan ammatillisiksi johtotehtäviksi, voidaan soveltamisohjeista todeta, että "kelpoisuusehtoja ei sovelleta tilanteissa, joissa sosiaalityöntekijän työnkuva on hyvin itsenäinen, ja esimiehen johtotehtävät ovat sen vuoksi luonteeltaan puhtaasti hallinnollisia… Jos organisaatiossa työskentelee useiden ammattiryhmien edustajia, eikä sosiaalityöntekijällä ole tukenaan sosiaalityön ammatillista johtoa, ulkopuolisen työnohjauksen käyttö on suositeltavaa. " Työnohjauspalveluja Kainuun maakunta -kuntayhtymä on valmis järjestämään ja on järjestänytkin henkilökunnan esittämien tarpeiden mukaan. Vammaispalvelujen vastuualuepäällikkö ei tee asiakaskohtaisia päätöksiä.
Kelpoisuuslain soveltamisohjeissa kohdassa Muut asiakastyön ohjausta edellyttävät johtotehtävät sanotaan, että "asiakkaiden tarpeiden ja toiminnan sisällön suuren vaihtelun vuoksi kelpoisuussäännöksistä on tehty riittävän väljät siten, että kunkin yksikön johtoon voidaan valita siihen parhaiten soveltuvan koulutuksen omaava henkilö" ja että "säännöksen sanamuoto ei estä valitsemasta sosiaalipalvelujen johtotehtäviin henkilöä, jolla on muu soveltuva korkeakoulututkinto."
Vammaispalvelujen vastuualue jakaantuu seudullisten ja keskitettyjen kehitysvammapalvelujen sekä vammaispalvelulain mukaisten palvelujen tulosyksikköihin. Keskitettyjen ja seudullisten kehitysvammaisten palvelujen tulosyksiköillä on omat vammaispalvelupäällikkönsä, mutta vammaispalvelulain mukaisten palvelujen tulosyksiköllä ei ole sellaista ollut, koska se on henkilökuntamäärältään huomattavasti muita pienempi (yhteensä Kainuussa tällä hetkellä 8 työntekijää). Talentian esitys johtavasta sosiaalityöntekijästä on ajankohtainen, sillä Kainuun maakunta -kuntayhtymässä on keskusteltu vammaispalvelujen vastuualuepäällikön tehtävien selkiyttämisestä jo keväällä 2011 mm. niin, että vpl-palvelujen tulosyksikköön valittaisiin joku olemassa olevista sosiaalityöntekijöistä tiimivastaavaksi, jolla tulee olla kelpoisuuslain mukainen sosiaalityöntekijän pätevyys. Asia viedään sosiaali- ja terveyslautakuntaan viimeistään lokakuussa 2011.
Lisätietoja asiasta antavat perhepalvelujohtaja Marja-Liisa Komulainen puh. 08 6155 4242, 044 750 2424 ja va. sosiaali- ja terveysjohtaja Maire Ahopelto, puh. 044 777 3033 tai sähköpostitse etunimi.sukunimi@kainuu.fi.
Sosiaali- ja terveyslautakunta merkitsee tiedoksi edellä olevan Talentia ry:lle annetun perhepalvelujohtaja Helena Ylävaaran ja perhepalvelujohtaja Marja-Liisa Komulaisen laatiman selvityksen Talentia ry:n kannanottoon vammaispalvelujen vastuualuepäällikön hakuehtoihin ja sosiaalityöntekijöiden työajan seurantaan.
STLTK § 343
Talentia Kainuu ry:n puheenjohtaja Arja Rajalan ja varapuheenjohtaja Maarit Rautiaisen sosiaali- ja terveyslautakunnalle 25.9.2011 lähettämä kirje:
Vastaus perhepalvelujohtajien Helena Ylävaara ja Marja-Liisa Komulainen vastineeseen
Talentia Kainuu ry on lähettänyt 28.07.2011 päivätyllä kirjeellä Kainuun maakunta- kuntayhtymän sosiaali- ja terveyslautakunnalle vaatimuksen, että perhepalvelupäälliköiden/vastuualuepäälliköiden pätevyysvaatimuksien on oltava sosiaalihuollon ammatillisen henkilöstön kelpoisuusvaatimuksista annetun lain (2005/272) 10 §:n mukaiset, ja lisäksi vammaispalvelujen vastuualueelle on perustettava johtavan sosiaalityöntekijän virka.
Perhepalvelujohtajat Helena Ylävaara ja Marja-Liisa Komulainen antoivat Talentialle 1.9.2011 päivätyllä kirjeellä vastineen, jossa he perustelivat pätevyysvaatimuksia. Talentian valtakunnallisen järjestön työelämänyksikkö antoi vastauksen, joka oli Talentia Kainuu ry:n vaatimuksen mukainen: Sosiaalihuollon ammatillisen henkilöstön kelpoisuusvaatimuksista annetun lain määräyksiä on noudatettava, ja vastuualueelle on perustettava johtavan sosiaalityöntekijän virka, ja myöhemmin myös muille sosiaalihuollon tehtäviä toteuttaville vastuualueille.
Perhepalvelujohtajien vastineesta selviää, että lokakuun 2011 lautakuntaan on suunnitteilla esittää tiimivastaavaa vammaispalvelujen sosiaalityöntekijöiden ja sosiaaliohjaajien lähiesimieheksi. Tiimivastaava ei täytä lain kirjainta. Ensiksikään vammaispalvelujen vastuualueella ei ole tällä hetkellä virassa olevaa ammatillista esimiestä vammaispalvelujen sosiaalityössä, kun vammaispalvelujen vastuualuepäällikkö ei täytä kelpoisuusvaatimuksista annetun lain 10 §:n 2 mom. mukaisia kelpoisuusvaatimuksia (sosiaalityöntekijä). Toisekseen lähiesimiehellä on oltava henkilöstöhallinnollista ja työnohjauksellista valtaa.
Kainuun maakunta -kuntayhtymän organisaatiokaavion mukaan vammaispalvelujen sosiaalityö on tulosyksikkö, jolla on budjetti- ja henkilöstövastuinen päällikkö. Kelpoisuuslain mukaan sosiaalityön esimiehenä hänen on oltava sosiaalityöntekijä. Organisaatiokaaviossa budjetti- ja henkilöstövastuisen esimiehen alapuolella ovat tiimit. Organisaatio-oppaiden mukaan tiimiesimies on prosessin omistaja (Skyttä: Tiimiytys ja sen läpivienti, 2000, 73-90), eli vammaispalvelujen vastuualueella vammaispalvelujen vastuualuepäällikkö, jos hän olisi sosiaalityöntekijä ja sitä kautta voisi toimia prosessin omistajana. Tällä hetkellä virassa oleva vastuualuepäällikkö ei koulutuksensa puolesta voi toimia prosessin omistajana ja tiimiesimiehenä, joten nämä puuttuvat organisaatiosta. Tiimivetäjän sen sijaan tiimi valitsee keskuudestaan, ja hänelle ei voida delegoida tehtäviä, jotka eivät kuulu koko tiimille, ja hän ei ole tiimin esimies (Skyttä: Tiimiytys ja sen läpivienti, 2000, 195).
Sosiaalityöntekijät ja -ohjaajat toimivat tehtävissään hyvin yksin seuduilla ja kehitysvammahuollossa. Sosiaalityöhön ja -ohjaukseen liittyy runsaasti sosiaalihuollon lainsäädäntöön perustuvia ammatillisia haasteita, jotka edellyttävät jo sosiaalihuollon ammatillisen henkilöstön kelpoisuuslakiin perustuen sosiaalityön erityisosaamista. Näihin sosiaalihuollollisiin haasteisiin eivät myöskään toiset ammattiryhmät pysty vastaamaan, vaarantamatta sosiaalihuollon lakisääteisten tehtävien toteutumista. Sosiaalityöntekijöiden ja -ohjaajien ammatti-identiteetti on myös koetuksella, mikä osaltaan heikentää työn houkuttelevuutta. Tästä johtuen vammaispalvelujen vastuualueelle tarvitaan ammatillista johtoa sosiaalityön ja -ohjauksen tueksi. Vammaispalvelujen vastuualueeseen kuuluu myös keskitettyihin kehitysvammapalveluihin kuuluva erityishuollon poliklinikka, jossa sosiaalityöntekijä ja sosiaaliohjaaja toimivat ilman ammatillista tukea. Talentia Kainuu ry esittääkin, että Kainuun maakunta -kuntayhtymä perustaa johtavan sosiaalityöntekijän viran vammaispalvelujen vastuualueelle ja johtava sosiaalityöntekijä toimii koko vammaispalvelujen vastuualueen sosiaalityöntekijöiden ja sosiaaliohjaajien lähiesimiehenä niin vammaispalveluissa kuin kehitysvammahuollossa.
Sosiaali- ja terveyslautakunta merkitsee Talentia Kainuu ry:n kirjeen tässä vaiheessa tiedoksi ja lähettää asian virkamiesvalmisteluun.
STLTK § 103
Talentia Kainuu ry on lähettänyt 28.7.2011 päivätyn kannanoton vammaispalvelujen vastuualuepäällikön hakuehtoihin ja sosiaalityöntekijöiden työajan seurantaan sosiaali- ja terveyslautakunnalle. Perhepalvelujohtajat Helena Ylävaara ja Marja-Liisa Komulainen ovat laatineet asiasta selvityksen, joka on käsitelty sosiaali- ja terveyslautakunnassa 28.09.2011.
Talentia Kainuu ry:n puheenjohtaja Arja Rajala ja varapuheenjohtaja Maarit Rautiainen ovat lähettäneet sosiaali- ja terveysjohtajalle kirjeen liittyen Helena Ylävaaran ja Marja-Liisa Komulaisen vastineeseen. Sosiaali- ja terveyslautakunta on lähettänyt asian 26.10.2011 § 343 päätöksellä virkamiesvalmisteluun.
Johtavan sosiaalityöntekijän virkaa ei ole erillisenä vaan tehtävät suunniteltiin liitettäväksi sosiaalityöntekijän virkaan oman toimen ohella.
Virkamiesvalmisteluna on laadittu vammaispalvelun johtavan sosiaalityöntekijän tehtävänkuva. Tehtävät koostuvat mm.:
1) asiakastyöstä
2) vammaispalvelulain mukaisten palvelujen budjetin valmistelusta ja seurannasta,
3) esimiestyöstä,
4) hankinnoista ja osallistumisesta palvelujen kilpailutukseen
5) muutostenhakujen valmistelutehtävistä sekä
6) vammaispalvelun työkokousten valmistelu- ja puheenjohtajuus tehtävistä. Johtavan sosiaalityöntekijän toimenkuvassa asiakastyön osuudeksi on arvioitu n. 70 % ja muiden tehtävien (edellä mainitut tehtävät 2-6) noin 30 %.
Tehtävien lisäämisestä on käyty neuvotteluja sosiaalityöntekijän olemassa oleviin tehtäviin lisättäväksi. Johtavan sosiaalityöntekijän palkaksi vahvistettiin 1.1.2012 alkaen 3.152,72€/kk henkilöstöjohtaja Markku Hämäläisen päätöksellä 16.11.2011 § 93. Asiasta pidettiin kuulemistilaisuus viranhoitovelvollisuuden muuttamisesta sosiaalityöntekijän virkaa hoitavan viranhaltijan kanssa 5.1.2012. Perusteluna virantoimitusvelvollisuuden muuttamiseen kuulemistilaisuudessa esitettiin kunnallisesta viranhaltijasta annetun lain mukainen perusteltu syy (KVhL 304/2003, 23§) eli toiminnan uudelleen järjestely, jossa toiminta ja virkatehtävät sopeutetaan muuttuviin tilanteisin, tarpeisiin ja olosuhteisiin.
Viranhaltija ei hyväksynyt kuulemistilaisuudessa henkilöstöjohtajan vahvistamalla tehtävänkuvalla ja palkalla 16.11.2011 § 93 viranhoitovelvollisuuden muutosta.
Lisätietoja asiasta antaa sosiaali- ja terveysjohtaja Maire Ahopelto, puh. 044 777 3033 tai sähköpostitse etunimi.sukunimi@kainuu.fi.
Sosiaali- ja terveyslautakunta merkitsee tiedoksi johtavan sosiaalityöntekijän tehtävänkuvan ja palkkauksen sekä päättää, että johtavan sosiaalityöntekijän virkaa ei perusteta, eikä sosiaalityöntekijän viranhoitovelvollisuutta johtavaksi sosiaalityöntekijäksi muuteta. Kainuun maakuntayhtymä lakkaa vuoden 2012 loppuun mennessä ja uuden organisaation toimintamallia ollaan suunnittelemassa. Johtavan sosiaalityöntekijän tehtävän tarve arvioidaan uuden organisaation perustamisen yhteydessä. Johtavan sosiaalityöntekijän palkkaukseen tarvittavia määrärahoja ei ole varattu vuodelle 2012.
Sosiaalityöntekijöiden työajassa ja työajanseurannassa noudetaan Maakuntahallituksen päätöstä 19.11.2011 § 212 ja työajanseurannassa noudatetaan henkilöstöpalvelujen antamia ohjeita.


text:
Testitulokset: World In Conflict - Tasapainoisen pelikoneen rakentaminen ylikellottamalla: Intelin prosessorit
Hardware.fi > Artikkelit > Tasapainoisen pelikoneen rakentaminen ylikellottamalla: Intelin prosessorit > Testitulokset: World In Conflict
Ylikellotettu Radeon HD 5750 suoriutuu yli vaadittavan tason. Myös Pentium E6300 on riittävän tehokas, mutta yleisesti ottaen vaaditaan vähintään E8400, jotta päästään tasapainoon ja saadaan kaikki teho irti mistään yhden GPU:n näytönohjaimesta.
Core i5:n ja Core i7:n avulla Radeon HD 5970 saavuttaa ja ohittaa 100 FPS:n rajan ja GeForce GTX 295 kipuaa yli Radeon HD 5870:n.
1680x1050 tarkkuus vaatii jo vähintään GeForce GTX 260:n tai Radeon HD 4890:n pelattavan tason saavuttamiseksi. GeForce GTX 295 päihittää Radeon HD 5870:n yhdistettynä mihin tahansa ylikellotettuun neliydinprosessoriin.
Peli pysyy pelattavalla tasolla sekä GeForce GTX 260 –kortilla että Radeon HD 4890:llä 1920x1200 tasolla. Tällä resoluutiolla suurimmat rajoitteet aiheutuvat näytönohjaimista, mutta kahden GPU:n kortit vaativat lisää ja lisää prosessoritehoa.
Ylikellotettu GeForce GTX 285 on edelleen riittävän tehokas, mutta se vaatii kumppanikseen vähintään ylikellotetun E8400-prosessorin hyödyntääkseen täyden potentiaalinsa. Silti parempi suorituskyky halvemmalla hinnalla saavutetaan kun yhdistetään ylikellotettu Pentium E6300 ja Radeon HD 5870. Tietysti tämä 40 dollarin säästö on kohtalaisen merkityksetön kun lasketaan mukaan 2560x1600 resoluutioon kykenevä näyttö.

matches: HD HD HD HD HD HD HD


text:
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 3.7.2012.
UsedSoft GmbH vastaan Oracle International Corp.
Tietokoneohjelmien oikeudellinen suoja – Internetistä ladattuja tietokoneohjelmia koskevien käytettyjen lisenssien myyminen – Direktiivi 2009/24/EY – 4 artiklan 2 kohta ja 5 artiklan 1 kohta – Levitysoikeuden raukeaminen – Tietokoneohjelman laillisesti hankkineen henkilön käsite.
Asia C-128/11.
Italia, Euroopan komissio, Ranska, Irlanti, Espanja
89. Farkas, Henrietta Regina: A ,,használt" szoftverek piacának változásai: az UsedSoft kontra Adobe ügy, Magyar jog : a magyar jogász egylet folyóirata 2017 nº 11 p.696-701 (HU)
91. Hilty, Reto M.: Kontrolle der digitalen Werknutzung zwischen Vertrag und Erschöpfung, Gewerblicher Rechtsschutz und Urheberrecht 2018 p.865-880 (DE)
90. Buss, Sebastian: Standardsoftware in der M&A Transaktion, Computer Law Review International | Computer und Recht 2018 p.78-84 (DE)
3 päivänä heinäkuuta 2012 ( *1 )
”Tietokoneohjelmien oikeudellinen suoja — Internetistä ladattuja tietokoneohjelmia koskevien käytettyjen lisenssien myyminen — Direktiivi 2009/24/EY — 4 artiklan 2 kohta ja 5 artiklan 1 kohta — Levitysoikeuden raukeaminen — Tietokoneohjelman laillisesti hankkineen henkilön käsite”
Asiassa C-128/11,
toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat A. Tizzano, J. N. Cunha Rodrigues, K. Lenaerts (esittelevä tuomari), J.-C. Bonichot ja A. Prechal sekä tuomarit K. Schiemann, E. Juhász, A. Borg Barthet, D. Šváby ja M. Berger,
UsedSoft GmbH, edustajinaan Rechtsanwalt B. Ackermann ja Rechtsanwalt A. Meisterernst,
Oracle International Corp., edustajinaan Rechtsanwalt T. Heydn ja Rechtsanwalt U. Hornung,
Irlanti, asiamiehenään D. O’Hagan,
Ranskan hallitus, asiamiehenään J. Gstalter,
Euroopan komissio, asiamiehinään J. Samnadda ja F. W. Bulst,
Ennakkoratkaisupyyntö koskee tietokoneohjelmien oikeudellisesta suojasta 23.4.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/24/EY (EUVL L 111, s. 16) 4 artiklan 2 kohdan ja 5 artiklan 1 kohdan tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty riita-asiassa, jossa vastakkain ovat UsedSoft GmbH (jäljempänä UsedSoft) ja Oracle International Corp. (jäljempänä Oracle) ja joka koskee sitä, että UsedSoft myi Oraclen tietokoneohjelmien käytettyjä lisenssejä.
Maailman henkisen omaisuuden järjestö (WIPO) hyväksyi Genevessä 20.12.1996 WIPOn tekijänoikeussopimuksen (jäljempänä tekijänoikeussopimus). Tämä yleissopimus hyväksyttiin Euroopan yhteisön puolesta 16.3.2000 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2000/278/EY (EYVL L 89, s. 6).
Tekijänoikeussopimuksen 4 artiklan otsikko on ”Tietokoneohjelmat”, ja sen sanamuoto on seuraava:
Tekijänoikeussopimuksen 6 artiklassa, jonka otsikko on ”Levitysoikeus”, määrätään seuraavaa:
Tekijänoikeussopimuksen 8 artiklassa määrätään seuraavaa:
Tekijänoikeussopimuksen julkilausumissa todetaan 6 ja 7 artiklan osalta seuraavaa:
Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10) 28 ja 29 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(28)
Tämän direktiivin mukaiseen tekijänoikeuden suojaan sisältyy yksinoikeus valvoa aineelliseen tuotteeseen sisällytetyn teoksen levitystä. Yhteisössä tapahtuva teoksen alkuperäiskappaleen tai sen jäljennösten ensimmäinen myynti, jonka oikeudenhaltija itse suorittaa tai joka suoritetaan hänen suostumuksellaan, johtaa sen oikeuden sammumiseen, joka mahdollistaa yhteisössä tapahtuvan kohteen jälleenmyyntivalvonnan. Tämän oikeuden ei olisi sammuttava teoksen alkuperäiskappaleen tai sen jäljennösten yhteisön ulkopuolella tapahtuneen myynnin vuoksi, jonka oikeudenhaltija itse suorittaa tai joka suoritetaan hänen suostumuksellaan. Tekijöiden vuokraus- ja lainausoikeuksista on säädetty direktiivissä 92/100/ETY. Tässä direktiivissä säädetty levitysoikeus ei rajoita mainitun direktiivin I luvussa olevia säännöksiä vuokraus- ja lainausoikeuksista.
Oikeuksien sammuminen ei koske palveluja eikä varsinkaan suorakäyttöpalveluja. Tämä pätee myös tällaisen palvelun käyttäjän oikeudenhaltijan suostumuksella teoksesta tai muusta aineistosta tekemään fyysiseen kappaleeseen. Näin ollen tämä koskee myös teosten alkuperäiskappaleiden ja jäljennösten tai muun aineiston vuokrausta ja lainausta, jotka ovat luonteeltaan palveluja. Toisin kuin CD-ROMit tai CD-I:t, joissa henkinen omaisuus on sisällytetty aineelliseen tuotteeseen eli esineeseen, jokainen suorakäyttöpalvelu on itse asiassa teko, johon olisi oltava lupa, jos tekijänoikeus tai lähioikeus sitä edellyttää.”
Direktiivin 2001/29 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan tämä direktiivi ”ei aiheuta muutoksia eikä millään tavoin vaikuta voimassa oleviin yhteisön säädöksiin, jotka koskevat – – tietokoneohjelmien oikeudellista suojaa”.
Direktiivin 2001/29 3 artiklassa säädetään seuraavaa:
Direktiivin 2009/24 ensimmäisen perustelukappaleen mukaan tällä direktiivillä kodifioidaan tietokoneohjelmien oikeudellisesta suojasta 14.5.1991 annettu neuvoston direktiivi 91/250/ETY (EYVL L 122, s. 42).
Direktiivin 2009/24 seitsemännestä perustelukappaleesta ilmenee, että ”tässä direktiivissä ’tietokoneohjelmalla’ tarkoitetaan missä tahansa muodossa olevia ohjelmia, laitteistoon sisältyvät ohjelmat mukaan lukien”.
Kyseisen direktiivin 13 perustelukappaleessa todetaan, ”ettei ohjelman tietokoneen muistiin lukemista ja ajamista, jotka ovat laillisesti hankitun tietokoneohjelman kappaleen käytön kannalta välttämättömiä toimia, eikä ohjelmaan sisältyvien virheiden korjaamista voida kieltää sopimuksella”.
Direktiivin 2009/24 1 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”jäsenvaltioiden on tämän direktiivin säännösten mukaisesti annettava tietokoneohjelmille tekijänoikeudellista suojaa kirjallisina teoksina, joita tarkoitetaan kirjallisten ja taiteellisten teosten suojaamisesta tehdyssä Bernin yleissopimuksessa”.
Tämän direktiivin 1 artiklan 2 kohdan mukaan ”tämän direktiivin mukainen suoja koskee kaikkia tietokoneohjelman eri ilmaisumuotoja”.
Kyseisen direktiivin 4 artiklassa, jonka otsikko on ”Yksinoikeudet”, säädetään seuraavaa:
Direktiivin 2009/24 5 artiklan, jonka otsikko on ”Yksinoikeuksia koskevat poikkeukset”, 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
Tekijänoikeudesta ja sen lähioikeuksista 9.9.1965 annetun lain (Gesetz über Urheberrecht und verwandte Schutzrechte), sellaisena kuin se on muutettuna (jäljempänä UrhG), 69 c ja 69 d §:llä saatetaan direktiivin 2009/24 4 ja 5 artikla osaksi Saksan oikeutta.
Oracle kehittää ja jakelee tietokoneohjelmia. Se on näiden ohjelmien yksinomaisten käyttöoikeuksien haltija tekijänoikeuden perusteella. Se on myös muun muassa tietokoneohjelmia varten Saksassa tavaramerkeiksi rekisteröityjen sanamerkkien ja yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröityjen sanamerkkien Oracle haltija.
Oracle jakelee pääasiassa kyseessä olevia tietokoneohjelmia eli tietokantaohjelmia 85 prosentissa tapauksista internetistä lataamisen avulla. Asiakas lataa ohjelman kappaleen suoraan tietokoneelleen Oraclen internetsivulta. Kyse on client-server-periaatteella toimivista tietokoneohjelmista. Tällaisen ohjelman käyttöoikeus, joka saadaan lisenssisopimuksella, sisältää luvan tallentaa tämän ohjelman kappale pysyvästi palvelimelle ja saattaa se tietyn käyttäjämäärän saataville sillä tavoin, että se ladataan heidän työasemiensa käyttömuistiin. Ylläpitosopimuksen puitteissa Oraclen internetsivuilta voidaan ladata kyseisen tietokoneohjelman päivitettyjä versioita (updates) ja ohjelmia, joiden tarkoituksena on virheiden korjaaminen (patches). Asiakkaan pyynnöstä kyseiset tietokoneohjelmat voidaan toimittaa myös CD-ROMilla tai DVD:llä.
Oracle tarjoaa pääasiassa kyseessä oleville tietokoneohjelmille ryhmälisenssejä vähintään 25 käyttäjälle. Yrityksen, jonka tarvitsee hankkia lisenssi 27 käyttäjälle, on näin ollen hankittava kaksi lisenssiä.
Oraclen pääasiassa kyseessä olevia tietokoneohjelmia koskevat lisenssisopimukset sisältävät otsikon ”Oikeuksien luovutus” alla seuraavan lausekkeen:
UsedSoft myy tietokoneohjelmien käytettyjä lisenssejä ja erityisesti käyttöoikeuslisenssejä, jotka liittyvät pääasiassa kyseessä oleviin Oraclen tietokoneohjelmiin. UsedSoft hankkii tätä varten Oraclen asiakkailta tällaisia käyttöoikeuslisenssejä tai niiden osia, kun alkuperäiset lisenssit koskevat sellaista käyttäjämäärää, joka ylittää ensimmäisen ostajan tarpeet.
Lokakuussa 2005 UsedSoft teki ”Oracle-erikoistarjouksia”, joiden yhteydessä se tarjosi myytäväksi pääasiassa kyseessä olevien Oraclen tietokoneohjelmien ”jo käytettyjä” lisenssejä. Se totesi tällöin, että kaikki lisenssit olivat ”ajantasaisia” siten, että alkuperäisen lisenssinsaajan ylläpitosopimus Oraclen kanssa oli vielä voimassa, ja että notaari oli vahvistanut alkuperäisen myynnin lainmukaisuuden.
UsedSoftin asiakkaat, joilla ei vielä ole kyseistä Oraclen ajantasaista tietokoneohjelmaa, lataavat ohjelman kappaleen suoraan Oraclen internetsivulta sen jälkeen, kun ne ovat hankkineet tällaisen käytetyn lisenssin. Asiakkaat, joilla on jo tämä tietokoneohjelma ja jotka ostavat täydennykseksi lisenssejä uusia käyttäjiä varten, lataavat UsedSoftin ohjeiden mukaisesti tietokoneohjelman näiden käyttäjien työasemille.
Oracle nosti kanteen Landgericht München I:ssä, jotta UsedSoft määrättäisiin lopettamaan tämän tuomion 24–26 kohdassa mainitut käytännöt. Kyseinen tuomioistuin hyväksyi Oraclen vaatimukset. UsedSoftin tästä tuomiosta tekemä valitus ei menestynyt. Tämän jälkeen UsedSoft teki Revision-valituksen Bundesgerichtshofiin.
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan UsedSoftin ja sen asiakkaiden toiminta loukkaa Oraclen yksinoikeutta toisintaa tietokoneohjelmia pysyvästi tai väliaikaisesti direktiivin 2009/24 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Kyseisen tuomioistuimen mukaan UsedSoftin asiakkaat eivät voi tukeutua oikeuteen, jonka Oracle olisi pätevästi siirtänyt niille tietokoneohjelmien toisintamiseksi. Oraclen lisenssisopimuksista ilmenee nimittäin, ettei ohjelmien käyttöoikeutta voida luovuttaa. Tämän vuoksi Oraclen asiakkaat eivät saa luovuttaa kolmansille näiden ohjelmien toisintamisoikeutta.
Pääasian ratkaisu riippuu ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan siitä, voivatko UsedSoftin asiakkaat vedota menestyksellisesti UrhG:n 69 d §:n 1 momenttiin, jolla saatetaan osaksi Saksan oikeutta direktiivin 2009/24 5 artiklan 1 kohta.
Tältä osin on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan aluksi pohdittava, onko henkilö, jolla UsedSoftin asiakkaiden tapaan ei ole tekijänoikeuden haltijan myöntämää tietokoneohjelman käyttöoikeutta mutta joka aikoo vedota tietokoneohjelman kappaleen levitysoikeuden raukeamiseen, direktiivin 2009/24 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tämän kappaleen ”laillisesti hankkinut henkilö”. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että näin on. Se selittää, että tietokoneohjelman kappaleen hyväksyminen myyntiin levittämisoikeuden raukeamisen seurauksena olisi merkityksetöntä, jos tällaisen kappaleen ostajalla ei olisi oikeutta toisintaa tietokoneohjelmaa. Tietokoneohjelman käyttäminen nimittäin edellyttää pääsääntöisesti sen toisintamista – toisin kuin muiden tekijänoikeudella suojattujen teosten käyttö. Direktiivin 2009/24 5 artiklan 1 kohdan tarkoituksena on siis varmistaa direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa säädetty levitysoikeuden raukeaminen.
Tämän jälkeen ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii, onko pääasian kaltaisessa asiassa tietokoneohjelman kappaleen levitysoikeus rauennut UrhG:n 69 c artiklan 3 kohdan toisessa virkkeessä, jolla direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohta saatetaan osaksi Saksan oikeutta, tarkoitetulla tavalla.
Sen mukaan useat tulkinnat ovat mahdollisia. Ensinnäkin direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohtaa voitaisiin soveltaa, kun tekijänoikeuden haltija antaa asiakkaalle luvan – lisenssisopimuksen tekemisen jälkeen – valmistaa tietokoneohjelman kappale lataamalla tämän ohjelman internetistä ja tallentamalla sen tietokoneelle. Tämän tulkinnan mukaan levittämisoikeuden raukeaminen on kyseisen säännöksen mukaan ohjelman kappaleen ensimmäisen myynnin oikeudellinen seuraamus eikä raukeaminen välttämättä edellytä tietokoneohjelman aineellisen kappaleen markkinoille saattamista. Toiseksi direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohtaa voitaisiin soveltaa analogisesti sellaisessa myyntitilanteessa, jossa tietokoneohjelma toimitetaan internetin kautta. Tämän tulkinnan kannattajien mukaan tältä osin on olemassa tahaton lainaukko (planwidrige Regelungslücke), koska tämän direktiivin laatijat eivät ole ottaneet huomioon eivätkä säädelleet tietokoneohjelmien toimittamista internetin kautta. Kolmannen tulkinnan mukaan direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohtaa ei voida soveltaa, koska levitysoikeuden raukeaminen tämän säännöksen nojalla edellyttää, että oikeudenhaltija tai hänen suostumuksellaan joku muu saattaa markkinoille tietokoneohjelman fyysisen kappaleen. Tämän kannan mukaan direktiivin 2009/24 laatijat ovat tietoisesti jättäneet saattamatta tietokoneohjelmien toimittamisen internetin kautta raukeamissäännön alaiseksi.
Lopuksi ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii sitä, voiko henkilö, joka on ostanut käytetyn lisenssin, vedota ohjelman kappaleen valmistamiseksi – kuten pääasiassa UsedSoftin asiakkaat lataamalla Oraclen ohjelman kappaleen Oraclen internetsivulta tietokoneelle tai lataamalla ohjelman kappaleen muiden työasemien käyttömuistiin – siihen, että ensimmäisen ostajan oikeudenhaltijan suostumuksella internetistä lataaman tietokoneohjelman kappaleen levitysoikeus on rauennut, kun ensimmäinen ostaja on hävittänyt tietokoneohjelman kappaleensa tai ei enää käytä sitä. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin arvioi, ettei direktiivin 2009/24 5 artiklan 1 kohtaa ja 4 artiklan 2 kohtaa voida soveltaa analogisesti. Levitysoikeuden raukeamisen tarkoituksena on yksinomaan varmistaa oikeudenhaltijan tai jonkun muun hänen suostumuksellaan myymän, tietylle tallennusalustalle aineellistetun ohjelman kappaleen hyväksyminen myyntiin. Raukeamisen vaikutusta ei tulisi tämän vuoksi laajentaa internetin kautta toimitettuihin aineettomiin tietoihin.
Onko henkilö, joka voi vedota tietokoneohjelman kappaleen levitysoikeuden raukeamiseen, direktiivin 2009/24 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ’tietokoneohjelman laillisesti hankkinut henkilö’?
Siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, raukeaako oikeus tietokoneohjelman kappaleen levittämiseen direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdan – – mukaan silloin, kun sen hankkinut henkilö on oikeudenhaltijan suostumuksella valmistanut kappaleen lataamalla ohjelman internetistä tallennusalustalle?
Siinä tapauksessa, että myös toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voiko myös se, joka on hankkinut ’käytetyn’ ohjelmistolisenssin, vedota kappaleen valmistamiseksi ’tietokoneohjelman laillisesti hankkineena henkilönä’ direktiivin 2009/24 5 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan – – mukaan siihen, että levitysoikeus ensimmäisen hankkijan oikeudenhaltijan suostumuksella internetistä tallennusalustalle lataamaan tietokoneohjelman kappaleeseen on rauennut, kun ensimmäinen hankkija on hävittänyt tietokoneohjelman kappaleensa tai ei enää käytä sitä?”
Toisella kysymyksellään, jota on tarkasteltava ensimmäiseksi, ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin pyrkii selvittämään, voiko tietokoneohjelman kappaleen lataaminen internetistä tekijänoikeuden haltijan suostumuksella aiheuttaa tämän kappaleen levitysoikeuden raukeamisen Euroopan unionissa direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja missä olosuhteissa tällainen raukeaminen voi aiheutua.
On huomautettava, että direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdan mukaan silloin, kun oikeudenhaltija tai joku muu hänen suostumuksellaan on ensimmäisen kerran myynyt tietokoneohjelman kappaleen yhteisössä, oikeudenhaltijan oikeus kyseisen kappaleen levittämiseen unionissa raukeaa.
Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että oikeudenhaltija itse, tässä tapauksessa Oracle, saattaa unionissa niiden asiakkaidensa saataville, jotka haluavat käyttää sen tietokoneohjelmaa, ohjelman kappaleen, joka voidaan ladata sen internetsivulta.
Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa sen määrittämiseksi, onko tekijänoikeuden haltijan levitysoikeus rauennut, on ensimmäiseksi tutkittava, voidaanko tämän oikeudenhaltijan ja sen asiakkaan välistä sopimussuhdetta, jonka puitteissa kyseinen tietokoneohjelman kappale on ladattu, pitää direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna tilanteena, jossa joku on ”ensimmäisen kerran myynyt tietokoneohjelman kappaleen”.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sekä unionin oikeuden yhdenmukainen soveltaminen että yhdenvertaisuusperiaate edellyttävät, että unionin oikeuden sellaisen säännöksen sanamuotoa, joka ei sisällä nimenomaista viittausta jäsenvaltioiden oikeuteen sisältönsä ja soveltamisalansa määrittämiseksi, on tavallisesti tulkittava koko unionissa itsenäisesti ja yhdenmukaisesti (ks. mm. asia C-5/08, Infopaq International, tuomio 16.7.2009, Kok., s. I-6569, 27 kohta; asia C-34/10, Brüstle, tuomio 18.10.2011, Kok., s. I-9821, 25 kohta ja asia C-510/10, DR ja TV2 Danmark, tuomio 26.4.2012, 33 kohta).
Direktiivissä 2009/24 ei viitata sen 4 artiklan 2 kohtaan sisältyvän myynnin käsitteen merkityksen osalta kansalliseen oikeuteen. Näin ollen tätä käsitettä on direktiiviä sovellettaessa pidettävä unionin oikeuden itsenäisenä käsitteenä, jota on tulkittava yhtenäisesti unionin alueella (ks. vastaavasti em. asia DR ja TV2 Danmark, tuomion 34 kohta).
Tämä päätelmä saa tukea direktiivin 2009/24 kohteesta ja tavoitteesta. Tämän direktiivin, joka perustuu EY 95 artiklaan, joka vastaa SEUT 114 artiklaa, neljännestä ja viidennestä perustelukappaleesta ilmenee, että sillä pyritään poistamaan jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen väliset eroavuudet, jotka vaarantavat sisämarkkinoiden toiminnan tietokoneohjelmien osalta. Myynnin käsitettä on kuitenkin tulkittava yhdenmukaisesti sen välttämiseksi, että kyseisellä direktiivillä tekijänoikeuksien haltijoille myönnetty suoja voisi vaihdella sen mukaan, minkä jäsenvaltion lainsäädäntöä sovelletaan.
Yleisesti hyväksytyn määritelmän mukaan myynnillä tarkoitetaan sopimusta, jolla henkilö luovuttaa vastikkeellisesti toiselle henkilölle omistusoikeutensa hänelle kuuluvaan aineelliseen tai aineettomaan omaisuuteen. Tästä seuraa, että liiketoimi, jonka seurauksena tietokoneohjelman kappaleeseen liittyvä levitysoikeus raukeaa direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti, pitää sisällään sen, että tämän kappaleen omistusoikeus siirtyy liiketoimessa.
Oracle väittää, ettei se myy pääasiassa kyseessä olevien tietokoneohjelmien kappaleita. Se selittää, että se saattaa kyseisen ohjelman kappaleen internetsivulleen asiakkaidensa saataville ilmaiseksi ja että nämä voivat ladata tämän kappaleen. Oraclen asiakkaat voivat kuitenkin käyttää näin ladattua kappaletta ainoastaan, jos ne ovat tehneet käyttöoikeuslisenssiä koskevan sopimuksen Oraclen kanssa. Tällaisella lisenssillä Oraclen asiakkaille myönnetään rajoittamattomaksi ajaksi kyseisen tietokoneohjelman käyttöoikeus, johon ei sisälly yksinoikeutta ja jota ei voida luovuttaa. Oraclen mukaan kappaleen ilmainen saataville saattaminen tai käyttöoikeuslisenssiä koskevan sopimuksen tekeminen eivät kumpikaan pidä sisällään tämän kappaleen omistusoikeuden siirtämistä.
Tältä osin on todettava, että tietokoneohjelman kappaleen lataaminen ja siihen liittyvän käyttöoikeuslisenssiä koskevan sopimuksen tekeminen muodostavat jakamattoman kokonaisuuden. Tietokoneohjelman kappaleen lataaminen ei nimittäin ole hyödyllistä, jollei sen haltija voi käyttää tätä kappaletta. Näitä kahta toimenpidettä on näin ollen tutkittava kokonaisuutena, kun niitä luonnehditaan oikeudellisesti (ks. analogisesti yhdistetyt asiat C-145/08 ja C-149/08, Club Hotel Loutraki ym., tuomio 6.5.2010, Kok., s. I-4165, 48 ja 49 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Siitä, sisältyykö pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa kyseessä oleviin liiketoimiin tietokoneohjelman kappaleen omistusoikeuden siirtyminen, on todettava ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenevän, että Oraclen asiakas, joka lataa kyseisen tietokoneohjelman kappaleen ja joka tekee tämän yhtiön kanssa kyseisen kappaleen käyttöoikeuslisenssiä koskevan sopimuksen, saa vastikkeellisesti tämän kappaleen käyttöoikeuden rajoittamattomaksi ajaksi. Oraclen tietokoneohjelmansa kappaleen saataville saattamisen ja siihen liittyvän käyttöoikeuslisenssiä koskevan sopimuksen tekemisen tarkoituksena on näin ollen kyseisen kappaleen saattaminen Oraclen asiakkaiden käytettäväksi pysyvästi sellaista vastiketta vastaan, jolla tekijänoikeuden haltija voi saada omistamansa teoksen kappaleen taloudellista arvoa vastaavan korvauksen.
Näissä olosuhteissa tämän tuomion 44 kohdassa mainitut toimenpiteet kokonaisuutena tarkasteltuina merkitsevät kyseessä olevan tietokoneohjelman kappaleen omistusoikeuden siirtymistä.
Tässä yhteydessä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa merkitystä ei ole sillä, onko kyseisen oikeuden haltija saattanut tietokoneohjelman kappaleen asiakkaan saataville oikeudenhaltijan internetsivulta toteutettavan lataamisen vai CD-ROMin tai DVD:n kaltaisen aineellisen alustan avulla. Vaikka myös viimeksi mainitussa tapauksessa kyseisen oikeuden haltija erottaa muodollisesti toisistaan asiakkaan oikeuden käyttää toimitettua tietokoneohjelman kappaletta toimenpiteestä, joka muodostuu tämän ohjelman kappaleen siirtämisestä asiakkaalle aineellisella alustalla, ostajan kannalta toimenpidettä, joka muodostuu tietokoneohjelman kappaleen lataamisesta tältä alustalta, ja lisenssisopimuksen tekemistä ei nimittäin voida erottaa toisistaan tämän tuomion 44 kohdassa esitetyillä perusteilla. Koska ostaja, joka lataa kyseisen tietokoneohjelman kappaleen CD-ROMin tai DVD:n kaltaisen aineellisen alustan avulla ja joka tekee siihen liittyvän käyttöoikeuslisenssiä koskevan sopimuksen, saa vastikkeellisesti rajoittamattomaksi ajaksi oikeuden käyttää kyseistä kappaletta, on katsottava, että myös nämä kaksi toimenpidettä sisältävät kyseisen kappaleen omistusoikeuden siirtymisen, kun kyseessä olevan tietokoneohjelman kappale saatetaan saataville CD-ROMin tai DVD:n kaltaisen aineellisen alustan avulla.
Näin ollen on todettava, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa se, että tekijänoikeuden haltija siirtää tietokoneohjelman kappaleen asiakkaalle ja nämä osapuolet tekevät käyttöoikeuslisenssiä koskevan sopimuksen, muodostaa direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tilanteen, jossa joku on ”ensimmäisen kerran myynyt tietokoneohjelman kappaleen”.
Kuten julkisasiamies korostaa ratkaisuehdotuksensa 59 kohdassa, ellei direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua termiä ”myynyt” tulkittaisi laajasti siten, että se kattaa kaikki tuotteen markkinointimuodot, joilla myönnetään tietokoneohjelman kappaleen käyttöoikeus rajoittamattomaksi ajaksi sellaista vastiketta vastaan, jolla tekijänoikeuden haltija voi saada omistamansa teoksen kappaleen taloudellista arvoa vastaavan korvauksen, tämän säännöksen tehokas vaikutus vaarantuisi, sillä tavarantoimittajat voisivat kiertää raukeamissäännön ja poistaa sen merkityksen vain luokittelemalla sopimuksen ”lisenssisopimukseksi””myyntisopimuksen” (kauppasopimuksen) sijasta.
Toiseksi ei voida hyväksyä Oraclen ja Euroopan komission väitettä, jonka mukaan tietokoneohjelman kappaleen saattaminen saataville tekijänoikeuden haltijan internetsivulle on direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua ”saattamista yleisön saataviin”, joka tämän direktiivin 3 artiklan 3 kohdan mukaan ei voi aiheuttaa levitysoikeuden raukeamista.
Direktiivin 2001/29 1 artiklan 2 kohdan a alakohdasta nimittäin ilmenee, että se ”ei aiheuta muutoksia eikä millään tavoin vaikuta voimassa oleviin [unionin oikeuden] säädöksiin, jotka koskevat – – tietokoneohjelmien oikeudellista suojaa”, joka on myönnetty direktiivillä 91/250, joka on sittemmin kodifioitu direktiivillä 2009/24. Direktiivin 2009/24 säännökset ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohta merkitsevät siis lex specialista direktiivin 2001/29 säännöksiin nähden, joten jos oletetaan, että pääasiassa kyseessä oleva sopimussuhde tai sen osa voi myös kuulua viimeksi mainitun direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun käsitteen ”välittäminen yleisölle” alaan, myös tällöin on niin, että direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tilanne, jossa joku on ”ensimmäisen kerran myynyt tietokoneohjelman kappaleen”, aiheuttaa saman säännöksen mukaan tämän kappaleen levitysoikeuden raukeamisen.
Lisäksi tämän tuomion 46 kohdasta ilmenee, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa tekijänoikeuden haltija siirtää tietokoneohjelman kappaleen omistusoikeuden asiakkaalleen. Kuten julkisasiamies toteaa ratkaisuehdotuksensa 73 kohdassa, tekijänoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kappaleesta, jonka valossa direktiivin 2001/29 3 ja 4 artiklaa on tulkittava niin pitkälti kuin mahdollista (ks. vastaavasti asia C-456/06, Peek & Cloppenburg, tuomio 17.4.2008, Kok., s. I-2731, 30 kohta), ilmenee, että se, että omistusoikeus luovutetaan, muuttaa pelkän tämän direktiivin 3 artiklassa tarkoitetun ”yleisölle välittämisen” kyseisen direktiivin 4 artiklassa tarkoitetuksi levitystoimeksi, joka voi johtaa, jos saman direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät, levitysoikeuden raukeamiseen samalla tavoin kuin direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tilanne, jossa joku on ”ensimmäisen kerran myynyt tietokoneohjelman kappaleen”.
Kolmanneksi on vielä tutkittava, liittyykö direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu levitysoikeuden raukeaminen ainoastaan aineellisiin esineisiin eikä internetistä ladattuihin tietokoneohjelmien aineettomiin kappaleisiin, kuten Oracle, unionin tuomioistuimessa huomautuksia esittäneet hallitukset ja komissio väittävät. Ne tukeutuvat tältä osin direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdan sanamuotoon, direktiivin 2001/29 28 ja 29 perustelukappaleeseen, viimeksi mainitun direktiivin 4 artiklaan, luettuna yhdessä tekijänoikeussopimuksen 8 artiklan kanssa, ja tekijänoikeussopimuksen, jonka täytäntöön paneminen on yksi direktiivin 2001/29 tavoitteista, 6 ja 7 artiklaa koskevaan julkilausumaan.
Komission mukaan direktiivin 2001/29 29 perustelukappaleessa vahvistetaan, että ”oikeuksien sammuminen ei koske palveluja eikä varsinkaan suorakäyttöpalveluja”.
Tästä on todettava aluksi, ettei direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdasta ilmene, että tässä kohdassa tarkoitettu tietokoneohjelmien kappaleiden levitysoikeuden raukeaminen rajoittuisi CD-ROMin tai DVD:n kaltaisella aineellisella alustalla oleviin tietokoneohjelmien kappaleisiin. Päinvastoin on todettava, ettei kyseisessä säännöksessä, jossa viitataan tarkemmitta täsmennyksittä tilanteeseen, jossa joku on ”ensimmäisen kerran myynyt tietokoneohjelman kappaleen”, tehdä erottelua sen perusteella, onko kyseessä oleva kappale aineellisessa vai aineettomassa muodossa.
Tämän jälkeen on huomautettava, että direktiivi 2009/24, joka koskee erityisesti tietokoneohjelmien oikeudellista suojaa, on lex specialis -säädös suhteessa direktiiviin 2001/29.
Direktiivin 2009/24 1 artiklan 2 kohdan mukaan ”tämän direktiivin mukainen suoja koskee kaikkia tietokoneohjelman eri ilmaisumuotoja”. Kyseisen direktiivin seitsemännessä perustelukappaleessa todetaan tästä, että ”tietokoneohjelmalla”, jota sillä on tarkoitus suojata, ”tarkoitetaan missä tahansa muodossa olevia ohjelmia, laitteistoon sisältyvät ohjelmat mukaan lukien”.
Edellä mainituista säännöksistä ilmenee siis selvästi unionin lainsäätäjän tahto samastaa direktiivissä 2009/24 tarkoitetun suojan kannalta tietokoneohjelman aineelliset ja aineettomat kappaleet.
Näissä olosuhteissa on todettava, että direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu levitysoikeuden raukeaminen koskee sekä aineellisia että aineettomia tietokoneohjelman kappaleita ja näin ollen myös sellaisia tietokoneohjelman kappaleita, jotka niiden ensimmäisen myynnin yhteydessä on ladattu internetistä ensimmäisen ostajan tietokoneelle.
On totta, että direktiiveissä 2001/29 ja 2009/24 käytetyillä käsitteillä on lähtökohtaisesti oltava sama merkitys (ks. yhdistetyt asiat C-403/08 ja C-429/08, Football Association Premier League ym., tuomio 4.10.2011, Kok., s. I-9083, 187 ja 188 kohta). Vaikka oletettaisiin, että direktiivin 2001/29 4 artiklan 2 kohdassa, tulkittuna direktiivin 28 ja 29 perustelukappaleen ja tekijänoikeussopimuksen valossa, jonka täytäntöön paneminen on direktiivin 2001/29 tavoite (asia C-277/10, Luksan, tuomio 9.2.2012, 59 kohta), todetaan tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien teosten osalta, että levitysoikeuden raukeaminen koskee ainoastaan aineellisia esineitä, tällainen seikka ei, kun otetaan huomioon unionin lainsäätäjän direktiivin 2009/24 nimenomaisessa asiayhteydessä ilmaisema erilainen tahto, kuitenkaan voi vaikuttaa viimeksi mainitun direktiivin 4 artiklan 2 kohdan tulkintaan.
On vielä lisättävä, että taloudellisesta näkökulmasta tietokoneohjelman myyminen CD-ROMilla tai DVD:llä ja tietokoneohjelman myyminen internetistä lataamisen avulla ovat samankaltaisia toimia. Toimittaminen internetin avulla vastaa toiminnallisesti aineellisen alustan toimittamista. Direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdan tulkitseminen yhdenvertaisen kohtelun periaatteen valossa vahvistaa, että kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla levitysoikeus raukeaa, kun oikeudenhaltija tai joku muu hänen suostumuksellaan myy ensimmäisen kerran tietokoneohjelman kappaleen unionissa, riippumatta siitä, myydäänkö tällöin kyseisen ohjelman aineellinen vai aineeton kappale.
Komission väitteestä, jonka mukaan unionin oikeudessa ei säädetä levitysoikeuden raukeamisesta palvelujen osalta, on huomautettava, että tekijänoikeudella suojattujen teosten levitysoikeuden raukeamisen periaatteen tavoitteena on markkinoiden eristämisen välttämiseksi rajoittaa kyseisten teosten levittämisen rajoituksia siihen, mikä on tarpeen kyseessä olevan immateriaalioikeuden ydinsisällön säilyttämiseksi (ks. vastaavasti asia C-200/96, Metronome Musik, tuomio 28.4.1998, Kok., s. I-1953, 14 kohta; asia C-61/97, FDV, tuomio 22.9.1998, Kok., s. I-5171, 13 kohta ja em. yhdistetyt asiat Football Association Premier League ym., tuomion 106 kohta).
Pääasiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa sen avulla, että direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua levitysoikeuden raukeamisen periaatetta sovellettaisiin ainoastaan aineellisella alustalla myytäviin tietokoneohjelmien kappaleisiin, tekijänoikeuden haltija voisi säännellä internetistä ladattujen kappaleiden jälleenmyyntiä ja vaatia jokaisen jälleenmyynnin yhteydessä uuden korvauksen, vaikka tekijänoikeuden haltija olisi saanut asianmukaisen korvauksen jo kyseisen kappaleen ensimmäisen myynnin perusteella. Tällainen internetistä ladattujen tietokoneohjelmien kappaleiden jälleenmyynnin rajoittaminen ylittäisi sen, mikä on tarpeen kyseessä olevan immateriaalioikeuden ydinsisällön säilyttämiseksi (ks. vastaavasti em. yhdistetyt asiat Football Association Premier League ym., tuomion 105 ja 106 kohta).
Neljänneksi on vielä tutkittava, estääkö ensimmäisen ostajan tekemä ylläpitosopimus, kuten Oracle väittää, joka tapauksessa direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun oikeuden raukeamisen, koska tietokoneohjelman kappale, jonka ensimmäinen ostaja voi luovuttaa toiselle ostajalle, ei vastaa enää sen lataamaa kappaletta vaan kyseisen ohjelman uutta kappaletta.
Ennakkoratkaisupäätöksestä ilmenee, että UsedSoftin tarjoamat käytetyt lisenssit ovat ”ajantasaisia” siten, että kun Oracle myi tietokoneohjelman kappaleen asiakkaalleen, samalla tehtiin tähän kappaleeseen liittyvä ylläpitosopimus.
On todettava, että tietokoneohjelmien kappaleen levitysoikeuden raukeaminen direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdan nojalla koskee ainoastaan kappaleita, jotka oikeudenhaltija tai joku muu hänen suostumuksellaan on ensimmäisen kerran myynyt unionissa. Se ei koske ylläpitosopimusten kaltaisia palvelusopimuksia, jotka voidaan erottaa tällaisesta myynnistä ja jotka on tehty kyseisen myynnin yhteydessä mahdollisesti määräajaksi.
Pääasiassa kyseessä olevien kaltaisten ylläpitosopimusten tekemisestä tietokoneohjelman aineettoman kappaleen myynnin yhteydessä kuitenkin seuraa, että alkuperäistä kappaletta korjataan ja päivitetään. Vaikka oletettaisiin, että ylläpitosopimus on määräaikainen, on todettava, että tällaisen sopimuksen perusteella korjatut, muutetut tai lisätyt toiminnot kuuluvat erottamattomasti alun perin ladattuun kappaleeseen ja että sen ostaja voi käyttää niitä rajoittamattoman ajan myös silloin, jos tämä ostaja päättää myöhemmin olla jatkamatta ylläpitosopimustaan.
Näin ollen on todettava, että direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu levitysoikeuden raukeaminen koskee myös sellaista tietokoneohjelman kappaletta, joka on myyty tekijänoikeuden haltijan korjaamana ja päivittämänä.
On kuitenkin korostettava, että jos ensimmäisen ostajan hankkima lisenssi koskee sellaista käyttäjämäärää, joka ylittää ensimmäisen ostajan tarpeet, kuten tämän tuomion 22 ja 24 kohdassa esitetään, tällä ostajalla ei ole lupaa direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun levitysoikeuden raukeamisen seurauksena jakaa tätä lisenssiä osiin ja jälleenmyydä yksinomaan kyseessä olevan tietokoneohjelman sellaista käyttöoikeutta, joka vastaa sen määrittämää käyttäjämäärää.
Alkuperäisen ostajan, joka jälleenmyy sellaisen tietokoneohjelman aineellisen tai aineettoman kappaleen, jonka osalta tekijänoikeuden haltijalle kuuluva levitysoikeus on rauennut direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti, on tehtävä oma kappaleensa käyttökelvottomaksi jälleenmyyntihetkellä välttääkseen loukkaamasta direktiivin 2009/24 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyä tietokoneohjelman tekijälle kuuluvaa yksinoikeutta sen toisintamiseen. Edeltävässä kohdassa mainitun kaltaisessa tilanteessa tekijänoikeuden haltijan asiakas jatkaa kuitenkin palvelimelleen asennetun tietokoneohjelman kappaleen käyttämistä eikä siis tee sitä käyttökelvottomaksi.
Vaikka kyseisen tietokoneohjelman ylimääräisten käyttöoikeuksien ostaja ei asentaisi uudelleen – eikä siis toisintaisi uudelleen – kyseistä ohjelmaa palvelimelleen, on lisäksi todettava, ettei direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa säädetty levitysoikeuden raukeaminen missään tapauksessa ulottuisi tällaisiin käyttöoikeuksiin. Tällaisessa tilanteessa ylimääräisten käyttöoikeuksien osto ei liity kappaleeseen, jonka osalta levitysoikeus on rauennut kyseisen säännöksen nojalla. Ostolla päinvastoin pyritään yksinomaan mahdollistamaan sen kappaleen käyttäjämäärän laajentaminen, jonka ylimääräisten oikeuksien ostaja oli jo itse asentanut palvelimelleen.
Kaiken edellä esitetyn perusteella toiseen kysymykseen on vastattava, että direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että tietokoneohjelman kappaleen levitysoikeus raukeaa, jos tekijänoikeuden haltija, joka on sallinut – jopa ilmaiseksi – tämän kappaleen lataamisen internetistä tallennusalustalle, on myöntänyt myös kyseisen kappaleen käyttöoikeuden rajoittamattomaksi ajaksi sellaista vastiketta vastaan, jolla se voi saada omistamansa teoksen kappaleen taloudellista arvoa vastaavan korvauksen.
Ensimmäisellä ja kolmannella kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyrkii selvittämään, voidaanko UsedSoftin myymien kaltaisten tietokoneohjelmia koskevien käytettyjen lisenssien ostajaa pitää direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa säädetyn levitysoikeuden raukeamisen seurauksena direktiivin 2009/24 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna ”tietokoneohjelman laillisesti hankkineena henkilönä”, jolla viimeksi mainitun säännöksen mukaisesti on oikeus toisintaa kyseinen tietokoneohjelma voidakseen käyttää kyseistä ohjelmaa sen aiotun tarkoituksen mukaisesti.
Direktiivin 2009/24 5 artiklan 1 kohdasta ilmenee, että jollei toisin ole nimenomaisesti sovittu, tietokoneohjelman toisintaminen ei edellytä oikeudenhaltijan suostumusta, jos tämä toisintaminen on tarpeen, jotta tietokoneohjelman laillisesti hankkinut henkilö voi käyttää ohjelmaa aiotun tarkoituksen mukaisesti, virheiden korjaaminen mukaan lukien.
Kun tekijänoikeuden haltijan asiakas ostaa internetsivulla olevan tietokoneohjelman kappaleen kyseiseltä oikeudenhaltijalta, ladatessaan kyseisen kappaleen tietokoneelleen hän toisintaa sen, mikä on sallittua direktiivin 2009/24 5 artiklan 1 kohdan nojalla. Tämä toisintaminen on nimittäin tarpeen, jotta tietokoneohjelman laillisesti hankkinut henkilö voi käyttää tietokoneohjelmaa sen aiotun tarkoituksen mukaisesti.
Lisäksi direktiivin 2009/24 13 perustelukappaleessa todetaan, ”ettei ohjelman tietokoneen muistiin lukemista ja ajamista, jotka ovat laillisesti hankitun tietokoneohjelman kappaleen käytön kannalta välttämättömiä toimia, – – voida kieltää sopimuksella”.
Tämän jälkeen on huomautettava, että tekijänoikeuden haltijan levitysoikeus raukeaa direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti, kun tämä oikeudenhaltija tai joku muu hänen suostumuksellaan on ensimmäisen kerran myynyt tietokoneohjelman aineellisen tai aineettoman kappaleen unionissa. Tästä seuraa, että tämän säännöksen seurauksena kyseisen oikeuden haltija ei voi enää kieltää kyseisen kappaleen jälleenmyyntiä, ja näin on riippumatta sopimuslausekkeista, joissa kielletään myöhempi luovuttaminen.
Kuten tämän tuomion 70 kohdasta ilmenee, on totta, että sellaisen tietokoneohjelman aineellisen tai aineettoman kappaleen, jonka osalta tekijänoikeuden haltijalle kuuluva levitysoikeus on rauennut direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti, alkuperäisen ostajan, joka jälleenmyy tämän kappaleen, on tehtävä tietokoneelleen ladattu kappale käyttökelvottomaksi jälleenmyyntihetkellä välttääkseen loukkaamasta direktiivin 2009/24 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyä tekijänoikeuden haltijan yksinoikeutta tietokoneohjelmansa toisintamiseen.
Kuten Oracle toteaa oikeutetusti, sen varmistaminen, että tällainen kappale on tehty käyttökelvottomaksi, saattaa olla hankalaa. Sellainen tekijänoikeuden haltija, joka levittää CD-ROMin tai DVD:n kaltaiselle aineelliselle alustalle tallennettuja tietokoneohjelman kappaleita, kohtaa kuitenkin saman hankaluuden, sillä sen on hyvin vaikea varmistaa, eikö alkuperäinen ostaja ole luonut tietokoneohjelman kappaleita, joiden käyttämistä se jatkaa myytyään aineellisen alustan. Tämän hankaluuden ratkaisemiseksi – ”perinteinen” tai ”digitaalinen” – levittäjä saa käyttää teknisiä suojakeinoja, kuten tuoteavaimia.
Koska tekijänoikeuden haltija ei voi estää sellaisen tietokoneohjelman kappaleen jälleenmyyntiä, jonka osalta kyseisen haltijan levitysoikeus on rauennut direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdan nojalla, on todettava, että tämän kappaleen toinen ostaja sekä kaikki myöhemmät ostajat ovat direktiivin 2009/24 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja ”tietokoneohjelman laillisesti hankkineita henkilöitä”.
Jos siis tietokoneohjelman kappaleen ensimmäinen ostaja myy tämän kappaleen, uusi ostaja voi direktiivin 2009/24 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti ladata ensimmäisen ostajan hänelle myymän kappaleen tietokoneelleen. Tällainen lataaminen on katsottava tietokoneohjelman kappaleen tarpeelliseksi toisintamiseksi, jonka avulla tämä uusi ostaja voi käyttää tätä ohjelmaa sen aiotun tarkoituksen mukaisesti.
Oraclen, Irlannin sekä Ranskan ja Italian hallitusten väitettä, jonka mukaan direktiivin 2009/24 5 artiklan 1 kohdassa mainittu tietokoneohjelman laillisesti hankkineiden henkilöiden käsite koskee ainoastaan ostajaa, jolla on suoraan tekijänoikeuden haltijan kanssa tekemänsä lisenssisopimuksen nojalla lupa käyttää tietokoneohjelmaa, ei voida hyväksyä.
Tällaisen tulkinnan seurauksena tekijänoikeuden haltija voisi estää kaikkien sellaisten käytettyjen kappaleiden tosiasiallisen käyttämisen, joiden osalta levitysoikeus on rauennut direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti, vetoamalla tämän direktiivin 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa myönnettyyn toisintamista koskevaan yksinoikeuteensa, ja näin kyseisessä 4 artiklan 2 kohdassa säädetyn levitysoikeuden raukeamisen tehokas vaikutus poistuisi.
Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen tilanteen osalta on huomautettava, että tämän tuomion 44 ja 48 kohdassa todetaan, että oikeudenhaltijan internetsivulla olevan tietokoneohjelman kappaleen lataaminen asiakkaan palvelimelle ja tähän kappaleeseen liittyvän käyttöoikeuslisenssiä koskevan sopimuksen tekeminen muodostavat jakamattoman kokonaisuuden, jota kokonaisuutena voidaan luonnehtia myynniksi. Kun otetaan huomioon tämä jakamaton yhteys yhtäältä tekijänoikeuden haltijan internetsivulla olevan kappaleen, sellaisena kuin se on myöhemmin korjattuna ja päivitettynä, ja toisaalta siihen liittyvän käyttöoikeuslisenssin välillä, käyttöoikeuslisenssin myyminen merkitsee direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua ”kyseisen kappaleen” myymistä ja aiheuttaa näin ollen levitysoikeuden raukeamisen mainitun säännöksen mukaisesti huolimatta lisenssisopimuksen sisältämästä ja tämän tuomion 23 kohdassa mainitusta lausekkeesta.
Kuten tämän tuomion 81 kohdasta ilmenee, UsedSoftin asiakkaan kaltainen käyttöoikeuslisenssin uusi ostaja voi direktiivin 2009/24 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna kyseisen tietokoneohjelman korjatun ja päivitetyn kappaleen ”laillisesti hankkineena henkilönä” ladata tämän kappaleen tekijänoikeuden haltijan internetsivulta, jolloin tällainen lataaminen merkitsee tietokoneohjelman tarpeellista toisintamista, jonka avulla uusi ostaja voi käyttää tätä ohjelmaa sen aiotun tarkoituksen mukaisesti.
On kuitenkin huomautettava, että jos ensimmäisen ostajan hankkima lisenssi koskee sellaista käyttäjämäärää, joka ylittää ensimmäisen ostajan tarpeet, tällä ostajalla ei ole lupaa direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun levitysoikeuden raukeamisen seurauksena jakaa tätä lisenssiä osiin ja jälleenmyydä yksinomaan kyseessä olevan tietokoneohjelman sellaista käyttöoikeutta, joka vastaa sen määrittämää käyttäjämäärää, kuten tämän tuomion 69–71 kohdassa todetaan.
Lisäksi on korostettava, että Oraclen kaltaisella tekijänoikeuden haltijalla on oikeus tilanteessa, jossa käyttöoikeuslisenssi jälleenmyydään, mikä merkitsee tekijänoikeuden haltijan internetsivulta ladatun tietokoneohjelman kappaleen jälleenmyyntiä, taata kaikin käytettävissään olevin teknisin keinoin, että jälleenmyyjän hallussa vielä oleva kappale tehdään käyttökelvottomaksi.
Edellä esitetyn perusteella ensimmäiseen ja kolmanteen kysymykseen on vastattava, että direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohtaa ja 5 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tilanteessa, jossa käyttöoikeuslisenssi, jonka tekijänoikeuden haltija oli alun perin myöntänyt ensimmäiselle ostajalle rajoittamattomaksi ajaksi sellaista vastiketta vastaan, jolla tekijänoikeuden haltija voi saada teoksensa kyseisen kappaleen taloudellista arvoa vastaavan korvauksen, jälleenmyydään, mikä merkitsee tekijänoikeuden haltijan internetsivulta ladatun tietokoneohjelman kappaleen jälleenmyyntiä, kyseisen lisenssin toinen ostaja sekä kaikki myöhemmät ostajat voivat vedota tämän direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa säädettyyn levitysoikeuden raukeamiseen, ja niitä voidaan näin ollen pitää kyseisen direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina tietokoneohjelman laillisesti hankkineina henkilöinä, joilla on viimeksi mainitun säännöksen mukainen toisintamisoikeus.
Tietokoneohjelmien oikeudellisesta suojasta 23.4.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/24/EY 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että tietokoneohjelman kappaleen levitysoikeus raukeaa, jos tekijänoikeuden haltija, joka on sallinut – jopa ilmaiseksi – tämän kappaleen lataamisen internetistä tallennusalustalle, on myöntänyt myös kyseisen kappaleen käyttöoikeuden rajoittamattomaksi ajaksi sellaista vastiketta vastaan, jolla se voi saada omistamansa teoksen kappaleen taloudellista arvoa vastaavan korvauksen.
Direktiivin 2009/24 4 artiklan 2 kohtaa ja 5 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tilanteessa, jossa käyttöoikeuslisenssi, jonka tekijänoikeuden haltija oli alun perin myöntänyt ensimmäiselle ostajalle rajoittamattomaksi ajaksi sellaista vastiketta vastaan, jolla tekijänoikeuden haltija voi saada teoksensa kyseisen kappaleen taloudellista arvoa vastaavan korvauksen, jälleenmyydään, mikä merkitsee tekijänoikeuden haltijan internetsivulta ladatun tietokoneohjelman kappaleen jälleenmyyntiä, kyseisen lisenssin toinen ostaja sekä kaikki myöhemmät ostajat voivat vedota tämän direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa säädettyyn levitysoikeuden raukeamiseen, ja niitä voidaan näin ollen pitää kyseisen direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina tietokoneohjelman laillisesti hankkineina henkilöinä, joilla on viimeksi mainitun säännöksen mukainen toisintamisoikeus.

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


Kumottu säädös Asetus verojen ja maksujen perimisestä… 368/1961 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Ajantasainen lainsäädäntö › Vanhentuneet ajantasaiset › 29.6.1961/368
29.6.1961/368
Asetus verojen ja maksujen perimisestä ulosottotoimin (kumoutunut)
Tämä asetus on kumoutunut 1.1.2008 alkaen. Ks. L verojen ja maksujen täytäntöönpanosta 706/2007.
Oikeusministerin esittelystä säädetään 29 päivänä kesäkuuta 1961 verojen ja maksujen perimisestä ulosottotoimin annetun lain (367/61) 5, 7 ja 15 §:n nojalla:
Verojen ja maksujen perimisestä ulosottotoimin annetun lain 1 §:n 1 momentissa tarkoitettuja veroja ovat valtion, kuntien sekä evankelisluterilaisen kirkon ja ortodoksisen kirkkokunnan seurakuntien verot.
Edellä mainitussa lainkohdassa tarkoitettuja julkisia maksuja ovat:
1) viranomaisten virkatoimista ja toimituskirjoista sekä valtion julkisten laitosten käyttämisestä lain mukaan suoritettavat maksut;
2) valtiolle tai tiettyjä laitoksia tahi tarkoituksia varten suoritettaviksi määrätyt maksut, jotka maksuunpannaan verotuksen yhteydessä tai verotuslain (482/58) 154 §:n 2 momentin mukaan kunnallishallituksen toimesta taikka jotka lain mukaan kannetaan ja tilitetään valtion viranomaisten toimesta; sekä
3) kunnille ja 1 momentissa mainituille seurakunnille lain nojalla tai valtion viranomaisen vahvistaman taksan mukaan perittävät julkisoikeudelliset maksut.
Verojen ja maksujen perimisestä ulosottotoimin annetun lain 1 §:n 2 momentissa tarkoitettuja rahasaamisia ovat:
1) valtion myöntämien lainojen vuotuismaksut, lääninhallinnon alalla valtiolle perittävät tulot sekä maanmittaustoimituksessa tai asutustoiminnan yhteydessä maksettaviksi määrätyt korvaukset ja suoritukset, kaikki mikäli ne lain tai asetuksen nojalla saadaan ulosottaa ilman tuomiota tai päätöstä;
2) ilman tuomiota tai päätöstä ulosottokelpoiset tie-, nuohous- ja vakuutusmaksut, korvaukset metsänhoitolautakunnalle yksityismetsälain (161/28) 27 §:ssä mainituista kustannuksista ja laivanisännälle merimiesverolain (208/58) 10 §:n nojalla merimieheltä perittävästä aikanaan pidättämättä jääneestä merimiesverosta, samoin kuin niskoitteluun tai laiminlyöntiin syyllistyneeltä henkilöltä palolain (465/60) 52 §:n, rakennuslain (370/58) 144 §:n tai poliisitoimesta Suomessa annetun asetuksen (57/25) 14 §:n nojalla perittävät kustannukset;
3) niiden sairaaloiden, kasvatuslaitosten ja muiden sellaisten laitosten kantamat maksut, joille lain tai asetuksen nojalla annetulla valtioneuvoston taikka ministeriön päätöksellä on myönnetty oikeus saada kantamiensa maksujen ulosotto ilman tuomiota tai päätöstä, niin myös Suomessa rekisteröidyn uskonnollisen yhdyskunnan yhdyskuntajärjestyksensä nojalla jäseniltään perimät maksut; sekä
4) muut julkisoikeudelliset tai julkisoikeudellisessa järjestyksessä maksettaviksi pannut tahi muutoin 1–3 kohdissa lueteltuihin maksuihin ja korvauksiin rinnastettavat rahasaamiset, jotka lain tai asetuksen nojalla saadaan ulosottaa ilman tuomiota tai päätöstä, sekä verojen ja maksujen perimisestä ulosottotoimin annetun lain 16 §:n 2 momentissa tarkoitetut saamiset.
2 § (3.7.2003/682)
2 § on kumottu A:lla 3.7.2003/682.
Saaminen on ensi sijassa ulosotettava velalliselta. Erityisestä syystä voidaan kuitenkin, vaikka velallisen luona ei ole toimitettu perimisyritystä, saaminen tai osa siitä ulosottaa muulta täytäntöönpanokirjassa mainitulta henkilöltä, jonka on saamista määrättäessä tai maksuunpantaessa todettu olevan siitä hakijaan nähden vastuussa, taikka kiinteistöstä, josta saaminen on menevä.
4 § (20.12.1985/1019)
4 § on kumottu A:lla 20.12.1985/1019.
5 § (13.3.1981/188)
Jos maksuvelvollinen tarjoaa ulosottomiehelle suoritusta määräaikana maksamatta jätetystä saamisesta, joka ei ole vielä saapunut ulosottotoimin perittäväksi, ulosottomiehen on asianmukaisen vero- tai maksulipun nojalla vastaanotettava suoritus.
Tässä asetuksessa tarkoitetut ulosottoasiat on toimeenpantava joutuisasti. Ulosmittaus on toimitettava ja, jollei täytäntöönpanoa kielletä tai keskeytetä tahi maksuvelvollinen näytä saaneensa maksuajan pitennystä taikka asiassa ilmaannu sellaista viivytystä, jota ulosottomies ei voi välttää, ulosmitattu omaisuus on myytävä niin hyvissä ajoin, että siitä kertyvät varat voidaan hakijalle tilittää säädetyssä tilitysajassa.
Antaessaan saamisen perimisen ulosottoapulaisen tehtäväksi ulosottomies voi asettaa määräajan perimistehtävän suorittamista varten. Ulosottoapulaisen on kahden viikon kuluessa tehtävän vastaanottamisesta toimitettava maksuvelvolliselle täytäntöönpanokirjaan merkityllä tai muulla tiedossa olevalla osoitteella kirjallinen maksukehotus, jollei maksukehotus toimitettava ulosmittauksen johdosta ole tarpeeton. (13.3.1981/188)
7 § (3.7.2003/682)
7 § on kumottu A:lla 3.7.2003/682.
Lähettäessään keskeytyshakemuksen sille viranomaiselle, jolle valituksen tutkiminen kuuluu, ulosottomiehen tulee liittää asiakirjoihin lausuntonsa keskeytyshakemuksesta.
Keskeytysilmoituksen tekemisestä ja keskeytyshakemuksen jättämisestä ulosottomiehen tulee antaa maksuvelvolliselle tämän pyynnöstä todistus.
Kun ulosottomiehen lähettämä keskeytyshakemus on saapunut sille viranomaiselle, jolle valituksen tutkiminen kuuluu, tämän on annettava päätöksensä ja lähetettävä se ulosottomiehelle 30 päivässä. Jäljennös päätöksestä on liitettävä saamisen määräämisestä tai maksuunpanosta tehtyä valitusta koskeviin asiakirjoihin.
Jos ulosottomies on lähettänyt keskeytyshakemuksen siihen liitettyine asiakirjoineen muulle kuin 1 momentissa mainitulle viranomaiselle, tämän tulee viipymättä lähettää asiakirjat sanotulle viranomaiselle.
Kun keskeytysmääräys on annettu ulosottomiehen lähettämän keskeytyshakemuksen nojalla, viranomaisen tulee lähettää jäljennös saamisen määräämisestä tai maksuunpanosta tehdyn valituksen johdosta antamastaan päätöksestä ulosottomiehelle.
Milloin veron, sen yhteydessä maksuunpannun maksun tai muun, valtiolle perittävän maksun ulosotto kielletään ilman ulosottomiehelle jätettyä keskeytyshakemusta, kiellon antaneen viranomaisen on siitä viipymättä ilmoitettava kantoviranomaiselle, jonka tulee antaa kiellosta tieto sille viranomaiselle, jonka perittävänä vero tai maksu on.
Viranomaisen, joka on kieltänyt veron tai muun saamisen ulosoton ilman ulosottomiehelle jätettyä keskeytyshakemusta, tulee lähettää jäljennös saamisen määräämisestä tai maksuunpanosta tehdyn valituksen johdosta antamastaan päätöksestä kantoviranomaiselle tai muulle velkojalle.
11 § (3.7.2003/682)
11 § on kumottu A:lla 3.7.2003/682.
12 § (19.12.1986/951)
1 momentti on kumottu A:lla 3.7.2003/682.
13 § (19.12.1986/951)
13 § on kumottu A:lla 19.12.1986/951.
5 luku (23.11.2006/1020)
(23.11.2006/1020)
5 LUKU on kumottu A:lla 23.11.2006/1020.
6 luku (23.11.2006/1020)
6 LUKU on kumottu A:lla 23.11.2006/1020.
Perimisasiain valvonta
26–27 § on kumottu A:lla 8.2.1985/163.
28 § (19.11.1982/826)
28 § on kumottu A:lla 19.11.1982/826.
29 § (3.7.2003/682)
29 § on kumottu A:lla 3.7.2003/682.
Oikeusministeriön tulee pitää luetteloa 1 §:n 3 momentin 3 kohdassa tarkoitetuista yhdyskunnista ja laitoksista, joille on myönnetty oikeus saada kantamiensa maksujen ulosotto ilman tuomiota tai päätöstä. Luettelosta on ulosottomiehille pyynnöstä annettava tietoja maksutta.
31–32 § on kumottu A:lla 8.2.1985/163.
32 a–33 §
32 a–33 § on kumottu A:lla 3.7.2003/682.
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä elokuuta 1961, ja sillä kumotaan eräitä määräyksiä ulostekojen, yleisten maksujen, toimituskirjain lunastuksen tahi muun sellaisen ulosmittauksesta sisältävä 27 päivänä helmikuuta 1897 annettu asetus (17/97) ja ulosottomiehistä veroja ja maksuja perittäessä 4 päivänä maaliskuuta 1927 annettu asetus (69/27) niihin tehtyine muutoksineen, niin myös erinäisten valtiolle tulevien maksujen maksuunpanosta sekä verojen ja maksujen kannosta ja tilittämisestä 28 päivänä elokuuta 1953 annetun asetuksen (346/53) 4, 5, 6 ja 8 luvut, mikäli nämä luvut koskevat ulosottomiehen tai ulosottoapulaisen menettelyä.
Verojen ja maksujen perimisestä ulosottotoimin annetun lain 16 §:n 3 momentissa mainittujen erityisten ulosottomiesten toimituksissa on kuitenkin edelleen noudatettava tämän asetuksen sijasta 1 momentissa tarkoitettuja säännöksiä.
24.11.1967/503:
Milloin ulosottomihen pitämästä perimisasiain kirjanpidosta ei vaikeuksitta voida todeta tai laskea 23 §:n 2 momentin 1, 3 tai 4 kohdassa mainittua tietoa vuodelta 1967, lääninhallitus voi myöntää ulosottomiehelle luvan jättää tiedon sanotulta vuodelta tehtävään tilastoilmoitukseen merkitsemättä.
30.3.1973/275:
24.8.1973/689:
11.4.1974/304:
Ennen tämän asetuksen voimaantuloa voidaan kuitenkin ryhtyä sen täytäntöönpanon edellyttämiin toimenpiteisiin.
16.5.1975/327:
17.6.1977/476:
13.3.1981/188:
19.11.1982/826:
17.2.1984/194:
8.2.1985/163:
20.12.1985/1019:
19.12.1986/951:
29.4.1988/382:
23.12.1988/1131:
11.2.2000/138:
Tämä asetus tulee voimaan 21 päivänä helmikuuta 2000.
Tämän asetuksen 2 §:n 2 momentissa tarkoitettu hakemus voidaan tehdä oikeusministeriön ennen tämän asetuksen voimaantuloa hyväksymän kaavan mukaisella lomakkeella, kunnes lomakkeiden kaavat on uusittu.
3.7.2003/682:
23.11.2006/1020:
1 luku - Yleiset säännökset 1 § 2 § 3 § 4 § 2 luku - Perimisasiain toimeenpano5 § 6 § 7 § 3 luku - Täytäntöönpanon keskeyttäminen 8 § 9 § 10 § 4 luku - Perimisesteet11 § 12 § 13 § 5 luku 6 luku 7 luku - Perimisasiain valvonta 26–27 § 28 § 8 luku - Erinäiset säännökset29 § 30 § 31–32 § 32 a–33 § 34 § Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:24.11.1967/503:30.3.1973/275:24.8.1973/689:11.4.1974/304:16.5.1975/327:17.6.1977/476:13.3.1981/188:19.11.1982/826:17.2.1984/194:8.2.1985/163:20.12.1985/1019:19.12.1986/951:29.4.1988/382:23.12.1988/1131:11.2.2000/138:3.7.2003/682:23.11.2006/1020:


text:
Kotiin / mobile / violetti iphone tapetti HD
rauha heinäkuu 25, 2016	mobile
339 näkymät violetti iphone tapetti HD
Tässä on paras valikoimista violetti iPhone tapetti HD Tietokoneissa, Pöytäkoneet, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. täälläLivewallpaper.info tietokanta voi ladata paljon laadukkaita tapetti eri luokkiin . Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia ladata. Koska nämä kuvat ladataan käyttäjät. vaikka tyyppi tietokoneen näytön koko, että olet yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan jotka ovat uudelleen kokoinen ja se rajataan Asenna pöytämikrossasi näytön koon.
violetti iphone tapetti HD2.
Yksinkertaisuuden, Olemme ladanneet 1920×1080 Resolution Väritaustakuvat, Se sopivat täydellisesti Näistä Major Resolution (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) Huomioithan, Jos jokin taustakuvat loukkaavat Copyright, Lähetä meille Mail yksityiskohdat, Poistamme sen mahdollisimman pian. Kaikki taustakuvat ladataan käyttäjät. Ja taustakuvat ovat ilmainen henkilökohtaiseen käyttöön vain. Jos Like This violetti iPhone tapetti HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook ja muut sosiaalisen median.
Desktop Uusimmat elokuvat Taustakuva HDPyöräHD taustakuvia 1080p High Resolution Downloadlive tapetti mac HDtaustakuvat High Resolution Downloadsotilaallinen tapetti HD DownloadAmazing Abstract taustakuva HDSöpö vauvat HD Taustakuvamahtava taustakuvat High Resolution Downloadtaustakuvia kukkia HD Download Powered by livewallpaper.info	© Copyright 2016, Kaikki oikeudet pidätetään