text:
17 päivänä heinäkuuta 2014(1)
Asia C‑354/13
FOA Karsten Kaltoftin edustajana
Kommunernes Landsforening (KL) Billundin kunnan edustajana
(Ennakkoratkaisupyyntö – Retten i Kolding (Tanska))
Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa – Syrjintä vammaisuuden perusteella – Kysymys siitä, sisältävätkö unionin perusoikeudet sellaisen yleisen syrjintää työmarkkinoilla koskevan kiellon, joka kattaa syrjinnän lihavuuden perusteella – Unionin perusoikeuskirjan soveltamisala – Kysymys siitä, voiko lihavuus merkitä direktiivin 2000/78 1 artiklassa tarkoitettua ˮvammaisuuttaˮ
1. Lihavuus on kasvava ongelma nyky-yhteiskunnassa.(2) Nyt käsiteltävällä ennakkoratkaisupyynnöllä unionin tuomioistuinta pyydetään ratkaisemaan ensimmäistä kertaa, mitä unionin säännöstöön kuuluvia oikeussääntöjä lihavuuteen perustuvaan syrjintään sovelletaan vai sovelletaanko mitään.
2. Pääasian kantaja Karsten Kaltoft väittää, että hänen perhepäivähoitajan työsuhteensa Billundin kuntaan päätettiin hänen lihavuutensa vuoksi, mikä merkitsi vammaan perustuvaa syrjintää. Kaltoft väittää vielä, ettei hän ollut missään vaiheessa Billundin kunnan palveluksessa työskentelyään painanut vähemmän kuin 160 kilogrammaa. Hän on 172 senttiä pitkä. Asianosaiset ovat yhtä mieltä siitä, että Kaltoft oli koko sen 15 vuoden ajan, jonka hän työskenteli perhepäivähoitajana Billundin kunnan palveluksessa, Maailman terveysjärjestö WHO:n määrittelemällä tavalla lihava.(3)
3. Kaltoftin tilanteeseen liittyy kaksi pääväitettä. Ensinnäkin asiassa on väitetty, että lihavuus kuuluu unionin oikeuteen sisältyvän, kaikenlaista syrjintää työmarkkinoilla koskevan yleisen kiellon piiriin ja että Billundin kunta rikkoi tätä sääntöä, kun se irtisanoi Kaltoftin. Toiseksi asiassa on esitetty, että lihavuus on yksi ˮvammaisuudenˮ muoto siten, että syrjintä lihavuuden perusteella on kielletty yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevan 27.11.2000 annetun direktiivin 2000/78/EY(4) 1 ja 2 artiklassa.
II Asiaan sovellettavat oikeussäännöt, tosiseikasto, ennakkoratkaisukysymykset ja asian käsittelyn vaiheet unionin tuomioistuimessa
A Asiaan sovellettavat oikeussäännöt
1. Unionin säännöstö
4. Direktiivin 2000/78 tarkoituksena on sen 1 artiklan mukaan ˮluoda yleiset puitteet uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumiselle työssä ja ammatissa yhdenvertaisen kohtelun periaatteen toteuttamiseksi jäsenvaltioissaˮ, ja sen 2 artiklassa vahvistetaan, että direktiivi 2000/78 kattaa sekä välittömän että välillisen syrjinnän ja että ainoastaan välillinen syrjintä on mahdollista oikeuttaa, jos se on puolueettomasti perusteltavissa.
5. Direktiivin 2000/78 soveltamisala on määritelty sen 3 artiklassa. Mainitun 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetään, että yhteisölle annetun toimivallan puitteissa direktiiviä 2000/78 sovelletaan kaikkiin henkilöihin sekä julkisella että yksityisellä sektorilla, julkisyhteisöt mukaan lukien, kun kyseessä ovat työolot ja -ehdot, myös irtisanominen ja palkka.
2. Tanskan lainsäädäntö
6. Ennakkoratkaisupyynnössä mainitaan merkityksellisinä Tanskan oikeuden säännöksinä syrjinnän kieltämisestä työmarkkinoilla annetun lain (lov om forbud mod forskelsbehandling på arbejdsmarkedet mv., lovbekendtgørelse nr. 1349 af 16. december 2008, jäljempänä Forskelsbehandlingsloven), 1 §, 2 §:n 1 momentti, 2a § ja 7a §. Direktiivi 2000/78 on pantu täytäntöön muuttamalla Forskelsbehandlingslovenia.
7. Forskelsbehandlingslovenin mukaan syrjinnällä tarkoitetaan mitä tahansa välitöntä tai välillistä syrjintää muun muassa vammaisuuden perusteella. Tällainen työnantajan harjoittama syrjintä on kielletty muun muassa irtisanomisen yhteydessä.
B Tosiseikasto ja esitetyt kysymykset
8. Pääasian kantaja Karsten Kaltoft, jota edustajaa hänen ammattiyhdistyksensä Fag og Arbejde (FOA), toimi vuodesta 1996 lähtien perhepäivähoitajana Tanskan julkishallintoon kuuluvan Billundin kunnan palveluksessa. Perhepäivähoitaja hoitaa toisten lapsia omassa kodissaan. Billundin kunta myönsi Kaltoftille tämän lihavuuden vuoksi tammikuusta 2008 tammikuuhun 2009 terveyspolitiikkansa mukaista taloudellista tukea, jotta tämä voisi käydä kuntosalilla ja harrastaa liikuntaa.
9. Kaltoft irtisanottiin 22.11.2010 päivätyllä kirjeellä. Irtisanominen tapahtui julkishallinnon työntekijöiden irtisanomiskäytäntöön kuuluvan virallisen kuulemismenettelyn jälkeen. Eräässä kyseisen menettelyn aikana järjestetyssä tapaamisessa keskusteltiin Kaltoftin lihavuudesta. Osapuolet ovat kuitenkin eri mieltä siitä, miksi Kaltoftin lihavuudesta keskusteltiin kyseisessä tapaamisessa, kuten myös siitä, ilmoitettiinko hänen lihavuutensa olleen yksi irtisanomispäätöksen syistä. Kirjallisessa irtisanomisilmoituksessa ilmoitettu syy oli ”lasten määrän pienenemiseen perustuva erityinen arviointi”. Irtisanomisilmoituksessa ei mainittu lihavuutta eikä konkreettisia perusteluja sille, miksi Billundin kunnan useista perhepäivähoitajista juuri Karsten Kaltoft irtisanottiin.
10. Kaltoft väittää, että häntä syrjittiin lainvastaisesti hänen lihavuutensa perusteella ja että Billundin kunnan on korvattava hänen vahinkonsa sen harjoittaman syrjinnän korvaamiseksi. Hän on nostanut vaatimuksensa esittämiseksi kanteen Retten i Koldingissa.
11. Retten i Kolding esitti 25.6.2013 seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
ˮ1) Onko esimerkiksi SEU 6 artiklan perusoikeuksia koskevassa säännössä ilmenevän unionin oikeuden vastaista se, että työnantaja yleisesti tai julkishallinnollinen työnantaja erityisesti harjoittaa lihavuuteen perustuvaa erilaista kohtelua?
2) Voidaanko unionin lainsäädäntöön mahdollisesti sisältyvää lihavuuteen perustuvan erilaisen kohtelun kieltoa soveltaa suoraan Tanskan kansalaiseen ja hänen työnantajaansa, joka on viranomainen?
3) Jos lihavuuteen perustuva erilainen kohtelu on unionin tuomioistuimen mukaan yleisesti tai erityisesti julkishallinnollisen työnantajan harjoittamana kiellettyä unionissa, voidaanko lihavuuteen perustuvan syrjinnän kiellon vastaista toimintaa arvioitaessa noudattaa jaetun todistustaakan periaatetta siten, että kiellon tehokas täytäntöönpano osoitetuissa syrjintätapauksissa edellyttää todistustaakan siirtämistä vastaajalle eli työnantajalle (vrt. todistustaakasta sukupuoleen perustuvissa syrjintätapauksissa 15.12.2007 annetun neuvoston direktiivin 97/80/EY johdanto-osan 18 perustelukappale)?
4) Voidaanko lihavuutta pitää – – neuvoston direktiiviin 2000/78/EY sisältyvän suojan piiriin kuuluvana vammana ja jos voidaan, millä perustein ratkaistaan, seuraako henkilön lihavuudesta konkreettisesti se, että häntä suojaa kyseisen direktiivin mukainen vammaan perustuvan syrjinnän kielto?ˮ
12. FOA Kaltoftin edustajana, Billundin kunta Kommunernes Landsföreningin (Tanskan kuntaliitto) edustamana, Tanskan kuningaskunta ja komissio ovat jättäneet kirjallisia huomautuksia. Kaikki osallistuivat asiamiestensä välityksellä 12.6.2014 pidettyyn istuntoon.
A Alustavia toteamuksia
13. Aluksi on tärkeää pitää mielessä ennakkoratkaisukysymysten kohde. Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys, ja kaksi seuraavaa kysymystä, liittyvät siihen, voidaanko lihavuutta pitää itsenäisenä syrjintäperusteena, joka Kaltoftin mukaan on lainvastainen sen unionin oikeuden yleisen periaatteen vuoksi, joka kieltää kaikenlaisen syrjinnän työmarkkinoilla.
14. Neljännellä ennakkoratkaisukysymyksellä sen sijaan tiedustellaan olennaisilta osin sitä, kuuluuko lihavuus aina tai joissakin tapauksissa direktiivissä 2000/78 tarkoitetun vammaisuuden käsitteen piiriin.
15. Kieltävä vastaus ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen tekisi tarpeettomaksi vastaamisen toiseen ja kolmanteen kysymykseen, sellaisina kuin kansallinen tuomioistuin on ne muotoillut, koska myös ne liittyvät unionin oikeuteen väitetysti sisältyvään kaikenlaista syrjintää työmarkkinoilla koskevaan yleiseen kieltoon. Päättelen jäljempänä, ettei unionin oikeuteen sisälly yleistä periaatetta, joka kieltäisi syrjinnän työmarkkinoilla ja joka kiteyttäisi syrjinnän lihavuuden perusteella itsenäisenä lainvastaisen syrjinnän muotona. Mielestäni tietynasteinen lihavuus voi kuitenkin merkitä direktiivissä 2000/78 tarkoitettua vammaa.
B Onko unionin oikeudessa kaikenlaista syrjintää koskevaa yleistä kieltoa, joka käsittää lihavuuden? (ensimmäinen kysymys)
16. Perussopimuksissa on neljä vammaisuutta koskevaa määräystä. Ne ovat SEUT 10 artikla, jonka mukaan ˮunioni pyrkii politiikkojensa ja toimiensa määrittelyssä ja toteuttamisessa torjumaan kaiken – – vammaisuuteen – – perustuvan syrjinnän”, SEUT 19 artikla, joka sisältää oikeudellisen perustan sille, että Euroopan unioni voi ryhtyä tarpeellisiin toimiin vammaisuuteen perustuvan syrjinnän poistamiseksi, Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 21 artikla, jossa kielletään ˮkaikenlainen syrjintä, joka perustuu – – vammaisuuteenˮ, ja perusoikeuskirjan 26 artikla, jossa todetaan, että ˮunioni tunnustaa vammaisten oikeuden päästä osallisiksi toimenpiteistä, joilla edistetään heidän itsenäistä elämäänsä, yhteiskunnallista ja ammatillista sopeutumistaan sekä osallistumistaan yhteiskuntaelämään, ja kunnioittaa tätä oikeuttaˮ.
17. Lihavuutta ei sen sijaan mainita syrjintäperusteena missään edellä yksilöidyistä määräyksistä eikä muissakaan unionin oikeuden säännöksissä tai määräyksissä. Perusoikeuskirjan 21 artikla on kuitenkin avoin siinä mielessä, että siinä kielletään ˮkaikenlainen syrjintä, joka perustuu – – tai muuhun sellaiseen seikkaanˮ. Jos kyseisen määräyksen sanamuotoa tarkastellaan erillään, voitaisiin siksi väittää, että unionin oikeudessa on yleinen syrjinnän kieltävä periaate, joka käsittää myös perusoikeuskirjan 21 artiklassa nimenomaisesti mainitsematta jääneet perusteet. Esimerkkejä tällaisista kielletyistä syrjintäperusteista voisivat olla fysiologiset seikat kuten ulkonäkö tai koko, psyykkiset ominaisuudet kuten temperamentti tai luonne taikka sosiaaliset tekijät kuten yhteiskuntaluokka tai asema.
18. Jos unionin oikeuteen sisältyy syrjintää työmarkkinoilla koskeva yleinen kielto, sen täytyisi perustua joko (i) perusoikeuskirjan syrjintäkieltoa koskevaan määräykseen (21 artikla)(5) tai (ii) unionin oikeuden yleisiin periaatteisiin, jotka pohjautuvat jäsenvaltioille yhteisiin perustuslaillisiin perinteisiin tai jotka on taattu ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä yleissopimuksessa (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus). Kaltoft vetoaa jälkimmäisen tueksi Euroopan ihmisoikeussopimuksen 14 artiklaan, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 12. lisäpöytäkirjaan ja ei-tyhjentäviin syrjintäkieltosäännöksiin Viron, Alankomaiden, Puolan, Suomen ja Ruotsin perustuslaeissa.
19. On kuitenkin tärkeää pitää mielessä unionin tuomioistuimen todenneen, että SEU 6 artiklan 1 kohdassa kielletään laajentamasta perusoikeuskirjan perusteella ˮmillään tavoin – – perussopimuksissa määriteltyä unionin toimivaltaaˮ(6), ja tulkinneen perusoikeuskirjan 51 artiklan 2 kohtaa samalla tavalla.(7) Kyseisillä oikeussäännöillä asetetaan unionin perusoikeussäännöstölle ulkoraja, jolla on merkitystä nyt käsiteltävässä asiassa.
20. Perusoikeuskirja sitoo 51 artiklan 1 kohtansa mukaan jäsenvaltioita ainoastaan silloin, kun ne ˮsoveltavatˮ unionin oikeutta. Tähänastisen oikeuskäytännön mukaan se, että syrjintä ilmenee työmarkkinoiden kaltaisella aineellisen oikeuden alalla, ei riitä perusteeksi todeta, että jäsenvaltio, tässä tapauksessa Tanska, ˮsoveltaaˮ unionin oikeutta.(8) Vastaavasti on todettava, että jos pääasian kohde ei liity muun kuin perusoikeuskirjaan sisältyvän unionin oikeussäännön tulkintaan tai soveltamiseen, yhteys on riittämätön.(9)
21. On pikemminkin niin, että ennen kuin oikeudelliseen tilanteeseen sovelletaan unionin perusoikeussäännöstöä, sellaisena kuin se ilmenee perusoikeuskirjasta, edellytetään sellaisen tietynasteisen yhteyden olemassaoloa, joka on enemmän kuin se, että kyseiset alat liittyvät toisiinsa läheisesti tai että toisella niistä on välillinen vaikutus toiseen.(10)
22. Vaadittu yhteys on olemassa, jos jäsenvaltion – tässä tapauksessa Tanskan – lainsäädännössä on erityinen ja yksilöity säännös, joka kuuluu samalla tavalla erityisen ja yksilöidyn unionin oikeuden oikeussäännön (aineelliseen) soveltamisalaan, riippumatta siitä, esiintyykö jälkimmäinen oikeussääntö unionin lainsäädäntötoimessa vai perustamissopimuksissa itsessään.(11) Asiakirjoista ei ilmene, että tällaista kahdenlaista yksilöimistä olisi tehty. Pikemminkin asiassa on luotettu sellaisen unionin oikeuden yleisen periaatteen olemassaoloon, joka kieltää kaikenlaisen syrjinnän työmarkkinoilla.
23. Lisäksi katson, että SEUT 10 ja SEUT 19 artiklan perusteella ei voida osoittaa, että kyse olisi siitä, että jäsenvaltiot soveltavat unionin oikeutta perusoikeuskirjan 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Kuten julkisasiamies huomautti asiassa Z(12), SEUT 10 artikla sisältää yleislausekkeen, jolla ilmaistaan erityinen poliittinen tavoite, johon Euroopan unioni on sitoutunut. Lisäisin, että SEUT 19 artiklalla ainoastaan otetaan käyttöön oikeudellinen perusta unionin toimivaltaan kuuluville syrjinnänvastaisille toimenpiteille, eikä sitä voida soveltaa muihin kuin siinä lueteltuihin syrjintäperusteisiin.(13) Unionin tuomioistuin on äskettäin toistanut, ettei se, että kansallinen laki saattaa vaikuttaa välillisesti maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn toimintaan, voi itsessään olla sellainen riittävä liittymä kyseisen lainsäädännön ja unionin oikeuden välillä, joka velvoittaisi soveltamaan perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohtaa.(14) Samalla tavoin se, että päätöksen, tässä tapauksessa Kaltoftin irtisanomista koskevan päätöksen, on tehnyt jäsenvaltion viranomainen ja että se voisi vaikuttaa unionin syrjinnän vastaiseen politiikkaan, ei voi myöskään muodostaa perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdassa edellytettyä yhteyttä.
24. Perusoikeuskirjan selitysten mukaan sen 21 artiklan 1 kohdalla ˮei muut[eta] 19 artiklan nojalla myönnetyn toimivallan laajuutta eikä mainitun artiklan tulkintaaˮ.(15) Lisäksi kaikki unionin lainsäädäntötoimet, joilla kielletään syrjivä menettely, kohdistuvat nimenomaisiin syrjintäperusteisiin nimenomaisilla aloilla sen sijaan, että kaikenlainen syrjivä kohtelu kiellettäisiin yleisesti. Tarkoitan tässä yhteydessä direktiivin 2000/78, jolla luodaan yleiset puitteet yhdenvertaiselle kohtelulle työssä ja ammatissa uskonnon tai elämänkatsomuksen, vammaisuuden, iän ja seksuaalisen suuntautumisen osalta, lisäksi rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29.6.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/43/EY(16) ja miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa annetun 5.7.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54(17) kaltaisia säädöksiä. Kyseisissä säädöksissä ei kielletä syrjintää yleisesti vaan niissä luetelluilla perusteilla.
25. Niinpä vastakkainen päätelmä, jonka mukaan yleinen yhteys jäsenvaltion ja unionin työmarkkinaoikeuden välillä riittää perusteeksi unionin perusoikeussuojan ulottamiselle kansalliselle tasolle, merkitsisi unionin perusoikeuksien vakiintuneen ulkorajan ylittämistä. Oikeuskäytännössä on katsottu, että vaikka unionin tunnustamat perusoikeudet käsittävät yleisen syrjinnän kiellon periaatteen ja sitovat jäsenvaltioita silloin, kun kulloinkin kyseessä oleva kansallinen tilanne kuuluu unionin lainsäädännön alaan, ˮtästä ei kuitenkaan seuraa, että direktiivin 2000/78 soveltamisalaa olisi laajennettava vastaavasti koskemaan myös syrjintää, joka perustuu muihin perusteisiin kuin niihin, jotka on tyhjentävästi lueteltu kyseisen direktiivin 1 artiklassaˮ.(18)
26. Lopuksi on todettava, etten hyväksy Kaltoftin väitteitä siitä, että nykyisin perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdan ilmentämä unionin oikeuden yleinen ikäsyrjinnän kieltävä periaate, jolla voi joissakin tilanteissa olla välitön horisontaalinen oikeusvaikutus kahden yksityisen välillä, tukisi hänen vaatimuksiaan.(19) Mikään merkityksellisissä ikäsyrjintää koskevissa tuomioissa ei viittaa sellaisen yleisen oikeusperiaatteen olemassaoloon, joka kieltäisi syrjinnän työmarkkinoilla yleisesti. Joukolle jäsenvaltioita yhteisten perustuslaillisten säännösten tai Euroopan ihmisoikeussopimuksen pöytäkirjan, kuten sen 12. pöytäkirjan (joka tuli voimaan 1.4.2005), perusteella ei voida myöskään todeta sellaista yleistä oikeusperiaatetta, joka velvoittaisi jäsenvaltiot ehkäisemään syrjintää perusteilla, joita ei iästä poiketen ole lueteltu perussopimuksissa tai unionin lainsäädännössä. Lisäksi Euroopan ihmisoikeussopimuksen 14 artiklalla ei voida laajentaa Euroopan unionin toimivaltaa perusoikeuskirjan 21 artiklalla suojatun syrjintäkiellon periaatteen osalta.
27. Näiden syiden vuoksi ehdotan, että unionin tuomioistuin antaa ensimmäiseen kysymykseen kieltävän vastauksen. Tästä seuraa, ettei toiseen ja kolmanteen kysymykseen, sellaisina kuin ne ilmenevät ennakkoratkaisupyynnöstä, ole tarpeen vastata.(20)
C Voidaanko lihavuutta pitää ˮvammaisuutenaˮ (neljäs kysymys)?
1. Vammaisuuden käsite direktiivissä 2000/78
28. Huomautan yleisesti, että vammaisuuden käsitteen sisältöä direktiivin 2000/78 asiayhteydessä on käsitelty laajasti unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä. Sen keskeiset osatekijät esitetään seuraavassa.
29. Direktiivissä 2000/78 ei määritellä käsitettä ˮvammaisuusˮ eikä siinä viitata jäsenvaltioiden lainsäädäntöön kyseisen käsitteen määrittelemiseksi.(21) Niinpä oikeuskäytännössä on kehitelty itsenäinen ja yhdenmukainen käsitteen ˮvammaisuusˮ tulkintatapa ja viime aikoina tällaisen kehittelyn taustalla on ollut Euroopan unionin 26.11.2009 tekemällä päätöksellä hyväksymä vammaisten henkilöiden oikeuksia koskeva Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimus.(22) Yleissopimus on voimaantuloajankohdastaan lähtien olennainen osa unionin oikeusjärjestystä.(23) On myös syytä korostaa, että direktiiviä 2000/78 on mahdollisuuksien mukaan tulkittava yhdenmukaisesti YK:n yleissopimuksen kanssa.(24) Oikeuskäytännössä on todettu, että direktiivin 2000/78 ˮtarkoituksena on – – torjua kaikki vammaisuuteen perustuvan syrjinnän muodot ammatissa ja työssäˮ(25) (korostus tässä).
30. Direktiivissä 2000/78 tarkoitetun vammaisuuden käsitteen on ymmärrettävä tarkoittavan rajoitteita, jotka aiheutuvat erityisesti i) pitkäaikaisista(26) ii) fyysisistä, henkisistä tai psyykkisistä vaurioista, iii) jotka vuorovaikutuksessa erilaisten esteiden(27) kanssa iv) voivat estää v) asianomaisen henkilön täysimääräisen ja tehokkaan osallistumisen työelämään vi) yhdenvertaisesti muiden työntekijöiden kanssa.(28) Unionin tuomioistuin on edelleen katsonut, että direktiivin 2000/78 5 artiklan ilmaisua ˮvammaisetˮ on tulkittava siten, että se käsittää kaikki henkilöt, joilla on tällaista määritelmää vastaava vamma.(29)
31. Direktiivin 2000/78 soveltamisalaa ei kuitenkaan voida unionin oikeuden yleiseen syrjintäkiellon periaatteeseen viittaamalla laajentaa analogisesti koskemaan syrjintää muilla kuin sen 1 artiklassa luetelluilla perusteilla.(30) Niinpä sairaus sellaisenaan ei ole direktiivissä 2000/78 kielletty syrjintäperuste.(31)
32. Vaikka mikään direktiivissä 2000/78 ei ilmennä, että vammaisuuteen perustuvaa syrjintää koskeva kielto suojaisi työntekijöitä heti kun heille kehittyy millainen tahansa sairaus,(32) oikeuskäytännössä on todettu, että jos ˮparantuva tai parantumaton sairausˮ aiheuttaa edellä esitettyä määritelmää vastaavan rajoitteen, tällainen sairaus voi kuulua direktiivissä 2000/78 tarkoitetun vammaisuuden käsitteen alaan,(33) jos se on lääkärin diagnosoima(34) ja jos rajoite on pitkäaikainen.(35) Unionin tuomioistuin on todennut, että ˮjos katsottaisiin, että direktiiviä pitäisi soveltaa vamman kulloisenkin syyn mukaan, olisi tämä ristiriidassa direktiivin tavoitteen eli yhdenvertaisen kohtelun toteuttamisen kanssaˮ.(36)
33. Kun otetaan huomioon direktiivin 2000/78 tavoite eli erityisesti se, että vammainen henkilö voi päästä työhön ja tehdä työtä, vammaisuuden käsitteen on ymmärrettävä viittaavan työskentelyä vaikeuttavaan rajoitteeseen, ei pelkästään työskentelyn mahdottomuuteen.(37) YK:n yleissopimuksen johdantokappaleessa e mainitaan, ”että vammaisuus on kehittyvä käsite ja että vammaisuus on seurausta sellaisesta vuorovaikutuksesta vammaisten henkilöiden ja asenteista ja ympäristöstä johtuvien esteiden välillä, joka estää näiden henkilöiden täysimääräisen ja tehokkaan osallistumisen yhteiskuntaan yhdenvertaisesti muiden kanssa”. Niinpä YK:n yleissopimuksen 1 artiklan toisen kappaleen sanat ˮvuorovaikutus erilaisten esteiden kanssaˮ viittaavat asenteellisiin ja ympäristöön liittyviin esteisiin.
34. Sairaus taikka jonkin elimen puuttumisen kaltainen anatominen tai fysiologinen puute ei näin ollen itsessään merkitse direktiivissä 2000/78 tarkoitettua vammaa, jos se ei ole rajoite, joka estää asianomaisen henkilön täysimääräisen ja tehokkaan osallistumisen työelämään yhdenvertaisesti muiden työntekijöiden kanssa. Esimerkiksi jonkin ruumiintoiminnon tai elimen puuttuminen taikka erityistä huomiota ja jatkuvaa lääkitystä ja tarkkailua vaativa sairaus voi olla asianomaiselle henkilölle fysiologinen tai psykologinen taakka mutta ei välttämättä tee täysimääräistä ja tehokasta työskentelyä mahdottomaksi eikä yleisesti rajoita yhdenvertaista osallistumista työelämään.(38)
35. Tämä selittää sen, miksi unionin tuomioistuin katsoi tuomiossa Z, ettei nainen, jolla ei ollut kohtua ja jolle työnantaja ei ollut myöntänyt äitiyslomaa hänen tultuaan äidiksi sijaissynnytyksen avulla, vaikka äitiysloma myönnettiin synnyttämällä ja adoptoimalla äidiksi tuleville naisille, kärsinyt direktiivissä 2000/78 tarkoitetusta vammasta. Unionin tuomioistuimen mukaan ˮennakkoratkaisupyynnöstä ei ilmen[nyt], että Z:n sairaus olisi sinällään aiheuttanut sen, että asianomaisen olisi ollut mahdotonta tehdä työtään, tai että sairaus olisi ollut hänen ammattinsa harjoittamista rajoittava haittaˮ.(39)
36. Oikeuskäytännössä oli aikaisemmin todettu, hieman ristiriitaisesti tuomion Z 81 kohtaan nähden, että jopa vammasta kärsivien henkilöiden hoitajat saivat direktiivillä 2000/78 annetun suojan. Tuomiossa Coleman ei siten yhdistetty kyseessä ollutta vammaa kyseessä olleeseen työhön (eikä tällaista yhteyttä ollut myöskään tuomiossa HK Danmark). Unionin tuomioistuin arvioi tuomiossa Coleman sitä, kattoiko direktiivi 2000/78 tilanteen, jossa työtekijää, joka ei itse ollut vammainen, syrjittiin sen perusteella, että hän hoiti vammaista lasta.
37. Unionin tuomioistuin totesi tuomiossa Coleman, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ei sovelleta vammaisuuden alalla määrättyyn henkilöluokkaan vaan direktiivin 1 artiklassa tarkoitettujen seikkojen perusteella. Näin ollen yhdenvertaisen kohtelun periaate, joka direktiivillä pyritään turvaamaan, ei rajoitu koskemaan ainoastaan henkilöitä, jotka itse ovat direktiivissä tarkoitettuja vammaisia. Direktiivin 2000/78 tavoitteena oli pikemminkin luoda unionissa yhdenvertaiset toimintaedellytykset työssä ja ammatissa.(40)
38. Niinpä riittää, että pitkäaikainen sairaus rajoittaa täysimääräistä ja tehokasta osallistumista työelämään yleisesti yhdenvertaisesti sellaisten työntekijöiden kanssa, joilla ei ole tällaista sairautta. Kyseessä olevan työn ja henkilön vamman välisen yhteyden toteaminen ei ole direktiivin 2000/78 soveltamisen edellytys.
39. Niinpä esimerkiksi pyörätuolilla liikkuvalla matkatoimistotyöntekijällä, jonka uusi omistaja on irtisanonut siitä syystä, ettei hänen vammaisuutensa sovi yhteen omistajan toimistolle kehittelemän uuden imagon kanssa, ei ole estettä vedota direktiivin 2000/78 1 ja 2 artiklaan pelkästään sen vuoksi, että kaikki hänen työtoverinsa suorittavat vaaditut tehtävät istuen, siten ettei hänen sairautensa vaikuta kyseessä olevaan työhön. Tällä on merkitystä, kun otetaan huomioon Billundin kunnan, Tanskan ja komission väitteet, joiden mukaan Kaltoft oli toiminut perhepäivähoitajan tehtävässä menestyksekkäästi 15 vuoden ajan. Käsittelen väitteitä jäljempänä III C 2 kohdassa.
40. Täydennän avainsäännöksiä koskevaa arviointiani huomauttamalla, että direktiivillä 2000/78 ei sen johdanto-osan 17 perustelukappaleen mukaan aseteta velvollisuutta pitää työssä sellaista henkilöä, joka ei ole kykenevä suorittamaan työn edellyttämiä oleellisia tehtäviä, tämän kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2000/78 5 artiklasta ilmenevää velvollisuutta toteuttaa kohtuullisia mukautuksia yhdenvertaista kohtelua koskevan periaatteen noudattamisen varmistamiseksi vammaisten osalta. Tämä merkitsee, että työnantajan on toteutettava asianmukaiset ja kulloistenkin tarpeiden mukaiset toimenpiteet, jotta vammaiset voivat päästä johonkin toimeen, harjoittaa sitä ja edetä urallaan, jollei näistä toimenpiteistä aiheudu työnantajalle kohtuutonta rasitetta.(41)
41. Kuten edellä esitetystä voidaan havaita, unionin tuomioistuimen kehittelemät periaatteet vammaisuuden käsitteen sisällön määrittämiseksi ilmentävät laajaa näkemystä sen soveltamisalaan kuuluvista tilanteista. Nähdäkseni tämä merkitsee, että oikeuskäytännössä, kuten merkityksellisessä unionin säännöstössä, on YK:n yleissopimuksen lähestymistapaa seuraten omaksuttu sosiaalinen eikä (pelkästään) lääketieteellinen näkemys vammaisuudesta.(42)
2. Työkykyisyys ei sulje pois vammaisuutta
42. Kuten edellä on huomautettu, unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä on viitattu työskentelyn mahdottomuuteen tai sitä haittaaviin rajoitteisiin.(43) Tämä ilmentää erottelua absoluuttisen tai suhteellisen tiettyä työtä koskevan työkyvyttömyyden ja yleisesti täysimääräisen ja tehokkaan työelämään osallistumisen välillä.
43. Kyseisellä erottelulla on merkitystä, koska Billundin kunta, Tanska ja komissio väittävät, ettei Kaltoftin lihavuuden voida katsoa merkitsevän rajoitetta, joka voisi vaikeuttaa hänen täysimääräistä ja tehokasta työelämään osallistumistaan yhdenvertaisesti muiden työntekijöiden kanssa, koska hän oli työskennellyt 15 vuotta perhepäivähoitajana kunnan palveluksessa ja koska hän oli osallistunut työelämään yhdenvertaisesti muiden Billundin kunnan työllistämien perhepäivähoitajien kanssa. Toisin sanoen Kaltoftin lihavuus ei olisi välttämättä estänyt hänen työskentelyään perhepäivähoitajana.
44. On totta, että kun on kyse tietyn työn tekemisen mahdottomuudesta tai sen tekemistä rajoittavien esteiden olemassaolosta, vammaisuuden käsitteen sovellettavuus riippuu kyseessä olevan työn konkreettisista olosuhteista eikä abstraktista vaurioiden astetta koskevasta luokittelusta lääketieteessä tai sosiaaliturvavakuutuksessa sellaisenaan. Kuten julkisasiamies Bot on äskettäin huomauttanut, ratkaisevia ovat ˮesteetˮ, jotka henkilö kohtaa joutuessaan kosketuksiin tällaisen ympäristön kanssa.(44) Voi kuitenkin olla olemassa pitkäaikaisia fyysisiä, mentaalisia tai psykologisia vaurioita, jotka eivät tee tiettyä työtä mahdottomaksi mutta joiden vuoksi tällaisen työn tekeminen tai osallistuminen työelämään on objektiivisesti vaikeampaa ja vaativampaa. Tyypillisiä esimerkkejä tästä ovat vammat, jotka vaikuttavat vakavasti liikuntakykyyn tai häiritsevät merkittävästi aisteja, kuten näköä tai kuuloa.
45. Palatakseni sitten edellä mainittuun esimerkkiin pyörätuolilla liikkuvasta matkatoimistotyöntekijästä toteaisin, että työskentely pyörätuolissa on este täysimääräiselle ja tehokkaalle osallistumiselle työelämään yhdenvertaisesti sellaisten työntekijöiden kanssa, joilla ei ole tällaista rajoitetta, tehtävien suorittamisessa väistämättä esiintyvien fyysisten vaikeuksien vuoksi, vaikka rajoite ei vaikuttaisi asianomaisen henkilön kykyyn tehdä nimenomaista kyseessä olevaa työtä.
46. On vakiintuneen käsityksen mukaista, että direktiivillä 2000/78 pyritään erityisesti varmistamaan se, että vammaisilla on mahdollisuus päästä työhön ja tehdä työtä. Niinpä vammaisuuden käsitteen on ymmärrettävä viittaavan työskentelyä koskevaan rajoitteeseen, ei pelkästään sen mahdottomuuteen.(45) Lisäksi Billundin kunnan, Tanskan ja komission esittämällä väitteellä olisi absurdi seuraus eli sellaisten henkilöiden jääminen direktiivin 2000/78 soveltamisalan ulkopuolelle, joilla joko oli vamma jo silloin, kun he onnistuivat saamaan tietyn työpaikan, tai jotka vammautuvat työsopimuksen voimassaoloaikana mutta pystyvät jatkamaan työskentelyä.
47. Kuten olen edellä esittänyt, on siten riittävää, että pitkäaikainen sairaus yleisesti rajoittaa täysimääräistä ja tehokasta työelämään osallistumista yhdenvertaisesti sellaisten henkilöiden kanssa, joilla ei ole tällaista sairautta. Tuomiosta Coleman ilmenee lisäksi, että merkityksellisen vamman voi saada paitsi syrjitty henkilö itse myös työntekijän, joka pyrkii tukeutumaan direktiiviin 2000/78, hoidossa oleva henkilö. Niinpä se, että Kaltoft tukeutuu direktiivillä 2000/78 annettuun suojaan vammaisuuteen perustuvaa syrjintää vastaan, ei edellytä sitä, että hänen on mahdotonta jatkaa työskentelyään Billundin kunnan perhepäivähoitajana. Oikeuskäytännössä edellytetään ainoastaan, että hän vastaa edellä 30 kohdassa toistettua määritelmää.
48. Ratkaisuehdotuksen kattavuuden varmistamiseksi viittaan istunnossa käsiteltyyn kysymykseen siitä, kattaako direktiivi 2000/78 virheellisesti oletetun vammaisuuden ja siitä seuraavan syrjinnän. Toisin sanoen onko silloin kyse kielletystä vammaisuuteen perustuvasta syrjinnästä, kun työnantaja uskoo perusteettomasti, että työntekijä kärsii vammaisuudesta ja että tämän kyky suorittaa tehtävänsä on rajoitettu, minkä seurauksena työntekijää kohdellaan huonosti?(46)
49. Mielestäni nyt käsiteltävän ennakkoratkaisupyynnön yhteydessä ei ole tarpeen ottaa kantaa tähän vaikeaan oikeudelliseen kysymykseen. Tämä johtuu siitä, ettei Kaltoftin lihavuudesta ole erimielisyyttä. Jos kansallinen tuomioistuin katsoo, että tällainen seikka merkitsee vammaisuutta ja että Kaltoft on irtisanottu sen vuoksi, kaikenlainen erilainen kohtelu perustuu todelliseen eikä oletettuun vammaisuuteen.
3. Merkitseekö lihavuus vammaisuutta?
50. Lihavuutta mitataan tavallisesti painoindeksillä, joka saadaan, kun henkilön kilogrammoissa ilmaistu paino jaetaan metreissä ilmaistun pituuden neliöllä (kg/m2). Maailman terveysjärjestö WHO luokittelee lihavuuden painoindeksin mukaisesti kolmeen luokkaan. Henkilöt, joiden painoindeksi on 30.00–34.99 kuuluvat lihavuusluokkaan I, henkilöt, joiden painoindeksi on 35.00–39.99, lihavuusluokkaan II ja henkilöt, joiden painoindeksi on yli 40, lihavuusluokkaan III,(47) johon viitataan joskus myös merkittävänä, vaikeana tai sairaalloisena lihavuutena.
51. Ennakkoratkaisupyynnön ja Kaltoftin kirjallisten huomautusten mukaan hän oli lihava koko sen ajan, jonka hän työskenteli Billundin kunnan palveluksessa. Vuonna 2007 hänen painoindeksinsä oli 54, joka merkitsee sairaalloista lihavuutta. Kaltoft selittää kirjallisissa huomautuksissaan, että hän oli työskentelynsä aikana saanut lääketieteen ammattilaisilta lähetteen lihavuusleikkaukseen, jolla pyrittiin pienentämään hänen mahalaukkuaan. Leikkausta ei kuitenkaan voitu suorittaa operaation aikana ilmenneen akuutin ongelman vuoksi. Mielestäni kansallisen tuomioistuimen on otettava tämä huomioon, kun se ratkaisee, onko Kaltoftin sairaus unionin tuomioistuimen tuomiossa HK Danmark kehittelemän testin, joka koskee olosuhteita, jossa pitkäaikaisia sairauksia voidaan pitää vammoina, mukaisella tavalla lääkärin diagnosoima.
52. Kaltoftin mukaan Maailman terveysjärjestö WHO pitää lihavuutta kroonisena ja jatkuvana sairautena. Hän korostaa kirjallisissa huomautuksissaan myös, että lihavuutta on Yhdysvaltain lainsäädännössä pidetty vammaisuutena.(48) Kaltoftin mukaan lihavuudesta voi aiheutua rajoituksia, jotka muodostavat esteitä täysimääräiselle ja tehokkaalle työelämään osallistumiselle joko heikentyneen liikuntakyvyn taikka lihavuudesta seuraavien patologioiden tai oireiden vuoksi, ja siitä voi samoin aiheutua rajoituksia työmarkkinoilla ulkonäköön perustuvien ennakkoluulojen vuoksi.
53. Tanskan hallitus ja komissio näyttävät olevan samaa mieltä siitä, että tietynasteinen lihavuus saattaa täyttää unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä esitetyt, direktiivissä 2000/78 tarkoitettua vammaisuuden käsitettä koskevat kriteerit, minkä toteaminen kuuluu kuitenkin kansalliselle tuomioistuimelle.
54. Huomautan, ettei se, että Maailman terveysjärjestö WHO luokittelee lihavuuden sairaudeksi, riitä sellaisenaan tekemään siitä direktiivissä 2000/78 tarkoitettua vammaa. Tämän johtuu siitä, ettei direktiivi 2000/78 edellä esitetyn mukaisesti kata sairauksia sellaisenaan.
55. Olen myös sitä mieltä, että lihavuutta voidaan pitää vammaisuutena tapauksissa, joissa se on saavuttanut tason, jolla se yhdessä YK:n yleissopimuksessa mainittujen asenteellisten ja ympäristöön liittyvien esteiden kanssa selkeästi haittaa täysimääräistä osallistumista työelämään yhdenvertaisesti muiden työntekijöiden kanssa siitä aiheutuvien fyysisten ja/tai psykologisten rajoitusten vuoksi.
56. ˮPelkkäˮ lihavuus Maailman terveysjärjestö WHO:n lihavuusluokka I:ssä tarkoitetulla tavalla ei kuitenkaan riitä täyttämään unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä esitettyjä direktiivissä 2000/78 tarkoitettua ˮvammaisuuttaˮ koskevia kriteerejä. Kaltoftin pituisen (1,72 m) henkilön kohdalla 89 kg:n paino riittää siihen, että painoindeksi ylittää 30. Mielestäni todennäköisimmin ainoastaan Maailman terveysjärjestö WHO:n lihavuusluokkaa III vastaava merkittävä, vaikea tai sairaalloinen lihavuus aiheuttaa liikunta-, jaksamis- ja mielialaongelmien kaltaisia rajoituksia, jotka vastaavat direktiivissä 2000/78 tarkoitettua ˮvammaaˮ.
57. Tällainen näkemys ei merkitse direktiivin 2000/78 1 artiklassa tyhjentävästi lueteltujen syrjintäperusteiden laajentamista tavalla, joka pois suljettiin tuomiossa Chacón Navas.(49) Kuten unionin tuomioistuin on jo todennut, YK:n yleissopimuksen johdantokappaleessa e mainitaan vammaisuuden olevan kehittyvä käsite.(50)
58. Kuten jo edellä 32 kohdassa mainitsin, unionin tuomioistuin on todennut, että ˮjos katsottaisiin, että direktiiviä pitäisi soveltaa vamman kulloisenkin syyn mukaan, olisi tämä ristiriidassa direktiivin tavoitteen eli yhdenvertaisen kohtelun toteuttamisen kanssaˮ.(51) Sen vuoksi direktiivin 2000/78 kannalta on lihavuuden yhteydessä merkityksetöntä, onko asianomainen henkilö lihonut pelkästään kulutukseensa nähden liiallisen energiansaannin vuoksi vai voidaanko lihominen selittää psykologisilla tai metabolisilla ongelmilla taikka lääkityksen sivuvaikutuksella.(52) Direktiivissä 2000/78 tarkoitettu vammaisuuden käsite on objektiivinen eikä riipu siitä, onko vamma ˮitseaiheutettuˮ siinä mielessä, että asianomainen henkilö on vaikuttanut kausaalisesti vammautumiseen. Muutoin esimerkiksi tietoisesta ja huolimattomasta riskinotosta liikenteessä tai urheilussa aiheutuneet fyysiset vammat jäisivät direktiivin 2000/78 1 artiklassa tarkoitetun ˮvammanˮ käsitteen ulkopuolelle.
59. Työnantajan edustaja ilmaisi istunnossa huolensa siitä, että minkälaisen tahansa lihavuuden hyväksyminen vammaksi johtaisi kestämättömiin tuloksiin, koska kyseinen käsite saattaisi tällöin kattaa alkoholismin ja huumeriippuvuuden, jos niitä pidettäisiin vakavina sairauksina. Mielestäni tällainen huoli on aiheeton. On totta, että lääketieteellisesti alkoholismi ja riippuvuus psykotrooppisista aineista ovat sairauksia. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että työnantajan olisi siedettävä sitä, että työntekijä laiminlyö sopimusvelvoitteitaan kyseisten sairauksien varjolla. Esimerkiksi irtisanominen sillä perusteella, että työntekijä saapuu työpaikalle päihtyneenä, ei perustu alkoholismi- tai huumeriippuvuussairauteen sellaisenaan vaan työsopimuksen rikkomiseen, jonka työntekijä olisi voinut välttää alkoholin tai muun aineen käyttämättä jättämisellä. Työnantajalla on lupa odottaa, että tällainen työntekijä hankkiutuu tarpeelliseen lääketieteelliseen hoitoon voidakseen suorittaa työsopimukseen perustuvat velvoitteensa asianmukaisesti. On syytä huomauttaa, että direktiivin 2000/78 5 artiklassa edellytetään ainoastaan, että työnantajat tekevät ˮkohtuullisia mukautuksiaˮ vammaisia henkilöitä varten.
60. Näistä syistä ehdotan, että neljänteen kysymykseen vastataan siten, että ainoastaan vaikea lihavuus voi merkitä direktiivin 2000/78 1 artiklassa tarkoitettua vammaa, ja tämä vain siinä tapauksessa, että se täyttää unionin tuomioistuimen vammaisuuden käsitettä koskevassa oikeuskäytännössä kehitetyt kriteerit. Kansallisen tuomioistuimen on tutkittava, onko Kaltoftin tilanne tällainen.
61. Näistä syistä ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Retten i Koldingin esittämiin ensimmäiseen ja neljänteen kysymykseen seuraavasti:
1) Unionin oikeuteen ei sisälly yleistä periaatetta, jolla työnantajilta kiellettäisiin lihavuuteen perustuva syrjintä työmarkkinoilla.
2) Vaikea lihavuus voi merkitä yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun direktiivin 2000/78/EY antaman suojan alaan kuuluvaa vammaisuutta, jos se yhdessä erilaisten rajoitteiden kanssa vaikeuttaa asianomaisen henkilön täysimääräistä ja tehokasta osallistumista työelämään yhdenvertaisesti muiden työntekijöiden kanssa. Kansallisen tuomioistuimen on ratkaistava, onko pääasian kantajan tilanne tällainen.
2 –	Yleiskuvan saamiseksi ongelmista Euroopassa ks. esim. komission valkoinen kirja: Ravitsemukseen, ylipainoon ja lihavuuteen liittyviä terveyskysymyksiä koskeva eurooppalainen strategia, KOM (2007) 279 lopullinen.
3 –	Lihavuus ei ole yksiselitteinen ilmiö vaan vaihtelee huomattavasta ylipainosta sairaalloiseen lihavuuteen. Keskustelusta, mukaan lukien lihavuuden arvioimisesta Maailman terveysjärjestö WHO:n mukaan, ks. jäljempänä III C 3 kohta.
4 –	EYVL L 303, s. 16. Ks. mm. tuomio Chacón Navas (C‑13/05, EU:C:2006:456); tuomio Coleman (C‑303/06, EU:C:2008:415); tuomio Odar (C‑152/11, EU:C:2012:772); tuomio HK Danmark (C-335/11 ja C‑337/11, EU:C:2013:222); tuomio komissio v. Italia (C‑312/11, EU:C:2013:446); tuomio Z (C‑363/12, EU:C:2014:159) ja tuomio Glatzel (C‑356/12, EU:C:2014:350).
5 –	Huomautan, että unionin tuomioistuin on äskettäin todennut, ettei vammaisten henkilöiden hyväksi toteutettavia sopeuttamistoimia koskevassa perusoikeuskirjan 26 artiklassa ˮitsessään annet[a] yksityisille subjektiivi[sta] oikeu[tta], johon voitaisiin vedota sellaisenaanˮ. Tuomio Glatzel, EU:C:2014:350, 78 kohta.
6 –	Tuomio Åkerberg Fransson (C‑617/10, EU:C:2013:105, 23 kohta) (kursivointi tässä).
7 –	Ibid. Ks. myös tuomio Pringle (C‑370/12, EU:C:2012:756, 179 kohta).
8 –	Ks. mm. tuomiossa Åkerberg Fransson (EU:C:2013:105) esitetyt suuntaviivat.
9 –	Tuomio Torralbo Marcos (C‑265/13, EU:C:2014:187, 33 kohta).
10 –	Tuomio Siragusa (C-206/13, EU:C:2014:126, 24 kohta).
11 –	Esim. ks. unionin tuomioistuimen arviointi tuomion Åkerberg Fransson (EU:C:2013:105) 24–28 kohdassa. Ks. myös tuomio Texdata Software (C‑418/11, EU:C:2013:588), jonka 44 kohdassa unionin tuomioistuin totesi, että tuolloista tilannetta ˮsäännel[tiin] nimenomaisestiˮ (tietyssä) direktiivissä. Esimerkkeinä asioista, joissa yhteyttä unionin oikeuteen ei voitu todeta kahdenlaisen yksilöinnin vaatimuksen täyttymättä jäämisen vuoksi, ks. tuomio Vinkov (C‑27/11, EU:C:2012:326); määräys Pedone (C‑498/12, EU:C:2013:76); määräys Gentile (C‑499/12, EU:C:2013:77) ja määräys Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio (C‑258/13, EU:C:2013:810).
12 –	Julkisasiamies Wahlin ratkaisuehdotus asiassa Z (EU:C:2013:604, 112 kohta).
13 –	Vastaavasti tuomio Chacón Navas (EU:C:2006:456, 55 kohta).
14 –	Tuomio Siragusa (EU:C:2014:126, 29 kohta), jossa viitataan tuomioon Annibaldi (C‑309/96, EU:C:1997:631, 22 kohta) ja tuomioon Kremzow (C‑299/95, EU:C:1997:254, 16 kohta).
15 –	EUVL 2007 C 303, s. 17 ja 24, perusoikeuskirjan 21 artiklaa koskevat selitykset.
16 –	EYVL 2000, L 180, s. 22.
17 –	EYVL 2006, L 204, s. 23.
18 –	Tuomio Chacón Navas (EU:C:2006:456, 56 kohta). Ks. myös esim. tuomio Betriu Montull (C‑5/12, EU:C:2013:571), jonka 73 kohdassa unionin tuomioistuin toteaa, että pääasian tosiseikkojen tapahtuma-aikaan adoptioisän ja biologisen isän välistä syrjintää äitiysloman osalta ei ollut kielletty EY:n perustamissopimuksessa eikä missään muussakaan unionin oikeuden säännöksessä. Unionin tuomioistuin totesi 72 kohdassa, ettei käsiteltäväksi saatettu tilanne kuulunut unionin oikeuden soveltamisalaan.
19 –	Tuomio Mangold (C‑144/04, EU:C:2005:709) ja tuomio Kücükdeveci (C‑555/07, EU:C:2010:21).
20 –	Huomautan kuitenkin, että kysymystä todistustaakasta direktiivin 2000/78 asiayhteydessä käsiteltiin laajasti asiassa Coleman.
21 –	Tuomio Chacón Navas (EU:C:2006:456, 39 kohta).
22 –	Ks. 26.11.2009 tehty neuvoston päätös 2010/48/EY (EUVL 2010, L 23, s. 35). Päätöksen 2010/48 liitteen II mukaan muun muassa työn alalla direktiivi 2000/78 mainitaan niiden unionin säädösten joukossa, jotka koskevat YK:n yleissopimuksella säänneltyjä kysymyksiä. Tuomio HK Danmark (EU:C:2013:222, 31 kohta).
23 –	Tuomio HK Danmark (EU:C:2013:222, 30 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio Glatzel (EU:C:2014:350, 68 kohta).
24 –	Tuomio HK Danmark (EU:C:2013:222, 32 kohta) ja tuomio Z (EU:C:2014:159, 75 kohta). Tämä vahvistettiin äskettäin tuomiossa Glatzel (EU:C:2014:350, 70 kohta), vaikka unionin tuomioistuin vahvisti sen 69 kohdassa tuomioon Z (C‑363/12, EU:C:2014:159, 89 ja 90 kohta) viitaten, että YK:n yleissopimuksen määräykset ˮeivät ole sisällöltään sellaisia ehdottomia ja riittävän täsmällisiä määräyksiä, joiden perusteella unionin oikeuden toimen pätevyys voitaisiin tutkia mainitun yleissopimuksen määräysten kannaltaˮ.
25 –	Tuomio Coleman (EU:C:2008:415, 38 kohta).
26 –	Tämä seuraa YK:n yleissopimuksen 1 artiklan toisesta kappaleesta. Vaurioiden ei tarvitse kuitenkaan olla pysyviä. Niiden on ainoastaan oltava ˮpitkäaikaisiaˮ. Ks. tuomio HK Danmark (EU:C:2013:222, 39 kohta).
27 –	YK:n yleissopimuksen johdantokappaleen e mukaan rajoitteet voivat olla asenteellisia tai ympäristöön liittyviä. Ks. tuomio HK Danmark (EU:C:2013:222, 37 kohta).
28 –	Tuomio Z (EU:C:2014:159, 80 kohta) ja tuomio komissio v. Italia (EU:C:2013:446, 56 kohta), jossa viitataan tuomioon HK Danmark (EU:C:2013:222, 38 ja 39 kohta).
29 –	Tuomio komissio v. Italia (EU:C:2013:446, 57 kohta) (korostus tässä).
30 –	Tuomio Chacón Navas (EU:C:2006:456, 56 kohta).
31 –	Tuomio Chacón Navas (EU:C:2006:456, 57 kohta).
32 –	Tuomio Chacón Navas (EU:C:2006:456, 46 kohta). Sairauden ja ˮvammaisuudenˮ välistä suhdetta koskevasta keskustelusta ks. julkisasiamies Geelhoedin ratkaisuehdotus asiassa Chacón Navas (EU:C:2006:184, 77 ja 80 kohta) ja julkisasiamies Kokottin ratkaisuehdotus asiassa Ring (EU:C:2012:775, 30–38 ja 46 kohta).
33 –	Tuomio HK Danmark (EU:C:2013:222, 41 kohta).
34 –	Tuomio HK Danmark (EU:C:2013:222, 34 kohta). Ks. myös julkisasiamies Kokottin ratkaisuehdotus samassa asiassa (28 kohta).
35 –	Tuomio HK Danmark (EU:C:2013:222, 41 kohta).
36 –	Tuomio HK Danmark (EU:C:2013:222, 40 kohta). Ks. myös julkisasiamies Kokottin ratkaisuehdotus samassa asiassa (32 kohta).
37 –	Tuomio Z (EU:C:2014:159, 77 kohta), jossa viitataan tuomioon HK Danmark (EU:C:2013:222, 44 kohta).
38 –	Ks. tähän liittyen tuomio Z (EU:C:2014:159, 79 ja 80 kohta). Kuten julkisasiamies Geelhoed huomautti asiassa Chacón Navas (EU:C:2006:184) esittämänsä ratkaisuehdotuksen 62 kohdassa, ˮjos geenivirhettä ei ole todettu, kyseessä oleva henkilö ei joudu syrjinnän kohteeksi. Tilanne voi muuttua välittömästi, jos asia tulee tietoon, koska työnantajat tai vakuutusyhtiöt eivät halua kantaa kyseisen henkilön palkkaamiseen tai vakuuttamiseen liittyvää tavanomaista suurempaa riskiä.ˮ
39 –	Tuomio Z (EU:C:2014:159, 81 kohta). Ks. myös 80 kohta.
40 –	Tuomio Coleman (EU:C:2008:415, 38 ja 47 kohta).
41 –	Tuomio Chacón Navas (EU:C:2006:456, 49 ja 50 kohta).
42 –	Ks. tästä erottelusta julkisasiamies Wahlin ratkaisuehdotus asiassa Z (EU:C:2013:604, 83–85 kohta).
43 –	Tuomio Z (EU:C:2014:159, 81 kohta).
44 –	Julkisasiamies Botin ratkaisuehdotus Glatzel (C‑356/12, EU:C:2013:505, 36 kohta). Ks. samansuuntaisesti julkisasiamies Kokottin ratkaisuehdotus asiassa HK Danmark (EU:C:2012:775, 27 kohta), julkisasiamies Wahlin ratkaisuehdotus asiassa Z (EU:C:2013:604, 84 kohta) ja julkisasiamies Geelhoedin ratkaisuehdotus asiassa Chacón Navas (EU:C:2006:184, 58 kohta), jossa hän totesi, että ˮei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että tietyillä fyysisillä tai psyykkisillä vajaavaisuuksilla on tietyssä yhteiskunnallisessa kontekstissa vammaisuuden luonne, mutta toisessa kontekstissa näin ei oleˮ.
45 –	Tuomio Z (EU:C:2014:159, 77 kohta), jossa viitataan tuomioon HK Danmark (EU:C:2013:222, 40 kohta).
46 – Ks. komission rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29.6.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/43/EY (’rotusyrjintädirektiivi’) ja yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (’työsyrjintädirektiivi’) soveltamisesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle antaman yhteisen kertomuksen KOM (2014) 2 lopullinen 4.5 kohta.
47 –	Ks. http://apps.who.int/bmi/index.jsp?introPage=intro_3.html. Ks. myös http://www.cdc.gov/mmwr/preview/mmwrhtml/mm5917a9.htm.
48 –	Hän viittaa vuoden 1990 vammaisuuslakiin (American Disabilities Act) ja United States District, Eastern District of Louisianan asiassa E.E.O.C. v. Resources for Human Dev., Inc. 827 F. Supp. 2d 688, 693-94 (E.D. La. 2011) antamaan tuomioon.
49 –	Tuomio Chacón Navas (EU:C:2006:456, 56 kohta).
50 –	Tuomio HK Danmark (EU:C:2013:222, 37 kohta).
51 –	Tuomio HK Danmark (EU:C:2013:222, 40 kohta).
52 –	Esimerkiksi erään tutkimuksen mukaan ˮpainonnousu liittyy monien psykotrooppisten lääkkeiden, mukaan lukien masennuslääkkeet, mielialalääkkeet ja antipsykoottiset lääkkeet, käyttöön, ja siitä voi olla vakavia pitkän aikavälin seurauksia”. Katkelma on artikkelista Ruetsch ym., Psychotropic drugs induced weight gain: a review of the literature concerning epidemiological data, mechanisms and management, Encéphale, 2005, jota on lainattu verkkosivulla http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/16389718.

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


text:
Hintataso < € 45,00 (938) < € 95,00 (1888) < € 174,00 (2813) < € 294,00 (3744) < € 490,00 (4669) < € 779,00 (5595) < € 1.162,00 (6520) < € 1.682,00 (7445) < € 2.456,00 (8368) < € 957.152,00 (10848) Tuotetyypit All-in-One-tietokoneet/-ty�... (14) älypuhelimet (4) Asemapaikkaan asennettavat... (3) asennuspalvelut (2) Asennussarjat (11) ATA kaapelit (1) AV-signaalin jatkajat (1) Customer displays (5) Digitaaliset lähettimet (2) DisplayPort-kaapelit (1) Duplex-yksiköt (1) ei luokiteltu (57) External solid state drives (1) HDD-kotelot (5) Hihnat (1) Hiiret (59) hubit & keskittimet (1) Hukkavärisäiliöt (19) huolto ja tuki kulut (41) kaapeliliittimet (1) Kaapelilukot (5) Kaapelisovittimet ja... (19) Kaiutinpuhelimet (1) Kaiutinsetit (1) Kaiuttimet (2) Kannettavat kaiuttimet (2) Kannettavat tietokoneet (261) Kannettavien laukut ja suojat (71) kannettavien tarvikkeet (1) kannettavien telineet (4) Kärryt ja kaapit... (1) Kassalippaat ja lippulaatikot (4) Kassapäätteet/mobiilitulo... (3) Kevyet asiakaspäätteet (33) Kiinnitysyksiköt (7) kiintolevyt (24) kokousohjelmistot (2) komponentit (251) Kortinlukijat (1) Kosketuslevyt (1) Kosketusnäytöt (5) Kulunvalvontakorttien lukijat (1) kuulokkeet (8) kuulokkeet (4) kuvansiirto- ja kehiteyksiköt (5) Laajennuskorttipaikat (2) Ladattavat paristot (33) laitetilapalvelut (21) laitteiston jäähdytys (2) Laminointikalvot (1) Langattoman... (3) lasertulostimet (43) Laservärit ja -kasetit (463) Laturit (1) Liitäntäkortit/-sovittimet (5) litteät näytöt (50) Magneettikortinlukijat (1) Maksupäätteet (3) Mobiililaitteiden laturit (1) Mobiililaitteiden... (1) Mobiililaitteiden... (4) Modeemit (1) Monilokeroiset postilaatikot (2) Monitoimilaitteet (108) Muistimoduulit (23) Multimedia kärryt... (3) Muoviset säilytyskotelot... (8) Musteet (3) mustepatruunat (575) Mustesuihkutulostimet (12) Muut syöttölaitteet (1) Näppäimistöt (35) Näytön häikäisy ja... (10) Näytönohjaimet (24) Näytönsuojaimet (2) näytöt (4) näyttö / TV tarvikkeet (2) näyttöjen varret ja telineet (9) näyttökaapeli adapterit (7) Niitit (7) Nitojat (1) Oheislaiteohjaimet (1) Ohjelmistolisenssit/-päivi... (7) Optiset levyasemat (7) Palvelimet (1) paperin syöttö (57) PDA styluskynät (4) pöytäkoneet/työasemat (113) prosessorit (112) Puhdistusliinat (1) räkki konsolit (93) rakki tarvikkeet (2) reput (7) SAS (Serial Attached SCSI)... (2) seinä ja katto asennnus... (1) seinä ja katto asennnus... (1) Skannerit (11) Skanneritarvikkeet (2) solid state levut (55) Sormenjälkilukijat (1) Soundbar-kaiuttimet (1) Staple cartridges (1) Suurkokotulostimet (32) Tablettien suojakotelot (14) Takuu- ja tukilaajennukset (498) telakat (21) Telakointikaiuttimet (1) Thunderbolt-kaapelit (1) tiedon tallennus (13) Tietojen syöttölaitteet (5) Tietokoneen kotelo osat (8) Tietokoneen... (1) tietokoneet (946) Tietoturvalaitteen komponentit (1) Tulosteiden pinoamislaitteet (8) Tulostikaapelit (1) Tulostimen muistit (4) Tulostimen rummut (26) Tulostimen telat (2) Tulostimet ja tarvikkeet (23) Tulostimien varaosat (38) tulostin ja scanneri kitit (38) Tulostin lisävarusteet (1) Tulostinkaapit ja -telineet (13) Tulostinpalvelimet (7) Tulostuksen apuohjelmat (6) Tulostuspäät (65) Tulostuspaperit (5) Tulostustarvikkeet (1) Ulkoiset kiintolevyt (1) UPS-virtalähteet... (1) USB-kaapelit (1) Valokuvapaperit (18) valokuvatulostimet (3) Verkkokaapelit (6) verkkokortit ja adapterit (6) Verkkokytkimet (3) Verkkoratkaisut (223) Verkkotuki ja palvelut (46) viivakoodinlukijat (3) Virta-adapterit ja invertterit (24) Virtakaapelit (1) web-kamerat (5) Yleiset apuohjelmat (1)
Tulokset - 10848 tuotetta
MS Win8 GML w Label MS Win8 GML w Label alv 24% € 9,59
HPE Unified Wired-WLAN 128 AP Redundant E-LTU (JG902AAE) for Unified controller 850 & 870 / 7500/10500 controller module. Lisenssi myydään vain kontrolleriin joka on redundattinen pari pääkontrollerille ja kontrollerin perus AP lisenssin ylittävälle HPE Unified Wired-WLAN 128 AP Red E-LTU alv 24% € 10,18
HPE - Telineen tukipaino malleihin Rack 91XX, StorageWorks Rack, HPE 600, 800, Advanced Series Racks 42U 600, Rack MPN 120672-B21 HPE Rack Ballast Kit f Addit Stability € 399,63
HP - Virtajohto - IEC 320 EN 60320 C14 - IEC 320 EN 60320 C13 - 2.5 m malleihin Rack, StorageWorks MSL2024, MSL4048, MSL6060, MSL8096, StorageWorks 1/8 G2 Tape Autoloader MPN 142257-002 HPE Cable/power C13 to C14 2.4m € 25,92
HP - Virtajohto - IEC 320 EN 60320 C14 - IEC 320 EN 60320 C13 - 3 m malleihin Rack, StorageWorks Modular Smart Array 30 Dual Bus, 30 Single Bus MPN 142257-003 HPE Cable/power IEC>IEC 3m € 22,57
HP - Virtajohto - IEC 320 EN 60320 C14 - IEC 320 EN 60320 C13 - 1.4 m malleihin ProLiant DL320 G2, ProLiant DL360 G2, DL585, DL760, ML330 G2, Rack MPN 142257-007 HPE Cable 1.37m UPS/PDU zu Server 15 St. € 97,10
HP - Virtajohto - IEC 320 EN 60320 C14 - IEC 320 EN 60320 C13 - 50 cm malleihin ProLiant ML330 G3, Rack, UPS R12000, R1500, R3000, R5500, R6000, T1000, T1500, T2200 MPN 142257-B28 HPE IECC13-C14 .7mWW Cbl € 22,34
HPE - Kaapelijakelurengas (pakkaus sisältää 10) malleihin Rack, StorageWorks Rack, HPE 600, 800, BladeSystem bc1000, ProLiant BL10e G2, DL585, Rack MPN 168233-B21 HPE Cable Management "D" Rings 10pk € 35,04
HP Z32, 80 cm (31.5"), 3840 x 2160 pikseliä, LED, 14 ms, 350 cd/m², Musta MPN 1AA81A4#ABB HP Z32 31.5" 4K Ultra HD IPS Musta tietokoneen litteä näyttö € 1.015,85
HP Z43 42.5-inch 4k UHD Display MPN 1AA85A4#ABB HP Z43 42.5-inch 4k UHD Display € 926,65
7th gen Intel® Core™ i5-7300HQ (6M Cache, 2.5 GHz), 8GB DDR4-SDRAM, 1000GB HDD, 128GB SSD, 43.9 cm (17.3") Full HD 1920 x 1080, Intel HD Graphics 630, NVIDIA GeForce GTX 1050 4GB GDDR5, DVD Super Multi, LAN, WLAN, HP Wide Vision HD camera, Windows 10 Home 64-bit MPN 1AQ17EA#UUW HP Pavilion 17-ab201no 2.5GHz i5-7300HQ 17.3" 1920 x 1080pikseliä Hopea Kannettava € 1.044,15
7th gen Intel® Core™ i5-7300HQ (6M Cache, 2.5 GHz), 8GB DDR4-SDRAM, 1000GB HDD, 128GB SSD, 43.9 cm (17.3") Full HD 1920 x 1080, Intel HD Graphics 630, NVIDIA GeForce GTX 1060 6GB GDDR5, LAN, WLAN, HP Wide Vision HD camera, Windows 10 Home 64-bit MPN 1AQ19EA#UUW HP OMEN 17-w200no 2.5GHz i5-7300HQ 17.3" 1920 x 1080pikseliä Musta, Punainen Kannettava € 1.430,18
HP Designjet Z5600 44-in PostScript Väri Lämpömustesuihkutulostin 2400 x 1200DPI 1118 x 1676 suurkokotulostin € 6.264,33
HP Designjet T795 44-in ePrinter Väri Lämpömustesuihkutulostin 2400 x 1200DPI A0 (841 x 1189 mm) suurkokotulostin € 2.489,28
HP EliteDesk 800 G3 3.6GHz i7-7700 Torni Musta, Hopea PC € 2.112,46
HP EliteBook 840 G4 2.70GHz i7-7500U 14" 1920 x 1080pikseliä 3G 4G Hopea Kannettava € 1.601,93
HP ProBook 650 G2 2.3GHz i5-6200U 15.6" 1920 x 1080pikseliä Hopea Kannettava € 1.544,59

matches: HD HD HD HD HD HD HD


text:
Eilen, 2.8.Tänään, 3.8.Huomenna, 4.8.Keskiviikko 5.8.Torstai 6.8.Perjantai 7.8.Lauantai 8.8.Sunnuntai 9.8.Maanantai 10.8.Tiistai 11.8.Keskiviikko 12.8.Torstai 13.8. TV Finland Maanantai 3.8.
Osa 9/10. Asiaohjelma, mikä o yhtaikka hyväntuuline ja ajatteluttava, vitsikäs ja vähä sialukas. Runoilija Heli Laaksonen ja entinen valtiosihteeri Raimo Sailas pohtivat tulevaisuutta. HD
Kevään viimeistä jaksoa viedään, ennen kuin siirrytään katsojien toiveuusintoihin. Musiikillisen erän Tartu Mikkiin -studioon tulevat ottamaan Saija Tuupanen, Janne Tulkki, Johanna Piipponen ja Heikki Koskelo. HD
5/8. Italiasta Suomeen muuttanut Kanto-Cavalottin perhe saa Jennistä apulaisen pizzaillallisen valmisteluihin. Kristiina halusi jäädä kotiin hoitamaan lapsia, mutta toisinaan kaipaa töihin ja aikuista seuraa. (U) HD
Anne Savioja ja Peter Simu ovat tunteneet toisensa viisitoista vuotta ja seurustelleet neljä vuotta. Suuria menetyksiä elämässään kokenut pari vihitään Nurmossa. (U)
(Suomi 1940, 94'). O: Ilmari Unho. N: Lea Joutseno, Uuno Laakso, Reino Valkama. A. V. Multian romaaniin perustuva farssi kertausharjoituksiin joutuvista miehistä, jotka hoitavat niin kauppa- kuin lemmenasioita. Mv. Sallittu kaiken ikäisille.Arviot: IMDb 3.9Lue lisää: IMDb ∙ Leffatykki ∙ Wikipedia
Osa 8/15. Ura vai perhe - vai ura ja perhe? Tätä suurta kysymystä pohditaan monessa perheessä, niin myös Wallendahleilla. Parad Media, 2014. (U) HD
6/8. Jenni juhlii Yhdysvaltain itsenäisyyspäivää amerikkalais-suomalaisten Lee-Simmonsien luona. Cupcaket saavat väriä ja laulu raikaa tässä perheessä. Jenni ja Odetta pohtivat omaa naiseuttaan ja modernia äitiyttä. (U) HD
Oululainen pelintekijä oli taloudellisesti ahtaalla, kun hän päätti yrittää vielä kerran. Syntyi Hill Climb Racing, jota on ladattu yli 250 miljoonaa kertaa. Fingerroos haluaa avata latua myös muille peliyrittäjille.
Kuvittaja Kustaa Saksi elää ja tekee työtään vanhassa suklaatehtaassa Amsterdamissa. Jaakko Selin löytää kanaalin varrelta suomalaisen kaupan ja pääsee yksityisristeilylle suomalaismafian suojeluksessa.
Maestro tuo valoa pimeään tunnelmallisessa konsertissa Helsingin Aleksaterin teatterista. (U) HD
Ville Haapasalo matkustaa Keski-Aasiassa Silkkitiellä. Tadzhikistanissa hän tutustuu vihreään teehen, Aleksanteri Suuren linnoituksiin ja 5 500 m korkeudessa kulkevaan henkeäsalpaavaan vuoristoreittiin. 3/10 (U).
Kasvihuone alkaa muistuttaa kasvihuonetta. Seinät ja katto tehdään vanhoista ikkunoista. Neljästä perheestä kertovassa sarjassa puhutaan puutarhasta. (U) HD
Bangladeshilainen elokuvatuottaja Monjural haluaa pitkään näytelmäelokuvaansa lisää eroottista vipinää ja palkkaa paikallisen kaunottaren lisäksi toiseen päärooliin nuoren ja vaalean ruotsalaisen tytön. O: R Solarz. (U) Sallittu kaiken ikäisille.
Cindy Crawford perheensä kanssa punaisella matollaEilen 23:10
17 minUutisjutut: Kotimaa: Helsinki-Vantaan pääkiitotie jälleen käyttöönEilen 22:00


Kuusamon ETRA ry: Yhdistyksen säännöt
§1 Yhdistyksen nimi: Kuusamon ETRA ry.
Yhdistys on terveyskasvatustyötä suorittava raittiusjärjestö, joka kuuluu jäsenenä valtakunnalliseen ETRA-liitto ry:een. Yhdistyksen kotipaikka on Kuusamon kaupunki ja virallinen kieli suomi.
§2 Yhdistyksen tarkoituksena on kristilliseen elämänkatsomukseen soveltuvin tavoin edistää terveys- ja raittiuskasvatusta välittämällä terveitä elämäntapoja ja raittiutta koskevaa tietoa ja käytäntöjä.Tarkoitustaan yhdistys toteuttaa järjestämällä valistus- ja koulutustilaisuuksia, kokouksia ja juhlia, levittämällä kirjallisuutta sekä muilla vastaavilla tavoilla. Se voi välittää luomu- ja terveysalan tuotteita voittoa tuottamatta jäsenilleen.
§3 Yhdistyksen jäseneksi pääsevät yhdistyksen periaatteita kannattavat, alkoholijuomien ja muiden päihteiden käytöstä pidättyvät 15 vuotta täyttäneet henkilöt, jotka yhdistyksen johtokunta hyväksyy. Jäsen, joka varoituksesta huolimatta rikkoo jäsenyysvaatimuksia vastaan, voidaan johtokunnan päätöksellä erottaa yhdistyksestä.
§4 Yhdistys on toimintansa rahoittamiseksi oikeutettu kantamaan jäseniltään vuosikokouksen määräämän vuotuisen jäsenmaksun, vastaanottamaan lahjoituksia ja avustuksia sekä asianomaisella luvalla toimeenpanemaan varojen keräyksiä. Se voi myös ylläpitää kasvisruokalaa yhdessä liikepaikassa.
§5 Yhdistyksen hallituksena toimii vuosikokouksessa vuodeksi kerrallaan valittava johtokunta, johon kuuluu puheenjohtaja, varapuheenjohtaja, sihteeri, rahastonhoitaja, kaksi muuta jäsentä sekä kaksi varajäsentä. Sihteerin ja rahastonhoitajan tehtävät voidaan tarpeen vaatiessa antaa samalle henkilölle. Johtokunta on päätösvaltainen, kun puheenjohtaja tai varapuheenjohtaja sekä vähintään kaksi muuta jäsentä on saapuvilla. Päätökset tehdään yksinkertaisella äänten enemmistöllä. Äänten mennessä tasan ratkaisee puheenjohtajan ääni.
§6 Yhdistyksen vuosikokouksessa, joka pidetään tammi-helmikuussa, käsitellään seuraavat asiat:
Valitaan kokouksen toimihenkilöt ja pöytäkirjan tarkastajat sekä todetaan kokouksen laillisuus.
Käsitellään edellisen vuoden toiminta- ja tilikertomukset tilintarkastajien lausuntoineen ja päätetään tili- ja vastuuvapauden myöntämisestä tilivelvollisille.
Hyväksytään toimintasuunnitelma.
Hyväksytään talousarvio
Valitaan puheenjohtaja ja muut johtokunnan jäsenet.
Käsitellään muut johtokunnan vuosikokoukselle esittämät asiat.
Jäsenten, jotka haluavat esittää yhdistyksen vuosikokoukselle käsiteltäväksi jonkin asian, tulee jättää esityksensä johtokunnalle kirjallisesti viimeistään viikkoa ennen kokousta.
§7 Kutsu yhdistyksen vuosikokoukseen on saatettava jäsenten tietoon viimeistään kaksi viikkoa ennen kokousta joko kirjeellisesti tai ilmoittamalla jossakin vuosikokouksen määräämässä paikkakunnalla leviävässä sanoma- tai aikakauslehdessä. Ylimääräinen kokous kutsutaan samalla tavoin viimeistään viikkoa ennen kokousta.
§8 Yhdistyksen tilit päätetään kalenterivuosittain. Tilit on tammikuun kuluessa jätettävä tilintarkastajille, joiden on palautettava ne lausuntoineen viimeistään kahta viikkoa ennen vuosikokousta.
§9 Yhdistyksen nimen kirjoittavat puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja sihteeri, kaksi yhdessä.
§10 Yhdistyksen sääntöjen muutoksesta tai yhdistyksen purkamisesta vaaditaan vuosikokouksessa vähintään kolme neljäsosaa päätöksentekoon osallistuneiden äänistä.Sääntöjen muutokseen vaaditaan lisäksi ETRA-liitto ry:n hallituksen hyväksyminen. Yhdistyksen purkautuessa sen varat luovutetaan ETRA-liitto ry:lle käytettäväksi sen toiminnan edistämiseen.
Talvilomalle Kuusamoon, Rukalle
paavohautala.blogspot.fi
ETRAliitto.fi
Seuraa meitä Facebookissa ja Twitterissä(KuusamonETRAry)


text:
pornhub premium. Watch this hd video now, by upgrading today, you get one week free access, no Ads Exclusive Content HD Videos Cancel Anytime. Free 7 day premium access, no Ads Exclusive Content HD Videos Cancel Anytime. By signing up today, you get one week free access, no Ads Exclusive Content HD Videos Cancel Anytime. Watch this hd video now, you will never see ads again! Watch, sexy Striptease porn videos for free, here.
Sexy: Sexy striptease videos sihteeriopisto hämeenlinna
Tons of free Sexy Striptease porn videos and XXX movies are waiting for you on Redtube. 4 min Xxxogbigdaddyxxx - 267.7k Views - 360p. Siirry sisältön Valikko Ensisijainen valikko. Miller, Nick (April 25, 2007). Absence makes the heart grow fonder. Sarjan ideana on s Uutiset Kuukausiliitteen nakugalleriassa poseeraa kymmeniä suomalaisjulkkuja! Aasialainen Nainen Etsii Seksiä Hedmark - Seuranhakuilmoitus gay aasialaista seksiä. Browse through our impressive selection of porn videos in HD quality on any device you own. Gratis datingside ingen melde seg pargas He ovat myös todella innokkaita tekemän kaikkea, mitä muut länsimaalaiset naiset eivät suostu tekemän, joka tekee heistä panokaveriensa. The Drew Las Vegas, which rises 735 feet (224 m) and was topped out in November 2008. Cute Ruskea vuoto raskauden aikana sex work jyväskylä, sexy petite brunette hot pole dancing striptease, redtube Want to find a shemale in Prague fast. The Edge Communications Sdn. Note A High Roller 550 (167).55N 115105.61W /.1176528N 115.1682250W /.1176528; -115.1682250 Not a building, but included for comparison purposes; currently the world's tallest Ferris wheel. Doran, James (December 23, 2006). Sexy Striptease scenes than, pornhub! F10 Chester R (October 1, 1998.,. Striptease hämeenlinna thai hieronta pasila.
Suomalaiset seksisivut suomi24 treffit mobiili Hd lesbians seksinovellit suomi24
Aikuisvideo millaisista miehistä naiset pitävät 300
sexy striptease videos sihteeriopisto hämeenlinna 145
Ilmaiset erotiikka videot isot rinnat tissit 687
Erotiikka tampere seksi videot suomi welcome to levin frames - wholesale picture frames, Fingering temptation of Bulgaria Amateur Mnogo sum tqsna, Hieroja oulu kaakkuri bb suomi seksi. Seksiliikkeet ilmainen sexi video / Myanmar sex Porno glory hole ilmaiset seksifilmit 943, tHAI hieronta video seksiliike oulu 562, mies sexi alistuvaa pornoa. Seksivideo ilmainen sihteeriopisto oulu, thai hieronta seksi hieronta espoon. 2, etsi seuraa, voit selata ihannekumppaniasi vastaavia profiileja ja löytä kiinnostavia ihmisiä. Eroottinen hieronta espoo call girls helsinki.00.15 Mänttä-Vilppulan yksikkö Yhteystiedot: Hallituskatu 23, 35800 MÄNTTÄ Avoinna: ma klo.00-12.00.00-16.15, ti-pe klo.00.00 ja klo.00.00 Tampereen yksikkö Yhteystiedot: Hatanpän valtatie 24, PL 682, 33101 tampere Avoinna: ma-pe klo.00-16.15 Pohjois-Suomen maistraatti Kajaanin yksikkö Yhteystiedot. Nainen eskortit Loviisa, horoskoopit deitti live seksi chat eesti naiset etsii seksiä orimattila suihkussa janina frostell tissit suomi chat 24 julkkis alasti factory harjavalta abc. M sexy striptease Search, free sex videos. Sihteeriopisto hämeenlinna thai escort / Naista pirkkala video turkku sex. Tytär panotuubi sihteeriopisto naisten. 28 91 Nupedia's reading comprehension was intended for high-school graduates, 92 and Bomis set its goal: "To set a new standard for breadth, depth, timeliness and lack of bias, and in the fullness of time to become the most comprehensive encyclopedia in the history. Oct Suomi24 shop pengerkatu sexy striptease, seksiseuraa joensuu big brother stimulointi sex jyväskylä M - the best free porn videos on internet, free. "Planet Hollywood Las Vegas". Seksitreffit Rovaniemi Pirkanmaa Ilmaiset Pornovideot seksitreffit vaasa, seksi on Suomen suurin aikuisviihdesivusto ja interatiivinen seksiseuranhaku. Although films were initially a side product of painting, Liekki eventually made eleven of them. Pk, escort Thailand Thaihieronta rovaniemi sukkahousu seksiä, nainen, etsii, miesta, nainen, hakee, miesta. The "Year" column indicates the year in which a building was completed. By signing up today, you get one week free access, no Ads Exclusive Content HD Videos Cancel Anytime. 85 96 By September 2001, after a total investment of US250,000 from Bomis, Nupedia produced 12 articles; 94 through 2003, Nupedia contributors produced a total of 24 finalized articles. 18 min Nebraska Coeds - 359.8k Views best fuck buddy app hieronta ei seksi - 720p. Chastity Sex hot paras peppu naiset itsetyydytysvinkkejä miehille scene with lesbians teen girls lesbian hot girls sex videos movies clips lena lesbian hot girls dato vaasa videos movies.
0 vastaus “Sexy striptease videos sihteeriopisto hämeenlinna”

matches: hd HD HD HD hd HD Hd HD


text:
Ad hoc -sotarikostuomioistuimet: merkitys ja tulevaisuus | YK.fi
Ad hoc -sotarikostuomioistuimet: merkitys ja tulevaisuus
Ukrainalainen rauhanturvaaja pommitetussa Sarajevossa vuonna 1992. Kuva: UN Photo/John Isaac
Ennen toista maailmansotaa sodan voittajat päättivät, mitä he tekevät häviäjille. Tuohon aikaan ei ollut olemassa virallisia tuomioistuimia, joissa sodan jälkipyykki olisi käyty yhteisten sääntöjen mukaan. Sota kuitenkin pani kansainvälisen yhteisön pohtimaan, kuinka Saksan ja Japanin teoista vastanneet henkilöt saadaan vastuuseen.
Kansainvälinen yhteisö hylkäsi ajatuksen pysyvästä rikostuomiostuimesta, sillä sopimuksen aikaansaaminen olisi kestänyt liian kauan. Sen sijaan kansainvälinen yhteisö oli valmis perustamaan kaksi ad hoc -tuomioistuinta, joissa tuomittaisiin Saksan ja Japanin rauhaa ja ihmisyyttä vastaan tekemiä rikoksia sekä sotarikoksia. Näitä tuomioistumia ei voi pitää täysin kansainvälisinä, eikä YK ollut mukana niiden perustamisessa.
Vuosina 1945–1948 toimineiden Nürnbergin ja Tokion tribunaalien julistamat tuomiot olivat merkkipaaluja kansainvälisessä oikeudessa. Tuomioiden jälkeen myös valtion omia kansalaisiaan kohtaan tekemät rikokset täyttivät kansainvälisessä oikeudessa määriteltyjen rikosten kriteerit. Molempia tribunaaleja syytettiin kuitenkin jälkikäteisen oikeuden jakamisesta ja epäreilusta menettelystä, sillä Yhdysvallat oli vahvasti molempien tribunaalien takana. Tuomioistuimet nähtiin politisoituneina, vaikka tarkoituksena oli jakaa oikeutta puolueettomasti. Niiden tarkoituksena ei myöskään ollut tuottaa sodanjälkeistä rauhaa.
Kansainvälisen humanitaarisen oikeuden kehittyminen jäi näiden tribunaalien jälkeen tauolle. Yrityksiä pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamiseksi oli monia, mutta asiaa saatiin eteenpäin vasta 1990-luvulla. Ad hoc -tribunaaleja on ollut olemassa jo kauan, mutta toisen maailmansodan jälkeen niitä on alettu käyttää pääasiassa kansainvälisten, vakavien ja ihmisyyttä loukkaavien rikosten käsittelyyn.
Humanitaarisen oikeuden kehitys vauhdittui 1990-luvulla
Vasta 1990-luvun alussa puhjenneet Jugoslavian hajoamissodat ja Ruandan kansanmurha käynnistivät tapahtumat, jotka johtivat humanitaarisen oikeuden kehitykseen ja parempaan toteutumiseen. Kuten toisen maailmansodan jälkeen, myös 1990-luvun alussa kansainvälinen yhteisö halusi toimia nopeasti, eikä pysyvän tuomioistuimen perustamista voitu jäädä odottamaan.
YK:n turvallisuusneuvosto perustikin molemmille konflikteille omat ad hoc -tribunaalit, jolloin turvallisuusneuvosto toimi YK:n perustamissopimuksen seitsemännen luvun alla. Tuomioistuinten tarkoituksena oli tuomita kansanmurhasta, rikoksista ihmisyyttä vastaan ja sotarikoksista.
Jugoslavian sotarikostuomioistuin ICTY aloitti toimintansa 25. päivänä toukokuuta vuonna 1993, kun YK:n oli tutkinut rikoksia meneillään olevissa aseellisissa konflikteissa entisen Jugoslavian hajoamisen yhteydessä käydyissä sodissa. Tuomioistuin sijaitsi Alankomaissa Haagissa. Se oli toimivaltainen rikoksissa ihmisyyttä vastaan, kansanmurhissa, sotarikoksissa kansainvälisissä ja kansallisissa aseellisissa konflikteissa, jotka tehtiin entisen Jugoslavian alueella 1.1.1991 jälkeen.
Aseellinen konflikti Jugoslavian alueella koski kuutta maata. Niitä olivat Bosnia-Hertsegovina, Kroatia, Makedonia, Montenegro, Serbia ja Slovenia. Kesäkuussa vuonna 1991 Slovenia ja Kroatia julistivat itsenäistyneensä Jugoslaviasta. Serbia olisi halunnut pitää maat serbijohtoisessa Jugoslaviassa ja vastasi maiden itsenäistymisilmoituksiin aseellisesti. Slovenia onnistui pelastamaan itsenäisyytensä vain muutaman viikon taistelulla. Kroatiassa konflikti kesti vuoteen 1995 asti, ja sen aikana arvioidaan kuolleen noin 20 000 ihmistä.
Myös Bosnia-Hertsegovinan kohdalla aseellinen konflikti muslimien, kroaattien ja serbien välillä sai alkunsa maan itsenäistymisestä. Kaikki kolme konfliktin osapuolta käyttivät useita etnisen puhdistuksen tekniikoita homogenisoidakseen valtaamansa alueet. Bosnia-Hertsegovinassa kuolleita oli yli 104 000. Helmikuussa 1998 serbijoukkojen ja Kosovon albaanien välillä leimahti ajoittain yhteenottoja, jotka olivat Jugoslavian alueen viimeiset sodat. Kosovossa arvioidaan tapetun Jugoslavian hajoamissotien aikana yhteensä 10 000 ihmistä.
Ensimmäinen syyte asetettiin 7. marraskuuta 1994, ja ensimmäinen syytetty oli Dragan Nikolić. Syytettyjä on ollut yli 140, mutta tarkka määrä vaihtelee hieman lähteiden mukaan. Tuomioistuimen omien sivujen mukaan syyllisiksi tuomittiin 20. Viimeiset syytetyt Goran Hadzic ja Ratko Mladic pidätettiin touko- ja kesäkuussa vuonna 2011.
Pysyvän rikostuomioistuimen tarve
Ruandan rikostuomioistuin ICTR asetettiin vuonna 1994, ja siinä käsiteltiin samana vuonna tapahtunutta Ruandan kansanmurhaa. Tuomioistuin sijaitsi Tansanian Arushassa ja tuomitsi rikoksista ihmisyyttä vastaan, joukkotuhosta sekä sotarikoksista kansallisissa aseellisissa konflikteissa, jotka tapahtuivat Ruandassa vuoden 1994 aikana. Ensimmäinen syyte nostettiin 28. marraskuuta vuonna 1995. Syytettyinä oli tuomioistuimen toiminta-aikana noin 90 ihmistä, joista tuomittiin 61. ICTR sulkeutui 31. joulukuuta vuonna 2015.
Ruandan kansanmurha oli joukkomurha, joka tapahtui vuonna 1994 hutu- ja tutsiryhmien välillä. Belgian entinen siirtomaa itsenäistyi vuonna 1962, minkä jälkeen huturyhmien harjoittama syrjintä ja väkivalta ajoi monia tutseja naapurimaa Ugandaan. Nämä perustivat Rwandan Patriotic Front -nimisen ryhmän (RPF) vuonna 1990. Tästä alkoi kolme vuotta kestänyt sisällissota RPF:n ja Ruandan hallinnon joukkojen välillä. Vuonna 1994 hutuja oli 90 prosenttia Ruandan lähes 8,4-miljoonaisesta väestöstä. Huhtikuun ja heinäkuun välillä vuonna 1994 RPF saavutti vallan maassa ja murhasi noin 800 000 ruandalaista. Lukemattomia muita raiskattiin ja kidutettiin.
Jugoslavian ja Ruandan konfliktien takia YK:n yleiskokous heräsi ongelmaan vuonna 1993 ja pani pysyvän tuomioistuimen valmistelun käyntiin. ICTY:sta ja ICTR:sta saatujen kokemusten ansiosta yli 150 valtiota pääsi neuvottelutulokseen Kansainvälisen rikostuomioistuimen (ICC) perustamisesta vuonna 1998. ICC aloitti toimintansa vuonna 2002. ICC ei ole YK:n elin, vaikka turvallisuusneuvosto voikin päätöslauseellaan velvoittaa ICC:n tutkimaan rikoksia sellaisessakin valtiossa, joka ei ole ICC:n jäsen, eli ei ole allekirjoittanut Rooman perussääntöä.
Toisin kuin muut rikostuomioistuimet, ICC perustettiin käsittelemään tulevaisuuden tapahtumia, joten rikokset, jotka ovat tapahtuneet ennen heinäkuuta 2002, eivät kuulu sen alaisuuten. Ensimmäinen pidätysmääräys annettiin 8. heinäkuuta vuonna 2005. Tuomioistuin sijaitsee Haagissa Alankomaissa. Se on tähän mennessä tutkinut rikoksia, jotka ovat tapahtuneet Ugandassa, Kongossa, Keski-Afrikan tasavallassa, Darfurissa, Keniassa, Libyassa ja Norsunluurannikolla. Tällä hetkellä tutkintoja on näiden lisäksi Georgiassa ja Malissa. Alustavia tutkimuksia on Afganistanissa, Kolumbiassa, Nigeriassa, Guineassa, Ukrainassa ja Palestiinassa.
2000-luvun hybridituomioistuimet jatkoivat perinnettä
Sierra Leonen erikoistuomioistuin SCSL Special Court for Sierra Leone perustettiin vuonna 2002 Sierra Leonen ja YK:n välisellä sopimuksella käsittelemään maan sisällissodan aikana vuosina 1991–2002 tehtyjä julmuuksia. Osapuolina sodassa olivat kapinallisryhmät the Revolutionary United Front (RUF), the Armed Forces Revolutionary Council (AFRC) sekä Civil Defence Forces (CDF). Ennen konfliktin puhkeamista maa kärsi köyhyydestä, työttömyydestä ja muun muassa sen koulutusjärjestelmä kaatui. Myös naapurimaa Liberia kävi samaan aikaan sisällissotaa ja sen presidentti Charles Taylor liittoutui RUF:n johtajien kanssa ja otti haltuun Sierra Leonen timanttikaivokset.
Vuonna 1997 AFRC suoritti vallankaappauksen Sierra Leonen demokraattisesti valittua hallitusta vastaan. Lukemattomien solmittujen ja kaatuneiden rauhansopimusten jälkeen hallituksen ja kapinallisten välillä Sierra Leonen sisällissota loppui tammikuussa 2002. Sierra Leonen sisällissotaa leimasi poikkeuksellinen raakuus, kuten lasten pakottaminen sotilaiksi ja seksiorjiksi. RUF erityisesti tuli tutuksi siviilien silpomisen ja amputaation käytöstä pelotekeinona. Sierra Leonen sisällissodassa kuoli noin 50 000 ihmistä ja lukemattomat joutuivat pakenemaan kodeistaan.
Tuomioistuin sijaitsi Sierra Leonessa Freetownissa. Se oli toimivaltainen tutkimaan sotarikoksia, rikoksia ihmisyyttä vastaan sekä Sierra Leonen kansallisen lain vastaisia rikoksia. Syytettyinä oli yhteensä 13 ihmistä RUF:sta, AFRC:stä ja CDF:stä sekä Liberian presidentti Charles Taylor. Syytetyistä 10 tuotiin oikeuden eteen. Kaksi kuoli ennen oikeudenkäyntejä ja yksi syytetty oikeudenkäynnin aikana. Yhdeksän ihmistä tuomittiin 15–52 vuoden tuomioihin.
Kambodzan erikoistuomioistuin Extraordinary Chambers in the Courts of Cambodia (ECCC) perustettiin vuonna 2005 Kambodzan ja YK:n sopimuksella. Tarkoituksena oli saattaa oikeuden eteen elossa olevat Khmer Rouge -ryhmän johtajat ja ihmiset, jotka olivat vastuussa julmuuksista Khmer Rougen hallinnon aikana. Khmer Rouge hallitsi Kambodzaa huhtikuusta vuonna 1975 tammikuuhun vuonna 1979 asti. Tuona aikana 1,7 miljoonaa kambodzalaista, eli viidennes koko maan väestöstä kuoli teloitettuna, pakkotyössä, nälkään tai tauteihin.
Khmer Rouge halusi muuttaa Kambodzan perinteisen yhteisökeskeisen yhteiskunnan valtiojohtoiseksi kommunismiksi. Ryhmä muun muassa hajotti perheitä, järjesti massa-avioliittoja, järjesti pakkotyötä ja harjoitti väkivaltaa ja ylläpiti tuhoamisleirejä. ECCC sijaitsi Phnom Penhissä Kambodzassa. Ensimmäinen syyte nostettiin 18. heinäkuuta vuonna 2007. Syytettyjä oli yhteensä yhdeksän, joista yksi on tuomittu, yksi kuoli prosessin aikana, yksi todettiin sopimattomaksi oikeuteen. Kuusi prosessia on vielä kesken.
Libanonin erikoistuomioistuin Special Tribunal for Lebanon (STL) perustettiin vuonna 2007 luvun 7 mukaisesti. Sen tarkoituksena oli käsitellä terrori-iskuun syyllisiä Beirutissa 14. helmikuuta 2007. Isku tappoi 23 ihmistä mukaan lukien iskun kohteen Libanonin entisen pääministerin Rafig Haririn. Tutkinnassa selvisi iskuun liittyvien ihmisten linkittyvän Syyrian hallitukseen. Syyria harjoitti merkittävää kontrollointina Libanonin poliitikkoihin. Kontrolli laajeni aseelliseen läsnäoloon maassa. Seuraavina kuukausina sadat tuhannet libanonilaiset kokoontuivat osoittamaan mieltään protestoidakseen Syyrian läsnäoloa maassa. Samalla iskut Syyria-kriittisiin journalisteihin lisääntyivät. Lopulta huhtikuussa 2005 Syyrian joukot ilmoittivat vetäytymisestään.
Helmikuun iskun jälkeen YK:n pääsihteeri lähetti selvitysryhmän Beirutiin arvioimaan iskun syitä, olosuhteita ja vaikutuksia. Huhtikuussa turvallisuusneuvosto perusti YK:n kansainvälisen ja itsenäisen komission (UN International Independent Investigation Commission UNIIIC) kokoamaan todisteet ja avustamaan Libanonin viranomaisia jatkamaan omissa tutkinnoissaan. Joulukuussa, kun väkivaltaisuudet olivat jatkuneet maassa, Libanonin hallitus ehdotti YK:lle tuomioistuimen perustamista. Tammikuun 23. päivänä vuonna 2007 allekirjoitettiin sopimus, jolla STL perustettiin. STL sijaitsee Haagissa Alankomaissa. Ensimmäinen syyte nostettiin vuonna 2011 kesäkuun 28. päivänä. Syytteitä nostettiin tuomioistuimen omien sivujen mukaan yhteensä viisi.
Tribunaalien tehtävä: luoda edellytykset rauhalle
Tuomioistuimet tulkitsevat humanitaarista oikeutta ja etenkin Geneven sopimuksia ja sen lisäpöytäkirjoja, joissa määritellään sodan säännöt. Kaikki tribunaalit, joiden perustamiseen YK on osallistunut, eivät ole luonteeltaan samanlaisia. ICTY, ICTR ja ICC ovat kansainvälisiä, sillä ne ovat kansallisen lainsäädännön yläpuolella ja niiden tuomarit ovat kansainvälisiä. Esimerkiksi Sierra Leonen ja Kambodzan tribunaalit ovat puoliksi kansainvälisiä ja puoliksi kotimaisia. Niiden toimipaikka on kohdemaassa, mutta esimerkiksi osa tuomareista saattaa olla kansainvälisiä.
Ad hoc -tribunaaleilla on monta tehtävää. Niiden tarkoituksena on pysäyttää väkivalta, tuoda oikeutta uhreille ja heidän perheilleen ja selvittää totuus siitä, mitä konfliktissa tapahtui. Yksi tehtävä on myös sovinnon luominen osapuolten välille, kun syylliset saavat tuomionsa. On kuitenkin vaikeaa sanoa, voiko tuomioistuin aina löytää totuuden, ja onko tuomioilla konflikteja ennaltaehkäisevä vaikutus. Etenkin ICTY:n antamien tuomioiden jälkipyykki on osoittanut sen, että myöskään sovittelutehtävä ei ole täysin onnistunut.
Ad hoc -tuomioistuinten merkitys kansainväliselle humanitaariselle oikeudelle on ollut merkittävä. Näiden oikeudenkäyntien ansiosta esimerkiksi raiskaus on nykyään määritelty sotarikokseksi ja siitä on annettu useita tuomioita etenkin ICTY:ssä ja ICTR:ssä. Ad hoc -tuomioistuimet ovat tehneet historiaa myös sen takia, että ne ovat syyttäneet sotarikoksista istuvaa valtionpäämiestä Slobodan Milosevicia ja antaneet syytteet Ruandan entiselle pääministerille.
Ihmisoikeudet, niiden kunnioitus ja suojelu ovat olleet tärkeässä roolissa, kun kansainvälinen yhteisö on päättänyt ad hoc -tuomioistuinten perustamisesta. Ihmisoikeuksista on monessa mielessä tullut kansainvälisen politiikan tärkeimpiä teemoja, eikä tätä olisi ehkä tapahtunut, jos ICTY:ta ja ICTR:ää ei olisi perustettu.
EU on puolestaan auttanut ICTY:tä linkittämällä yhteistyön sen kanssa entisten Jugoslavian valtioiden EU-integraatioprosessiin. Sekä Kroatian että Serbian EU-polku pantiin aikanaan poikki, koska valtiot eivät toimittaneet rikoksista syytettyjä Haagiin. Tämä on vahvistanut ihmisoikeusnäkemyksen voimistumista.
Tribunaalien ongelmia
Vaikka tribunaalien saavutukset ovat olleet merkittäviä, myös niihin kohdistunut kritiikki on ollut laajaa. Yksi ongelma on ollut se, että kaikkia syytettyjä ei ole saatu oikeuden eteen. ICTY:n kuuluisimmat karkurit Ratko Mladic ja Radovan Karadzic saatiin kiinni vuosina 2011 ja 2008, ja jälkimmäiselle luettiin syytteet keväällä 2016. Samaan aikaan ICTR:llä oli kolme syytettyä edelleen kateissa.
Myös raha on ollut aihe kritiikkiin. Vuoteen 2004 mennessä ICTY ja ICTR kuluttivat YK:n vuosittaisesta budjetista 15 prosenttia, eli 250 miljoonaa dollaria. Henkilökuntaa oli yli 2 000. Tämän vuoksi seuraavista tribunaaleista haluttiin enemmän kotimaisia ja vähemmän YK:n resursseja kuluttavia. Tuloksena oli hybridituomioistuimia, jotka nojaavat eniten konfliktimaahan, sen resursseihin ja lakiin. Hybridituomioistuimet ovat puoliksi kotimaisia ja puoliksi kansainvälisiä.
Sierra Leonen kevyempi tuomioistuin sai ensin paljon kiitosta, mutta sen vastustus alkoi tuomioistuimen ylitettyä budjettinsa, joka oli vapaaehtoisen rahoituksen varassa. Kambodzan hybridituomioistuimessa puolestaan kritiikkiä ovat herättäneet paikalliset tuomarit, joita on syytetty epäpäteyydestä ja korruptiosta. Monia kansainvälisiä konflikteja, kuten Irakia, Afganistania ja Syyriaa, ei myöskään ole saatu tuomittua ad hoc -tuomioistuimissa tai ICC:ssä, jonka mandaatti alkaa vasta vuodesta 2002.
Riittääkö ICC?
Ad hoc -tribunaaleja on perustettu myös ICC:n aloittamisen jälkeen.
ICC on vahvasti politisoitunut, ja politiikka voi myös estää sitä tutkimasta joitain rikoksia ja konflikteja. Kansainvälinen humanitaarinen oikeus on joutunut useasti maailmanpolitiikan kohteeksi. Esimerkiksi 2000-luvun alussa George W. Bushin kaudella Yhdysvallat aloitti vihamielisen politiikan ICC:tä ja kansainvälistä humanitaarista oikeutta vastaan. Samaan aikaan ICTY:n ja ICTR:n suosio turvallisuusneuvostossa oli laskenut muun muassa taloudellisten syiden takia.
Tämän takia kansainvälistä ja kotimaista oikeutta sekoittavat hybridituomioistuimet ovat relevantteja vielä tulevaisuudessakin, sillä ne voivat olla ainoa tapa tuomita esimerkiksi geopoliittisesti arkoja konflikteja. ICC sopii erityisesti esimerkiksi valtionpäämiesten ja kaikista suurimpien konfliktien käsittelyyn, mutta kansainväliset ja hybridituomiostuimet istuvat paremmin paikallisten konfliktien ja alemman tason rikollisten tuomitsemiseen.
Kansainvälisten tribunaalien heikkouksiin lukeutuu rahan lisäksi myös se, että ne voivat tutkia vain tiettyjä rikoksia, ja syytteitä saavat vain kaikista suurimmat rikolliset. Tämän takia rauhanrakennus jää puolitiehen, sillä sodassa tapahtuu monenlaisia rikoksia, ja tekijöitä on paljon. Etenkin ICC:n kohdalla tutkijat ovat huomanneet, että oikeudenkäynnit ovat saattaneet jopa epävakauttaa konfliktissa olleen maan tilaa ja rauhanprosessia.
Teksti: Oona Lohilahti ja Jecaterina Mantsinen
Kirjoittajat ovat Tampereen yliopiston journalistiikan opiskelijoita, jotka osallistuivat huhtikuussa 2016 Suomen YK-liiton tukemalle opintomatkalle New Yorkin YK-järjestöihin. Tämä kirjoitus on syntynyt osana opintomatkaa. Kirjoituksessa esiintyvät näkemykset ovat opiskelijoiden omia.
How effective are international criminal tribunals, Lilian A Barria & Steven D Roper
Beyond the Hague: The Challenges of International Justice, Richard Dicker & Elise Keppler
The Contribution of the Ad Hoc Tribunals to International Humanitarian Law, Payam Akhavan & Robert K . Goldman & Theodor Meron & W. Hays Parks & Patricia Viseur-Sellers
International Criminal Law and the ad hoc Tribunal for Former Yugoslavia, Winston P. Nagan
Ad-hoc Tribunals: The Failure to Contribute to Precedence-setting for a Universal Model of International Justice, Masayoshi Mukai
The Future of ad hoc Tribunals: an assessment of their Utility Post-ICC, Milena Sterio
http://www.oxfordscholarship.com/view/10.1093/acprof:oso/9780199207541.0...
http://www.cambridge.org/catalogue/catalogue.asp?isbn=9780521609081&ss=exc
http://www.stl-tsl.org/en/
https://www.icc-cpi.int/en_menus/icc/Pages/default.aspx
http://www.leitnercenter.org/files/News/International%20Criminal%20Tribu...
Päivitetty viimeksi: 20.6.2016
Ad hoc -sotarikostuomioistuimet

matches: Tuomioistuin Tuomioistuin Tuomioistuin Tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


Kumottu säädös Hallinto-oikeusasetus (kumoutunut) 438/1999 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Ajantasainen lainsäädäntö › Vanhentuneet ajantasaiset › 26.3.1999/438
26.3.1999/438
Hallinto-oikeusasetus (kumoutunut)
Oikeusministerin esittelystä säädetään 26 päivänä maaliskuuta 1999 annetun hallinto-oikeuslain (430/1999) 16, 17 ja 23 §:n nojalla:
Hallinto-oikeuden henkilöstö
Hallinto-oikeudessa voi hallinto-oikeuslain (430/1999) 4 ja 10 §:ssä mainittujen virkojen lisäksi olla muita virkoja ja työsopimussuhteista henkilökuntaa.
2 § (16.6.2011/703)
Hallinto-oikeuden ylituomari nimittää tai ottaa muun kuin hallinto-oikeuslain 4 §:ssä tarkoitetun henkilökunnan.
Ylituomari voi määrätä hallinto-oikeustuomarin tai muun virkamiehen toimimaan hallinto-oikeuden hallintopäällikkönä.
Palvelussuhteen väliaikainen järjestely
3 § (16.6.2011/703)
3 § on kumottu A:lla 16.6.2011/703.
Hallinto-oikeuden ylituomari voi ottaa virkavapautta enintään 30 päivää vuodessa. Tämän yli menevältä ajalta virkavapauden myöntää korkein hallinto-oikeus.
Hallinto-oikeuden ylituomari myöntää enintään vuoden virkavapauden hallinto-oikeustuomarille. Vuotta pidemmäksi ajaksi virkavapauden myöntää korkein hallinto-oikeus. Määräajaksi nimitetylle hallinto-oikeustuomarille myönnetään virkavapautta samassa järjestyksessä kuin vakinaisen hallinto-oikeustuomarin viran haltijalle. (16.6.2011/703)
Hallinto-oikeuden ylituomari myöntää virkavapauden muille virkamiehille.
3 momentti on kumottu A:lla 6.7.2000/667.
6 § (6.7.2000/667)
6 § on kumottu A:lla 6.7.2000/667.
Asioiden käsittely hallinto-oikeudessa
7 § (16.6.2011/703)
7 § on kumottu A:lla 16.6.2011/703.
Hallinto-oikeuden ylituomarin johtaessa hallinto-oikeuden toimintaa hän muun ohessa:
1) huolehtii hallinto-oikeuden toimintakyvystä ja sen kehittämisestä sekä tulostavoitteiden toteutumisesta;
2) valvoo oikeusperiaatteiden soveltamisen ja laintulkinnan yhdenmukaisuutta hallinto-oikeuden ratkaisuissa;
3) asettaa hallinto-oikeuden tulostavoitteet kaikkia henkilöstöryhmiä kuultuaan;
4 kohta on kumottu A:lla 6.7.2000/667.
5) antaa lausunnon hallinto-oikeustuomarin virkavapaushakemuksesta ja tekee tarvittavan esityksen tuomarin nimittämisestä määräajaksi silloin, kun päätösvalta kuuluu korkeimmalle hallinto-oikeudelle; (6.7.2000/667)
6) antaa verojen ja maksujen täytäntöönpanosta annetun lain (706/2007) 18 §:n 1 momentissa tarkoitetun määräyksen käsitellä ja ratkaista täytäntöönpanon keskeytyspyyntöjä; (16.6.2011/703)
7) päättää henkilöstön sijoittumisesta jaostoille.
9 § (16.6.2011/703)
Hallinto-oikeuden ylituomari ratkaisee hallinto-oikeudelle kuuluvat hallintoasiat, joita ei ole säädetty tai määrätty hallinto-oikeuden muun virkamiehen ratkaistavaksi.
Hallinto-oikeuden ylituomari voi määrätä, että asia, joka koskee lausunnon antamista lainsäädäntöasiassa tai lainsäädäntöaloitteen tekemistä, käsitellään ja ratkaistaan täysistunnossa.
Hallinto-oikeuden ylituomari voi siirtää ratkaistavakseen kuuluvan hallintoasian tai asiaryhmän hallintopäällikkönä toimivan tai muun hallinto-oikeuden virkamiehen ratkaistavaksi. Siirtää ei kuitenkaan saa 5 ja 8:ssä sekä 11 §:n 3 momentissa tarkoitettua asiaa, hallinto-oikeussihteerin nimittämistä määräaikaiseen virkasuhteeseen tai asiaa, joka muuten sen laadun vuoksi on ylituomarin ratkaistava.
Hallinto-oikeuden ylituomari voi ottaa siirtämänsä tai muutoin muun virkamiehen ratkaistavaksi kuuluvan hallintoasian itse ratkaistavakseen.
Hallinto-oikeuden lausunnon antamisesta tuomarinvalintalautakunnalle tuomarin viran täyttämistä koskevassa asiassa säädetään erikseen.
Hallintopäällikkö:
1) ratkaisee hallinto-oikeuden ylituomarin hänelle siirtämät asiat;
2) johtaa ja valvoo hallinto-oikeuden toimistotöiden suorittamista;
3) huolehtii sisäisestä tiedottamisesta ja hallinto-oikeuden toiminnasta tiedottamisesta viranomaisille ja julkisuuteen;
4) huolehtii koulutuksen suunnittelusta ja järjestämisestä; sekä
5) valmistelee ja esittelee täysistunnolle ja hallinto-oikeuden ylituomarille hallinto-oikeuden hallintoa koskevat asiat, jollei ylituomari määrää toisin.
Hallinto-oikeudessa on johtoryhmä hallinto-oikeuden ylituomarin apuna hallinto-oikeuden toiminnan johtamisessa ja kehittämisessä.
Johtoryhmään kuuluvat hallinto-oikeuden ylituomari, hallintopäällikkönä toimiva virkamies ja hallinto-oikeuden toimiessa jaostoihin jakautuneena jaostojen puheenjohtajat sekä muuta henkilökuntaa sen mukaan kuin työjärjestyksessä määrätään. (16.6.2011/703)
1) esitys hallinto-oikeuden työjärjestykseksi;
2) esitys hallinto-oikeuden tulostavoitteeksi sekä tulostavoitteen seuranta;
3) esitys hallinto-oikeuden talousarvioksi;
4) henkilöstön koulutussuunnitelma;
5) asia, joka koskee tuomarin nimittämistä hallinto-oikeuteen määräajaksi, paitsi jos asian käsitteleminen johtoryhmässä ei ole tarpeen nimityksen lyhytaikaisuuden vuoksi;
6) asia, joka koskee nimittämistä hallinto-oikeussihteerin vakinaiseen virkaan;
7) hallinto-oikeussihteerin virkasuhteen päättämistä koskeva asia;
8) työjärjestyksessä määrätyt muut asiat;
9) muut ylituomarin määräämät asiat.
(16.6.2011/703)
Esittelijä voi vaatia hallinto-oikeuden puolesta vastineita ja selityksiä, asian aikaisemmin ratkaisseen viranomaisen asiakirjat ja lausunnon sekä muuta vastaavaa asian ratkaisemisessa tarvittavaa selvitystä. Esittelijä voi myös asettaa vastineen tai selityksen antamiselle määräajan.
Avustava virkamies, jolla on riittävä pätevyys, voidaan määrätä suorittamaan näitä toimenpiteitä esittelijän sijasta.
Taltion allekirjoittavat ne, jotka ovat osallistuneet asian ratkaisemiseen, sekä asian esittelijä. Jos päätöksestä on äänestetty tai esittelijä on ilmoittanut eriävän mielipiteen, äänestyslausunto ja eriävä mielipide merkitään taltioon.
Suullisessa käsittelyssä tehty muu kuin asian käsittelyn lopettava päätös voidaan sisällyttää suullisen käsittelyn pöytäkirjaan. Tältä osin ei laadita erillistä taltiota.
Toimituskirjan allekirjoittaa esittelijä tai ylituomarin määräämä muu virkamies. (16.6.2011/703)
Hallinto-oikeuslain 7 §:ssä tarkoitettujen asiantuntijajäsenten palkkioiden perusteet vahvistaa oikeusministeriö.
Hallinto-oikeuden on toimitettava työjärjestyksensä tiedoksi oikeusministeriölle ja korkeimmalle hallinto-oikeudelle.
17 § (18.2.2000/173)
17 § on kumottu A:lla 18.2.2000/173.
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä marraskuuta 1999.
18.2.2000/173:
6.7.2000/667:
Tämä asetus tulee voimaan 12 päivänä heinäkuuta 2000.
16.6.2011/703:
Hallinto-oikeuden henkilöstö 1 § 2 § Palvelussuhteen väliaikainen järjestely3 § 4 § 5 § 6 § Asioiden käsittely hallinto-oikeudessa7 § 8 § 9 § 10 § 11 § 12 § Erinäiset säännökset 13 § 14 § 15 § 16 § 17 § 18 § Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:18.2.2000/173:6.7.2000/667:16.6.2011/703: