Työministeriön työjärjestys 978/2000 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 2000 › 978/2000
Annettu Helsingissä 25 päivänä lokakuuta 2000
Työministeriön päätöksen mukaisesti säädetään valtioneuvostosta 30 päivänä maaliskuuta 1922 annetun lain (78/1922) 9 §:n 2 momentin nojalla, sellaisena kuin se on laissa 145/2000:
Ministeriön johtamisesta, ministeriön sisäisestä organisaatiosta ja tehtävistä, virkamiesten asemasta ja tehtävistä, sekä siitä, kenen virkamiehen ratkaistavaksi asia kuuluu ovat sen ohessa, mitä muutoin on säädetty tai määrätty, voimassa tämän työjärjestyksen määräykset. Työskentelyssä on lisäksi sovellettava ministeriön vahvistettuja arvoja.
Ministeriön suunnittelu- ja laskentajärjestelmästä, maksuliikenteestä sekä kirjanpidosta määrätään tarkemmin taloussäännössä.
Ennen kuin ministeri päättää kansliapäällikön esittelystä työjärjestyksestä tai sen muutoksesta, on ehdotuksesta hankittava lausunnot sekä työministeriön osastoilta ja tukipalvelujen tulosyksiköltä että henkilöstöjärjestöiltä.
Työministeriössä on politiikkaosasto ja toimeenpano-osasto sekä tukipalvelujen tulosyksikkö. Valtioneuvoston ohjesäännössä säädettyjen tehtävien lisäksi kansliapäällikkö johtaa politiikkaosastoa. Toimeenpano-osastoa johtaa ylijohtaja. Tukipalvelujen tulosyksikköä johtaa tulosyksikön päällikkö.
Kansliapäällikkö sijoittaa virkamiehet ja muun henkilökunnan osastoihin ja tukipalvelujen tulosyksikköön. Kansliapäällikkö sijoittaa politiikkaosaston henkilökunnan tehtävätiimeihin. Ylijohtaja sijoittaa toimeenpano-osaston henkilökunnan tulosyksiköihin. Tulosyksiköiden päälliköt sijoittavat tulosyksikön henkilökunnan tehtävätiimeihin.
Valtakunnansovittelijoilla ja ulkomaalaisvaltuutetulla on ministeriössä toimistot. Työministeriön alaisena toimii työneuvosto.
Politiikkaosasto
Politiikkaosastolla on seuraavat tehtävätiimit: johdon tuki, strategia ja työvoimapolitiikka-, rakennepolitiikka-, työympäristöpolitiikka-, maahanmuuttopolitiikka-, controller-, taloussuunnittelu-, kansainvälisten asioiden ja viestinnän tehtävätiimi.
Tehtävätiimien vetäjinä toimivat politiikkaosaston johtajat, talousjohtaja, neuvotteleva virkamies ja viestintäpäällikkö sen mukaan kuin ministerin ja kansliapäällikön vahvistamassa 43 §:ssä tarkoitetussa toimenkuvassa määrätään.
Politiikkaosaston tehtävänä on toimia valtioneuvoston ja ministerin esikuntana sekä valmistella ministeriöstä esiteltävät hallituksen esitykset, selvitykset ja vastaukset, asetukset, valtioneuvoston päätökset ja muut esittelyt valtioneuvostolle sekä hallinnonalan strategiset tulostavoitteet.
Politiikkaosasto käsittelee asiat, jotka koskevat:
1) työ- ja maahanmuutto- sekä pakolaispolitiikkaa ja niiden strategioita sekä EU:n ja kansallisen työllisyyspolitiikan yhteensovittamista ja toimintasuunnitelman valmistelua sekä strategisia tulostavoitteita;
2) työlainsäädäntöä ja sen kehittämistä sekä työelämän kehittämisen strategiaa;
3) työministeriön elinikäisen oppimisen strategioita;
4) työvoimapoliittista lainsäädäntöä ja sen kehittämistä;
5) maahanmuuttajia ja pakolaisia koskevaa strategiaa ja lainsäädäntöä ja sen kehittämistä;
6) tasa-arvon edistämistä työelämässä;
7) etnisen tasa-arvon edistämistä ja rasismin ehkäisyn strategiaa;
8) valtion työohjelmaa ja työllisyystyöohjelmaa sekä muita kansallisia ja kansainvälisiä työllisyyden edistämisohjelmia;
9) työpoliittista tutkimusohjelmaa;
10) työllisyysnäkökohtien huomioon ottamista muilla hallinnonaloilla;
11) yhteistoimintalain noudattamisen valvontaa ja hallintoedustuslain valvontaa;
12) työsuhdevalvonnan ohjausta ja yhteistoimintaa sosiaali- ja terveysministeriön kanssa;
13) hallinnonalan toiminta- ja taloussuunnittelua sekä talousarviota;
14) kansainvälisiä sopimuksia, kansainvälistä yhteistyötä ja sen koordinointia;
15) Kansainvälistä työjärjestöä ja Euroopan neuvostoa sekä muita kansainvälisiä järjestöjä ja EU-koordinaatiota;
16) työriitojen sovittelujärjestelmää, työriitojen siirtämistä sekä viran- ja toimenhaltijoiden neuvotteluoikeutta siltä osin kuin ne eivät kuulu valtakunnansovittelijain toimistolle;
17) hallituksen kertomuksia;
18) EU:n ja kansallisen rakennerahastopolitiikan ohjausta ja yhteensovittamista ja tähän liittyen yhteisöjen muiden politiikkojen huomioon ottamista sekä rakennerahastojen hallinto- ja maksuviranomaisen tehtävien järjestämistä;
19) hallinnonalan taloudellisuus- ja vaikuttavuusarvioita;
20) sisäistä tarkastusta;
21) merimiespalvelutoimistoa;
22) viestintä- ja julkaisutoiminnan yhteensovittamista ja kehittämistä, ministeriötä koskevien viestintäsuunnitelmien valmistelua;
23) hallinnon sisäisen ja ulkoisen kuvan kehittämistä; sekä
24) ulkoista tiedotusta ja mediasuhteita, ellei asiasta ole toisin määrätty.
Toimeenpano-osasto
Toimeenpano-osastolla on seuraavat tulosyksiköt: henkilöasiakas- sekä työnantajat-työorganisaatiot- tulosyksiköt. Ministeri määrää ylijohtajan esittelystä tulosyksiköiden päälliköt enintään neljäksi vuodeksi kerrallaan. Toimeenpano-osaston tulosyksiköissä on tehtävätiimejä. Toimeenpano-osaston tulosyksiköiden päälliköt määräävät toimeenpano-osaston tehtävätiimit ja tehtävätiimien vetäjät enintään neljäksi vuodeksi kerrallaan.
Toimeenpano-osaston tehtävänä on ministerin määrittelemän työ- ja maahanmuuttopolitiikan ja rakennerahasto-ohjelmien toimeenpano työhallinnossa ja yhteistyö muiden hallinnonalojen kanssa ohjelmien toimeenpanossa sekä TE-keskusten työvoimaosastojen ja työvoimatoimistojen tulosohjaus ja tuki.
Henkilöasiakastulosyksikkö käsittelee asiat, jotka koskevat:
1) ammatinvalinnanohjauksen kehittämistä, seurantaa ja ohjausta;
2) koulutus- ja ammattitietopalvelutoiminnan ohjausta ja kehittämistä ja siinä tarvittavan tietoaineiston hankintaa;
3) tietopalvelun atk-järjestelmien kehittämistä ja ylläpitoa sekä niiden käytön seurantaa ja ohjausta;
4) ammatti- ja työelämätietojen tuottamista ja kehittämistä yhdessä viranomaisten, järjestöjen ja tutkimuslaitosten kanssa;
5) ministeriölle kuuluvan ammatillisen liikkuvuuden ja koulutuksen kehittämistä;
6) henkilölle järjestettävän työvoimapoliittisen aikuiskoulutuksen kehittämistä, seurantaa ja ohjausta;
7) maahan- ja paluumuuttoa sekä maastamuuttoa sekä lähialueyhteistyötä;
8) ulkomaisen työvoiman käytön sääntelyä työlupamenettelyllä ja siihen liittyvää valvontaa;
9) maahanmuuttajien yhteiskuntaan kotoutumista ja työelämään sijoittumista edistävien toimenpiteiden suunnittelua, ohjausta ja yhteensovittamista sekä maahanmuuttajakoulutuksen kehittämistä;
10) hyvien etnisten suhteiden edistämistä ja rasismin ehkäisemistä koskevia toimenpiteitä;
11) kiintiöpakolaisten valintaa ja vastaanottoa sekä turvapaikanhakijoiden vastaanoton suunnittelua ja ohjausta sekä valmiussuunnittelua;
12) pakolaisten ja maahanmuuttajien tilastoinnin ja tutkimuksen kehittämistä yhdessä tukipalvelujen tulosyksikön kanssa;
13) vajaakuntoisten ammatinvalinnanohjausta ja työhönsijoittumiseen ja koulutukseen liittyvää neuvontaa ja ohjaamista, työhönsijoittumista ja työssä suoriutumista edistäviä toimenpiteitä, muuta ammatillista kuntoutusta ja kuntoutuksen asiakaspalveluyhteistyötä sekä niiden kehittämistä;
14) palkkaturvaa;
15) yksityishenkilön velkajärjestelyyn, yrityssaneeraukseen ja konkurssimenettelyyn liittyviä toimenpiteitä;
16) henkilöstörahastolain täytäntöönpanoa ja valvontaa;
17) ministeriön edustamista tuomioistuimissa, viranomaisissa, velkojainkokouksissa ja velkojatoimikunnissa edellä 14-16 kohdissa tarkoitetuissa tapauksissa;
18) työttömyysturvaa, työmarkkinatukea ja työvoimapoliittisen koulutuksen opintososiaalisia etuja;
19) osa-aikalisää, koulutusvakuutusta, vuorotteluvapaata sekä työharjoittelua; sekä
20) käsiteltäviin asioihin liittyvää TE-keskusten työvoimaosastojen tulosohjausta ja sidosryhmä- ja kansainvälistä yhteistyötä sekä työhallinnon henkilöstön koulutusta.
Työnantajat-työorganisaatiot-tulosyksikkö käsittelee asiat, jotka koskevat:
1) työnvälityksen kehittämistä, seurantaa ja ohjausta;
2) työvoiman saatavuuden ja työvoiman alueellisen liikkuvuuden edistämistä;
3) yhteistyötä yksityisten työnvälitysten ja työvoiman vuokrausliikkeiden kanssa;
4) maksullisten yrityspalvelujen ja henkilöstövuokrauksen kehittämistä;
5) asiakaspalvelun atk-järjestelmän kehittämistä ja ylläpitoa sekä niiden käytön ohjausta ja seurantaa;
6) kansainvälistä harjoittelijainvaihtoa;
7) ruotsinkielisen väestönosan työvoimapalvelujen koordinointia;
8) palkkaperusteisten työllistämistukien, kotitaloustyön tuen ja yhteishankintana toteutettavan työvoimapoliittisen aikuiskoulutuksen sekä yrittäjyyden edistämiseen liittyvien tukien ja avustusten kehittämistä, seurantaa ja ohjausta;
9) työllisyysperusteisia investointiavustuksia ja työllisyystyöohjelman toimeenpanoa, elleivät ne edellytä valtioneuvoston raha-asiain valiokunnan tai valtioneuvoston käsittelyä;
10) työllisyyden hoidon projektitoiminnan ja työttömien aloitteellisuutta tukevan toiminnan kehittämistä, seurantaa ja ohjausta;
11) työelämän kehittämistä ja työelämätutkimusta;
12) työelämän suhteita ja yleisen työympäristöpolitiikan alaan kuuluvan tutkimustiedon kartuttamista ja sen välittämistä;
13) työyhteisöjä, työ- ja tuotantomenetelmiä, työn sisällöllistä kehittämistä, tasa-arvoa, työelämän vuorovaikutusjärjestelmiä sekä johtamismenetelmiä koskevia kehittämis- ja tutkimushankkeita sekä tähän liittyvää tiedonvälitystä;
14) toimialansa osalta yleistä työpolitiikkaa koskevan tutkimusohjelman valmistelua ja tutkimussopimusten toteutumista;
15) käsiteltäviin asioihin liittyvää TE-keskusten työvoimaosastojen tulosohjausta ja sidosryhmä- ja kansainvälistä yhteistyötä sekä työhallinnon henkilöstön koulutusta; sekä
16) Kaakkois-Suomen työvoima- ja elinkeinokeskuksen yhteydessä toimivan Pientyönantajien palvelukeskuksen ohjausta ja valvontaa.
Tukipalvelujen tulosyksikkö
Tukipalvelujen tulosyksikön tehtävänä on tukea ja avustaa ministeriön ylintä johtoa, osastoja ja tulosyksiköitä sekä tiimejä tuottamalla tukipalveluja asiakaslähtöisesti ja tehokkaasti. Tulosyksikkö huolehtii ministeriön tilivirastotehtävien hoitamisesta ja järjestämisestä. Tulosyksikkö hoitaa ministeriölle siviilipalveluviranomaisena kuuluvat tehtävät. Ministeri määrää kansliapäällikön esittelystä tukipalvelujen tulosyksikön päällikön enintään neljäksi vuodeksi kerrallaan.
Tukipalvelujen tulosyksikössä on tehtävätiimejä. Tulosyksikön päällikkö määrää tehtävätiimien vetäjät enintään neljäksi vuodeksi kerrallaan.
Tukipalvelujen tulosyksikkö käsittelee asiat, jotka koskevat:
1) työhallinnon henkilöstön oikeudellista asemaa, henkilöstöpolitiikkaa, henkilöstön ohjausta ja osallistumisjärjestelmiä, palvelussuhteen ehtoja sekä toimien ja henkilöstön määrän ja rakenteen kehitystä;
2) henkilöstön työsuojelua ja työterveyshuoltoa;
3) henkilöstökoulutusta ja muuta henkilöstön kehittämistä;
4) käännöksiä ja tulkkauksia sekä kansainvälistä tukipalvelua;
5) sukupuolten välisen tasa-arvon edistämistä työhallinnossa;
6) ministeriön ja sen hallinnonalan virastojen ja laitosten organisaatiota ja yleistä hallintoa sekä niiden kehittämistä, työjärjestyksiä, rationalisointia, lomakehuoltoa ja sisäistä järjestystä;
7) maksullisia suoritteita koskevan ministeriön päätöksen valmistelua ja soveltamista;
8) siviilipalvelusta;
9) maksuliikettä, kirjanpitoa ja tilinpäätöstä sekä muuta laskentatointa;
10) johdon raportoinnin kehittämistä, ylläpitoa ja yhteensovitusta yhdessä politiikkaosaston kanssa;
11) taloushallinto- ja henkilöstöhallintojärjestelmien ylläpitoa ja kehittämistä;
12) tilivirastokohtaisen toimintakertomuksen laadintaa;
13) toimeenpano-osaston ja TE-keskusten vuotuista tulosohjausprosessia;
14) tietojenkäsittelyn kehityssuunnitelmia, tietovarantojen hallintaa, tietojärjestelmien standardointia ja yhteensovitusta sekä tietoturvallisuutta;
15) automaattisen tietojenkäsittelyn resurssien käytettävyyttä, yhteensovittamista ja kehittämistä;
16) tiedonsiirtoverkon ja sähköisen viestinnän teknistä kehittämistä ja toimivuutta;
17) työhallinnon ja työpolitiikan hoidolle tarpeellista tilastotuotantoa sekä hallinnonalan tilastoaineistoissa käytettävien käsitteiden ja luokitusten yhdenmukaisuutta;
18) tilastojen julkaisemista, työllisyystilannetta koskevaan ministeriön tiedottamiseen osallistumista sekä siihen liittyvää asiakaspalvelun toteuttamista;
19) työpoliittisen tutkimusohjelman valmistelua ja tutkimushallintoa yhdessä osastojen kanssa;
20) asiakirjahallintoa ja kirjastoa;
21) työvoiman käytön säännöstelyä ja työvelvollisuutta, työvelvollisuusrekisterin sisällön ylläpitoa normaalioloissa ja työvelvollisuusrekisterin teknistä toimivuutta sekä muita tietojenkäsittelyyn liittyviä valmiusasioita;
22) ministeriön hallinnassa olevia huonetiloja ja niihin liittyviä sopimuksia sekä materiaalihallinnon ohjaamista;
23) puhelinvaihdetta, osoiterekisteriä, kulunvalvontaa, turvallisuutta ja vahtimestaritointa;
24) julkaisutoimintaa, esitehuoltoa, esitteiden, ministeriön lehtien ja aikakauskirjojen teknistä toteuttamista ja jakelua sekä tietoverkkojen käyttöä tiedotuksessa; sekä
25) muita ministeriön toimialaan kuuluvia kysymyksiä, jotka eivät kuulu politiikkaosastolle tai toimeenpano-osastolle.
Tukipalvelujen tulosyksikkö osallistuu politiikkaosaston valmisteleman hallinnonalakohtaisen toimintakertomuksen laadintaan.
Ministerin, erityisavustajan ja virkamies- johdon asema ja tehtävät
Ministerin, kansliapäällikön ja ylijohtajan informoiminen
Ministerille, kansliapäällikölle ja ylijohtajalle on tiedotettava tärkeimmistä ministeriön toimialalla esille tulevista ja vireillä olevista asioista sekä asioista, joilla on yleistä mielenkiintoa. Samoin on ilmoitettava tärkeimpien asioiden esittelystä hyvissä ajoin.
Kansliapäällikön tai hänen yksittäistapauksessa erikseen määräämänsä politiikkaosaston virkamiehen on selvitettävä ministerille muista ministeriöistä esiteltävien asioiden mahdolliset vaikutukset ministeriön hallinnonalalla.
Valtioneuvoston yleisessä istunnossa ja raha-asiainvaliokunnassa käsiteltäviä asioita koskevat listat on 2 momentissa tarkoitetun selvityksen antamista varten ministerin sihteerin annettava kansliapäällikön tarkistettaviksi.
Kansliapäällikölle on ilmoitettava hyvissä ajoin tärkeimpien asioiden esittelystä valtioneuvostolle sekä määrättäessä toimitettava asiakirjat nähtäväksi.
Tasavallan presidentin ja valtioneuvoston yleisistunnon tai valtioneuvoston raha-asiainvaliokunnan istunnon esittelylistaa ei saa jakaa ennen kuin ministeri on hyväksynyt sen. Kiireellisessä tapauksessa voidaan esittelylista kuitenkin jakaa kansliapäällikön tai hänen sijaisensa luvalla.
Ministerin erityisavustajalle on annettava hänen pyynnöstään kaikki tiedot, joita hän tarvitsee tehtävänsä suorittamiseksi. Erityisavustajan tulee vastaavasti antaa virkamiehille näiden tehtäviensä hoitamisessa tarvittavat tiedot.
Ministerin erityisavustajalla on oikeus osallistua ministeriön kabinetin sekä suunnittelu- ja valmisteluelinten kokouksiin.
Määräaikainen toimihenkilö
Ministeriön politiikkaosastolle voidaan tarvittaessa erikseen määrätä määräajaksi toimihenkilö, joka valmistelee ja toteuttaa ministeriön ylimmän johdon erityistoimeksiantoja.
Määräaikaiselle toimihenkilölle on annettava hänen pyynnöstään kaikki tiedot, joita hän tarvitsee tehtävänsä suorittamiseksi.
Ylijohtajan, johtajan, tulosyksikön päällikön ja tehtävätiimin vetäjän tehtävät
Ylijohtajan, johtajan, tulosyksikön päällikön ja tehtävätiimin vetäjän tulee johtaa organisaation toimintaa asetettujen tulostavoitteiden mukaisesti. Lisäksi heidän tulee valvoa ja kehittää organisaation toimialaan kuuluvaa toimintaa ja vastata siitä, että asiat käsitellään taloudellisesti ja toiminnallisesti mahdollisimman tarkoituksenmukaisella tavalla.
Ylijohtajan, johtajan, tulosyksikön päällikön ja tehtävätiimin vetäjän tulee huolehtia alaisensa henkilöstön kehittämisestä ja työkyvyn säilyttämisestä sekä työsuojelusta ja työympäristöstä. Heidän tulee yhdessä henkilöstön kanssa luoda aloitteellisuutta ja avointa viestintää edistävä työyhteisö.
Asioiden käsittelystä ja tehtävistä määrääminen
Jos syntyy epätietoisuutta siitä, kenen käsiteltäväksi jokin asia kuuluu määrää siitä kansliapäällikkö ja ylijohtaja johtamansa osaston osalta, tulosyksikön päällikkö tulosyksikkönsä osalta ja tehtävätiimin vetäjä tehtävätiimin osalta sekä osastojen kesken tai osastojen ja tukipalvelujen tulosyksikön kesken kansliapäällikkö.
Ministeriön henkilöstön on sen ohella, mitä kunkin tehtäviin säädösten, työjärjestyksen tai toimenkuvan mukaan kuuluu, tarvittaessa suoritettava muut tehtävät, jotka ministeri, kansliapäällikkö, ylijohtaja, johtaja, tulosyksikön päällikkö tai tehtävätiimin vetäjä määrää.
Henkilöstön monitaitoisuuden ja ministeriön toimivuuden kehittämiseksi järjestetään säännönmukaista henkilökiertoa, johon kukin virkamies osallistuu vuorollaan ministerin, kansliapäällikön, ylijohtajan tai tulosyksikön päällikön määräyksestä tai omasta esityksestään. Ennen henkilökiertoon määräämistä on asianomaista henkilöä kuultava.
Sijaisten määrääminen sekä sijaisen ilmoittaminen
Kansliapäällikön sijaisena toimii controllertoiminnasta vastaava politiikkaosaston johtaja. Kansliapäällikkö määrää ylijohtajan, politiikkaosaston johtajien ja muiden tehtävätiimien vetäjien sekä tukipalvelujen tulosyksikön päällikön sijaiset. Ylijohtaja määrää toimeenpano-osaston tulosyksiköiden päälliköiden sijaiset. Tulosyksiköiden päälliköt määräävät tehtävätiimien vetäjien sijaiset. Sijaisten nimet on ilmoitettava tukipalvelujen tulosyksikköön, joka ilmoittaa ne työhallinnon eri yksiköille.
Tulosohjaaminen
Kansliapäällikkö asettaa ylijohtajan kanssa käymiinsä neuvotteluihin perustuvat tulostavoitteet toimeenpano-osastolle, tukipalvelujen tulosyksikön päällikön kanssa käymiinsä neuvotteluihin perustuvat tulostavoitteet tukipalvelujen tulosyksikölle sekä johtajien ja muiden politiikkaosaston tehtävätiimien vetäjien kanssa käymiinsä neuvotteluihin perustuvat tulostavoitteet politiikkaosaston tehtävätiimeille.
Ylijohtaja asettaa tulosyksiköiden päälliköiden kanssa käymiinsä neuvotteluihin perustuvat tulostavoitteet toimeenpano-osaston tulosyksiköille.
Tulosyksiköiden päälliköt asettavat tehtävätiimien vetäjien kanssa käymiinsä neuvotteluihin perustuvat tulostavoitteet tehtävätiimeille.
Projektin asettaja asettaa tulostavoitteen projektille.
Ylijohtaja asettaa työvoima- ja elinkeinokeskusten työvoimaosastojen kanssa käymiinsä neuvotteluihin perustuvat tulostavoitteet työvoimaosastoille ja Työvoimaopiston kanssa käymiinsä neuvotteluihin perustuvat tulostavoitteet Työvoimaopistolle.
Merimiespalvelutoimistolle asettaa tulostavoitteet politiikkaosaston työympäristöjohtaja.
1) tutkia ja arvioida työhallinnon tehokkuutta, sisäisen valvonnan riittävyyttä, talous-, hallinto- ja informaatiojärjestelmien toimivuutta ja toiminnan tuloksellisuutta; sekä
2) tarkastaa, että taloudellinen informaatio on oikeaa ja riittävää, ja että toimintaperiaatteita ja määräyksiä noudatetaan, ja että resursseja käytetään taloudellisesti ja tuloksellisesti.
Jokaisen ministeriön henkilöstöön kuuluvan tulee sisäisen tarkastuksen suorittajalle esittää tai hänen käyttöönsä toimittaa kaikki tarkastuksen suorittamiseksi tarpeelliset asiakirjat ja muu aineisto. Lisäksi hänelle tulee antaa muutoinkin tarkastuksessa tarvittavaa apua.
Ministerin, kansliapäällikön ja eräiden muiden virkamiesten oikeudesta pidättää päätösvalta asiassa jonka ministeriön virkamies muutoin saisi ratkaista on voimassa mitä valtioneuvoston ohjesäännössä ja työministeriöstä annetussa asetuksessa säädetään.
Ministeri ratkaisee asian, jonka virkamies muutoin saisi ratkaista, jos se on periaatteellisesti tärkeä.
Lisäpalkkiot ja palkantarkistukset
Kansliapäällikkö ja ylijohtaja päättävät osaston henkilökunnan lisäpalkkioista ja palkkausluokan tarkistuksista sekä virkasopimuksista.
Tukipalvelujen tulosyksikön päällikkö päättää tulosyksikön henkilökunnan lisäpalkkioista ja palkkausluokan tarkistuksista sekä virkasopimuksista.
Kansliapäällikkö päättää valtakunnansovittelijain ja ulkomaalaisvaltuutetun toimiston henkilökunnan lisäpalkkioista ja palkkausluokan tarkistuksista sekä virkasopimuksista.
Ylijohtaja päättää työvoima-asiain paikallishallinnon, vastaanottokeskusten ja Työvoimaopiston henkilökunnan lisäpalkkioista ja palkkausluokan tarkistuksista.
Kansliapäällikkö nimittää tai ottaa politiikkaosastolle A 21 palkkausluokkaan tai sen alle kuuluvat virkamiehet ja vastaavan muun politiikkaosaston henkilökunnan.
Ylijohtaja nimittää tai ottaa A 21 palkkausluokkaan tai sen alle kuuluvat toimeenpano-osaston tulosyksiköihin sijoittamattomat virkamiehet ja muun henkilökunnan.
Tulosyksikön päällikkö nimittää tai ottaa A 21 palkkausluokkaan tai sen alle kuuluvat virkamiehet ja vastaavan muun tulosyksikön henkilökunnan.
Valtakunnansovittelija ja ulkomaalaisvaltuutettu nimittää tai ottaa A 21 palkkausluokkaan tai sen alle kuuluvat virkamiehet ja vastaavan muun toimiston henkilökunnan.
Määräaikaisen virkamiehen nimittämisestä ja viran hoitamisesta virkavapauden aikana päättää se, joka nimittää vakinaisen virkamiehen, jollei valtioneuvoston ohjesäännöstä muuta johdu.
Kansliapäällikön sijainen, tulosyksikön päällikkö, valtakunnansovittelija ja ulkomaalaisvaltuutettu myöntää virkavapauden tai vastaavan vapautuksen, jonka saamiseen osaston, tulosyksikön tai toimiston virkamiehellä tai työsopimussuhteisella työntekijällä on lain taikka virka- tai työehtosopimuksen nojalla oikeus, sekä muun virkavapauden tai vastaavan vapautuksen, joka kestää enintään vuoden.
Toimeenpano-osaston tulosyksiköiden päälliköille ja tulosyksiköihin sijoittamattomalle toimeenpano-osaston henkilöstölle virkavapauden tai vastaavan vapautuksen myöntää kuitenkin ylijohtaja ellei valtioneuvoston ohjesäännöstä muuta johdu. Tukipalvelujen tulosyksikön päällikölle virkavapauden edellä mainituissa tapauksissa myöntää kansliapäällikkö.
Työneuvoston virkamiehelle virkavapauden edellä mainituissa tapauksissa myöntää kansliapäällikön sijainen.
Mikäli valtioneuvoston ohjesäännöstä ei muuta johdu, myöntää muun kuin 1 momentissa tarkoitetun virkavapauden tai vastaavan vapautuksen yli yhdeksi vuodeksi se, joka nimittää tai ottaa virkamiehen tai työsopimussuhteisen henkilön.
Ministeri ratkaisee kansliapäällikön vuosilomaa koskevat asiat.
Kansliapäällikkö ratkaisee ylijohtajan, sijaisensa, tukipalvelujen tulosyksikön päällikön, valtakunnansovittelijan ja ulkomaalaisvaltuutetun vuosilomia koskevat asiat. Politiikkaosaston tehtävätiimin vetäjä ratkaisee tehtävätiimin virkamiesten vuosilomia koskevat asiat.
Ylijohtaja ratkaisee toimeenpano-osaston tulosyksiköiden päälliköiden ja tulosyksiköihin sijoittamattoman henkilöstön vuosilomia koskevat asiat.
Tulosyksikön päällikkö ratkaisee tehtävätiimien vetäjien ja tiimeihin sijoittamattoman henkilöstön vuosilomia koskevat asiat.
Toimeenpano-osaston ja tukipalvelujen tulosyksikön tehtävätiimin vetäjä ratkaisee tehtävätiimin virkamiesten vuosilomia koskevat asiat.
Valtakunnansovittelija ja ulkomaalaisvaltuutettu ratkaisee toimistonsa virkamiesten vuosilomia koskevat asiat.
Kansliapäällikön, hänen sijaisensa, ylijohtajan, tulosyksikön päälliköiden, tehtävätiimien vetäjien, valtakunnansovittelijan ja ulkomaalaisvaltuutetun tulee vahvistaa vuosilomapäivien lukumäärä ja lomakautena pidettävän vuosiloman ajankohta vuosittain huhtikuun 25 päivään mennessä. Muulloin kuin lomakautena pidettävän vuosiloman ajankohta tulee vahvistaa hyvissä ajoin ennen loman alkua.
Ennen vuosilomien vahvistamista vahvistajan tulee tarkastaa, että vuosilomat on ministeriön toiminnan kannalta tarkoituksenmukaisesti ajoitettu.
Virkamatkamääräysten antaminen
Ministeri antaa kansliapäällikölle ulkomaan virkamatkamääräyksen.
Kansliapäällikkö antaa ulkomaan matkamääräyksen tukipalvelujen tulosyksikön päällikölle, valtakunnansovittelijalle, ulkomaalaisvaltuutetulle sekä sijaiselleen ja sijainen antaa ulkomaan matkamääräyksen politiikkaosaston johtajille ja muille tehtävätiimien vetäjille.
Ylijohtaja antaa toimeenpano-osaston tulosyksiköiden päälliköille ulkomaan virkamatkamääräyksen. Tulosyksiköiden päälliköt antavat ulkomaan virkamatkamääräyksen tehtävätiimien vetäjille. Projektin asettaja antaa ulkomaan virkamatkamääräyksen projektipäällikölle. Johtajat ja muut tehtävätiimien vetäjät ja projektipäälliköt antavat ulkomaan virkamatkamääräyksen tiiminsä ja päätoimiselle projektinsa henkilöstölle. Valtakunnansovittelija ja ulkomaalaisvaltuutettu antavat ulkomaanmatkamääräyksen toimistonsa henkilöstölle.
Kansainvälisten asiain tehtävätiimin vetäjä ratkaisee ne ulkomaan matkoja koskevat asiat, jotka maksetaan työministeriön toimintamenomomentilta määrärahoista, jotka on varattu kansainvälisestä yhteistyöstä johtuviin matkoihin, ellei tässä työjärjestyksessä toisin määrätä.
Kansliapäällikkö, valtakunnansovittelija, ulkomaalaisvaltuutettu, ylijohtaja, johtaja, tulosyksikön päällikkö, tehtävätiimin vetäjä ja projektipäällikkö sekä 14 §:ssä tarkoitettu määräaikainen toimihenkilö suorittavat kotimaan virkamatkoja ilman virkamatkamääräystä. Johtaja ja tehtävätiimin vetäjä antaa virkamatkamääräyksen tehtävätiimin virkamiehille sekä projektipäällikkö projektinsa päätoimisille työntekijöille. Valtakunnansovittelija ja ulkomaalaisvaltuutettu antaa virkamatkamääräyksen toimistonsa virkamiehille.
Kansliapäällikön, ylijohtajan, tulosyksikön päällikön ja eräiden muiden virkamiesten ratkaistavat asiat
1) lausunnon tai selityksen antamista politiikkaosaston toimialaan kuuluvassa asiassa muulle viranomaiselle, ei kuitenkaan lausuntoa tai selitystä, milloin kysymys on muun työministeriön virkamiehen ratkaisemaa asiaa koskevasta lausunnosta tai selityksestä;
2) ministeriön sovittavia virkaehtosopimuksia;
3) politiikkaosaston sekä valtakunnansovittelijain ja ulkomaalaisvaltuutetun toimiston virkojen perustamista, lakkauttamista ja muuttamista koskevat asiat;
4) osaston henkilökunnan henkilökiertoa ja etätyötä;
5) osaston käytettäväksi osoitettujen varojen käyttämistä; sekä
6) valtion maksuperusteasetuksen (211/92) 4 §:n mukaista maksun perimättä jättämistä.
Ylijohtaja ratkaisee asiat, jotka koskevat:
1) lausunnon tai selityksen antamista toimeenpano-osaston toimialaan kuuluvasta asiasta muulle viranomaiselle, ei kuitenkaan lausuntoa tai selitystä, milloin kysymys on työministeriön muun virkamiehen ratkaisemaa asiaa koskevasta lausunnosta tai selityksestä;
2) työ- ja maahanmuuttopolitiikkaa koskevien säädösten täytäntöönpanoa koskevat määräykset ja ohjeet sekä henkilöstörahastojen rekisteröintiä;
3) TE-keskusten työvoimaosastojen tulossopimuksia;
4) ministeriön ratkaisuvaltaan kuuluvien työllisyysmäärärahojen, työvoimapoliittista aikuiskoulutusta ja työvoimapalvelujen kehittämistä koskevien määrärahojen käyttöä sekä palkkaturvan takaisinmaksujärjestelyjä koskevat asiat silloin, kun määrärahaa myönnetään tai päätös koskee enintään miljoonaa markkaa;
5) tutkimussopimuksia;
6) toimeenpano-osaston virkojen perustamista, lakkauttamista ja muuttamista koskevat asiat;
7) tulosyksiköihin sijoittamattoman henkilöstön henkilökiertoa ja etätyötä;
8) osaston käytettäväksi osoitettujen varojen käyttämistä;
9) valtion maksuperusteasetuksen 4 §:n mukaisten maksun perimättä jättämistä;
10) työvoimatoimistojen välisiä virkojen siirtoja sekä työvoimatoimistojen päälliköiden virkojen perustamista, lakkauttamista ja muuttamista; sekä
11) työvoimatoimistojen toimintaa koskevia hallintokanteluja.
Tulosyksikön päällikkö ratkaisee tulosyksikkönsä osalta asiat, jotka koskevat:
1) yksikön käytettäväksi osoitettuja varoja; sekä
2) henkilöstön henkilökiertoa ja etätyötä.
Johtaja ja tehtävätiimin vetäjä ratkaisee tiimin käytettäväksi osoitettuja varoja koskevat asiat.
Valtakunnansovittelija ja ulkomaalaisvaltuutettu ratkaisee toimistonsa osalta asiat, jotka koskevat:
1) toimiston käytettäväksi osoitettuja varoja; sekä
Tukipalvelujen tulosyksikön päällikön ratkaistavat asiat
Tulosyksikön päällikkö ratkaisee 27 §:ssä määrättyjen asioiden lisäksi asiat, jotka koskevat:
1) lausunnon tai selityksen antamista tukipalvelujen tulosyksikön toimialaan kuuluvassa asiassa muulle viranomaiselle, ei kuitenkaan lausuntoa tai selitystä, milloin kysymys on muun työministeriön virkamiehen ratkaisemaa asiaa koskevasta lausunnosta tai selityksestä;
2) tulosyksikön virkojen perustamista, lakkauttamista ja muuttamista koskevat asiat;
3) kiinteistömenoihin osoitettujen varojen käyttämistä, mikäli tästä työjärjestyksestä ei muuta johdu;
4) henkilöstökoulutusta;
5) asiakirjahallintoa;
6) kirjastoa; sekä
7) siviilipalvelua.
Työympäristöasioista vastaavan johtajan ratkaistavat asiat
Johtaja ratkaisee 19 §:ssä mainittujen asioiden lisäksi merimiesten matkakustannusten korvausta sekä merimiespalvelutoimiston menoihin suoritettavaa valtionosuutta koskevat asiat.
Tutkimuslupia, ikälisiä, maksumääräysten antajia ja kirjanpitojärjestelmien hankintaa koskevat ratkaisut
Sen tehtävätiimin, jonka käsiteltäviin ikälisät sekä viranomaisen toiminnan julkisuutta, maksuliikettä ja kirjanpitoa koskevat asiat kuuluvat, vetäjä ratkaisee ikälisiä sekä työvoimapalvelulain (1005/1993) 20 §:n 1 momentissa tarkoitettua lupaa, maksumääräysten antajia sekä kirjanpitojärjestelmien hankintaa koskevat asiat.
Laskentapäällikön ratkaistavat asiat
Laskentapäällikkö ratkaisee:
1) ministeriölle tilivirastona kuuluvat muut kuin 30 §:ssä mainitut asiat; sekä
2) myöhästyneinä esitettyjen matkalaskujen hyväksymisen.
Eräiden saatavien perintä
Sen tehtävätiimin vetäjä, jonka käsiteltäviin palkkaturva-asiat kuuluvat, ratkaisee toimeenpano-osaston toimialaan kuuluvien saatavien perintää, saneeraus- ja konkurssimenettelyä sekä niihin liittyviä oikeudenkäyntejä koskevat asiat.
Kabinetti ja johtoryhmät
Ministeriön asioiden käsittelyä varten ministeri kutsuu säännönmukaisesti kansliapäällikön, hänen sijaisensa ja ylijohtajan, erityisavustajan ja tarvittaessa erikseen määrättäviä ministeriön johtavia toimihenkilöitä kokoukseen (kabinetin kokoukseen). Viestintätehtäviä hoitava virkamies osallistuu kokouksiin. Sihteerin tehtävistä huolehtii kansliapäällikön määräämä politiikkaosaston virkamies.
Ministeriön osastojen henkilöstöä ja toimintaa laajasti koskevien yhteisten hallinnollisten kysymysten käsittelyä varten on säännöllisin määräajoin pidettävä ministeriön johtoryhmän kokouksia. Johtoryhmässä puheenjohtajana toimii kansliapäällikkö. Muina jäseninä ovat kansliapäällikön sijainen, toimeenpano-osaston ylijohtaja, tukipalvelujen tulosyksikön päällikkö, kansliapäällikön vuosittain nimeämä politiikkaosaston johtaja, ylijohtajan vuosittain nimeämä toimeenpano-osaston tulosyksikön päällikkö sekä henkilöstön keskuudestaan vuosittain valitsema edustaja. Henkilöstön edustajalla voi olla kaksi henkilöstön keskuudestaan valitsemaa varamiestä. Viestintätehtäviä hoitava virkamies osallistuu kokouksiin. Sihteerinä toimii kansliapäällikön määräämä virkamies.
Ministeriön osaston toiminnan yhteensovittamiseksi on säännöllisiin määräajoin pidettävä osaston johtoryhmän kokouksia, joihin kansliapäällikkö ja ylijohtaja kutsuu osaston virkamiehiä. Kokouksessa toimii puheenjohtajana kansliapäällikkö ja ylijohtaja. Kummassakin johtoryhmässä on aina yksi henkilöstön keskuudestaan vuosittain valitsema edustaja. Henkilöstön edustajalla voi olla kaksi henkilöstön keskuudestaan valitsemaa varamiestä. Viestintätehtäviä hoitava virkamies osallistuu kokouksiin. Sihteerinä toimii kansliapäällikön ja ylijohtajan määräämä osaston virkamies. Kokouksiin voidaan kutsua kuultaviksi työasiainhallinnon henkilöstöä. Silloin kun toimeenpano-osaston johtoryhmässä käsitellään ruotsinkielisen väestönosan työvoimapalveluja, osallistuu ruotsinkielisen väestönosan työvoimapalveluja koordinoiva ylitarkastaja johtoryhmän kokouksiin.
Tulosyksikön toiminnan yhteensovittamiseksi on vastaavasti pidettävä tulosyksikön johtoryhmän kokouksia, joihin tulosyksikön päällikkö kutsuu tulosyksikön virkamiehiä. Kokouksessa toimii puheenjohtajana tulosyksikön päällikkö. Henkilöasiakas- ja työnantajat-työorganisaatiot-tulosyksiköiden johtoryhmissä on kaksi ja tukipalvelujen tulosyksikön johtoryhmässä kolme henkilöstön valitsemaa edustajaa. Sihteerinä toimii tulosyksikön päällikön määräämä tulosyksikön virkamies.
Johtoryhmän kokouksessa käsitellään asiat, jotka puheenjohtaja ottaa käsiteltäviksi. Kokouksien asialistat on toimitettava tiedoksi ministerille.
Johtajien, tulosyksiköiden päälliköiden ja tehtävätiimien vetäjien tulee huolehtia siitä, että yhteistoimintasäädösten ja sopimusten edellyttämistä asioista neuvotellaan henkilöstön kanssa. Henkilöstön nimityksistä kuutta kuukautta pitemmäksi ajaksi on pyydettävä ao. tehtävätiimin henkilöstön lausunto. Yhteistoiminnassa ministeriön ja henkilöstön välillä on noudatettava lisäksi, mitä sopimuksessa yhteistoiminnasta valtion virastoissa ja laitoksissa sekä hallinnonalakohtaisessa yhteistoimintasopimuksessa on sovittu ministeriön osalta.
Johtajan, tulosyksikön päällikön ja tehtävätiimin vetäjän tulee tarvittaessa kutsua henkilöstö kokouksiin tehtävien suunnittelua, toimintojen yhteensovittamista ja tiedottamista varten.
Projektit ja työryhmät
Ministeri, kansliapäällikkö, ylijohtaja, johtaja ja tulosyksikön päällikkö voivat asettaa projekteja oman tulosalueensa tehtävien hoitamiseksi. Projektiin voidaan nimetä virkamiehiä, joista sovitaan osaston ja tulosyksikön päällikön kanssa. Tehtävätiimin vetäjää ja asianomaista henkilöä on kuultava ennen projektiin määräämistä.
Projektipäälliköksi nimetty virkamies johtaa kaikkien projektiin nimettyjen henkilöiden työtä projektissa ja ratkaisee projektin toimeksiannon suorittamisen vaatimat kysymykset sekä projektille osoitettujen määrärahojen käyttöä koskevat kysymykset. Projektipäällikkö vahvistaa yli vuoden yksinomaan projektissaan työskentelevien vuosilomat ja käy heidän kanssaan vuosittain kehityskeskustelut.
Projektia asetettaessa tulee menetellä soveltuvin osin ministeriön projektiohjeistossa tarkoitetulla tavalla. Samoin projektin tulee työskentelyssään ottaa huomioon projektiohjeistossa tarkoitetut menettelyt.
Erityistä tehtäväkokonaisuutta tai tehtävää varten voidaan asettaa työryhmiä ja niiden puheenjohtajiksi ja jäseniksi määrätä vahvistetusta työnjaosta riippumatta hallinnon henkilöstöä sekä hallinnon ulkopuolisia henkilöitä. Pysyvä työryhmä asetetaan ruotsinkielisen väestönosan palvelujen kehittämistä ja toimeenpanon koordinointia varten. Kehittämisryhmän sihteerinä toimii ruotsinkielisen väestönosan työvoimapalveluja koordinoiva ylitarkastaja, joka toimii myös koordinointiryhmän puheenjohtajana. Tiedotusstrategioiden ja toimeenpanon yhteensovittamista varten asetetaan myös pysyvä työryhmä, jonka puheenjohtajana toimii viestintäpäällikkö.
Työryhmän asettaa ministeri tai kansliapäällikkö sen osaston esittelystä, jonka toimialaan tehtävä lähinnä kuuluu. Jos työryhmän tehtävä koskee molempia osastoja, työryhmän asettamisen valmistelee tukipalvelujen tulosyksikkö yhteistyössä osastojen kanssa ja esittelee kansliapäällikkö.
Toimeenpano-osaston ylijohtaja ja tulosyksikön päälliköt asettavat työryhmän sen tulosyksikön tai tehtävätiimin esittelystä, jonka toimialaan tehtävä lähinnä kuuluu. Johtaja ja tehtävätiimin vetäjä voivat asettaa työryhmän tiimille kuuluvan tehtävän valmistelua varten.
Projektin ja työryhmän asettaminen on saatettava tukipalvelujen tulosyksikölle tiedoksi projekti- ja työryhmärekisteriä ja mietinnön julkaisua varten.
Työministeriön ulkopuolisiin komiteoihin, projekteihin, työryhmiin ja muihin asiantuntijatehtäviin ministeriön edustajat nimeää ministeri tai kansliapäällikkö neuvoteltuaan asianomaisen osaston tai tulosyksikön kanssa. Ministeriön edustajan tulee selvittää ministeriön kanta periaatteellisesti tärkeisiin esille tuleviin asioihin voidakseen edustaa ministeriötä tehtävässä.
Osastojen, tulosyksiköiden ja tehtävätiimien välinen yhteistoiminta
Asiasta, joka koskee myös toisen osaston, tulosyksikön tai tehtävätiimin toimialaa, kuin mistä se esitellään, on sitä valmisteltaessa hyvissä ajoin neuvoteltava kysymyksessä olevan osaston, tulosyksikön tai tehtävätiimin asianomaisen virkamiehen kanssa. Osastojen, tulosyksiköiden ja tehtävätiimien tulee toimittaa käsittelemistään asioista annetut tärkeimmät päätökset ja lausunnot tiedoksi osastoille, tulosyksiköille ja tehtävätiimeille, joita asian voidaan katsoa koskevan.
Virkamiehen, joka on saanut tehtäväkseen valmistella vastausehdotuksen eduskunnasta saapuneeseen suulliseen tai kirjalliseen kysymykseen, on suoritettava tehtävä kiireellisesti. Jollei ministeri toisin määrää, on vastausehdotus suulliseen kysymykseen esiteltävä ministerille kahden päivän ja kirjalliseen kysymykseen viikon kuluessa tehtävän saamisesta. Kysymysten kirjaamisesta ja käsittelystä on noudatettava erikseen annettuja ohjeita. Vastausehdotus kirjalliseen kysymykseen on ennen ehdotuksen antamista ministerille toimitettava kansliapäällikön nähtäväksi.
Milloin ministeriön virkamies kutsutaan ministeriön toimialaan kuuluvassa asiassa kuultavaksi eduskunnan valiokuntaan, hänen on ennakolta ilmoitettava asiasta ministerille ja kansliapäällikölle.
Asian esitteleminen ratkaistavaksi
Ennen kuin asia esitellään päätöksentekijän ratkaistavaksi tai asiaa koskeva esittelylista jaetaan, esittelijän on toimitettava asiakirjat sekä päätösehdotus, kirje tai esittelylista tehtävätiimin vetäjän, tulosyksikön päällikön, ylijohtajan ja kansliapäällikön nähtäväksi tai, jos niin on järjestetty, suullisesti selostettava asia heille.
Kansliapäällikkö, ylijohtaja, johtaja, tulosyksikön päällikkö tai tehtävätiimin vetäjä voi määrätä, että määrätyt asiat voidaan esitellä tai ottaa esittelylistalle niitä hänelle nähtäväksi toimittamatta tai selostamatta tai milloin kysymyksessä on tämän ratkaistavissa oleva asia esitellä suoraan hänelle.
Julkisuuteen annettavaan tiedotukseen, joka sisältää ministeriön kannanoton, on ennen tiedotuksen julkistamista saatava ministerin tai hänen ollessaan estynyt kansliapäällikön lupa, jollei jonkin asian tai asiaryhmän osalta toisin määrätä. Tiedotustoiminnasta huolehtiminen ja sen järjestäminen on muutoin osastojen asiana yhteistyössä viestinnän tehtävätiimin kanssa.
Tiedotustilaisuuden järjestämiseen on saatava ministerin, kansliapäällikön tai ylijohtajan lupa.
Valtakunnansovittelijain toimisto hoitaa tehtävän edellyttämän tiedotuksen.
Kirjaaminen ja arkistointi
Jokainen ministeriön henkilöstöön kuuluva on velvollinen hoidettavanaan olleen asian tultua loppuun suoritetuksi viipymättä toimittamaan kertyneet asiakirjat järjestettyinä kirjaamoon.
Milloin asia on käsitelty edellä 35 §:ssä tarkoitetussa projektissa tai työryhmässä, on 1 momentissa mainituista toimenpiteistä vastuussa asianomaisen projektin päällikkö tai ryhmän puheenjohtaja.
Suoritteiden hinnoittelu ja saatavien periminen
Osasto ja tulosyksikkö hinnoittelee laskennasta vastaavan tehtävätiimin avustuksella tuottamansa suoritteet valtion maksuperustelain (150/92) 6 ja 7 §:ssä säädetyllä tavalla. Jos ministeriön tuottamasta suoritteesta saatavan maksun perimiseksi joudutaan ryhtymään perimistoimenpiteisiin, on suoritteen tuottavan yksikön huolehdittava saatavan perimisestä. Tässä tarkoituksessa ministeriön esittelijällä on oikeus ministeriön puolesta yksin allekirjoittaa tarvittavat asiakirjat.
Kansliapäällikön, ylijohtajan, johtajan, tulosyksikön päällikön ja tehtävätiimin vetäjän on vuosittain käytävien kehityskeskustelujen pohjalta vahvistettava välittömässä alaisuudessaan olevalle virkamiehelle kirjallisesti toimenkuva, johon voi kuulua henkilökohtaisia tulostavoitteita.
Ministeri ja kansliapäällikkö vahvistavat politiikkaosaston johtajien toimenkuvat, jotka täydentävät tätä työjärjestystä.
Hallinto- ja talousasioista vastaavan tehtävätiimin on seurattava poissaoloja ja tarvittaessa ilmoitettava niistä tehtävätiimeille sekä vuosittain kansliapäällikölle, ylijohtajalle ja tukipalvelujen tulosyksikön päällikölle.
Jokaisen on esitettävä hyväksyttävä selvitys poissaoloistaan ja ilmoitettava poissaolopäivistään henkilölle, joka osastolla tai tulosyksikössä on määrätty luettelon pitäjäksi.
Sairauslomasta ei tehdä päätöstä, ellei se vaikuta palkkaan.
Tieto, joka nimikirjalain (1010/89) ja nimikirja-asetuksen (1322/89) mukaan on merkittävä nimikirjaan, on asianomaisen virkamiehen viipymättä ilmoitettava nimikirjanpitäjälle.
Virkamies, joka toimii ministeriön alaisen viraston tai laitoksen johtoelimissä, on esteellinen käsittelemään ao. virastoa tai laitosta koskevaa asiaa ministeriössä.
Euroopan Unionin rakennerahastokaudella 2000-2006 rakennerahastoja koskevat asiat hoidetaan ministeriössä rakennepolitiikkatiimissä ja rakennerahastojen toimeenpanoprojektissa sekä rakennerahastojen tukiprojektissa.
Rakennepolitiikkatiimi käsittelee asiat, jotka koskevat:
1) ohjelmien valmistelua ja muutoksia sekä kansallisesti merkittäviä projekteja;
2) rakennerahastojen hallinto- ja maksuviranomaistehtävien yleistä järjestämistä;
3) budjetointia ja määrärahojen jakoa;
4) EU:n ja kansallisen rakennerahastopolitiikan yhteensovittamista;
5) evaluointia;
6) seurantakomiteoita; sekä
7) muita rakennerahastojen strategiatason kysymyksiä.
Rakennerahastojen toimeenpanoprojekti käsittelee asiat, jotka koskevat:
1) ohjelma-asiakirjojen toimeenpanoa työhallinnossa;
2) alueellista toimeenpanoa muilla hallinnonaloilla; sekä
3) muita toiminnallisia kysymyksiä.
Rakennerahastojen tukiprojekti käsittelee asiat, jotka koskevat:
1) tukijärjestelmien ylläpitoa ja kehittämistä;
2) tietojen tuottamista;
3) laskentaa ja maksatusta;
4) taloussuunnittelun, budjetoinnin ja määrärahojen jaon edellyttämiä laskelmia; sekä
5) muita tukitoimia.
Ministeriön sisäistä yhteistyötä ja Euroopan sosiaalirahaston ja muiden rakennerahastojen kokonaisvaltaista hallinnointia varten on rakennerahastoryhmä, johon kuuluvat ainakin rakennepolitiikkatiimin johtaja puheenjohtajana sekä tässä säädöksessä mainittujen projektien projektipäälliköt. Varapuheenjohtajana toimii toimeenpanoprojektin projektipäällikkö. Rakennerahastoryhmä käsittelee asiat, jotka koskevat:
1) rakennerahastotoiminnan strategista suunnittelua ja ohjausta;
2) määrärahojen jakoa;
3) seurantaa ja evaluointia työhallinnossa;
4) valtakunnallisia selvityksiä ja kansallisesti merkittäviä projekteja;
5) tiedottamista;
6) alueellisen koordinaation ohjausta;
7) hallinto- ja maksuviranomaiselle kuuluvia päätöksiä;
8) muuta osastojen ja yksiköiden välistä yhteistyötä; sekä
9) rakennerahastoasioiden hallinnon toimivuutta.
Määräaikaiset järjestelyt
Kansallinen työelämän kehittämisohjelma
Toimeenpano-osaston työnantajat-työorganisaatiot-tulosyksikössä on 31.12.2003 saakka Kansallisen työelämän kehittämisohjelma-projekti, jonka tehtävänä on:
1) huolehtia ohjelmalle osoitettujen hakemusten käsittelystä ja tarvittaessa tukea hakijoita projektien suunnittelussa;
2) tukea, seurata ja valvoa hakemusten pohjalta käynnistyvien projektien toteuttamista sekä huolehtia projektien arvioinnista;
3) luoda tarvittavat yhteysverkot;
4) vastata ohjelmaan ja projekteihin liittyvästä julkaisu- ja tiedotustoiminnasta; sekä
5) vastata talousneuvoston asettaman ohjelman johtoryhmän sihteeristön tehtävistä ja ohjelman asiantuntijaryhmän toiminnasta sekä yhteistyössä näiden kanssa ohjelman jatkuvasta kehittämisestä.
Kansallinen tuottavuusohjelma
Toimeenpano-osaston työnantajat-työorganisaatiot-tulosyksikössä on 31.12.2003 saakka Kansallinen tuottavuusohjelmaprojekti, jonka tehtävänä on tukea yksittäisin projektein tuottavuustyön käynnistämistä ja edelleen kehittämistä yritys-, toimipaikka- ja virastotasolla.
Työssä jaksamisen tutkimus- ja toimenpideohjelma
Työministerin alaisuudessa toimii yhteistyössä työmarkkinajärjestöjen ja muiden yhteistyötahojen kanssa valmisteltu Työssä jaksamisen tutkimus- ja toimenpideohjelma 2000―2003, jonka tavoitteena on parantaa työssä selviytymisen edellytyksiä.
Tämä työjärjestys tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2001. Kuitenkin 3 § johdon tukitiimin osalta ja 33 § tulevat voimaan 1 päivänä joulukuuta 2000.
Tällä työjärjestyksellä kumotaan 25 päivänä marraskuuta 1999 annetun työjärjestyksen 3 ja 33 § 1 päivästä joulukuuta 2000 lukien ja sanottu työjärjestys muilta osin 1 päivästä tammikuuta 2001 lukien.
Helsingissä 25 päivänä lokakuuta 2000
Pertti Sorsa
1 §2 §3 §4 §5 §6 §7 §8 §9 §10 §11 § - Ministerin, kansliapäällikön ja ylijohtajan informoiminen12 § - Esittelylupa13 § - Ministerin erityisavustaja14 § - Määräaikainen toimihenkilö15 § - Ylijohtajan, johtajan, tulosyksikön päällikön ja tehtävätiimin vetäjän tehtävät16 § - Asioiden käsittelystä ja tehtävistä määrääminen17 § - Henkilökierto18 § - Sijaisten määrääminen sekä sijaisen ilmoittaminen19 § - Tulosohjaaminen20 § - Sisäinen tarkastus21 § - Asioiden ratkaiseminen22 § - Lisäpalkkiot ja palkantarkistukset23 § - Nimitysasiat24 § - Virkavapauden myöntäminen25 § - Vuosilomat26 § - Virkamatkamääräysten antaminen27 § - Kansliapäällikön, ylijohtajan, tulosyksikön päällikön ja eräiden muiden virkamiesten ratkaistavat asiat28 § - Tukipalvelujen tulosyksikön päällikön ratkaistavat asiat29 § - Työympäristöasioista vastaavan johtajan ratkaistavat asiat30 § - Tutkimuslupia, ikälisiä, maksumääräysten antajia ja kirjanpitojärjestelmien hankintaa koskevat ratkaisut31 § - Laskentapäällikön ratkaistavat asiat32 § - Eräiden saatavien perintä33 § - Kabinetti ja johtoryhmät34 § - Yhteistoiminta35 § - Projektit ja työryhmät36 § - Osastojen, tulosyksiköiden ja tehtävätiimien välinen yhteistoiminta37 § - Eduskuntakysymykset38 § - Eduskunnassa kuuleminen39 § - Asian esitteleminen ratkaistavaksi40 § - Tiedottaminen41 § - Kirjaaminen ja arkistointi42 § - Suoritteiden hinnoittelu ja saatavien periminen43 § - Toimenkuva44 § - Poissaolot45 § - Nimikirja46 § - Esteellisyys47 § - Rakennerahastot48 § - Määräaikaiset järjestelyt49 § - Voimaantulo


text:
ps3 taustakuvia HD Download
Mene...Kotiin3DAbstraktiArkkitehtuurianimaatioEläimetlinnutPyörätautotSarjakuvatJulkkiksetKaupunkiVärikäsTietokoneetViileäSöpöKukkaHauskaPelitTytötteHDLomaKuumaElääLogoRakkausElokuvatmusiikkiluontopaikatavaruusUrheiluteknologiaMaailmanLisää	Kotiin / Pelit / ps3 taustakuvia HD Download	ps3 taustakuvia HD Download
lähettänyt: Gamer11 marraskuuta 25, 2016
79 näkymät
0	ps3 taustakuvia HD Download
Tässä on kokoelma ps3 taustakuvia HD Download For Pöytäkoneet, Kannettavat, puhelimissa ja Tabletit. Täällä 5dwallpaper.com, on yli satoja tuhansia taustakuvat ovat ladattavissa. Voit ladata Jokainen Taustakuva ilmaiseksi.
ps3-taustakuvat-hd-download1
Jos Like This ps3 taustakuvia HD Lataa Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook.
piipittää Tietoja Gamer11 Edellinen: taustakuvia puhelimen HD Download
seuraava: motocross tapetti HD Download
näkymät (345) kauhu tapetti HD
näkymät (269) tumblr tapetti Resolution Download
näkymät (157) taustakuva joulu HD
näkymät (124) talvi tapetti HD kokoelmat
näkymät (113) pikachu tapetti HD
näkymät (108) xmas tapetti HD
näkymät (108) Tumblr tapetti 15 HD kokoelmat
näkymät (106) tapetti tytöt HD
näkymät (97) 1920×1080 taustakuvia HD
näkymät (92) Satunnainen virkaa
pc wallpapers HDluonto taustakuvia High Resolution Downloadmatrix taustakuva HDSalama tapetti HD kokoelmatkello tapetti HD Downloadtaustakuvat 1366×768 HDtapetti kuvio HDvalkoinen tiili tapetti HDRilakkuma tapetti HDHyvää uutta vuotta tapetti Suunnitellut 5dwallpaper.com | Powered by zuuur.com	© Copyright 2016, Kaikki oikeudet pidätetään	Siirry alkuun

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Virolainen: 791. KKO 2013:77. Näytön arviointi lapsen pahoinpitelyjutussa
Lääkrintutkimuksissa lapsesta löytyivät seuraavat murtumat- oikealla puolella kahdeksannen kylkiluun takaosassa murtumaan viittaava löydös- murtuma vasemman reisiluun keskivaiheilla- murtuma vasemman reisiluun keskivaiheilla- murtuma vasemman reisiluun alaosassa- murtuma vasemman sääriluun alaosassa- murtuma vasemman jalan jalkapöydän ensimmäisessä luussa- murtuma oikeassa solisluussa- murtuma oikeassa värttinäluussa-murtuma oikeassa kyynärluussa-murtuma vasemmassa olkaluussa- murtuma vasemmassa värttinäluussa- murtuma vasemmassa kyynärluussaLääkäreiden mukaan vauvalle ei aiheudu vammoja itsestään.Ko. lapsi otettiin huostaan jo ennen rikosilmoituksen tekemistä.
Vanhemmilta olisi todellakin, kuten blogistikin huomauttaa, pitänyt kysyä oikeudessa syytä, miksi he he haluavat vaieta lapsen vammojen syntymistavasta. Eikö tämä juolahtanut edes KKO:n jäsenten mieleen? Onko oikeudenkäynti rikosjutuissa todella niin "hienotunteista", ettei tällaisia oleellisia kysymyksiä rohjeta esittää?
Mielestäni blogistin esittämä vaikenemisesta tehtävä syyllisyyttä tukeva indisio ei ole järkevä. Syytetyllä on oikeus toimia siten, että hän minimoi tuomion mahdollisuuden. Etenkin nyt kun syytetä oli rajattu kuten oli tehty, voi syytetty todeta, että tuomion mahdollisuus on paljon pienempi kuin jos kertoisi mitä on tapahtunut. Tätä ei siis saa käyttää tämän syytekuvauksen puolesta puhuvana seikkana.Jos blogissa mainittu vaihtoehtoinen syyte olisi esitetty, olisi syytettyjen ehkä kannatanutkin kertoa mistä oli kyse, sillä tällöin tuomion todennäköisyys olisi oleellisesti kasvanut ja tällöin toki on tärkeämpää saada tuomio mahdollisimman lievästä teosta. Mielestäni syytteen rajaaminen on saanut aikaan tämän paradoksaaliselta vaikuttavan tuomion.
Kauhea tuo lista vauvan murtumista. Jos vanhemmat eivät ole pahoinpidelleet vauvaa, ts. ei löydy näyttöä siitä, eikö heitä voida syyttää sitten huolehtimisvelvoitteensa tms. rikkomisesta? Jos vauva on ollut heidän hoidossaan koko ajan? En ole perehtynyt tähän tapaukseen mitenkään ja blogitekstinkin luin nopeasti, koska itselläni tällä hetkellä kolmikuiset kaksoset, ehtii netissä vain käväistä nopeasti.Pahaa tekee pelkkä ajatus, että kumpikaan aikuinen ei puuttuisi, kuka tahansa vauvaa vahingoittaa. Koira se tuskin on ollut. Eikö silloin voida syyttää, jos ei jää tarpeeksi sijaa epäilylle, että vammat olisi voinut aiheuttaa muu kuin vanhemmat, vaikka suoranainen näyttö ei riitä? Toivon, ettei tuo lapsiparka ole vanhempiensa hoidossa enää ikinä.
A. Auerin jutun yhteydessä nimenomaan todettiin, ettei tuomarin tule alkaa prässäämään vastaajaa. Jos tämä ei tahdo vastasta niin sillä selvä.
Mistään "prässäämisestä" ei tietenkään ole kysymys, jos syyttäjä tai tuomari kysyy syytetyltä syytä, miksi tämä ei ole halunnut kertoa, miten ja milloin hänen lapsensa vammat ovat syntyneet. Jos syytetty sanoo, ettei hän halua vastata kysymykseen, niin asia olisi sillä selvä.
Epäilty tai syytetty tuskin olisi vaarassa joutua vaihtoehtoisen syytteen vaaraan, jos hän kertoisi, että lapsen vammat olivat aiheutuneet tapaturman seurauksena. Jos hän kieltäytyy kertomasta, oliko tapaturma syynä vammoihin, niin silloin voidaan kyllä yleensä päätetellä, ettei tapaturma ole selitys vammoihin.
Jos myöntää vammojen tulleen tapaturmaisesti ja esimerkiksi kuvailee miten ne ovat tapahtuneet, saattaakin helposti käydä niin, että saattaisikin käydä niin, että saisi syytteen ja/tai tuomion esimerkiksi vaaran aiheuttamisesta, heitteillepanosta tai vammantuottamuksesta. Alettaisiin siis tutkia onko mukana ollut tuottamusta tai laiminlyöntiä. Ja eiköhän jotakin tällaista taustalta pystyttäisi löytämään. Kun molemmat vanhemmat ovat samalla linjalla, on siis näköjään viisaampi olla kokonaan vaiti ettei avaa peliä tuottamuksellisten syytteiden ja tuomioiden riskille.
Vanhempia on kyllä syytetty jutussa törkeästä vammantuotamuksesta. Syytesidonnaisuusnormin tiukasta tulkinnasta johtuu, että vammantuottamuksen vaihtoehtoiset teonkuvaukset olisi kerrottava syytteessä mahdollisimman tarkasti.
Tietysti kyseessä on prässääminen, jos syytetyt ovat kerran sanoneet kiven kovaan, että heidän mielestään koira on teon aiheuttanut. Oikeus on toki pitänyt selitystä epäuskottavana, mutta se, että tuomari tivaa syytetyiltä kesken oikeudenkäynnin, että "miksi valehtelet?" (tässä tapauksessa toki voitaneen pitää todennäköisenä, että syytetyt tietävät mitä on käynyt, mutta ei varmana) niin antaisi ainakin minulle kuvan siitä, että tuomari on jo päättänyt kantansa syytettyjen syyllisyydestä. Tuskinpa kukaan on niin tyhmä, että ensin kertoo lööperiä, ja sen jälkeen alkaa erikseen perustella, että tästä syystä minä sitä lööperiä kerroin ilman, että varmuudella on todettu valhtelijaksi.Syyttäjä toki voi tällaisen kysymyksen esittää (ja on kukaties saattanut sen esittääkin), mutta jos syytetty sanoo vain kertovansa totuuden, niin ei siitä tuomareille jää mitään erityistä kirjattavaa tuomioon.
..mutta se, että tuomari tivaa syytetyiltä kesken oikeudenkäynnin, että "miksi valehtelet?"Typerys!
Onko tosiaan niin, että syyte törkeästä pahoinpitelystä ja jopa törkeästä vammantuottamuksesta on näyttämättömänä hylättävä, kun perusteluissa selostetun näytön kannalta tilanne on se, että:1) vammat ovat vaatineet syntyäkseen suurta energiaa;2) vanhempien väitteet vammojen syntytavasta on suljettu epätodennäköisinä pois;3) jollei kysymys ole vahingossa syntyneistä vammoista (joiden syntyminen siis edellyttäisi painavan kirjahyllyn kaatumiseen tai ilman turvaistuinta sattuneeseen kolariin rinnastuvaa voimaa), kysymykseen tekijöinä voivat tulla vain jompikumpi tai molemmat vanhemmista;4) vammojen katsotaan sopivan pahoinpitelyn aiheuttamiksi (KKO:n perustelujen kappale 29);5) minkäänlaista väitettä siitä, että vammat olisivat aiheutuneet esim. KKO:n katsomalla tavalla "korkealta putoamisesta" tai "muulla tavalla tapaturmaisesti" (kappale 27) ei ole esitetty. Ja kuitenkin on vähintäänkin epätodennäköistä, että näin pieni lapsi putoaisi tai vahingoittuisi tapaturmaisesti ilman, että molemmat tai edes jompikumpi vanhemmista sen huomaisi. Huom. vielä, että KKO kappaleessa 24 näyttäisi edellyttäneen, että oikeudenkäynnissä olisi tullut esittää lääkäriä kuulemalla selvitystä siitä, missä määrin vammojen aiheuttama voima olisi yhteneväinen esim. lyömällä ja potkien tapahtuviin vammoihin. Ja lopulta kumminkin keksitään "kanina hatusta", että "kyllähän nämä murtumat voivat tulla korkealta putoamisestakin". Miten ihmeessä pieni lapsi edes pääsee niin korkealle, että vammat aiheutuisivat sellaisella energialla, joka rinnastuu painavan kirjahyllyn kaatumiseen tai ilman turvaistuinta sattuneeseen kolariin!Tekijänvastuu on tietysti yksi rikosoikeuden kantavista lähtökohdista. Vanhemmilla on kuitenkin erityinen huolenpitovelvollisuus lapsestaan - sitä suurempi, mitä pienemmästä lapsesta on kysymys. Eli mikäli epäselvyyttä tekijän henkilöstä jää - kuten näissä olosuhteissa helposti jää, kun mahdollinen pahoinpitely tapahtuu perhepiirissä ja kohdistuu kahden ja puolen kuukauden ikäiseen vauvaan -, syyttäjän olisi tullut muotoilla syyte ns. epävarsinaisen laiminlyöntirikoksen opit huomioon ottaen.Tämä ajatus lähtisi siitä, että vanhemmalla on joka tapauksessa velvollisuus estää tunnusmerkistön mukaisen seurauksen aiheutuminen (ks. RL 3:3.2/2, jossa tällaisen velvollisuuden sanotaan voivan perustua "tekijän ja uhrin väliseen suhteeseen", jollaisena kysymykseen tulee vanhemman ja lapsen suhde siihen liittyvine huolenpitovelvollisuuksineen), ja kun hän on tämän laiminlyönyt, on häntäkin rangaistava tekijänä. Näin ollen rikosoikeudellisessa katsannossa on samantekevää, kumpi lasta potkii. Eikä syytesidonnaisuuskaan asettaisi tällaiselle tulkinnalle estettä: syytteen yksilöimisvaatimus ei mainituissa olosuhteissa, teko-olosuhteet ja asianomistajan henkilö huomioon ottaen, voi ulottua sen yksilöimiseen, kumpi vanhempi tosiasiassa on pahoinpidellyt ja kumpi vanhempi sen on laiminlyönyt estää.
Tää vaatii jo hiukka kevennystä, kas tässä:Kirjailija Raija Oranen väittää kirjassaan "Kaiken takana on Kekkonen", että Kekkosella oli v. 1976 suhde 47 vuotta nuorempaan eli 29-vuotiaaseen Maarit Tyrkköön.Joo, tossa taisi tulla paljastetuksi myös Urkin mieliasento!
Vauvojen hoitopöydät saattavat olla noin metrin korkuisia. Sellaisesta kun pari kertaa tippuu, niin jotain vammoja voisi kyllä tulla; en sitten tiedä voisiko tulla tarpeeksi.Jos vanhemmat nostavat lasta ilmaan käsien varassa ihaillakseen omaa saavutustaan ja sitten lapsi pääsee syystä tai toisesta otteesta niin tuosta tulee parin metrin tiputus.Jos lapsi on ollut auton kyydissä ilman turvaistuinta ja on tullut jarrutustilanne ja vauva onkin paiskautunut ulos sylistä.Onhan niitä tapoja. Monissa olisi mukana vähintään tuottamusta tai laiminlyöntiä, mutta esim. parissa ensiksi mainitussa voisi kyse olla myös tapaturmasta. On aivan ymmärrettävää, että tällaista tapahtumaketjua ei halua alkaa avaamaan, jos oikeusavustaja vakuuttaa ettei tuomiota tule vakavammasta rikoksesta jos mitään ei tunnusta. Ainoa motiivi kertoa omasta tuottamuksellisesta teosta tai tapaturmastahan olisi välttää tuomio tahallisesta teosta.
Kertomalla totuuden vanhemmat olisivat ehkä voineet välttää lapsen huostaanoton. Tai sitten ei.
Itse kiinnitin huomiota siihen, mitä KKO ratkaisunsa kohdissa 22-25 lausuu. Jutussa ei ilmeisesti kuultu lääkärinlausunnon laatineita lääkäreitä lainkaan todistajina, jolloin näyttöä jouduttiin arvioimaan vain kirjallisten lääkärinlausuntojen perusteella. KKO sitten toteaa, ettei näiden lausuntojen perusteella voida sulkea pois tapaturmaa. Olisiko johtopäätös voinut olla erilainen, jos lääkäreitä olisi kuultu ja KKO olisi voinut esittää lisäkysymyksiä tms? Eli onko tässä syyttäjä jälleen nukkunut ja lähtenyt ajamaan juttua puolivaloin?
Onhan ajateltavissa, että toinen vanhempi on pahoinpidellyt lasta toisen poissa ollessa. Tällöin on selvää, ettei pahoinpitelijällä ole velvollisuutta myötävaikuttaa oman syyllisyytensä selvittämiseen. Ja mahdollisesti poissaolleella vanhemmalla, vaikka hänen olisikin täytynyt tulla tietoiseksi pahoinpitelystä ja sen tekijästä, on kyllä aivan aihellinen motiivi olla kertomasta raskauttavia tietoja asiasta, jossa hänen aviopuolisonsa on syytteessä vakavasta rikoksesta. Vaikka vain toista vanhempaa olisi syytetty, olisi toisella aviopuolisona oikeus olla todistamasta OK 17:20:n nojalla. Ja ei kai laiminlyöntivastuun nojalla voi tahallisesta rikoksesta tuomita, jos on olemassa mahdollisuus, että toinen vanhempi on ollut poissa ja vasta jälkikäteen tullut tietoiseksi pahoinpitelystä, jota ei ole osannut odottaa tapahtuvaksi.
Saivarrellahan aina voi eri suuntiin! Tässä nyt taitaa kuitenkin olla pääpointti se, että lapsi on otettu huostaan. Vanhemmat voivat miettiä tykönään, miksi näin kävi.
Totta hitossa vanhemmilla tulee olla oikeus vahingonkorvauksiin ja selvityttää aiheeton perättön ilmianto, koska rakkaudel(t)a vaalittu lapsi on viety.
Katsoisin, että olisi perusteltua kaventaa syytetyn itsekriminointisuojaa, tämän tyyppisissä tapauksissa. Syytetyn oikeus vaieta, tuntuu kohtuuttomalta ja pahalta, kun uhrina on pieni lapsi, joka ei pysty ilmaisemaan itseään millään tapaa; ei voi kertoa omaa puolta tapahtumista. Lasta koskevissa asioissa sovellettava lapsen edun periaate olisi siis otettava huomioon myös tällaisissa asioissa. Yleinen etu kaikkien lasten hyvinvoinnista menee syytetyn vanhemman oikeuksien edelle. Lapsen edun periaatteen mukaisesti tuomioistuimen tulisi viran puolesta huolehtia siitä, että lapsen oikeudet totetuvat lain mukaisesti.
Samaa mieltä edellisen anonyymin kanssa. Tärkeintä on, että lapsi on nyt turvassa, mutta herää kysymys, miksi vanhemmille ei tehty mielentilatutkimusta. Eikö ko. toimenpiteelle ollut perusteluja?
Ellei vanhemmilla ole alkoholi- tai muita ongelmia, eiköhän huostaanotto ole viimeistään nyt syytä purkaa. Vaikea nähdä mikä olisi laillinen peruste huostaanoton jatkamiselle varsinkin kun tuli lainvoimainen vapauttava tuomio.
Ihmetyttää että Suomessa ei ole kehitetty asiantuntijuuden kriteereitä. Jenkilässä Korkein oikeus asetti 1993 Daubert-standardit, joilla todistajan tieteellinen asiantuntijuus tulee testata. Blogistin esittämässä tapauksessa kyseessä on erittäin vakava, täysin avuttoman vauvan pahoinpitely. Tuollaisen tapauksen selvittäminen olisi vaatinut ainakin kahden lasten ortopediassa tieteellisesti ansioituneen lääkärin lausuntoa ja suullista kuulemista. Tuollainen ansioituneisuus ei käynyt ilmi Korkin päätöksestä.Lääkäreiden todistelussa tuli esiin, että vammat ovat ehkä syntyneet parin viikon kuluessa eri tilanteissa, eikä niitä selittänyt esim. kirjahyllyn kaatuminen tai koiran hyppääminen vauvan päälle. (Reisiluun kierteinen murtuma ei voi syntyä tällä tavalla).Ongelmallista on, että meillä tuomioistuimet karttavat määrämästä asiantuntijoita. En tiedä miksi, ehkä joku osaa vastata. Avutonta vauvaa koskevassa tapauksessa, jossa on kyse lukuisista luunmurtumista, olisi ollut välttämätöntä selvittää erityisasiantuntijoita kuulemalla, miten lääketieteelliset löydökset on ymmärretävä.Enemmän selvitystä olisi mielestäni kaivannut myös se, että terveydenhoitaja oli neuvolassa kiinnittänyt huomiota lapsen kasvoissa oleviin mustelmiin. Miten niiden syntymekanismi selitetään, ja minä ajankohtana ne ovat syntyneet suhteessa vauvan luunmurtumiin? Mustelmathan paranevat parissa päivässä, joten ovat ehkä merkkejä tuoreemmasta tapahtumasta.Lääketieteen, kuten muidenkin oman alueensa asiantuntijat osaavat varmasti kysyttäessä ilmaista löydöksensä kansankielisesti. Tuomioistuinta saattaa pelottaa, etteivät ymmärrä toisen oppialueen termejä ja tutkimusmetodeja. Jos tästä on kyse, on hyvä rohjeta tehdä tyhmiä kysymyksiä, jotta saa faktat selviksi. Kyse ei pitäisi olla arvovallasta vaan aineellisen totuuden selvittämisestä. Sillähän tuomioistuin arvovaltansa takaa.Vanhemmat on Korkin päätöksellä todettu syyttömiksi.Varmaa on, ettei lasta kuitenkaan palauteta vanhemmilleen. Vaikka ei tiedetä, miten ja kenen aiheutamia lapsen vammat ovat, on selvää, että noissa kodin olosuhteissa lapselle on syntynyt vakavia ruumiinvammoja. Niistä ovat hänen vanhempansa vastuussa, ei siis vanhempien esittämä koira, tai spekulatiivinen kirjahylly.Anu Suomela
"Syyllisyydestä ei jää järkevää epäilyä" - näyttää siltä, ettei epäilijä ole ollut kyllin järkevä, koska syyte on hylätty.
Anonyymi kirjoittaa: "Katsoisin, että olisi perusteltua kaventaa syytetyn itsekriminointisuojaa, tämän tyyppisissä tapauksissa." Mitä tämä tarkoittaa käytännössä? Vastaajathan ovat kertoneet oman versionsa tapahtumista. Pitäisikö heidät pakottaa tunnustamaan vain mitä tarkoitat? maanantaina, lokakuuta 28, 2013
Vastaus anonyymi esittämään kysymykseen, joka koski aikaisempaa kommentiani, syytetyn vanhemman itsekriminointisuojan kaventamisesta.Kuten aikaisemmin totesin, yleinen etu kaikkien lasten hyvinvoinnista menee syytetyn vanhemman oikeuksien edelle. Itsekriminoitisuojan kaventaminen, tässä tapauksessa, tarkottaisi käytännössä sitä, että vanhemman on kerrottava, mistä vammat ovat syntyneet, vaikka tämä tarkottaisi itsensä kannalta epäedullisten seikkojen paljastamista, tai vähintään, heidän olisi perusteltava vaikenemisensa (uskottavalla tavalla).
Ei liity tähän asiaan, mutta huomasitko blogisti että Suomi sai (jälleen) EIT:ltä tuomion sananvapausasiassa?http://www.hs.fi/kotimaa/a1383015637470?jako=6bfc7df754f964b7242d9de94167e487
Kyllä!EIT:n tuomion mukaan suomalaiset tuomioistuimet eli käräjäoikeus ja hovioikeus eivät olleet lainkaan perustelleet, miksi sananvapauden rajoittaminen oli tässä tapauksessa välttämätöntä. Ne eivät myöskään arvioineet, millä perusteilla Kari Uotin kunnian suoja arvioitiin tärkeämmäksi kuin toimittajien sananvapaus. Hyvin tyypillistä suomalaisille tuomioistuimille! Eikä KKO tietenkään myöntänyt valituslupaa hovioikeuden tuomiosta.Suomi on saanut poikkeuksellisen paljon tuomioita sananvapausartiklan rikkomisesta. Nyt annettu EIT:n tuomio on jo Suomen 18. langettava tuomio tästä asiasta.Nyt sitten odotellaan EIT:n ratkaisua Pääministerin morsin -kirjan tapauksesta.
Samaa mieltä anonyymin kanssa siitä, että syyte olisi tullut antaa myös epävarsinaisen laiminlyöntirikoksesta. (RL 3:3§)Miksei sinänsä ansiokasta laillisuusvalvontaa toimittava Blogisti kiinnitä enempää huomiota syyttäjälaitoksen töppäilyihin? torstaina, lokakuuta 31, 2013
Oikeuslaitosta ei näköjöön voi syyttää ainakaan terveen maalaisjärjen käytöstä.No eipä tule yllätyksenä että Suomen oikeusjärjestelmä on käytännössä yksi suuri vitsi. Jos esimerkiksi kaupungilla joutuu päällekarkauksen kohteeksi, ainoa järellinen toimintatapa (jos haluaa hyvitystä eikä pelkästään turpaansa), on vetää takaisin niin lujaa kuin lähtee ja sen jälkeen painella pakoon. Hyvin toimii ja tuomiokynnys on kerkoella, nimim. "kokemusta on"- Syltty
KKO:n tuomareiden tulotiedot julki.http://www.mtv3.fi/uutiset/kotimaa.shtml/2013/11/1827398/nain-tienasivat-korkeimman-oikeuden-tuomaritTyöskentelevätköhän provikkapalkalla? Mitä enemmän älyttömiä päätöksiä, sitä korkeampi palkka.

matches: KKO KKO KKO KKO KKO tuomioistuin KKO


Laki sotilasvammalain mukaisten korvausten suorittamisesta indeksikorotuksen poistamisen jälkeen
Laki sotilasvammalain soveltamisesta eräisiin vahingoittuneisiin ja sairastuneisiin sekä heidän omaisiinsa
Laki kihlatun naisen oikeudesta sotatapaturmalaissa tarkoitettuun huoltoeläkkeeseen
Sotatapaturmalaki
Laki sodasta aiheutuneen ruumiinvamman johdosta suoritettavasta korvauksesta
Laki korvauksen suorittamisesta sotapalveluksesta aiheutuneen ruumiinvamman tai sairauden johdosta.
Laki korvauksen suorittamisesta eräille vapaussotaan tai siihen liittyneihin sotilaallisiin toimiin osaaottaneille henkilöille ja heidän omaisilleen.
Laki eläkkeistä vapaussodassa haavoittuneille sotureille sekä kaatuneitten ja sairauden johdosta kuolleitten soturien perheenjäsenille.
Sotilasvammalaki 404/1948 SoVL
Hallituksen esitys 116/1947, 141/1947
Antopäivä: 28.5.1948
678/1956 (kumottu muutoksella 481/1960)
290/1953 (kumottu muutoksella 390/1956)
1268/2018MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaAntopäivä: 19.12.2018Julkaisupäivä: 28.12.2018Voimassa: 1.1.2019 - Huomautus: muutt. 6 §:ää
1306/2016MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 132/2016Antopäivä: 21.12.2016Julkaisupäivä: 29.12.2016Voimassa: 1.1.2017 - Huomautus: muutt. 6 d §
977/2016MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 154/2016Antopäivä: 18.11.2016Julkaisupäivä: 22.11.2016Voimassa: 1.1.2017 - Huomautus: muutt. 6 ja 6 e §:ää
1341/2015MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 52/2015Antopäivä: 20.11.2015Julkaisupäivä: 24.11.2015Voimassa: 1.1.2016 - Huomautus: muutt. 6 e §:ää
1031/2015MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 230/2014Antopäivä: 7.8.2015Julkaisupäivä: 11.8.2015Voimassa: 1.1.2016 - Huomautus: muutt. 29 §
1324/2014MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 164/2014Antopäivä: 30.12.2014Julkaisupäivä: 31.12.2014Voimassa: 1.7.2015 - Huomautus: muutt. 6 §:ää
1304/2014MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 164/2014Antopäivä: 30.12.2014Julkaisupäivä: 31.12.2014Voimassa: 1.4.2015 - Huomautus: muutt. 6 §:ää
996/2014MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaAntopäivä: 28.11.2014Julkaisupäivä: 3.12.2014Voimassa: 1.7.2015 - Huomautus: muutt. 6 §:ää
901/2012MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaAntopäivä: 21.12.2012Julkaisupäivä: 28.12.2012Voimassa: 1.1.2013 - Huomautus: muutt. 6 §:ää
900/2012MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 112/2012Antopäivä: 21.12.2012Julkaisupäivä: 28.12.2012Voimassa: 1.1.2013 - Huomautus: muutt. 6 d §
1346/2010MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 90/2010Antopäivä: 30.12.2010Julkaisupäivä: 31.12.2010Voimassa: 1.5.2011 - Huomautus: muutt. 6 ja 6 a §:ää
992/2010MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 133/2010Antopäivä: 19.11.2010Julkaisupäivä: 25.11.2010Voimassa: 1.1.2011 - Huomautus: muutt. 6 e §
1399/2007MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 102/2007Antopäivä: 21.12.2007Julkaisupäivä: 31.12.2007Voimassa: 1.1.2008 - Huomautus: muutt. 6 §:ää ja 17 §
578/2007MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 90/2006Antopäivä: 11.5.2007Julkaisupäivä: 23.5.2007Voimassa: 1.1.2008 -
990/2006MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 137/2006Antopäivä: 10.11.2006Julkaisupäivä: 20.11.2006Voimassa: 1.1.2007 - Huomautus: muutt. 6 §:ää
906/2005MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 132/2005Antopäivä: 18.11.2005Julkaisupäivä: 23.11.2005Voimassa: 1.1.2006 - Huomautus: muutt. 6 §:ää
1022/2004MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 157/2004Antopäivä: 26.11.2004Julkaisupäivä: 2.12.2004Voimassa: 1.1.2005 - Huomautus: muutt. 6 §:ää, lis. 6 e §
1204/2002MuutossäädösMuutosta edeltävä ajantasainen säädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 150/2002Antopäivä: 20.12.2002Julkaisupäivä: 27.12.2002Voimassa: 1.1.2003 - Huomautus: muutt. 6 §:ää
536/2001MuutossäädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 59/2001Antopäivä: 14.6.2001Julkaisupäivä: 21.6.2001Voimassa: 1.1.2002 -
1035/1999MuutossäädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 67/1999Antopäivä: 12.11.1999Julkaisupäivä: 17.11.1999Voimassa: 1.1.2000 - Huomautus: muutt. 6 §:ää
299/1999MuutossäädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 83/1998Antopäivä: 5.3.1999Julkaisupäivä: 16.3.1999Voimassa: 1.4.1999 - Huomautus: kum. 29 a §
776/1998MuutossäädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 88/1998Antopäivä: 23.10.1998Julkaisupäivä: 30.10.1998Voimassa: 1.11.1998 - Huomautus: muutt. 6 a §:ää ja lis. 6 d §
977/1996MuutossäädösSäädöskokoelmaHallituksen esitys: HE 176/1996Antopäivä: 5.12.1996Julkaisupäivä: 12.12.1996Voimassa: 1.1.1997 - Huomautus: muutt. 5, 6, 9 ja 15 §:ää
322/1995MuutossäädösHallituksen esitys: HE 292/1994Antopäivä: 3.3.1995Voimassa: 1.5.1995 - Huomautus: muutt. 6 c §:n
1225/1993MuutossäädösHallituksen esitys: HE 169/1993Antopäivä: 17.12.1993Voimassa: 1.1.1994 - Huomautus: kum. L:n 1116/85 voim.tulosäänn. 2 mom.
494/1992MuutossäädösHallituksen esitys: HE 26/1992Antopäivä: 5.6.1992Voimassa: 1.7.1992 -
1049/1990MuutossäädösHallituksen esitys: HE 170/1990Voimassa: 1.1.1991 -
1012/1987MuutossäädösHallituksen esitys: HE 101/1987
1039/1986MuutossäädösHallituksen esitys: HE 176/1986
602/1986MuutossäädösHallituksen esitys: HE 67/1986
1116/1985MuutossäädösHallituksen esitys: HE 95/1985
583/1984MuutossäädösHallituksen esitys: HE 54/1984
1124/1983MuutossäädösHallituksen esitys: HE 146/1983
973/1980MuutossäädösHallituksen esitys: HE 132/1980
972/1980MuutossäädösHallituksen esitys: HE 164/1980
398/1978MuutossäädösHallituksen esitys: HE 71/1978
448/1977MuutossäädösHallituksen esitys: HE 57/1977
1107/1976MuutossäädösHallituksen esitys: HE 214/1976
470/1976MuutossäädösHallituksen esitys: HE 38/1976
304/1975MuutossäädösHallituksen esitys: HE 236/1974
6/1975MuutossäädösHallituksen esitys: HE 214/1974
1047/1973MuutossäädösHallituksen esitys: HE 109/1973
180/1971MuutossäädösHallituksen esitys: HE 159/1970
809/1969MuutossäädösHallituksen esitys: HE 165/1969
122/1967MuutossäädösHallituksen esitys: HE 19/1967
622/1965MuutossäädösHallituksen esitys: HE 58/1965
57/1965Hallituksen esitys: HE 129/1964
183/1964MuutossäädösHallituksen esitys: HE 136/1963
138/1964MuutossäädösHallituksen esitys: HE 117/1963
402/1962MuutossäädösHallituksen esitys: HE 46/1962
138/1962MuutossäädösHallituksen esitys: HE 100/1961
481/1960MuutossäädösHallituksen esitys: HE 66/1960
306/1960MuutossäädösHallituksen esitys: HE 59/1960
204/1959MuutossäädösHallituksen esitys: HE 6/1959
261/1958MuutossäädösHallituksen esitys: HE 180/1957
16/1958MuutossäädösHallituksen esitys: HE 33/1957
390/1956MuutossäädösHallituksen esitys: HE 31/1956
389/1956MuutossäädösHallituksen esitys: HE 31/1956
609/1955MuutossäädösHallituksen esitys: HE 132/1955
608/1955MuutossäädösHallituksen esitys: HE 132/1955
345/1955MuutossäädösHallituksen esitys: HE 53/1955
200/1955Hallituksen esitys: HE 28/1955
289/1953MuutossäädösHallituksen esitys: HE 15/1953
332/1951MuutossäädösHallituksen esitys: HE 150/1950
262/1951MuutossäädösHallituksen esitys: HE 164/1950
359/1950MuutossäädösHallituksen esitys: HE 65/1950
1128/2013Sosiaali- ja terveysministeriön asetus sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta
122/2010Sosiaali- ja terveysministeriön asetus sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta (kumottu)
1233/2005Sosiaali- ja terveysministeriön asetus paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
1031/2005Sosiaali- ja terveysministeriön asetus sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta (kumottu)
1203/2004Valtioneuvoston asetus sotilasvammalain mukaisten korvausten sitomisesta palkka- ja hintatason muutokseen
1108/2003Sosiaali- ja terveysministeriön asetus paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
42/2002Sosiaali- ja terveysministeriön asetus sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta
829/2001Sosiaali- ja terveysministeriön asetus paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
567/2001Valtioneuvoston asetus sotilasvammalain mukaisten korvausten sitomisesta palkkatasoon
1214/1999Sosiaali- ja terveysministeriön päätös paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
1025/1998Sosiaali- ja terveysministeriön päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta
1741/1995Sosiaali- ja terveysministeriön päätös paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
1529/1994Sosiaali- ja terveysministeriön päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta
1614/1991Sosiaali- ja terveysministeriön päätös paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
1613/1991Sosiaali- ja terveysministeriön päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta
1064/1990Sosiaali- ja terveysministeriön päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta
1104/1989Sosiaali- ja terveysministeriön päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta
1077/1988Sosiaali- ja terveysministeriön päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta
178/1988Sosiaali- ja terveysministeriön päätös paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
1014/1987Sosiaali- ja terveysministeriön päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta
898/1986Päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta
1117/1985Asetus sotilasvammalain eräiden säännösten soveltamisesta
995/1985Päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta
474/1984Päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta
890/1983Päätös paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
533/1983Päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta
456/1982Päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan tarkistamisesta
449/1981Päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun tulorajan vahvistamisesta
44/1981Päätös paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
985/1980Päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun markkamäärän tarkistamisesta
62/1980Päätös paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
1051/1979Päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun markkamäärän korottamisesta
1089/1978Päätös sotilasvammalain 18 §:n 2 momentissa tarkoitetun markkamäärän tarkistamisesta
29/1978Päätös paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
15/1977Päätös paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
17/1976Päätös paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
964/1973Päätös paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
964/1972Päätös paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
698/1971Asetus sotilasvammalain 6 §:n 3 momentissa säädetyn sairaanhoidon korvaamisesta
575/1968Päätös paikkakuntien kalleusluokituksesta sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten
76/1961Asetus sotilasvammalain 6 §:n 3 momentissa säädetyn sairaanhoidon korvaamisesta
406/1948Päätös paikkakuntien ryhmityksestä sotilasvammalain mukaisen huoltoeläkkeen ja täydennyskoron maksamista varten.
405/1948Asetus sotilasvammalain täytäntöönpanosta
183/1958Päätös eräiden suoritusten maksamisesta elinkustannusindeksin perusteella tarkistettuina
HE 154/2016 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain 6 ja 6 e §:n muuttamisestaHyväksytty 977/2016
HE 132/2016 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi arpajaislain ja eräiden siihen liittyvien lakien muuttamisestaHyväksytty 1306/2016
HE 52/2015 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain 6 e §:n muuttamisestaHyväksytty 1341/2015
HE 230/2014 Hallituksen esitys eduskunnalle eräiden hallintoasioiden muutoksenhakusäännösten tarkistamisestaHyväksytty 1031/2015
HE 164/2014 Hallituksen esitys eduskunnalle sosiaalihuoltolaiksi ja eräiksi siihen liittyviksi laeiksiHyväksytty 1324/2014
HE 164/2014 Hallituksen esitys eduskunnalle sosiaalihuoltolaiksi ja eräiksi siihen liittyviksi laeiksiHyväksytty muutettuna 1304/2014
HE 112/2012 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain 6 d §:n muuttamisestaHyväksytty 900/2012
HE 133/2010 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain 6 e §:n muuttamisesta Hyväksytty 992/2010
HE 90/2010 Hallituksen esitys eduskunnalle terveydenhuoltolaiksi sekä laeiksi kansanterveyslain ja erikoissairaanhoitolain muuttamisesta sekä sosiaali- ja terveydenhuollon asiakasmaksuista annetun lain muuttamisestaHyväksytty 1346/2010
HE 102/2007 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain 6 ja 17 §:n muuttamisestaHyväksytty muutettuna 1399/2007
HE 137/2006 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain 6 §:n muuttamisestaHyväksytty 990/2006
HE 90/2006 Hallituksen esitys eduskunnalle kansaneläkelaiksi, laiksi vammaisetuuksista ja laiksi eläkkeensaajan asumistuesta sekä eräiksi niihin liittyviksi laeiksiHyväksytty 578/2007
HE 132/2005 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain 6 §:n muuttamisestaHyväksytty 906/2005
HE 157/2004 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain muuttamisestaHyväksytty 1022/2004
HE 150/2002 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain 6 §:n muuttamisestaHyväksytty 1204/2002
HE 59/2001 Hallituksen esitys eduskunnalle sosiaali- ja terveydenhuollon etuuksia ja maksuja koskevien lakien euromuutoksistaHyväksytty 536/2001
HE 67/1999 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain 6 §:n muuttamisestaHyväksytty 1035/1999
HE 88/1998 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain muuttamisestaHyväksytty 776/1998
HE 83/1998 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi vakuutusoikeudesta annetun lain ja eräiden muiden lakien muuttamisesta hallintolainkäyttölain voimaantulon johdostaHyväksytty 299/1999
HE 176/1996 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain muuttamisestaHyväksytty 977/1996
HE 292/1994 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi korkolain sekä eräiden muiden lakien viivästysseuraamuksia koskevien säännösten muuttamisestaHyväksytty muutettuna 322/1995
HE 169/1993 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain muuttamisestaHyväksytty 1225/1993
HE 26/1992 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain muuttamisestaHyväksytty 494/1992
HE 170/1990 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain 6 §:n muuttamisestaHyväksytty 1049/1990
HE 101/1987 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain 6 §:n muuttamisesta sekä laiksi sotilasvammalain soveltamisalan laajentamisesta annetun lain 7 a §:n muuttamisesta.Hyväksytty 1012/1987
HE 176/1986 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain muuttamisesta annetun lain voimaantulosäännöksen muuttamisesta.Hyväksytty 1039/1986
HE 67/1986 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi kansaneläkelain muuttamisesta sekä eräiksi siihen liittyviksi laeiksi.Hyväksytty 602/1986
HE 95/1985 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain muuttamisesta.Hyväksytty 1116/1985
HE 54/1984 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain muuttamisesta.Hyväksytty 583/1984
HE 146/1983 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi työntekijäin eläkelain 9 §:n 2 momentin kumoamisesta sekä eräiksi siihen liittyviksi laeiksi.Hyväksytty 1124/1983
HE 164/1980 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain 14 ja 18 §:n muuttamisesta.Hyväksytty 972/1980
HE 132/1980 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain 18 ja 43 a §:n muuttamisesta.Hyväksytty 973/1980
HE 71/1978 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain muuttamisesta.Hyväksytty 398/1978
HE 57/1977 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain 43 a §:n muuttamisesta.Hyväksytty 448/1977
HE 214/1976 Hallituksen esitys eduskunnalle 1) laeiksi tapaturmavakuutuslain 60 §:n, 2) eräiden liikennevahingonkorvausten sitomisesta palkkatasoon annetun lain 1 §:n, 3) sotilasvammalain 43 a §:n ja 4) merimieseläkelain 18 §:n muuttamisesta sekä 5) laiksi vuositulon arvioimisesta eräissä tapauksissa kansaneläkettä ja eräitä eläkkeitä määrättäessä.Hyväksytty 1107/1976
HE 38/1976 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi sotilasvammalain 18 ja 27 §:n muuttamisesta.Hyväksytty 470/1976
HE 236/1974 Hallituksen esitys eduskunnalle laeiksi 1) sotilasvammalain ja 2) sotilasvammalain mukaisen elinkoron uudelleen suorittamisesta eräissä tapauksissa annetun lain muuttamisestaHyväksytty 304/1975
HE 214/1974 Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi 1) valtion viran tai pysyväisen toimen haltijain nimittämiskirjoista sekä heidän oikeudestaan pysyä virassaan tai toimessaan annetun lain 3 §:n ja 2) sotilasvammalain 29 a §:n muuttamisestaHyväksytty 6/1975
HE 109/1973 Hallituksen esitys eduskunnalle Sotilasvammalain muuttamisestaHyväksytty 1047/1973
HE 159/1970 Hallituksen esitys eduskunnalle Eräiksi sotilasvammalainsäädäntöä koskeviksi muutoksiksiHyväksytty 180/1971
HE 165/1969 Hallituksen esitys n:o 165 (1969vp) laiksi sotilasvammalain muuttamisesta.Hyväksytty 809/1969
HE 19/1967 Hallituksen esitys n:o 19 (1967vp) laiksi sotilasvammalain muuttamisesta.Hyväksytty 122/1967
HE 58/1965 Hallituksen esitys n:o 58 (1965vp) laiksi sotilasvammalain muuttamisesta.Hyväksytty 622/1965
HE 129/1964 Hallituksen esitys no 129 (1964vp) laeiksi eräiden muutoksenhakua ja asiain käsittelyä korkeimmassa oikeudessa koskevien säännösten muuttamisesta.Hyväksytty 57/1965
HE 136/1963 Hallituksen esitys n:o 136 (1963vp) laiksi sotilasvammalain muuttamisesta.Hyväksytty 183/1964
HE 117/1963 Hallituksen esitys n:o 117 (1963vp) muutoksenhakijan vastapuolen kuulemista valitusasioissa koskevan lainsäädännön muuttamiseksi.Hyväksytty 138/1964
HE 46/1962 Hallituksen esitys n:o 46 (1962vp) laiksi sotilasvammalain muuttamisesta.Hyväksytty 402/1962
HE 100/1961 Hallituksen esitys n:o 100 (1961vp) laiksi sotilasvammalain muuttamisesta.Hyväksytty 138/1962
HE 59/1960 Hallituksen esitys n:o 59 (1960vp) laiksi eräiden sotilasvammalain mukaisten korvausten korottamisesta.Hyväksytty 306/1960
HE 6/1959 Hallituksen esitys n:o 6 (1959vp) laeiksi tapaturmavakuutuslain 53 §:n ja sotilasvammalain 29 §:n muuttamisesta.Hyväksytty 204/1959
HE 180/1957 Hallituksen esitys n:o 180 (1957vp) laiksi sotilasvammalain mukaisten korvausten korottamisesta.Hyväksytty 261/1958
HE 33/1957 Hallituksen esitys n:o 33 (1957vp) vakuutusoikeutta koskevan lainsäädännön uudistamisesta.Hyväksytty 16/1958
HE 31/1956 Hallituksen esitys n:o 31 (1956vp) eräiksi sotilasvammalainsäädäntöä koskeviksi muutoksiksi.Hyväksytty 389/1956
HE 31/1956 Hallituksen esitys n:o 31 (1956vp) eräiksi sotilasvammalainsäädäntöä koskeviksi muutoksiksi.Hyväksytty 390/1956
HE 132/1955 Hallituksen esitys n:o 132 (1955vp) laeiksi sotilasvammalain mukaisten korvausten väliaikaisesta korottamisesta ja sotilasvammalain muuttamisesta.Hyväksytty 608/1955
HE 132/1955 Hallituksen esitys n:o 132 (1955vp) laeiksi sotilasvammalain mukaisten korvausten väliaikaisesta korottamisesta ja sotilasvammalain muuttamisesta.Hyväksytty 609/1955
HE 53/1955 Hallituksen esitys n:o 53 (1955vp) laiksi sotilasvammalain muuttamisesta.Hyväksytty 345/1955
HE 28/1955 Hallituksen esitys n:o 28 (1955vp) laiksi sotilasvammalain muuttamisesta.Hyväksytty 200/1955
HE 15/1953 Hallituksen esitys n:o 15 (1953vp) eräiksi sotilasvammalainsäädäntöä koskeviksi muutoksiksi.Hyväksytty 289/1953
HE 164/1950 Hallituksen esitys n:o 164 (1950vp) laiksi sotilasvammalain muuttamisesta.Hyväksytty 262/1951
HE 150/1950 Hallituksen esitys n:o 150 (1950vp) muutoksenhakuoikeutta korkeimpaan oikeuteen koskevan lainsäädännön muuttamisesta.Hyväksytty 332/1951
HE 65/1950 Hallituksen esitys n:o 65 (1950vp) laiksi sotilasvammalain muuttamisesta.Hyväksytty 359/1950