text:
KHO:2016:135 - Korkein hallinto-oikeus
Etusivu » Päätöksiä » Vuosikirjapäätökset » Vuosikirjapaatos » KHO:2016:135
KHO:2016:135
Valtiontuki – Energiatuki – Tuen myöntämispäätöksen ehdot – Maksatuspäätös – Oikaisuvaatimuksen hylkääminen
Vuosikirjanumero: KHO:2016:135
Antopäivä: 19.9.2016
Taltionumero: 3883
Diaarinumero: 2677/2/14
ECLI-tunniste: ECLI:FI:KHO:2016:135
Työ- ja elinkeinoministeriö oli myöntänyt A Oy:lle energiatukea hakkurien hankintaan. Sittemmin ministeriö oli hylännyt A Oy:n energiatuen maksatushakemuksen sillä perusteella, että A Oy:n oli katsottava salanneen tukiharkinnan kannalta olennaisia seikkoja, sekä hylännyt yhtiön tästä päätöksestä tekemän oikaisuvaatimuksen. Erityisesti ministeriö katsoi A Oy:n jättäneen ilmoittamatta, että hakkurit hankittiin käytettyinä, toiselle hakkurille oli aiemmin myönnetty energiatukea sekä sen, että toinen hakkureista oli ostettu myyjäyhtiöltä, jolla oli samat omistajat kuin A Oy:llä, ja tämän hakkurin maksaminen oli toteutettu siirtämällä omaisuutta ja velkoja A Oy:n ja myyjäyhtiön välillä.
Korkein hallinto-oikeus kumosi työ- ja elinkeinoministeriön tuen maksatusta koskevan päätöksen sekä oikaisuvaatimuksen hylkäävän päätöksen ja palautti asian ministeriölle uudelleen käsiteltäväksi.
Investoinnin kohteena olevien laitteiden ja koneiden uutena hankkimisen asettaminen tuen maksamisen edellytykseksi oli sellainen seikka, jonka valtionavustuslain 11 §:n mukaisesti tuli käydä ilmi energiatukipäätöksestä. Jos tuen maksamisen edellytyksenä oli, että investoinnin kohteena oleville laitteille ja koneille ei ollut aiemmin myönnetty valtiontukea, myös tällaisen ehdon tuli valtionavustuslain 11 §:n edellyttämällä tavalla käydä ilmi energiatukipäätöksestä. Koska työ- ja elinkeinoministeriön päätökseen, jolla energiatukea oli myönnetty A Oy:lle, ei ollut otettu tuella hankittavien hakkurien ominaisuuksia koskevia ehtoja tai muita investoinnin kohteena olevaa kalustoa koskevia vaatimuksia, A Oy:n ei voitu katsoa toimineen valtionavustuslain tai energia-asetuksen vastaisesti hakkurien hankinnassa sillä perusteella, että A Oy ei ollut ennen hakkurien hankintaa tai sen jälkeen ilmoittanut hakkurien olevan mahdollisesti käytettyjä tai että A Oy ei ollut ilmoittanut toisen hakkurin aiemmin saamasta tuesta oma-aloitteisesti.
Koska soveltuvissa säännöksissä tai työ- ja elinkeinoministeriön energiatukipäätöksessä ei ollut erityisiä ehtoja tai rajoituksia liittyen tahoihin, joilta tuen avulla tehtävät hankinnat voitiin tehdä, A Oy:n ei voitu katsoa laiminlyöneen valtionavustuslain 14 §:n 2 momentin mukaista ilmoitusvelvollisuuttaan pelkästään sillä perusteella, että se ei ollut tukihakemuksessaan tai sen jälkeen erikseen ilmoittanut, että osa kalustosta tultiin hankkimaan yritykseltä, jolla oli samat omistajat kuin A Oy:llä. Kun A Oy:n hankkimien hakkurien hankintahinnat vastasivat energiatukihakemuksen liitteenä toimitetussa kustannusarviossa esitettyä eikä tukipäätöksessä ollut asetettu tarkempia ehtoja hankittavien hakkureiden ominaisuuksille siten, että hankittujen hakkureiden ei olisi voitu katsoa vastaavan tukipäätöstä, A Oy:n ei voitu myöskään katsoa laiminlyöneen valtionavustuslain 12 §:n 4 momentin mukaista velvollisuuttaan antaa valtionapuviranomaiselle valtionavustuksen maksamiseksi oikeat ja riittävät tiedot.
Edellä lausuttu huomioon ottaen yhtiön toiminnasta ei ollut esitetty sellaista selvitystä, että työ- ja elinkeinoministeriö olisi voinut hylätä maksatushakemuksen ja tästä hylkäävästä päätöksestään tehdyn oikaisuvaatimuksen viimeksi mainitussa päätöksessään mainituilla perusteilla.
Valtionavustuslaki (688/2001) 11 §, 12 § 4 momentti, 14 § 2 momentti, 21 § 3 kohta ja 22 § 1 momentti 1 kohta
Valtioneuvoston asetus energiatuen myöntämisen yleisistä ehdoista (1063/2012) 5 §, 12 § 1 momentti ja 17 §
Hallintolainkäyttölaki 7 § 1 momentti
Työ- ja elinkeinoministeriö 1.7.2014 nro TEM/894/521/2013
Työ- ja elinkeinoministeriö oli päätöksellään 5.8.2013 myöntänyt A Oy:lle energiatukea 200 000 euroa. Päätöksen mukaan energiatuki oli myönnetty Giant-hakkurien investointiin ja investoinnin tarkoituksena on uusiutuvan energian käytön tai tuotannon tehostaminen. Tuen piiriin hyväksyttävät kustannukset ovat yhteensä 1 000 000 euroa (ilman arvonlisäveroa), joista koneiden ja laitteiden osuus on 996 000 euroa. Energiatuki voi olla enintään 20 prosenttia tuen piiriin hyväksyttävistä kustannuksista. Päätöksessä mainitaan, että tuki myönnetään vähämerkityksisenä eli niin sanottuna de minimis -tukena.
Päätöksen mukaan hanke oli käynnistettävä 31.12.2013 mennessä, saatettava päätökseen 31.12.2014 mennessä ja haettava maksuun 31.3.2015 mennessä. Tuki maksetaan tuen voimassaolon aikana erillisestä hakemuksesta hankkeen edistymisen ja toteutuneiden kustannusten mukaan erikseen annettavien maksatuspäätösten perusteella kahdessa erässä.
A Oy oli 4.10.2013 tekemällään hakemuksella hakenut työ- ja elinkeinoministeriöltä energiatukea maksuun Giant S -hakkurille 100 000 euroa sekä 16.12.2013 tekemällään hakemuksella energiatukea maksuun Giant S ja Giant 8 -hakkureille yhteensä 200 000 euroa. Yhtiö oli samassa yhteydessä toimittanut myös hankkeen lopputilityksen.
Työ- ja elinkeinoministeriö oli päätöksellään 4.4.2014 hylännyt A Oy:n 4.10.2013 ja 16.12.2013 tekemät maksatushakemukset ja lopputilityksen ja päättänyt olla maksamatta 5.8.2013 päätöksen mukaista energiatukea yhtiölle.
A Oy on ostanut Giant 8 -hakkurin käytettynä C Oy:ltä, ja sen hankintahinta oli 460 000 euroa. Giant 8 -hakkuri on alun perin otettu käyttöön 28.4.2005, ja sille on tuolloin myönnetty energiatukea 151 000 euroa. A Oy on ilmoittanut asiasta 26.1.2014.
A Oy on ostanut Giant S -hakkurin käytettynä B Oy:ltä, ja sen hankintahinta oli 550 000 euroa. A Oy on 26.1.2014 ilmoittanut, että hakkuri ei ole saanut energiatukea tai muuta valtiontukea.
A Oy:n 30.10.2013 toimittaman selvityksen mukaan B Oy:ltä 23.9.2013 ostetun Giant S -hakkurin kauppahinta 682 000 euroa (sisältäen arvonlisäveron) on maksettu ottamalla vastattavaksi 90 570,06 euron hakkuriin kohdistuva velka Scania rahoitukselle. Lisäksi B Oy:lle on myyty yhdeksän kappaletta perävaunuja ja kontteja yhteensä 770 040,00 eurolla (sisältäen arvonlisäveron). Näihin kohdistuvia A Oy:n rahoitusvelkoja Scania rahoitukselle siirrettiin B Oy:lle 591 429,94 eurolla, mikä summa kuitattiin hakkurin loppusuorituksena.
A Oy:n omistus jakautuu seuraavasti: D 90 prosenttia ja E 10 prosenttia. D on A Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja, E on hallituksen varsinainen jäsen.
B Oy:n omistus jakautuu seuraavasti: D 55 prosenttia ja E 45 prosenttia. D on B Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen varsinainen jäsen.
A Oy on ilmoittanut seuraavia hintatietoja: C Oy on myynyt Giant-merkkisiä hakkureita hintaan 420 000 euroa, 484 000 euroa, 772 000 euroa ja 460 000 euroa. Haretek Oy:lle lähetetyn arvonmäärityskirjeen (28.8.2012) mukaan Giant 5 -hakkurin pyyntihinta on ollut 375 000 euroa, ja samassa kirjeessä mainittu pyyntihinta eri hakkurimalleille 280 000 euroa, 430 000 euroa ja Giant S -malliselle hakkurille 525 000 euroa. Lisäksi lehti-ilmoituksen perusteella (Europörssi 9/13) Kontio Forest Oy on myynyt Giant-hakkuria (valm. 2004) hintaan 415 000 euroa. Mainitut hakkurit edustavat eri malleja, ja niihin on tehty erilaisia parannusinvestointeja.
Työ- ja elinkeinoministeriö on selostettuaan valtionavustuslain 1 §:n 1 ja 2 momentin, 7 §:n, 10 §:n, 12 §:n 1 ja 4 momentin, 14 §:n 2 momentin, 21 §:n 3 kohdan, 22 §:n 1 momentin 1 kohdan, 23–30 §:n sekä energiatukiasetuksen 5 §:n 1 momentin, 12 §:n 1 ja 4 momentin ja 13 §:n 4 momentin säännökset perustellut päätöstään seuraavasti:
Energiatukeen sovelletaan lisäksi, mitä valtion talousarviossa säädetään. Valtion vuoden 2013 talousarvion momentin 32.60.40 mukaan energiatukea varten myönnettyä määrärahaa saa käyttää uusiutuvan energian tuotantoa tai käyttöä taikka energian tuotannon tai käytön tehostamista edistävien investointien, uuden teknologian käyttöönottoon liittyvien investointien sekä kotimaisten energialähteiden tuotantoon ja käyttöön liittyvien investointien tukemiseen. Tukea saa myös käyttää eräisiin selvityshankkeisiin ja liikenteen biopolttoaineiden käytön edistämiseen. Etusija annetaan uuden teknologian demonstrointia ja kaupallistamista edistäville hankkeille.
Energiatuki on harkinnanvarainen tuki. Valtionavustuslain ja energiatukiasetuksen sekä valtion talousarvioon kirjattujen ehtojen, rajoitusten ja suuntaviivojen nojalla työ- ja elinkeinoministeriöllä on laaja harkintavalta päättäessään tuen myöntämisestä. Myös valtionavustuslain esitöiden (HE 63/2001 vp) mukaan valtionavustuksen myöntäminen perustuu tarkoituksenmukaisuusharkintaan. Tarkoituksena on ohjata julkisten varojen käyttöä parhaisiin hankkeisiin, joiden toteuttaminen vaatii tukea, estää tuen kilpailua ja markkinoiden toimintaa vääristävät vaikutukset, varmistaa tuen hakijoiden tasapuolinen kohtelu ja tuen saamisen ennustettavuus.
Yritykselle myönnetyn energiatuen harkinnan kannalta olennaisina tietoina on valtionavustuslain 7 §:n, energiatukiasetuksen 5 §:n ja valtion talousarvion momentin 32.60.40 pidettävä seuraavaa:
- Giant 8 ja Giant S -hakkurit on hankittu käytettyinä,
- Giant 8 -hakkurille on jo aiemmin myönnetty energiatukea,
- Giant S -hakkuri on ostettu B Oy:ltä, jolla on samat omistajat ja sama toimitusjohtaja kuin A Oy:llä,
- Giant S -hakkurin maksaminen on toteutettu siirtämällä omaisuutta ja velkoja A Oy:n ja B Oy:n välillä.
Lisäksi Giant 8 ja Giant S -hakkurihankintojen rahoitusrakenne on muuttunut energiatukihakemuksessa esitetystä.
A Oy ei ole toimittanut valtionavustuslain 10 §:ssä edellytetyllä tavalla oikeita ja riittäviä tietoja niistä seikoista, jotka olisivat olleet tarpeen energiatukihakemuksen ratkaisemiseksi. A Oy ei myöskään ole viipymättä ja oma-aloitteisesti ilmoittanut valtionavustuslain 14 §:n 2 momentissa tarkoitetulla tavalla muutoksista siltä osin kuin tilanteessa on tapahtunut muutos hakemuksen jättämisen jälkeen.
Energiatukea on harkinnan mukaan poikkeuksellisesti voitu myöntää myös käytetyille hakkureille, jos energiatukiasetuksen 5 §:n 1 momentin mukaisesti investointi edistää uusiutuvan energian tuotantoa tai käyttöä. Giant 8 ja Giant S -hakkureiden osalta tällaista käynnistävää vaikutusta ei voida todeta. Etenkin Giant S -hakkurin osalta on myös lisäksi huomattava, että hakkuri on siirretty B Oy:ltä A Oy:lle, joita kumpaakin omistaa ja hallinnoi samat henkilöt.
Energiatukea ei lähtökohtaisesti myönnetä investointeihin, joihin on jo kertaalleen myönnetty energiatukea. Tällaista ei voida pitää valtionavustuslain 7 §:n 1 momentin 2 kohdassa edellytetyllä tavalla perusteltuna valtionavustuksen käytölle asetettujen tavoitteiden kannalta. Giant 8 -hakkurin energiatuelle ei ole perusteita.
Giant S -hakkurin maksaminen on toteutettu siten, että valtionavustuslain 12 §:ssä edellytetyllä tavalla ei ole hyväksyttävästi selvitettävissä, mikä on mainitun hakkurin oikea hinta.
A Oy:n toimittamia tietoja Giant-hakkureiden hinnoista ei voida pitää valtionavustuslain 12 §:n 4 momentissa edellytetyllä tavalla valtionavustuksen maksamiseksi oikeina ja riittävinä. Toteutuneiden kauppojen mukaan Giant-hakkureiden hinta on ollut pääasiallisesti huomattavasti alhaisempi kuin A Oy:n maksama hinta Giant S -hakkurista.
Energiatuen maksaminen Giant S -hakkurille energiatukiasetuksen 12 §:n 1 momentin nojalla toteutuneiden maksettujen kustannusten perusteella ei ole mahdollista, koska kustannuksista ei ole saatavissa oikeaa ja riittävää tietoa.
A Oy:n on katsottava valtionavustuslain 21 §:n 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla salanneen energiatukiharkinnan kannalta olennaisia seikkoja siten, että siitä seuraa velvollisuus päätöksellä määrätä energiatuen maksaminen lopetettavaksi sekä jo maksettu tuki takaisin perittäväksi.
A Oy:n voidaan lisäksi katsoa toimineen valtionavustuslain 12 §:n 4 momentin ja 14 §:n 2 momentin vastaisesti siten, että energiatuen harkinnanvarainen takaisinperintä valtionavustuslain 22 §:n nojalla tulee sovellettavaksi.
Valtionavustuslaki (688/2001) 7, 10, 12, 14, 21, 22 §
Valtioneuvoston asetus energiatuen myöntämisen yleisistä ehdoista (1063/2012) 5, 12, 13 §
Työ- ja elinkeinoministeriö on valituksenalaisella päätöksellään hylännyt A Oy:n tekemän oikaisuvaatimuksen ministeriön kielteisestä energiatuen maksatusta koskevasta päätöksestä.
Alkuperäisestä tukihakemuksesta ei ole käynyt ilmi, että hankinta sisältää käytettyä kalustoa. Esimerkiksi teknologiaselvityksessä (25.1.2013) on todettu, että hakkurit sisältävät uutta teknologiaa ja selvityksessä on puhuttu uusista hakkureista. Projektisuunnitelman päivityksissä ei myöskään ole tuotu esiin, että kyse on käytetystä kalustosta. Tukikäsittelyvaiheessa ministeriöllä ei ole ollut tietoa siitä, että hakkurit hankittaisiin käytettyinä, eikä se näin ollen ole voinut harkinnassaan ottaa tätä seikkaa huomioon. Ministeriö ei ole muuttanut kriteeristöään, vaan sen tietoon on tukipäätöksen tekemisen jälkeen tullut sellaista uutta tietoa, joka olisi vaikuttanut merkittävästi itse tukikäsittelyyn.
Lähtökohtaisesti tukea ei myönnetä kalustolle, jolle on jo kertaalleen tukea myönnetty. Energiatukiasetuksen 14 §:ssä säädetään energiatukea saaneen omaisuuden käyttö- ja luovutusrajoituksista. Tukivaikutus ei kuitenkaan rajoitu lainkohdassa säädettyihin määräaikoihin, vaan säilyy. Ministeriön tulee selvittämään erikseen, onko oikaisuvaatimuksessa viitatuissa tukipäätöksissä menetelty virheellisesti.
A Oy:n kuvaamat omistusrakenteet ovat olleet ministeriön tiedossa tukea myönnettäessä. A Oy ei kuitenkaan ole tukihakemuksessaan ilmoittanut, että osa kalustosta tullaan hankkimaan B Oy:ltä. Hankinnat, joissa ostajan ja myyjän ei voida katsoa toimivan toisistaan riippumattomasti ja itsenäisesti, eivät ole lähtökohtaisesti energiatuen ulkopuolella. Tällainen hankintamenettely vaikuttaa kuitenkin oleellisesti tukikäsittelyyn ja tukipäätöksen ehtoihin. Tällaisissa tilanteissa ostajalla ei välttämättä ole riittävää kannustinta neuvotella mahdollisimman alhaista ostohintaa, minkä vuoksi tukikäsittelyssä on erityisesti tarpeen varmistaa hankintahinnan oikeellisuus.
A Oy:llä ja B Oy:llä voi olla sama intressi, vaikka niiden omistajien omistussuhteet ja sitä kautta taloudelliset intressit eroavat toisistaan. A Oy on perustellut sen ja B Oy:n välistä kauppaa rahoitusratkaisujen kustannustehokkuudella. Selvityksistä ei kuitenkaan ilmene, miksi kalustoa on siirrelty yritysten välillä ja miksi esimerkiksi B Oy ei olisi voinut itse hyödyntää sille alun perin hankittua kalustoa. A Oy ei ole osoittanut maksatusselvityksissä tai oikaisuvaatimuksessaan, miten hakkurin siirtäminen B Oy:ltä A Oy:lle lisää uusiutuvan energian määrää. Tämä on energiatuen keskeinen peruste.
A Oy on tukihakemuksen liitteessä "rahoitussuunnitelma" ilmoittanut, että "omarahoitusosuus" investoinnista olisi 20 prosenttia. A Oy ei ole yksilöinyt rahoitustaan tarkemmin. Yritys ei erityisesti ole yksilöinyt, että omarahoitusosuus sisältää tavaravaihtoa ja velkakirjojen siirtämistä. Lähtökohtana on, että julkisesti tuetuissakin hankkeissa rahoitus perustuu pitkälti yksityiseen rahoitukseen. Käsiteltävänä olevassa tapauksessa A Oy ei ole itse käyttänyt esimerkiksi tulorahoitusta tai muuta vastaavaa omaa rahoitusta hankkeeseen, ja hankkeen rahoitus pohjautuu käytännössä kokonaan julkisiin lähteisiin eli energiatukeen ja Finnvera Oyj:n myöntämään lainaan.
Ministeriö ei seuraa laitekohtaisesti tukia valmistenumeron perusteella. A Oy ei ole ilmoittanut tukea hakiessaan, että kyse on ollut käytetystä kalustosta. Tukiharkinnassa ei ole ollut mahdollista ottaa huomioon, että kyse olisi jo kertaalleen tuetusta kalustosta. Tukiharkinnan (muun muassa uusiutuvan energian lisäysvaikutuksen arvioinnin) ja tukitarpeen arvioinnin kannalta on erittäin merkittävää, että kalusto on jo kertaalleen saanut valtiontukea, ja tämä olisi pitänyt tuoda esiin alkuperäisessä tukihakemuksessa. Tukihakemuslomakkeessa tiedustellaan hankkeeseen liittyviä muita haettuja ja myönnettyjä tukia, joihin yritys oli rastinut kohdan "ei". Jos A Oy on päätynyt kertaalleen tuetun kaluston hankintaan vasta tukipäätöksen saatuaan, olisi sen tullut viipymättä ilmoittaa tästä ministeriölle.
A Oy on toimittanut ministeriöön selvityksen Giant-hakkureiden hinnoista. Ministeriöllä ei kuitenkaan ole edellytyksiä selvittää valtionavustuslain 12 §:ssä edellytetyllä tavalla 3 kohdassa mainitun riippuvuussuhteen vaikutusta A Oy:n ostaman Giant 8- ja Giant S -hakkureiden hankintahintaan ja hankintahinnan oikeellisuutta.
A Oy ei ole toimittanut valtionavustuslain 10 §:ssä edellytetyllä tavalla oikeita ja riittäviä tietoja niistä seikoista, jotka olisivat olleet tarpeen energiatukihakemuksen ratkaisemiseksi. A Oy ei myöskään ole viipymättä ja oma-aloitteisesti ilmoittanut valtionavustuslain 14 §:n 2 momentissa tarkoitetulla tavalla muutoksista siltä osin kuin tilanteessa on tapahtunut muutos hakemuksen jättämisen jälkeen. A Oy:n on katsottava valtionavustuslain 21 §:n 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla salanneen energiatukiharkinnan kannalta olennaisia seikkoja.
Muutoin ministeriö viittaa maksatuspäätöksessä esitettyihin perusteluihin.
Hallintolaki (434/2003) 49 g §
A Oy (jäljempänä myös yhtiö) on valituksessaan vaatinut, että työ- ja elinkeinoministeriön valituksenalainen päätös kumotaan ja päätöstä muutetaan tai työ- ja elinkeinoministeriö velvoitetaan muuttamaan päätöstä siten, että yhtiölle maksetaan sille myönnetty energiatuki kokonaisuudessaan sekä Giant S -hakkurin että Giant 8 -hakkurin osalta. Toissijaisesti yhtiö on vaatinut, että mikäli Giant 8 -hakkurille ei voida maksaa tukea kokonaisuudessaan, Giant 8 -hakkurin investointi jaetaan tukikelpoiseen ja tukikelvottomaan osuuteen, josta tuen suuruudeksi määrätään 74 000 euroa ja joka tuki maksetaan yhtiölle.
A Oy on perustellut valitustaan muun ohella seuraavasti:
Työ- ja elinkeinoministeriön valituksenalainen päätös on lainvastainen. Päätös rikkoo kaikkien perusteiden osalta valtionavustuslakia, erityisesti sen 20 ja 21 §:ää sekä hallintolain 2 luvun 6 §:n mukaisia hallinnon oikeusperiaatteita. Ministeriö on tulkinnut valtionavustuslakia virheellisesti ja käyttänyt valtionavustuslain säännösten mahdollistamaa harkintavaltaa ennakoimattomasti ja vastoin hallintolain 2 luvun 6 §:n mukaisia tasavertaisuuden ja suhteellisuuden periaatteita.
Työ- ja elinkeinoministeriö on muuttanut energiatukipäätöksen jälkeen kriteeristöään maksatuksen suhteen. Ministeriö on perustellut hylkäävää päätöstä sillä, että yhtiön ostama kalusto oli osin käytettyä ja mikäli kaluston käytettyisyys olisi ollut tiedossa, tukea ei olisi alun perin myönnetty. Ministeriön mukaan yhtiö on salannut energiatukihakemuksen kannalta olennaisia tietoja.
Giant S -hakkuri on ollut valmistajan C Oy:n esittely- ja tuotekehitysyksilö. Yhtiö osti hakkurin B Oy:ltä, joka oli hankkinut kyseisen hakkurin jälleenmyyntiä varten. B Oy ei ollut hakettanut koneella lainkaan ennen kuin yhtiö osti sen, joten sitä on pidettävä uutena hakkurina.
Myöskään Giant 8 -hakkurin osalta ei ole annettu väärää tietoa. Giant 8 -hakkuri oli teknisesti ja ominaisuuksiltaan uusi. Hakkuri oli C Oy:n kokonaan uudistama ja uuteen teknologiaan perustuva hakkuri. Hakkurin automaatio- ja sähköjärjestelmän uudistuksen myötä hakkuri vastasi kaikilta osin energiatukihakemukseen annettua teknologiaselvitystä. Giant 8 -hakkurin uudistamiseen ei ollut myönnetty mitään tukea. Kyseinen hakkuri on rakennettu vanhan Giant 8 -hakkurin rungon päälle, minkä vuoksi se saatiin hankittua edullisesti.
Kumpaakaan hakkuria koskevaa maksatushakemusta ei voida hylätä sen perusteella, että kyseessä olisi ollut käytetty kone, koska koneet ovat olleet käytännössä ja energiatuen myöntämisen ja maksatuksen näkökulmasta uusia. Mitään energiatuen myöntämisen harkintaan vaikuttavaa seikkaa ei ole salattu tai jätetty kertomatta.
Yhtiö on käyttänyt energiatukihakemuksessaan ministeriön hakemuspohjaa ja antanut ministeriölle kaikki hakemuksen ja sen ohjeiden mukaiset tiedot. Missään yhtiön ministeriölle antamassa aineistossa tai tiedoissa ei mainita hankittavien hakkureiden olevan uusia.
Päivitetyssä projektisuunnitelmassa investoitavien hakkureiden lukumäärä on laskenut kolmesta kahteen, mutta toisaalta hankkeen kustannus on laskenut 2 300 000 eurosta 1 000 000 euroon eli hakkurin keskimääräinen kappalehinta 766 000 eurosta 500 000 euroon. Edullisempi kappalehinta on ollut mahdollinen vain, jos toisen koneen investointi on tehty jonkun olemassa olevan rungon päälle, minkä seikan ministeriö varmasti on ymmärtänyt, koska ministeriöllä oli tiedossa 2006–2010 vuosien hakkurihinnat 650 000 euroa. Ministeriö on myös pystynyt päättelemään Giant 8 tunnusnumerosta "8" ja sen valmistenumerosta, että kyseessä on ollut vanhempi hakkurimalli.
Ministeriön tulkinta siitä, että tukea ei lähtökohtaisesti myönnetä käytetylle kalustolle, koska energiatukiasetuksen 14 §:ssä säädetty tukivaikutus säilyy, on energiatukiasetuksen vastainen. Energiatukiasetuksen 14 §:ssä ei säädetä mitään tukivaikutuksen säilymisestä, vaan viitattu säännös koskee käyttö- ja luovutusrajoituksia kolmen ja viiden vuoden määräaikoina tukien maksamisesta.
Yhtiön tietojen mukaan ministeriö on aiemmin myöntänyt tukea jo kertaalleen tuetuille hakkureille. Ministeriön edustaja on todennut puhelinkeskustelussa yhtiön toimitusjohtajan kanssa, että myös TE-keskukset ovat saattaneet tukea jo kertaalleen tuettuja koneita. Riippumatta siitä, katsotaanko yhtiön hakkurit uusiksi vai ei, ministeriö on yhtiön maksatushakemuksen hylätessään menetellyt hallintolain 2 luvun 6 §:n mukaisen yhdenvertaisuusperiaatteen vastaiseksi.
Ministeriö on perustellut kielteistä maksatuspäätöstään myös omistusrakenteilla. Myös tältä osin ministeriön päätös on valtionavustuslain ja hallintolain 2 luvun 6 §:n vastainen, eikä perusteita tuen maksamatta jättämiselle ole.
Ministeriö ei ole perustellut, millä tavalla hakkurin osto B Oy:ltä olisi ollut huonompi kauppa kuin sen hankinta muulta taholta. Ministeriö kuitenkin toteaa, etteivät tällaiset hankinnat ole lähtökohtaisesti energiatuen ulkopuolella, ja ministeriö onkin aiemmin myöntänyt energiatukea normaaliehdoin yhtiöille, joilla on ollut täysin sama omistuspohja. Yhtiön intressissä on ollut ostaa hakkurit mahdollisimman edullisesti, koska ylisuuren hinnan maksaminen olisi syönyt yhtiön kannattavuutta ja sitä kautta osakkeenomistajien voitonjakomahdollisuuksia yhtiöstä. Yhtiö on saanut B Oy:ltä hankitun Giant S -hakkurin noin 15 prosenttia uutta vastaavaa hakkuria edullisemmin. Maksettu hinta 550 000 euroa on ollut edullisempi kuin ministeriön vuosina 2006–2010 Giant-hakkureille hyväksymä markkinahinta 650 000 euroa. Kauppahinnan keinotekoinen nostaminen ei olisi myöskään lisännyt energiatuen määrää, koska tuen määrä oli kiinteä 200 000 euroa kahdelle hakkurille.
Hakkureiden kaupoissa ei ole ministeriön esittämällä tavalla kyse mistään tavaravaihdosta. On huomioitava, että B Oy ja yhtiö toimivat samalla kapealla toimialalla ja toimialueella. Niiden liiketoiminnassaan tarvitsemaa käyttö- ja vaihto-omaisuutta ei ole yleisesti saatavilla, joten on luonnollista, että ne käyvät keskenään kauppaa. Kyse on ollut kahden elinkeinonharjoittajan välisistä kaupoista eikä mistään tavaravaihdosta.
On tavanomaista, että ostettaessa omaisuutta, johon kohdistuu velkaa, kuten rahoituslaitokselle olevaa osamaksuvelkaa, tällainen velka siirtyy ostajalle. Tämä on usein rahoittajan vaatima edellytys kaupalle. Lisäksi Giant 8 -hakkurin kauppahinnasta (460 000 euroa) on maksettu tilisiirtoina 310 000 euroa. Hakkureihin liittyvät liiketoimet käyvät ilmi tilintarkastajan lausunnosta. Yrityksen omarahoitusosuus on rahoitussuunnitelman mukainen 20 prosenttia ja täyttää tuen myönnön ja maksamisen edellytykset.
Yhtiö on luotettavasti parhaaseen mahdolliseen tietoon tukeutuen selvittänyt ministeriölle Giant-hakkureiden markkinahinnan. Toimintaperiaatteet ja hinnoittelumekanismi ovat samat kuin kahdessa edellisessä yhtiön energiatukihankkeessa, jossa yhtiö investoi 15 uuteen Giant-hakkuriin hankkimalla ne valmistajalta C Oy:ltä. Yhtiö on toimittanut ministeriölle lisätietona myös aineistoa toteutuneista käytettyjen hakkureiden kauppahinnoista. Ministeriö ei ole pyytänyt tältä osin lisäselvitystä eikä esittänyt selvitystä, että yhtiön toimittamat hintatiedot olisivat jotenkin virheellisiä.
Yhtiö on toimillaan edistänyt merkittävästi uusiutuvan energian käyttöä ja investoinut uusiutuvan energiantuotannon lisäämiseksi. Markkinoille on syntynyt kahden uuden koneen haketuotannon määrän verran uutta tuotantokykyä. Yhtiö on toiminut vilpittömästi ja hyvässä uskossa alalle syntyneiden käytänteiden mukaisesti. Hankinnat on tehty markkinahinnoilla, projekti on valmistunut uutta teknologiaa hyödyntäen, kustannukset on maksettu ja projektin rahoitusosuudet ovat toteutuneet suunnitellusti. Yhtiö ei ole salannut energiatukiharkinnan kannalta oleellisia seikkoja eikä tukien maksamatta jättämiselle tai maksamisen lopettamiselle ole valtionavustuslain mukaisia perusteita.
Työ- ja elinkeinoministeriö on antanut lausunnon, jossa se on selvittänyt muun ohella seuraavaa:
Yhtiön ei voida katsoa toimittaneen valtionavustuslain 10 §:ssä edellytetyllä tavalla oikeita ja riittäviä tietoja niistä seikoista, jotka olisivat olleet tarpeen energiatukihakemuksen ratkaisemiseksi. Yhtiön voidaan katsoa menetelleen valtionavustuslain 21 §:n 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Yhtiö ei ole ilmoittanut viipymättä ja oma-aloitteisesti valtionavustuslain 14 §:n 2 momentissa tarkoitetulla tavalla hakemuksen jättämisen jälkeisistä muutoksista. Yhtiö ei ole toimittanut valtionavustuslain 12 §:n 1 ja 4 momentissa edellytetyllä tavalla hyväksyttävää selvitystä ja oikeita ja riittäviä tietoja energiatuen maksamista varten. Yhtiön voidaan katsoa menetelleen valtionavustuslain 22 §:n 1 momentin 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
Giant S -hakkuria ei voida pitää kokonaan uutena. Koska hakkurin tukitaso on arvioitu siten, että se vastaa uuden kaluston tukitarvetta, olisi yhtiön tullut ilmoittaa asiasta työ- ja elinkeinoministeriölle. Käytetyn kaluston tukitarve on lähtökohtaisesti pienempi.
Giant 8 -hakkuria ei voida pitää kokonaan uutena. Yhtiö on energiatukihakemuksessa ilmoittanut, että hakkuri ei ole saanut muuta valtiontukea. Uudistamalla hakkuri tai tekemällä siihen lisäinvestointeja aiemmin myönnetty tuki tai sen vaikutus ei poistu. Energiatuen myöntämisen yleisistä ehdoista annetun valtioneuvoston asetuksen (1313/2007) 14 §:ssä säädetään omaisuuden käyttö- ja luovutusrajoituksista, mutta ei aseteta rajoituksia tukivaikutuksen säilymiselle. Koska hakkurin tukitaso on arvioitu siten, että se vastaa sellaisen uuden kaluston tukitarvetta, johon ei kohdistu tai ole aiemmin kohdistunut muuta valtiontukea, yhtiön olisi tullut ilmoittaa asiasta työ- ja elinkeinoministeriölle. Lähtökohtaisesti tukea ei myönnetä kalustolle, jolle on jo kertaalleen myönnetty tukea.
Energiatukiasetuksen nojalla työ- ja elinkeinoministeriö ratkaisee hakkureita koskevat energiatukihakemukset, kun hakemuksessa ilmoitetaan kyseessä olevan uusi teknologia. Energiatukiasetusta sovellettaessa uusi teknologia tarkoittaa ensimmäistä tai ensimmäisiä kaupallisen mittakaavan sovelluksia Suomessa. Työ- ja elinkeinoministeriöllä ei ole koottua tilastoa eri hakkurimerkkien toteutuneista myyntihinnoista tai markkinahintojen kehityksestä. Ministeriön päätökset perustuvat tapauskohtaiseen kokonaisharkintaan sekä kustannusten osalta lähtökohtaisesti hakijan toimittamiin asiakirjoihin ja niissä ilmoitettuihin tietoihin. Tästä syystä hakijan toimittamien asiakirjojen ja niissä ilmoitettujen tietojen oikeellisuus ja riittävyys ovat keskeisiä päätöksenteossa.
Tukikäsittelyyn vaikuttaa olennaisesti, jos tuen piiriin kuuluvan kaluston ostajan ja myyjän ei voida katsoa toimivan toisistaan riippumattomasti ja itsenäisesti. Tällaisissa tilanteissa ostajalla ei voida katsoa olevan riittävää kannustinta neuvotella mahdollisimman alhaista ostohintaa, minkä vuoksi tukikäsittelyssä on erityisesti tarpeen varmistaa hankintahinnan oikeellisuus. Nyt esillä olevassa tapauksessa työ- ja elinkeinoministeriöllä ei ole riittäviä edellytyksiä varmistaa hankintahinnan oikeellisuutta. Yhtiön olisi tullut ilmoittaa asiasta ministeriölle valtionavustuslain mukaisesti.
Yhtiö ei ole ilmoittanut, miksi kalustoa on siirrelty yritysten välillä ja miksi esimerkiksi B Oy ei olisi voinut itse hyödyntää sille alun perin hankittua hakkurikalustoa. Yhtiö ei ole osoittanut, miten hakkurin siirtäminen B Oy:ltä yhtiölle lisää uusiutuvan energian määrää, mikä on energiatuen keskeinen peruste.
Yhtiö ei ole energiatukihakemuksessaan tai sen liitteessä erityisesti yksilöinyt, että omarahoitusosuus sisältää tavaravaihtoa ja velkakirjojen siirtämistä tilanteessa, jossa oikeustoimien osapuolten ei voida katsoa toimivan toisistaan riippumattomasti ja itsenäisesti. Asia on tuen myöntämisen kannalta merkityksellinen, ja valittajan olisi tullut selvittää asia energiatukihakemuksessa tai sen liitteessä energiatukiasetuksen 5 §:n nojalla.
A Oy on antanut vastaselityksen, jossa se on esittänyt muun ohella seuraavaa:
Työ- ja elinkeinoministeriö on tulkinnut valtionavustuslakia siten, että yhtiön olisi pyydettyjen lisätietojen lisäksi tullut ymmärtää toimittaa myös muita tietoja ministeriölle sen sisäisen harkinnan tueksi, vaikka mikään laki tai ohjeistus ei ole edellyttänyt laajempaa tiedonantoa. Ministeriön omaksuma tulkinta on hyvin lavea ja vaikeasti ennustettava ja se on hallintolain säännösten vastainen. Hallintolain 6 luvun 31 §:n mukaan viranomaisen on omalta osaltaan huolehdittava asian riittävästä ja asianmukaisesta selvittämisestä hankkimalla asian ratkaisemiseksi tarpeelliset tiedot ja selvitykset.
Valtionavustuslain 21 §:n 3 kohta koskee valtionavustuksen maksamisen keskeyttämistä sekä jo maksetun tuen takaisinperintää, joten se ei sovellu nyt esillä olevaan asiaan, jossa on kyse maksatushakemuksen hylkäämisestä. Vastaavasti valtionavustuksen harkinnanvaraista takaisinperintää koskeva 22 §:n 1 kohta ei sovellu nyt esillä olevaan asiaan.
Yhtiön ei voida katsoa menetelleen valtionavustuslain 14 §:n 2 momentin vastaisesti. Sellaisissa tiedoissa, jotka yhtiö on energiatukihakemuksensa yhteydessä antanut, ei ole tapahtunut muutoksia. Työ- ja elinkeinoministeriö ei ole yksilöinyt, minkä muuttuneiden tietojen antamisen yhtiö on laiminlyönyt.
Yhtiö on toimittanut työ- ja elinkeinoministeriölle kaikki sen hakemuskäsittelyn yhteydessä vaatimat ja valtionavustuslain mukaiset tiedot. Yhtiö on voinut perustellusti odottaa, että käytettäessä työ- ja elinkeinoministeriön virallisia tuenhakulomakkeita ja noudatettaessa ohjeistusta, ministeriö on saanut tukiharkinnassaan tarpeelliseksi katsomansa ja valtionavustuslain edellyttämät tiedot.
Erityisesti yhtiö on antanut työ- ja elinkeinoministeriölle kaikki sen edellyttämät tiedot hankittavasta hakkurista kaikkine ominaisuuksineen, eikä näissä tiedoissa ole tapahtunut muutoksia. Yhtiön ei voida edellyttää ymmärtäneen tai havainneen, että työ- ja elinkeinoministeriö on ollut väärässä käsityksessä tuen myöntämisharkinnassaan. Yhtiö on pitänyt kalustoa uutena, minkä vuoksi se olettikin saavansa tuen täysimääräisenä.
Yhtiön ei voida edellyttää tuntevan työ- ja elinkeinoministeriön sisäisiä arviointikriteerejä muilta kuin lainsäädännössä tai ministeriön ohjeistuksissa olevilta julkisilta osin. Hallintolain 2 luvun 6 §:n mukaisten yleisten oikeusperiaatteiden mukaan viranomaisen on toimittava niin, että se suojaa oikeusjärjestyksen perusteella oikeutettuja odotuksia. Yhtiö on perustellusti voinut olettaa, että työ- ja elinkeinoministeriö suorittaa tukiharkinnan ja tuen maksatuksen kuten aiemmin ja ilmoittamiaan kriteerejä noudattaen, eikä ilmoita vasta maksatushakemuksen yhteydessä, että se olisi tukiharkinnassaan tarvinnut jotain lisäselvitystä.
Hallintolain 6 luvun 31 §:n mukaan viranomaisen on huolehdittava asian riittävästä ja asianmukaisesta selvittämisestä hankkimalla asian ratkaisemiseksi tarpeelliset tiedot ja selvitykset. Työ- ja elinkeinoministeriö ei ole missään vaiheessa pyytänyt selvitystä hankintahintojen oikeellisuudesta. Ministeriö ei myöskään ole esittänyt mitään selvitystä siitä, että yhtiön ja C Oy:n välisessä kaupassa olisi käytetty virheellistä kauppahintaa. Alan markkinajohtaja C Oy:n toteutuneista kauppahinnoista on toimitettu selvitystä ministeriölle. Ministeriö olisi voinut vaatia selvitystä yhtiöltä hallintolain 6 luvun mukaisesti.
Työ- ja elinkeinoministeriön perustelu liittyen ostajan ja myyjän riippumattomuuteen ja itsenäisyyteen poikkeaa sen aiemmasta tukikäytännöstä. Yhtiö sai työ- ja elinkeinoministeriöltä energiatukea ostaessaan C Oy:ltä kymmenen hakkuria vuonna 2005, vaikka D omisti molemmat yhtiöt tuolloin kokonaan. Siitä huolimatta ministeriö katsoi, että kyseiset yhtiöt toimivat toisistaan riippumattomasti ja itsenäisesti. Tällä hetkellä D omistaa 89 prosenttia yhtiöstä ja 55 prosenttia B Oy:stä, joten yhtiöiden riippuvaisuussuhde on merkittävästi löyhempi kuin aiemmissa myönnetyissä tukipäätöksissä.
Rahoitus on toteutettu rahoitussuunnitelman mukaisesti. Omarahoitusosuus on ollut hakemuksen mukainen ja tavaravaihdot ja velkakirjat on siirretty niiden käyvistä arvoista. Yhtiö on antanut kaikki työ- ja elinkeinoministeriön pyytämät tiedot.
Työ- ja elinkeinoministeriö on tukiharkinnassaan katsonut, että yhtiö on täyttänyt tuen myöntämisen ehdot. Ministeriö ei voi enää maksatushakemusvaiheessa vedota siihen, ettei se tukiharkintavaiheessa olisi saanut riittävästi tietoja tuen myöntämisen arvioimiseksi. Viranomaisen on selvitettävä tuen myöntämisen edellytykset tarpeelliseksi katsomassaan laajuudessa. Tuen hakijalla ei ole velvollisuutta pyrkiä ennustamaan, mitä muita kuin pyydettyjä tietoja viranomainen voisi pitää tarpeellisina.
Korkein hallinto-oikeus on tutkinut asian. Työ- ja elinkeinoministeriön myönnetyn tuen maksatusta ja oikaisuvaatimuksen hylkäämistä koskevat päätökset kumotaan ja asia palautetaan ministeriölle uudelleen käsiteltäväksi.
Valtionavustuslain (688/2001) 10 §:n mukaan valtionavustuksen hakijan tulee hakemuksen yhteydessä antaa valtionapuviranomaiselle oikeat ja riittävät tiedot valtionavustuksen käyttötarkoituksesta sekä niistä muista seikoista, joita valtionapuviranomainen tarvitsee hakemuksen ratkaisemiseksi.
Pykälän yksityiskohtaisten perustelujen mukaan (HE 63/2001 vp) hakijan antamista tiedoista tulee saada oikea ja riittävä kuva hankkeesta ja toiminnasta, johon avustusta haetaan sekä avustuksen tarpeellisuudesta. (---) Valtionavustuksen hakija on täyttänyt asianmukaisesti pykälässä säädetyn selvittämisvelvollisuutensa, jos tämä on antanut oikeat tiedot kaikista niistä seikoista, joista valtionapuviranomainen on pyytänyt tietoja sekä tällaisia tietoja koskevista muutoksista. Jos valtionavustuksen hakija ei anna valtionapuviranomaiselle pykälässä tarkoitettuja oikeita tai riittäviä tietoja, pyytää valtionapuviranomainen hakijaa tältä osin täydentämään hakemustaan hallintomenettelylaissa tarkoitetulla tavalla. Mikäli hakija ei anna tällöinkään riittäviä tietoja, voidaan puutteellinen hakemus jättää tutkimatta. Harkinnanvaraisissa valtionavustuksissa puutteellinen hakemus johtaa yleensä siihen, ettei haettua etuutta myönnetä.
Valtionavustuslain 11 §:n 2 momentin mukaan valtionavustuspäätöksestä, jolla valtionavustus myönnetään, tulee käydä ilmi ainakin valtionavustuksen:
Pykälän 3 momentin mukaan valtionavustuspäätökseen voidaan ottaa 7 §:n 1 momentissa säädettyjen seikkojen toteutumisen varmistamiseksi välttämättömiä valtionavustuksen käyttämistä koskevia ehtoja ja rajoituksia.
Pykälän 4 momentin mukaan valtionavustuspäätöksestä, jolla valtionavustus myönnetään, tulee lisäksi käydä ilmi valtionavustuksen asianmukaisen käyttämisen sekä valtionavustuksen saajan oikeuksien ja velvollisuuksien selkeyden edellyttämällä tavalla muun muassa:
Pykälän yksityiskohtaisten perustelujen mukaan (HE 63/2001 vp) valtionavustuksen käyttötarkoitus, määrä ja laskentaperuste on esitettävä valtionavustuspäätöksessä mahdollisimman yksiselitteisesti. (---) Päätökseen otettavat ehdot ja rajoitukset voivat koskea avustuksen käyttöön hyväksyttäviä menoja ja avustuksen käyttötarkoitusta, avustuksen käyttötapaa tai sitä, miten valtionavustuksen saajan on meneteltävä käyttäessään avustusta avustuksen kohteena olevassa toiminnassa tai hankkeessa. (---) Valtionavustuspäätöksestä tulee valtionavustuksen oikean maksamisen ja käyttämisen edellyttämällä tarkkuudella ilmetä, mitä valtionavustuksen saajan on noudatettava valtionavustuksen käyttämisessä ja millä edellytyksillä ja milloin valtionavustus maksetaan.
Lain 13 §:n 1 momentin mukaan valtionavustus saadaan käyttää ainoastaan valtionavustuspäätöksen mukaiseen tarkoitukseen.
Pykälän yksityiskohtaisten perustelujen mukaan (HE 63/2001 vp) valtionavustuksen saajan velvollisuutena on momentin perusteella antaa valtionapuviranomaiselle tiedot kaikista sellaisista olosuhteiden muutoksista, jotka vaikuttavat valtionavustuspäätöksessä määritellyn valtionavustuksen käyttötarkoituksen toteutumiseen. Mitä tahansa käyttötarkoituksen toteutumiseen vaikuttavaa muutosta ei ole pidettävä niin olennaisena, että valtionavustuksen saajan olisi ilmoitettava siitä. Ilmoitusvelvollisuus käsittää valtionavustuksen ehtojen noudattamisen ja valtionavustuksen tarkoituksen toteutumisen kannalta merkityksellisellä tavalla valtionavustuksen käyttöön vaikuttavat olosuhteiden muutokset. Valtionavustuksen saajan on myös ilmoitettava valtionavustuksen käyttöön vaikuttavasta muusta muutoksesta. Muulla muutoksella tarkoitetaan erityisesti valtionavustuksen käyttötavalle asetettujen ehtojen ja rajoitusten toteutumiseen vaikuttavia muutoksia. Valtionavustuksen käyttöön vaikuttavia muutoksia ovat myös avustettavan hankkeen tai toiminnan toteuttamisen laadussa tai laajuudessa taikka hankkeen tai toiminnan muussa rahoituksessa tapahtuvat olennaiset muutokset valtionavustusta koskevassa hakemuksessa annettuihin ja valtionavustuspäätöksen perustaksi otettuihin tietoihin nähden.
Pykälän yksityiskohtaisten perustelujen mukaan (HE 63/2001 vp) maksamisen lopettamisen ja takaisinperinnän perusteina ovat valtionavustuksen saajan olennaisesti virheellinen tai vilpillinen menettely. Edelleen säännöksen esitöiden mukaan suhteellisuusperiaatteen mukaisesti takaisinperintäperusteissa edellytetään virheen tai väärinkäytöksen olennaisuutta. Olennaisiksi virheiksi on luettava virheet, joiden johdosta valtionavustusta ei olisi myönnetty valtionavustuspäätöksen suuruisena. Vastaavasti valtionavustuksen käyttäminen tarkoitukseen, johon sitä ei olisi lainkaan myönnetty tai johon sitä olisi myönnetty merkittävästi vähemmän, on pykälän tarkoittama olennainen virhe.
Valtionavustuslain 22 §:ssä säädetään valtionavustuksen harkinnanvaraisesta takaisinperinnästä. Pykälän 1 momentin 1 kohdan mukaan valtionapuviranomainen voi päätöksellään määrätä valtionavustuksen maksamisen lopetettavaksi sekä jo maksetun valtionavustuksen tai sen osan takaisin perittäväksi, jos valtionavustuksen saaja on menetellyt 12 §:n 4 momentin taikka 13 tai 14 §:n vastaisesti.
Energiatuen myöntämisen yleisistä ehdoista annetun valtioneuvoston asetuksen (1063/2012, jäljempänä energia-asetus) 1 §:n 1 momentin mukaan, sen lisäksi mitä valtionavustuslaissa (688/2001) säädetään, sovelletaan valtion talousarvion mukaisen energiatuen myöntämiseen, maksamiseen ja käyttöön, mitä tässä asetuksessa säädetään.
Energia-asetuksen 5 §:n 1 momentin mukaan energiatukea voidaan myöntää sellaisiin ilmasto- ja ympäristömyönteisiin investointi- ja selvityshankkeisiin, jotka:
Pykälän 2 momentin mukaan jos investointihanke liittyy päästökauppalain (311/2011) soveltamisalaan kuuluvaan toimintaan, energiatukea voidaan kuitenkin myöntää 1 momentin 1 ja 3 kohdassa tarkoitettuun hankkeeseen ainoastaan siltä osin kuin se sisältää uutta teknologiaa sekä 2 kohdassa tarkoitettuun hankkeeseen ainoastaan siltä osin kuin se kuuluu energiatehokkuussopimusjärjestelmään ja investoinnin vuoksi päästökaupasta saatu taloudellinen hyöty on vähäinen.
Pykälän 3 momentin mukaan energiatuen myöntämisen edellytyksenä on lisäksi, että tuen saaja rahoittaa hankkeesta vähintään 25 prosenttia sellaisella rahoituksella, johon ei liity julkista tukea. Tätä ei kuitenkaan sovelleta kunnan tai sen pääosin omistaman yhteisön hankkeeseen siltä osin kuin kyse on kunnan myöntämästä rahoituksesta.
Asetuksen 9 §:n 1 momentin mukaan energiatukea koskeva hakemus tulee tehdä työ- ja elinkeinoministeriön vahvistamalla lomakkeella. Hakemuksesta ja sen liitteistä tulee ilmetä ainakin seuraavat tiedot:
2) hankkeen ensisijainen tukiperuste 5 §:n 1 momentin nojalla sekä sen tavoite, toteuttamissuunnitelma ja -aikataulu;
3) arvio hankkeen energiataloudellisista vaikutuksista sekä kasvihuonekaasupäästöistä ja muista merkityksellisistä hankkeen ympäristövaikutuksista;
4) arvio työllisyysvaikutuksista;
5) hankkeen kustannusarvio, rahoitussuunnitelma ja tiedot mahdollisista leasing-sopimuksista;
6) kaupparekisteriote;
7) viimeksi päättynyttä tilikautta koskeva toimintakertomus, tilinpäätös ja tilintarkastuskertomus;
8) selvitys hankkeeseen haetuista ja myönnetyistä muista julkisista tuista mukaan lukien Euroopan unionin myöntämät tuet;
9) selvitys tuen kannustavasta vaikutuksesta hankkeen toteuttamiseen.
Asetuksen 9 §:n 2 momentin mukaan investointihanketta koskevaan hakemukseen tulee liittää hankkeen kannattavuuslaskelma. Jos investointihanke sisältää uutta teknologiaa, tulee hakemuksessa ja sen liitteissä selvittää teknologian uutuusarvo ja riskit, hankkeen hyödyntämismahdollisuudet ja uuden teknologian aiheuttamat lisäkustannukset.
Asetuksen 10 §:n 1 momentin 3 kohdan mukaan investointihankkeen hyväksyttävät kustannukset ovat rakennusten, koneiden ja laitteiden hankinnasta ja asennuksesta sekä niiden muutos- ja korjaustöistä aiheutuvat kustannukset.
Asetuksen 12 §:n 1 momentin mukaan energiatuki maksetaan hakemuksesta (maksatushakemus) jälkikäteen hankkeen edistymisen ja toteutuneiden maksettujen kustannusten perusteella yhdessä tai useammassa erässä, jotka mainitaan myöntöpäätöksessä. Viimeinen maksuerä on vähintään 20 prosenttia myönnetystä tuesta, jollei työ- ja elinkeinoministeriö erityisestä syystä yksittäistapauksessa tuen myöntämistä koskevassa päätöksessä poikkea tästä.
Asetuksen 14 §:n mukaan investointituen kohteena ollutta omaisuutta tulee käyttää tukipäätöksessä määrättyyn tarkoitukseen viiden vuoden ajan tuen viimeisen erän maksamisesta eikä omaisuutta saa mainittuna aikana luovuttaa toiselle taikka siirtää toisen omistukseen tai hallintaan. Energiapuun tuotantoon tarkoitettujen työkoneiden osalta vastaava aika on kolme vuotta.
Asetuksen 17 §:n mukaan sen lisäksi mitä valtion talousarviossa, valtionavustuslaissa ja tässä asetuksessa säädetään, tuen saaja on velvollinen noudattamaan tuen myöntö- ja maksatuspäätöksissä mainittuja tuen käyttämistä ja maksamista koskevia ehtoja ja rajoituksia.
A Oy on 21.12.2012 päivätyllä hakemuksella hakenut energiatukea työ-ja elinkeinoministeriöltä Giant-hakkurien investointiin. Hakemuksen liitteenä olevan kustannusarvion mukaan hankkeen kustannukset olivat 2 300 000 euroa. Kustannusarvioon sisältyi kolmen hakkurin hankinnat.
A Oy on 26.7.2013 täydentänyt hakemustaan toimittamalla työ- ja elinkeinoministeriölle päivitetyn projektisuunnitelman, kustannusarvion ja rahoitussuunnitelman. Hankkeen kokonaiskustannukset olivat uuden kustannusarvion mukaan 1 000 000 euroa. Kustannusarvioon sisältyi kahden hakkurin hankinnat, joiden hinnoiksi on merkitty 550 000 euroa ja 446 000 euroa. Rahoitussuunnitelman mukaan hankkeen omarahoitusosuus on 20 prosenttia, vieraan pääoman osuus 60 prosenttia ja energiatuen osuus 20 prosenttia hankkeen kustannuksista.
A Oy:lle on työ- ja elinkeinoministeriön 5.8.2013 tekemällä päätöksellä myönnetty energiatukea 200 000 euroa investointihankkeeseen. Tuettava hanke on päätöksessä määritelty Giant-hakkurien investoinniksi, ja investoinnin tarkoituksena on päätöksen mukaan uusiutuvan energian käytön tai tuotannon tehostaminen.
Tukipäätöksen mukaan tuen piiriin hyväksyttävät kustannukset ovat yhteensä 1 000 000 euroa, joista koneiden ja laitteiden osuus on 996 000 euroa. Energiatuki voi olla enintään 20 prosenttia tuen piiriin hyväksyttävistä kustannuksista. Hanke on päätöksen mukaan käynnistettävä 31.12.2013 mennessä ja saatettava päätökseen 31.12.2014 mennessä. Tuki on haettava maksuun 31.3.2015 mennessä.
Päätöksen mukaan tuki maksetaan tuen voimassaolon aikana erillisestä hakemuksesta hankkeen edistymisen ja toteutuneiden kustannusten mukaan erikseen annettavien maksatuspäätösten perusteella kahdessa erässä.
Päätöksen mukaan myönnettyyn energiatukeen sovelletaan valtionavustuslakia (688/2001), energiatuen myöntämisen yleisistä ehdoista annettua valtioneuvoston asetusta (1063/2012) sekä päätöksen liitteenä olevia ehtoja ja ohjeita.
Päätöksen liitteenä olevan maksatushakemuslomakkeen liitteenä olevissa energiatuen maksatusehdoissa mainitaan, että energiatuen ohella julkista rahoitusta on kaikki julkisten tai julkisomisteisten rahoittajien myöntämä rahoitus riippumatta siitä, sisältyykö rahoitukseen julkista valtion tukea vai ei. Julkiseksi rahoitukseksi luetaan myös julkisen tai julkisomisteisen rahoittajan takaama laina.
Päätöksessä tai sen liitteenä olevissa ehdoissa ei ole tarkemmin määritelty investoitavien hakkurien määrää tai muita niiltä vaadittavia ominaisuuksia.
A Oy:n omistus on jakautunut seuraavasti: D 90 prosenttia ja E 10 prosenttia. B Oy:n omistus on jakautunut seuraavasti: D 55 prosenttia ja E 45 prosenttia. D on ollut molempien yritysten toimitusjohtaja.
A Oy on 23.9.2013 päivätyllä laskulla ostanut Giant S -hakkurin B Oy:ltä kauppahintaan 682 000 euroa (arvonlisäveroton hinta 550 000 euroa). Hakkuriin kohdistunut osamaksuvelka 90 570,06 euroa on siirretty A Oy:n vastuulle. Loppuosa kauppahinnasta on suoritettu myymällä 23.9.2013 päivätyillä laskuilla yhdeksän kappaletta perävaunuja ja kontteja B Oy:lle 770 040,00 eurolla. B Oy on ottanut edellä mainittuihin perävaunuihin ja kontteihin kohdistuneet osamaksuvelat vastattavakseen.
A Oy on 4.10.2013 tehnyt työ- ja elinkeinoministeriölle maksatushakemuksen, jolla se on hakenut 100 000 euron osuutta 5.8.2013 myönnetystä energiatuesta maksuun.
A Oy on 30.10.2013 antanut työ- ja elinkeinoministeriölle rahoitusselvityksen. Selvityksen mukaan hankkeen ennakoitu kokonaisrahoitus muodostuu seuraavasti: Scania rahoitus 682 000 euroa (sisältäen arvonlisäveron), Finnveran myöntämä laina 300 000 euroa ja tulorahoitus 270 000 euroa (sisältäen arvonlisäveron).
A Oy on 30.11.2013 päivätyllä laskulla ostanut Giant 8 -hakkurin C Oy:ltä kauppahintaan 570 400,00 euroa (arvonlisäveroton hinta 460 000 euroa). Kauppahinta 570 400 euroa on maksettu myymällä C Oy:lle Giant 3 -hakkuri kauppahintaan 260 400 euroa ja loppuhinta 310 000 euroa on maksettu kahtena eri tilisiirtona A Oy:n pankkitililtä joulukuussa 2013.
A Oy on 16.12.2013 tehnyt työ- ja elinkeinoministeriölle maksatushakemuksen, jolla se on hakenut 200 000 euroa 5.8.2013 myönnetystä energiatuesta maksuun. Hakemukseen on sisältynyt myös lopputilitys. A Oy on 26.1.2014 toimittanut työ- ja elinkeinoministeriölle lisätietoja hakkurien hinnoista ja hankituille hakkureille aiemmin myönnetyistä tuista.
Työ- ja elinkeinoministeriö on 4.4.2014 tehnyt päätöksen, jolla se on hylännyt maksatushakemuksen ja lopputilityksen ja päättänyt olla maksamatta energiatukea A Oy:lle. Päätöksen perusteluissa ministeriö on katsonut A Oy:n jättäneen toimittamatta oikeita ja riittäviä tietoja niistä seikoista, jotka olisivat olleet tarpeen energiatukihakemuksen ratkaisemiseksi, sekä jättänyt ilmoittamatta muutoksista. Ministeriö on katsonut A Oy:n salanneen tietoja valtionavustuslain 21 §:n 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla sekä toimineen valtionavustuslain 12 §:n 4 momentin ja 14 §:n 2 momentin vastaisesti valtionavustuslain 22 §:ssä tarkoitetulla tavalla.
Valituksenalaisella päätöksellään työ- ja elinkeinoministeriö on 1.7.2014 hylännyt A Oy:n tekemän oikaisuvaatimuksen.
A Oy:n toimeksiannosta tilintarkastaja on antanut 29.7.2014 päivätyn lausunnon Giant S -hakkurin ja Giant 8 -hakkurin hankintoihin liittyvistä maksuista.
Asiassa on arvioitava, onko työ- ja elinkeinoministeriö voinut valtionavustuslain 21 §:n 3 kohdan ja 22 §:n 1 momentin 1 kohdan nojalla hylätä yhtiön tekemät maksatushakemukset ja päättää olla maksamatta myönnettyä energiatukea sillä perusteella, että se on katsonut valittajayhtiön salanneen energiatukiharkinnan kannalta olennaisia tietoja ja laiminlyöneen valtionavustuslain 12 §:n 4 momentin ja 14 §:n 2 momentin mukaisen tiedonanto- ja ilmoitusvelvollisuutensa.
Työ- ja elinkeinoministeriö on perustellut kielteistä maksatuspäätöstään ja oikaisuvaatimuksen hylkäämistä sillä, että yhtiö on jättänyt ilmoittamatta, että hakkurit hankitaan käytettyinä ja että Giant 8 -hakkurille on aiemmin myönnetty energiatukea. Lisäksi ministeriö on katsonut yhtiön jättäneen ilmoittamatta Giant S -hakkurin osalta, että se on ostettu B Oy:ltä ja että sen maksaminen on toteutettu siirtämällä omaisuutta ja velkoja yhtiön ja B Oy:n välillä. Ministeriö on katsonut myös hakkurien hankintojen rahoitusrakenteen muuttuneen energiatukihakemuksesta ilmoitetusta.
Työ- ja elinkeinoministeriön päätökseen, jolla energiatukea on myönnetty, ei ole otettu tuella hankittavien hakkurien ominaisuuksia koskevia ehtoja tai muita investoinnin kohteena olevaa kalustoa koskevia vaatimuksia. Erityisesti tukipäätöksestä ei käy ilmi, että energiatuen avulla hankittavien koneiden ja laitteiden on oltava uusia, jotta niiden kustannukset voidaan hyväksyä tuen piiriin. Tukipäätöksestä ei myöskään käy ilmi, että tuki voidaan maksaa vain sellaiselle kalustolle, jolle ei ole aiemmin myönnetty energiatukea.
Valtionavustuslain 11 §:ssä säädetään siitä, mitä tietoja valtionavustuspäätöksestä tulee käydä ilmi. Pykälän 4 momentin 6 kohdan mukaan valtionavustuspäätöksestä tulee käydä ilmi valtionavustuksen asianmukaisen käyttämisen sekä valtionavustuksen saajan oikeuksien ja velvollisuuksien selkeyden edellyttämällä tavalla myös muut valtionavustuksen myöntämisen ja maksamisen sekä käytön valvonnan perusteet. Pykälää koskevien esitöiden mukaan valtionavustuspäätöksestä tulee siten valtionavustuksen oikean maksamisen ja käyttämisen edellyttämällä tarkkuudella ilmetä, mitä valtionavustuksen saajan on noudatettava valtionavustuksen käyttämisessä ja millä edellytyksillä ja milloin valtionavustus maksetaan.
Korkein hallinto-oikeus katsoo, että investoinnin kohteena olevien laitteiden ja koneiden uutena hankkimisen asettaminen tuen maksamisen edellytykseksi on sellainen seikka, jonka valtionavustuslain 11 §:n mukaisesti tulee käydä ilmi energiatukipäätöksestä. Jos tuen maksamisen edellytyksenä on, että investoinnin kohteena oleville laitteille ja koneille ei ole aiemmin myönnetty valtiontukea, myös tällaisen ehdon tulee valtionavustuslain 11 §:n edellyttämällä tavalla käydä ilmi energiatukipäätöksestä. Koska tällaisia ehtoja ei energiatukipäätöksestä käy ilmi, yhtiön ei voida katsoa toimineen valtionavustuslain tai energia-asetuksen vastaisesti hakkurien hankinnassa sillä perusteella, että yhtiö ei ole ennen hakkurien hankintaa tai sen jälkeen ilmoittanut hakkurien olevan mahdollisesti käytettyjä tai että yhtiö ei ole ilmoittanut Giant 8 -hakkurin aiemmin saamasta tuesta oma-aloitteisesti.
Ottaen huomioon, että soveltuvissa säännöksissä tai työ- ja elinkeinoministeriön energiatukipäätöksessä ei ole erityisiä ehtoja tai rajoituksia liittyen tahoihin, joilta tuen avulla tehtävät hankinnat voidaan tehdä, yhtiön ei voida myöskään katsoa laiminlyöneen valtionavustuslain 14 §:n 2 momentin mukaista ilmoitusvelvollisuuttaan pelkästään sillä perusteella, että se ei ole tukihakemuksessaan tai sen jälkeen erikseen ilmoittanut, että osa kalustosta tullaan hankkimaan B Oy:ltä.
Korkein hallinto-oikeus toteaa, että tukipäätöksessä tai soveltuvissa säännöksissä ei määritellä, millaista maksutapaa käyttäen investoinnin kauppahinta tulee suorittaa myyjälle. Valtionavustuslain 12 §:n 4 momentin mukaan valtionavustuksen saajan tulee kuitenkin antaa valtionapuviranomaiselle valtionavustuksen maksamiseksi oikeat ja riittävät tiedot. Pykälän esitöiden mukaan tiedot on annettava riittävän laajoina ja oikean sisältöisinä niin, että valtionapuviranomainen voi yksinomaan valtionavustuksen saajan antamien tietojen perusteella saada oikean kuvan maksamisen edellytysten täyttymisestä. Kauppahinnan suorittaminen omaisuutta ja velkakirjoja siirtämällä voi olla omiaan vaikeuttamaan sen selvittämistä, mikä on ollut kyseisen omaisuuden oikea arvo ja siten vaikeuttamaan avustuksen maksamisen edellytysten täyttymisen arviointia.
Nyt esillä olevassa asiassa yhtiö on kuitenkin toimittanut työ- ja elinkeinoministeriölle lisäselvitystä Giant-hakkurien valmistajan, C Oy:n, myymien hakkurien hinnoista. Yhtiön hankkimien hakkurien hankintahinnat vastaavat myös energiatukihakemuksen liitteenä toimitetussa kustannusarviossa esitettyä, eikä tukipäätöksessä ole asetettu tarkempia ehtoja hankittavien hakkureiden ominaisuuksille siten, että hankittujen hakkureiden ei voitaisi katsoa vastaavan tukipäätöstä. Yhtiön ei voida katsoa laiminlyöneen valtionavustuslain 12 §:n 4 momentin mukaista velvollisuuttaan.
Työ- ja elinkeinoministeriö on katsonut, että hankkeen rahoitus perustuisi energia-asetuksen vastaisesti ainoastaan julkiseen rahoitukseen. Yhtiön 30.10.2013 toimittama rahoitusselvitys huomioon ottaen asiassa ei ole osoitettu, että tuen saaja ei rahoittaisi hankkeesta vähintään 25:tä prosenttia sellaisella rahoituksella, johon ei liity julkista tukea energia-asetuksen 5 §:n 3 momentin edellyttämällä tavalla. Asiassa ei ole myöskään osoitettu, että hankkeen rahoituksessa olisi tapahtunut sellainen olennainen muutos valtionavustusta koskevassa hakemuksessa annettuihin ja valtionavustuspäätöksen perustaksi otettuihin tietoihin nähden, josta yhtiön olisi valtionavustuslain 14 §:n 2 momentin nojalla tullut ilmoittaa työ- ja elinkeinoministeriölle.
Edellä olevan perusteella yhtiön toiminnasta ei ole esitetty sellaista selvitystä, että sen voisi katsoa toimineen valtionavustuslain 21 §:n 3 kohdan tai 22 §:n 1 momentin 1 kohdan tarkoittamalla tavalla siten, että työ- ja elinkeinoministeriö olisi voinut hylätä yhtiölle myönnetyn tuen maksatushakemukset päätöksissään mainituilla perusteilla.
Näin ollen työ- ja elinkeinoministeriön päätös maksatushakemusten hylkäämisestä sekä valituksenalainen päätös, jolla yhtiön tuen maksatusta koskeva oikaisuvaatimus on hylätty, on lainvastainen hallintolainkäyttölain 7 §:n 1 momentissa tarkoitetulla tavalla. Sen vuoksi päätökset on kumottava ja asia palautettava ministeriölle uudelleen käsiteltäväksi.
Asian ovat ratkaisseet hallintoneuvokset Niilo Jääskinen, Riitta Mutikainen, Hannele Ranta-Lassila, Mika Seppälä ja Antti Pekkala. Asian esittelijä Kaisa Pärssinen-Knight.

matches:
§ 4
§ 2
§ 3
§ 1
§ 1
§ 1


Asetus verotusasetuksen muuttamisesta 1245/1988 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1988 › 1245/1988
1245/1988
kumotaan 30 päivänä joulukuuta 1959 annetun verotusasetuksen (530/59) 8§:n 9 ja 12 kohta sekä 35 ja 69§,
näistä 8§:n 9 kohta sellaisena kuin se on 1 päivänä marraskuuta 1963 annetussa asetuksessa (484/63), ja
muutetaan 2-4 ja 6§, 8§:n 14 kohta, 9§:n 9 kohta, 10§:n 3 ja 4 kohta, 11§:n 3 ja 4 kohta, 13§, 14§:n 3 kohta, 21§:n 3 ja 4 kohta, 23§:n 4 momentti sekä 37, 48, 53, 55, 58 ja 62§,
sellaisina kuin niistä ovat 2§ 28 päivänä kesäkuuta 1985 annetussa asetuksessa (522/85), 4§ 26 päivänä elokuuta 1977 annetussa asetuksessa (646/77), 6, 37 ja 55§ 30 päivänä tammikuuta 1970 annetussa asetuksessa (64/70), 13 ja 62§ osittain muutettuna viimeksi mainitulla asetuksella, 23§:n 4 momentti 14 päivänä toukokuuta 1976 annetussa asetuksessa (397/76), 48§ 30 päivänä joulukuuta 1961 annetussa asetuksessa (588/61), 53§ osittain muutettuna 1 päivänä lokakuuta 1965 annetulla asetuksella (517/65) ja 58§ 9 päivänä kesäkuuta 1960 annetussa asetuksessa (274/60), seuraavasti:
Yhteisönä pidetään tulo- ja varallisuusverolain 4§:ssä tarkoitettua yhteisöä ja yhtymänä lain 5§:ssä tarkoitettua yhtymää.
Valtioneuvoston päätös maan jakamisesta veropiireihin on julkaistava säädöskokoelmassa.
Verotoimiston tulee tehdä lääninverovirastolle esitys valtionasiamiehistä ja heidän varamiehistään.
Lääninveroviraston on ilmoitettava antamistaan määräyksistä verotoimistolle, jonka tulee saattaa ne asianomaisten henkilöiden tietoon.
Verohallituksen päätökset, jotka koskevat verotoimiston sijaintia ja huoneistoa sekä verolautakunnan jäsenten ja jaostojen lukumäärää on saatettava lääninveroviraston ja asianomaisten kuntien tietoon. Samoin asianomaisten kuntien tietoon on saatettava lääninveroviraston päätös, joka koskee verojohtajan nimittämistä tai tämän sijaisen määräämistä. Verotoimiston sijaintipaikan määräämisestä on ilmoitettava myös lääninhallitukselle.
14) antaa toimivaltansa rajoissa kunnanhallitukselle ja muille viranomaisille näiden tarvitsemia tietoja ja selvityksiä;
9) ilmoittaa lääninverovirastolle ilmitulleet verorikokset sekä verotuspäätökset, joihin verotuslain 101 §:n mukaan olisi haettava purkua.
Valtionasiamiehen tulee hänelle verotuslain mukaan kuuluvia tehtäviä suorittaessaan:
3) tarvittaessa ilmoittaa lääninverovirastolle ilmitulleet verorikokset sekä ehdottaa toimenpiteisiin ryhtymistä verotuspäätöksen purkamiseksi;
4) antaa lääninverovirastolle, verotusasiamiehelle ja tarkastusasiamiehelle näiden vaatimat tiedot sekä tarvitessaan pyytää lääninverovirastolta ohjeita ja apua; sekä
Kunnanasiamiehen tulee hänelle verotuslain mukaan kuuluvia tehtäviä suorittaessaan:
3) tarvittaessa ilmoittaa lääninverovirastolle ilmitulleet verorikokset sekä ehdottaa toimenpiteisiin ryhtymistä verotuspäätöksen tai kansaneläkevakuutusmaksun määräämisen purkamiseksi;
4) antaa kunnanhallitukselle, asianomaisille kirkollisille viranomaisille, kansaneläkelaitokselle, verotusasiamiehelle ja tarkastusasiamiehelle näiden vaatimia tarpeellisia tietoja sekä tarvitessaan pyytää näiltä samoin kuin lääninverovirastolta ohjeita ja apua; sekä
Kuntien keskusjärjestöjen tulee verotuslain 21§:n 1 momentissa tarkoitettua lääninverolautakunnan toimikautta edeltävän lokakuun kuluessa ilmoittaa asianomaiselle lääninverovirastolle lääninverolautakuntaan ehdottamansa henkilöt. Ehdotuksen saatuaan lääninveroviraston on ennen marraskuun 15 päivää tehtävä verohallitukselle esitys lautakunnan puheenjohtajaksi, varapuheenjohtajiksi ja muiksi jäseniksi sekä heidän varamiehikseen seuraavan toimikauden ajaksi määrättävistä henkilöistä samoin kuin siitä, kuka varapuheenjohtajista puheenjohtajan ollessa estyneenä toimii lautakunnan puheenjohtajana.
Lääninveroviraston on ilmoitettava antamistaan verotusasiamiehiä ja heidän varamiehiään koskevista määräyksistä kuntien keskusjärjestöille ja saatettava ne asianomaisten henkilöiden ja kunnanhallitusten tietoon.
Lääninverolautakunnan puheenjohtajan tehtävänä on sen lisäksi, mitä verotuslaissa on määrätty:
3) ilmoittaa lääninverovirastolle ilmitulleet verorikokset.
Lääninoikeudessa olevan tarkastusasiamiehen tehtävänä hänen valvoessaan valtion, kuntien ja seurakuntien sekä kansaneläkelaitoksen oikeutta on sen lisäksi, mitä muualla on hänen tehtäväkseen määrätty:
3) tarvittaessa ilmoittaa lääninverovirastolle havaitsemansa verorikokset sekä ehdottaa tälle tai kunnanhallitukselle toimenpiteisiin ryhtymistä verotuspäätöksen purkamiseksi;
4) antaa lääninverovirastolle, kunnanhallitukselle, asianomaisille kirkollisille viranomaisille ja kansaneläkelaitokselle näiden >vaatimat tiedot sekä tarvittaessa pyytää näiltä samoin kuin lääninverovirastolta ohjeita ja apua; sekä
Sellaisen verovelvollisen luonnollisen henkilön samoin kuin niiden puolisoiden, jonka tai joiden verotukseen sovelletaan tulo- ja varallisuusverolain 27§:ää, on veroilmoituksessaan esitettävä eritelty selvitys verovelvollisen tai puolisoiden muista kuin ansiotuloista.
Valtion viranomaiset ovat sen lisäksi, mitä verotuslain 47 ja 49§:ssä on säädetty, velvolliset valtiovarainministeriön tai verohallituksen asianomaisen virkamiehen tahi lääninveroviraston pyynnöstä antamaan lausuntoja ja toimittamaan arvioita alaansa kuuluvista kysymyksistä.
Jos toisen puolison ennakoilla on verotuslain 107§:n mukaisesti lyhennetty toiselle puolisolle maksuunpantuja veroja ja kansaneläkevakuutusmaksua, tulee tätä koskevien tietojen ilmetä veroluettelosta ja asianomaisten verolipuista. Vastaavat tiedot on toimitettava myös veronkantoviranomaiselle.
Jos valtio omistaa maatalouskiinteistön, jonka tuloista se on kunnalle verovelvollinen, on verojohtajan viimeistään silloin, kun verolautakunnan ehdotus verotusperusteiksi asetetaan nähtäväksi, lähetettävä jäljennös sanotusta ehdotuksesta sille ministeriölle tai keskusvirastolle, jonka hallinnon alaisena kiinteistö on. Kun veroluokituksessa laaditut asiakirjat ja kartat asetetaan verotuslain 67 §:n mukaisesti verovelvollisten nähtäviksi, tulee verojohtajan, jos valtio omistaa kunnassa maatalouskiinteistön, myös tästä ennen nähtävillepanoa ilmoittaa asianomaiselle ministeriölle tai keskusvirastolle.
Valtiolle tuleva verolippu on lähetettävä asianomaiselle ministeriölle tai keskusvirastolle.
Kun kysymyksessä on metsäntutkimuslaitoksen tai maatilahallituksen hallinnassa olevista alueista saadun tulon verottaminen, on edellä mainitut jäljennökset, ilmoitukset ja veroliput lähetettävä edellisessä tapauksessa sanotulle laitokselle ja jälkimmäisessä tapauksessa siihen maatalouspiiriin, jossa alue sijaitsee.
Verotuslaissa tarkoitettuja kuntien keskusjärjestöjä ovat Suomen Kunnallisliitto, Suomen Kaupunkiliitto ja Finlands svenska kommunförbund.
Verotuslain 44 §:n mukaan annettavista tiedoista valtiovarainministeriö voi määrätä viranomaisille suoritettavaksi korvauksen.
Kuntaan, jonka alueella ei ole verotoimistoa, verohallitus voi kunnanvaltuuston suostumuksella lääninhallitusta kuultuaan määrätä perustettavaksi verotoimiston alatoimiston.
Verotoimiston alatoimiston huoneiston hankkii ja ylläpitää se kunta, jonka alueella alatoimisto on, jollei valtio ole ottanut siitä huolehtiakseen. Huoneiston ylläpidosta aiheutuvat kustannukset jaetaan verotuslain 135 §:n mukaisesti valtion ja mainitun kunnan kesken.
2 §3 §4 §6 §8 §9 § 10 §11 §13 §14 §21 §23 § 37 §48 §53 §55 §58 §62 §


text:
Delock sovitin USB-C uros - DVI naaras, DP Alt Mode, 4K, 30Hz, musta False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-adapteri/61213 Delock sovitin USB-C uros - DVI naaras, DP Alt Mode, 4K, 30Hz, musta 23.11.2018 13:14:07 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00 Delock sovitin USB-C uros - DVI naaras, DP Alt Mode, 4K, 30 Hz, musta None False 4043619612130
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 10m, Full HD, valkoinen False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-adapteri/HDMI-117AD DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 10m, Full HD, valkoinen 26.10.2018 7:57:01 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 10 m, Full HD, valkoinen

Kaapeli, jolla voi kytkeä HDMI-laitteen DVI-näyttöön tai päinvastoin.

• Ei sisällä ferriittiydintä
• Full HD (1920 x 1080 taajuudella 60 Hz)
 lifetime False 7333048035882
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 10m, Full HD, musta False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-adapteri/HDMI-117D DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 10m, Full HD, musta 19.9.2018 8:23:11 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 10 m, Full HD, musta

Kaapeli, jolla voi kytkeä HDMI-laitteen DVI-näyttöön tai päinvastoin.

• Ei sisällä ferriittiydintä
• Full HD (1920 x 1080 taajuudella 60 Hz)
 lifetime False 7333048035875
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 7m, Full HD, valkoinen False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-adapteri/HDMI-116AD DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 7m, Full HD, valkoinen 19.9.2018 8:21:35 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 7 m, Full HD, valkoinen

Kaapeli, jolla voi kytkeä HDMI-laitteen DVI-näyttöön tai päinvastoin.

• Ei sisällä ferriittiydintä
• Full HD (1920 x 1080 taajuudella 60 Hz)
 lifetime False 7333048035868
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 7m, Full HD, musta False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-adapteri/HDMI-116D DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 7m, Full HD, musta 19.9.2018 8:20:09 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 7 m, Full HD, musta

Kaapeli, jolla voi kytkeä HDMI-laitteen DVI-näyttöön tai päinvastoin.

• Ei sisällä ferriittiydintä
• Full HD (1920 x 1080 taajuudella 60 Hz)
 lifetime False 7333048035851
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 2m, Full HD, musta False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-adapteri/HDMI-112D DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 2m, Full HD, musta 19.9.2018 8:18:20 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 2 m, Full HD, musta

Kaapeli, jolla voi kytkeä HDMI-laitteen DVI-näyttöön tai päinvastoin.

• Ei sisällä ferriittiydintä
• Full HD (1920 x 1080 taajuudella 60 Hz)
 lifetime False 7333048035790
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 5m, Full HD, valkoinen False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-adapteri/HDMI-115AD DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 5m, Full HD, valkoinen 6.9.2018 7:06:46 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 5 m, Full HD, valkoinen

Kaapeli, jolla voi kytkeä HDMI-laitteen DVI-näyttöön tai päinvastoin.

• Ei sisällä ferriittiydintä
• Full HD (1920 x 1080 taajuudella 60 Hz)
 lifetime False 7333048035844
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 5m, Full HD, musta False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-adapteri/HDMI-115D DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 5m, Full HD, musta 6.9.2018 7:05:17 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 5 m, Full HD, musta

Kaapeli, jolla voi kytkeä HDMI-laitteen DVI-näyttöön tai päinvastoin.

• Ei sisällä ferriittiydintä
• Full HD (1920 x 1080 taajuudella 60 Hz)
 lifetime False 7333048035837
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 3m, Full HD, musta False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-adapteri/HDMI-113D DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 3m, Full HD, musta 6.9.2018 7:02:22 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00
DELTACO HDMI - DVI-kaapeli, 3 m, Full HD, musta

Kaapeli, jolla voi kytkeä HDMI-laitteen DVI-näyttöön tai päinvastoin.

• Ei sisällä ferriittiydintä
• Full HD (1920 x 1080 taajuudella 60 Hz)
 lifetime False 7333048035813
DVI Male to HDMI Femaleadapter with gold plated contacts False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-adapteri/AK-CBHD03-BK DVI Male to HDMI Femaleadapter with gold plated contacts 12.3.2018 8:12:39 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00 Akasa - Videoliitin - HDMI / DVI - DVI-D (uros) to HDMI (naaras) - musta
 None False
DeLOCK sovitin DVI uros - DisplayPort naaras, 3840x2160 30Hz, 0,3m False https://www.deltaco.fi/tavaramerkit/delock/adapteri/dvi/62596 DeLOCK sovitin DVI uros - DisplayPort naaras, 3840x2160 30Hz, 0,3m 28.8.2017 5:51:13 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00
DeLOCK sovitin DVI uros - DisplayPort naaras, DVI 24+1 uros, DisplayPort naaras, 3840 x 2160 taajuudella 30 Hz, 0,3 m kaapeli, musta

Tällä sovittimella voi esim. kytkeä DVI-porttiin näytön, jossa on DisplayPort-liitäntä.

Tekniset tiedot
• Liitännät:
 1 x DVI 24+1, kaapelissa ruuvit
 1 x USB Type A -urosliitäntä (virransyöttö)
 1 x DisplayPort, 20-pinninen naaras
• Piirisarja: STDP2600
• DVI-D (Single Link), VGA-pinnit eivät ole käytössä
• Nuoudattaa DisplayPort 1.2 -standardia
• Signaalin suunta: DVI-sisääntulo > Displayport-ulostulo
• Maksimiresoluutio: 3840 x 2160 taajuudella 30 Hz (vaihtelee käytetyn laitteiston mukaan)
• Siirtää ääni- ja videosignaalin
• Tukee HDCP 1.4:ää
• Kytke ja käytä
• Virrankulutus: n. 70 mW
• Väri: musta
• Kaapelin pituus liittimien kanssa: n. 30 cm
• Toimii kaikilla käyttöjärjestelmillä, ei tarvitse erillisiä ajureita

Laitteistovaatimukset
• Vapaa DVI-naarasliitäntä, jossa on 24+1 pinniä
• Vapaa USB Type A -naarasliitäntä
• Näyttö, jossa on vapaa DisplayPort-liitäntä
• DisplayPort-kaapeli

Pakkauksen sisältö: DVI - DisplayPort-sovitin

 None False 4043619625963
Delock Adapteri Dual Link, DVI naa-naa, 24+5, musta False https://www.deltaco.fi/tavaramerkit/delock/adapteri/dvi/65225 Delock Adapteri Dual Link, DVI naa-naa, 24+5, musta 17.5.2016 7:36:32 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00
DeLOCK DVI-adapteri Dual Link, DVI-I naaras-naaras, 24+5, musta

Tätä DeLOCK:in DVI adapteria voidaan käyttää DVI-kaapelin jatkamiseen, tai jos haluat muuntaa uroon naaraaksi.
 None False 4043619652259
adapter dvi 24+5 pin female to vga 15 pin male 90` False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-adapteri/DVI-4C adapter dvi 24+5 pin female to vga 15 pin male 90` 11.11.2011 9:11:11 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00 DeLOCK DVI-sovitin, DVI-A - VGA(HD15), 24+5-pin na - 15-pin ur, kulma, musta

Helpottaa kaapeleiden liittämistä laitteeseen, jossa on vain vähän tilaa suoraa ulospäin liitoksesta.

Sovittimen mitat (LxSxK): 39,2x26,8x23x2 mm. None False 4043619654253
Aivan kuin DVI-7, mutta myymäläpakkauksessa False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-myymäläpakkauksessa/dvi/DVI-7-K Aivan kuin DVI-7, mutta myymäläpakkauksessa 11.11.2011 9:11:11 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00 DELTACO DVI-sovitin Dual Link, DVI-I na-na, musta

Yleismalli. Yhteensopiva DVI-A, DVI-I (single+dual) ja DVI-D (single+dual) liittimien kanssa. lifetime False 7340004682547
DELTACO DVI Single Link monitorikaapeli, DVI-D 18+1-pin ur-ur,5m,musta False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-d-single-link/VE011-C DELTACO DVI Single Link monitorikaapeli, DVI-D 18+1-pin ur-ur,5m,musta 11.11.2011 9:11:11 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00 DELTACO DVI Single Link monitorikaapeli, DVI-D 18+1-pin ur-ur, kullatut liittimet, kuparijohtimet, 5m, musta lifetime False 7340004610137
DVI monitorikaapeli Dual Link, DVI-D u - u 5m False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-d-dual-link/DVI-600C DVI monitorikaapeli Dual Link, DVI-D u - u 5m 11.11.2011 9:11:11 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00 DELTACO DVI monitorikaapeli Dual Link, DVI-D uros - uros, 5m

Tällä kaapelilla voi ainoastaan lähettää digitaalisia signaaleja. Sopii DVI-D ja DVI-I liittimiin. lifetime False 7340004615736
DELTACO DVI monitorin kaapeli Dual Link, DVI-D u-u 5m False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-myymäläpakkauksessa/dvi/DVI-600C-K DELTACO DVI monitorin kaapeli Dual Link, DVI-D u-u 5m 11.11.2011 9:11:11 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00 DELTACO DVI monitorikaapeli Dual Link, DVI-D uros - uros, 5m

Tällä kaapelilla voi ainoastaan lähettää digitaalisia signaaleja.
Sopii DVI-D ja DVI-I liittimiin. Kullatut liittimet.
Blisterpakkaus. lifetime False 7340004627623
DELTACO DVI-näyttökaapeli, Single Link, DVI-I uros - uros, 2m False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-i-single-link/DVI-624A DELTACO DVI-näyttökaapeli, Single Link, DVI-I uros - uros, 2m 11.11.2011 9:11:11 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00
DELTACO DVI-näyttökaapeli, Single Link, DVI-I uros - uros, 2 m

Kaapeli, joka tukee sekä analogista että digitaalista signaalia. Soveltuu DVI-I-liitäntään.
 lifetime False 7340004634607
DELTACO DVI-näyttökaapeli, Single Link, DVI-I uros - uros, 3m False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-i-single-link/DVI-624B DELTACO DVI-näyttökaapeli, Single Link, DVI-I uros - uros, 3m 11.11.2011 9:11:11 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00
DELTACO DVI-näyttökaapeli, Single Link, DVI-I uros - uros, 3 m

Kaapeli, joka tukee sekä analogista että digitaalista signaalia. Soveltuu DVI-I-liitäntään.
 lifetime False 7340004634614
DELTACO DVI-näyttökaapeli, DVI-A uros - VGA HD15 uros, 3m False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-i-single-link/VE013-B DELTACO DVI-näyttökaapeli, DVI-A uros - VGA HD15 uros, 3m 11.11.2011 9:11:11 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00 DELTACO DVI-näyttökaapeli, DVI-A uros - VGA HD15 uros, 3 m lifetime False 7340004607977
DELTACO DVI Single Link monitorikaapeli, DVI-D 18+1-pin ur-ur,2m,musta False https://www.deltaco.fi/tuoteryhmät/deltaco/kaapelit-ja-sovittimet/dvi/dvi-d-single-link/VE011-A DELTACO DVI Single Link monitorikaapeli, DVI-D 18+1-pin ur-ur,2m,musta 11.11.2011 9:11:11 31.12.1899 23:00:00 31.12.1899 23:00:00 False DELTACO DVI Single Link monitorikaapeli, DVI-D 18+1-pin ur-ur, kullatut liittimet, kuparijohtimet, 2m, musta lifetime False 7340004607922

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Ilman huoltajaa tulleiden turvapaikanhakijalasten vastaanottoon enemmän lastensuojelun näkemystä - Lastensuojelun KeskusliittoLastensuojelun Keskusliitto
Etusivu Kannanotot ja lausunnot Ilman huoltajaa tulleiden turvapaikanhakijalasten vastaanottoon enemmän lastensuojelun näkemystä
Ilman huoltajaa tulleiden turvapaikanhakijalasten vastaanottoon enemmän lastensuojelun näkemystä
Keskusliitto on huolissaan erityisesti siitä, että suhtautuminen nuoriin turvapaikanhakijoihin on kiristynyt.
Lausuntopyyntö SM077:00/2009
Hallituksen esitys laiksi kansainvälistä suojelua hakevan vastaanotosta
Lastensuojelun Keskusliitto on tuonut aiemmissa kannoissaan esille, että ilman huoltajaa tulleiden turvapaikanhakijalasten vastaanottoon tulisi saada enemmän lastensuojelun näkemystä, esimerkiksi Ruotsin ja Norjan tapaan. Myös lapsiasiavaltuutettu on ottanut kantaa asiaan ja painottanut lastensuojelun asiantuntemuksen lisäämistä lasten vastaanotossa.
Vähemmistövaltuutetun toimistossa laadittu lapsen edun toteutumista tarkastellut selvitys esittää monia kehittämiskohteita erityisesti ilman huoltajaa tulleiden, mutta myös perheiden kanssa tulleiden lasten kohtelussa. Keskusliitto kannattaa ehdotuksia ja on pyrkinyt pitämään keskustelua näistä asioista yllä. Vastaanottolakia laadittaessa onkin ollut esillä ajatus, että ilman huoltajaa tulleiden lasten vastaanotto voitaisiin siirtää jossain määrin tai jopa kokonaan lastensuojelun vastuulle.
Asetetussa aikataulussa ei kuitenkaan ole mahdollista laatia tarvittavia muutoksia ja sovittaa vastaanottolakia yhteen muun lainsäädännön, kuten lastensuojelulain kanssa. Keskusliitto toivoo, että asiaa ryhdytään valmistelemaan sisäasiainministeriön ja sosiaali- ja terveysministeriön yhteistyönä.
Keskusliitto on huolissaan erityisesti siitä, että suhtautuminen nuoriin turvapaikanhakijoihin on kiristynyt. Lapsen oikeuksien sopimuksen 1 artiklan mukainen lapsen määritelmä on yksiselitteinen, ja on syrjivää laskea kohtelun tasoa ilman huoltajaa tulleiden 16–17-vuotiaiden turvapaikanhakijoiden palveluissa. Nuorten kohtelu turvapaikanhakijoina on toki nuorempia lapsia kireämpää monessa muussakin maassa. Keskusliitto kuitenkin toivoo, ettei Suomessa lähdettäisi kopioimaan muiden maiden huonoja käytäntöjä.
Edellä esitettyä silmälläpitäen keskusliitto esittää ohessa kommenttejaan käsillä olevan hallituksen esityksen joihinkin lapsia koskeviin pykäliin.
5 § Lain soveltaminen alaikäisiin
Esitys on kirjoitettu lastensuojelulakia silmällä pitäen liittyen lapsen kuulemiseen. 5 § ei kuitenkaan ole yhteneväinen lastensuojelulain kanssa sikäli, että lastensuojelulain mukaan 12 vuotta täyttäneelle lapselle on varattava tilaisuus tulla kuulluksi poikkeuksetta.
Lastensuojeluasiassa lapsi on luonnollisesti nimenomaan asianomistaja, eikä ehkä ole kaikilta osin rinnastettavissa tilanteeseen, jossa lapsi esimerkiksi hakee yhdessä perheensä kanssa kansainvälistä suojelua. Siitä huolimatta keskusliitto katsoo, että käsillä olevan ehdotuksen 5 § maininta poikkeuksesta, jossa kuuleminen olisi ilmeisen tarpeetonta, jättää liiaksi tilaa tulkinnoille. Riittää, että perusteluosassa selitetään tarkemmin asiaa.
Perusteluosassa oleva esimerkki tarpeettomasta kuulemisesta tosin ei ole lastensuojelulain perustelujen kanssa linjassa; miten voidaan katsoa, ettei lapsen etu ole ristiriidassa huoltajan edun kanssa, jos lapsen näkemyksiä ei ole selvitetty? Lastensuojelulain muotoilu ”on varattava tilaisuus tulla kuulluksi” on parempi kuin käsillä olevan ehdotuksen ”on kuultava”. Ensin mainittu kattaa paremmin ne tilanteet, joissa lapsi voi itse olla kertomatta näkemyksiään tai joissa muuten voidaan arvioida lapsen mielipiteen tivaamisen olevan hänelle vahingollista. Sen sijaan lapsen mielipide tulee selvittää aina iästä riippumatta ja ottaa huomioon hänen kehitystasoaan vastaavasti – poikkeuksena ainoastaan tilanne, jossa selvittäminen voisi vaarantaa lapsen terveyttä ja kehitystä, aivan kuten perusteluissa mainitaan.
Mitä vanhemmasta lapsesta on kysymys, sitä suurempi merkitys on annettava lapsen itsemääräämisoikeuden toteutumiselle. Jotta lapsi voi muodostaa oman käsityksensä asiasta, hänelle on annettava riittävästi tietoa asiasta hänen ikäänsä ja kehitystasoaan vastaavalla tavalla sekä ottaen huomioon myös hänen etninen taustansa ja äidinkielensä. [1]
Pykälän 2 mom. viimeinen lause on jossain määrin epäselvä, kun kuuleminen ja näkemysten huomioiminen on kirjattu samaan lauseeseen. Keskusliitto ehdottaa 5 § 2 mom. muotoiluksi esim. seuraavaa: ”Lapsen mielipide tulee selvittää ja ottaa huomioon hänen ikänsä ja kehitystasonsa mukaisesti. 12 vuotta täyttäneelle lapselle on varattava tilaisuus tulla kuulluksi häntä itseään koskevassa asiassa. Myös nuorempaa lasta voidaan kuulla, jos tämä on perusteltua ja mahdollista lapsen kypsyyteen nähden.”
16 § Ilman huoltajaa olevan alaikäisen majoitus
Alussa mainittu palvelutason laskeminen nuorten hakijoiden kohdalla näkyy esimerkiksi siinä, että EU:n vastaanottodirektiivi sallii 16–17 -vuotiaiden majoittamisen aikuisten yksiköihin. Tämä on valitettavaa, mutta direktiivit kuitenkin määrittelevät vain minimitason, joihin kaikkien jäsenmaiden maiden erilaisista olosuhteista riippumatta tulisi yltää. Minimistandardien ylittäminen on varsin perusteltua Suomen kohdalla.
Keskusliitto suhtautuu kielteisesti siihen, ettei 16 vuotta täyttäneiden turvapaikanhakijanuorten sijoittamisessa sovellettaisi lastensuojelulakia. On sinänsä hyvä, että 16 vuotta täyttäneille tarkoitetusta tuetusta asumisesta nyt säädetään.
16 § 2 momentin muotoilu ”voidaan majoittaa… jos se on hänen kehitystään ja hyvinvointiaan ajatellen perusteltua.” on erinomainen. Nuorten enimmäismäärä on kuitenkin liian suuri – 40 nuorta käsittävässä yksikössä ei voida uskottavasti tarjota yksilöllistä tukea. Henkilöstömitoitus on oleellisesti pienempi kuin ryhmäkodeissa.
Esityksestä jää hieman epäselvä kuva siitä, tarkoitetaanko tuetulla asumisella ryhmäkotien yhteydessä tapahtuvaa itsenäistä, tuettua asumista vai ns. kansanopistomallia vai haetaanko uudenlaista muotoa. Kansanopistomalli kehittyi tilanteessa, jossa alaikäisten hakijamäärät kasvoivat rajusti. Sen jatkaminen pelkästään kustannussyistä ei ole perusteltua; lähtökohtana tulee olla lapsen oikeuksien kunnioittaminen.
Hyvin toteutettuna tuettu asuminen voi kuitenkin olla oikea ratkaisu nuorelle. Kokeiluna toteutettu kansanopistomalli antoi viitteitä siitä, että malli voi parhaimmillaan olla nuoria motivoiva ja kotoutumista edistävä. Olipa kyse kansanopistoissa tapahtuvasta sisäoppilaitostyyppisestä, opiskeluun keskittyvästä taikka enemmän lastensuojelun tukimuotoihin verrattavasta toiminnasta, olennaista on, ettei kyse ole yksinomaan majoituksesta.
Nuoret tarvitsevat tukipalveluita yhtä lailla kuin nuoremmat hakijat. 16 vuotta täyttäneellä voi olla erittäin vaikeita traumatisoivia kokemuksia taustallaan, jolloin hän tarvitsee riittävästi palveluja ja aikuisen tukea. Itsenäinen asuminen ei sovi kaikille nuorille. On huomattava, että nuoren traumatisoituminen voi tulla esille viiveellä. Jos yksikössä ei ole riittävästi aikuisia, oireet eivät tule ehkä esille.
Keskusliitto pitää myös tärkeänä, että nuorten tultua täysi-ikäisiksi heitä ei siirrettäisi rutiininomaisesti aikuisten yksiköihin. On perusteltua siirtää selvästi täysi-ikäiset aikuisten yksikköön, mutta jos lapsen iästä on ollut epäselvyyttä, saatetaan syyllistyä lapsen oikeuksien loukkaukseen.
Jos alaikäinen on virheellisesti merkitty toisessa EU-maassa täysi-ikäiseksi, tulisi hänen tapauksessaan ottaa huomioon yksilölliset tarpeet ja tilanteet. On suurempi haitta, että oikeasti alaikäisiä sijoitetaan aikuisten keskuuteen, kuin että joitain täysi-ikäisiä asuu nuorille tarkoitetuissa yksiköissä. Joidenkin nuorten tilanne voi myös olla sellainen, etteivät he ole riittävän valmiita siirtymään aikuisten yksikköön täytettyään 18 vuotta. Lyhytaikainen asuminen esimerkiksi tukiasuntolassa ei riitä antamaan valmiuksia itsenäiseen selviämiseen.
17 § Yksityismajoitus
Lastensuojelussa on voimakkaasti havahduttu perhehoidon kehittämiseen ja suosimiseen, etenkin pienten lasten sijoituksissa. Olisi luonnollista, että myös turvapaikanhakijalasten kohdalla perhesijoitusten lisääminen olisi tavoitteena. Yksityismajoitusta ryhdyttiin käyttämään jossain vaiheessa varovaisemmin perustelluista syistä, mutta ryhmäkoteihin sijoittamisesta tuli jostain syystä lähes automaattista.
Etenkin pienten lasten kohdalla perhesijoitus on lapsen kannalta yleensä parempi vaihtoehto. Perhesijoitukset tulisi kuitenkin rinnastaa lastensuojelun perhehoitoon. Tämä tarkoittaisi panostusta siihen, miten perhe valitaan, perheen valmentamista ja myös korvausten maksamista perheelle. Vastaanottolakiin ei liene tässä vaiheessa mahdollista kirjata yksityiskohtaisia linjauksia perhehoidon kehittämisestä, mutta asia voidaan huomioida korostamalla kunnan sosiaalitoimen vastuuta näissä sijoituksissa. Täten 17 § 2 momenttia tulee muuttaa siten, että prosessiin sidotaan vahvemmin mukaan myös kunnan sosiaalityöntekijä, pelkkä ilmoitusvelvollisuus sosiaalitoimelle ei riitä.
36 § Edustajan kelpoisuus
Lastensuojelun Keskusliitto esittää, että edustajan kelpoisuusehtoja tarkennetaan vastaamaan tehtävän vaativuutta. Olisi perusteltua vaatia, että edustajalla olisi vankkaa kokemusta lasten parissa työskentelystä ja riittävä perehtyneisyys tehtävään. Tilanne, jossa kuka tahansa voi toimia edustajana, on kohtuuton lasten yhdenvertaisuuden ja lapsen edun ajamisen kannalta. On olennaisen tärkeätä, että edustaja saa tehtävään perehdyttävän koulutuksen ennen kuin voi aloittaa edustajana.
36 § perusteluissa todetaan, että edustajalla olisi hyvä olla tietämystä maahanmuuttajista, erityisesti kansainvälisestä suojelusta, ihmiskaupasta, lupamenettelystä jne. Tällainen tietämys on kuitenkin välttämätöntä edustajan tehtävän hoitamiselle, ja edustaja tulee sitouttaa hyödyntämään tarjolla olevaa koulutusta. Asia tulee todeta vahvemmin, myös itse lakitekstissä.
Ongelmana tosin on, ettei järjestelmällistä koulutusta tehtävään ole, mutta käytännössä tarjolla on ollut joka vuosi jonkin tahon järjestämiä koulutustilaisuuksia. Jos koulutus asetetaan edellytykseksi edustajana toimimiselle, lisäisi tämä järjestelmällisen koulutuksen järjestämistarvetta; esimerkiksi Maahanmuuttoviraston ja jonkin koulutusta järjestävän tahon yhteistyönä. Vastaanottokeskukset luonnollisesti joutuvat perehdyttämään edustajia, mutta keskukset eivät ole paras mahdollinen, eivätkä voi olla ainoa perehdytystä tarjoava taho.
Keskusliitto suhtautuu epäilevästi perusteluissa esille nostettuun ajatukseen siitä, että edustajan vaativaa tehtävää hoitamaan asetettaisiin virkaholhooja. Muissa EU-maista käynnissä olevat kehittämishankkeet tukevat näkemystä, että edustajan tehtävä on erityisosaamista vaativa ja edustajan roolia tulisi vahvistaa entisestään. Sen sijaan on erinomaista, että esityksessä otetaan huomioon lasten kanssa työskentelevien rikostaustan selvittämisestä annettu laki; on tärkeää, että tehtävään määräämisen edellytykseksi asetetaan rikosrekisteriotteen toimittaminen käräjäoikeudelle (36 § 2 mom).
37 § Edustajan tehtävät (ja 15 § Majoitus vastaanottokeskuksessa)
Edustajan keskeinen tehtävä – samalla käytännössä hankalasti toteutunut asia – on ollut lapsen asumisesta määrääminen. Esityksessä ehdotetaan tämä poistettavaksi kokonaan edustajan tehtävistä. On ymmärrettävää, että neuvoteltaessa vapaana olevien paikkojen täyttämisestä ei pystytä aina tarjoamaan jokaiselle lapselle yksilöllisesti parasta vaihtoehtoa, kun hakijamäärien vaihtelu aiheuttaa väistämättä ajoittain lasten sijoittamiseen liittyviä ongelmia. Tästä huolimatta tulee pyrkiä huomioimaan lapsen yksilölliset tarpeet ja mielipide, joten edustajalle pitää jättää riittävästi vaikutusmahdollisuuksia tilanteessa. Lapsen edustaja on ehkä sittenkin sopivampi näkemään lapsen yksilölliset tarpeet kuin vastaanottokoneiston kokonaisuuden osana toimiva vastaanottokeskuksen työntekijä. Keskusliitto esittää, että 15 § 2 mom. tarkennetaan siten, että ilman huoltajaa tulleen lapsen kohdalla vastaanottokeskus ja edustaja yhdessä tekevät päätöksen, sekä lisätään maininta myös 37 §:ään.
Perusteluissa mainitaan lopuksi, että lasten yhdenvertaisuuden nimissä edustajan tehtävää olisi hyvä rajata ja otetaan esimerkkinä se, että jotkut edustajat saattavat rinnastaa tehtävän liiaksi tukihenkilö- tai ystävätoimintaan. Lasten yhdenvertaisuus on todella koetuksella, mutta siihen vaikuttavat yhtä lailla se, että toiset edustajat tekevät pikemminkin liian vähän kuin liian paljon lasten hyväksi. Kun tehtävät on määritelty löyhästi, ei ole kriteerejä, joihin verrata ja joita edellyttää. Yhdenvertaisuuden kannalta olennaisia ovat myös vastaanottokeskusten ja paikkakuntakohtaiset erot toimintakulttuureissa – edustajat toimivat niissä raameissa, jotka vastaanotossa toimivat eri viranomaiset asettavat. Tämän vuoksi edustajan riippumattomuus sekä riittävät tiedot ja taidot tehtävän hoitamiseksi olisi turvattava yhtenäisellä ja laadukkaalla perehdytyksellä.
37 § Edustajan vapauttaminen tehtävistään
Esityksessä otetaan esille tilanne, jossa saatetaan tarvita edustajan vapauttamista tehtävästään sen vuoksi, että on tarve suojella lasta. On tärkeää, että tehtävään valitut henkilöt toimivat lapsen parhaaksi, ja tehtävään todella sopimattomat karsiutuvat pois. Toinen puoli asiassa on edustajan riippumattomuus suhteessa vastaanottojärjestelmään. Se asettuu kyseenalaiseksi, jos edustaja on kokematon, ja vailla riittäviä valmiuksia tehtäväänsä. Vastaanottokeskuksella on käytännössä mahdollisuus valita toimintakulttuuriinsa sopivat henkilöt edustajiksi.
Vastaanottokeskus voi myös hyvin helposti esittää käräjäoikeudelle sellaisen edustajan vapauttamista tehtävästään, jonka kanssa työntekijöillä on tullut ristiriitaisia näkemyksiä lapsen edusta tai lapsen asioiden hoidosta. Edustajan riippumattomuutta hoitaa tehtäväänsä lapsen edun valvojana voi horjuttaa pelkästään tieto siitä, että tietyssä vastaanottokeskuksessa on aiemmin toimittu edellä mainitulla tavalla.
Tilanteissa voisi olla avuksi, että 37 § 1. tai 2. momenttiin lisättäisiin termi ”painava” tai ”perusteltu” syy, jotta vapauttamista koskevaa hakemusta ei voida tehdä liian kevyin perustein pelkästään toteamalla, että edustaja ei sovi tehtäväänsä.
39 § Edustajan tehtävän lakkaaminen
Edustajan tehtävän lakkaaminen automaattisesti hakijan täysi-ikäisyyteen on osoittautunut ongelmalliseksi niissä tapauksissa, joissa hakijan iästä on ollut epäselvyyttä ja tehdään esimerkiksi lääketieteellinen iänmääritys. Keskusliiton saamien tietojen mukaan usein on katsottu, että edustajan tehtävä ei lakkaa automaattisesti näissä tapauksissa, vaan että edustajan täytyy jättää siitä hakemus käräjäoikeudelle.
Perusteena on mm. se, että iänmääritys ei anna tarkkaa tietoa iästä vaan on vain arvio ja joskus kiistanalainen. Poliisin merkintä syntymäajasta on aina tietyssä mielessä mielivaltainen: kun jotain täytyy merkitä, merkitään esim. se päivä, jolloin ikätesti on tehty. Nuoren kannalta päivämäärämerkinnällä voi olla kauaskantoisia seurauksia; vaikka hänen syntymävuotensa olisikin merkitty viranomaistietoihin oikein, päivämäärän vuoksi häntä saatetaan käsitellä täysi-ikäisenä esim. 10 kuukautta liian aikaisin.
Dublin-tapauksissa iän merkitys korostuu erityisesti, kun täysi-ikäisiä palautetaan toiseen EU-maahan – myös Kreikkaan, jonne alaikäisiä ei katsota voitavan palauttaa huonojen vastaanotto-olosuhteiden vuoksi. On tapauksia, joissa muiden maiden viranomaiset ovat merkinneet erittäin heikoilla perusteilla lapsen täysi-ikäiseksi.
Olemassa olevan lainsäädännön mukaan lapsi ei voi vaatia itselleen iänmääritystä. Iänmäärityksestä säädetään ulkomaalaislaissa, mutta vastaanottolaki voisi auttaa nuoria kohtuuttomissa tilanteissa tältä osin. Olisi hyvä, että vähintään perusteluissa otettaisiin huomioon tämä ongelma ja vahvistettaisiin käytäntöä, että epäselvissä tapauksissa lapsen edustaminen ei lakkaisi ainakaan automaattisesti vaan käräjäoikeuden päätöksellä.
[1] Ks. tarkemmin lastensuojelulain perustelut (HE 252/2006 vp), 130-132 tai Räty, Tapio (2010). Lastensuojelulaki – käytäntö ja soveltaminen. Helsinki: Edita, 157-159.
lainsäädäntö turvapaikanhakijalapset yksintulleet

matches:
§ 2
§ 2
§ 2
§ 2
§ 2
§ 1


Asuinpientalotontin 10-10204-8 vuokraus / myynti Vennivaarassa | Rovaniemi
Kokous 28.4.2020
Asuinpientalotontin 10-10204-8 vuokraus / myynti Vennivaarassa
Elinvoimalautakunta, kokous 28.4.2020
§ 52 Asuinpientalotontin 10-10204-8 vuokraus / myynti Vennivaarassa
ROIDno-2020-967
Teija Hautaniemi, kiinteistövalmistelija, teija.hautaniemi@rovaniemi.fi
Rovaniemen kaupunki kuulutti haettavaksi asuinrakennuspaikkoja ja asuntotontteja
ajalla 9. - 20.3.2020.
Asuinpientalotonttia 10-10204-8 hakivat:
Kuoksa Pekka ja Sinikka sekä Kuoksa Ollipekka perustettavan yhtiön lukuun
Linna Riku ja Ihalainen Julia
Luiro Antti ja Luiro Heikki
Oheismateriaalina on luettelo tontinhakijoista (ei julkinen; julkisuuslaki 24 §, kohta 23 ja 32).
vt. kaupungingeodeetin esitys:
Rovaniemen kaupunki vuokraa / myy Antti Luirolle ja Heikki Luirolle
asuinpientalotontin 10-10204-8 kaupunginhallituksen 5.10.2015 § 342 päättämin
luovutusehdoin.
Esityksen perustelut: Antti Luiron perhe ei ole aikaisemmin saanut tonttia kaupungilta, perheen koko ja ison rakennuoikeuden omaavan tontin rakennusvelvoite täyttyy tontille suunnitellussa rakentamisessa.
Tontin kiinteistötunnus: 698-10-204-8
Tontin pinta-ala: 2396 m²
Kaavamerkintä: AP II
Rakennusoikeus: 599 k-m²
Tontin varausaika: 1.7. - 31.12.2020
Varausajalta kaupunki perii kaupunginhallituksen 20.6.2011 § 204 päätöksen
mukaisen varausmaksun 2621,25 euroa, joka muodostuu tontin vuosivuokrasta ja
lohkomismaksusta 1140 euroa.
Varausmaksu on maksettava kaupungin lähettämän laskun eräpäivään mennessä.
Jos varausmaksua ei makseta viimeistään eräpäivänä varaus raukeaa ja tontti siirretään jatkuvaan tonttihakuun.
Mikäli varaus johtaa tontin luovutukseen varausaikana, niin maksettu vuosivuokra
hyvitetään tontin hallinta- tai omistusoikeuden siirtymispäivästä lukien.
Hakijan peruessa tonttivarauksen hakijalle palautetaan vain maksettu lohkomismaksu.
Vuokrasopimus tai kauppakirja on allekirjoitettava 31.12.2020 mennessä.
Tontin vuosivuokra on 1481,25 euroa ja myyntihinta 29625,10 euroa (v. 2020 ind. 1968).
Mikäli hakija ostaa tontin, niin hakija maksaa kauppakirjan laatimiskustannukset sekä
kaupanvahvistajan palkkion kulloinkin voimassa olevan taksan mukaisesti (260 euroa v. 2020).
Hakijan ilmoituksen mukaan yhteystietoja ei saa antaa suoramarkkinointiin.
Mikäli hakija luopuu tontista, tontti siirtyy jatkuvaan tonttihakuun, jolloin tontin
luovuttamisesta päättää paikkatietoinsinööri kaupunginhallituksen päättämin luovutusehdoin.
Tiedustelut tontin luovutukseen liittyvissä asioissa:
Teija Hautaniemi puh. 040 482 1266 etunimi.sukunimi(at)rovaniemi.fi
Tiedustelut rakentamiseen liittyvissä asioissa:
Rakennusvalvonta puh. 016 3221
Lisätiedot: vt. kaupungingeodeetti Jukka Björkbacka
puh. 040 482 1260
Jukka Kujala, toimialajohtaja, jukka.kujala@rovaniemi.fi
Elinvoimalautakunta päättää vt. kaupungingeodeetin esityksen mukaisesti.
Elinvoimalautakunta kuuli asiassa vt. kaupungingeodeetti Jukka Björkbackaa.
Kaisu Huhtalo esitti tonttia Kuoksa Pekka ja Sinikka sekä Kuoksa Ollipekka perustettavan yhtiön lukuun. Perustelut: Hakiijat eivät ole aiemmin saaneet tonttia kaupungilta ja asumisen järjestely on tontin käyttötarkoituksen mukaista. Muut ehdot ovat toimialajohtajan ehdotuksen mukaiset.
Huhtalon esitystä kannattivat Jaakko Portti, Mikko Lempiäinen, Aarne Jänkälä, Anna-Maria Alaluusua ja Lauri Ylipaavalniemi.
Elinvoimalautakunta päätti yksimielisesti Kaisu Huhtalon esityksen mukaisesti.
Vt. kaupungingeodeetti Jukka Björkbacka poistui kokouksesta tämän asian päätöksenteon jälkeen klo 16.36.
Paikkatieto- ja Tonttipalvelut / Jukka Björkbacka, Outi Martikainen ja Teija Hautaniemi Täytäntöönpano: Pöytäkirjaote oikaisuvaatimuksella tontinhakijoille
Oikaisuvaatimusviranomainen: Rovaniemen kaupunki, Elinvoimalautakunta
§ 38 Kokouksen laillisuus ja päätösvaltaisuus sekä työjärjestyksen hyväksyminen
§ 40 Viranhaltijoiden päätösten otto-oikeus
§ 41 Ajankohtaiset asiat
§ 42 Elinvoimalautakunnan talousraportti 1.1.-31.3.2020
§ 43 Elinvoimalautakunnan edustajan nimeäminen Ikääntyneen väestön hyvinvointisuunnitelma vuoteen 2025 -ohjausryhmään
§ 44 Valtuustoaloite vieraslajien toimintaohjelman laatimisesta
§ 45 Vastaus aloitteeseen Esitys Aallonkadun linja-autojen pysäköinnistä ja joutokäynnistä aiheutuvien ongelmien poistamisesta
§ 46 Luettelo määräaikaisessa tonttihaussa olevista asumisen rakennuspaikoista ja tonteista sekä hakijoista
§ 47 Asuinrakennuspaikan no 1 vuokraus / myynti Rautiosaaressa
§ 48 Asuinrakennuspaikan no 2 vuokraus / myynti Rautiosaaressa
§ 49 Asuinrakennuspaikan no 3 vuokraus / myynti Rautiosaaressa
§ 50 Asuinrakennuspaikan no 7 vuokraus / myynti Rautiosaaressa
§ 51 Asuinrakennuspaikan no 8 vuokraus / myynti Rautiosaaressa
§ 53 Etelärannan peruskorjaus, urakkaosa 3, urakoitsijan valinta
§ 54 Katujen päällystysohjelma 2020
§ 55 Päällystysurakka Rovaniemi 2020, urakoitsijan valinta
§ 56 Asemakaavan ja tonttijaon muutos kortteli 2196 tontti 5 sekä virkistysalue, Puomitie
§ 57 Torin ja kävelykadun tapahtumajärjestelyt / sopimuksen siirto
§ 58 Ilmoitusasiat / Elinvoimalautakunta
§ 59 LISÄPYKÄLÄ: Lausunto urheiluseurojen ja erityisliikuntayhdistysten investointituki (lisäpykälä)
§ 60 LISÄPYKÄLÄ: Elinvoimatoimialan hallintopäällikön viran perustaminen (lisäpykälä)


text:
mennessäVenkatesh warner | marraskuu 26, 2016
Tässä on kokoelma hip tapetti HD Collection Pöytäkoneet, Kannettavat, puhelimissa ja Tabletit. täällä Wallpaper-HD.net, on yli 1,75,000 Taustakuvat ovat ladattavissa. Voit ladata Jokainen Taustakuva ilmaiseksi.
Jos Like This hip taustakuva HD @ Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook.
← Edellinen Story hopea siilin tapetti HD	Seuraava tarina → amerikkalainen jalkapallo taustakuvia HD	Jätä vastaus Peruuta vastaus	Sähköpostiosoitettasi ei julkaista. Pakolliset kentät on merkitty *Kommentti Nimi * Sähköposti * verkkosivusto Suosio viestit Widget kaunis auringonlasku tapetti HD
näkymät (57) Satunnainen virkaahappy isät päivä tapetti HDDisneyland tapetti HDmaalaus yli tapetti HDi puhelin taustakuvia HDvapaa joulu taustakuva Android-puhelintatapetti lapset HDBeverly Hills Hotel Taustakuvataustakuva päällysteet HDparas omena taustakuvia HDjeeppi iPhone tapetti HD	Mainos

matches: HD HD HD HD HD HD


Asetus harjoittelukouluasetuksen muuttamisesta 667/1989 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1989 › 667/1989
kumotaan 19 päivänä huhtikuuta 1985 annetun harjoittelukouluasetuksen (336/85) 67§,
muutetaan 2§:n 3 kohta, 3§:n 1 momentti, 4§:n 1 ja 3 momentti, 6§:n 1 momentti, 56§:n 1 momentin 5 kohta ja 66§,
näistä 4§:n 3 momentti sellaisena kuin se on 22 päivänä tammikuuta 1988 annetussa asetuksessa (56/88), sekä
lisätään 28§:ään uusi 2 momentti ja 30§:ään, sellaisena kuin se on mainitussa 22 päivänä tammikuuta 1988 annetussa asetuksessa, uusi 2 momentti ja asetukseen uusi 55 a§ ja uusi 56 a§ seuraavasti:
3) päättää hyväksyttyjen oppikirjojen käyttöön ottamisesta asianomaisia opettajia kuultuaan ja päättää koulun työjärjestyksestä sekä peruskouluasetuksen (718/84) 116§:ssä ja lukioasetuksen (719/84) 90§:ssä tarkoitetuista opettajan tehtävistä;
Korkeakoulun hallintovirasto valitsee harjoittelukoululain 5§:n 2 momentin 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut jäsenet ja kullekin henkilökohtaisen varamiehen.
Ennen harjoittelukoululain 5§:n 2 momentin 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenten ja varajäsenten valitsemista korkeakoulun hallintoviraston tulee kuulla kokoon kutsumaansa oppilaiden huoltajien kokousta. Ennen harjoittelukoululain 5§:n 2 momentin 2 kohdassa tarkoitetun jäsenen ja varajäsenen valitsemista hallintoviraston tulee pyytää harjoittelukoulun sijaintikunnalta jäsentä ja varajäsentä koskeva ehdotus.
Korkeakoulun hallintovirasto määrää myös, mitkä virkamiehet ja työsopimussuhteiset työntekijät kuuluvat harjoittelukoululain 5§:n 2 momentin 3 kohdassa tarkoitettuun koulun muuhun henkilökuntaan.
Johtokunta kokoontuu, milloin puheenjohtaja tai hänen ollessaan estynyt varapuheenjohtaja katsoo sen tarpeelliseksi.
Opettajankoulutusyksikkö voi päättää, että työsuunnitelmaa ei alisteta sen vahvistettavaksi.
Korkeakoulu voi oikeuttaa harjoittelukoulun käyttämään tukiopetukseen harjoittelukoululain 10§:ssä säädettyjen tuntimäärien lisäksi enintään 4 tuntia viikossa kouluastetta kohti ulkomailta palanneiden oppilaiden opetuksen tai muun erityisen syyn vuoksi.
Harjoittelukoulussa on rehtori ja lehtoreita. Koulussa voi olla myös koulupsykologi, koulukuraattori ja muita vakinaisia virkamiehiä. Lisäksi koulussa voi tulo- ja menoarvion rajoissa olla tuntiopettajia ja muita tilapäisiä virkamiehiä sekä työsopimussuhteessa olevaa henkilöstöä.
5) vähintään kahden vuoden kokemus päätoimisena opettajana peruskoulussa tai lukiossa taikka harjoittelukoulussa.
Henkilö, joka on saanut erivapauden 56§:n 1 momentin 2 kohdassa tarkoitettuun peruskoulun tai kunnan lukion vastaavaan opettajan virkaan, täyttää mainitussa kohdassa säädetyn kelpoisuusvaatimuksen.
Henkilö, joka on saanut erivapauden 56§:n 2 momentissa tarkoitettuun kunnan lukion vastaavaan vanhemman lehtorin virkaan, täyttää mainitussa momentissa säädetyn kelpoisuusvaatimuksen.
Harjoittelukoulun rehtorin päätökseen, jolla hän on hylännyt 20§:n 1 momentin 11 kohdassa, peruskouluasetuksen 38§:n 4 momentissa tai lukioasetuksen 34§:ssä tarkoitetun hakemuksen, sekä harjoittelukoulun rehtorin tai kouluasteen rehtorin päätökseen 20§:n 1 momentin 12 kohdassa tarkoitetussa asiassa voidaan hakea muutosta valittamalla kirjallisesti opettajankoulutusyksikölle 14 päivän kuluessa siitä, kun asianomainen on saanut tiedon päätöksestä.
Päätökseen, jolla opettajankoulutusyksikkö on ratkaissut valitusasian, ei saa hakea muutosta valittamalla.
Ennen tämän asetuksen voimaantuloa voidaan ryhtyä sen täytäntöönpanemiseksi tarpeellisiin toimiin.
2 §3 §4 §6 §28 § 30 § 55 a §56 §56 a §66 §