text:
Asia C-525/16
(Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (kilpailu-, sääntely- ja valvonta-asioiden tuomioistuin, Portugali))
Ennakkoratkaisupyyntö – Määräävä markkina-asema – Kilpailu – Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö – SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohta – Epäedullisen kilpailuaseman käsite – Syrjivä hinnoittelu tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla – Tekijänoikeuksien lähioikeuksien hallinnointi – Maksutelevisio
1. Voivatko kilpailuviranomaiset tarkastella SEUT 102 artiklan näkökulmasta sitä, että tietty elin soveltaa erilaisia hintoja, ja jos voivat, millaisin edellytyksin? Liittyykö kyseisessä artiklassa tarkoitetun määräävän markkina-aseman väärinkäytön toteamiseen tällaisessa yhteydessä de minimis ‑raja-arvo?
2. Tämä on esitettyjen kysymysten olennainen sisältö käsiteltävässä ennakkoratkaisupyynnössä, joka koskee tarkemmin sanoen SEUT 102 artiklan toisen kohdan sen c alakohdan tulkintaa, jonka mukaan määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä voi olla muun muassa ”erilaisten ehtojen soveltaminen eri kauppakumppaneiden samankaltaisiin suorituksiin kauppakumppaneita epäedulliseen kilpailuasemaan asettavalla tavalla”.
3. Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat yhtäältä MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA (jäljempänä MEO) ja toisaalta Autoridade da Concorrência (kilpailuviranomainen, Portugali) (jäljempänä AdC) ja joka koskee asian käsittelyn lopettamista koskevaa päätöstä, jonka jälkimmäinen antoi vastaukseksi kanteluun, jonka MEO teki GDA – Cooperativa de Gestão dos Direitos dos Artistas Intérpretes Ou Executantesista (esittävien taiteilijoiden oikeuksien hallinnointiosuuskunta) (jäljempänä GDA), koska tämä oli väitetysti käyttänyt väärin määräävää markkina-asemaansa esittävien taiteilijoiden tekijänoikeuksien lähioikeuksien alalla.
4. Mielestäni asia tarjoaa tilaisuuden täsmentää, että vaikka hintojen eriyttäminen ei erikseen tarkasteltuna ole kilpailun näkökulmasta ongelmallista, määräävän markkina-aseman väärinkäyttö syntyy siitä, että tällainen käyttäytyminen vääristää kilpailua tai vaikuttaa kauppakumppanien kilpailuasemaan. Ei siis voida olettaa, että hintojen eriyttämiset aiheuttaisivat ”epäedullisen kilpailuaseman”, tutkimatta kaikkia nyt käsiteltävän asian seikkoja erityisesti silloin, kun kyseessä on niin sanottu toisen asteen syrjintä.
5. Asetuksen (EY) N:o 1/2003(2) 3 artiklan 1 kohdan viimeisessä virkkeessä säädetään seuraavaa: ”jos jäsenvaltioiden kilpailuviranomaiset tai kansalliset tuomioistuimet soveltavat kansallista kilpailulainsäädäntöä [SEUT 102] artiklassa kiellettyihin väärinkäyttötapauksiin, niiden on myös sovellettava [SEUT 102] artiklaa”.
6. Uuden kilpailusäännöstön (Novo Regime Juridíco da Concorrência)(3) 11 §:n 1 momentti ja 2 momentin c kohta ovat sisällöltään samat kuin SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohta.
Pääasia, ennakkoratkaisukysymykset sekä asian käsittelyn vaiheet unionin tuomioistuimessa
7. GDA on taiteilijoiden ja esittäjien oikeuksia kollektiivisesti hallinnoiva voittoa tavoittelematon osuuskunta, joka hallinnoi jäsentensä sekä sellaisten vastaavien ulkomaisten järjestöjen, joiden kanssa se on tehnyt edustusta ja/tai vastavuoroisuutta koskevan sopimuksen, jäsenten tekijänoikeuksiin liittyviä lähioikeuksia.
8. Tässä yhteydessä GDA:n pääasiallisena toimialana on lähioikeuksien käyttöön liittyvien korvausten periminen sekä näiden määrien jakaminen haltijoille. Vaikka sillä ei ole lakisääteistä monopoliasemaa, se on nykyään ainoa Portugalissa toimiva taiteilijoiden lähioikeuksia kollektiivisesti hallinnoiva elin.
9. GDA:n jäsenten ja sellaisten vastaavien ulkomaisten elinten jäsenten, joiden kanssa GDA on tehnyt edustusta tai vastavuoroisuutta koskevan sopimuksen, tarjoamia palveluja käyttäviin yrityksiin kuuluvat palveluntarjoajat, jotka tarjoavat kuluttajille televisiosignaalin ja sen sisällön lähettämiseen liittyviä palveluja tietyn suuruista maksua vastaan.
10. Pääasian kantaja MEO on yksi näistä yrityksistä ja GDA:n asiakas.
11. Vuosina 2008–2014 GDA sovelsi näihin palvelutarjoajiin tukkupalveluiden alalla kolmea eri hinnoittelutaulukkoa. Vuosina 2010–2013 GDA sovelsi näitä hinnoittelutaulukkoja samanaikaisesti.
12. Unionin tuomioistuimelle toimitetusta asiakirja-aineistosta käy ilmi, että MEO:hon sovellettu hinnoittelutaulukko oli tulosta 10.4.2012 päivätystä päätöksestä, jonka antoi sovellettavan lainsäädännön mukaisesti välimiesoikeus.(4)
13. MEO:n oikeudellinen edeltäjä PT Comunicações SA kanteli 24.6. ja 22.10.2014 AdC:lle GDA:sta, jonka se väitti mahdollisesti käyttävän väärin määräävää markkina-asemaansa. MEO toi esiin, että kyseinen väärinkäyttö johtui GDA:n käytännöstä periä liian korkeita hintoja esittävien taiteilijoiden lähioikeuksien soveltamisessa ja että se lisäksi sovelsi erilaisia ehtoja MEO:n ja erään toisen asiakkaan, NOS Comunicações SA: n (jäljempänä NOS), välillä.
14. AdC aloitti 19.3.2015 tutkinnan, jonka päätteeksi asian käsittely lopetettiin 3.3.2016 annetulla päätöksellä sillä perusteella, että menettelyn kohteeseen liittyvät tosiseikat eivät riittäneet osoittamaan, että kyseessä olisi määräävän markkina-aseman väärinkäyttö.
15. AdC ilmoitti muun muassa, että vaikka GDA:lla olisikin tosiasiallisesti määräävä markkina-asema kyseisillä markkinoilla ja vaikka kyseinen toiminta katsottaisiin samankaltaisiin suorituksiin sovelletuksi erilaiseksi kohteluksi, käyttöön tarjottavaan televisiosignaaliin liittyvien vähittäispalvelujen eri tarjoajiin sovellettujen hinnoittelutaulukkojen ja MEO:lle ja NOS:lle kyseisten tukkupalvelujen alalla aiheutuneiden keskimääräisten kustannusten eriyttämisen perusteella ei voida päätellä, että olisi olemassa kilpailua rajoittava vaikutus, joka johtuisi erityisesti MEO:n kilpailuaseman heikentymisestä.
16. AdC:n mukaan ei voida katsoa, että käyttöön tarjottavaan televisiosignaaliin liittyvien vähittäispalvelujen yksi tarjoaja olisi asetettu muihin nähden epäedulliseen kilpailuasemaan. Tulkinta, jonka mukaan pelkkä määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen harjoittama syrjivä menettely aiheuttaisi suoraan SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdan rikkomisen, olisi etenkin unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön vastainen.
17. MEO nosti asian käsittelyn lopettamista koskevasta AdC:n päätöksestä kanteen, jossa se toi esiin etenkin, että jälkimmäinen oli tulkinnut SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohtaa virheellisesti, koska se tutki, oliko kilpailu merkittävästi ja mitattavasti vääristynyt, sen sijaan, että se olisi arvioinut epäedullista kilpailuasemaa koskevaa perustetta sellaisena kuin sitä on tulkittu unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä.
18. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan AdC:n päätös asian käsittelyn lopettamisesta perustui siihen, että hintaero keskimääräiseen kustannukseen nähden oli siinä määrin vähäinen, että kyseiset hinnat eivät olleet riittäviä vaarantamaan MEO:n kilpailuasemaa ja se kykeni kompensoimaan eron. Lisäksi MEO:n markkinaosuus liittymäasiakkaiden käyttöön tarjottavaan televisiosignaaliin liittyvien vähittäispalvelujen tarjonnassa kasvoi samalla ajanjaksolla.(5)
19. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin huomauttaa, että pääasian oikeudenkäynnissä MEO esitti lukuja, jotka liittyivät sille itselleen sekä NOS:lle aiheutuneisiin kustannuksiin. Kyseiset taulukot koskevat yhtäältä MEO:lle ja NOS:lle aiheutuneita kokonaiskustannuksia sekä kuluttajakohtaisia keskimääräisiä kustannuksia ja toisaalta MEO:n tuloja ja kannattavuutta kyseisellä ajanjaksolla eli vuosina 2010–2013.(6)
20. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan ei ole suljettu pois, että MEO:n kilpailukyky olisi kärsinyt tästä hintojen eriyttämisestä. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee, että tietyt syrjivät menettelyt kauppakumppaneita kohtaan voivat ominaispiirteidensä perusteella aiheuttaa epäedullisen kilpailuaseman. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin arvioi kuitenkin, että unionin tuomioistuin ei ole ottanut selkeästi kantaa ”epäedullisen kilpailuaseman” käsitteeseen SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdan soveltamisessa.
21. Tässä tilanteessa Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (kilpailu-, sääntely- ja valvonta-asioiden tuomioistuin, Portugali) päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1) Jos seuraamusmenettelyssä osoitetaan todistein tai aihetodistein tosiseikkoja, jotka liittyvät määräävässä asemassa olevan yrityksen mahdolliseen syrjivään hinnoittelukäytäntöön, joka kohdistuu yhteen vähittäispalveluja tarjoavaan yritykseen ja aiheuttaa tälle haittaa kilpailijoihinsa nähden, edellyttääkö tällaisen menettelyn pitäminen SEUT 102 artiklan [toisen kohdan] c alakohdassa tarkoitettuna epäedulliseen kilpailuasemaan asettamisena kyseisen yrityksen kilpailuasemaan ja/tai kilpailukykyyn kohdistuvien vaikutusten vakavuuden, olennaisuuden tai laajuuden arviointia siten, että huomioon otetaan erityisesti yrityksen kyky kompensoida tukkupalveluiden alalla aiheutuneiden kustannusten välinen ero?
2) Jos seuraamusmenettelyssä osoitetaan todistein tai aihetodistein, että määräävässä asemassa olevan yrityksen harjoittaman syrjivän hinnoittelukäytännön vaikutukset vähittäispalveluja tarjoavan yrityksen kustannuksiin, tuloihin ja toiminnan kannattavuuteen ovat vähäiset, onko SEUT 102 artiklan [toisen kohdan] c alakohdan sekä [15.3.2007 annetun] tuomion [British Airways v. komissio (C-95/04 P, EU:C:2007:166, 146–148 kohta)] ja [9.9.2009 annetun] tuomion [Clearstream v. komissio (T-301/04, EU:T:2009:317)] mukaisen tulkinnan kanssa sopusoinnussa toteamus, ettei asiassa ole viitteitä määräävän aseman väärinkäytöstä tai kielletyistä käytännöistä?
3) Vai onko päinvastoin katsottava, ettei tämän perusteella voida sulkea pois sitä, että menettelyä on pidettävä SEUT 102 artiklan [toisen kohdan] c alakohdassa tarkoitettuna määräävän aseman väärinkäyttönä ja kiellettynä käytäntönä, jolloin vaikutusten vähäisyydellä on merkitystä ainoastaan kilpailusääntöjä rikkoneen yrityksen vastuun ja sille määrättävien seuraamusten kannalta?
4) Onko SEUT 102 artiklan [toisen kohdan] c alakohdan ilmaisua ’epäedulliseen kilpailuasemaan asettavalla tavalla’ tulkittava siten, että siinä edellytetään syrjinnästä aiheutuvan edun vastaavan tiettyä prosentuaalista vähimmäisosuutta kyseisen yrityksen kustannusrakenteesta?
5) Onko SEUT 102 artiklan [toisen kohdan] c alakohdan ilmaisua ’epäedulliseen kilpailuasemaan asettavalla tavalla’ tulkittava siten, että siinä edellytetään syrjinnästä aiheutuvan edun vastaavan tiettyä vähimmäiseroa kilpailevien yritysten keskimääräisissä kustannuksissa tarkasteltavien tukkupalvelujen alalla?
6) Voidaanko SEUT 102 artiklan [toisen kohdan] c alakohdan ilmaisua ’epäedulliseen kilpailuasemaan asettavalla tavalla’ tulkita siten, että siinä edellytetään syrjinnästä aiheutuvan edun olevan tarkasteltavien markkinoiden ja palvelujen alalla taulukoissa 5, 6 ja 7 esitettyjä eroja suurempi, jotta menettelyä voidaan pitää kiellettynä käytäntönä?
7) Jos johonkin kysymyksistä 4–6 vastataan myöntävästi, miten olisi määritettävä tällaisen haitan olennaisuuden vähimmäisraja suhteessa kustannusrakenteeseen tai kilpailevien yritysten keskimääräisiin kustannuksiin tarkasteltavien tukkupalvelujen alalla?”
8) Kun tällainen vähimmäisraja on määritelty mutta siihen ei ylletä joka vuosi, onko tuomiossa [9.9.2009, Clearstream v. komissio (T-301/04, EU:T:2009:317)] esitettyä olettamaa, jonka mukaan ’vastaavista palveluista maksettujen erilaisten hintojen soveltaminen kauppakumppaniin keskeytyksettä viiden vuoden ajan sellaisen yrityksen taholta, jolla on tosiasiallinen monopoli tuotantoketjun aikaisemman vaiheen markkinoilla, ei ole voinut olla aiheuttamatta kilpailuhaittaa tälle samalle kumppanille’, jätettävä noudattamatta?
22. MEO, GDA, Portugalin ja Espanjan hallitukset sekä Euroopan komissio ovat esittäneet kirjallisia huomautuksia.
23. 5.10.2017 pidettiin istunto, johon osallistuivat MEO, GDA, Espanjan kuningaskunta sekä komissio.
Yhteenveto unionin tuomioistuimelle esitetyistä huomautuksista
24. Osapuolet, joita asia koskee, arvioivat yleisesti, että ennakkoratkaisukysymykset oli syytä käsitellä yhdessä. Kyseiset osapuolet keskittyivät kysymykseen siitä, voidaanko SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitetun ”epäedullisen kilpailuaseman” toteamiseksi olettaa, että hintojen eriyttäminen voi vääristää kilpailua, vai onko päinvastoin kilpailuviranomaisen tehtävä osoittaa, että epäedulliseen asemaan asetetun yrityksen kilpailukyky heikkeni riidanalaisen toiminnan johdosta. Tässä analyysissä käsitellään yhtäältä huomioon otettavia seikkoja ja toisaalta sitä edellytystä, että kilpailuvaikutuksen (joka on mahdollinen tai todellinen sen mukaan, millainen näkökulma osapuolella on) on oltava merkittävä.
25. ”Epäedullisen kilpailuaseman” käsitteen osalta osapuolet ovat yhtä mieltä siitä, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti mahdolliset kilpailuvaikutukset on yleisesti arvioitava tapauskohtaisesti ja että ei ole olemassa raja-arvoa tai standardia tällaisen vaikutuksen määrittämiseksi.
26. Näkökulmat eroavat kuitenkin toisistaan siinä, onko konkreettinen kilpailuun kohdistuva haittavaikutus näytettävä toteen, ja jos on, missä määrin, vai onko tällaisen haitan olemassaoloa päinvastoin pidettävä todennäköisenä tapauksessa, jossa määräävässä markkina-asemassa oleva yritys soveltaa eriytettyä hinnoittelua kauppakumppaneihinsa tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla.
27. Yhtäältä GDA ja Portugalin hallitus katsovat, että on otettava huomioon eriytettyjen hintojen konkreettinen vaikutus MEO:n kilpailukykyyn.
28. Sekä komission esittämästä lähestymistavasta, joka on ilmaistu useissa sen kertomuksissa ja tiedonannoissa vuodesta 2003 alkaen, että unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä seuraa, että on otettava huomioon määräävän markkina-aseman väitetyn väärinkäytön kilpailua rajoittavat vaikutukset markkinoilla. Jotta hinnoittelukäytäntö määriteltäisiin väärinkäytöksi, kyseessä olevien palveluntarjoajien välisen kilpailun on tosiasiallisesti oltava vääristynyt ja tämän vääristymisen johdosta tietyt palveluntarjoajat joutuvat epäedulliseen kilpailuasemaan. Siten ”pelkkä” syrjivä hinnoittelukäytäntö ei itsessään riitä muodostamaan SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitettua väärinkäyttöä.
29. Toisaalta Espanjan hallitus(7) ja MEO puoltavat sellaista SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdan tulkintaa, jonka mukaan sen seikan, että monopolitilanteessa hallinnointiyhtiö, kuten GDA, suosii yhtä käyttäjää sen kilpailijoihin nähden soveltamalla edullisempia ehtoja samoilla tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla, riskinä on pitkälti kilpailuhaitan syntyminen tai kilpailun vääristyminen.
30. Tarkasteltaessa seikkoja, jotka on otettava huomioon määritettäessä, voiko GDA:n pääasiassa harjoittaman kaltainen käyttäytyminen vaikuttaa kilpailua rajoittavasti, MEO tuo esiin, että GDA:lla on monopoliasema ja että televisiopalvelujen tarjoajien on pakko kääntyä GDA:n puoleen saadakseen suojattujen teosten jakeluun tarvittavat lisenssit. GDA:n neuvotteluasema on sen vuoksi vahva. MEO:n mukaan tosiasiallisessa monopoliasemassa olevalla yrityksellä on erityisvastuu varmistaa, että sen kauppakumppaneihin sovelletaan samanlaisia ehtoja. MEO:n mukaan tämä vastuu merkitsee, että GDA on velvollinen perustelemaan käyttäytymisensä, mitä GDA ei ole tehnyt. Lisäksi MEO:n mukaan on tärkeää ottaa huomioon syrjinnän kesto.
31. Tältä osin Espanjan hallitus korostaa, että nyt käsiteltävien kaltaisissa tapauksissa haitta syntyy etenkin siitä, että hallinnoijien myöntämät lisenssit ovat olennainen seikka kyseessä olevien käyttäjien harjoittaman lopullisten palvelujen tarjoamisen kannalta.
32. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen muotoilemat ennakkoratkaisukysymykset vaativat nähdäkseni kokonaisvaltaista vastausta, koska ne liittyvät ensisijaisesti kysymykseen siitä, edellyttääkö SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitettu ”epäedullisen kilpailuaseman” käsite sitä, että tutkitaan menettelyn vaikutukset ja/tai eriytetyn hinnoittelun vakavuus suhteessa kohteena olevan yrityksen kilpailuasemaan.
33. Ennen kuin siirryn käsittelemään tätä kysymystä, haluan aivan aluksi esittää tiettyjä pohdintoja, jotka tosin kohdistuvat näkökohtiin, joita ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei tarkkaan ottaen ole käsitellyt, mutta koskevat SEUT 102 artiklan määräysten soveltamista nyt käsiteltävässä asiassa.
34. Tämän jälkeen esitän alustavan selonteon niistä olennaisista näkökohdista, joita on mielestäni noudatettava tarkasteltaessa hintojen eriyttämiskäytäntöä, jonka väitetään merkitsevän määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä. Tässä yhteydessä ilmoitan, voidaanko niin sanottuun toisen asteen syrjivään hinnoittelukäytäntöön soveltaa SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohtaa ja, jos voidaan, millaisin edellytyksin. Täsmennän ne syyt, joiden perusteella tällaisen käytännön ei voida olettaa olevan luonnostaan määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä, vaan tällaisen käyttäytymisen kilpailuvaikutukset on päinvastoin osoitettava konkreettisesti.
35. Kaikkien näiden näkökohtien perusteella käsittelen lopuksi kysymystä siitä, missä määrin erilaisten ehtojen soveltaminen samankaltaisiin suorituksiin sellaisen yrityksen toimesta, jonka väitetään olevan määräävässä markkina-asemassa, on omiaan aiheuttamaan epäedullisen kilpailuaseman.
Yleisiä huomautuksia SEUT 102 artiklan soveltamisesta nyt käsiteltävään asiaan
36. On korostettava, että käsiteltävä asia koskee erityistä tosiasiallista tilannetta, jota voidaan kuvailla seuraavasti.
37. MEO, Portugalin markkinoilla toimiva televisiopalvelujen tarjoaja, nosti ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa kanteen AdC:n päätöksestä, joka koski sen kantelun käsittelyn lopettamista. Kyseinen kantelu koski GDA:n, tekijänoikeuksien lähioikeuksien hallinnointiosuuskunnan, väitettyä väärinkäyttöä, jossa oli kyse eriytettyjen hinnoittelutaulukkojen soveltamisesta lisenssien hankintaan vuosina 2010–2013.
38. MEO:n kannan mukaan NOS, joka on MEO:n suora kilpailija, hyötyi kyseisellä ajanjaksolla edullisemmista hinnoittelutaulukoista. MEO:n AdC:hen tekemä valitus koski näin ollen väitettyä määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä, joka syntyi GDA:n harjoittamasta syrjivästä hinnoittelusta tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla, jotka liittyivät esittävien taiteilijoiden lähioikeuksien kollektiivisiin markkinointipalveluihin.
39. Näin ollen – ja kuten ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toi numerotiedoilla esiin – näyttää siltä, että MEO:n väitetysti kärsimä haitta tekijänoikeuksilla ja lähioikeuksilla suojattujen teosten käytöstä maksettujen määrien osalta ei pienentänyt sen markkinaosuutta. MEO:n markkinaosuus päinvastoin kasvoi vuosina 2010–2013 noin 25 prosentista yli 40 prosenttiin. NOS:n markkinaosuus puolestaan pieneni samalla ajanjaksolla yli 60 prosentista alle 45 prosenttiin.
40. On niin ikään tärkeää tuoda esiin, että kyseinen hintojen vahvistaminen tapahtui sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti välitystuomiolla, koska GDA ei ollut päässyt sopimukseen MEO:n kanssa.
41. Tässä tapauksessa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin näyttää lähteneen oletuksesta, että ainoa ratkaistava kysymys oli se, onko sen päättelemiseksi, että erilaisten hintojen soveltamisesta samankaltaisiin palveluihin seuraa määräävän markkina-aseman väärinkäyttö, syytä lausua konkreettisesti riidanalaisen käytännön kilpailuvaikutuksista vai voidaanko päinvastoin olettaa, että tällainen käytäntö on SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdan vastainen.
42. Tältä osin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin näyttää katsoneen, että muut SEUT 102 artiklan soveltamisen edellytykset täyttyivät. Se pitää erityisesti todistettuna sitä, että GDA on ensinnäkin määräävässä markkina-asemassa oleva yritys ja että toiseksi se on soveltanut erilaisia ehtoja kauppakumppaniensa ”samankaltaisiin suorituksiin”.
43. Unionin tuomioistuimelle toimitetun asiakirja-aineiston perusteella minusta vaikuttaa kuitenkin siltä, että tässä tapauksessa sekä GDA:n määräävään markkina-asemaan todella merkityksellisillä markkinoilla sekä erilaisten hintojen tosiasialliseen soveltamiseen ”samankaltaisiin suorituksiin” on suhtauduttava varauksin.
44. Tätä koskevien epäilyjen vuoksi esitetyistä ennakkoratkaisukysymyksistä, jotka koskevat ainoastaan SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitetun ”epäedullisen kilpailuaseman” tunnistamista, voi tulla hypoteettisia.
45. Ensinnäkin voidaan mielestäni kysyä, onko GDA:lla tosiasiallisesti määräävä markkina-asema nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä olevien tukkupalvelujen merkityksellisillä markkinoilla.
46. Tältä osin on huomautettu, että GDA on nimenomaisesti kiistänyt olettaman, jonka mukaan sillä olisi määräävä markkina-asema asian kannalta merkityksellisillä markkinoilla, vaikka se onkin tosiasiassa Portugalin ainoa tekijänoikeuden lähioikeuksien hallinnoija.
47. Tältä osin GDA on tuonut esiin, että se ei pysty kohdistamaan kaupallista painetta pääasiallisiin kauppakumppaneihinsa MEO:hon ja NOS:ään. Ensinnäkin kyseiset yritykset muodostavat markkinavoimaltaan huomattavan duopolin. Toiseksi hinnoittelua sääntelee kansallinen lainsäädäntö, jossa osapuolet velvoitetaan turvautumaan välimiesmenettelyyn, jos ne eivät pääse yksimielisyyteen. Lisäksi GDA ei ole vertikaalisesti integroitunut, joten sillä ei ole intressejä tuotantoketjun aikaisemman tai myöhemmän vaiheen markkinoilla. Sille olisi päinvastoin epäedullista, että MEO tulisi suljetuksi markkinoilta tai sen kilpailuasema heikkenisi suhteessa NOS:ään. Tässä tilanteessa määräävää markkina-asemaa, saati sen väärinkäyttöä, ei ole.
48. Muistutan, että GDA on taiteilijoiden oikeuksia kollektiivisesti hallinnoiva voittoa tavoittelematon elin, jonka tavoitteena on sen edustamien henkilöiden ja vastaavien ulkomaisten elinten jäsenten tekijänoikeuksien lähioikeuksien käyttäminen ja hallinnointi. Sen pääasiakkaisiin kuuluvat Portugalin liittymäasiakkaiden käyttöön tarjottavaan televisiosignaaliin liittyvien vähittäispalvelujen tarjoajat, kuten MEO ja NOS, jotka yhdessä muodostivat asian kannalta merkityksellisellä ajanjaksolla duopolin.
49. Tätä taustaa vasten ilmenee, että GDA on suurelta osin riippuvainen korvauksista, joita se perii näille kahdelle yritykselle tarjoamistaan palveluista.
50. Lisäksi on niin, kuten asiakirja-aineistosta ilmenee ja kuten AdC päätöksessään totesi, että on viitteitä siitä, että liittymäasiakkaiden käyttöön tarjottavan televisiosignaalin tarjoajilla on jonkin verran neuvotteluvoimaa, joka voi toimia vastapainona GDA:n neuvotteluvoimalle. Näitä viitteitä, joita MEO ei asiakirja-aineistosta saamani käsityksen mukaan ole kiistänyt(8), ovat etenkin viestit, joita GDA ja liittymäasiakkaiden käyttöön tarjottavaan televisiosignaaliin liittyvien vähittäispalvelujen tarjoajat ovat vaihtaneet sen hinnoittelutaulukon määrittämiseksi, jota GDA soveltaisi niihin 1.1.2014 alkaen kyseessä olevissa tukkupalveluissa.
51. Vaikka GDA onkin nykyisellään Portugalin ainoa esittävien taiteilijoiden oikeuksia kollektiivisesti hallinnoiva elin, tämä seikka ei merkitse, että se olisi tosiasiallisesti määräävässä markkina-asemassa, koska sillä ei ole markkinavoimaa, jonka avulla se pystyisi toimimaan kauppakumppaneistaan riippumatta.
52. On kuitenkin kiistatonta, että SEUT 102 artiklan tarkoituksena on valvoa yrityksellä olevaa markkinavoimaa. Jotta yrityksellä todettaisiin olevan määräävä markkina-asema, ei ole riittävää viitata sen markkinaosuuteen tietyillä markkinoilla, vaan on viitattava myös taloudelliseen valtaan, joka sillä on asemansa perusteella.
53. Näin ollen määräävä markkina-asema määritellään taloudelliseksi valta-asemaksi, joka tarjoaa yhdelle tai useammalle yritykselle mahdollisuuden toimia huomattavan itsenäisesti kilpailijoitaan, asiakkaitaan ja lopulta myös kuluttajia kohtaan(9). Tämä tilanne syntyy tavallisesti, jos yritys tai yritysryhmä vastaa suuresta osasta tarjontaa tietyillä markkinoilla ja jos muut arvioinnissa huomioon otetut tekijät (kuten mm. markkinoille tulon esteet ja asiakkaiden mahdollisuudet reagoida asiaan) osoittavat samaan suuntaan.(10)
54. Lisäksi voidaan kysyä, mitä hyötyä kilpailun näkökulmasta GDA:lle syntyisi siitä, että se perisi syrjiviä hintoja syrjäyttääkseen yhden asiakkaansa markkinoilta tai heikentääkseen sen kilpailuasemaa. Koska sillä ei ole omaa intressiä puolustautua tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla, joilla MEO ja NOS toimivat, sen ainoana intressinä näyttää olevan tulojensa edistäminen vahvistamalla hinnat, jotka neuvotellaan yksilöllisesti ja kahdenvälisesti kyseisten palveluntarjoajien kanssa.
55. Jos jokin taho tässä tapauksessa hyötyy kilpailullisesti tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla mahdollisesti harjoitetusta syrjinnästä, niin se saattaa olla se toimija, joka on oletetusti maksanut alhaisempia hintoja, eli tässä tapauksessa NOS. Sitä vastoin minun on vaikea nähdä, miten tällainen eriyttäminen voi välittömästi tai välillisesti hyödyttää GDA:ta. Palaan jälkimmäiseen näkökohtaan tarkemmin jäljempänä.
56. Toiseksi pohdin edellä esitettyjen toteamusten mukaisesti, onko käsiteltävässä asiassa todella kyse SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitetusta ”samankaltaisten suoritusten” tarjoamisesta ”erilaisin ehdoin” – ja siis ”syrjinnästä” pikemminkin kuin objektiivisesta ”eriyttämisestä” – MEO:lle ja NOS:lle tarjottujen lähioikeuksien osalta.
57. Kuten oikeuskäytännöstä ilmenee, liiketoimien samankaltaisuus on määritettävä ottamalla huomioon kaikki markkinoilla vallitsevat ehdot.(11) Näihin ehtoihin kuuluu etenkin ajallinen näkökohta siltä osin kuin tietyn palvelun tarjoamiselle määritetty hinta saattaa vaihdella ajan mittaan, kun otetaan huomioon markkinaolosuhteet ja hinnan määrittämisessä käytetyt perusteet. Toisin sanoen se seikka, että palveluja suoritetaan eri ajankohtina, voi merkitä, että liiketoimet eivät ole samankaltaisia.(12)
58. Lisäksi unionin tuomioistuimelle esitetyistä seikoista ilmenee, että hintojen ja muiden GDA:n markkinoimiin lähioikeuksiin liittyvien sopimusehtojen määrittelyä sääntelee laki, jossa osapuolet velvoitetaan turvautumaan välimiesmenettelyyn, jos ne eivät pääse yksimielisyyteen. Tällaisessa tilanteessa, kuten MEO:lta perityissä hinnoissa, GDA soveltaa vain välitystuomiossa vahvistettuja hintoja. Nähdäkseni GDA:n yhtäältä MEO:hon ja toisaalta NOS:ään soveltamat hinnat on siis vahvistettu lähtökohtaisesti erilaisissa oloissa.
59. Lopuksi on ilmeistä, että pääasialle ovat ominaisia erinäiset SEUT 102 artiklan soveltamiseen liittyvät epävarmuustekijät, jotka ylittävät pelkän kysymyksen ”epäedullisen kilpailuaseman” tunnistamisesta. Näyttää etenkin hyvin arveluttavalta, että yritykselle langetettaisiin seuraamus sen väitetyn määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä sen vuoksi, että se on eriyttänyt tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla toimiviin kauppakumppaneihin soveltamansa hinnat, vaikka se ei itse toimi kyseisillä markkinoilla ja vaikka se hyötyy välittömästi kyseisten kumppaniensa välisestä kilpailusta. Nämä epävarmuustekijät perustelevat sitäkin vahvemmin sen, että riidanalaisia hintojen eriyttämiskäytäntöjä tutkittaessa on noudatettava varovaisuutta.
Hintojen eriyttämiskäytäntö merkitsee markkina-aseman väärinkäyttöä vain, jos se aiheuttaa epäedullisen kilpailuaseman, mikä edellyttää kyseisen käytännön vaikutusten konkreettista tutkimista kaikkien asian kannalta merkityksellisten seikkojen valossa
60. Vaikka oletettaisiinkin – mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava –, että nyt käsiteltävän asian tosiseikoista pääteltäisiin yhtäältä, että GDA:lla on määräävä markkina-asema kyseisillä tukkumarkkinoilla, ja toisaalta, että riidanalainen käyttäytyminen on katsottava samankaltaisten suoritusten erilaiseksi kohteluksi, vaikuttaa siltä, että kilpailuviranomaisen on välttämätöntä osoittaa, että tietyt kauppakumppanit joutuvat tämän vääristymisen vuoksi epäedulliseen kilpailuasemaan. Tällaisen epäedullisen aseman olemassaoloa ei voida missään tapauksessa olettaa, vaan se edellyttää kaikissa tapauksissa ja etenkin niin sanotun toisen asteen hintasyrjinnän yhteydessä, että riidanalaisten käytäntöjen vaikutukset tutkitaan ottaen huomioon kaikki esillä olevan asian seikat.
Hintasyrjintäkäytäntö ei itsessään ole ongelmallinen kilpailuoikeuden näkökulmasta
61. Yleisesti on tärkeää muistaa, että syrjintä, mukaan lukien syrjintä hinnoittelussa, ei itsessään ole ongelmallista kilpailuoikeuden näkökulmasta. Syynä on se, että hintasyrjintä ei aina vahingoita kilpailua. On päinvastoin niin, kuten etenkin (turhat) viralliset yritykset tarkistaa vuoden 1936 Robinson-Patman Actiin sisältyvää tällaisen syrjinnän kieltävää säännöstä Yhdysvalloissa osoittavat,(13) että pelkkä hintasyrjinnän kieltäminen voi osoittautua haitalliseksi talouden tehokkuuden ja kuluttajan hyvinvoinnin kannalta.
62. On näet kiistatonta, että syrjintäkäytäntö ja etenkin hintojen eriyttämiskäytäntö tuottaa kilpailun näkökulmasta kaksijakoisia vaikutuksia. Tällaisen käytännön seurauksena voi olla talouden tehokkuuden ja siten kuluttajien hyvinvoinnin vahvistuminen; näitä tavoitteita ei mielestäni pidä kadottaa näkyvistä kilpailusääntöjä sovellettaessa, ja ne ovat joka tapauksessa erillään tasapuolisuusnäkökohdista. Kuten unionin tuomioistuin on toistuvasti katsonut, kilpailusääntöjen tarkoituksena on suojata kilpailua eikä kilpailijoita.(14)
63. Riippumatta siitä, tarkastellaanko asiaa kartelleja vai määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä koskevan oikeuden näkökulmasta, hintasyrjintäkäytännöistä pitäisi olla mahdollista määrätä seuraamuksia vain sillä edellytyksellä, että niillä on tosiasiallisesti tai potentiaalisesti kilpailua rajoittava vaikutus. Tällaisen vaikutuksen tunnistamista ei pidä sekoittaa siihen välittömään haittaan, jota kokevat tai josta kärsivät ne toimijat, jotka joutuvat maksamaan korkeimmat hinnat tavaran tai palvelun hankinnasta. Näin ollen se seikka, että yritys on joutunut maksamaan tavaran tai palvelun hankinnasta korkeamman hinnan kuin yksi tai useampi kilpaileva yritys, voidaan määritellä haitaksi, mutta tämä ei välttämättä aiheuta ”epäedullista kilpailuasemaa”.
64. Vaikka näin ollen oletettaisiin, että yritys on joutunut maksamaan korkeampia hintoja kuin muihin yrityksiin sovelletut hinnat ja että sitä on siten syrjitty (tai se katsoo tulleensa syrjityksi), kyseinen säännös voi kattaa tämän menettelyn vain, jos osoitetaan, että se on omiaan rajoittamaan kilpailua ja vaikuttamaan kielteisesti kuluttajien hyvinvointiin.
65. Määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä koskevassa oikeudessa hintasyrjintäkäytäntö mahdollistaa etenkin sen, että tällaisessa markkina-asemassa oleva yritys voi tarjota tavaroitaan ja palveluitaan suuremmalle kuluttajajoukolle, kuten kuluttajille, joilla on vähemmän ostovoimaa. Vastaavasti määräävässäkin markkina-asemassa olevan yrityksen asiakkaalla on periaatteessa kannustin myydä enemmän, jotta se saisi ”kanta-asiakasalennuksen”, ja tämä tilanne rohkaisee sitä laskemaan vuorostaan omia hintojaan ja pienentämään siis katettaan, mikä viime kädessä heijastuu myönteisesti kuluttajiin. Tässä yhteydessä on korostettava, että toimijoiden kyky käyttää neuvotteluvoimaansa parempien hintaehtojen saavuttamiseksi ja kustannustensa pienentämiseksi on tärkeä kilpailutekijä(15). Loppujen lopuksi hintojen eriyttäminen voi olla tärkeä kilpailua edistävä tekijä.
66. Erityisesti siitä kysymyksestä, voiko hintasyrjintä, jota yritys kohdistaa ”kauppakumppaneihinsa”, jotka ovat useimmiten sen tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla toimivia asiakkaita, merkitä määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä, muistutan, että SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa nimenomaisesti kielletään määräävässä markkina-asemassa olevia yrityksiä soveltamasta erilaisia ehtoja tällaisten kumppanien samankaltaisiin suorituksiin ”kauppakumppaneita epäedulliseen kilpailuasemaan asettavalla tavalla”.
67. Toisin kuin pintapuolisessa tarkastelussa voitaisiin olettaa, SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa ei velvoiteta monopoliasemassa tai määräävässä markkina-asemassa olevia toimijoita soveltamaan kauppakumppaneihinsa yhtenäisiä hintoja.
68. Jo kyseisen määräyksen sanamuodostakin ilmenee, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen kauppakumppaneitaan kohtaan harjoittama hintasyrjintä voi kuulua määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä koskevan kiellon soveltamisalaan vain ja ainoastaan silloin, jos kyseisten kumppanien välillä harjoitettava kilpailu vääristyy tämän syrjinnän vuoksi.
69. Loppujen lopuksi kyseisen määräyksen tinkimätön soveltaminen edellyttää ensinnäkin sen toteamista, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen kauppakumppanien välillä on kilpailusuhde, ja toisaalta sen toteen näyttämistä, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen käyttäytyminen on konkreettisesti omiaan vääristämään asianomaisten yritysten välistä kilpailua.(16) Käsittelen tätä yksityiskohtaisemmin jäljempänä.
Toisen asteen hintasyrjintä voi kuulua SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdan soveltamisalaan vain, jos se on tutkittu kaikkien käsiteltävän asian seikkojen perusteella
70. Sekä kilpailuviranomaisten päätöksenteossa että unionin tuomioistuimen viimeaikaisessa oikeuskäytännössä(17) on vähitellen vakiintunut näkemys, että tarkasteltaessa yrityksen käyttäytymistä SEUT 102 artiklan valossa ei voida olettaa, että kilpailua olisi rajoitettu. Tällaisen rajoituksen olemassaolon päättelemiseksi on kaikissa tapauksissa syytä tutkia riidanalaisen toimenpiteen todelliset tai potentiaaliset vaikutukset kaikkien käsiteltävän asian seikkojen perusteella.
71. Kun kyseessä on hintasyrjintäkäytäntö, toteutettava tarkastelu eroaa olennaisesti sen mukaan, onko kyseessä niin sanottu ensimmäisen asteen vai toisen asteen syrjintä.
72. Ensimmäisen asteen syrjinnällä tarkoitetaan pääpiirteissään syrjintää, joka kohdistuu määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen kilpailijoihin. Sillä tarkoitetaan useimmiten hintasyrjintäkäytäntöjä, joiden tarkoituksena on houkutella tiettyjä kilpailevien toimijoiden asiakkaita, kuten saalistushinnoittelua, eriytettyjä alennuksia tai hintaruuvia. Yleisemmin se koskee kaikkia hintakäytäntöjä, joiden tarkoituksena on sulkea määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen kanssa samoilla markkinoilla ja samalla (vertikaalisella) tasolla läsnä olevia toimijoita markkinoilta tai heikentää niiden kilpailuasemaa.
73. Kilpailuviranomaiset ja tuomioistuimet saavat yleensä käsiteltäväkseen juuri ensimmäisen asteen hintasyrjintäkäytäntöjä, koska niillä voi olla välittömiä markkinoilta sulkevia vaikutuksia.
74. Toisen asteen syrjintä, jota SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa pääasiallisesti tarkoitetaan, koskee syrjintää, joka vaikuttaa ”kauppakumppaneihin” yrityksen tuotantoketjun aikaisemman tai myöhemmän vaiheen markkinoilla. Se tarkoittaa etenkin tapauksia, joissa määräävässä markkina-asemassa oleva yritys päättää soveltaa erilaisia hintoja asiakkaisiinsa eli tahoihin, jotka eivät ole välittömässä kilpailusuhteessa siihen. Kyseisellä määräyksellä pyritään kieltämään se, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen liiketaloudellisella käyttäytymisellä vääristettäisiin kilpailua tuotantoketjun aikaisemman tai myöhemmän vaiheen markkinoilla eli kyseisen yrityksen tavarantoimittajien tai asiakkaiden välillä. Mainittu yritys ei saa suosia sopimuskumppaneitaan eikä asettaa niitä epäedulliseen asemaan niiden välisessä kilpailussa.(18)
75. Jälkimmäisen tyyppisessä syrjinnässä markkinoilta sulkeva ja kilpailuprosessia rajoittava vaikutus ei aina ilmene selvästi. On päinvastoin niin, että tuotantoketjun aikaisemmassa vaiheessa toimiva yritys hyötyy periaatteessa täysimittaisesti myöhemmän vaiheen markkinoilla vallitsevasta kilpailusta.
76. Kuten oikeuskirjallisuudessa on useasti tuotu esiin tarkasteltaessa SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitettua, nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan kaltaista hintasyrjintää, on mielestäni ensinnäkin erotettava toisistaan yritykset, jotka ovat vertikaalisesti integroituneita ja joiden edun mukaista on siis syrjäyttää kilpailijat tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilta, ja yritykset, joilla ei ole tällaista intressiä.
77. Jos määräävässä markkina-asemassa oleva yritys on vertikaalisesti integroitunut, se, että tällainen yritys soveltaa syrjiviä hintoja tuotantoketjun aikaisemman tai myöhemmän vaiheen markkinoilla, on todellisuudessa lähempänä ensimmäisen asteen syrjintää, joka vaikuttaa välillisesti kyseisen yrityksen kilpailijoihin. Tällaisen syrjinnän vaikutuksena voi olla määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen kilpailijoiden heikentäminen tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla.
78. Tuomion Deutsche Bahn v. komissio(19) taustalla oleva asia on hyvä esimerkki siitä kilpailua rajoittavasta vaikutuksesta, joka vertikaalisesti integroituneen yrityksen harjoittamalla yhtäaikaisella ensimmäisen ja toisen asteen hinnoittelusyrjinnällä voi olla. Soveltamalla erilaisia hintoja niin sanotuilla länsireiteillä toimivien konttikuljettajien samankaltaisiin suorituksiin, jotka koskivat rautatieinfrastruktuurien käyttöä, Deutsche Bahn AG oli väistämättä asettanut muut kauppakumppaninsa itseensä ja tytäryhtiöönsä nähden epäedulliseen kilpailuasemaan.(20)
79. Jos sitä vastoin määräävässä markkina-asemassa oleva yritys ei ole vertikaalisesti integroitunut eikä kyse ole julkisten elinten menettelyistä, joiden enemmän tai vähemmän välittömänä vaikutuksena on markkinoiden maantieteellinen eristäminen tai syrjintä kansallisuuden perusteella,(21) voidaan kysyä, mitä hyötyä kyseiselle yritykselle on syrjinnästä, jolla pyritään saattamaan yksi sen kauppakumppani epäedulliseen asemaan tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla. Tällaiselle yritykselle on näet merkittävää etua siitä, että jälkimmäiset markkinat ovat hyvin kilpaillut, jotta se pystyy pitämään yllä neuvotteluvoimaansa kyseessä olevien tavaroiden tai palvelujen myyjänä. Pääasian kaltaisessa tapauksessa, jossa määräävässä markkina-asemassa oleva yritys ei kilpaile asiakkaidensa kanssa tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla, ei ole helppo yksilöidä syitä, jotka saisivat kyseisen yrityksen soveltamaan syrjiviä hintoja, lukuun ottamatta sen asiakkaiden välitöntä hyödyntämistä. Ei siis vaikuta kovin järkevältä, että se vähentäisi kauppakumppaniensa välistä kilpailupainetta tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla.
80. Epäilemättä juuri tämän vuoksi pääasian kaltaiset asiat, joissa on kyse ”puhtaasta” toisen asteen syrjinnästä eli tilanteista, joissa määräävässä markkina-asemassa olevalla yrityksellä (joka ei ole vertikaalisesti integroitunut) ei pintapuolisesti tarkasteltaessa ole lainkaan intressiä sulkea kumppaneitaan pois tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilta, ovat äärimmäisen harvinaisia.(22)
81. Lisäksi on pakko todeta, että tarkasteltaessa unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi saatettuja asioita SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdan soveltamiseen liittyvät näkökohdat on esitetty erityisen lyhytsanaisesti eikä niiden perusteella voida missään tapauksessa määrittää selviä tulkintalinjoja kyseisessä määräyksessä tarkoitetun ”epäedullisen kilpailuaseman” tunnistamiseksi.
82. Tuomio Kanal 5 ja TV 4,(23) joka koskee viime kädessä nyt käsiteltävään asiaan verrattavaa tilannetta, on tältä osin mainitsemisen arvoinen. Kyseisen asian kohteena oli riita, jossa asianosaisina olivat yhtäältä Kanal 5 Ltd ja TV 4 AB ja toisaalta Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM) upa (järjestö, joka Ruotsissa hallinnoi kollektiivisesti musiikin tekijänoikeuksia) ja joka koski korvausmallia, jota jälkimmäinen sovelsi tekijänoikeudella suojattujen musiikkiteosten lähettämiseen televisiossa.
83. Kun unionin tuomioistuinta pyydettiin määrittämään, merkitseekö se seikka, että tekijänoikeusjärjestö laskee korvauksen oikeudesta käyttää tekijänoikeudella suojattuja musiikkiteoksia televisiolähetyksissä eri tavalla sen mukaan, onko kyse kaupallisista televisioyhtiöistä vai julkisen palvelun yhtiöistä, EY 82 artiklan toisen kohdan c alakohdan (josta on tullut SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohta) rikkomista, se ei sinänsä lausunut tämän hintasyrjinnän ja tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla mahdollisesti ilmenevän epäedullisen kilpailuaseman välisestä yhteydestä. Se muistutti kuitenkin, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asia oli toteuttaa erinäisiä tarkistuksia kyseisen määräyksen soveltamiseksi.
84. Tältä osin on niin ikään tuotava esiin, että komission ja unionin tuomioistuinten valitsema lähestymistapa merkitsee usein kyseisen määräyksen soveltamista ensimmäisen asteen syrjintätilanteeseen eli tilanteeseen, jossa ei ole käynyt ilmi, että olisi olemassa ”epäedullinen kilpailuasema”, minkä perusteella oikeuskirjallisuudessa onkin esitetty joitakin arvosteluja, joissa puolletaan kyseisen määräyksen sanamuodosta nimenomaisesti ilmenevien edellytysten tinkimättömämpää soveltamista(24). Eräät kommentoijat vaativat tiukempaa lähestymistapaa SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitettuun hintasyrjintään tai kannattavat tässä yhteydessä kaikkien asian kannalta merkityksellisten seikkojen tutkimista tapauskohtaisesti.(25)
85. Kun unionin tuomioistuinta lisäksi pyydettiin täsmentämään kyseisessä määräyksessä tarkoitetun epäedullisen kilpailuaseman toteamista koskevien vaatimusten soveltamisalaa asiassa British Airways v. komissio,(26) joka on viitekohtana tarkasteltaessa hintasyrjintäkäytäntöjä SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdan näkökulmasta, se korosti seuraavaa: ”[SEUT 102] artiklan toisen kohdan c alakohdan soveltamisedellytysten täyttymisen kannalta on tärkeää todeta, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen käyttäytyminen markkinoilla on syrjivää, ja tämän lisäksi myös, että sillä pyritään vääristämään tätä kilpailusuhdetta eli heikentämään osan kyseisen yrityksen kauppakumppaneista kilpailuasemaa toisiin nähden”.
86. Vaikka siis onkin niin, kuten unionin tuomioistuin on täsmentänyt, että mikään ei ole esteenä sille, että sellaisten kauppakumppaneiden, joiden kanssa ei ole kilpailusuhdetta, syrjintä voitaisiin katsoa väärinkäytöksi, on vielä osoitettava, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen menettely on kyseessä olevaan tapaukseen liittyvissä olosuhteissa omiaan johtamaan kilpailun vääristymiseen kyseisten kauppakumppaneiden välillä.(27)
87. Toisin sanoen SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohtaa ei voida tulkita niin, että siinä vaadittaisiin tietyillä markkinoilla määräävässä markkina-asemassa olevaa yritystä tarjoamaan kauppakumppaneilleen yhtenäisiä hintoja kaikissa olosuhteissa riippumatta riidanalaisen menettelyn kilpailuvaikutusten analyysistä.
88. Vaikuttaa siis siltä, että syrjivän hinnoittelukäytännön arvioinnissa on perustavan tärkeää ottaa huomioon ”kaikki käsiteltävän asian seikat”. SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdasta ei voida missään tapauksessa päätellä, että tällaisesta käytännöstä olisi kaikissa tapauksissa seurauksena ”epäedullinen kilpailuasema”.
89. Tuomiosta Clearstream v. komissio,(28) johon ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin nimenomaisesti viittaa kysymystensä sanamuodossa, totean, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin pyrki kyseisessä tuomiossa rajaamaan tarkastelunsa sen käsiteltäväksi väitetysti saatettuun asiaan. Kuten kyseisen tuomion 192 kohdasta ilmenee, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistutti periaatteesta, jonka mukaan ”[SEUT 102] artiklan toisen kohdan c alakohdan soveltamisedellytysten täyttymisen kannalta on todettava, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen käyttäytyminen markkinoilla on syrjivää, ja tämän lisäksi myös, että sillä pyritään vääristämään tätä kilpailusuhdetta” (kursivointi tässä).
90. Joka tapauksessa on niin, että vaikka kyseisestä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiosta voitaisiinkin päätellä, että tämä vahvisti olettaman, jonka mukaan hintasyrjintä on omiaan aiheuttamaan tällaisen epäedullisen aseman, on syytä huomata, että mainittu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, jota unionin tuomioistuin ei siitä tehdyn valituksen puutteessa ole kuitenkaan vahvistanut, on jossakin määrin vanhentunut.
91. Nähdäkseni kyseinen tuomio koskee ajanjaksoa, jolloin saatettiin vielä kiistellä siitä, millaista lähestymistapaa – (muodolliseen) tarkoitukseen vai vaikutuksiin perustuvaa – tulisi noudattaa tutkittaessa sellaisia yritysten menettelyjä, joiden väitetään merkitsevän määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä.
92. Lisäksi on mielestäni tärkeää täsmentää, että epäedullisen kilpailuaseman olemassaolon osoittaminen on eri asia kuin sen todennäköisyyden arvioiminen, että yrityksen sellainen menettely, joka voi todennäköisesti tuottaa markkinoilta sulkemiseen johtavia vaikutuksia, muodostaisi kilpailunrajoituksen ja että se erityisesti tuottaisi moitittuja markkinoilta sulkemiseen johtavia vaikutuksia(29). Tämän vaatimuksen tarkoituksena on, että SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdan soveltamiseksi varmistuttaisiin konkreettisesti siitä, että yrityksen kauppakumppaneitaan kohtaan noudattama hintasyrjintäkäytäntö, joka ei itsessään ole ongelmallinen kilpailun näkökulmasta, luo viime kädessä epäedullisen kilpailuaseman.
93. Kuten olen jo aiemmin korostanut,(30) yleisesti on niin, että hintasyrjinnän tutkimiseen SEUT 102 artiklan valossa on vaikea soveltaa kaavamaista ja systemaattista lähestymistapaa. Erityisesti kysymys siitä, voiko tietyillä markkinoilla määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen harjoittama hintasyrjintä vaikuttaa konkreettisesti tuotantoketjun aikaisemman tai myöhemmän vaiheen markkinoilla vallitsevaan kilpailuun, on mitä suurimmassa määrin tapauskohtaisesti arvioitava kysymys ja sen on syytä sellaisena pysyäkin.
Epäedullisen kilpailuaseman olemassaolon toteaminen edellyttää, että mahdollisesti koetun syrjinnän lisäksi osoitetaan konkreettisesti epäedullisen kilpailuaseman olemassaolo
94. Toisin kuin MEO:n kanta nyt esillä olevassa menettelyssä antaa ymmärtää, olen sitä mieltä, että hintasyrjintään ei välttämättä liity SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitettu ”epäedullinen kilpailuasema”.
95. Mielestäni tällainen arvio perustuu sekaannukseen ”epäedullisen kilpailuaseman” olemassaolon arvioinnin ja ”kilpailijoiden välisten haittojen” tai pelkän haitan olemassaolon arvioinnin välillä.
96. Jotta voitaisiin todeta SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitettu ”epäedullinen kilpailuasema”, kyseisellä käytännöllä on hintasyrjinnästä erikseen tarkasteltuna aiheutuvan haitan lisäksi oltava erityinen vaikutus sen yrityksen kilpailuasemaan, jota on väitetysti syrjitty.
97. Toisin sanoen koetun haitan on oltava riittävän merkittävä, jotta sillä on seurauksia syrjinnän kohteena olevan yrityksen kilpailuaseman kannalta. On siis osoitettava, että syrjivät hinnat ovat omiaan vääristämään kauppakumppanien välistä kilpailusuhdetta tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoilla.
98. Tällainen tarkastelumenetelmä edellyttää, että kilpailuviranomainen ottaa huomioon kaikki sen käsiteltäväksi saatettuun tapaukseen liittyvät seikat. Syrjivä hinnoittelukäytäntö asettaa määräävässä markkina-asemassa olevan yhtiön asiakkaat epäedulliseen kilpailuasemaan, jos se on konkreettisesti omiaan vaikuttamaan kielteisesti kilpailuun markkinoilla, joilla sen asiakkaat toimivat. Kilpailun vääristymisen tunnistamiseksi tässä yhteydessä ei siis voida tyytyä arvioimaan syrjivän käytännön vaikutusta tiettyyn kauppakumppaniin.
99. Erityisesti on tutkittava, onko riidanalainen hintasyrjintä omiaan vaikuttamaan kielteisesti epäedulliseen asemaan asetettujen kauppakumppanien kykyyn kohdistaa tehokasta kilpailupainetta suosittuihin kauppakumppaneihin.
100. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä ei tosin edellytetä näyttöä siitä, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen menettely olisi aiheuttanut yhden tai useamman kauppakumppanin kilpailuaseman tosiasiallisen, määrällisesti mitattavan heikkenemisen,(31) eikä myöskään sen osoittamista, että kilpailua rajoittava vaikutus markkinoilla, joilla kauppakumppanit kilpailevat keskenään, on ”tuntuva”, sillä vaikutuksen tuntuvuutta koskevan kynnyksen (de minimis) vahvistaminen ei ole tarpeen määräävän markkina-aseman väärinkäytön toteamiseksi.(32)
101. Siitä huolimatta on niin, että ellei SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa selvästi ilmaistuja edellytyksiä jätetä noudattamatta, pelkkää syrjinnästä itsestään johtuvaa ”haittaa” ei saa sekoittaa ”epäedulliseen kilpailuasemaan”, jonka on ilmettävä niillä markkinoilla, joilla määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen kauppakumppanit toimivat ja jotka tässä tapauksessa ovat tekijänoikeuden lähioikeuksien tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinat.
102. Tältä osin on nähdäkseni eroteltava toisistaan sellaiset kilpailunvastaiset menettelyt, jotka väistämättömän vahingollisen vaikutuksensa perusteella merkitsevät kilpailun rajoittamista, ja sellaiset, kuten määräävässä markkina-asemassa olevan, vertikaalisesti integroitumattoman yrityksen noudattamat toisen asteen hintojen eriyttämiskäytännöt, joiden konkreettiset vaikutukset on tutkittava perusteellisemmin, jotta voitaisiin päätellä tällaisen rajoituksen olevan olemassa.
103. Tässä ei ole tarkoitus tehdä rajanvetoa vähäisempien ja muiden kilpailurajoitusten välillä – minkä perusteella voitaisiin vahvistaa de minimis ‑raja-arvo, jollaiset on periaatteessa suljettu pois SEUT 102 artiklan yhteydessä. Sen sijaan on tarkoitus tunnistaa tosiasiallinen kilpailunrajoitus, joka on selvästi erillään hintasyrjinnästä ja jonka on ilmettävä jälkimmäisen lisäksi.
104. Näin ollen sillä seikalla, että yhdeltä kyseisistä kauppakumppaneista peritään korkeampi hinta, voi olla vaikutusta enintään kyseiselle yritykselle koituviin kustannuksiin ja hyvin teoreettisesti kyseisen yrityksen kannattavuuteen ja voittoon. Tämä ei kuitenkaan merkitse, että riidanalainen hintasyrjintä vaikuttaisi tuotantoketjun myöhemmän vaiheen markkinoiden kilpailun tasoon. Kuten GDA on kirjallisissa huomautuksissaan aivan oikein korostanut, kannattavuus ja kilpailukyky ovat aivan eri asioita.
105. Tästä seuraa mielestäni, että mahdolliset kohtelun erot, jotka eivät vaikuta kilpailuun tai vaikuttavat siihen hyvin vähän, eivät voi merkitä SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitettua määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä (33).
106. Epäedullisen kilpailuaseman olemassaolo on todettava tutkimalla riidanalaisen käytännön todellisia tai potentiaalisia vaikutuksia kaikkien asian kannalta merkityksellisten seikkojen perusteella suhteessa sekä asianomaisiin liiketoimiin että niiden markkinoiden ominaispiirteisiin, joilla määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen kauppakumppanit toimivat.
107. Hintasyrjinnän kilpailua vääristävän tai markkinoilta sulkevan vaikutuksen tutkimiseksi on ensinnäkin kiinnitettävä erityistä huomiota riidanalaisen hintasyrjinnän tosiasialliseen olemassaoloon ja sen suhteelliseen merkitykseen.
108. Toiseksi on kiinnitettävä huomiota myös määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen toimittamien tavaroiden tai palvelujen kustannusten suuruuden tutkimiseen suhteessa väitetysti epäedulliseen asemaan asetetulle kumppanille tai kumppaneille aiheutuviin kokonaiskustannuksiin.
109. Mikäli määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen perimä hinta muodostaa merkittävän osuuden epäedulliseen asemaan asetetulle asiakkaalle aiheutuvista kokonaiskustannuksista, hintasyrjinnällä saattaa olla vaikutusta paitsi kyseisen asiakkaan toiminnan kannattavuuteen myös sen kilpailuasemaan.(34)
110. Sitä vastoin tilanteessa, jossa määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen perimien hintojen suhteellinen merkitys on mitätön, nämä eivät ole omiaan vaikuttamaan epäedulliseen asemaan asetetun asiakkaan kilpailuasemaan.
111. Nyt käsiteltävään asiaan palataksemme AdC on todennut, että kyseiset kustannukset eivät olleet merkittävät. Kyseisen viranomaisen päätöksen 67 kohdassa mainitaan näet, että MEO:n 23.6.2015 toimittamien tietojen perusteella oli pääteltävä, että aikavälillä 1.1.2010–31.12.2013 MEO:n kyseessä olevan tukkupalvelun puitteissa GDA:lle vuosittain maksamat määrät muodostivat vain vähäisen prosenttiosuuden kustannuksista, jotka MEO:lle aiheutuivat liittymäasiakkaiden käyttöön tarjottavaan televisiosignaaliin liittyvien vähittäispalvelujen tarjonnasta, ja häviävän pienen osuuden MEO:n kyseisistä vähittäispalveluista saamista tuloista. Koska GDA:n lähioikeuksista perimän hinnan suhteellinen merkitys on AdC:n mukaan mitätön, vaikuttaa epäselvältä, miten GDA:n soveltamien hintojen eriyttäminen olisi merkityksensä perusteella ollut omiaan vaikuttamaan MEO:n kilpailuasemaan ja asettamaan sen siis epäedulliseen kilpailuasemaan.
Loppuhuomautukset kilpailuviranomaisen roolista silloin, kun se saa käsiteltäväkseen kantelun
112. Vaikka viime kädessä on vain ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä tutkia kaikkien käsiteltävään asiaan liittyvien seikkojen perusteella, millä tavoin riidanalainen hintojen eriyttäminen on aiheuttanut epäedullisen kilpailuaseman, minusta vaikuttaa siis tässä tapauksessa siltä, että AdC ei tehnyt virhettä tutkiessaan, saattoiko MEO:hon ja NOS:ään sovellettujen hintojen eriyttäminen taloudellisesta näkökulmasta vaikuttaa MEO:n kilpailukykyyn suhteessa NOS:ään.
113. Loppuhuomautuksina totean lisäksi, että on nähdäkseni tärkeää muistuttaa, että jos kilpailuviranomaisen käsiteltäväksi saatetaan kantelu, jossa väitetään, että on tapahtunut määräävän markkina-aseman väärinkäyttö, joka johtuu etenkin nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan kaltaisesta toisen asteen hintasyrjinnästä, kilpailuviranomaisen tehtävänä on tutkia huolellisesti kantelun tekijän sen tietoon saattamat tosiseikat ja oikeudelliset seikat, jotta se voi päättää – periaatteessa kohtuullisen ajan kuluessa –, onko sen aloitettava menettely rikkomisen toteamiseksi, hylättävä kantelu menettelyä aloittamatta tai lopetettava kantelun tutkiminen.(35)
114. Tällaisessa tilanteessa päätös kantelun tutkimisen lopettamisesta on perusteltava viranomaiselle nimenomaisesti toimitettujen seikkojen hylkäämisellä. Viranomaista ei sitä vastoin voida moittia siitä, että se on abstraktilla tasolla ja sellaisten konkreettisten seikkojen puuttuessa, jotka todistaisivat etenkin kilpailunrajoituksen olemassaolon, tunnistanut ne syyt, joiden vuoksi riidanalainen menettely saattaa mahdollisesti merkitä väärinkäyttöä.
115. Kaiken edellä esitetyn huomioon ottaen ehdotan, että Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisãon esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin vastataan seuraavasti:
Jollei objektiivisia perusteluja ole, se, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys soveltaa tiettyihin lisenssinhaltijoihinsa korkeampia hintoja muilta lisenssinhaltijoilta perittyihin hintoihin verrattuna, merkitsee SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitettua väärinkäyttöä vain ja ainoastaan silloin, jos kyseisellä käytännöllä asetetaan ensin mainitut epäedulliseen kilpailuasemaan suhteessa muihin lisenssinhaltijoihin, joiden kanssa ensin mainitut lisenssinhaltijat kilpailevat.
Määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen kauppakumppanit joutuvat epäedulliseen kilpailuasemaan SEUT 102 artiklan toisen kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla, jos erilaisten ehtojen soveltaminen samankaltaisiin suorituksiin vaikuttaa haitallisesti tiettyjen kyseisten kauppakumppanien kilpailuasemaan suhteessa muihin ja jos se näin ollen vääristää suosittujen ja epäedulliseen asemaan asetettujen kauppakumppanien välistä kilpailua.
Epäedullisen kilpailuaseman olemassaolon toteaminen merkitsee, että asian kannalta merkityksellisillä markkinoilla todetaan asianomaisten osapuolten välisen kilpailun vääristyminen, joka on erillinen pelkästä mahdollisesti todettavasta erilaisesta kohtelusta. Puoltamani tarkastelumenetelmän ei pidä jäädä pelkäksi automaattisen päättelyn muodollisuudeksi, joka perustuu tosiseikkoja koskeviin tai legaalisiin olettamiin, vaan se edellyttää kaikkien käsiteltävään tapaukseen liittyvien seikkojen konkreettista tutkimista. Huomioon voidaan ottaa etenkin, mutta ei yksinomaan, riidanalaisen hintojen eriyttämisen luonne ja merkitys sekä asianomaisten yritysten kustannusrakenne.
1 Alkuperäiskieli: ranska.
2 Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EYVL 2003, L 1, s. 1).
3 Hyväksytty 8.5.2012 annetulla lailla nro 19/2012 (Lei n.º 19/2012).
4 30.6.1997 annetun säädöksen nro 33/97 (Decreto-Lei n.º 33/97) 7 §:n 3 ja 9 momentin mukaisesti on niin, että jos oikeuksista neuvoteltaessa ei päästä yksimielisyyteen, osapuolet ovat velvollisia turvautumaan välimiesmenettelyyn.
5 Portugalin kansallisen viestintäviranomaisen (Anacom) (Autoridade Nacional de Comunicações (Anacom)) mukaan MEO:n markkinaosuus kasvoi viiteajanjaksolla eli ajalla 1.1.2010–31.3.2015 alle 25 prosentista yli 40 prosenttiin, kun taas NOS-konsernin markkinaosuus pieneni samalla ajanjaksolla yli 60 prosentista alle 45 prosenttiin.
6 Näitä lukuja ei toistettu ennakkoratkaisupyynnössä, koska ne ovat luottamuksellisia tietoja.
7 Espanjan hallitus ilmoittaa, että Espanjan markkina- ja kilpailuviranomainen (Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia) on järjestelmällisesti katsonut syrjivien hintojen soveltamisen rikkomukseksi siinä tapauksessa, että tekijänoikeuksien ja lähioikeuksien hallinnointielin ei ole pystynyt perustelemaan niitä.
8 Ks. kansalliseen asiakirja-aineistoon toimitetut ja AdC:n päätöksessä mainitut asiakirjat.
9 Yhteisöjen tuomioistuin hyväksyi tämän määritelmän hyvin varhain (ks. tuomio 14.2.1978, United Brands ja United Brands Continentaal v. komissio, 27/76, EU:C:1978:22, 65 kohta ja tuomio 13.2.1979, Hoffmann-La Roche v. komissio, 85/76, EU:C:1979:36, 38 kohta). Siitä on jatkuvasti muistutettu oikeuskäytännössä, etenkin viimeaikaisessa (ks. mm. tuomio 14.10.2010, Deutsche Telekom v. komissio, C-280/08 P, EU:C:2010:603, 170 kohta ja tuomio 17.2.2011, TeliaSonera Sverige, C-52/09, EU:C:2011:83, 23 ja 79 kohta).
10 Ks. merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta annettu komission tiedonanto 97/C 372/03 (EYVL 1997, C 372, s. 5).
11 Ks. mm. tuomio 9.9.2009, Clearstream v. komissio (T-301/04, EU:T:2009:317, 169–190 kohta) ja tuomio 7.10.1999, Irish Sugar v. komissio (T-228/97, EU:T:1999:246, 64 kohta).
12 Ks. tältä osin mm. O’Donoghue, R., ja Padilla, J., The Law and Economics of article 102 TFEU, 2. painos, Hart Publishing, Oxford, 2013, s. 795; Geradin, D., ja Petit, N., ”Price discrimination under EC competition law”, The Pros and Cons of Price Discrimination, Konkurrensverket, 2005, s. 23 (www.konkurrensverket.se/en/research/seminars/the-pros-and-cons/price-discrimination).
13 Ks. mm. US Antitrust Modernization Commission, Report and Recommendations, 2007, IV.a luku: ”The Robinson-Patman Act”, saatavilla osoitteessa http://govinfo.library.unt.edu/amc/report_recommendation/toc.htm. Vuonna 2007 US Antitrust Modernization Commission (Yhdysvaltain kartellilainsäädännön ja määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä koskevan lainsäädännön ajanmukaistamista käsittelevä lautakunta) ehdotti niin ikään menestyksettä, että kyseistä säännöstä tarkistettaisiin. Ks. myös tuoreempi analyysi artikkelissa Kirkwood, J. B., ”Reforming the Robinson-Patman Act to Serve Consumers and Control Powerful Buyers”, The Antitrust Bulletin, nide 60, nro 4, 2015, s. 358–383.
14 Ks. vastaavasti alennuskäytäntöjen osalta ratkaisuehdotukseni Intel Corporation v. komissio (C-413/14 P, EU:C:2016:788, 41 kohta).
15 Näin ollen velvoite, joka jollekin taholle asetettaisiin kaikkien kauppakumppanien kohtelemiseksi samalla tavoin, on omiaan tuottamaan kilpailua rajoittavia tuloksia (ks. Bulmash, H., ”An Empirical Analysis of secondary line price discrimination motivations”, Journal of Competition Law & Economics, nide 8, nro 2, 2012, s. 361–397).
16 Ks. vastaavasti julkisasiamies Kokottin ratkaisuehdotus British Airways v. komissio (C-95/04 P, EU:C:2006:133, 104 ja 105 kohta).
17 Ks. mm. tuomio 6.9.2017, Intel v. komissio (C-413/14 P, EU:C:2017:632, 133–147 kohta).
18 Ks. tuomio 15.3.2007, British Airways v. komissio (C‑95/04 P, EU:C:2007:166, 143 kohta).
19 Tuomio 21.10.1997 (T-229/94, EU:T:1997:155), joka vahvistettiin määräyksellä 27.4.1999, Deutsche Bahn v. komissio (C‑436/97 P, EU:C:1999:205).
20 Tuomio 21.10.1997, Deutsche Bahn v. komissio (T-229/94, EU:T:1997:155, 93 kohta).
21 Ks. vastaavasti tuomio 29.3.2001, Portugali v. komissio (C-163/99, EU:C:2001:189, 46 ja 66 kohta) ja tuomio 17.5.1994, Corsica Ferries (C-18/93, EU:C:1994:195, 43–45 kohta).
22 Ks. alaviitteessä 21 mainitut asiat. Ks. myös tuomio 11.12.2008, Kanal 5 ja TV 4 (C-52/07, EU:C:2008:703).
23 Tuomio 11.12.2008 (C-52/07, EU:C:2008:703).
24 Ks. mm. Perrot, A., ”Towards an effects-based approach of price discrimination”, edellä mainitussa teoksessa The Pros and Cons of Price Discrimination, mm. s. 166 ja seuraavat sivut.
25 Ks. edellisessä alaviitteessä mainittu artikkeli. Ks. myös Geradin, D., ja Petit, N., ”Price Discrimination under EC competition law: The Need for a case-by-case approach”, Global Competition Law Centre Working Paper 07/05, s. 45 ja 46.
26 Ks. tuomio 15.3.2007, British Airways v. komissio (C-95/04 P, EU:C:2007:166, 144 kohta).
27 Ks. tuomio 15.3.2007, British Airways v. komissio (C-95/04 P, EU:C:2007:166, 145 kohta).
28 Tuomio 9.9.2009 (T-301/04, EU:T:2009:317, 194 kohta). Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että ”esillä olevassa asiassa vastaavista palveluista maksettujen erilaisten hintojen soveltaminen kauppakumppaniin keskeytyksettä viiden vuoden ajan sellaisen yrityksen taholta, jolla on tosiasiallinen monopoli tuotantoketjun aikaisemman vaiheen markkinoilla, ei ole voinut olla aiheuttamatta kilpailuhaittaa tälle samalle kumppanille”.
29 Ks. tältä osin tuomio 6.9.2017, Intel v. komissio (C-413/14 P, EU:C:2017:632, 133–141 kohta).
30 Ks. mm. ratkaisuehdotukseni Intel Corporation v. komissio (C-413/14 P, EU:C:2016:788, 73 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
31 Ks. tuomio 15.3.2007, British Airways v. komissio (C-95/04 P, EU:C:2007:166, 145 kohta).
32 Ks. tuomio 6.10.2015, Post Danmark (C-23/14, EU:C:2015:651, 73 kohta).
33 Ks. vastaavasti ja tällä alalla esiintyvien vastakkaisten lähestymistapojen yhteensovittamiseksi O’Donoghue, R., ja Padilla J., edellä mainitussa teoksessa The Law and Economics of Article 102 TFEU, s. 802 et 803.
34 Ks. etenkin komission päätös Soda-Ash v. Solvay (ETY-sopimuksen 86 artiklan mukaisesta menettelystä (COMP/33.133-C: kalsinoitu sooda – Solvay) (IV/33.133-C: kalsinoitu sooda – Solvay) 19.12.1990 tehty komission päätös 91/299/ETY; EYVL 1991, L 152, s. 21, 64 kohta), jossa oli todettu, että riidanalaisella hintasyrjinnällä oli ollut huomattava vaikutus sen kohteena olleiden yritysten kilpailuasemaan, koska kyseinen tuote saattoi vastata jopa 70:tä prosenttia lasinvalmistuksen raaka-ainekustannuksista. Kyseisen aineen hankintahinta vaikutti siis lasitehtailijoiden kannattavuuteen ja kilpailukykyyn.
35 Ks. analogisesti komission tehtävästä tuomio 19.5.2011, Ryanair v. komissio (T-423/07, EU:T:2011:226, 53 kohta).

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


text:
Logitech C270 HD WEBCAM / Webbikamerat / 960-000635 / Tietokonekauppa.fi verkkokauppa
Kuvaustuotteet Digitaalikamerat Webbikamerat Logitech C270 HD WEBCAM
Logitech C270 HD WEBCAM Valmistajan koodi: 960-000635
Saatavilla toimittajalta38,60 €Hinta per 1 kpl sis. 24% alv Webmyynti: 174 kplToimitusaika-arvio: 7 - 14 ark.pvHeti myymälässä: 0 kplToimitus alk: 6,80 € MääräLisää ostoskoriinKorissa: 0 kpl Osamaksu kätevästi valitsemalla ostoskorissa maksutavaksi Checkout. Myyntiargumentit
Tuotekoodi: 38314 Nimi: Logitech C270 HD WEBCAM
Valmistajan koodi: 960-000635
Tyyppi: Webbikamerat black HD Webcam incl. Logitech VID HD video calls
You’ll get HD 720p video calling on most major instant messaging applications and Logitech Vid HD.
Logitech has teamed up with MAGIX to offer MAGIX Photo Manager 9 and MAGIX Video Easy with your new Logitech webcam. And they’re free. Näytä -tuotteet
Microsoft LifeCam Studio for Business, musta, USB82.20 €Microsoft LifeCam Cinema For Business, musta, USB64.40 €V7 VANTAGE WEBCAM 30014.40 € Takuu: 24 kk

matches: HD HD HD HD HD HD HD


Hallitusten yhteistyökokous 1/2011 | Suomen Tolkien-seura Kontu ry
Suomen Tolkien-seuran ja Verkkoyhteisö Kontu ry:n hallitusten yhteistyökokous
Juurikatu, Tampere
2.1.2011 klo 13:00
Leena Peippo
Miikka Uotila
Hanna Manner
Wenla Gustaffson
Jasmin Syrjälä
Pekka Saarimaa
Anna Jääskeläinen
Puheenjohtaja Leena Peippo avasi kokouksen klo 13:47
§3 Kokouksen puheenjohtajan ja sihteerin valinta
Puheenjohtajaksi valittiin Leena Peippo ja sihteeriksi Pekka Saarimaa.
§4 Pöytäkirjantarkastajien ja ääntenlaskijoiden valinta
Pöytäkirjantarkastajiksi ja ääntenlaskijoiksi valittiin Hanna Manner ja Jaakko Pirinen.
§5 Esityslistan hyväksyminen
§6 Aikataulu
Puheenjohtaja listasi suositellut toimenpiteet yhdistysten yhdistymisessä ja kävi läpi alustavan aikataulun. Alustava aikataulu oli laadittu siltä pohjalta, että STs lakkautetaan ja uuden yhdistyneen yhdistyksen hallitus valitaan VyK:n vuosikokouksessa 2011. Sääntömuutokset lähetetään PRH:lle keväällä 2011 STs:n kevätkokouksen jälkeen. Kevätkokouksessa molempien yhdistysten hallitukset käyvät läpi ja hyväksyvät uudet säännöt. Tavoite olisi saada uusi yhdistys toimintaan vuoden 2012 alusta.
Anna Jääskeläinen tiedotti, että kolmannelta osapuolelta saadun tiedon mukaan PRH:n käsittelyaikataulu sääntömuutoksille on 1-2 vuotta. Tosin kunhan hallituksilla on yhtenäinen näkemys tulevista säännöistä, voidaan yhdistymistä viedä eteenpäin ilman PRH:n virallista hyväksyntää.
Anna Jääskeläinen ehdotti, että hän käy Miikka Uotilan kanssa läpi molempien yhdistysten tapahtumien ajankohdat ja niiden yhteensovittamisen. Päätettiin, että STs luopuu tietyistä tapahtumista eikä tarvetta erityiselle läpikäymiselle ole, ellei ongelmia ilmene.
§7 Hallitus- ja tilikausi
Yhdistyksillä on eri hallitus- ja tilikaudet. Puheenjohtaja ehdotti, että koska säilytettävän yhdistyksen kaudet jäävät käyttöön, riippuu tulevan yhdistyksen kaudet siitä, kumpi yhdistys lakkautetaan. Puheenjohtaja ehdotti, että STs lakkautetaan, koska se on helpompaa tehdä, sillä se vaatii vain yhden kokouksen.
Keskusteltiin eri yhdistysten lakkauttamisen hyvistä ja huonoista puolista. STs:llä on paljon ei-aktiivisia jäseniä, jotka siirtyvät epätodennäköisemmin, ja sillä on pidemmät perinteet. STs:n logo ja muu omaisuus on kuitenkin siirrettävissä VyK:n käytettäviksi. Jaakko Pirisen mukaan suurempi jäsenkunta mahdollistaa paremmin Suomen Tolkien-fandomin edustamisen, vaikka jäsenet ovatkin passiivisia. Toisaalta VyK:n purkamisessa on suurempi vaara siinä, että myös aktiiveja saattaa pudota.
Päätettiin ehdottaa, että STs lakkautetaan ja VyK:n tilikausi muutetaan vastaamaan hallituskautta. VyK:n toiminnantarkastamiseksi ja vastuuvapauden myöntämiseksi pidetään kokous syksyllä.
§8 Hallitusroolit
VyK:n hallituksen koko on 6 + 3 ja STs:llä 6 + 2. Puheenjohtaja ehdotti, että uuden yhdistyksen hallitus koostuu puheenjohtajasta, vähintään kuudesta varsinaisesta jäsenestä sekä vähintään kolmesta varajäsenestä. Ehdotusta kannatettiin.
Puheenjohtaja ilmoitti, että hallituksen pakolliset vastuualueet ovat puheenjohtaja, varapuheenjohtaja, rahastonhoitaja, sihteeri sekä jäsensihteeri. Päätettiin myös ehdottaa, että jäsensihteeri voi hyväksyä uudet jäsenet hallituksen puolesta. Päätettiin selvittää jäsenkortin toteuttamista.
Lisäksi yhdistyneen yhdistyksen vastuualueiksi ehdotettiin tarvikevastaavaa, paino- ja postitusvastaavaa, tapahtumavastaavaa, turvallisuusvastaavaa, yhteysvastaavaa, smialvastaavaa, arkistovastaavaa, wikivastaavaa sekä verkkovastaavaa (joka vastaa sivuston teknisestä kehityksestä).
Ehdotettiin, että STs:n julkaisuvastaavan vastuualue yhdistetään paino- ja postitusvastaavaan tehtäviin.
Tarkemmat tehtäväkuvaukset ovat pöytäkirjan liitteenä.
§9 Nimi
Puheenjohtaja ehdotti nimeksi Suomen Tolkien-seura Kontu ry. Ehdotusta kannatettiin. Lyhenteeksi ehdotettiin sekä STs Kontu että STsK. Englanninkieliseksi nimeksi ehdotettiin Finnish Tolkien Society Kontu.
§10 Logo
Puheenjohtaja kävi läpi eri ehdotukset. Voidaan käyttää STs:n vanhaa logoa tai järjestetään logokilpailu. Kannatettiin logokilpailun järjestämistä, johon otetaan sekä STs:n että Konnun nykyiset logot että uusia logoehdotuksia.
Logokilpailun ehdotusten deadlineksi sovittiin huhtikuun loppu 2011. Yhteysvastaava tutkii erilaisia äänestyksen toteutusvaihtoehtoja ja äänestyksen toteutuksesta päätetään STs:n kevättapaamisen yhteydessä järjestettävässä yhteistyökokouksessa.
§11 Lehdet
Hobittilan Sanomien julkaisua jatketaan paperisena. Lisäksi se tultaisiin julkaisemaan sähköisesti yhdistyksen sivuilla. Ehdotettiin, että jäsen voi ilmoittaa, ettei halua paperista HobSania.
Legolasta ilmestyy vuonna 2011 viisi numeroa ainakin aiheilla filkki, novellit, all-stars (parhaat jutut vanhoista numeroista), Tolkien ja yhdistysten historiikit. Miikka Uotila ehdotti, että yhdistymisvuonna 2012 ei ilmestyisi Legolasta. Ehdotusta kannatettiin. Tarkoitus olisi, että 2012 luodaan Legolaksen toimituskunta uudestaan ja julkaisutoimintaa jatketaan 2013.
All-stars-numeroa varten materiaali tulee koota ja kysyä luvat uudelleenjulkaisua varten. Lista jutuista pitää kysyä Miksulta. Hanna Manner lupasi ottaa tämän tehtäväkseen yhdessä smial Morelin kanssa.
Historiikki-lehteen kirjoitetaan molempien seurojen historiikit. Jasmin Syrjälä lupasi ottaa vetovastuun siitä numerosta.
Mervi Mäkelä on aiemmin luvannut hoitaa Tolkien-numeron toimittamisen.
§12 Verkko
Vesa Piittisellä on työn alla Konnun uusi, tuleva versio. Vesa Piittinen on ilmoittanut kaipaavansa enemmän kommentteja. Tulisi saada päätös siitä, mitä ohjelmistoa käytetään uudessa Konnussa (AWC vai MyBB). Miikka Uotila kertoi, että AWC on kevyt ohjelmisto, mutta sen ylläpito olisi yhden AWC:n kehittäjän sekä Vesa Piittisen vastuulla. AWC mahdollistaa myös laajemman kustomoinnin tarpeiden mukaan. MyBB on laaja ohjelmisto, josta voi aiheutua taloudellisia kuluja.
Miikka Uotila ehdotti MyBB:n ottamista käyttöön ja tätä ehdotusta kannatettiin.
Muutoin verkon toiminnot pyritään säilyttämään entisellään sekä sähköisten jäsenetujen kehittämistä jatketaan. Kehittämistä varten laaditaan verkkostrategia, jota kehittää alustavasti Leena Peippo. Lisäpäätöksiä tehdään seuraavassa yhteistyökokouksessa.
Päätettiin, että irc-kanavat siirretään uudelle palvelimelle ja kanavien omistajuudet annetaan Hanna Mannerille. Kaikille hallitusten jäsenille annetaan operaattorioikeudet. Wenla Gustafsson lupasi hoitaa asian.
www.suomentolkienseura.fi muutetaan osoittamaan uuden yhdistyksen etusivulle.
§13 Smialit
Ehdotetaan, että smialtoiminta jatkuu samoin kuin nykyisin.
§14 Tapaamiset ja miitit
Anna Jääskeläinen ehdotti, että miitit voitaisiin varata puolivuosittain. Syysmiitti ja pikkujoulumiitti varataan The Miitin jälkeen ja kevätmiitti ja The Miitti vuodenvaihteen jälkeen.
Vuosijuhla 3.1.
Kevätmiitti helmi-maaliskuussa
Konkarimiitti huhti-toukokuussa (ei yhdistyksen järjestämä)
Mahdollisesti smial-tapaaminen keväällä
Suokki heinäkuussa
The Miitti ja vuosikokous heinä/elokuussa
Syysmiitti syys/lokakuussa
Pikkujoulumiitti marras/joulukuussa
Lisäksi jäseniä rohkaistaan pitämään kaupunkitapaamisia kuukausittain.
Matkakorvaukset. Korvausta maksetaan puolet haetusta määrästä mutta korkeitaan 50 euroa.
Mikko Nikkilä haki korvausta kaksi kertaa 14,80 euron junalipuille. Korvaus hyväksyttiin.
Pekka Saarimaa haki korvausta 210 km matkalle. Korvaus hyväksyttiin.
Leena Peippo haki korvausta 760 km matkalle. Korvaus hyväksyttiin.
§16 Seuraava kokous
Seuraava kokous pidetään 2.4.2011 klo 15:00 Helsingissä STs:n kevättapaamisen jälkeen. Ehdotettiin, että seurat korvaisivat hallituslaisten matkat samoin ehdoin kuin 2.1.2011 kokoukseen.
§17 Kokouksen päätös
Puheenjohtaja päätti kokouksen klo 17:15.


text:
Kotiin / HD / Vapaa taustakuva tietokoneelle HD
lähettänyt: alas toukokuussa 18, 2016 sisään HD Jätä kommentti 6,621 näkymät 0
Tässä on kaunein valikoima ilmaisia taustakuva tietokoneelle HD työasemien, PC, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. Tässäwallpapermad.com Taustakuva tietokanta voit ladata miljoonia korkealaatuisia taustakuvia . Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia ladata. Meillä on paljon taustakuvia yli kolmekymmentä Plus kategoriat Like Eläimet, Sarjakuva, Kukka, avaruus , Pelit ja Urheilu ,Jne. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön.
ilmainen taustakuva tietokoneelle HD
Yksinkertaisuuden, valitse Desktopin Koko (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) luettelosta päätöksiä oikeassa paneelissa, ja myös järjestelmä voi valita sinulle kaikkea järjestelmän hyväksyttävän Size Set. Ja muistaa Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia henkilökohtaiseen käyttöön. Jos Like Tämä ilmainen taustakuva tietokoneen HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook ja muut sosiaalisen median.
Edellinen: Miami Dolphins tapetti HD
seuraava: Ganesha tapetti HD
HD Anime HD taustakuva
Säännöllinen näytä tapetti HD

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Mene...Kotiin3DHDAbstraktianimaatioEläimetlinnutPyörätautotSarjakuvatJulkkiksetVärikäsSöpöviileäKukkaPelitTytötteKuumaElääLogoRakkausElokuvatluontopaikatavaruusUrheiluMaailmanmobileLisää	Kotiin / avaruus / lentokone tapetti HD	lentokone tapetti HD
0	lentokone tapetti HD
Tässä on paras kokoelma lentokone tapetti HD työasemien, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. täälläDownloadWallpaper.org saat lakhs ilmaisia taustakuvia laitteelle. Kaikki kuvat ovat aikajärjestyksessä, suosio, värejä ja näytön koon ja ar alati päivitetty. valitsevat vapaa taustakuvia yli kahdestakymmenestä luokista sekä Eläimet, Sarjakuva, Flower ja Urheilu. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön. 1.
Yksinkertaisuuden, valitse Desktopin Koko (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) luettelosta päätöksiä oikeassa paneelissa, ja myös järjestelmä voi valita sinulle kaikkea järjestelmän hyväksyttävän Size Set. Ja muistaa, täällä voit siirtää kasoista ilmaiseksi taustakuvia! Jos Like This lentokone taustakuva HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook.
piipittää Tietoja Jeya Edellinen: tyylikäs tapetti HD
seuraava: neon taustakuvia HD
Batman logo taustakuva3d tapetti seinillebaby blue tapetti HDtaustakuvia mac HDemo taustakuvatCowboys tapettizelda iphone tapetti HDMan Utd taustakuvat HDtakka tapettiRakastan sinua tapetti HD Mainos

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Mene...Kotiin3DHDAbstraktianimaatioEläimetlinnutPyörätautotSarjakuvatJulkkiksetVärikäsSöpöviileäKukkaPelitTytötteKuumaElääLogoRakkausElokuvatluontopaikatavaruusUrheiluMaailmanmobileLisää	Kotiin / HD / Boy tapetti	Boy tapetti
1,585 näkymät
0	Boy tapetti
Here is a best collection Of Boy wallpaper For Desktops, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. täälläDownloadWallpaper.org saat lakhs ilmaisia taustakuvia laitteelle. Kaikki kuvat ovat aikajärjestyksessä, suosio, värejä ja näytön koon ja ar alati päivitetty. valitsevat vapaa taustakuvia yli kahdestakymmenestä luokista sekä Eläimet, Sarjakuva, Flower ja Urheilu. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön. 1.
Yksinkertaisuuden, valitse Desktopin Koko (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) luettelosta päätöksiä oikeassa paneelissa, ja myös järjestelmä voi valita sinulle kaikkea järjestelmän hyväksyttävän Size Set. Ja muistaa, täällä voit siirtää kasoista ilmaiseksi taustakuvia! If you Like This Boy wallpaper Collection Give us a Like And Share On Facebook.
piipittää Tietoja Jeya Edellinen: Emma kivi tapetti
seuraava: Vintage kukka tapetti
näkymät (13) Söpö anime tapetti HD
näkymät (13) Creative taustakuva
näkymät (10) Spiderman hd tapetti HD
näkymät (9) Naruto hd tapetti
näkymät (9) alusvaatteita tapetti HD
näkymät (9) kuuma tyttöjen taustakuva HD2
näkymät (9) tapetti ranta HD
Borderlands tapettijäähtyä 3d taustakuvia HDhd taustakuvia iphone 4 HDmusta aukko tapetti HDLääkäri, joka tapetti hd HDFall työpöydän taustakuva HDChicago Cubs tapetti HDV niin kuin verikosto tapetti HDstrippaus tapettiBMW tapetti hd Mainos

matches: HD HD hd HD hd HD HD hd hd


text:
Tässä on Final Fantasy taustakuva hd Lataa kokoelma For Pöytäkoneet, Kannettavat, ja Tabletit. täälläWallpaper21.com, on yli kymmenen lakhs taustakuvat ovat ladattavissa. Nämä HD-kuvat lataaja käyttäjille. ja kerättiin avoimen lähdekoodin web. Niin Voit vapaasti käyttää näitä taustakuvat.
Jos Like This Final Fantasy taustakuva hd lataus Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook.
← Edellinen Story Dragon Ball taustakuvat HD	Seuraava tarina → FLCL tapetti HD	Jätä vastaus Peruuta vastaus	Sähköpostiosoitettasi ei julkaista. Pakolliset kentät on merkitty *Kommentti Nimi * Sähköposti * verkkosivusto Mainos
näkymät (937) viileä taustakuvia PC1
näkymät (773) maailmankartta wallpaper6
näkymät (608) vapaa 3D tapetti HD
näkymät (522) keskisormi tapetti HD
näkymät (425) cool-taustakuvia-for-seiniin-HD2
näkymät (423) minimalistinen iphone wallpaper7
näkymät (386) autumn_bench-HD
näkymät (372) Ultra HD taustakuvia
näkymät (368) vapaa-kesä-tapetti-HD9
näkymät (363) Satunnainen virkaaporo tapetti HDkaunis työpöydän taustakuva HDPuerto Rico tapetti HDiphone musta tapetti HDseepra taustakuvia HDsadepisarat tapetti HDWu-Tang Clan tapetti HDXBMC tapetti HDPuun iphone tapetti HDChicago Bears iphone tapetti HD	Mainos

matches: hd hd HD HD HD HD HD HD


text:
FMUSER 2KM Digital STL HD Studio Lähetin Video Link 5.8Ghz Mobile Urheilu Race-DSTL-M-1-STL FM / TV Station-Fmuser.com
FMUSER 2KM Digital STL HD Studio Lähetin Video Link 5.8Ghz Mobile Urheilu Race-DSTL-M-1:
FMUSER 2KM Digital STL HD Studio Lähetin Video Link 5.8Ghz Mobile Urheilu Race-DSTL-M-1
FMUSER 2KM Digital STL HD Studio Lähetin Video Link 5.8Ghz Mobile Urheilu / Race / auto
FMUSER 5.8GHz linkki sarja on täydellinen digitaalinen STL-järjestelmän (Studio Lähetin Link) niille, jotka tarvitsevat lähettää videon ja äänen studiosta etäsijoitettu lähetin (yleensä vuoren huipulla). Linkin takaa uskomattoman äänen ja videon laatu - punch ja selkeys. Järjestelmä voidaan liittää 110 / 220V AC linja. Encoder on varustettu 1 tapa audiotuloja tai 1 tapa Hdmi / SDI videotulon with1080i / p 720p. STL tarjoaa jopa 2km etäisyyttä riippuen sen sijainnista (egaltitude) ja optinen näkyvyys.
- Vapaasti liikkuvat 2Km
HD Encoder Osa: FC2205 HD SD Video Audio Encoder AV + HDMI + SDI + YPbPr
Decoder Osa: FC6401 HD SD Video Audio dekooderi AV + HDMI + SDI + YPbPr ulos
Sijainti leveys-:Sijainti B leveyttä:
2pcs DSTL-M 10KM STL Omnidirectional antenni)
6pcs 3 Meter Gigabit Ethernet-kaapeli


02 / 09.02.2018
§ 20 Asia/1
§ 21 Asia/2
Rakennusvalvonnan tilastot 1.1. - 31.12.2017
§ 22 Asia/3
Myymälöiden salaattibaareissa myytävien elintarvikkeiden mikrobiologinen laatu Helsingissä 2016-2017 (pdf) (html)
§ 23 Asia/4
Eläinperäisten elintarvikkeiden ensisaapumisvalvonta Helsingissä 2017 (pdf) (html)
§ 24 Asia/5
Rakennuslupahakemus, asuinkerrostalo, 30063/7, Huopalahdentie 19 (pdf) (html)
Fakta-asiakirja2.pdf
Paapiirustuskooste1
§ 25 Asia/6
Asunto-osakeyhtiö Metsäpurontie 16, velvoitteen asettaminen luvatonta ravintolaa koskevassa asiassa, kiinteistö 091-422-2-7, Metsäpurontie 16 (pdf) (html)
Sijaintikartta Metsäpurontie 16.pdf
Kantakartta Metsäpurontie 16.pdf
Tarkastuslausunto1.pdf
Tarkastuslausunto2.pdf
Vastinepyyntö.pdf
Vastinepyyntö2pdf.pdf
Vastine.pdf
Asiakkaan kirjelmä.pdf
Vastine tarkastuslausuntoon.pdf
Rauennut toimenpidelupa.pdf
Rauennut toimenpidelupa piirustukset.pdf
Rasitustodistus Metsäpurontie 16.pdf
§ 26 Asia/7
Velvoitteen asettaminen omakotitalon rakennustyön loppuunsaattamiseksi, Kuunaritie 17c, 49157/26 (pdf) (html)
Asemakaava 7920
Vastinepyyntö 1
Vastinepyyntö 2
Rakennuslupa 49-2844-08-A
Muutoslupa 49-4136-13-AM
Jatkolupa 49-3505-13-AJ
Valokuvat 17.1.2018
§ 27 Asia/8
Kaupunkiympäristölautakunnan ympäristö- ja lupajaoston lausunto Helsingin hallinto-oikeudelle Kalasataman asukasyhdistys ry:n ja eräiden yhtiöiden valituksesta koskien roskakorien siirtämisvelvoitetta, tontti 10582/13, Antareksenkatu 6 (pdf) (html)
Hallinto-oikeuden lausuntopyyntö.pdf
Valituksenalainen päätös.pdf
§ 28 Asia/9
Kaupunkiympäristölautakunnan ympäristö- ja lupajaoston lausunto Helsingin hallinto-oikeudelle Kalasataman Palvelu Oy:n valituksesta roskakorien siirtämistä koskevassa velvoiteasiassa, 10582/13, Antareksenkatu 6 (pdf) (html)
Pihasuunnitelma.pdf
Helsingin hallinto-oikeuden lausuntopyyntö 8.1.2018
Kalasataman Palvelu Oy:n valitus Yljan päätöksestä 24.11.2017 § 97
§ 29 Asia/10
Kaupunkiympäristölautakunnan ympäristö- ja lupajaoston lausunto Helsingin hallinto-oikeudelle postilaatikon paikan määräämistä koskevasta valituksesta, 45005/32 (pdf) (html)
HAO, lausuntopyyntö 8.1.2018
Valitus 28.12.2017
Ympäristö- ja lupajaoston päätös 24.11.2017 § 96


text:
Palvelusta saat vastaukset yleisimpiin työsuhteeseen ja työelämään liittyviin kysymyksiin. Valitse aihe tai käytä hakusanaa.
Kaikki kysymykset (56)
"Keikkatyö" ja keikkailu opintovapaalla/perhevapailla (3)
Henkilökohtaisen avustajan työsuhde (1)
Hoitoonohjaus päihdeongelmissa (1)
Kilpailukielto (2)
Lojaliteettivelvoite/sosiaalinen media (3)
Lomauttaminen (9)
LOVe-tentti (4)
Poliittinen mielenilmaus (1)
Työhöntulotarkastus (3)
Työkierto (4)
Työmatkat (5)
Työntekijöiden yhdenvertainen kohtelu (1)
Työpisteen/työtehtävien vaihtaminen työnantajan aloitteesta (3)
Yksityisyyden suoja työpaikalla (7)
Henkilökunnan kuvaaminen
Voidakseen julkaista työntekijän kuvan ja työntekijää koskevia muita tietoja esimerkiksi infotaululla, on julkaisemisen oltava asiallisesti perusteltua ja tarpeellista työnantajan toiminnan kannalta. Työnantajalta voi pyytää kirjallista selvitystä asiallisista perusteista ja siitä, miksi työnantaja katsoo julkaisun tarpeelliseksi työnantajan toiminnan kannalta. Mikäli edellä esiin tuodut edellytykset eivät täyty, ei työnantaja voi julkaista kuvia ilman suostumusta.
6) vaarantaa liike- ja ammattisalaisuutta tai aiheuttaa työnantajalle tai tämän asiakkaalle vähäistä suurempaa taloudellista vahinkoa, jos liike- ja ammattisalaisuuden vaarantamista tai taloudellisen riskin syntymistä ei voida muiden keinojen avulla estää. (laki yksityisyyden suojasta työelämässä 7 § 1 mom.)
3) työnhakijan on tarkoitus hoitaa sellaisia tehtäviä, joissa on itsenäisesti ja valvomattomasti pääsy huumausaineisiin tai vähäistä suurempaan määrään sellaisia lääkkeitä, joita voidaan käyttää huumaaviin tarkoituksiin. (laki yksityisyyden suojasta työelämässä 7 § 2 mom.)
Mitä 1 ja 2 momentissa säädetään, sovelletaan myös, jos työntekijän työtehtävät muuttuvat työsuhteen aikana siten, että ne täyttävät edellä tarkoitetut edellytykset työnantajan oikeudesta käsitellä huumausainetestiä koskevaan todistukseen merkittyjä tietoja. (laki yksityisyyden suojasta työelämässä 7 § 3 mom.)
Huumausainetestauksesta tulee ilmoittaa työnhakijalle ennen työsopimuksen tekemistä.
Testattava saa itselleen kirjallisen testituloksen, jonka hän toimittaa työnantajalle. Testitulosta ei saa toimittaa suoraan työterveyshuollosta työnantajalle. Työnhakijalla ei ole velvollisuutta toimittaa testitulosta työnantajalle, mutta tällöin työnantaja voi jättää työnhakijan valitsematta tehtävään.
7) voi merkittävästi lisätä työnantajan hallussa olevien huumausainelain 3 §:n 1 momentin 5 kohdassa tarkoitettujen aineiden laittoman kaupan ja leviämisen riskiä.
Työnantaja voi asettaa työntekijälle kohtuullisen määräajan, jonka kuluessa todistus on esitettävä. (laki yksityisyyden suojasta työelämässä 8 §)
Jos työpäivä on jaettu kahteen osaan, kuka korvaa siirtymät?
- Työntekijälle tulee olla määritelty ensisijainen työnsuorittamispaikka. Jos tällaista ei ole määritelty katsotaan ensisijaisen työpisteen olevan se paikka, josta työntekijä hakee työmääräyksensä tai jossa säilytetään työn suorittamiseen liittyvät väline
Kameravalvonnan käyttämisen edellytykset
Työnantaja saa toteuttaa jatkuvasti kuvaa välittävän tai kuvaa tallentavan teknisen laitteen käyttöön perustuvaa valvontaa (kameravalvonta) käytössään olevissa tiloissa työntekijöiden ja muiden tiloissa oleskelevien henkilökohtaisen turvallisuuden varmistamiseksi, omaisuuden suojaamiseksi tai tuotantoprosessien asianmukaisen toiminnan valvomiseksi sekä turvallisuutta, omaisuutta tai tuotantoprosessia vaarantavien tilanteiden ennaltaehkäisemiseksi tai selvittämiseksi. Kameravalvontaa ei kuitenkaan saa käyttää tietyn työntekijän tai tiettyjen työntekijöiden tarkkailuun työpaikalla. Käymälässä, pukeutumistilassa tai muussa vastaavassa paikassa tai muissa henkilöstötiloissa taikka työntekijöiden henkilökohtaiseen käyttöön osoitetussa työhuoneessa ei myöskään saa olla kameravalvontaa. (laki yksityisyyden suojasta työelämässä 5 luku 16 § 1 mom.)
3) työntekijän etujen ja oikeuksien varmistamiseksi, jos kameravalvonta perustuu tarkkailun kohteeksi tulevan työntekijän pyyntöön ja asiasta on sovittu työnantajan ja työntekijän välillä. (laki yksityisyyden suojasta työelämässä 5 luku 16 § 2 mom.)
Kameravalvonnan tarkoitus, käyttöönotto ja valvontamenetelmät on käsiteltävä YT-menettelyssä. Kameravalvontaan tulee olla selkeä toimintasuunnitelma. Valvonnasta on tiedotettava näkyvästi ja henkilökunnalle tulee kertoa kameroiden sijainnista. Tallenteita ei saa käyttää muissa kuin niissä tarkoituksissa, mitä varten kameravalvontaa on alettu suorittaa. Kameravalvonnan kautta saatua tietoa ei saa luovuttaa käyttötarkoituksen vastaisesti ulkopuolisille, eivätkä kuvatallenteet saa olla ulkopuolisten nähtävissä esim. valvontamonitoreista. Tallenteet tulee hävittää heti, kun ne eivät ole enää tarpeen tarkoituksen toteuttamista varten, lähtökohtaisesti 1 vuoden kuluttua tallentamisen päättymisestä.
Kameravalvonta kotihoidossa
Tietosuojavaltuutettu on käsitellyt kotihoidon kameravalvontaa kannanotossaan 1357/41/2010. Tietosuojavaltuutetun mukaan "henkilö, joka oleskelee kotonaan tai jota hoidetaan kotona potilaana, saanee kotirauhan piirissä nauhoittaa kameralla tai muulla laitteella tapahtumia, tilanteita tai keskusteluja sekä hoitotoimenpiteitä, joihin itse osallistuu."
Eri asiana on arvioitava tilanteet, joissa kameravalvonta tapahtuu sivullisen, kuten hoidettavan henkilön omaisen tai palveluntarjoajan toimesta. Tällöin asiassa saattaisi tulla huomioitavaksi rikoslain rangaistussäännökset salakatselusta ja salakuuntelusta (rikoslaki 24 luku 5 - 7 §). Kameravalvonta on tällöinkin sallittua, jos siihen on saatu tarkkailtavan suostumus.
Tietosuojavaltuutetun mukaan "jos nauhoitteita annetaan muiden katseltavaksi tai kuultavaksi tulisi ottaa huomioon, ettei samalla syyllistytä toisen kunnian loukkaamiseen, yksityiselämää loukkaavaan tiedon levittämiseen tai paljasteta salassa pidettäväksi säädettyä tietoa, esim. potilastietoja tai terveydentilaa koskevia tietoja."
Keikkailu toiselle työnantajalle, sivutoimi-ilmoitus/lupa
Työsopimuslaissa ei ole säädetty työntekijän velvollisuudesta ilmoittaa työnantajalle sivutyöstään tai pyytää työnantajalta lupaa sivutyön tekemiseen.
Työsopimuslain yleisen lojaliteettivelvollisuuden mukaan työntekijän on kuitenkin toiminnassaan vältettävä kaikkea, mikä on ristiriidassa hänen asemassaan olevalta työntekijältä kohtuuden mukaan vaadittavan menettelyn kanssa.
Lisäksi on säädetty kilpailevan toiminnan kiellosta, jonka mukaan työntekijä ei saa tehdä toiselle sellaista työtä tai harjoittaa sellaista toimintaa, joka huomioon ottaen työn luonne ja työntekijän asema ilmeisesti vahingoittaa hänen työnantajaansa työsuhteissa noudatettavan hyvän tavan vastaisena kilpailutekona.
Työntekijä voi siis lähtökohtaisesti tehdä vapaa-aikanaan työtä toiselle työnantajalle, kunhan siitä ei aiheudu haittaa päätoimen hoitamiselle eikä ilmeistä vahinkoa työnantajalle.
Työsopimuksessa voidaan kuitenkin sopia, että työntekijä on velvollinen ilmoittamaan sivutyön tekemisestä työnantajalle. Vaikka asiasta ei olisi sovittu, sivutyöstä voi halutessaan epäselvyyksien välttämiseksi keskustella työnantajan kanssa etukäteen.
Kenen pitää suorittaa LOVe-koulutus?
Kaikkien, jotka osallistuvat työpaikalla lääkehoidon toteuttamiseen (perushoitajat, lähihoitajat, kodinhoitajat ja sairaanhoitajat), tulee suorittaa lääkehoidon koulutus. Osaaminen tulee varmistaa säännöllisin väliajoin, eli vähintään viiden vuoden välein.
Kertyykö lomautuksen aikana vuosilomaa?
Vuosiloma kertyy ensimmäisiltä 30 työpäivältä kerrallaan. Jos työntekijä on osittain lomautettuna niin, että tekee lyhennettyä viikkoa, kertyy lomaa enintään kuudelta kuukaudelta kerrallaan (vuosilomalaki 7 §).
Kilpailukieltosopimus työnantajan kanssa
Työnantajan ja työntekijän välisellä kilpailukieltosopimuksella voidaan rajoittaa työntekijän oikeutta tehdä työsopimus työsuhteen päättymisen jälkeen alkavasta työstä sellaisen työnantajan kanssa, joka harjoittaa ensiksi mainitun työnantajan kanssa kilpailevaa toimintaa samoin kuin työntekijän oikeutta harjoittaa omaan lukuunsa tällaista toimintaa. (TSL 3 luku 5 § 1 mom.)
Kilpailukieltosopimus voidaan tehdä vain työnantajan toimintaan tai työsuhteeseen liittyvästä erityisen painavasta syystä. Muutoin kilpailukieltosopimus on mitätön.
Kilpailukieltosopimuksella saadaan rajoittaa työntekijän oikeutta tehdä uusi työsopimus tai harjoittaa ammattia enintään kuuden kuukauden ajan työsuhteen päättymisestä lukien. Jos työntekijän voidaan katsoa saavan kohtuullisen korvauksen hänelle kilpailukieltosopimuksesta aiheutuvasta sidonnaisuudesta, rajoitusaika voidaan sopia enintään vuoden pituiseksi. (TSL 3 luku 5 § 3 mom.)
Kilpailukieltosopimus ei sido työntekijää, jos työsuhde on päättynyt työnantajasta johtuvasta syystä. (TSL 3 luku 5 § 4 mom.)
Työntekijällä ei ole velvollisuutta työsuhteen aikana suostua kilpailukieltosopimuksen tekemiseen. Useimmiten työsuhteen päättymisen jälkeistä aikaa koskevasta kilpailukiellosta pyritään sopimaan jo työhön otettaessa. Voit pyytää poistamaan tätä koskevan ehdon sopimuksesta ennen sopimuksen tekemistä.
Kilpailukieltosopimuksia käytetään hoitoalalla lähihoitajien työsuhteissa harvoin. Yleensä lain edellyttämiä erityisen painavia syitä ei ole olemassa. Voit olla yhteydessä liiton edunvalvontaan, jos työnantajasi esittää kilpailukieltosopimuksen tekemistä.
Kuinka vanhaan varoitukseen voi työnantaja vedota irtisanomisperusteena?
Varoituksen voimassaoloajasta ei ole säädetty laissa. Varoituksen voimassaolo on tapauskohtaista ja riippuu siitä, miten vakavasta rikkomuksesta tai laiminlyönnistä on kyse. Mitä vakavammasta menettelystä on kysymys, sitä pidempään varoituksella on merkitystä työntekijän tulevaa käyttäytymistä arvioitaessa.
Kuka maksaa työhöntulotarkastuksen?
Työhöntulotarkastus on työnantajan määräämä tarkastus, jolloin työnantaja maksaa tarkastuksesta muodostuvat kustannukset.
Kutsuminen kuulemistilaisuuteen
Millainen varoituksen tulee olla?
Varoituksen voi antaa suullisena tai kirjallisena. Varoituksen tulee olla yksilöity ja selkeä, jotta työntekijä ymmärtää, mitä työsuhteesta johtuvaa velvoitetta hän on rikkonut ja hänen on mahdollista tämän perusteella korjata menettelyään. Varoituksesta tulee myös käydä ilmi irtisanomisen uhka, jotta työnantaja voisi myöhemmin vedota vastaavanlaiseen käytökseen irtisanomisperusteena.
Työnantajan varoituskäytännön tulee olla johdonmukaista ja tasavertaista työntekijöitä kohtaan.
Työntekijä voi vastustaa varoitusta, jos varoitus ei perustu tositapahtumiin tai jos varoituksessa ei ole riittävän selkeästi yksilöity moitittavaa käytöstä. Lisätietoa kohdassa "Varoituksen vastustaminen".

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 1
§ 2
§ 1
§ 3
§ 4


text:
Nuvo-5501 sarjan teollisuustietokoneet N5501-I7 | OEM Finland Oy
Neousys Nuvo-5501 tarjoaa paljon tehoa pienessä paketissa! Ennennäkemättömän pieniin 221x173x76 millimetrin ulkomittoihin on mahdutettu täysiverinen tehokone. Kone voidaan varustaa tarpeen mukaisesti Intelin 6. sukupolven. Skylake-suorittimilla Celeron G3900TE:stä Core i7-6700TE:hen. Kaikki mallit tarjoavat erittäin laajat -25°C ... 70°C käyttölämpötila-alueet passiivijäähdytettynä.
Nuvo-5501 sisältää laajat I/O-toiminnot ja liitännät, kuten 3x Gigabitin Ethernet, 4x USB3.0, 2x USB2.0 ja 4x COM, sekä VGA/DVI-näyttöliitännät. Koneeseen on optiona tarjolla myös 8+8 kanavainen eristetty digitaalinen I/O. Nuvo-5501 sisältää paikan yhdelle 2,5"/3,5" SATA HDD/SSD-levylle sekä yhdelle full-size mSATA-levylle, ja se tukee maksimissan 16 GB DDR4-muistia.
N5501-I7 Nuvo-5501 Intel® Core i7-6700TE
Integroitu Intel® HD 530 50 Grms (IEC60068-2-27) Intel Core™ i7-6700TE (8M Cache, 2.4/ 3.4 GHz, 35W TDP)
N5501-I5 Nuvo-5501 Intel® Core i5-6500TE
Integroitu Intel® HD 530 50 Grms (IEC60068-2-27) Intel Core i5-6500TE (6M Cache, 2.3/ 3.3 GHz, 35W TDP)
N5501-I3 Nuvo-5501 Intel® Core i3-6100TE
Integroitu Intel® HD 530 50 Grms (IEC60068-2-27) Intel Core i3-6100TE (4M Cache, 2.7 GHz, 35W TDP)
N5501-G4400 Nuvo-5501 Intel® Pentium G4400TE
Integroitu Intel® HD 510 500 g standardin IEC 60068-2-27 mukaan Intel Pentium G4400TE (3M Cache, 2.4 GHz, 35W TDP)
N5501-G3900 Nuvo-5501 Intel® Celeron G3900TE
Integroitu Intel® HD 510 50 Grms (IEC60068-2-27) Intel Celeron G3900TE (2M Cache, 2.3 GHz, 35W TDP)
N5501-I7-DIO Nuvo 5501 Intel® Core i7-6700TE + digitaalinen I/O
N5501-I5-DIO Nuvo 5501 Intel® Core i5-6500TE + digitaalinen I/O
N5501-I3-DIO Nuvo-5501 Intel® Core i3-6300TE + digitaalinen I/O
N5501-G4400-DIO Nuvo 5501 Intel® Pentium-4400TE + digitaalinen I/O
N5501-G3900-DIO Nuvo 5501 Intel® Celeron-3900TE + digitaalinen I/O
N5501-I7
Nuvo-5501 Intel® Core i7-6700TE
Seinäkiinnitys (vakio) tai DIN-kiskokiinnike (optio)
Integroitu Intel® HD 530
10%-90% ei-kondensoituva
2x6-pin liitin etä-on/off hallinnalle ja status-LED
3x Gigabit Ethernet (1x Intel I219-LM/2x I210-IT)
2x ohjelmoitava RS-232/422/485, 2x RS-232
4x USB3.0, 2x USB2.0, 1x sisäinen USB2
Intel Core™ i7-6700TE (8M Cache, 2.4/ 3.4 GHz, 35W TDP)
Väylä – M.2
1x SIM-tuellinen M.2 B key -paikka 3G/4G-korteille
1x full-size mini PCI Express
1x SATA 2.5"/3.5"
NACC-DINRAIL-31 DIN-kiskokiinnike Nuvo-3100/3120/5501
NACC-PA-120W-OW Virtalähde 120W - 20V / 6A

matches: HD HD HD HD HD HD


text:
Helsingin HAO 09.07.2015 15/0561/5 | EDILEX
Helsingin HAO 09.07.2015 15/0561/5
Omakotitalo - Suunnittelutarvealue - Rakennuskielto - Voimaantulo - Poikkeaminen
15/0561/5
02473/14/4112
Diaarinumero: 02473/14/4112
Taltionumero: 15/0561/5
Rakennus- ja ympäristölautakunta oli päätöksellään 8.4.2014 käsitellyt asian suunnittelutarveratkaisuhakemuksena ja poikkeamisena rakennuskiellosta ja hylännyt hakemuksen omakotitalon ja talousrakennuksen rakentamiseksi. Rakennuspaikka sijoittui tulevan osayleiskaavan alueelle, joka oli asetettu valtuuston tekemällä päätöksellä rakennuskieltoon.
Valittajat esittivät, että päätöstä rakennuskiellosta ei olisi voinut soveltaa takautuvasti vireillä olleisiin hankkeisiin. Osayleiskaavoitukseen liittyvä rakennuskielto oli hyväksytty valtuustossa 3.2.2014, eli vasta 6.9.2013 jätetyn suunnittelutarveratkaisuhakemuksen jälkeen. Hakemus olisi valittajien mukaan tullut hyväksyä voimassa olevan yleiskaavan mukaisena.
Hallinto-oikeus totesi, ettei lupahakemuksen kannalta ole merkitystä sillä, koska hakemus on jätetty, vaan ratkaisevaa on päätöksentekopäivä ja se, että rakennuskielto on saatettu maankäyttö- ja rakennuslain 200 §:n 1 momentin ja maankäyttö- ja rakennusasetuksen 93 §:n 3 momentin mukaisesti kuuluttamalla tiedoksi. Osayleiskaavoitusta koskeva rakennuskielto on hyväksytty valtuustossa 3.2.2014 ja rakennuskieltoa koskeva kuulutus on julkipantu kunnan ilmoitustaululle 19.3.2014. Valituksenalainen päätös asiassa on tehty 8.4.2014. Alueella on valituksenalaista päätöstä tehtäessä ollut lainmukaisesti voimassa maankäyttö- ja rakennuslain 38 §:n 1 momentin mukainen rakennuskielto. Rakennuskielto ei poistanut myöskään mainitun lain 16 §:ssä säädettyä suunnittelutarvetta, mikäli laissa säädetyt edellytykset sen käsittelemiselle muutoin ovat voimassa.
Hallinto-oikeus katsoi hankkeen edellyttävän suunnittelutarveratkaisua sekä poikkeamista alueelle määrätystä ja voimassa olevasta rakennuskiellosta.
Kun otettiin huomioon maankäyttö- ja rakennuslain 137 §:n 1 momentin 1 kohta, myönteiselle suunnittelutarveratkaisulle ei ollut edellytyksiä. Asiassa ei ollut myöskään edellytyksiä myönteiselle poikkeamispäätökselle rakennuskiellosta, sillä poikkeamisen myöntäminen olisi aiheuttanut maankäyttö- ja rakennuslain 172 §:n 1 momentin 1 kohdassa tarkoitettua haittaa kaavoitukselle tai alueiden käytön muulle järjestämiselle. Lautakunnan päätöstä ei muutettu.
Maankäyttö- ja rakennuslaki 16 §, 38 § 1 mom, 137 § 1 mom,
171 § 1 mom, 172 § 1 mom ja 200 § 1 mom
Maankäyttö- ja rakennusasetus 93 § 3 mom

matches:
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 1
§ 3


Inatsisartut inatsisaanni nr. 5 19. maj 1979-imeersumi, kingullermik inatsisartut inatsisaatigut nr. 3 5. juni 1986-imeersutigut allanngortinneqarsimasukkut, makku allannguutigineqassapput:
1. Nutaatut § 25 B-tut ivertinneqassaaq:
"Pappiaqqat nalillit il.il. § 14, imm. 2 - 3-mi taaneqartut pigisallu, akileraartussaasup inuussutissarsiummigut pissarsiarisimasai atorsimasaaluunniit imaluunniit iluanaarniarnermigut pissarsiarisimasai, takuuk § 24, nr. 2, kingusinnerpaamik tunineqarsimasutut isigineqassapput § 1 imaluunniit § 2, imm. 1 naapertorlugu akileraartussaanerup taamaatinnerani.
Imm. 2. Immikkoortoq 1 naapertorlugu tunineqarneranni akiusutut isigineqassaaq akileraartussaanerup taamaatinnerani nalinginnaasumik niuernermi nalingat."
2. § 30 ima allanngortinneqassaaq:
"Iluanaarutinit akileraarutit unerartinneqassapput. § 70-imiit § 73-imut aalajangersakkat naapertorlugit.
3. § 70, imm. 1-imi oqaaseqatigiit siulliit ima allanngortinneqassapput:
"Piginneqatigiiffimmi aktieselskabimi aktietigut iluanaarutit, tamatumani ilanngullugit piginneqatigiffimmi anpart.sselskabimi, Kalaallit Nunaanniittutut nalunaarsorneqarsimasumi iluanaarutit., tunniunneqarnissaasa imaluunniit pisassanngortinneqarnissaasa aalajangiunneqarnerisigut tamatigut, piginneqatigiiffiup kommunemini akileraarfimmini, takuuk § 33, akileraarusiissut tamaat, takukkit § 27-imiit § 29-imut., qaammatisiutit malillugit. ukiumi iluanaarutisiffimmi, unerartittassavaa."
4. § 82, imm. 4 ima allanngortinneqassaaq:
"Iluanaarutisianit akileraarutit landskassep, kommunep akileraarfiup kommunellu pisassavaat imm. 1-imiit 3-mut. aalajangersakkat naapertorlugit."
5. § 119, imm. 2, nr. 1 aamma 2 ima allanngortinneqassapput.:
"Imm. 2. Danmark-imik, Savalimmiunik naalagaaffinnilluunniit allanik isumaqatigiissuteqaqatigiitsillugu Naalakkersuisut aalajangersakkanik makkunannga aalajangersaasassapput,
1) qallunaat, savalimmiormiut imaluunniit naalagaaffiup allap pineqartup akileraarusiineranni, akitsuusiineranni akiligassiinerannilu atugassanik Kalaallit. Nunaanni oqartussaasut paasissutissanik piniarlutillu paasissutissiisarnissaannik,
2) akileraarutit, akitsuutit akiligassallu, Danmark-imi, Savalimmiuni naalagaaffimmiluunniit allami pineqartumi piniarneqartut, tassanilu akilersinniarneqarsinnaasut Kalaallit Nunaanni akilersinniarneqarnissaannik, Kalaallit Nunaanni akileraarutinik akitsuutinik akiligassanillu akiliisitsiniartarnermi maleruagassat naapertorlugit".
Inatsisartut inatsisaat ingerlaannaq atuutilissaaq.
Imm. 2. §1, nr. 2, 3 aamma 4 1. januar 1989-imiit atuutilissapput.
Namminersornerullutik Oqartussat oktoberip 17-iat 1988