text:
Euroopan unionin C 22/23.
23. tammikuu 2017
Asia C-499/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 16.9.2016 – AZ v. Minister Finansów
Asia C-500/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 16.9.2016 – Caterpillar Financial Services Poland sp. z o.o. ja Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
Asia C-509/16 P: Valitus, jonka Francisco Javier Rosa Rodriguez on tehnyt 26.9.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-358/16, Rosa Rodriguez v. Consejería de Educación de la Junta de Andalucía, 20.7.2016 antamasta määräyksestä
Asia C-517/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Apelacyjny w Gdańsku (Puola) on esittänyt 4.10.2016 – Stefan Czerwiński v. Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Gdańsku
Asia C-523/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 12.10.2016 – MA.T.I. SUD Spa v. Società Centostazioni SpA
Asia C-533/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakia) on esittänyt 20.10.2016 – Volkswagen AG v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
Asia C-534/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakia) on esittänyt 20.10.2016 – Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky v. BB construct s.r.o.
Asia C-536/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 12.10.2016 – DUEMMESGR SpA v. Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR)
Asia C-537/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 24.10.2016 – Garlsson Real Estate SA (selvitystilassa) ym. v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
Asia C-546/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi (Espanja) on esittänyt 28.10.2016 – Montte SL v. Musikene
Asia C-547/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 28.10.2016 – Gasorba S.L., Josefa Rico Gil ja Antonio Ferrándiz González v. Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.
Asia C-552/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Аdministrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 2.11.2016 – WIND INNOVATION 1 EOOD, selvitystilassa v. Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika – Sofia
Asia C-553/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 2.11.2016 – TTL EOOD v. Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika – Sofia
Asia C-557/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 4.11.2016 – Astellas Pharma GmbH
Asia C-560/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší soud České republiky (Tšekki) on esittänyt 4.11.2016 – Michael Dědouch ym. v. Jihočeská plynárenská a.s. ja E.ON Czech Holding AG
Asia C-561/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 7.11.2016 – Saras Energía SA v. Administración del Estado
Asia C-565/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Eirinodikeio Lerou (Kreikka) on esittänyt 9.11.2016 – Alessandro Saponaro ja Kalliopi-Chloi Xylina
Asia C-567/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (Chancery Division) (Patents Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 10.11.2016 – Merck Sharp & Dohme Corporation v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
Asia C-568/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürtingen (Saksa) on esittänyt 10.11.2016 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Faiz Rasool
Asia C-573/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.11.2016 – Air Berlin plc v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
Asia C-575/16: Kanne 14.11.2016 – Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta
Asia C-578/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) on esittänyt 17.11.2016 – C. K., H. F. ja A. S. v. Slovenian tasavalta
Asia T-279/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2016 – T & L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Maatalous — Sokeri — Poikkeukselliset toimenpiteet — Toimitukset unionin markkinoille — Markkinointivuosi 2010/2011 — Oikeussääntö, jolla annetaan yksityisille oikeuksia — Riittävän ilmeinen rikkominen — Asetus (EY) N:o 1234/2007 — Syrjintäkiellon periaate — Oikeasuhteisuus — Luottamuksensuoja — Huolenpitovelvollisuus ja hyvän hallinnon periaate)
Asia T-103/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2016 – T & L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Maatalous — Sokeri — Poikkeukselliset toimenpiteet — Toimitukset unionin markkinoille — Markkinointivuosi 2011/2012 — Oikeussääntö, jolla annetaan yksityisille oikeuksia — Riittävän ilmeinen rikkominen — Asetus (EY) N:o 1234/2007 — Syrjintäkiellon periaate — Oikeasuhteisuus — Oikeusvarmuus — Luottamuksensuoja — Huolenpitovelvollisuus ja hyvän hallinnon periaate)
Asia T-65/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Bank Refah Kargaran v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat pakottavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Kantajan nimen merkitseminen uudelleen luetteloon sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut alkuperäisen luetteloon merkitsemisen — Oikeudellinen virhe — Tosiseikkoja koskeva virhe — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Oikeasuhteisuus)
Asia T-89/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Export Development Bank of Iran v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat pakottavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Kantajan nimen merkitseminen uudelleen luetteloon sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut alkuperäisen luetteloon merkitsemisen — Oikeudellinen virhe — Tosiseikkoja koskeva virhe — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu)
Asia T-720/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Rotenberg v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Rajoittavat toimenpiteet Ukrainaa heikentävien tai uhkaavien toimien osalta — Varojen jäädyttäminen — Rajoitukset, jotka koskevat jäsenvaltioiden alueelle pääsyä — Luonnollinen henkilö, joka tukee aktiivisesti tai toteuttaa toimia, joilla heikennetään tai uhataan Ukrainaa — Luonnollinen henkilö, joka hyötyy venäläisistä päättäjistä, jotka ovat vastuussa Krimin liittämisestä — Puolustautumisoikeudet — Perusteluvelvollisuus — Ilmeiset arviointivirheet — Omaisuudensuoja — Elinkeinovapaus — Oikeus nauttia yksityiselämän kunnioitusta — Oikeasuhteisuus)
Asia T-217/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Fiesta Hotels & Resorts v. EUIPO – Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA — Aiempi kansallinen kaupallinen nimi GRAND HOTEL PALLADIUM — Suhteellinen hylkäysperuste — Liike-elämässä käytetty merkki, jonka vaikutusalue on laajempi kuin paikallinen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta)
Asia T-270/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2016 – ANKO v. REA (Välityslauseke — Seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman (2007–2013) puitteissa tehty avustussopimus — ESS-hanke — Kantajalle suoritettavien maksujen keskeyttäminen ja kyseisen keskeyttämisen lopettamisedellytysten yhteensoveltuvuus sopimuslausekkeiden kanssa — Viivästyskorot)
Asia T-458/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Automobile Club di Brescia v. EUIPO – Rebel Media (e-miglia) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin e-miglia rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat EU-sanamerkit MILLE MIGLIA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
Asia T-532/15 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.12.2016 – Z v. unionin tuomioistuin (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointikertomus — Virkamiestuomioistuimen puolueettomuus — Ratkaisukokoonpanon jäsenten jääväämistä koskeva vaatimus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan)
Asia T-545/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2016 – Pi-Design v. EUIPO – Société des produits Nestlé (PRESSO) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Kansainvälinen rekisteröinti — Hakemus rekisteröinnin suojan alueelliseksi laajentamiseksi — Sanamerkki PRESSO — Aiempi kansallinen sanamerkki PRESSO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
Asia T-561/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.12.2016 – Universidad Internacional de la Rioja v. EUIPO – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-sanamerkki UNIRIOJA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
Asia T-578/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.11.2016 – Azur Space Solar Power v. EUIPO (valkoisia viivoja ja palikoita mustalla pohjalla) (EU-tavaramerkki — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki, jossa on valkoisia viivoja ja palikoita mustalla pohjalla — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
Asia T-614/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.11.2016 – Azur Space Solar Power v. EUIPO (valkoisia viivoja ja palikoita) (EU-tavaramerkki — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki, jossa on valkoisia viivoja ja palikoita — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
Asia T-617/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2016 – Chic Investments v. EUIPO (eSMOKING WORLD) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin eSMOKING WORLD rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta — Perusteluvelvollisuus)
Asia T-635/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.12.2016 – Tuum v. EUIPO – Thun (TUUM) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin TUUM rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen kuviomerkki THUN — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
Asia T-703/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.12.2016 – Groupe Go Sport v. EUIPO – Design Go (GO SPORT) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin GO SPORT rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat kansalliset sanamerkit GO — Väiteosaston osittainen rekisteröinnistä kieltäytyminen — Kanneperusteet sisältävän kirjelmän toimittaminen myöhässä — Valintalautakunnalle tehdyn valituksen tutkimatta jättäminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 60 artikla — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 49 säännön 1 kohta)
Asia T-735/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.12.2016 – The Art Company B & S v. EUIPO – Manifatture Daddato ja Laurora (SHOP ART) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin SHOP ART rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-kuviomerkki art — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
Asia T-775/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.12.2016 – EK/servicegroup v. EUIPO (FERLI) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin FERLI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Selkeysvaatimus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 28 artikla — Puolustautumisoikeudet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artiklan toinen virke)
Asia T-2/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – K&K Group v. EUIPO – Pret A Manger (Europe) (Pret A Diner) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki Pret A Diner — Aiempi EU-kuviomerkki PRET A MANGER — Aiempi kansallinen sanamerkki PRET — Suhteellinen hylkäysperuste — Aiemman merkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta — Aiempien tavaramerkkien erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)
Asia T-355/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.12.2016 – STC v. komissio (Julkiset rakennusurakat — Tarjouspyyntömenettely — Kaasuturbiinikäyttöisen kolmituotantolaitoksen rakentaminen ja huolto — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Riidanalaisen toimen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)
Asia T-383/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.12.2016 – Europower v. komissio (Julkiset rakennusurakat — Tarjouspyyntömenettely — Kaasuturbiinikäyttöisen kolmituotantolaitoksen rakentaminen ja huolto — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Riidanalaisen toimen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)
Asia T-598/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.11.2016 – Stichting Accolade v. komissio (Valtiontuet — Tiettyjen maa-alojen myynti väitetysti alle markkinahinnan — Kolmannen osapuolen komissiolle tekemä kantelu — Päätös, jossa todetaan, että riidanalainen toimenpide ei ole tukea — SEUT 108 artiklan 2 kohtaan ja asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 1 kohtaan, 13 artiklan 1 kohtaan ja 4 artiklan 2 kohtaan perustuva alustava tutkimusvaihe, joka koskee väitetysti lainvastaista yksittäistä tukea — Kolmannen nostama kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Asiavaltuus — Kanne, jolla pyritään turvaamaan menettelylliset oikeudet — Kanne, jolla riitautetaan riidanalaisen toimen perusteltavuus — Kilpailuasemaan kohdistuvan huomattavan vaikutuksen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)
Asia T-128/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.11.2016 – SureID v. EUIPO (SUREID) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin SUREID rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Selvästi täysin perusteeton kanne)
Asia T-147/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.11.2016 – Italia v. komissio (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista koskevan unionin tuomioistuimen tuomion noudattamatta jättäminen — Uhkasakko — Uhkasakon maksettavaksi tuomitseminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)
Asia T-225/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.11.2016 – Matratzen Concord v. EUIPO (Ganz schön ausgeschlafen) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Ganz schön ausgeschlafen rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Merkki, joka muodostuu mainoslauseesta — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Selvästi täysin perusteeton kanne)
Asia T-512/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.11.2016 – ED v. EUIPO (Henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Etätyö — Jatkamispyyntö — Kieltäytyminen — Kanne — Myöhemmin myönnetty työkyvyttömyys — Lausunnon antamisen raukeaminen)
Asia T-520/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.11.2016 – ED v. EUIPO (Henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Etätyö — Jatkamispyyntö — Kieltäytyminen — Kanne — Myöhemmin myönnetty työkyvyttömyys — Lausunnon antamisen raukeaminen)
Asia T-690/16: Kanne 28.9.2016 – Enrico Colombo ja Giacomo Corinti v. komissio
Asia T-748/16: Kanne 22.10.2016 – QH v. parlamentti
Asia T-783/16: Kanne 9.11.2016 – Government of Gibraltar v. komissio
Asia T-787/16: Kanne 11.11.2016 – QD v. EUIPO
Asia T-792/16: Kanne 14.11.2016 – N & C Franchise v. EUIPO – Eschenbach Optik (ojo sunglasses)
Asia T-793/16: Kanne11.11.2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zaharieva (Laatikot)
Asia T-794/16: Kanne 11.11.2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zaharieva (jäätelövohvelien pakkaus)
Asia T-799/16: Kanne 16.11.2016 – Xiaomi v. EUIPO – Dudingen Develops (MI)
Asia T-800/16: Kanne 16.11.2016 – Mayekawa Europe v. komissio
Asia T-802/16: Kanne 8.11.2016 – Endoceutics v. EUIPO – Merck (FEMIBION)
Asia T-803/16: Kanne 15.11.2016 – Glaxo Group v. EUIPO – Celon Pharma (SALMEX)
Asia T-804/16: Kanne 16.9.2016 – LG Electronics v. EUIPO (Dual Edge)
Asia T-805/16: Kanne 16.11.2016 – IPPT PAN v. komissio ja REA
Asia T-807/16: Kanne 17.11.2016 – MIP Metro v. EUIPO – Afnor (N & NF TRADING)
Asia T-810/16: Kanne 21.11.2016 – Barmenia Krankenversicherung v. EUIPO (Mediline)
Asia T-817/16: Kanne 21.11.2016 – Vans v. EUIPO – Deichmann (V)
Asia T-822/16: Kanne 21.2016 – Kik Textilien und Non-Food v. EUIPO – FF Group Romania (_kix)
Asia T-824/16: Kanne 21.11.2016 – Kiosked Oy v. EUIPO – VRT, NV van Publiek Recht (k)
Asia T-825/16: Kanne 24.11.2016 – Kypros v. EUIPO – POCF (Pallas Halloumi)
Asia T-826/16: Kanne 28.11.2016 – Casasnovas Bernad v. komissio
Asia T-827/16: Kanne 24.11.2016 – QB v. EKP
Asia T-828/16: Kanne 25.11.2016 – CRDO Torta del Casar v. EUIPO – CRDOP Queso de La Serena (QUESO Y TORTA DE LA SERENA)
Asia T-829/16: Kanne 25.11.2016 – Mouvement pour une Europe des nations et des libertés v. parlamentti
Asia T-830/16: Kanne 23.11.2016 – Monolith Frost v. EUIPO – Dovgan (PLOMBIR)
Asia T-831/16: Kanne 28.11.2016 – Kabushiki Kaisha Zoom v. EUIPO – Leedsworld (ZOOM)
Asia T-847/16: Kanne 2.12.2016 – Kypros v. EUIPO – POCF (COWBOYS HALLOUMI)
Asia T-856/16: Kanne 5.12.2016 – Rare Hospitality International v. EUIPO (LONGHORN STEAKHOUSE)
Asia T-259/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.11.2016 – Trost Auto Service Technik v. EUIPO (AUTOSERVICE.COM)
Asia T-284/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.11.2016 – Gulli v. EUIPO – Laverana (Lybera)
Asia T-361/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.11.2016 – TBWA\London v. EUIPO (MEDIA ARTS LAB)
Asia T-503/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.11.2016 – Dulière v. komissio
EUVL C 14, 16.1.2017
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší soud České republiky (Tšekki) on esittänyt 16.9.2016 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Juraj Sokáč
(Asia C-497/16)
Voidaanko Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/83/EY (1) määritellyt lääkkeet, jotka sisältävät asetuksella (EU) No 273/2004 (2) säädettyjä ”luokiteltuja aineita”, jätettävä asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle kyseisen asetuksen 2 artiklan a alakohdan perusteella, unionin tuomioistuimen tuomion yhdistetyissä asioissa C-627/13 ja C-2/14 annetun tuomion mukaisesti, säännöksen muuttamisen asetuksella N:o 1258/2013 (3) jälkeen, ja siksi, että asetuksen N:o 111/2005 (4), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1259/2013, (5) 2 a artiklan nojalla efedriiniä ja pseudoefedriiniä sisältävät lääkkeet kuuluvat asetuksen N:o 111/2005 soveltamisalaan?
(1) EYVL 2001, L 311, s. 67.
(2) EUVL 2004, L 47, s. 1.
(3) EUVL 2013, L 330, s. 21.
(4) EUVL 2005, L 22, s. 1.
(5) EUVL 2013, L 330, s. 30.
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 16.9.2016 – AZ v. Minister Finansów
(Asia C-499/16)
Onko konditoriatuotteisiin ja leivoksiin sovellettava, tavaroista ja palveluista perittävästä verosta 11.3.2004 annetun lain (Ustawa o podatku od towarów i usług, Dz. U. 2011, nro 177, järjestysnumero 1054 muutoksineen) 41 §:n 2 momentissa ja liitteessä 3 olevassa 32 kohdassa säädetty verokannan määrittäminen ainoastaan vähimmäissäilyvyysajan tai viimeisen käyttöpäivän perusteella ristiriidassa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 98 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun arvonlisäveron neutraalisuuden periaatteen ja tavaroiden erilaisen kohtelun kiellon kanssa?
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 16.9.2016 – Caterpillar Financial Services Poland sp. z o.o. ja Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
(Asia C-500/16)
Caterpillar Financial Services Poland sp. z o.o. ja Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
Ovatko SEU [– –] 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tehokkuuden ja vilpittömän yhteistyön sekä vastaavuuden periaatteet tai jokin muu merkityksellinen unionin oikeudessa vahvistettu periaate, kun otetaan huomioon unionin tuomioistuimen 17.1.2013 antamassaan tuomiossa BGŻ Leasing (C-224/11) tekemä tulkinta, esteenä arvonlisäveron alalla kansallisille säännöksille tai kansalliselle käytännölle, jotka estävät sellaisen liikamaksun palauttamisen, joka on syntynyt siksi, että maksettava arvonlisävero on kannettu unionin oikeuden vastaisesti, kun kansallisten viranomaisten menettelyn vuoksi verovelvollinen on voinut käyttää oikeuksiaan vasta verovelan vanhentumisajan päättymisen jälkeen?
Valitus, jonka Francisco Javier Rosa Rodriguez on tehnyt 26.9.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-358/16, Rosa Rodriguez v. Consejería de Educación de la Junta de Andalucía, 20.7.2016 antamasta määräyksestä
(Asia C-509/16 P)
Valittaja: Francisco Javier Rosa Rodriguez (edustaja: J. Velasco Velasco, abogado)
Muu osapuoli: Consejería de Educación de la Junta de Andalucía
Unionin tuomioistuin (yhdeksäs jaosto) on 8.12.2016 antamallaan määräyksellä jättänyt valituksen tutkimatta ja määrännyt Francisco Javier Rosa Rodriguezin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Apelacyjny w Gdańsku (Puola) on esittänyt 4.10.2016 – Stefan Czerwiński v. Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Gdańsku
(Asia C-517/16)
Valittaja: Stefan Czerwiński
Vastapuoli: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Gdańsku
Voiko kansallinen laitos tai tuomioistuin arvioida etuuden luokittelun, jonka jäsenvaltio on tehnyt sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 9 artiklan nojalla tehdyssä ilmoituksessa ja joka koskee tämän etuuden luokittelua tiettyyn tämän asetuksen 3 artiklassa mainittuun sosiaaliturvan alaan kuuluvaksi?
Onko siirtymäeläkkeistä 19.12.2008 annetun lain (ustawa o emeryturach pomostowych; Dz. U. 2015, järjestysnumero 965 myöhempine muutoksineen; jäljempänä siirtymäeläkelaki) mukainen siirtymäeläke asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu vanhuusetuus?
Toteuttaako vakuutuskausien yhteenlaskemisperiaatteen (asetuksen N:o 883/2004 66 artikla ja johdanto-osan 33 perustelukappale) pois sulkeminen – varhaiseläke-etuuksien osalta – SEUT – – 48 artiklan a alakohdan – – mukaista suojelutehtävää sosiaaliturvan alalla?
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 12.10.2016 – MA.T.I. SUD Spa v. Società Centostazioni SpA
(Asia C-523/16)
Kantaja: MA.T.I. SUD Spa
Vastaaja: Società Centostazioni SpA
Vaikka jäsenvaltioilla onkin oikeus määrätä vaikutukseltaan korjaava asiakirjojen täydentämismenettely (soccorso istruttorio) vastikkeelliseksi, onko vuoden 2006 asetuksen (decreto legislativo) nro 163 38 §:n 2-bis momentti, sellaisena kuin se oli voimassa nyt tarkasteltavan [– –] hankintailmoituksen ajankohtana ja jossa säädetään ”seuraamusmaksusta”, unionin oikeuden vastainen vai ei – siltä osin kuin hankintaviranomaisen on määrättävä kyseinen maksu (”vähintään yksi promille ja enintään yksi prosentti hankinnan arvosta, kuitenkin enintään 50 000 euroa, ja jonka maksaminen varmistetaan tilapäisellä vakuudella”) – kyseisen seuraamusmaksun erittäin suuren määrän vuoksi ja sen vuoksi, että se on luonteeltaan ennalta määrätty eikä sitä voida suhteuttaa kulloiseenkin todelliseen tilanteeseen eli korjattavan virheen vakavuuteen?
Onko tämä sama vuoden 2006 asetuksen (decreto legislativo) nro 163 38 §:n 2 bis momentti (edelleen sellaisena kuin se oli voimassa edellä mainittuna ajankohtana) sen sijaan unionin oikeuden vastainen sillä perusteella, että asiakirjojen täydentämismenettelyn (soccorso istruttorio) vastikkeellisuuden voidaan jo itsessään katsoa olevan vastoin periaatetta, jonka mukaan markkinoiden on oltava mahdollisimman avoimet kilpailulle ja jota kyseinen instituutio vastaa, jolloin toiminnan, johon hankintalautakunta on tältä osin velvollinen, on katsottava tarkoittavan sille laissa edellä mainitun tavoitteen saavuttamiseksi yleisen edun mukaisesti annettuja velvoitteita?
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakia) on esittänyt 20.10.2016 – Volkswagen AG v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
(Asia C-533/16)
Valittaja: Volkswagen AG
Vastapuoli: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
Onko direktiiviä 2008/9 (1) ja oikeutta veronpalautukseen tulkittava siten, että arvonlisäveron palautusoikeuden saamiseksi seuraavien kahden edellytyksen on täytyttävä yhtä aikaa:
tavaroiden tai palvelujen toimittaminen ja
se, että tavarantoimittaja perii arvonlisäveron laskussa?
Voiko verovelvollinen toisin sanoen hakea veronpalautusta, ellei arvonlisäveroa ole peritty laskussa?
Onko suhteellisuusperiaatteen tai arvonlisäverotuksen neutraalisuuden periaatteen mukaista, että veron palauttamiselle asetettu määräaika lasketaan ajankohdasta, jona kaikki veron palautusoikeudelle asetetut aineelliset edellytykset eivät täyty?
Onko arvonlisäverodirektiivin 167 artiklan ja 178 artiklan a alakohdan säännöksiä tulkittava verotuksen neutraalisuuden periaatteen valossa siten, että pääasian kaltaisessa tilanteessa, ja mikäli muut verovähennysoikeuden kannalta tarpeelliset aineelliset ja menettelylliset edellytykset täyttyvät, ne ovat esteenä sellaiselle veroviranomaisen menettelylle, jolla verovelvolliselta evätään oikeus direktiivissä 2008/9 tarkoitetussa määräajassa haettuun veronpalautukseen tapauksessa, jossa veron on perinyt laskulla tavarantoimittaja, joka on tilittänyt veron ennen kansallisessa lainsäädännössä säädetyn preklusiivisen määräajan päättymistä?
Kun otetaan huomioon yhteisen arvonlisäverojärjestelmän perusperiaatteisiin kuuluvat verotuksen neutraalisuuden periaate ja suhteellisuusperiaate, ovatko Slovakian veroviranomaiset ylittäneet sen, mikä olisi tarpeen arvonlisäverodirektiivissä asetetun tavoitteen saavuttamiseksi, kun ne ovat evänneet verovelvolliselta oikeuden maksetun veron palautukseen sen vuoksi, että kansallisessa laissa säädetty preklusiivinen määräaika on kulunut umpeen, vaikka verovelvollinen ei tuona ajankohtana olisi voinut käyttää oikeuttaan palautukseen ja vaikka vero on asianmukaisesti peritty eikä veronkierron tai veron maksamatta jättämisen vaaraa ole?
Voidaanko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa tarkoitettuja oikeusvarmuutta, luottamuksensuojaa ja oikeutta hyvään hallintoon koskevia periaatteita tulkita siten, että ne ovat esteenä sellaiselle kansallisen lainsäädännön säännösten tulkinnalle, jonka mukaan veronpalautuksen hakemiselle asetetun määräajan noudattamisen kannalta ratkaiseva on hallintoviranomaisen veronpalautusta koskevan päätöksen tekohetki eikä ajankohta, jona verovelvollinen käyttää oikeuttaan veronpalautukseen?
(1) Yksityiskohtaisista säännöistä direktiivissä 2006/112/EY säädetyn arvonlisäveron palauttamiseksi palautusjäsenvaltioon sijoittautumattomille mutta toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille verovelvollisille 12.2.2008 annettu neuvoston direktiivi 2008/9/EY (EUVL 2008, L 44, s. 23).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakia) on esittänyt 20.10.2016 – Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky v. BB construct s.r.o.
(Asia C-534/16)
Valittaja: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
Vastapuoli: BB construct s.r.o.
Voidaanko kansallista hallintomenettelyä pitää yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 273 artiklan tavoitteen eli petosten estämistä arvonlisäveron alalla koskevan tavoitteen mukaisena, kun tässä menettelyssä sitä, että oikeushenkilön nykyinen hallituksen jäsen on ollut sellaisen toisen oikeushenkilön hallituksen jäsen, jolla on maksamatonta verovelkaa, pidetään kansallisessa lainsäädännössä perusteena määrätä enintään 500 000 euron suuruisen verovakuuden asettamisesta.
Voidaanko katsoa, että tämä enintään 500 000 euron suuruinen verovakuus, kuten vakuus, joka on määrätty asetettavaksi pääasian kohteena olevassa menettelyssä, merkitsee Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklassa tarkoitetun elinkeinovapauden rajoitusta ja aiheuttaa välillisesti verovelvollisen julistamisen konkurssiin, on syrjivä perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, ja sillä loukataan arvonlisäveron kantamisen yhteydessä perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 ja 3 kohdassa tarkoitettujen ne bis in idem -periaatteen ja taannehtivuuskiellon periaatteita?
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 12.10.2016 – DUEMMESGR SpA v. Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR)
(Asia C-536/16)
Kantaja: DUEMMESGR SpA
Vastaaja: Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR)
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 24.10.2016 – Garlsson Real Estate SA (selvitystilassa) ym. v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
(Asia C-537/16)
Valittajat: Garlsson Real Estate SA (selvitystilassa), Stefano Ricucci ja Magiste International SA
Vastapuoli: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artikla, kun sitä tulkitaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen seitsemännen lisäpöytäkirjan 4 artiklan, Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti, esteenä hallinnolliselle menettelylle, jonka kohteena olevasta teosta (lainvastainen markkinoiden manipulointi) on jo annettu samalle tekijälle lopullinen rikostuomio?
Voiko kansallinen tuomioistuin Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklan perusteella, kun sitä tulkitaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen seitsemännen lisäpöytäkirjan 4 artiklan, Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti, soveltaa suoraan ne bis in idem -periaatetta koskevia unionin periaatteita?
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi (Espanja) on esittänyt 28.10.2016 – Montte SL v. Musikene
(Asia C-546/16)
Valittaja: Montte SL
Vastapuoli: Musikene
Onko julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU (1) esteenä TRLCSP:n (2) 150 §:n 4 momentin kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle tai mainitun lainsäädännön sellaiselle tulkinta- ja soveltamiskäytännölle, jonka mukaan hankintaviranomaiset voivat asettaa avoimen hankintamenettelyn hankinta-asiakirjoissa sopimuksentekoperusteita, joita sovelletaan peräkkäisissä karsivissa vaiheissa tarjouksiin, jotka eivät ylitä ennalta määritettyä vähimmäispistemäärää?
Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko direktiivi 2014/24 esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle tai kyseisen lainsäädännön tulkinta- ja soveltamiskäytännölle, jossa käytetään avoimessa menettelyssä edellä mainittua sellaisten sopimuksentekoperusteiden järjestelmää, joita sovelletaan peräkkäisissä karsivissa vaiheissa niin, ettei viimeiseen vaiheeseen jää riittävästi tarjouksia, jotta taataan todellinen kilpailu?
Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko direktiivi 2014/24 esteenä riidanalaisen sopimusehdon kaltaiselle sopimusehdolle, jonka mukaan hintatekijä arvioidaan ainoastaan tarjouksista, jotka saavat teknisistä perusteista vähintään 35 pistettä 50:stä, koska tällaisella ehdolla ei taata todellista kilpailua tai koska sillä kierretään velvollisuus tehdä sopimus parhaan hinta-laatusuhteen perusteella?
(1) EUVL 2014, L 94, s. 65.
(2) Julkisen sektorin hankintasopimuksista annetun lain konsolidoitu teksti.
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 28.10.2016 – Gasorba S.L., Josefa Rico Gil ja Antonio Ferrándiz González v. Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.
(Asia C-547/16)
Valittajat: Gasorba S.L., Josefa Rico Gil ja Antonio Ferrándiz González
Vastapuoli: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.
Estääkö EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä 12.4.2006 tehty komission päätös [2006/446/EY] (1) (Asia COMP/B-1-38.348 – Repsol CPP) perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (2) 16 artiklan (Yhteisön kilpailuoikeuden yhtenäinen soveltaminen) perusteella kansallista tuomioistuinta toteamasta siinä tarkoitettuja sopimuksia pätemättömiksi yksinostovelvoitteen keston vuoksi, vaikka ne voitaisiin todeta pätemättömiksi muista syistä, esimerkiksi siksi, että toimittaja asettaa ostajalle (tai jälleenmyyjälle) vähimmäismyyntihinnan?
Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko katsoa, että pitkäaikaisille sopimuksille, joita sitoumuksia koskeva päätös koskee, on kyseisellä päätöksellä myönnetty yksittäispoikkeus SEUT 101 artiklan 3 kohdassa vahvistetusta kiellosta?
(1) EUVL 2006, L 176, s. 104.
(2) EYVL 2003, L 1, s. 1.
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Аdministrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 2.11.2016 – ”WIND INNOVATION 1” EOOD, selvitystilassa v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia
(Asia C-552/16)
Kantaja:”WIND INNOVATION 1” EOOD, selvitystilassa
Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia
Onko direktiivin 2006/112/EY (1) 176 artiklan toista kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle pakolliselle poistamiselle arvonlisäverorekisteristä, joka perustuu 1.1.2007 tehtyyn ZDDS:n (arvonlisäverolaki) muutokseen, jonka mukaan tuomioistuimen asettaman selvitysmiehen mahdollisuudesta päättää, että oikeushenkilö, jonka purkamisesta määrätään tuomioistuimen päätöksellä, pysyy rekisteröitynä siihen ajankohtaan saakka, jona se poistetaan kaupparekisteristä ZDDS:n nojalla, on luovuttu ja jossa säädetään sen sijaan liiketoimintaa harjoittavan oikeushenkilön purkamisesta likvidaation kautta tai ilman likvidaatiota perusteena pakolliselle poistamiselle arvonlisäverorekisteristä?
Onko direktiivin 2006/112 176 artiklan toista kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä pakolliselle poistamiselle arvonlisäverorekisteristä ZDDS:ään 1.1.2007 tehdyn muutoksen perusteella sellaisissa tapauksissa, joissa edellytykset rekisteristä poistamiseen velvoitetun henkilön uudelle pakolliselle arvonlisäverorekisteriin kirjaamiselle täyttyvät pakollisen arvonlisäverorekisteristä poistamisen ajankohtana, velvoitettu henkilö on voimassa olevien sopimusten osapuoli ja ilmoittaa, että se ei ole lopettanut toimintaansa vaan harjoittaa edelleen liiketoimintaa, jos verovelvollisen on tosiasiallisesti suoritettava pakollisen rekisteristä poistamisen yhteydessä laskettu ja erääntynyt vero, jotta sillä on oikeus vähentää ostoihin sisältyvä vero käytettävissään olevan sen omaisuuden perusteella, josta kannettiin vero, kun se poistettiin rekisteristä, ja joka on käytettävissä, kun henkilö rekisteröitiin uudelleen? Jos pakollinen poistaminen rekisteristä on sallittua edellä mainituissa olosuhteissa, saako oikeus ostoihin sisältyvän veron vähentämiseen rekisteristä poistamisen yhteydessä verotetun sellaisen omaisuuden osalta, joka on käytettävissä uuden arvonlisäveroverovelvolliseksi rekisteröinnin yhteydessä ja jota henkilö käyttää verollisten liiketoimien toteuttamiseen sillä hetkellä tai myöhemmin, edellyttää veron tosiasiallista suorittamista valtiolle, vai onko sallittua, että rekisteristä poistamisen yhteydessä laskettu vero kuitataan uuden arvonlisäverovelvolliseksi rekisteröinnin yhteydessä todetusta vähennyskelpoisesta verosta, erityisesti sen vuoksi, että henkilön on suoritettava vero, jonka osalta oikeus verovähennykseen syntyy?
(1) Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 2.11.2016 – ”TTL” EOOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia
(Asia C-553/16)
Valittaja:”TTL” EOOD
Vastapuoli: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia
Onko DOPK:n 175 §:n 2 momentin 3 kohdan kaltainen säännös, jossa lähdeverotuksen piiriin kuuluvia tuloja maksavalle Bulgariassa asuvalle yhtiölle asetetaan velvoite maksaa korkoja siitä ajankohdasta alkaen, jona määräaika tuloista perittävän veron tilittämiselle päättyi, siihen päivään saakka, jona toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö osoittaa kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi Bulgarian tasavallan kanssa tehdyn sopimuksen soveltamisedellytysten täyttyvän, myös niissä tapauksissa, joissa veroa ei sopimuksen mukaan tarvitse maksaa tai sen määrä on pienempi, yhteensopiva SEU 5 artiklan 4 kohdan ja SEU 12 artiklan b alakohdan kanssa?
Ovatko DOPK:n 175 §:n 2 momentin 3 kohdan kaltainen säännös ja verotuskäytäntö, joiden mukaan lähdeverotuksen piiriin kuuluvia tuloja maksavalta yhtiöltä peritään korkoja siitä ajankohdasta alkaen, jona määräaika tuloista perittävän veron tilittämiselle päättyi, siihen päivään saakka, jona toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö osoittaa kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi Bulgarian tasavallan kanssa tehdyn sopimuksen soveltamisedellytysten täyttyvän, myös niissä tapauksissa, joissa veroa ei sopimuksen mukaan tarvitse maksaa tai sen määrä on pienempi, yhteensopiva SEUT 49, SEUT 54 ja SEUT 63 artiklan sekä SEUT 65 artiklan 1 ja 3 kohdan kanssa?
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 4.11.2016 – Astellas Pharma GmbH
(Asia C-557/16)
Valittaja: Astellas Pharma GmbH
Muut osapuolet: Helm AG, Lääkealan turvallisuus- ja kehittämisvirasto (Fimea)
Onko ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (1) 28 artiklan 5 kohtaa ja 29 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että direktiivin 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun, geneeristä valmistetta koskevaan hajautettuun myyntilupamenettelyyn osallistuvan jäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella ei ole itsenäistä toimivaltaa arvioida kansallista myyntilupaa myöntäessään vertailuvalmisteen dokumentaatiosuoja-ajan alkamisajankohtaa?
Mikäli ensimmäiseen kysymykseen on vastattava siten, että jäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella ei ole itsenäistä toimivaltaa arvioida kansallista myyntilupaa myöntäessään vertailuvalmisteen dokumentaatiosuoja-ajan alkamisajankohtaa:
onko tämän jäsenvaltion tuomioistuimen kuitenkin vertailuvalmisteen myyntiluvan haltijan valituksesta tutkittava dokumentaatiosuojan alkamisajankohtaa, vai koskeeko tuomioistuinta sama rajoitus kuin jäsenvaltion kansallista viranomaista?
kuinka kysymyksessä olevassa kansallisessa tuomioistuimessa toteutetaan siinä tapauksessa vertailuvalmisteen myyntiluvan haltijan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaan ja ihmislääkedirektiivin 10 artiklaan perustuva oikeus saada tehokasta oikeussuojaa dokumentaatiosuojaa koskevilta osin?
sisältyykö tehokasta oikeussuojaa koskevaan vaatimukseen kansalliselle tuomioistuimelle kuuluva velvollisuus tutkia, onko vertailuvalmisteen toisessa jäsenvaltiossa myönnetty alkuperäinen myyntilupa myönnetty ihmislääkedirektiivin säännösten mukaisesti?
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší soud České republiky (Tšekki) on esittänyt 4.11.2016 – Michael Dědouch ym. v. Jihočeská plynárenská a.s. ja E.ON Czech Holding AG
(Asia C-560/16)
Valittajat: Michael Dědouch, Petr Streitberg ja Pavel Suda
Vastapuolet: Jihočeská plynárenská a.s. ja E.ON Czech Holding AG
Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) (jäljempänä Bryssel I -asetus) 22 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluvat myös asiat, joissa tutkitaan sen vastikkeen kohtuullisuutta, joka enemmistöosakkaan on tarjottava vastasuorituksena sellaisten yhtiöosuuksien aiemmille omistajille, jotka siirrettiin sille julkisen osakeyhtiön yhtiökokouksessa muiden yhtiöosuuksien pakollisesta siirtämisestä kyseiselle enemmistöosakkaalle (mitä nimitetään myös vähemmistöosakkaiden osuuksien lunastamiseksi) tehdyn päätöksen seurauksena, kun julkisen osakeyhtiön yhtiökokouksessa hyväksytyssä päätöksessä määritetään kohtuullisen vastikkeen määrä ja kun oikeus erisuuruiseen vastikkeeseen annetaan tuomioistuimen ratkaisulla, joka sitoo enemmistöosakasta ja yhtiötä annetun oikeuden perusteen osalta myös yhtiöosuuksien muihin omistajiin nähden?
Jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko Bryssel I -asetuksen 5 artiklan 1 alakohdan a alakohtaa tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluvat myös asiat, joissa tutkitaan edellisessä kysymyksessä kuvatun vastikkeen kohtuullisuutta?
Jos molempiin edellisiin kysymyksiin vastataan kieltävästi, onko Bryssel I -asetuksen 5 artiklan 3 alakohtaa tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluvat myös asiat, joissa tutkitaan ensimmäisessä kysymyksessä kuvatun vastikkeen kohtuullisuutta?
(1) EYVL 2001, L 12, s. 1.
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 7.11.2016 – Saras Energía SA v. Administración del Estado
(Asia C-561/16)
Kantaja: Saras Energía SA
Soveltuuko jäsenvaltion säännöstö sellaisen kansallisen energiatehokkuusvelvoitejärjestelmän perustamisesta, jossa velvoitteet täytetään ensisijaisesti suorittamalla vuosittain maksuosuus direktiivin 2012/27/EU (1) 20 artiklan 4 kohdan nojalla perustettuun kansalliseen energiatehokkuusrahastoon, yhteen mainitun direktiivin 7 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 9 kohdan kanssa?
Soveltuuko kansallinen säännöstö, jonka mukaan energiansäästövelvoitteet on mahdollista täyttää saavutetun säästön akkreditoinnilla vaihtoehtona kansalliseen energiatehokkuusrahastoon suoritettavalle maksuosuudelle, yhteen direktiivin 2012/27/EU 7 artiklan 1 kohdan ja 20 artiklan 6 kohdan kanssa?
Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, soveltuuko kyseinen energiansäästövelvoitteiden vaihtoehtoinen täyttämismahdollisuus yhteen direktiivin 7 artiklan 1 kohdan ja 20 artiklan 6 kohdan kanssa, kun sen tosiasiallinen olemassaolo riippuu siitä, että jäsenvaltion hallitus määrää kyseisestä mahdollisuudesta asetuksin harkintavaltaansa käyttäen?
Tässä samassa yhteydessä kysytään myös, soveltuuko tällainen säännöstö yhteen direktiivin kanssa, kun jäsenvaltion hallitus ei määrää kyseisestä vaihtoehtoisesta mahdollisuudesta?
Soveltuuko kansallinen järjestelmä, jonka mukaan vain energian vähittäismyyntiyritykset eivätkä energian jakelijat ovat energiansäästövelvollisia osapuolia, yhteen direktiivin 7 artiklan 1 ja 4 kohdan kanssa?
Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, soveltuuko se, että vähittäismyyntiyritykset asetetaan velvoitetuiksi osapuoliksi määrittämättä syitä, joiden perusteella energian jakelijoita ei luokitella velvoitetuiksi osapuoliksi, yhteen 7 artiklan mainittujen kohtien kanssa?
(1) Energiatehokkuudesta, direktiivien 2009/125/EY ja 2010/30/EU muuttamisesta sekä direktiivien 2004/8/EY ja 2006/32/EY kumoamisesta 25.10.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/27/EU (EUVL 2012, L 315, s. 1).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Eirinodikeio Lerou (Kreikka) on esittänyt 9.11.2016 – Alessandro Saponaro ja Kalliopi-Chloi Xylina
(Asia C-565/16)
Eirinodikeio Lerou
Hakijat: Alessandro Saponaro ja Kalliopi-Chloi Xylina
Tapauksessa, jossa alaikäisen lapsen, jonka asuinpaikka on Italiassa, vanhemmat jättävät perinnöstä luopumista koskevaa lupaa koskevan hakemuksen kreikkalaiseen tuomioistuimeen, sen määrittämiseksi, onko oikeuspaikkasopimus asetuksen (EY) N:o 2201/2003 (1) 12 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukainen, a) merkitseekö jo pelkkä hakemuksen jättäminen kreikkalaiselle tuomioistuimelle vanhempien varauksetonta hyväksyntää oikeuspaikkasopimukselle, b) onko ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen syyttäjä yksi niistä asianosaisista, joiden on hakemuksen jättämishetkellä hyväksyttävä oikeuspaikkasopimus, kun otetaan huomioon, että Kreikan oikeuden mukaan syyttäjä on lain nojalla asianosainen kyseisessä asiassa, ja c) onko oikeuspaikkasopimus lapsen edun mukainen, kun otetaan huomioon, että lapsen ja hänen hakijoina olevien vanhempiensa asuinpaikka on Italiassa, kun taas perinnönjättäjän kotipaikka kuolinhetkellä ja perittävä omaisuus sijaitsevat Kreikassa?
(1) Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003 (EUVL 2003, L 338, s. 1).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (Chancery Division) (Patents Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 10.11.2016 – Merck Sharp & Dohme Corporation v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
(Asia C-567/16)
High Court of Justice (Chancery Division) (Patents Court)
Valittaja: Merck Sharp & Dohme Corporation
Vastapuoli: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
Onko vertailujäsenvaltion ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (1) 28 artiklan 4 kohdan nojalla ennen peruspatentin voimassaolon päättymistä antaman menettelyn päättymistä koskevan ilmoituksen katsottava vastaavan lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 (2) (kodifioitu toisinto) (lisäsuojatodistusasetus) 3 artiklan b alakohdassa tarkoitettua voimassa olevaa lupaa saattaa tuote lääkkeenä markkinoille, niin että kyseisessä jäsenvaltiossa lisäsuojatodistusta hakenut on oikeutettu hakemaan lisäsuojatodistusta ja saamaan sellaisen menettelyn päättymistä koskevan ilmoituksen perusteella?
Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: onko ensimmäisessä kysymyksessä kuvailluissa olosuhteissa kyseisessä jäsenvaltiossa myönnetyn myyntiluvan puuttuminen lisäsuojatodistuksen hakemuspäivänä puutteellisuus, joka voidaan korjata lisäsuojatodistusasetuksen 10 artiklan 3 kohdan nojalla sen jälkeen, kun myyntilupa on myönnetty?
(2) EUVL 2009, L 152, s. 1.
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Nürtingen (Saksa) on esittänyt 10.11.2016 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Faiz Rasool
(Asia C-568/16)
Muu osapuoli: Rasool Entertainment GmbH
Onko maksupalveluista sisämarkkinoilla annetun direktiivin (direktiivi 2007/64/EY) (1) 3 artiklan o alakohtaa tulkittava siten, että valtion toimiluvalla toimivassa pelihallissa käytettävissä oleva mahdollisuus nostaa maksukortin ja PIN-koodin avulla käteisrahaa korttimaksupäätteestä, joka on samalla rahanvaihtaja, jolloin pankki- ja tiliteknisen käsittelyn hoitaa ulkoinen palveluntarjoaja (”verkko-operaattori”) ja maksu asiakkaalle tapahtuu vasta, kun verkko-operaattori lähettää tilin katteen tarkistettuaan maksupäätteeseen valtuutuskoodin, ja pelihallin ylläpitäjä ainoastaan täyttää monitoimisen rahanvaihtajan käteisrahalla ja saa rahaa nostavan asiakkaan tiliä hoitavalta pankilta nostettua summaa vastaavan hyvityksen, on direktiivin 3 artiklan o alakohdassa tarkoitettua toimintaa eikä näin ollen ole luvanvaraista?
Jos ensimmäisessä kysymyksessä kuvattu toiminta ei ole mainitussa 3 artiklan o alakohdassa tarkoitettua toimintaa,
onko direktiivin 2007/64/EY 3 artiklan e alakohtaa tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä kuvattu mahdollisuus käteisrahan nostamiseen PIN-koodin avulla on mainitussa säännöksessä tarkoitettua toimintaa, jos samanaikaisesti käteisrahan nostamisen kanssa luodaan 20 euron maksukuponki, joka on lunastettava pelihallin valvojalta, jotta hallin valvoja täyttäisi rahapeliautomaatin kolikoilla?
Jos ensimmäisessä ja toisessa kysymyksessä kuvattu toiminta ei ole direktiivin 3 artiklan o ja/tai e alakohdassa direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle suljettua toimintaa:
Onko direktiivin 2007/64/EY liitteessä olevaa 2 kohtaa tulkittava siten, että pelihallin ylläpitäjän ensimmäisessä ja toisessa kysymyksessä kuvattu toiminta on luvanvaraista maksupalvelua, vaikka pelihallin ylläpitäjä ei hoida rahaa nostavan asiakkaan tiliä?
Onko direktiivin 2007/64 4 artiklan 3 alakohtaa tulkittava siten, että pelihallin ylläpitäjän ensimmäisessä ja toisessa kysymyksessä kuvattu toiminta on kyseisessä säännöksessä tarkoitettua maksupalvelua, kun pelihallin ylläpitäjä tarjoaa palvelun maksutta?
Jos unionin tuomioistuin pitää kuvattua toimintaa luvanvaraisena maksupalveluna:
Onko unionin oikeutta ja maksupalveluista sisämarkkinoilla annettua direktiiviä tulkittava siten, että ne ovat esteenä rikosoikeudelliselle seuraamukselle korttimaksupäätteen tarjoamisesta nyt käsiteltävän kaltaisessa erityistapauksessa, kun samanlaisia korttimaksupäätteitä käytettiin tai käytetään luvatta useissa valtion toimiluvalla toimivissa pelihalleissa ja valtion toimiluvalla toimivissa ja osittain myös valtion ylläpitämissä pelikasinoissa eikä toimivaltainen toimilupa- ja valvontaviranomainen vastusta sitä?
Jos myös neljänteen kysymykseen annetaan kieltävä vastaus:
Onko maksupalveludirektiiviä ja unionin oikeuden oikeusvarmuuden ja selkeyden periaatteita sekä perusoikeuskirjan 17 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat nyt käsiteltävän kaltaisessa erityistapauksessa esteenä viranomais- ja oikeuskäytännölle, jonka mukaan ne rahamäärät, jotka pelihallin ylläpitäjä on saanut verkko-operaattorin palvelun kautta pankkiasiakkailta, jotka ovat maksukortin ja PIN-koodin avulla nostaneet ylläpitäjän lataamaa käteisrahaa ja/tai rahapeliautomaateilla pelaamiseen oikeuttavia maksukuponkeja, siirretään valtiolle (”rikoshyödyn menetys”), vaikka kaikki hyvitykset vastaavat ainoastaan niitä rahamääriä, jotka asiakkaat ovat saaneet käteisrahana ja automaateilla pelaamiseen oikeuttavina maksukuponkeina?
(1) Maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 97/7/EY, 2002/65/EY, 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta ja direktiivin 97/5/EY kumoamisesta 13.11.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/64/EY (EUVL 2007, L 319, s. 1).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.11.2016 – Air Berlin plc v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
(Asia C-573/16)
Kantaja: Air Berlin plc
Ensimmäinen kysymys – Onko se, että jäsenvaltio kantaa 1,5 prosentin leimaveron edellä esitetyn kaltaisesta siirrosta edellä esitetyn kaltaisissa olosuhteissa vastoin yhtä tai useampaa seuraavista säännöksistä tai määräyksistä:
direktiivin 69/335/ETY (1) 10 tai 11 artikla,
direktiivin 2008/7/EY (2) 4 tai 5 artikla taikka
EY:n perustamissopimuksen 12, 43, 48, 49 tai 56 artikla?
Toinen kysymys – Onko ensimmäiseen kysymykseen annettava vastaus erilainen siinä tilanteessa, että osakkeiden siirtoa selvityspalveluun edellytettiin kyseisen yhtiön osakkeiden arvopaperipörssin listalle ottamisen helpottamiseksi tässä jäsenvaltiossa tai toisessa jäsenvaltiossa?
Kolmas kysymys – Onko ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen annettava vastaus erilainen siinä tilanteessa, että jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä mahdollistetaan se, että selvityspalvelun tarjoaja voi kansallisen veroviranomaisen luvan saatuaan valita, että leimaveroa ei makseta osakkeiden siirrosta selvityspalveluun vaan että SDRT peritään tämän sijasta jokaisesta seuraavasta osakemyynnistä selvityspalvelussa (0,5 prosentin verokannalla luovutushinnasta)?
Neljäs kysymys – Onko kolmanteen kysymykseen annettava vastaus erilainen siinä tilanteessa, että kyseisen yhtiön valitsemien toimien rakenne on sellainen, että valinnasta ei voida hyötyä?
(1) Pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista 17.7.1969 annettu neuvoston direktiivi 69/335/ETY (EYVL 1969, L 249, s. 25)
(2) Pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista 12.2.2008 annettu neuvoston direktiivi 2008/7/EY (EUVL 2008, L 46, s. 11).
Kanne 14.11.2016 – Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta
(Asia C-575/16)
Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja K. Walkerová)
todetaan, että Tšekin tasavalta ei ole noudattanut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut kansallisuutta koskevan edellytyksen notaarin ammatin harjoittamisen osalta; ja
Komissio katsoo, että Tšekin oikeusjärjestelmässä notaarin ammatin harjoittamista varten asetettu kansallisuutta koskeva edellytys on syrjivä ja muodostaa sijoittautumisvapauden suhteettoman rajoituksen. Tšekin tasavalta ei ole tämän takia noudattanut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan.
Komissio katsoo, että Tšekin tasavallan lainsäädännön perusteella notaareille annetut tehtävät eivät liity julkisen vallan käyttöön, joten kansallisuutta koskevan edellytyksen asettaminen edellytyksenä sille, että henkilö voi ryhtyä harjoittamaan notaarin ammattia Tšekin oikeusjärjestelmässä, ei voi olla perusteltu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 51 artiklassa määrätyn poikkeuksen nojalla.
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) on esittänyt 17.11.2016 – C. K., H. F. ja A. S. v. Slovenian tasavalta
(Asia C-578/16)
Valittajat: C. K., H. F. ja A. S.
Vastapuoli: Slovenian tasavalta
Kuuluuko Dublin III -asetuksen 17 artiklan 1 kohdan harkintavaltalausekkeeseen liittyvien sääntöjen tulkinta tämän säännöksen luonteen perusteella viime kädessä jäsenvaltion tuomioistuimelle ja vapauttavatko nämä säännöt tuomioistuimen, jonka ratkaisuihin ei voida hakea muutosta, velvollisuudesta saattaa asia unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 267 artiklan kolmannen kohdan nojalla?
Toissijaisesti, jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
Riittääkö olosuhteiden arviointi Dublin III -asetuksen 3 artiklan 2 kohdan perusteella (ennakkoratkaisupyynnön kohteena olevan kaltaisessa tapauksessa) täyttämään Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklan ja 19 artiklan 2 kohdan, luettuina yhdessä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 3 artiklan ja Geneven yleissopimuksen 33 artiklan kanssa, vaatimukset?
Tähän kysymykseen liittyen
Seuraako Dublin III -asetuksen 17 artiklan 1 kohdan tulkinnasta, että jäsenvaltio on velvollinen soveltamaan harkintavaltalauseketta varmistaakseen tehokkaan suojan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklaan perustuvien oikeuksien loukkaamista vastaan tämän ennakkoratkaisupyynnön kohteena olevan kaltaisessa tapauksessa ja että tämän soveltamisen perusteella on kiellettyä siirtää kansainvälisen suojelun hakija toimivaltaiseen jäsenvaltioon, joka on tunnustanut toimivaltansa tämän asetuksen mukaisesti?
Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
Voiko Dublin III -asetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukainen harkintavaltalauseke olla perusteena sille, että kansainvälisen suojelun hakijan tai jonkun muun henkilön sallitaan vetoavan tähän asetukseen perustavassa siirtomenettelyssä sen soveltamiseen, jota jäsenvaltion toimivaltaisten hallintoviranomaisten ja tuomioistuinten on arvioitava, vai onko kyseisten hallintoviranomaisten ja tuomioistuinten itse todettava edellä mainitut olosuhteet viran puolesta?
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2016 – T & L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio
(Asia T-279/11) (1)
((Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Maatalous - Sokeri - Poikkeukselliset toimenpiteet - Toimitukset unionin markkinoille - Markkinointivuosi 2010/2011 - Oikeussääntö, jolla annetaan yksityisille oikeuksia - Riittävän ilmeinen rikkominen - Asetus (EY) N:o 1234/2007 - Syrjintäkiellon periaate - Oikeasuhteisuus - Luottamuksensuoja - Huolenpitovelvollisuus ja hyvän hallinnon periaate))
Kantajat: T & L Sugars Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugali) (edustajat: aluksi asianajaja D. Waelbroeck ja D. Slater, solicitor, sitten D. Waelbroeck)
Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A. Demeneix, P. Rossi ja N. Donnelly, sitten P. Rossi ja P. Ondrůšek)
Väliintulijat, jotka tukevat kantajien vaatimuksia: DAI – Sociedade de Desenvolvimento Agro Industrial, SA (Coruche, Portugali) ja RAR – Refinarias de Açúcar Reunidas, SA (Porto, Portugali) (edustaja: asianajaja M. Mendes Pereira), SFIR Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA (Cesena, Italia) ja SFIR Raffineria di Brindisi SpA (Cesena) (edustajat: asianajajat P. Buccarelli ja M. Todino)
Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, D. Colas ja C. Candat), Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: E. Sitbon ja A. Westerhof Löfflerová) ja European association of sugar producers (CEFS) (Bryssel, Belgia)
SEUT 268 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan korvattavaksi kantajille poikkeuksellisista toimenpiteistä kiintiön ulkopuolisen sokerin ja isoglukoosin alennetulla ylijäämämaksulla unionin markkinoille saattamisen osalta markkinointivuoden 2010/2011 aikana 3.3.2011 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 222/2011 (EUVL 2011, L 60, s. 6), unionin markkinoilla alennetulla ylijäämämaksulla myytävien, kiintiön ulkopuolisen sokerin käytettävissä olevien määrien jakokertoimen vahvistamisesta, lisähakemusten hylkäämisestä ja hakemusten jättämisjakson lopettamisesta 23.3.2011 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) (EU) N:o 293/2011 (EUVL 2011, L 79, s. 8), poikkeuksellisen tuontitariffikiintiön avaamisesta tietyille sokerimäärille markkinointivuonna 2010/2011 28.3.2011 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 302/2011 (EUVL 2011, L 81, s. 8) ja jakokertoimen vahvistamisesta 1 päivän ja 7 päivän huhtikuuta 2011 välisenä aikana haettujen sokerialan tuotteiden tuontitodistusten myöntämiseksi eräissä tariffikiintiöissä sekä tällaisten hakemusten jättämisen keskeyttämisestä 19.4.2011 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 393/2011 (EUVL 2011, L 104, s. 39) aiheutettu vahinko sekä toisaalta vahinko, joka näille aiheutui siitä, että komissio kieltäytyi toteuttamasta raa'an ruokosokerin toimitusten uudelleen aloittamista varten tarvittavia toimenpiteitä.
T & L Sugars Ltd ja Sidul Açúcares, Unipessoal Lda sekä Euroopan komissio vastaavat niistä omista oikeudenkäyntikuluistaan, jotka ovat aiheutuneet 6.6.2013 annettuun tuomioon T-279/1, T & L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio (EU:T:2013:299) johtaneessa asiassa esitetystä oikeudenkäyntiväitteestä.
T & L Sugars ja Sidul Açúcares vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, minkä lisäksi ne velvoitetaan korvaamaan komissiolle kanteen perusteltavuudesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
Ranskan tasavalta ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, myös niistä, jotka ovat aiheutuneet 6.6.2013 annettuun tuomioon T-279/1, T & L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio (EU:T:2013:299) johtaneessa asiassa esitetystä oikeudenkäyntiväitteestä.
DAI – Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA, RAR – Refinarias de Açùcar Reunidas, SA, SFIR – Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA ja SFIR Raffineria di Brindisi SpA ja European association of sugar producers (CEFS) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EUVL C 232, 6.8.2011.
(Asia T-103/12) (1)
((Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Maatalous - Sokeri - Poikkeukselliset toimenpiteet - Toimitukset unionin markkinoille - Markkinointivuosi 2011/2012 - Oikeussääntö, jolla annetaan yksityisille oikeuksia - Riittävän ilmeinen rikkominen - Asetus (EY) N:o 1234/2007 - Syrjintäkiellon periaate - Oikeasuhteisuus - Oikeusvarmuus - Luottamuksensuoja - Huolenpitovelvollisuus ja hyvän hallinnon periaate))
Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi P. Rossi ja N. Donnelly, sitten P. Rossi ja P. Ondrůšek)
Väliintulijat, jotka tukevat kantajien vaatimuksia: DAI – Sociedade de Desenvolvimento Agro Industrial, SA (Coruche, Portugali) ja RAR – Refinarias de Açúcar Reunidas, SA (Porto, Portugali) (edustaja: asianajaja M. Mendes Pereira), Lemarco SA (Bukarest, Romania), Lemarco Cristal Srl (Urziceni, Romania) ja Zaharul Liesti SA (Lieşti, Romania) (edustajat: asianajajat L. I. Van de Waart ja D. Gruia Dufaut), SFIR Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA (Cesena, Italia) ja SFIR Raffineria di Brindisi SpA (Cesena) (edustajat: asianajajat P. Buccarelli ja M. Todino)
Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: E. Sitbon ja A. Westerhof Löfflerová) ja European association of sugar producers (CEFS) (Bryssel, Belgia)
Vaatimus, joka perustuu yhtäältä SEUT 263 artiklaan ja jossa vaaditaan kumoamaan pysyvän tarjouskilpailun avaamisesta markkinointivuodeksi 2011/2012 CN-koodin 1701 sokerin tuomiseksi alennetuin tullein 30.11.2011 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) N:o 1239/2011 (EUVL 2011, L 318, s. 4), poikkeuksellisista toimenpiteistä kiintiön ulkopuolisen sokerin ja isoglukoosin alennetulla ylijäämämaksulla unionin markkinoille saattamisen osalta markkinointivuoden 2011/2012 aikana 30.11.2011 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) N:o 1240/2011 (EUVL 2011, L 318, s. 9), vähimmäistullin vahvistamisesta täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1239/2011 aloitetun tarjouskilpailumenettelyn yhteydessä järjestettävässä ensimmäisessä osatarjouskilpailussa 8.12.2011 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) N:o 1281/2011 (EUVL 2011, L 327, s. 60), unionin markkinoilla alennetulla ylijäämämaksulla myytävien, kiintiön ulkopuolisen sokerin käytettävissä olevien määrien jakokertoimen vahvistamisesta, lisähakemusten hylkäämisestä ja hakemusten jättämisjakson lopettamisesta markkinointivuonna 2011/2012 14.12.2011annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 1308/2011 (EUVL 2011, L 332, s. 8), vähimmäistullin vahvistamisesta täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1239/2011 aloitetun tarjouskilpailumenettelyn yhteydessä järjestettävässä toisella osatarjouskilpailussa 15.12.2011 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) N:o 1316/2011 (EUVL 2011, L 334, s. 16), vähimmäistullin vahvistamisesta täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1239/2011 aloitetun tarjouskilpailumenettelyn yhteydessä järjestettävässä kolmannessa osatarjouskilpailussa 22.12.2011 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) N:o 1384/2011 (EUVL 2011, L 343, s. 33), sokerin vähimmäistullin vahvistamisesta täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1239/2011 aloitetun tarjouskilpailumenettelyn yhteydessä järjestettävässä neljännessä osatarjouskilpailussa 12.2.2012 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) N:o 27/2012 (EUVL 2012, L 9, s. 12) ja täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1239/2011 avatun tarjouskilpailun keskeyttämisestä 23.1.2012 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) N:o 57/2012 (EUVL 2012, L 19, s. 12) sekä toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan sen vahingon korvaamista, joka kantajille on väitetysti aiheutunut kyseisten toimenpiteiden toteuttamisesta ja siitä, että komissio kieltäytyi toteuttamasta raa`an ruokosokerin toimitusten jatkamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
T & L Sugars Ltd, Sidul Açúcares ja Unipessoal Lda vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.
Euroopan unionin neuvosto, DAI – Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA, RAR – Refinarias de Açùcar Reunidas, SA, Lemarco SA, Lemarco Cristal Srl, Zaharul Liesti SA, SFIR – Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA et SFIR Raffineria di Brindisi SpA ja European association of sugar producers (CEFS) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EUVL C 151, 26.5.2012.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Bank Refah Kargaran v. neuvosto
(Asia T-65/14) (1)
((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat pakottavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Kantajan nimen merkitseminen uudelleen luetteloon sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut alkuperäisen luetteloon merkitsemisen - Oikeudellinen virhe - Tosiseikkoja koskeva virhe - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Oikeasuhteisuus))
Kantaja: Bank Refah Kargaran (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja J.-M. Thouvenin)
Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: V. Piessevaux, M. Bishop ja B. Driessen)
Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Aresu ja D. Gauci)
SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan ensisijaisesti kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.11.2013 annettu neuvoston päätös 2013/661/YUTP (EUVL 2013, L 306, s. 18) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.11.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös (EU) N:o 1154/2013 (EUVL 2013, L 306, s. 3) kantajaa koskevilta osiltaan, ja toissijaisesti kumoamaan päätös 2013/661 ja täytäntöönpanopäätös N:o 1154/2013 20.1.2014 lähtien kantajaa koskevilta osiltaan.
Bank Refah Kargaran vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.
Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Export Development Bank of Iran v. neuvosto
(Asia T-89/14) (1)
((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat pakottavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Kantajan nimen merkitseminen uudelleen luetteloon sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut alkuperäisen luetteloon merkitsemisen - Oikeudellinen virhe - Tosiseikkoja koskeva virhe - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Oikeasuhteisuus - Yhdenvertainen kohtelu))
Kantaja: Export Development Bank of Iran (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja J.-M. Thouvenin)
Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: V. Piessevaux ja M. Bishop)
Export Development Bank of Iran vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Rotenberg v. neuvosto
(Asia T-720/14) (1)
((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Rajoittavat toimenpiteet Ukrainaa heikentävien tai uhkaavien toimien osalta - Varojen jäädyttäminen - Rajoitukset, jotka koskevat jäsenvaltioiden alueelle pääsyä - Luonnollinen henkilö, joka tukee aktiivisesti tai toteuttaa toimia, joilla heikennetään tai uhataan Ukrainaa - Luonnollinen henkilö, joka hyötyy venäläisistä päättäjistä, jotka ovat vastuussa Krimin liittämisestä - Puolustautumisoikeudet - Perusteluvelvollisuus - Ilmeiset arviointivirheet - Omaisuudensuoja - Elinkeinovapaus - Oikeus nauttia yksityiselämän kunnioitusta - Oikeasuhteisuus))
Kantaja: Arkadi Romanovitš Rotenberg (Pietari, Venäjä) (edustajat: aluksi D. Pannick, QC, M. Lester, barrister, ja M. O’Kane, solicitor, sitten D. Pannick, M. Lester, S. Hey, H. Brunskill, solicitors, ja Z. Al-Rikabi, barrister, ja lopuksi D. Pannick, M. Lester ja Z. Al-Rikabi)
Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-P. Hix ja B. Driessen)
SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jolla pyritään yhtäältä rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta 17.3.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/145/YUTP (EUVL 2014, L 78, s. 16), sellaisena kuin se on muutettuna ensimmäiseksi 30.7.2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/508/YUTP (EUVL 2014, L 226, s. 23), toiseksi 13.3.2015 annetulla neuvoston päätöksellä (YUTP) 2015/432 (EUVL 2015, L 70, s. 47), kolmanneksi 14.9.2015 annetulla neuvoston päätöksellä (YUTP) 2015/1524 (EUVL 2015, L 239, s. 157) ja neljänneksi 10.3.2016 annetulla neuvoston päätöksellä (YUTP) 2016/359 (EUVL 2016, L 67, s. 37), ja toisaalta Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 17.3.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 269/2014 (EUVL 2014, L 78, s. 6), sellaisena kuin se on pantuna täytäntöön ensimmäiseksi 30.7.2014 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 826/2014 (EUVL 2014, L 226, s. 16), toiseksi 13.3.2015 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2015/427 (EUVL 2015, L 70, s. 1), kolmanneksi 14.9.2015 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2015/1514 (EUVL 2015, L 239, s. 30) ja neljänneksi 10.3.2016 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2016/353 (EUVL 2016, L 67, s. 1), osittaiseen kumoamiseen siltä osin kuin ne koskevat kantajaa
Rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta 17.3.2014 annettu neuvoston päätös 2014/145/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna 30.7.2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/508/YUTP, ja Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 17.3.2014 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 269/2014, sellaisena kuin se on pantuna täytäntöön 30.7.2014 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 826/2014, kumotaan siltä osin kuin ne koskevat Arkadi Romanovitš Rotenbergia.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Fiesta Hotels & Resorts v. EUIPO – Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA)
(Asia T-217/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-kuviomerkki PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA - Aiempi kansallinen kaupallinen nimi GRAND HOTEL PALLADIUM - Suhteellinen hylkäysperuste - Liike-elämässä käytetty merkki, jonka vaikutusalue on laajempi kuin paikallinen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta))
Kantaja: Fiesta Hotels & Resorts SL (Ibiza, Espanja) (edustaja: asianajaja J. B. Devaureix)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Residencial Palladium SL (Ibiza, Espanja) (edustaja: asianajaja D. Solana Giménez)
Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 23.2.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2391/2013-2), joka koskee Residencial Palladium SL:n ja Fiesta Hotels & Resorts SL:n välistä mitättömyysmenettelyä.
Fiesta Hotels & Resorts SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EUVL C 205, 22.6.2015.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2016 – ANKO v. REA
(Asia T-270/15) (1)
((Välityslauseke - Seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman (2007–2013) puitteissa tehty avustussopimus - ESS-hanke - Kantajalle suoritettavien maksujen keskeyttäminen ja kyseisen keskeyttämisen lopettamisedellytysten yhteensoveltuvuus sopimuslausekkeiden kanssa - Viivästyskorot))
Kantaja: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja V. Christianos)
Vastaaja: Tutkimuksen toimeenpanovirasto (REA) (asiamiehet: S. Payan-Lagrou ja V. Canetti, avustajinaan aluksi asianajaja O. Lytra, sitten asianajaja A.Saratsi)
SEUT 272 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan toteamaan, että REA on määrätessään, että kantajalle Emergency support system -nimisen hankkeen rahoittamista koskevan tukisopimuksen nro 217951, joka liittyi Euroopan yhteisön tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin seitsemänteen puiteohjelmaan (2007–2013), nojalla tarkoitetun rahoitustuen maksaminen oli keskeytettävä, rikkonut sopimusvelvoitteitaan ja että kyseinen summa on maksettava kantajalle kanteen tiedoksiantoajankohdasta laskettavine viivästyskorkoineen.
Tutkimuksen toimeenpanovirasto (REA) on rikkonut Emergency support system -nimisen hankkeen rahoittamista koskevan tukisopimuksen nro 217951, joka liittyi Euroopan yhteisön tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin seitsemänteen puiteohjelmaan (2007–2013), liitteenä olevien yleisten sopimusehtojen II.5 kohdan 3 kappaleen d alakohtaa keskeyttäessään ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichaniasille suoritettavien maksujen maksamisen.
REA velvoitetaan maksamaan ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichaniasille summa, joka vastaa niiden välivaiheen maksujen määrää, joiden maksamista ei olisi pitänyt keskeyttää viimeksi mainitun osallistuessa Emergency support system -nimiseen hankkeeseen, kyseisen taloudellisen tuen sen määrän puitteissa, joka oli jäljellä maksujen keskeyttämisajankohtana, korotettuna viivästyskoroilla, jotka alkavat kunkin raportointiajanjakson osalta juosta sen jälkeen, kun 105 päivää on kulunut vastaavien raporttien vastaanottamisesta, ja joiden taso määräytyy maksukuukauden ensimmäisenä voimassa olevan tason mukaan, sellaisena kuin tämä on julkaistu Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa, korotettuna 3,5 prosentilla.
REA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – Automobile Club di Brescia v. EUIPO – Rebel Media (e-miglia)
(Asia T-458/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin e-miglia rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiemmat EU-sanamerkit MILLE MIGLIA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
Kantaja: Automobile Club di Brescia (Brescia, Italia) (edustajat: asianajajat F. Celluprica ja F. Fischetti)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Rebel Media Ltd (Wilmslow, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat P. Schotthöfer ja F. Steiner)
Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 9.6.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1990/2014-5), joka koskee Automobile Club di Brescian ja Rebel Media Ltd:n välistä väitemenettelyä.
Liitännäiskanne hylätään.
Automobile Club di Brescia ja Rebel Media Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet EUIPO:n oikeudenkäyntikuluista.
(1) EUVL C 328, 5.10.2015.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.12.2016 – Z v. unionin tuomioistuin
(Asia T-532/15 P) (1)
((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointikertomus - Virkamiestuomioistuimen puolueettomuus - Ratkaisukokoonpanon jäsenten jääväämistä koskeva vaatimus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan))
Valittaja: Z (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Rollinger)
Muu osapuoli: Euroopan unionin tuomioistuin (asiamiehet: aluksi A. Placco, sitten J. Inghelram ja Á. Almendros Manzano)
Valitus Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 30.6.2015 antamasta tuomiosta Z v. unionin tuomioistuin (F-64/13, EU:H:2015:72), jonka kumoamista vaaditaan
Z velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EUVL C 16, 18.1.2016.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2016 – Pi-Design v. EUIPO – Société des produits Nestlé (PRESSO)
(Asia T-545/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Kansainvälinen rekisteröinti - Hakemus rekisteröinnin suojan alueelliseksi laajentamiseksi - Sanamerkki PRESSO - Aiempi kansallinen sanamerkki PRESSO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
Kantaja: Pi-Design AG (Triengen, Sveitsi) (edustaja: asianajaja M. Apelt)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Fischer)
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Sveitsi)
Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 2.7.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 428/2014-1), joka koskee Société des produits Nestlé SA:n ja Pi-Design AG:n välistä väitemenettelyä.
Pi-Design AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.12.2016 – Universidad Internacional de la Rioja v. EUIPO – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR)
(Asia T-561/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-sanamerkki UNIRIOJA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
Kantaja: Universidad Internacional de la Rioja SA (Logroño, Espanja) (edustajat: asianajajat C. Lema Devesa ja A. Porras Fernandez-Toledano)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Schifko)
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Universidad de la Rioja (Logroño) (edustajat: aluksi asianajajat J. Diez-Hochleitner Rodríguez, D. Garayalde Niño ja A. I. Alpera Plazas, sitten J Diez-Hochleitner Rodríguez ja D Garayalde Niño)
Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 22.6.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1914/2014-5), joka koskee Universidad de la Riojan ja Universidad Internacional de la Rioja SA:n välistä väitemenettelyä.
Universidad Internacional de la Rioja SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EUVL C 389, 23.11.2015.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.11.2016 – Azur Space Solar Power v. EUIPO (valkoisia viivoja ja palikoita mustalla pohjalla)
(Asia T-578/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Kuviomerkki, jossa on valkoisia viivoja ja palikoita mustalla pohjalla - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
Kantaja: Azur Space Solar Power GmbH (Heilbronn, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Nicodemus ja S. Stöcker)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi E. Zaera Cuadrado, sitten A. Folliard-Monguiral)
Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 27.7.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2780/2014-4), joka koskee valkoisia viivoja ja palikoita mustalla pohjalla sisältävän kuviomerkin Euroopan unionin nimeävää kansainvälistä rekisteröintiä
Azur Space Solar Power GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EUVL C 414, 14.12.2015.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.11.2016 – Azur Space Solar Power v. EUIPO (valkoisia viivoja ja palikoita)
(Asia T-614/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Kuviomerkki, jossa on valkoisia viivoja ja palikoita - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 2.9.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 3233/2014-4), joka koskee valkoisia viivoja ja palikoita sisältävän kuviomerkin Euroopan unionin nimeävää kansainvälistä rekisteröintiä
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2016 – Chic Investments v. EUIPO (eSMOKING WORLD)
(Asia T-617/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin eSMOKING WORLD rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta - Perusteluvelvollisuus))
Kantaja: Chic Investments sp. z o.o. (Poznań, Puola) (edustaja: asianajaja K. Jarosiński)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Walicka)
Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 25.6.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 3227/2014-5), joka koskee hakemusta kuviomerkin eSMOKING WORLD rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi
Chic Investments sp. z o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.12.2016 – Tuum v. EUIPO – Thun (TUUM)
(Asia T-635/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin TUUM rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen kuviomerkki THUN - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
Kantaja: Tuum Srl (San Giustino, Italia) (edustaja: asianajaja B. Saguatti)
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Thun SpA (Bolzano, Italia) (edustajat: asianajajat L. Sergi ja G. Muscas)
Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 3.9.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2624/2014-1), joka koskee Thunin ja Tuumin välistä väitemenettelyä.
Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ensimmäisen valituslautakunnan 3.9.2015 tekemä päätös (asia R 2624/2014-1) kumotaan.
Väite hylätään.
EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja EUIPO:n valituslautakunnassa Tuum Srl:lle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.
Thun SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja EUIPO:n valituslautakunnassa Tuum Srl:lle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.12.2016 – Groupe Go Sport v. EUIPO – Design Go (GO SPORT)
(Asia T-703/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin GO SPORT rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiemmat kansalliset sanamerkit GO - Väiteosaston osittainen rekisteröinnistä kieltäytyminen - Kanneperusteet sisältävän kirjelmän toimittaminen myöhässä - Valintalautakunnalle tehdyn valituksen tutkimatta jättäminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 60 artikla - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 49 säännön 1 kohta))
Kantaja: Groupe Go Sport (Sassenage, Ranska) (edustajat: asianajajat G. Arbant ja E. Henry-Mayer)
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Design Go Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)
Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 22.9.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 569/2015-2), joka koskee Design Go Ltd:n ja Groupe Go Sportin välistä väitemenettelyä.
Groupe Go Sport velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EUVL C 48, 8.2.2016.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.12.2016 – The Art Company B & S v. EUIPO – Manifatture Daddato ja Laurora (SHOP ART)
(Asia T-735/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin SHOP ART rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-kuviomerkki art - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
Kantaja: The Art Company B & S, SA (Quel, Espanja) (edustajat: asianajajat L. Sánchez Calderón ja J. Villamor Muguerza)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Palmero Cabezas)
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Manifatture Daddato SpA (Barletta, Italia) (edustaja: asianajaja D. Russo)
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Sabina Laurora (Trani, Italia)
Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 8.10.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 3050/2014-1), joka koskee yhtäältä The Art Company B & S:n ja toisaalta Manifatture Daddaton ja Lauroran välistä väitemenettelyä.
Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ensimmäisen valituslautakunnan 8.10.2015 tekemä päätös (asia R 3050/2014-1) kumotaan.
(1) EUVL C 68, 22.2.2016.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.12.2016 – EK/servicegroup v. EUIPO (FERLI)
(Asia T-775/15) (1)
((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin FERLI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Selkeysvaatimus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 28 artikla - Puolustautumisoikeudet - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artiklan toinen virke))
Kantaja: EK/servicegroup eG (Bielefeld, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Müller ja T. A. Müller)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Hanne)
Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 28.10.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1233/2015-4), joka koskee hakemusta sanamerkin FERLI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi
EK/servicegroup eG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EUVL C 78, 28.2.2016.
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2016 – K&K Group v. EUIPO – Pret A Manger (Europe) (Pret A Diner)
(Asia T-2/16) (1)
((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Kuviomerkki Pret A Diner - Aiempi EU-kuviomerkki PRET A MANGER - Aiempi kansallinen sanamerkki PRET - Suhteellinen hylkäysperuste - Aiemman merkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta - Aiempien tavaramerkkien erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))
Kantaja: K&K Group AG (Cham, Sveitsi) (edustajat: asianajajat N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen ja N. Bertram)
Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Pret A Manger (Europe) Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: M. Edenborough, QC)
Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 29.10.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2825/2014-5), joka koskee Pret A Manger (Europe) LTD:n ja K&K Group AG:n välistä väitemenettelyä.
K&K Group AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.12.2016 – STC v. komissio
(Asia T-355/14) (1)
((Julkiset rakennusurakat - Tarjouspyyntömenettely - Kaasuturbiinikäyttöisen kolmituotantolaitoksen rakentaminen ja huolto - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen - Riidanalaisen toimen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
Kantaja: STC SpA (Forli, Italia) (edustajat: asianajajat A. Marelli ja G. Delucca)
Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi L. Di Paolo, F. Moro ja L. Cappelletti, sitten L. Di Paolo ja F. Moro)
Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: CPL Concordia Soc. coop. (Concordia Sulla Secchia, Italia) (edustaja: asianajaja A. Penta)
Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus siitä, että kumotaan ensinnäkin Isprassa (Italia) sijaitsevaan yhteiseen tutkimuskeskukseen kaasuturbiinikäyttöisen kolmituotantolaitoksen rakentamista ja huoltoa koskevassa hankintamenettelyssä JRC IPR 2013 C04 0031 OC (EUVL 2013/S 137-237146) kantajan esittämän tarjouksen hylkäämisestä 3.4.2014 tehty komission päätös, toiseksi komission päätös tehdä hankintasopimus CPL Concordian kanssa ja kaikki muut tähän liittyvät, tätä päätöstä edeltäneet tai seuranneet toimet, mukaan lukien mahdollinen päätös sopimuksen hyväksymisestä ja tarpeen vaatiessa itse sopimus, kolmanneksi 15.4.2014 päivätty komission kirje, jolla hylätään kantajan pyyntö saada tutustua tarjouspyyntöasiakirjoihin, ja toisaalta ensisijainen vaatimus siitä, että komissio määrätään perumaan sopimuksen teko ja tekemään mainittu sopimus kantajan kanssa, ja toissijaisesti, ellei vahinkoa voida korjata luontaissuorituksin, velvoittamaan komissio maksamaan kantajalle vahingonkorvausta.
CPL Concordia Soc. Coop:n vaatimukset hylätään, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.
Kukin asianosainen vastaa omista tähän oikeudenkäyntiin liittyvistä kuluistaan sekä välitoimimenettelyyn liittyvistä kuluistaan.
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.12.2016 – Europower v. komissio
(Asia T-383/14) (1)
Kantaja: Europower SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat G. Cocco ja L. Salomoni)
Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi L. Cappelletti, F. Moro ja L. Di Paolo, sitten L. Di Paolo ja F. Moro)
Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus siitä, että kumotaan Isprassa (Italia) sijaitsevaan yhteiseen tutkimuskeskukseen kaasuturbiinikäyttöisen kolmituotantolaitoksen rakentamista ja huoltoa koskevassa hankintamenettelyssä JRC IPR 2013 C04 0031 OC (EUVL 2013/S 137-237146) kantajan esittämän tarjouksen hylkäämisestä 3.4.2014 tehty komission päätös, komission päätös tehdä hankintasopimus CPL Concordian kanssa ja kaikki muut tähän liittyvät, tätä päätöstä edeltäneet tai seuranneet toimet, mukaan lukien mahdollinen päätös sopimuksen hyväksymisestä ja tarpeen vaatiessa itse sopimus, sekä komission päätös, jolla hylätään kantajan pyyntö saada tutustua tarjouspyyntöasiakirjoihin, ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus siitä, että kantajalle korvataan tälle väitetysti aiheutunut vahinko.
CPL Concordia Soc. Coop:n vaatimukset lausunnon antamisen raukeamista koskevan vaatimuksen hylkäämisestä hylätään, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.
Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Europower SpA:n oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.
CPL Concordia vastaa tästä oikeudenkäynnistä sekä välitoimimenettelystä aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EUVL C 235, 21.7.2014.
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.11.2016 – Stichting Accolade v. komissio
(Asia T-598/15) (1)
((Valtiontuet - Tiettyjen maa-alojen myynti väitetysti alle markkinahinnan - Kolmannen osapuolen komissiolle tekemä kantelu - Päätös, jossa todetaan, että riidanalainen toimenpide ei ole tukea - SEUT 108 artiklan 2 kohtaan ja asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 1 kohtaan, 13 artiklan 1 kohtaan ja 4 artiklan 2 kohtaan perustuva alustava tutkimusvaihe, joka koskee väitetysti lainvastaista yksittäistä tukea - Kolmannen nostama kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Asiavaltuus - Kanne, jolla pyritään turvaamaan menettelylliset oikeudet - Kanne, jolla riitautetaan riidanalaisen toimen perusteltavuus - Kilpailuasemaan kohdistuvan huomattavan vaikutuksen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen))
Kantaja: Stichting Accolade (Drachten, Alankomaat) (edustajat: asianajajat H. de Boer ja J. Abma)
Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P.-J. Loewenthal ja S. Noë)
SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Euroopan komission 30.6.2015 antaman päätöksen C(2015) 4411 final valtiontukea koskevassa asiassa SA.34676 (2015/NN) – Alankomaat (väite, jonka mukaan Harlingenin kunta on myynyt maata markkinahintaa halvemmalla), jonka nojalla komissio päätti, että kyseisten maa-alueiden myynti Ludinga Vastgoed BV:lle ei ollut SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki.
Stichting Accolade velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EUVL C 406, 7.12.2015.
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.11.2016 – SureID v. EUIPO (SUREID)
(Asia T-128/16) (1)
((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin SUREID rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Selvästi täysin perusteeton kanne))
Kantaja: SureID, Inc. (Hillsboro, Oregon, Yhdysvallat) (edustaja: B. Brandreth, barrister)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral ja S. Crabbe)
Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 18.1.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1478/2015-4), joka koskee hakemusta sanamerkin SUREID rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi
SureID, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.11.2016 – Italia v. komissio
(Asia T-147/16) (1)
((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista koskevan unionin tuomioistuimen tuomion noudattamatta jättäminen - Uhkasakko - Uhkasakon maksettavaksi tuomitseminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan S. Fiorentino, avvocato dello Stato)
Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja D. Recchia)
SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 28.1.2016 tehty komission päätös C(2016) 366 final, jolla komissio vahvisti 17.11.2011 annetussa tuomiossa Euroopan komissio vastaan Italian tasavalta (C-496/09, EU:C:2011:740) Italian tasavallan maksettavaksi tuomitun uhkasakon määrän ajanjaksolle 18.11.2012–17.5.2013 ja puolivuotiskaudelle 18.5.2013–17.11.2013.
(1) EUVL C 191, 30.5.2016.
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.11.2016 – Matratzen Concord v. EUIPO (Ganz schön ausgeschlafen)
(Asia T-225/16) (1)
((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Ganz schön ausgeschlafen rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Merkki, joka muodostuu mainoslauseesta - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Selvästi täysin perusteeton kanne))
Kantaja: Matratzen Concord GmbH (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja I. Selting)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Hanf ja A. Graul)
Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.2.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1234/2015-1), joka koskee hakemusta sanamerkin Ganz schön ausgeschlafen rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi
Matratzen Concord GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EUVL C 232, 27.6.2016.
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.11.2016 – ED v. EUIPO
(Asia T-512/16) (1)
((Henkilöstö - Väliaikainen toimihenkilö - Etätyö - Jatkamispyyntö - Kieltäytyminen - Kanne - Myöhemmin myönnetty työkyvyttömyys - Lausunnon antamisen raukeaminen))
Kantaja: ED (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja S. Pappas)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Lukošiūtė, P. Saba ja D. Botis)
SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 15.1.2014 tehty EUIPO:n päätös, jolla hylättiin kantajan 26.9.2013 tekemä hakemus, jossa tämä pyysi lupaa saada jatkaa etätyötä Barcelonassa (Espanja) tervehtymiseensä saakka.
ED vastaa kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.
Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa ED:n oikeudenkäyntikuluista.
(1) EUVL C 184, 16.6.2014 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-35/14, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).
(Asia T-520/16) (1)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Lukošiūtė)
SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 15.1.2014 tehty EUIPO:n päätös, jolla hylättiin kantajan 26.9.2013 tekemä hakemus, jossa tämä pyysi lupaa saada jatkaa etätyötä Barcelonassa (Espanja) tervehtymiseensä saakka, sekä 3.6.2014 tehty EUIPO:n presidentin päätös, jolla hylättiin kantajan 7.2.2014 tekemä valitus.
(1) EUVL C 7, 12.1.2015 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-93/14, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).
Kanne 28.9.2016 – Enrico Colombo ja Giacomo Corinti v. komissio
(Asia T-690/16)
Kantajat: Enrico Colombo (Sesto Calende, Italia) ja Giacomo Corinti (Ispra, Italia) (edustajat: asianajajat R. Colombo ja G. Turri)
kumoamaan hankintapäätöksen, jonka viitenumerot eivät ole tiedossa, joka on annettu tiedoksi 20.7.2016 päivätyllä kirjeellä, viite Ares (2016) 371182, ja jolla Euroopan komission yhteisen tutkimuskeskuksen Ispran toimipaikan hallinto päätti hankinnan YTK/IPR/2016/C.4/0002/OC, joka koski ”Isprassa sijaitsevan yhteisen tutkimuskeskuksen vesijohtojen rakentamista sekä kaukolämpö/jäähdytysjärjestelmien syöttöasemien perustamista ja ylläpitoa”, antamisesta Carmet S.A.S di Fietta Graziella & C:lle
kumoamaan 20.7.2016 päivätyn kirjeen viite Ares (2016)371182, jolla Euroopan komission yhteisen tutkimuskeskuksen Ispran toimipaikan hallinto ilmoitti hankintamenettelyn päättymisestä
kumoamaan 13.5.2016 ja 28.6.2016 päivätyt pöytäkirjat
määräämään vahingonkorvauksesta ensisijaisesti luontoissuorituksena toteamalla Euroopan komission ja Carmet S.A.S di Fietta Graziella & C:n välisen 19.8.2016 tehdyn sopimuksen mitättömäksi, kumoamalla sen tai toteamalla sen tehottomaksi sekä antamalla hankinnan edellä mainitun yhtiön sijaan RTI:lle
määräämään toissijaisesti vahingonkorvauksesta 500 000 euron määrään saakka tai unionin yleisen tuomioistuimen vahvistamaan suurempaan tai pienempään määrään saakka, korkoineen sekä maksupäivään asti laskettavine rahan arvon alenemisesta aiheutuvine korvauksineen.
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kanneperusteina unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1) 105 ja 107 artiklan rikkomiseen, kyseistä tarjouskilpailua koskevan erityislain rikkomiseen ja yhdenvertaisen kohtelun ja oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan periaatteen loukkaamiseen sekä harkintavallan väärinkäyttöön.
Tältä osin tuodaan esiin, että valitun tarjoajan esittämä tarjous olisi tullut sulkea tarjouskilpailun ulkopuolelle, koska kyseinen tarjoaja ei täyttänyt erityislaissa säädettyjä oikeudellisia ja teknisiä valmiuksia koskevia edellytyksiä.
Kanne 22.10.2016 – QH v. parlamentti
(Asia T-748/16)
Kantaja: QH (Woluwé-Saint-Pierre, Belgia) (edustajat: asianajajat N. Lhoëst ja S. Michiels)
kumoamaan 26.1.2016 tehdyn päätöksen, jolla hylätään tukipyyntö, ja siten kumoamaan 12.7.2016 tehdyn päätöksen, jolla hylätään kantajan valitus, sekä myöntämään kantajalle korvausta tämän kärsimästä vahingosta
Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu eturistiriitaan, puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, kontradiktorisen periaatteen loukkaamiseen, prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatteen loukkaamiseen sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan ja 42 artiklan rikkomiseen.
Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen tutkijan nimittämisessä, tutkijan riippumattomuuden ja puolueettomuuden puuttumiseen ja siihen, ettei tutkija ole toiminut valtuuksiensa rajoissa.
Kolmas kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin siltä osin kuin on kyse päätöksestä päättää hallinnollinen tutkinta.
Neljäs kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin.
Viides kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin on kyse työpaikkakiusaamiseen liittyvien tekijöiden arvioinnista.
Kanne 9.11.2016 – Government of Gibraltar v. komissio
(Asia T-783/16)
Kantaja: Government of Gibraltar (Gibraltar) (edustajat: M. Llamas, QC, solicitor J. Temple Lang sekä asianajajat F.-C. Laprévote ja C. Froitzheim)
kumoamaan Euroopan komission 1.10.2014 valtiontukiasiassa SA.34914(C/2013) (ex 2013/NN) – Gibraltarin yhtiöverojärjestelmä – antaman päätöksen
velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan kaikki oikeudenkäyntikulut ja muut kulut tässä asiassa.
Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että riidanalainen päätös on oikeudellisesti ja tosiasiallisesti virheellinen ja sen perustelut ovat riittämättömät, koska siinä katsottiin veropäätösten voivan merkitä uutta tukea.
Kantaja esittää kyseisen kanneperusteen tueksi ensimmäiseksi, että komissio teki oikeudellisen virheen, koska se ei päätellyt, että jos veropäätöskäytäntö tai yksilölliset veropäätökset ovat valtiontukea, ne olisivat voimassa olevaa tukea, toiseksi, että komissio teki tosiseikkoja koskevan virheen, koska se totesi, että vuoden 2010 tuloverolain (Income Tax Act of 2010) 42 § on veropäätösten oikeusperusta, ja kolmanneksi, että päätös on perusteltu puutteellisesti, koska siinä katsotaan, että veropäätöskäytäntö on uutta tukea, mikä on ristiriidassa sen näkemyksen kanssa, että veropäätöskäytäntö merkitsee ”de facto tukijärjestelmää”.
Toinen kanneperuste perustuu siihen, että riidanalainen päätös on oikeudellisesti ja tosiasiallisesti virheellinen ja sen perustelut ovat riittämättömät.
Kantaja esittää kyseisen kanneperusteen tueksi ensimmäiseksi, että asiassa ei selvästikään ollut perustetta laajentaa valtiontukea koskevaa tutkintaa, toiseksi, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen ja tosiseikkoja koskevan virheen, koska se katsoi veropäätöksillä annettavan etua, kolmanneksi, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen ja tosiseikkoja koskevan virheen, koska se katsoi veropäätösten olevan valikoivia, neljänneksi, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen ja tosiseikkoja koskevan virheen, koska se katsoi veropäätösten saattavan vääristää kilpailua ja/tai vaikuttaa unionin sisäiseen vaihdantaan, ja viidenneksi, että riidanalaisen päätöksen perustelut ovat puutteelliset.
Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että riidanalainen päätös on oikeudellisesti virheellinen, koska komission alkuperäinen tutkinta muuttui ja tuloverolakiin sovellettua menettelyä ”laajennettiin”.
Kanne 11.11.2016 – QD v. EUIPO
(Asia T-787/16)
Kantaja: QD (Alicante, Espanja) (edustaja: asianajaja H. Tettenborn)
Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto
kumoamaan EUIPO:n 4.3.2016 tekemän päätöksen, jolla on päätetty jättää tekemättä lopullinen päätös, joka koskee kantajan 19.1.2016 esittämää pyyntöä hänen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan f alakohdan nojalla tehdyn työsopimuksen toista uusimista, ja jolla on siirretty lopullisen päätöksen tekeminen kantajan 19.1.2016 esittämästä pyynnöstä, joka koskee hänen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan f alakohdan nojalla tehdyn työsopimuksen toista uusimista, myöhemmin käytävään ”erityiseen menettelyyn”, ja
velvoittamaan EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että EUIPO on rikkonut Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen asiaan kuuluvia määräyksiä eli henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohtaa (luettuna yhdessä muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 46 artiklan kanssa), henkilöstösääntöjen liitettä III, muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2, 8 ja 53 artiklaa sekä henkilöstösääntöjen 110 artiklaa.
Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että EUIPO on syyllistynyt luottamusaseman väärinkäyttöön.
Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että EUIPO on loukannut hyvän hallinnon periaatetta.
Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että EUIPO on syyllistynyt vallan väärinkäyttöön.
Kanne 14.11.2016 – N & C Franchise v. EUIPO – Eschenbach Optik (ojo sunglasses)
(Asia T-792/16)
Kantaja: N & C Franchise Ltd (Nikosia, Kypros) (edustajat: asianajajat C. Crysanthis, P.-V. Chardalia ja A. Vasilogamvrou)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: Eschenbach Optik GmbH (Nürnberg, Saksa)
Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”ojo sunglasses” – EU-tavaramerkki nro 13 224 761
Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 9.9.2016 asiassa R 32/2016-5 tekemä päätös
Kanne11.11.2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zaharieva (Laatikot)
(Asia T-793/16)
Kantaja: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turkki) (edustaja: asianajaja T. Tsenova)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: Elka Zaharieva (Plovdiv, Bulgaria)
Riidanalaisen mallin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa
Riidanalainen malli: Yhteisömalli ”Laatikot” – Yhteisömalli nro 002 343 244-0002
Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 12.9.2016 asiassa R 1143/2015-3 tekemä päätös
kumoamaan riidanalaisen päätöksen;
toteamaan yhteisömallin nro 002343244-0002 ”Bobo cornet” mitättömäksi; ja
velvoittamaan EUIPO:n ja Elka Zaharievan korvaamaan Sölenille menettelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja menettelyn hallinnollisessa vaiheessa EUIPO:ssa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.
Asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohdan rikkominen
Asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan f alakohdan rikkominen
Asetuksen N:o 6/2002 62 artiklan ja 63 artiklan 1 kohdan rikkominen
Kanne 11.11.2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zaharieva (jäätelövohvelien pakkaus)
(Asia T-794/16)
Kantaja: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turkki) (edustaja: T. Tsenova, asianajaja)
Riidanalainen malli: Yhteisömalli ”Jäätelövohvelien pakkaus” – Yhteisömalli nro 002 343 244-0001
Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 12.9.2016 asiassa R 1144/2015-3 tekemä päätös
toteamaan yhteisömallin nro 002 343 244-0001 ”Bobo cornet” mitättömäksi; ja
velvoittamaan EUIPO:n ja Elka Zaharievan korvaamaan Şölenille menettelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja menettelyn hallinnollisessa vaiheessa EUIPO:ssa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.
Asetuksen N:o 6/2002 62 artiklan rikkominen
Asetuksen N:o 6/2002 63 artiklan 1 kohdan rikkominen.
Kanne 16.11.2016 – Xiaomi v. EUIPO – Dudingen Develops (MI)
(Asia T-799/16)
Kantaja: Xiaomi, Inc. (Peking, Kiina) (edustajat: asianajajat T. Raab ja C. Tenkhoff)
Vastapuoli valituslautakunnassa: Dudingen Develops, SL (Numancia de la Sagra, Espanja)
Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkki ”MI” – Rekisteröintihakemus nro 13 498 423
Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 5.9.2016 asiassa R 337/2016-4 tekemä päätös
kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä on katsottu, että ei ollut olemassa sekaannusvaaraa seuraavilta osin:
Luokkaan 9 kuuluvat ”Sähkökaapelit; Vaipat sähkökaapeleihin; Sähkökaapelinsuojat (kanavat); Jatkokaapelit; Emaloidut sähköjohdot; Kaapelien paikantimet; Eristetyt sähkökaapelit; Vastuslangat; Lämpöparijohdot; Kaapeliliittimet; Mittauskaapelit; Yhdyskaapelit; Sähkökaapelien kanavat; Kaapelinjatkokset sähkökaapeleihin; Asennusjohdot [sähköiset]; Sähkökaapeleiden kanavat; Sähkökaapelikanavat; Vaipat sähkökaapeleihin; Sähkökaapelirasiat; Liitäntäsovituskaapelit [sähköiset]; Lämpöä kestävät sähköjohdot; Liitäntäosat [sähkökaapelit]; Urheilukypärät; Sähkökaapeleiden tunnistelaput; Sähkökaapelien liittimet; Sähköjohtojen merkit; Mineraalieristetyt sähkökaapelit; Urosliittimet sähkökaapeleihin; Joustavat tupet sähkökaapeleita varten; Laitteistot, välineet ja kaapelit sähköä varten; Haaroitusrasiat sähköjohdoille; Liitosholkit sähköjohtoja varten; Liitäntärasiat koteloiden kaapelin liitoskappaleisiin; Laitteistot, välineet ja kaapelit sähköä varten; Verkkomuuntajat; Pistokesovittimet; Sovitinliittimet (sähkökäyttöiset); Sovittimet puhelinten kytkemiseen kuulolaitteisiin; Sähköpistokkeiden sovittimet matkoja varten”
Luokkaan 18 kuuluvat ”Reput; Pienet reput; Laukut kiipeilijöille; Laukut kiipeilijöille”.
velvoittaa EUIPO:n ja vastapuolena valituslautakunnassa olleen osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kanne 16.11.2016 – Mayekawa Europe v. komissio
(Asia T-800/16)
Kantaja: Mayekawa Europe NV/SA (Zaventem, Belgia) (edustajat: asianajajat H. Gilliams and J. Bocken)
kumoamaan Belgian kuningaskunnan toteuttamasta ylisuurten voittojen verovapautta koskevasta valtiontukiohjelmasta SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) 11.1.2016 annetun komission päätöksen (1)
toissijaisesti kumoamaan päätöksen 2–4 artiklan
tai ainakin kumoamaan päätöksen 2–4 artiklan siltä osin kuin näissä artikloissa a) vaaditaan perimään tuki takaisin muilta yksiköiltä kuin niiltä, joille on annettu päätöksessä määritelty ”ylisuurten voittojen verovapautta koskeva ratkaisu”, ja b) vaaditaan perittäväksi takaisin tuensaajan verosäästöjen määrää vastaava määrä ilman, että Belgian annetaan ottaa huomioon toisen veroviranomaisen tosiasiassa suorittamaa oikaisua ylöspäin ja
velvoittamaan komission maksamaan oikeudenkäyntikulut.
Ensimmäisessä kanneperusteessa vedotaan ilmeiseen arviointivirheeseen, harkintavallan väärinkäyttöön ja siihen, ettei riidanalaisessa päätöksessä ole perusteltu asianmukaisesti sitä, miksi siinä katsotaan, että kyseessä on tukiohjelma.
Toisessa kanneperusteessa vedotaan SEUT 107 artiklan rikkomiseen ja perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin sekä ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä katsotaan, että tukiohjelmalla annetaan valikoivaa etua.
Kolmannessa kanneperusteessa vedotaan SEUT 107 artiklan rikkomiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä väitetään, että tukiohjelma johtaa edun saamiseen.
Neljännessä kanneperusteessa vedotaan SEUT 107 artiklan rikkomiseen, perustellun luottamuksen loukkaamiseen, suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen, ilmeiseen arviointivirheeseen, harkintavallan väärinkäyttöön ja siihen, ettei päätöksessä ole perusteltu asianmukaisesti sitä, miksi Belgia määrätään perimään kyseinen tuki takaisin.
(1) Ylisuurten voittojen verovapautta koskevasta valtiontukiohjelmasta SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), jonka Belgia on toteuttanut, 11.1.2016 annettu komission päätös (EU) 2016/1699 (tiedoksiannettu numerolla C(2015) 9837) (EUVL 2016, L 260, s. 61).
Kanne 8.11.2016 – Endoceutics v. EUIPO – Merck (FEMIBION)
(Asia T-802/16)
Kantaja: Endoceutics, Inc. (Quebec, Kanada) (edustaja: asianajaja M. Wahlin)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: Merck KGaA (Darmstadt, Saksa)
Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”FEMIBION” – EU-tavaramerkki nro 898 924
Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.7.2016 asiassa R 1608/2015-1 tekemä päätös
kumoaa riidanalaisen päätöksen osittain ja toteaa menetetyksi EU-tavaramerkin, joka on rekisteröity seuraavia tavaroita varten: farmaseuttiset valmisteet immuunijärjestelmän tukemiseen, vaihdevuosiin, kuukautisiin, raskauden hoitoon ja hallintaan, stressin ehkäisyyn, hoitoon ja hallintaan, epätasapainoisen tai puutteellisen ravinnonsaannin ehkäisyyn, hoitoon ja hallintaan
velvoittaa EU-tavaramerkin haltijan korvaamaan kantajalle muutoksenhausta ja EUIPO:ssä käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.
Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen.
Kanne 15.11.2016 – Glaxo Group v. EUIPO – Celon Pharma (SALMEX)
(Asia T-803/16)
Kantaja: Glaxo Group Ltd (Brentford, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: Barrister S. Baran, Barrister S. Wickenden, Solicitor R. Jacob ja Solicitor E. Morris)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: Celon Pharma S.A. (Łomianki, Puola)
Riidanalainen tavaramerkki: Vaaleanruskea/kahvinvärinen ja valkoinen EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”SALMEX” – EU-tavaramerkki nro 9 849 191
Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 31.8.2016 asiassa R 2108/2015-4 tekemä päätös
velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen vastaamaan omista kuluistaan ja korvaamaan kantajalle väite- ja valitusmenettelyn kussakin vaiheessa aiheutuneet kulut sekä tästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.
Valituslautakunta teki asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan vastaisen päätöksen tehdessään oikeudellisen virheen ensinnäkin siltä osin kuin se katsoi virheellisesti, että se, miten kantaja tosiasiallisesti käytti ranskalaista tavaramerkkiä, ei ollut muodoltaan hyväksyttävää käyttöä asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan kannalta, ja toiseksi siltä osin kuin se katsoi virheellisesti, että siinä, miten kantaja tosiasiallisesti käytti ranskalaista tavaramerkkiä, ei ollut kyse ranskalaisen tavaramerkin käytöstä tavaroiden ”inhalaattorit” osalta.
Kanne 16.9.2016 – LG Electronics v. EUIPO (Dual Edge)
(Asia T-804/16)
Kantaja: LG Electronics, Inc. (Soul, Etelä-Korea) (edustaja: asianajaja M. Graf)
Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”Dual Edge” – Rekisteröintihakemus nro 14 463 178
Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 2.9.2016 asiassa R 832/2016-2 tekemä päätös
Kanne 16.11.2016 – IPPT PAN v. komissio ja REA
(Asia T-805/16)
Kantaja: Instytut Podstawowych Problemów Techniki Polskiej Akademii Nauk (IPPT PAN) (Varsova, Puola) (edustaja: lakimies M. Le Berre)
Vastaajat: Euroopan komissio ja Tutkimuksen toimeenpanovirasto (REA)
kumoaa riidanalaisen komission päätöksen
toteaa, että komissio on toiminut virheellisesti laatiessaan veloitusilmoituksen nro 3241514040 (jota alennettiin veloitusilmoituksella nro 3233160082) ja että kantajan maksettavaksi ei kuulu näihin perustuva 67 984,13 euron suuruinen summa
toteaa, että komission ja REAn on maksettava kantajalle SMART-NEST-hankkeen puitteissa 69 623,94 euroa riidanalaisen päätöksen antamispäivästä kertyvine korkoineen
toteaa, että kantajan ei tarvitse korvata komissiolle aiheutuneita vahinkoja KMM-NOE ja BOOSTING BALTIC-hankkeiden osalta
Kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen SEUT 263 artiklan nojalla nostamassaan kumoamiskanteessa:
Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asiassa on rikottu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 43 artiklaa siltä osin kuin kyse on oikeudesta saada asiansa unionin oikeusasiamiehen käsiteltäväksi.
Toinen kanneperuste, jonka mukaan asiassa on rikottu KMM-NOE, BOOSTING BALTIC ja SMART-NEST -hankkeista tehtyjä sopimuksia sekä sovellettavaa Belgian oikeutta.
Kolmas kanneperuste, jonka mukaan asiassa on rikottu varainhoitoasetusta ja varainhoitosääntöjä koskevaa komission delegoitua asetusta
Neljäs kanneperuste, jonka mukaan asiassa on loukattu luottamuksensuojan periaatetta.
Viides kanneperuste, jonka mukaan asiassa on loukattu syrjintäkiellon periaatetta.
Kuudes kanneperuste, jonka mukaan asiassa on rikottu olennaisia menettelysäännöksiä.
Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan komissio on syyllistynyt harkintavaltansa väärinkäyttöön.
SEUT 272 artiklassa tarkoitettujen sopimusperusteisten oikeussuojakeinojen osalta kantaja vetoaa kuuteen perusteeseen:
Ensimmäinen peruste, jonka mukaan kantaja on noudattanut KMM-NOE – ja BOOSTING BALTIC -hankkeista tehtyjen sopimusten II.19.1 artiklan mukaisia velvoitteitaan.
Toinen peruste, jonka mukaan komissio ei ole esittänyt todisteita vaatimuksensa tueksi.
Kolmas peruste, jonka mukaan komissio ei ole kyennyt esittämään riittävää näyttöä vaatimuksensa perusteista.
Neljäs peruste, jonka mukaan komissio ei ole käyttänyt sopimusperusteisia oikeuksiaan vilpittömässä mielessä.
Viides peruste, jonka mukaan mainittujen sopimusten II.30 artiklan perusteella vaadittu vahingonkorvaus on kohtuuton ja sitä pitäisi kohtuullistaa Belgian siviililain 1231 §:n nojalla.
Kuudes peruste, jonka mukaan kantajalle on maksettava SMART-NEST-hankkeen puitteissa kantajan takuurahastoon maksamasta osuudesta jäljelle jäänyt osa.
Kanne 17.11.2016 – MIP Metro v. EUIPO – Afnor (N & NF TRADING)
(Asia T-807/16)
Kantaja: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat J.-C. Plate ja R. Kaase)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: Association française de normalisation (Afnor) (La Plaine Saint-Denis, Ranska)
Riidanalainen tavaramerkki: Tavaramerkin N & NF TRADING Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 086 664
Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.7.2016 asiassa R 1109/2015-1 tekemä päätös
Kanne 21.11.2016 – Barmenia Krankenversicherung v. EUIPO (Mediline)
(Asia T-810/16)
Kantaja: Barmenia Krankenversicherung a.G. (Wuppertal, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Graf)
Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Mediline – EU-tavaramerkki nro 14 655 385
Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 8.9.2016 asiassa T 2437/2015-1 tekemä päätös
Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.
Kanne 21.11.2016 – Vans v. EUIPO – Deichmann (V)
(Asia T-817/16)
Kantaja: Vans, Inc. (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja M. Hirsch)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: Deichmann SE (Essen, Saksa)
Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki (esitys ”V”) – Rekisteröintihakemus nro 10 263 978
Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 19.9.2016 asiassa R 2030/2015-4 tekemä päätös
muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että väite hylätään kokonaisuudessaan
toissijaisesti muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että väite hylätään seuraavien tavaroiden osalta: ”Nahasta ja nahan jäljitelmistä valmistetut tuotteet; matka-arkut ja -laukut; sateenvarjot, päivänvarjot ja kävelykepit; lompakot; laukut ja kassit; reput; vyölaukut; asiakirjasalkut; koululaukut; urheilukassit (koulukäyttöön); rantakassit; avaimenperät; lantiolaukut; korttilompakot” luokassa 18 ja ”vaatteet, jalkineet, päähineet; vyöt; käsineet” luokassa 25
edelleen toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen
Asetuksen N:o 2868/95 19 säännön 2 ja 3 kohtaa ja 20 säännön 1 kohtaa on rikottu
Asetuksen N:o 207/2009 60 artiklan 1 kohdan ensimmäistä virkettä, 63 artiklan 2 kohtaa ja 75 artiklan ensimmäisen kohdan ensimmäistä virkettä on rikottu ja reformatio in peius -periaatetta ja oikeutta tulla kuulluksi on loukattu.
Kanne 21.2016 – Kik Textilien und Non-Food v. EUIPO – FF Group Romania (_kix)
(Asia T-822/16)
Kantaja: KiK Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Körber ja L. Pechan)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: FF Group Romania SRL (Bukarest, Romania)
Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”_kix” – EU-tavaramerkki nro 12 517 901
Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 6.9.2016 asiassa R 2323/2015-4 tekemä päätös
kumoaa riidanalaisen päätöksen ja
velvoittaa vastaajan ja tarvittaessa muun osapuolen valituslautakunnassa korvaamaan oikeudenkäyntikulut valitusmenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.
Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan 1 kohtaa on rikottu.
Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohtaa, kun niitä luetaan yhdessä 15 artiklan kanssa, on rikottu.
Kanne 21.11.2016 – Kiosked Oy v. EUIPO – VRT, NV van Publiek Recht (k)
(Asia T-824/16)
Kantaja: Kiosked Oy Ab (Espoo, Suomi) (edustaja: asianajaja L. Laaksonen)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: VRT, NV van Publiek Recht (Bryssel, Belgia)
Riidanalainen tavaramerkki: Musta-valkoisen kuviomerkin, joka sisältää sanaosan K, Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 112 969
Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 19.9.2016 asiassa R 279/2016-4 tekemä päätös
kumoaa Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 19.9.2016 asiassa R 279/2016-4 tekemän riidanalaisen päätöksen, jolla se hyväksyi VRT, NV van publiek rechtin väitteen ja hylkäsi Euroopan unionin nimeävän kansainvälisen rekisteröinnin nro W01112969 K (fig.) (jäljempänä LOGO K) luokkaan 35 kuuluvia seuraavia palveluja ”Mainonta; liikkeenjohto; yrityshallinto; toimistotehtävät” ja luokkaan 42 kuuluvia seuraavia palveluja ”Tietokoneohjelmistojen suunnittelu ja kehittäminen” varten, ja hyväksyy LOGO K:n rekisteröinnin edellä mainittuja palveluja varten
velvoittaa EUIPO:n korvaamaan kaikki kantajalle väitemenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, mukaan luettuna oikeudenkäyntiedustajan käyttämisestä aiheutuneet kulut, kantajan EU-tavaramerkkiasetuksen 85 artiklassa tarkoitetussa määräajassa esittämien asiakirjojen mukaisesti, ja mikäli tällaisia asiakirjoja ei toimiteta, soveltuvan lainsäädännön mukaisesti.
Kanne 24.11.2016 – Kypros v. EUIPO – POCF (Pallas Halloumi)
(Asia T-825/16)
Kantaja: Kyproksen tasavalta (asiamiehet: S. Malynicz, QC, ja solicitor V. Marsland)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: Pancyprian Organisation of Cattle Farmers (POCF) (Latsia, Kypros)
Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”Pallas Halloumi” – Rekisteröintihakemus nro 11 180 536
Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 22.9.2016 asiassa R 2065/2014-4 tekemä päätös
Kanne 28.11.2016 – Casasnovas Bernad v. komissio
(Asia T-826/16)
Kantaja: Luis Javier Casasnovas Bernad (Santo Domingo, Dominikaaninen tasavalta) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)
toteamaan ja määräämään, että
27.9.2016 tehty päätös, jolla kantajan sopimus irtisanottiin, kumotaan
Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että 2.3.2011 tehdyn komission päätöksen 3 artiklan 3 kohtaa ei voida soveltaa.
Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 85 artiklaa on rikottu, koska viranomainen, jolla on oikeus tehdä palvelukseen ottamista koskevia sopimuksia, on uusinut kantajan sopimuksen toistaiseksi mutta on määrännyt samalla irtisanomislausekkeesta, joka liittyy sellaisen tapahtuman ilmaantumiseen, joka on rinnastettavissa määräaikaan.
Kolmas kanneperuste, joka perustuu huolenpitovelvollisuuden laiminlyömiseen, koska viranomainen, jolla on oikeus tehdä palvelukseen ottamista koskevia sopimuksia, on ensinnäkin irtisanonut kantajan sopimuksen ennen kuin se on tehnyt päätöksen hänen henkilökohtaisista syistä myönnetyn virkavapautensa jatkamisesta, koska se on toiseksi toiminut näin ilman, että se on edes tehnyt hänelle ensimmäistä tarjousta hänen virkaan palaamisestaan, ja koska se ei ole kolmanneksi ilmoittanut hänelle, soiko talousarvio mahdollisuuksia maksaa hänelle korvausta hänen vapaansa päättyessä.
Neljäs kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 12 b artiklan ja 40 artiklan 1 a kohdan rikkomiseen, johon viranomainen, jolla on oikeus tehdä palvelukseen ottamista koskevia sopimuksia, on syyllistynyt.
Kanne 24.11.2016 – QB v. EKP
(Asia T-827/16)
Kantaja: QB (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja L. Levi)
ottamaan kanteen tutkittavaksi ja hyväksymään sen
kumoamaan arviointikertomuksen kaudelta 2015 sekä 15.12.2015 tehdyn ja 7.1.2016 tiedoksi annetun päätöksen, jolla kantajalta on evätty oikeus palkankorotukseen
kumoamaan kantajan hallinnollisen valituksen hylkäämisestä 2.5.2016 ja hänen valituksensa hylkäämisestä 15.9.2016 tehdyt päätökset tarvittavin osin
velvoittamaan vastaajan maksamaan korvausta aineettomasta vahingosta kohtuulliseksi katsottavat 15 000 euroa
velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.
Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu henkilöarviointiohjeiden ja menettelysääntöjen rikkomiseen, puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen ja huolenpitovelvoitteen laiminlyöntiin, jotka vastaaja on tehnyt hyväksyessään arviointikertomuksen kaudelta 2015 (jäljempänä riidanalainen arviointikertomus). Kantaja vetoaa erityisesti seuraaviin väitteisiin:
vuoropuhelun puuttuminen ja puolustautumisoikeuksien loukkaaminen
riidanalaisessa arviointikertomuksessa ei yksilöidä keinoja työsuorituksen parantamiseksi eikä vahvisteta tavoitteita siten kuin henkilöarviointiohjeissa edellytetään, mikä merkitsee huolenpitovelvoitteen laiminlyöntiä
vastuullinen kolmas taho ei ole puuttunut asiaan.
Toinen kanneperuste, joka perustuu objektiivisuutta ja puolueettomuutta koskevien sääntöjen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 artiklan rikkomiseen, jotka riidanalaisessa arviointikertomuksessa on tehty.
Kantaja nimittäin katsoo, että tämän tapauksen erityisolosuhteet osoittavat, etteivät arvioijat ja varsinkaan toiset arvioijat ole kyenneet suorittamaan tehtäväänsä objektiivisesti ja puolueettomasti.
Kolmas kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen virheeseen. Kantaja on nimittäin esittänyt todisteita, jotka osoittavat, etteivät riidanalaisen arviointikertomuksen perustaksi otettujen tosiseikkojen arvioinnit ole uskottavia.
Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että 15.12.2015 tehty päätös palkankorotuksen epäämisestä kantajalta perustuu lainvastaiseen arviointikertomukseen.
Viides kanneperuste, joka perustuu vuoden 2015 suuntaviivojen ja perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen, koska 15.12.2015 tehtyä päätöstä ei ole perusteltu eikä kantajaa ollut kuultu etukäteen.
Kanne 25.11.2016 – CRDO Torta del Casar v. EUIPO – CRDOP ”Queso de La Serena” (QUESO Y TORTA DE LA SERENA)
(Asia T-828/16)
Kantaja: CRDO Torta del Casar (Casar de Cáceres) (edustaja: asianajajat A. Pomares Caballero ja M. Pomares Caballero)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida ”Queso de La Serena” (Castuera, Espanja)
Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”QUESO Y TORTA DE LA SERENA” – Rekisteröintihakemus nro 10 486 447
Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 26.9.2016 asiassa R 2573/2014-4 tekemä päätös
Kantaja vaatii, että yleinen tuomioistuin
muuttaa riidanalaista päätöstä sen perusteella, että käsiteltävässä asiassa täyttyvät ne edellytykset, joista asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohdassa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 510/2006 13 artiklan 1 kohdan kanssa, on säädetty rekisteröinnin epäämiseksi
toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen
Asetuksen N:o 510/2006 2 artiklan 2 kohdan ja 3 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä saman säädöksen 13 artiklan 1 kohdan kanssa, rikkominen ja asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohdan rikkominen
asetuksen N:o 510/2006 13 artiklan 1 kohdan ja asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohdan rikkominen
oikeusvarmuutta ja hyvää hallintoa koskevien yleisten oikeusperiaatteiden loukkaaminen.
Kanne 25.11.2016 – Mouvement pour une Europe des nations et des libertés v. parlamentti
(Asia T-829/16)
Kantaja: Mouvement pour une Europe des nations et des libertés (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Varaut)
kumoamaan Euroopan parlamentin puhemiehistön 12.9.2016 tekemän päätöksen D106185, joka annettiin tiedoksi 26.9.2016 ja jolla todettiin, että Mouvement pour une Europe des nations et des libertés’lle ”Schengen”-kampanjasta aiheutuneet ilmoituskustannukset eivät ole korvattavia
velvoittaa Euroopan parlamentin puhemiehistön korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Ensimmäinen kanneperuste perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen sen johdosta, että asian asiakirjoja ja Mouvement pour une Europe des nations et des libertés’n (jäljempänä MENL) huomautuksia ei toimitettu Euroopan parlamentin puhemiehistön tietoon.
Toinen kanneperuste perustuu siihen, että kantajan mukaan kansallisten puolueiden ”välillinen rahoittaminen” eurooppalaisten puolueiden toimesta on oikeusvarmuuden vastainen epätäsmällinen käsite.
Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että MENL:n ”Schengen”-kampanjan ilmoituksissa käyttämän logon (jäljempänä riidanalainen logo) ymmärretään kansallisilla alueilla liittyvän yksinomaan eurooppalaisiin kampanjoihin, toisin kuin vastaaja on väittänyt tehdessään tämän kanteen kumoamisvaatimuksen kohteena olevan päätöksen. Tämän kanneperusteen tueksi kantaja esittää ensisijaisesti kolme väitettä:
MENL on järjestänyt kampanjan yksin, ilman kansallisten puolueiden hyväksyntää tai osallistumista
kampanja ja ilmoitus liittyivät laajamittaiseen eurooppalaiseen ongelmaan, eli Schengen-sopimukseen liittyvään ongelmaan
riidanalainen logo ei täten ole kansallisten puolueiden logo vaan Euroopan parlamentissa toimivien valtuuskuntien ja puolueiden logo
Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että riidanalainen logo on huomattavasti pienempi kuin MENL:n logo. Oikeuskäytännön ja asiaa koskevien säännösten mukaan seuraamuksista määrätään vain kansallisille logoille, jotka ovat suurempia tai samankokoisia kuin eurooppalaiset logot.
Kanne 23.11.2016 – Monolith Frost v. EUIPO – Dovgan (PLOMBIR)
(Asia T-830/16)
Kantaja: Monolith Frost GmbH (Leopoldshöhe, Saksa) (edustajat: asianajajat E. Liebich ja S. Labesius)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: Dovgan GmbH (Hampuri, Saksa)
Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”PLOMBIR”
Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 22.9.2016 asiassa R 1812/2015-4 tekemä päätös
kumoaa riidanalaisen päätöksen asetuksen (EY) 207/2009 65 artiklan 3 kohdan nojalla
velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien valitusmenettelyssä aiheutuneet kulut.
Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohtaa on rikottu.
Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäisen virkkeen mukaista perusteluvelvollisuutta on rikottu.
Kanne 28.11.2016 – Kabushiki Kaisha Zoom v. EUIPO – Leedsworld (ZOOM)
(Asia T-831/16)
Kantaja: Kabushiki Kaisha Zoom (Tokio, Japani) (edustaja: asianajaja M. de Arpe Tejero)
Muu osapuoli valituslautakunnassa: Leedsworld, Inc. (New Kensington, Pennsylvania, Yhdysvallat)
Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa
Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ZOOM – Rekisteröintihakemus nro 11 766 111
Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 7.9.2016 asiassa R 1235/2015-5 tekemä päätös
hylkää kokonaisuudessaan EU-tavaramerkin nro 11 766 111 ZOOM luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten
velvoittaa EUIPO:n ja väliintuljan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kanne 2.12.2016 – Kypros v. EUIPO – POCF (COWBOYS HALLOUMI)
(Asia T-847/16)
Kantaja: Kyproksen tasavalta (edustajat: solicitor S. Malynicz, QC ja solicitor V. Marsland)
Kantaja: Muu osapuoli valituslautakunnassa
Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosat COWBOYS HALLOUMI – Rekisteröintihakemus nro 11 281 375
Menettely EUIPO:ssa: Väitemenettely
Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 22.9.2016 asiassa R 2781/2014-4 tekemä päätös
Kanne 5.12.2016 – Rare Hospitality International v. EUIPO (LONGHORN STEAKHOUSE)
(Asia T-856/16)
Kantaja: Rare Hospitality International, Inc. (Orlando, Florida, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja I. Lázaro Betancor)
Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”LONGHORN STEAKHOUSE” – Rekisteröintihakemus nro 13 948 682
Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 12.9.2016 asiassa R 2149/2015-5 tekemä päätös
Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu
yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja hyvän hallinnon periaatetta on loukattu.
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.11.2016 – Trost Auto Service Technik v. EUIPO (AUTOSERVICE.COM)
(Asia T-259/16) (1)
(1) EUVL C 251, 11.7.2016.
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.11.2016 – Gulli v. EUIPO – Laverana (Lybera)
(Asia T-284/16) (1)
(1) EUVL C 270, 25.7.2016.
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.11.2016 – TBWA\London v. EUIPO (MEDIA ARTS LAB)
(Asia T-361/16) (1)
(1) EUVL C 314, 29.8.2016.
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.11.2016 – Dulière v. komissio
(Asia T-503/16) (1)
(1) EUVL C 129, 4.5.2013 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-15/13, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin