text:
Kirjoitus: Vastaus Peripatheticuksen vastaukseen
Vastaus herra Peripatheticukselle hänen jälkimmäiseen, Dagligt Allehandan numeroissa 132 ja 133 minulle osoittamaansa palkollisia käsittelevään kirjoitukseen.
On vaikeata esittää kantansa moniin ja tärkeisiin asioihin niin lyhyesti, että kirjoitus voi saada tilaa sanomalehdessä. Moni seikka on tällöin oletettava hyväksytyksi tai ennestään tutuksi, perustelut on esitettävä lyhyesti ja loppupäätelmät vain mainittava muutamin sanoin, joten henkilö, joka nopeasti vilkaisee asiaa tai ei ennakkoluulojensa takia halua tuntea sen toista puolta, ei näe tosiasioita niin selvinä ja vakuuttavina kuin ne todellisuudessa pitäisi nähdä.
Arvoisa herra kaipaa aiheellisesti tulisuutta vastauksestani 14. huhtikuuta.1vastauksestani 14. huhtikuuta: Chydeniuksen ensimmäinen vastaus Peripatheticukselle, joka ilmestyi Dagligt Allehandan numerossa 104 10.5.1779, oli päivätty Kokkolassa 14.4.1779. Se puuttuu kaikista kirjoituksistani; se on älynlahjojen eikä tahdon eikä totuuden vika. Tuo tulisuus ei tule monien osaksi: todella teräväsanaisia poleemikkoja syntyy vain muutamia, ja olen täysin vakuuttunut siitä, että olen paljon keskitasoisia väittelijöitä huonompi. Perusteluja ei vähäisestä vastauksestani kuitenkaan puutu, kunhan arvoisa herra vain olisi suvainnut kiinnittää niihin huomiota, mutta juuri tätä seikkaa minä arvoisan herran viimeksi tulleesta kirjeestä kaipaan.
Niinpä arvoisa herra yrittää sen alussa laveasti taivutella minua hyväksymään hänen kanssaan yhteinen periaate, jonka olen kuitenkin jo edellisessä vastauksessani nimenomaisesti ja jopa kahdesti ottanut omakseni, nimittäin se, että yhteiskunnan etu on ylin laki. Lisäksi arvon herra ei ole sanallakaan kosketellut saati kumonnut tästä perustotuudesta sekä 20–30 vuoden kokemuksesta johtamiani perusteluja, joilla osoitan vuosipalveluspakon haittaavan valtakunnan vaurastumista ja sen voiman kasvua. Hän ei myöskään vastaa sanallakaan perusteluuni, jonka mukaan perustuslaki suojaa palkollisiakin, eikä osoita tässä yksinkertaisessa päättelyssä sisällöllisiä eikä muodollisia virheitä, vaikka hän ensimmäisessä kirjeessään sanoo sitä melkeinpä merkillisimmäksi lauseeksi, jonka hän on nähnyt tai kuullut kirjoitetun – – – ja niin edelleen.
Nyt sitten vastaamaan arvoisan herran viimeksi julkaistun kirjoituksen pääasioihin. Arvoisa herra tarkoittaa yleisellä edulla kaikkea, mikä edistää yhteiskunnan hierarkiaan alistumista ja järjestyksen säilymistä, jotta valtio vaurastuisi ja menestyisi. Tässä tavoitteeseen pyrkimisen keinot temmataan osaksi itse tavoitteen määrittelyä. Tässä tavoitetta määritellään erittäin epämääräisin sanoin. Kaikkeen, mikä edistää yhteiskunnan hierarkiaan alistumista ja järjestyksen säilymistä, voidaan sisällyttää yhtä hyvin Liivinmaan maaorjuus ja algerialainen orjuus kuin se asianmukainen kuuliaisuus, jota alamaisten on osoitettava esivallalleen. Minä sen sijaan tarkoitan yhteiskunnan edulla kaikkien yhteiskuntaan kuuluvien alamaisten suurinta mahdollista onnellisuutta, joka kohottaa sen hallitsijan onnelliseksi ja suureksi ja kasvattaa valtakunnan mahtia ja sen nauttimaa arvostusta.
Olen täysin samaa mieltä arvon herran kanssa siitä, että uskonto on vahva yhteiskuntaa yhdistävä side ja keino, joka ohjaa sen jäsenten ja kokonaisuuden onnellisuuteen. Voi, kunpa tähän periaatteeseen uskottaisiin enemmän kuin siitä puhutaan meidän aikanamme, jolloin muuan Voltaire (meidän teatraalisen aikakautemme oraakkeli) on ottanut roolikseen julistaa, ettei tuohon onnellisuuteen tarvita uskontoa eikä omaatuntoa, saati kristinuskoa! Suokaa anteeksi tämä nyt mieleeni juolahtanut ajatus. En voi koskaan kyllin ihmetellä Pariisin vahvojen henkien eli vapaa-ajattelijoiden käsittämätöntä taikauskoisuutta, kun he halusivat saattaa tämän kristinuskon vastaisen sankarinsa hautaan tavalla, jonka he lainasivat pilkkaamiltaan Kristuksen seuraajilta.2kun he halusivat ... pilkkaamiltaan Kristuksen seuraajilta: Voltairen kuoltua toukokuussa 1778 syntyi erimielisyyttä hänen hautaustavastaan ja -paikastaan. Kirkkoa vastaan osoittamansa arvostelun takia hänen hautaamisensa kirkon maa-alueille kiellettiin. Lopulta hänet haudattiin erääseen luostariin Champagnen piirikunnassa. Vuonna 1791 hänen jäännöksensä siirrettiin Panthéoniin, joka oli muutettu kirkosta suurmiesten hautapaikaksi. Heidän pitäisi odottaa, että Voltairen henki, jos he uskovat sen olevan olemassa, moittii heitä mitä ankarimmin siitä, että he ovat hänen hautajaisissaan halunneet kristillistää hän ruumiinsa kuoleman jälkeen, mitä hän ei ikinä eläessään halunnut omaksi osakseen.
Mutta jos olemassa olisi sellainen valtio, jossa törkeätä kielenkäyttöä, iskuja ja lyöntejä pidettäisiin oikeina keinoina alaisten saattamiseksi täyttämään velvollisuutensa; jossa siveettömyyttä ei pidettäisi paheena, vaikka se särkee aviopuolisoiden sekä vanhempien ja lasten välisen luottamuksen ja saa hellästi annetun ja hyveellisen kasvatuksen menettämään voimansa; jossa väärien valojen vannominen yleistyisi maan tavaksi, jossa uskonnon siteistä irralleen tempautuneet miehet hallitsisivat loistavia kunniasijoja ja katekismus olisi siirretty alempiin portaisiin pitämään yhteistä rahvasta kurissa, siellä voisi varmasti ennustaa kaikkialle leviävää yhteiskunnan sairautta, joka ennakoisi murheellisia tulevaisuudennäkymiä ja ehkä yhteiskunnan hajoamista ja tuhoutumista.
En kiistä sitä, että palvelijoita tarvitaan sotavoimissa, käsityöammateissa, maataloudessa ja suurin joukoin myös muita ihmisiä palvelemassa, mutta väitän toisaalta, ettei nuhteettomia kansalaisia saa pakottaa mihinkään tuollaiseen palvelukseen muuten kuin äärimmäisessä hätätilassa. Arvon herra esittää vastaväitteen: silloin kaikki yhteiskunnan laitokset joutuvat vaaraan ja heikkenevät. Minä vastaan: eihän toki, ja todistan tämän kokemuksella, joka on pettämätön oppimestari. Eihän koko tällä seudulla eikä toki monilla muillakaan valtakunnan seuduilla ole juuri ketään pitkiin aikoihin otettu sotapalvelukseen väkisin, ketään ei ole pakotettu oppipojaksi ja tuskin montakaan vuosipalvelukseen, ja silti on Jumalan kiitos kaikki nämä työpaikat täytetty vapaiden sopimusten perusteella. Edellisessä vastauksessani olen osoittanut asian luonteeseen myös sinänsä kuuluvan, että kaikissa valtioissa on pakostakin useita köyhiä työläisiä, joiden on palveltava muita elättääkseen itsensä ja perheensä, ja olen hyvin harmissani siitä, etten pysty esittämään tätä asiaa niin, että arvoisat herrat arvostelijani sen ymmärtäisivät.[1/188]
Vuonna3Tästä alkaa kirjoituksen jälkimmäinen osa, joka julkaistiin 20.8.1779 Dagligt Allehandan numerossa 188. 1765 vetosin kaikille valtakunnan merikaupungeille myönnettävän purjehdusvapauden puolesta,4Vuonna 1765 vetosin ... purjehdusvapauden puolesta: Valtiopäivillä 1765–1766 Chydenius ajoi aktiivisesti ns. Pohjanlahden kauppapakon murtamista eli ulkomaan purjehdusoikeuksien myöntämistä alueen kaupungeille. Ks. esim. Purjehdusvapaus. ja silloin luultiin, että moinen omavaltaisuus saattaisi valtakunnan koko kaupankäynnin äärimmäiseen sekasortoon, niin pahoin, että jopa hallituskaupungin asukkaat menehtyisivät viluun ja nälkään. Mutta kuinka kävikään? Vapaus voitti, eikä mikään turmion ennustuksista toteutunut.
Vuonna 1766 minulla oli kunnia taistella suuren deputaation kolmannessa valiokunnassa painoasioiden henkilökohtaista holhousta vastaan.5Vuonna 1766 minulla ... holhousta vastaan.: Chydeniuksen osuudesta painovapauskysymyksen käsittelyssä ks. Painovapausmuistion luonnos, Painovapausmuistio, Painovapausmietintö 1765 ja Painovapausmietintö 1766 sekä näiden kirjoitusten kommentit. Sensuuri lakkasi, ja ennustettiin Ruotsin kirjapainolaitoksen joutuvan sekasortoon. Hartaaksi ilokseni painovapaudesta on jo tullut valtakunnan vapauden vaalijoiden silmäterä ja suuri kuninkaamme on sen mitä juhlallisimmin vahvistanut pitäen sitä välttämättömänä hallitsijoille, virkamiehille ja alamaisille, vaikka se yhä harmittaakin monia, koska se niin näppärästi riisuu naamiaisasun paheen ja omanvoitonpyynnin yltä.
Tällaiset tapahtumat, arvoisa herra, ovat antaneet minulle rohkeutta taisteluun vapauden puolesta, ei omani, vaan kansan vapauden.
Tätä asiaa olen ajatellut vakavasti jo kauan ennen tätä päivää ja olen täysin vakuuttunut vapauden edullisuudesta yhteiskunnalle, vaikka olen liian heikko saadakseni herrat vastaväittäjät siitä vakuuttumaan, ellei sitten vähäisimpien alamaisten joitakin vuosia nauttima vapaus pääse kerran osoittamaan oikeaksi totuutta, johon ei ole uskottu, ja siirrä vielä voittamattomat sääntelyperiaatteet arkistoihin pölyttymään oman aikamme historian pikkuasioina.
Exempla illustrant.6Exempla illustrant: lat. esimerkit valaisevat asiaa Perustelkaamme asiaamme arvoisan herran tapaan ja kuvitelkaamme, millaiseen hätään Tukholman kaupunki joutuisi, jos ahvenanmaalaisilla ja suomalaisilla talonpojilla olisi vapaus tuoda polttopuuta Tukholmaan milloin ja miten paljon tahansa ilman lakien ennalta määräämää hintaa. Millaiseen äärimmäisen ongelmalliseen tilanteeseen tämä suuri kaupunki väistämättä joutuisikaan, kun välttämättömän tarpeen tyydyttäminen jäisi riippumaan tavallisen rahvaan mielivallasta. Nämä rahvaanmiehet osoittautuisivat väistämättä laiskoiksi kurjuuteensa tyytyviksi surkimuksiksi ja tekisivät tuskin yhtä matkaa kesässä, vaikka voisivat käydä kaupungissa 5–6 kertaa, ja korottaisivat polttopuun hinnan niin korkeaksi, että tukholmalaiset saisivat maksaa yhdestä laivalastista sen, mikä miehen olisi kohtuullista saada kaikista viidestä; niinpä säätelymääräys on tässä asiassa mitä tarpeellisin. Eihän toki, sanonee arvoisa herra, ja ellei hän niin useimmat lukijoistani kuitenkin, se on aivan tarpeeton, sillä ilman sitä he kilpailevat keskenään tuodakseen perille niin paljon kuin suinkin ehtivät, ja jos koskaan ennen ei polttopuusta ole ollut puutetta, se ilmaantuisi varmasti, jos tällainen sääntö saatettaisiin voimaan. Ajattelen aivan samoin palkollisista. Omavaltaisuus ja laiskuus ynnä muut kuvitellut ja pelätyt vaikeudet ovat pelkästään haamuja, jotka pelottavat, mutta eivät vahingoita.
Ensimmäisessä kirjeessäni olen lainannut kirjoitukseni 6. pykälää,7kirjoitukseni 6. pykälää: ks. Ajatuksia luonnollisista oikeuksista, §6 ja Vastaus Peripatheticukselle jossa olen jo etukäteen tarttunut arvoisan herran huomautukseen palkollisten vapaudesta avioliiton solmimiseen ja vastannut siihen, mutta ellei hän suvaitse lukea sitä uudelleen, minun on vain mainittava, että kun tähän luokkaan kuuluvat avioituneet ihmiset eivät vuoden 1739 palkollissäännön mukaan voi olla päivääkään varmoja siitä, ettei heitä kuljeteta vangittuina sota- tai vuosipalvelukseen, kehruu- tai kuritushuoneeseen, tämä lienee sinänsä kyllin suuri avioliiton este.
Arvoisa herra puhuu varsin halveksivasti työläisistämme sanoessaan: alemman rahvaan nuoret ryntäävät avioliittoon keskenään. Minä puolestani pidän heidän suurta määräänsä valtakunnan todellisena rikkautena, kun he varastelematta ja rosvoamatta elättävät itsensä ja omaisensa työllään. Vakaan käsitykseni mukaan heitä voi täysin aiheellisesti sanoa leivän tuottajiksi, vaikka he uurastaessaan olisivat rutiköyhiä, kun minua ja kaltaisiani (arvoisan herran elämäntapaa en tunne) voi tässä mielessä sanoa ainoastaan kuluttajiksi.
Miten pitkä lainmukainen aika ja millaisessa lainmukaisessa järjestyksessä heidät olisi arvon herran käsityksen mukaan käskettävä palvelemaan, ennen kuin he saisivat luvan avioitua? En tunne sellaista säädöstä, en edes suunnitelmaa sellaisen säätämiseksi. Heidän ylhäisyyksiensä valtaneuvosten lausunto ei sisällä mitään siihen viittaavaa, eivät minkään valtiosäädyn kuninkaalliselle majesteetille tästä asiasta alamaisesti esittämät ajatukset eikä etenkään entinen palkollissääntö. Missä laissa siis tämä ajankohta ja järjestys on säädetty? Onko arvon herra tehnyt tästä esityksen ylimmille viranomaisille? Ajatella! Olisipa vallan hienoa, jos saisi nähdä, millainen se on. Vuoden 1739 sääntö päästää 15-vuotiaan vasta palvelukseen tulleen tytön avioitumaan yhtä helposti kuin 40-vuotiaan uskollisen palvelijattarenkin. Sed transeant haec cum caeteris – –.8Sed transeant haec cum caeteris – –: lat. sama koskee muita asioita
Olen teoksessani selkeästi ja jyrkästi vastustanut laitonta väestönlisäystä, joten arvoisan herran mainitsemat parannuskeinot väestön puutteen poistamiseksi jääkööt tältä osin tuomaan kunniaa keksijälleen.
Kypsää harkintaa vaatii kysymys, onko juuri vuosipalvelus tietyllä lakisääteisellä palkalla yleensä paras ahkeruuden koulu työtä tekevälle nuorisollemme. Uskon sen sijaan, että tämä poliittinen perustotuus on kumoamaton: mitä tiiviimmin hallitsija pystyy yhdistämään oman edun tavoittelun uutteruuteen ja mahdollisuuksiin eli vapauteen tavoitella jälkimmäisen avulla ensiksi mainittua, sitä innokkaammin hänen alamaisensa yleensä uurastavat.
Arvoisa herra vetoaa lopuksi tässä asiassa yleisön arvostelukykyyn. Hyvä on! Niin minäkin teen, mutta itsestään selvää on, että arvioinnin on oltava puolueeton; luulen nimittäin, että muuten arvoisa herra saanee varsin monta[2/188] isäntää puolelleen, vaikkei toki läheskään kaikkia, eikä minulta varmaankaan jääne puuttumaan monenkaan palvelijan kannatus, kun varmasti tiedän, että puolellani on suuri enemmistö, jos äänestys tapahtuu per capita.9per capita: lat. pääluvun mukaan En kuitenkaan tyydy siihen, vaan äänestän paljon mieluummin sen puolesta, että terävänäköinen kuninkaamme ryhtyisi erotuomariksemme. Vaikka hän kuuluu isäntien luokkaan ja sen ylimmälle asteelle, hänen kiinnostuksensa kohdistuu kuitenkin niin erottamattomasti kummankin luokan menestykseen ja hyvinvointiin, että vaaka hänen korkeassa kädessään on tästäkin syystä väistämättä tasapainossa ja punnitsee osapuolten oikeudet tasapuolisesti toisiaan vastaaviksi.
Vielä muutama sana säädetyistä palkoista. Miten arvon herra selviytyy kysymyksestäni, onko taksa pidettävä voimassa siinäkin tapauksessa, että palkolliset tarjoutuvat työhön nälkävuotena pelkällä ruokapalkalla? Hän vastaa: jos sopimus on tehty etukäteen, pitää isännillä ja palkollisilla olla oikeus myöhemmin korottaa tai alentaa palkkoja. No hyvä! Mitä merkitystä silloin on taksalla? Eikö silloin myönnetä, että lakia, jonka säätämistä nyt väitetään välttämättömäksi, rikotaan väistämättä päivittäin? Mutta arvon herra haluaa pitää sen vain ohjeena tuomareille ja tuomioiden toimeenpanijoille valittajan oikeuksien toteuttamiseksi silloin, kun sopimusta ei ole tehty. Toisin sanottuna: kuninkaallinen majesteetti solmii siinä tapauksessa isäntien ja vuosipalkollisten välille sopimuksen, jonka on oltava pätevä silloin, kun he eivät itse halua keskenään sopia. Tämä käy päinsä; en näe siinä paljonkaan pahaa, mutta en näe sen tuottavan mitään hyötyäkään. Tapaus on aivan sama kuin sellainen, että joku neuvottelisi yhden tai useamman osapuolen kanssa työstä talon- tai laivanrakennuksessa tai tynnyrinalan peltomaan raivaamisesta, mutta ei sopisi työläisen kanssa työn hinnasta, joten kaikkia tuollaisia tapauksia varten olisi säädettävä taksa, joka toimisi tuomareiden ja toimeenpanijoiden normina.
Arvoisa herra väittää, että jos nälänhätä on ennustettavissa, on lakiakin sovellettava sen mukaisesti, mistä sen säätäjien on auliisti huolehdittava. Mitä tämä on? Kuka voi ennustaa nälänhädän? Kaikki osaavat kuitenkin sanoa, että nälänhätiä on sattunut kaikkina aikoina varsin usein ja niitä saattaa näin ollen valitettavasti ilmaantua tulevaisuudessakin, mutta jos lainsäätäjiltä pyydetään niiden sattuessa sovellettavaa palkkataksaa, vaatimus on kohtuuton. Heidän ylhäisyytensä herrat valtaneuvokset eivät ole kyenneet tekemään tuollaista esitystä varsin kypsässä ehdotuksessaan palkollissäännöksi. Yksikään valtiosääty ei ole kyennyt sellaista tekemään, vaikka kuninkaallinen majesteetti on kuullut niitä kaikkia tästä asiasta, eikä tietääkseni kukaan yksityishenkilökään ole kyennyt siihen. Miten me siis voimme pyytää lasinsäätäjiltä mahdottomia? Voitaisiin kaiketi päästä jonkinmoiseen tarkkuuteen, vaikkakaan ei koskaan virheettömään, jos jonkinlainen taksa olisi määrättävä vain kahta tilannetta, nimittäin mitä suurinta hyvinvointia ja äärimmäistä nälänhätää varten. Mutta kun tosielämässä tilanteet vaihtelevat loputtomasti näiden äärimmäisyyksien välillä, havaitaan varsin helposti tuollaisen lainsäädännön ja vieläkin helpommin sen toimeenpanon mahdottomuus. Myöntämällä hyvien ja huonojen vuosien palkkojen tasoittelun tarpeellisuuden arvon herra on kuitenkin myöntänyt, että saman taksan soveltaminen kaikkina vuosina on kohtuutonta, ja juuri niinhän olen väittänyt.
Kun näin on osoitettu kiinteiksi säädettyjen vuosipalkkojen mahdottomuus, merkityksensä menettävät myös muut perustelut, joilla arvon herra haluaa osoittaa taksan hyödyllisyyden ja välttämättömyyden ja joita en ehdi erikseen mainita enkä niihin vastata.
Nyt vain lyhyt vastaus arvon herran kysymyksiin. Hyvä isäntä merkitsee minulle melkein samaa kuin arvon herralle, nimittäin isäntää, joka lempeästi, rauhallisella silmälläpidolla ja sävyisällä käytöksellä saa palvelijat työskentelemään uutterasti ja kannustaa uutteruuden huippuunsa pienillä kannustimilla, pitää yllä heidän aitoa jumalanpelkoaan, ei kiinnitä huomiota pieniin rikkeisiin, mutta oikaisee karkeista rikkomuksista hellävaraisilla ja vakavilla rangaistuksilla, mutta ei suinkaan saata heitä epätoivoon pitämällä metakkaa, manailemalla ja pieksämällä, ja maksaa heille sopimuksen ja heidän ansioidensa mukaisen palkan. Tästä kuvauksesta en odota saavani muistopatsasta omavaltaisilta palvelijoilta enkä hallitsemisen himoa potevilta isänniltä.
Arvoisa herra kysyy kohtuuttomasti ja aiheetta, haluanko pelotella häntä kuninkaallisen neuvoston suunnitelmalla? Sitähän en ole vastauksessani suinkaan tehnyt. Tuo tuollainen on mitä viattomimman asian mustamaalaamista. Suon mielelläni muille saman ajattelun ja kirjoittamisen vapauden, jota itse hyvin suuresti arvostan. Viittaan tässä asiassa kuninkaallisen neuvoston ehdotukseen pelkästään herättääkseni arvoisan herran kiinnittämään asiaan tarkemmin huomiota, jotta hän ei suoralta kädeltä torjuisi noin uudenaikaista ehdotusta, vaan uskoisi sen ansaitsevan mitä puolueettomimman tarkastelun, kun tällaisia ajatuksia on voinut juolahtaa näin merkittävien miesten mieleen, ja toisaalta lohduttautuakseni itse sillä, että vaikka minut tuomitaankin kaiken kaikkiaan kerettiläiseksi, heidän ylhäisyytensä herrat valtaneuvokset ovat noin vilpittömästi jakaneet harhauskoni. Solatium miseris – – – –.10Solatium miseris – – – –: koko lainaus kuuluu lat. ”solatium miseris socios habuisse malorum”, ”onnetonta lohduttaa että toisetkin ovat onnettomia”
Arvoisan herran kolmanteen kysymykseen on sekoitettu sappea, eikä se tämän takia ansaitse vastausta. Menettelikö Aristoteles, jolta arvon herra on ominut nimensä,11Aristoteles, jolta arvon herra on ominut nimensä: Nimimerkki Peripatheticus, jonka taustalla on muinaiskreikan peripatetikos (”kävelevä”), viittaa Aristoteleen seuraajiin, ns. peripateettiseen koulukuntaan. aikoinaan tällä tavalla? Eikö jokaisella alamaisella, olkoonpa hän pappi tai maallikko, ole yhtäläinen oikeus kuin toisellakin ajatella yhteisön hyvää ja kirjoittaa siitä? Mutta mikä ihmeen päähänpisto on puhua aloitteentekijöistä, joilla on nuora kaulassaan hirttämistä varten, jos esitys kaatuu? Hyi olkoon! Tuo tuntuu pelottelunhalulta. Hyvä on! Olen valmis astumaan esiin, niin varma olen asiastani, kunhan herra laamanni Antonsson ei saa asiassa tuomiovaltaa.
Lopuksi herra arvostelija vakuuttaa, ettei tähänastinen palkollissääntö ole vaikuttanut maastamuuttoon. Jos kuitenkin luetaan sen 8. luku,12Jos kuitenkin luetaan sen 8. luku: Vuoden 1739 palkollisasetuksen kahdeksannessa luvussa kiellettiin palkollisia matkustamasta ulkomaille ilman voimassaolevaa passia sekä rajoitettiin heidän mahdollisuuksiaan muuttaa maan sisällä. havaitaan, että lainsäätäjät itse ennakoivat tuollaisen vaikutuksen ja yrittivät sen takia monenmoisin keinoin estää sitä. Muuten tätä asiaa voidaan kyllä pohdiskella hyvin hienoin sanoin ja mutkikkaasti. Mutta kokemus, uskollinen oppimestarini, haluan seurata vain sinua. Kuinka monet tuhannet merimiehet ovatkaan karanneet Ruotsista pelkästään korkeampien kuukausipalkkojen takia ja rikastuttaneet Englantia ja Hollantia? Ja nyt luullaan, etteivät koko palvelevien työntekijöiden joukolle sanellut vuosipalkat vaikuta millään tavalla.
Kaikki räätälinkisällit karkasivat äskettäin ammattikunta-arkkuineen13Se että kisällit ottivat arkkunsa (siis kassansa ja hallintonsa symbolin) mukaan, viittaa joukkopaon suunnitelmallisuuteen ja yhtenäisyyteen. Leipzigistä14Kaikki räätälinkisällit karkasivat äskettäin arkkuineen Leipzigistä: Dagligt Allehandan numerossa 154 12.7.1779 julkaistiin kyseisestä tapahtumasta kertova uutinen, joka oli päivätty Leipzigissä 25.6.1779. erääseen maalaiskylään eivätkä saattaneet vain mestareitaan hankalaan tilanteeseen, vaan koko suuren kaupungin kyselemään, miten siellä välttämättä tarpeelliset koreudet saataisiin valmiiksi, ja näin kävi vain siksi, että muuan mestari isällisessä innossaan syytti heitä ammattitaidottomiksi. Melkoinen joukko kisällejä muutti viime talvena Göteborgista muihin kaupunkeihin, mikä aiheutti tuon kaupungin käsityöyrityksille suurta vahinkoa, ja syynä oli vain maistraatin kisälleille, oppipojille ja palkollisille osoittama herjaava huomautus. Miten sitten ilkeä viittailu kruununpalvelijoihin ja sopiviin keinoihin, kuritus- ja kehruuhuoneisiin ja muihin seikkoihin, joilla on luja perustansa entisessä palkollissäännössä, miten siis kaikki tämä vaikuttaa moraalisesti nuhteettomiin ja vapaisiin kansalaisiin? Ei mitenkään, arvelee arvoisa herra, mutta ei
nöyrä palvelijansa.
Kokkolassa 28. heinäkuuta 1779.
vastauksestani 14. huhtikuuta: Chydeniuksen ensimmäinen vastaus Peripatheticukselle, joka ilmestyi Dagligt Allehandan numerossa 104 10.5.1779, oli päivätty Kokkolassa 14.4.1779.
kun he halusivat ... pilkkaamiltaan Kristuksen seuraajilta: Voltairen kuoltua toukokuussa 1778 syntyi erimielisyyttä hänen hautaustavastaan ja -paikastaan. Kirkkoa vastaan osoittamansa arvostelun takia hänen hautaamisensa kirkon maa-alueille kiellettiin. Lopulta hänet haudattiin erääseen luostariin Champagnen piirikunnassa. Vuonna 1791 hänen jäännöksensä siirrettiin Panthéoniin, joka oli muutettu kirkosta suurmiesten hautapaikaksi.
Tästä alkaa kirjoituksen jälkimmäinen osa, joka julkaistiin 20.8.1779 Dagligt Allehandan numerossa 188.
Vuonna 1765 vetosin ... purjehdusvapauden puolesta: Valtiopäivillä 1765–1766 Chydenius ajoi aktiivisesti ns. Pohjanlahden kauppapakon murtamista eli ulkomaan purjehdusoikeuksien myöntämistä alueen kaupungeille. Ks. esim. Purjehdusvapaus.
Vuonna 1766 minulla ... holhousta vastaan.: Chydeniuksen osuudesta painovapauskysymyksen käsittelyssä ks. Painovapausmuistion luonnos, Painovapausmuistio, Painovapausmietintö 1765 ja Painovapausmietintö 1766 sekä näiden kirjoitusten kommentit.
Exempla illustrant: lat. esimerkit valaisevat asiaa
kirjoitukseni 6. pykälää: ks. Ajatuksia luonnollisista oikeuksista, §6 ja Vastaus Peripatheticukselle
Sed transeant haec cum caeteris – –: lat. sama koskee muita asioita
per capita: lat. pääluvun mukaan
Solatium miseris – – – –: koko lainaus kuuluu lat. ”solatium miseris socios habuisse malorum”, ”onnetonta lohduttaa että toisetkin ovat onnettomia”
Aristoteles, jolta arvon herra on ominut nimensä: Nimimerkki Peripatheticus, jonka taustalla on muinaiskreikan peripatetikos (”kävelevä”), viittaa Aristoteleen seuraajiin, ns. peripateettiseen koulukuntaan.
Jos kuitenkin luetaan sen 8. luku: Vuoden 1739 palkollisasetuksen kahdeksannessa luvussa kiellettiin palkollisia matkustamasta ulkomaille ilman voimassaolevaa passia sekä rajoitettiin heidän mahdollisuuksiaan muuttaa maan sisällä.
Se että kisällit ottivat arkkunsa (siis kassansa ja hallintonsa symbolin) mukaan, viittaa joukkopaon suunnitelmallisuuteen ja yhtenäisyyteen.
Kaikki räätälinkisällit karkasivat äskettäin arkkuineen Leipzigistä: Dagligt Allehandan numerossa 154 12.7.1779 julkaistiin kyseisestä tapahtumasta kertova uutinen, joka oli päivätty Leipzigissä 25.6.1779.
Genswar til Herr Peripateticus, uppå dess sednare i Dagligt Allehanda N:o 132 och 133 til mig aflåtne skrifwelse, rörande Tjänstehjon.15Det här debattinlägget är ett svar på pseudonymen Peripatheticus inlägg i Dagligt Allehanda den 15–16 juni 1779, se s. 596–601. LINKKI
Det är swårt, at i många och wigtiga omständigheter yttra sig så kort, at det kan få rum i et Tidningspapper; Där måste mycket supponeras16antas såsom medgifwit eller förr bekant, skälen anföras kort och slutsatserna allenast nämnas med några ord, så at sanningarna hos den som i hastighet ser på saken eller för fördomar intet wil känna den på andra sidan, ej ligga så öpna och öfwertygande för ögonen, som de werkeligen borde.
Min Herre saknar med rätta eldighet i mitt swar af den 14 April,17mitt swar af den 14 April: Chydenius första svar till Peripatheticus, tryckt i Dagligt Allehanda 10.5.1779 nr 104, var daterat i Gamlakarleby den 14 april 1779. den saknas i alla mina skrifter; det är snillets och ej wiljans eller sanningens fel. Den blifwer icke mångas lott: Lingvetter18språkliga begåvningar födas få, och jag står med all min egen öfwertygelse långt under de medelmåttiga. Men skäl skola dock i mitt ringa swar icke saknas, allenast min Herre behagat attendera til19attendera til: uppmärksamma, ge akt på dem, men det är åter just det, som jag i min Herres sednare bref saknar.
Såsom då min Herre i början däraf söker nog widlöftigt förmå mig til antagande af en gemensam principe med honom, den jag likwäl i mitt förra swar redan uttryckeligen, och det som mera är twå särskildta gånger antagit, nämligen: At det Allmännas bästa blifwer högsta Lag. Och widare, då M. H. icke ens widrört än mindre wederlagt mina skäl hämtade af samma grundsanning och en 20 a 30 års allmän förfarenhet, hwarmed jag bewisar, at twungna års-tjänster lägga hinder i wägen för Rikets tilwäxt och styrka; Och likaledes då han icke et ord swarar på min argumentation, om Grund-Lagens hägn20beskydd äfwen för Tjänstefolket, eller wisar felet i denna enfaldiga slutkonst antingen in materia eller forma;21in materia eller forma: till innehåll eller form fast han i sitt första bref kallar det den sällsammaste sats han nästan sedt eller hördt skrifwas - - & sic in cæteris.22& sic in cæteris: lat. såsom i övrigt
Nu til beswarandet af det hufwudsakeligaste i min Herres sednare skrifwelse. Min Herre förstår med det Allmänna bästa, alt det som bidrager til subordination23underordning, lydnad och ordning i et Samhälle til Statens förkofran och bestånd. Det är at rycka in medlen til ändamålets winnande i sjelfwa definition, det är at nyttja i definition högst odeterminerade24obestämda, vaga ord, alt det som bidrager til subordination och ordning, därunder kan Lifländska träldomen och Algiriska slafweriet lika lätt innebegripas, som den tilbörliga lydnad som bör finnas hos undersåtare för sin Öfwerhet. Däremot förstår jag med Allmänna bästa: Alla undersåtares i et Samhälle högsta möjeliga lycksalighet, som gör dess Regent lyckelig och stor, och hwarigenom Riket tilwäxer i magt och anseende.
Jag är aldeles ense med M. H. därom, at Religionen är et stort band at förena et Samhälle, och et medel som leder til dess lemmars och det helas lycksalighet; Ack! at denna satsen wore mera trodd än omtalt i wår tid, då en Voltaire (wårt Theatraliska tidehwarfs Oracel) spelt den rolle, at hwarken Religion eller samwete än mindre Christendom behöfdes därtil. Förlåt, det faller mig in. Jag kan aldrig nog förundra mig på de Parisiska starka Andars eller Fritänkares obegripeliga widskeppelse, at wilja begrafwa denna sin Antichristiska Hjälte25begrafwa denna sin Antichristiska Hjälte: Det uppstod en konflikt efter Voltaires död (i maj 1778) om hur och var han skulle begravas. På grund av sin kritik mot kyrkan förvägrades han en begravning på kyrkans mark. Till slut begravdes han i ett kloster i provinsen Champagne. År 1791 flyttades hans kvarlevor till Panthéon, som byggts om från en kyrka till ett mausoleum för framstående personer. efter et af de utskrattade Christi anhängare antagit sätt. De borde wänta sig af Voltaires anda, om de tro at den är til, den hårdaste förebråelse för det de genom hans begrafning welat Christna hans kropp efter döden, den han sjelf aldrig i sin lifstid wille skulle wara det.
Men om en sådan Stat skulle gifwas där banskap,26svordomar, svärjande hugg och slag ansåges för de rätta medel, at bringa lydande til sina skyldigheter, där otukt intet ansåges för en last, fast förtroendet därigenom sönderslets emellan ägta Makar, emellan Föräldrar och barn och den ömma och dygdiga upfostran förlorade sin drifkraft, där menederi27menedsbrott, löftesbrott, falskhet, trolöshet blefwe en allmän wana äfwen til lands:28i vårt land Där Män, som slitit sig lösa ifrån Religionens band beklädde lysande äreställen och Catechesen blifwit nedskickad at tukta den gemena hopen, där skulle man säkert kunna förespå en öfwer alt sig utbredande smitta i Samhället, som bebådade en bedröfwelig utsigt för framtiden och til äfwentyrs Samhällets uplösning och undergång.
Jag nekar icke at Tjänare behöfwas wid Krigsmakten, i Handaslögder, wid Jordbruk och äfwen en stor mängd til at betjäna andra; Men påstår däremot, at til ingendera utom största nödfall böra obrotsliga undersåtare twingas. M. H. inwänder: då periclitera29äventyras och aftaga alla inrättningar. Jag swarar: nej, och bewisar det af förfarenheten, den oswikeliga läromästaren. Ty på hela denna negd, ja på många andra ställen i Riket har nästan ingen på långliga tider blifwit med wåld insatt i krigstjänst, ingen twungen til Lärgosse och knapt någon i årstjänst, likwäl hafwa, Gudi lof! alla dessa vacancer30lediga tjänster genom fria öfwerenskommelser blifwit upfylda. I mitt förra swar har jag wist det äfwen af sjelfwa sakens natur, at i alla Stater måste finnas många fattiga Arbetare, som för sin och de sinas lifsbärgning måste tjäna andra, och det förtryter mig, at jag i denna delen ej kan blifwa begripelig för mina Herrar Criticis.[1/188]
År31Inlägget var uppdelat på två nr av Dagligt Allehanda. Den andra delen som börjar här ingick i Dagligt Allehanda 20.8.1779 nr 188. 1765 plaiderade jag32plaiderade jag: talade jag ivrigt för för en fri seglation för alla Sjöstäder i Riket,33År 1765 plaiderade ... för alla Sjöstäder i Riket: Vid riksdagen 1765–1766 arbetade Chydenius aktivt för att de öster- och västerbottniska samt västernorrländska städerna skulle beviljas fri utrikes seglation, d.v.s. att det så kallade bottniska handelstvånget skulle upphävas. Se t.ex. Vederläggning. och man trodde at et sådant sjelfswåld skulle sätta hela Rikets handel i yttersta förwirring, så långt, at sjelfwa Residence-Stadens34Stockholms Inbyggare skulle både frysa och swälta ihjäl; Men hwad hände? Friheten segrade och ingen af olycks-spådomarna inträffade.
År 1766 hade jag den heder, at i tredje Utskottet af stora Deputation fäkta emot Personliga Förmynderskapet i Tryck,35År 1766 hade jag ... Förmynderskapet i Tryck: För närmare uppgifter om Chydenius roll i tryckfrihetsfrågan, se Koncept till tryckfrihetsmemorialet, Memorial om tryckfriheten, Betänkande om tryckfriheten 1765 och Betänkande om tryckfriheten 1766 samt kommentarer till dessa skrifter. Censuren gick ut och man spådde et raseri i Swenska Bok-Prässen. Men det är mig en innerlig glädje, at Tryckfriheten har redan blifwit en ögnasten för Rikets frihet och af wår Store Konung, såsom oumbärlig för Regenter, Ämbetsmän och undersåtare, på det solennaste36mest högtidliga sätt bekräftad; fast den ännu blifwer en nagel i ögat för många för det den så behändigt afkläder lasten och egennyttan dess domino.37förklädnad; eg. maskeraddräkt bestående av en svart kappa
Sådana händelser, min Herre, hafwa gjordt mig dristig, at fäckta för friheten, icke min utan Folkets.
Denna sak har jag långt för detta med alfware tänkt uppå och äger om frihetens nytta för Samhället full öfwertygelse, ehuru jag är för swag at öfwertyga mina Herrar opponenter därom, om icke några års frihet för de ringaste undersåtare en gång får updaga den otrodda sanningen, och lägger de ännu oöfwerwinneliga reglerings-principer ad acta,38ad acta: lat. till handlingarna såsom små saker i wår tids Historia.
Exempla illustrant.39Exempla illustrant.: lat. exemplet visar Lät oss efter min Herres sätt at argumentera, föreställa oss, hwad nöd i Stockholms Stad måste blifwa, om det stode i Ålänningens och Finska Bondens frihet at hämta wed til Stockholm när och huru mycket han wil, utan något genom Lagar förut stadgat pris. Hwad yttersta förlägenhet måste icke denna stora Stad råka uti, då et så oumgängeligit behof får bero af den gemena hopens godtycko: de måste blifwa lata swältingar och göra knapt en resa om Sommaren, i det stället de kunde göra 5 a 6, och stegra så högt up weden, at Stockholmsboen finge lof at betala för den ena båtlasten så mycket som han med skäl borde få för alla fem; därföre blifwer här et Reglemente högst nödigt. Nej, torde min Herre säga, och om ej han, dock de flesta af mina Läsare, det är aldeles onödigt, ty de fikas annors för hwarandra40fikas [...] för hwarandra: tävlar sinsemellan at föra så mycket wed, som de någonsin medhinna, och om aldrig förr brist yppats på wed skulle det wisst ske då detta Reglemente skulle sättas i werkställighet. Jag tänker aldeles på samma sätt om Tjänstehjon. De afmålade och befarade swårigheter, sjelfswåld och lättja med flere, äro blott skuggor, som skräma men skada icke.
Uti den i mitt första bref citerade 6 §.41Uti den i mitt första bref citerade 6 §.: se Tankar, § 6 och Svar till Peripatheticus har jag redan förut uptagit min Herres inkast om Tjänstehjonens frihet til giftermål och beswarat det; men täckes han ej läsa den å nyo, bör jag allenast nämna, at då gift Folk af denna Classen, enligit 1739 års Tjänstehjons-Stadga, ej är någon dag säkert för at icke bortföras fängslig42fängslad, arresterad til krigs- och årstjänst, Spin- och Tuckthus, lärer hindret til giftermål wara stort nog i sig sjelf.
Min Herre talar nog förakteligit om wåra Arbetare, då han säger: Ungdomen af den gemenare hopen wräka sig i giftermål tilsammans. Jag däremot anser deras talrikhet, när de utan at stjäla och röfwa, med sitt arbete försörja sig och de sina, utgöra Rikets sanskylliga styrka. De bära, efter min öfwertygelse, med rätta det namnet förwärfware, om ock de under sin flit woro utfattige, då jag och mina gelikar (min Herres lefnadssätt känner jag icke) i detta afseende ej kunna få annat namn än förtärare.
Hwad är det för en laga tid och ordning i hwilken M. H. tror at de skulle först tilhållas at tjäna innan de borde få gifta sig? Jag känner icke någon sådan Författning, icke en gång Project43förslag, utkast därtil. Deras Excellencers Yttrande innehåller icke något sådant, ingendera Riks-Ståndets til Kongl. Maj:t i underdånighet inlämnade tankar i detta ämne och aldraminst den förra Tjänstehjons-Stadgan. I hwad Lag finnes då denna tid och ordning utstakad? Har M. H. hos Höga Wederbörande ingifwit något sådant? Tänk! det wore artigt at få se huru det ser ut. 1739 års Stadga tillåter lika lätt en i tjänst nyligen kommen 15 års Flicka at gifta sig, som en 40 års gammal Trotjänarinna. Sed transeant hæc cum cæteris - -.44Sed transeant hæc cum cæteris - -.: lat. det samma gäller med det övriga
Jag har ifrat i min Piece tydeligen emot oloflig Folk-ökning, därföre bör min Herres botemedel emot Folkbrist i denna delen stå sin egen upfinnare til heder.
Det är en sak, som förtjänar en mogen granskning om just årstjänster för wissa i Lagen stadgade löner äro, i allmänhet at tala, de bästa flitighets-skolor för wår arbetande Ungdom? Däremot tror jag åter, at den Politiska grundsanning måste blifwa oryggelig: Ju närmare en Regent förmår förena egen winst med idogheten och utrymme eller frihet at genom det sednare förwärfwa det förra, ju idogare måste Dess undersåtare i gemen blifwa.
Min Herre wädjer sluteligen i denna omständigheten til allmänhetens omdöme; wäl an! jag gör så med, men det förstås af sig sjelf, at den måste wara owäldug; ty annars tror jag at min Herre lärer få nog mån[2/188]ga Husbönder på sin sida, fast ingalunda på långt när alla, och jag åter torde ej sakna mångas medhåll af tjenare, då jag wist wet, at om voteringen sker per capita,45per capita: lat. per person måste pluraliteten å min sida blifwa stor, men jag är ändock icke nögd med den, utan voterar långt häldre på wår skarpsynta Konung, at blifwa skiljoman emellan oss, Hwilken, ehuru hörande til Husbonde-Classen, och det in superlativo gradu,46in superlativo gradu: lat. i allra högsta grad likwäl hafwer et så oskiljaktigt interesse uti bådas trefnad och wälgång, at wågskålen i Hans höga Hand äfwen af den grund måste wäga jämt, och göra rättigheterna dem emellan reciproqua.47ömsesidiga, sinsemellan balanserade
Än några ord om stadgade Löner. Huru kommer M. H. från min fråga, om taxan skal hållas då tjänstehjon utbjuda sig för blotta födan i hungers-år? Han swarar: om aftal sker förut, så bör det stå i Husbönders och tjenstehjons magt, at efteråt höja eller minska lönen. Wäl an! hwad gagnar då taxan? Medgifwes icke då redan nödwändiga och dagliga öfwerträdelser af en lag, som nu påstås böra stiftas? Men M. H. wil allenast hafwa den til Rättesnöre för Domare och Executorer, at hjelpa den klagande til rätta, då intet aftal skedt. Det är: Kongl. Maj:t sluter då et Contract emellan Husbönder och årstjenare, som bör gälla i det fall då de icke sjelfwe wilja accordera.48komma överens Det går an: jag ser icke mycket ondt däruti, men ock ingen nytta. Det är aldeles samma casus, som om någon betingade sig af en eller flere en Husbyggnad, et Fartyg, et Tunneland jords uptagande eller annat sådant, men accorderade icke med arbetaren om priset, därföre borde man på alt sådant fastställa en Taxa, som i sådant fall skulle tjena Domare och Executorer til Norm.
Min H. påstår, at om hungers nöd kan förut spås, bör äfwen Lagen, genom dess Stiftares ömma försorg lämpas därefter. Hwad är det? Hwem kan förut spå hungersnöd? Men det kunna alla säga, at hungersnöder i alla tider nog ofta infallit, och kunna således äfwen hädanefter beklageligen inträffa, men at af Lagstiftare begära en Taxa på löner lämpad efter dem, är at begära orimmeligheter. Deras Excellencer Herrar Riksens Råd hafwa intet kunnat upgifwa sådant förslag i sitt ganska mogna Utkast til en sådan Stadga: Intet Riks Stånd har kunnat göra det, ehuru de alla af Kongl. Maj:t blifwit hörda häröfwer, och mig weterligen har ingen privat warit i stånd därtil, huru skola wi då af Lagstiftare begära omöjeligheter? Man kunde ändock måtta til något, ehuru aldrig utan misstag, om här allenast wore twänne casus näml. högsta wälmåga och yttersta hungers-nöd at formera någon Taxa til; Men då werkeliga händelserna oändeligen variera emellan dessa båda ytterligheter ses ganska lätt omöjeligheten af en sådan Lagstiftning, och än mera af dess werkställighet. Emedlertid har M. H. med denna nödiga jämkning i lönen i goda och onda år medgifwit obilligheten af en lika Taxa i alla år, och det är just det samma som jag påstått.
Genom denna således bewista omöjelighet af wissa stadgade årslöner förfalla äfwen de öfriga skäl, hwarmed M. H. wil bewisa nyttan och nödwändigheten af Taxan, dem jag ej hinner särskilt uptaga och beswara.
Nu allenast et kort swar på M. H:s frågor. Jag förstår med en god Husbonde nästan det samma som M. H., näml. den som genom kärlek, jämn tilsyn och god lämpa49god lämpa: gott förstånd, skicklighet, måttfullhet förmår Tjänarena til flit i sina syslor och updrifwer den genom små upmuntringar til sin högd, håller dem til en san Gudsfruktan, öfwerser små men med öm och alfwarsam bestraffning rättar grofwa förbrytelser, men ingalunda med bång,50oväsen, oljud buller, banskap och slagsmål gör dem förtwiflade, och som lönar dem efter aftal och förtjänst. För denna beskrifning wäntar jag så litet någon Ärestod af sjelfswåldiga Tjänare, som af Regerings-sjuka Husbönder.
Min Herre frågar obilligt och utan anledning om jag wil intimidera51skrämma honom med Kgl. Råd-Kammarens Project? Jag har ju i mitt swar ingalunda gjordt det. Det är at stryka en swart färg på den oskyldigaste sak. Den frihet at tänka och skrifwa, som jag sjelf så högt wärderar, unnar jag ock gärna androm. Jag åberopar mig Kongl. Maj:ts Råd-Kammares förslag i denna delen, endast därföre, at upwäcka min Herres nogare upmärksamhet, at ej lika som med afwog hand kasta et så nymodigt förslag utur wägen, utan tro det wara wärdt dess owäldugaste granskning, då så store Män kunnat falla på en sådan tanka, och at på andra sidan trösta mig sjelf om jag ock in totum & tantum52in totum & tantum: lat. i ett och allt blifwer förkättrad,53klandrad, häcklad at jag då uti deras Excellencer Herrar Riksens Råd hafwer så hederlige deltagare i min willfarelse. Solatium miseris - - - -.54Solatium miseris - - - -.: Lat. tröst för eländiga. Hela citatet lyder ”solatium miseris socios habuisse malorum”, d.v.s. det är en tröst för de eländiga att även andra är eländiga (eller olyckliga).
Den tredje min Herres fråga är gallblandad55blandad med bitterhet och förtjänar därföre intet swar. Brukade Aristoteles, hwars namn M. H. antagit,56Aristoteles, hwars namn M. H. antagit: Pseudonymen Peripatheticus, som går tillbaka på forngrekiskans peripatetikos (”den som är benägen att vandra”), åsyftar Aristoteles lärjungar, den så kallade peripatetiska skolan. sådant i sin tid? Äger icke den ena undersåtaren, han må wara Clericus eller Laicus,57Clericus eller Laicus: präst eller lekman lika rätt som den andra at tänka och skrifwa om allmänt wäl? Men hwad är det för et infall, at tala om Projectmakare med rep om halsen, at hängas om Projectet misslyckas? Fy! Fy! Det tyckes wara at wilja intimidera. Wäl an! jag är färdig at gå fram, så wiss är jag om min sak, allenast Herr Lagman Antonson ej får blifwa Domare i saken.
Sluteligen frikallar Herr Criticus den förra Tjänstehjons-Stadgan ifrån at werka utflyttningar. Men om man läser 8 Art. däruti,58om man läser 8 Art. däruti: den åttonde artikeln av Förnyad legohions-stadga 21.8.1739 förbjöd tjänstehjonen att resa ur landet utan giltigt pass och begränsade deras möjligheter att flytta inom landet finner man, at Lagstiftarena sjelfwa sågo en sådan werkan förut, och därföre sökte genom allehanda slags medel at förekomma den. Annars kan i denna sak mycket fint och konstigt raisonneras; Men förfarenhet, du min trogne Läromästare, jag wil följa dig allena. Huru många tusende Sjömän hafwa icke rymt ifrån Swerige blott för högre Månads-hyror, och riktat Engeland och Holland? och nu tror man at twungne årslöner för hela den tjänande Arbetshopen werkar ingen ting.
Rymde alla Skräddare-Gesäller nyligen ifrån Leipzig59Rymde alla Skräddare-Gesäller nyligen ifrån Leipzig: I Dagligt Allehanda 12.7.1779 nr 154 publicerades en nyhet daterad i Leipzig 25.6 om ifrågavarande händelse. til en Bondeby med sin Låda, och satte ej allenast sina Mästare i förlägenhet, utan äfwen de store i Staden i rådwilla, at få sina oumgängeliga granlåter färdiga, genom det en Mästare i sin Faderliga ifwer beskylte dem för okunnoga i sin Profession: Flytte en hel mängd Gesäller ifrån Götheborg i wintras och satte sig ned i andra Städer, Handtwerkerierne i denna Stad til stor skada blott för Magistratens personaliserande60smädande, skymfande förmaning til Gesäller, Lärogossar och Tjänstehjon; Hwad skall då et skojande med61et skojande med: elaka antydningar om Kronobetjäning och tjänliga medel, hwad Tuckt- och Spinhus med flera omständigheter, som hafwa sin fulla grund i den förra Tjänstehjons-Stadgan, jag frågar, hwad skola alla de werka på moraliter62i etiskt eller moraliskt hänseende obrottsliga och fria undersåtare? Ingen ting menar min Herre, men ej så.
GamleCarleby d. 28 Julii 1779.
Det här debattinlägget är ett svar på pseudonymen Peripatheticus inlägg i Dagligt Allehanda den 15–16 juni 1779, se s. 596–601. LINKKI
mitt swar af den 14 April: Chydenius första svar till Peripatheticus, tryckt i Dagligt Allehanda 10.5.1779 nr 104, var daterat i Gamlakarleby den 14 april 1779.
språkliga begåvningar
attendera til: uppmärksamma, ge akt på
in materia eller forma: till innehåll eller form
& sic in cæteris: lat. såsom i övrigt
underordning, lydnad
obestämda, vaga
begrafwa denna sin Antichristiska Hjälte: Det uppstod en konflikt efter Voltaires död (i maj 1778) om hur och var han skulle begravas. På grund av sin kritik mot kyrkan förvägrades han en begravning på kyrkans mark. Till slut begravdes han i ett kloster i provinsen Champagne. År 1791 flyttades hans kvarlevor till Panthéon, som byggts om från en kyrka till ett mausoleum för framstående personer.
svordomar, svärjande
menedsbrott, löftesbrott, falskhet, trolöshet
Inlägget var uppdelat på två nr av Dagligt Allehanda. Den andra delen som börjar här ingick i Dagligt Allehanda 20.8.1779 nr 188.
plaiderade jag: talade jag ivrigt för
År 1765 plaiderade ... för alla Sjöstäder i Riket: Vid riksdagen 1765–1766 arbetade Chydenius aktivt för att de öster- och västerbottniska samt västernorrländska städerna skulle beviljas fri utrikes seglation, d.v.s. att det så kallade bottniska handelstvånget skulle upphävas. Se t.ex. Vederläggning.
År 1766 hade jag ... Förmynderskapet i Tryck: För närmare uppgifter om Chydenius roll i tryckfrihetsfrågan, se Koncept till tryckfrihetsmemorialet, Memorial om tryckfriheten, Betänkande om tryckfriheten 1765 och Betänkande om tryckfriheten 1766 samt kommentarer till dessa skrifter.
mest högtidliga sätt
förklädnad; eg. maskeraddräkt bestående av en svart kappa
ad acta: lat. till handlingarna
Exempla illustrant.: lat. exemplet visar
fikas [...] för hwarandra: tävlar sinsemellan
Uti den i mitt första bref citerade 6 §.: se Tankar, § 6 och Svar till Peripatheticus
fängslad, arresterad
förslag, utkast
Sed transeant hæc cum cæteris - -.: lat. det samma gäller med det övriga
per capita: lat. per person
in superlativo gradu: lat. i allra högsta grad
ömsesidiga, sinsemellan balanserade
god lämpa: gott förstånd, skicklighet, måttfullhet
oväsen, oljud
in totum & tantum: lat. i ett och allt
klandrad, häcklad
Solatium miseris - - - -.: Lat. tröst för eländiga. Hela citatet lyder ”solatium miseris socios habuisse malorum”, d.v.s. det är en tröst för de eländiga att även andra är eländiga (eller olyckliga).
blandad med bitterhet
Aristoteles, hwars namn M. H. antagit: Pseudonymen Peripatheticus, som går tillbaka på forngrekiskans peripatetikos (”den som är benägen att vandra”), åsyftar Aristoteles lärjungar, den så kallade peripatetiska skolan.
Clericus eller Laicus: präst eller lekman
om man läser 8 Art. däruti: den åttonde artikeln av Förnyad legohions-stadga 21.8.1739 förbjöd tjänstehjonen att resa ur landet utan giltigt pass och begränsade deras möjligheter att flytta inom landet
Rymde alla Skräddare-Gesäller nyligen ifrån Leipzig: I Dagligt Allehanda 12.7.1779 nr 154 publicerades en nyhet daterad i Leipzig 25.6 om ifrågavarande händelse.
smädande, skymfande
et skojande med: elaka antydningar om
i etiskt eller moraliskt hänseende
Arvoisa herra kaipaa aiheellisesti tulisuutta vastauksestani 14. huhtikuuta.63vastauksestani 14. huhtikuuta: Chydeniuksen ensimmäinen vastaus Peripatheticukselle, joka ilmestyi Dagligt Allehandan numerossa 104 10.5.1779, oli päivätty Kokkolassa 14.4.1779. Se puuttuu kaikista kirjoituksistani; se on älynlahjojen eikä tahdon eikä totuuden vika. Tuo tulisuus ei tule monien osaksi: todella teräväsanaisia poleemikkoja syntyy vain muutamia, ja olen täysin vakuuttunut siitä, että olen paljon keskitasoisia väittelijöitä huonompi. Perusteluja ei vähäisestä vastauksestani kuitenkaan puutu, kunhan arvoisa herra vain olisi suvainnut kiinnittää niihin huomiota, mutta juuri tätä seikkaa minä arvoisan herran viimeksi tulleesta kirjeestä kaipaan.
Olen täysin samaa mieltä arvon herran kanssa siitä, että uskonto on vahva yhteiskuntaa yhdistävä side ja keino, joka ohjaa sen jäsenten ja kokonaisuuden onnellisuuteen. Voi, kunpa tähän periaatteeseen uskottaisiin enemmän kuin siitä puhutaan meidän aikanamme, jolloin muuan Voltaire (meidän teatraalisen aikakautemme oraakkeli) on ottanut roolikseen julistaa, ettei tuohon onnellisuuteen tarvita uskontoa eikä omaatuntoa, saati kristinuskoa! Suokaa anteeksi tämä nyt mieleeni juolahtanut ajatus. En voi koskaan kyllin ihmetellä Pariisin vahvojen henkien eli vapaa-ajattelijoiden käsittämätöntä taikauskoisuutta, kun he halusivat saattaa tämän kristinuskon vastaisen sankarinsa hautaan tavalla, jonka he lainasivat pilkkaamiltaan Kristuksen seuraajilta.64kun he halusivat ... pilkkaamiltaan Kristuksen seuraajilta: Voltairen kuoltua toukokuussa 1778 syntyi erimielisyyttä hänen hautaustavastaan ja -paikastaan. Kirkkoa vastaan osoittamansa arvostelun takia hänen hautaamisensa kirkon maa-alueille kiellettiin. Lopulta hänet haudattiin erääseen luostariin Champagnen piirikunnassa. Vuonna 1791 hänen jäännöksensä siirrettiin Panthéoniin, joka oli muutettu kirkosta suurmiesten hautapaikaksi. Heidän pitäisi odottaa, että Voltairen henki, jos he uskovat sen olevan olemassa, moittii heitä mitä ankarimmin siitä, että he ovat hänen hautajaisissaan halunneet kristillistää hän ruumiinsa kuoleman jälkeen, mitä hän ei ikinä eläessään halunnut omaksi osakseen.
Vuonna65Tästä alkaa kirjoituksen jälkimmäinen osa, joka julkaistiin 20.8.1779 Dagligt Allehandan numerossa 188. 1765 vetosin kaikille valtakunnan merikaupungeille myönnettävän purjehdusvapauden puolesta,66Vuonna 1765 vetosin ... purjehdusvapauden puolesta: Valtiopäivillä 1765–1766 Chydenius ajoi aktiivisesti ns. Pohjanlahden kauppapakon murtamista eli ulkomaan purjehdusoikeuksien myöntämistä alueen kaupungeille. Ks. esim. Purjehdusvapaus. ja silloin luultiin, että moinen omavaltaisuus saattaisi valtakunnan koko kaupankäynnin äärimmäiseen sekasortoon, niin pahoin, että jopa hallituskaupungin asukkaat menehtyisivät viluun ja nälkään. Mutta kuinka kävikään? Vapaus voitti, eikä mikään turmion ennustuksista toteutunut.
Vuonna 1766 minulla oli kunnia taistella suuren deputaation kolmannessa valiokunnassa painoasioiden henkilökohtaista holhousta vastaan.67Vuonna 1766 minulla ... holhousta vastaan.: Chydeniuksen osuudesta painovapauskysymyksen käsittelyssä ks. Painovapausmuistion luonnos, Painovapausmuistio, Painovapausmietintö 1765 ja Painovapausmietintö 1766 sekä näiden kirjoitusten kommentit. Sensuuri lakkasi, ja ennustettiin Ruotsin kirjapainolaitoksen joutuvan sekasortoon. Hartaaksi ilokseni painovapaudesta on jo tullut valtakunnan vapauden vaalijoiden silmäterä ja suuri kuninkaamme on sen mitä juhlallisimmin vahvistanut pitäen sitä välttämättömänä hallitsijoille, virkamiehille ja alamaisille, vaikka se yhä harmittaakin monia, koska se niin näppärästi riisuu naamiaisasun paheen ja omanvoitonpyynnin yltä.
Exempla illustrant.68Exempla illustrant: lat. esimerkit valaisevat asiaa Perustelkaamme asiaamme arvoisan herran tapaan ja kuvitelkaamme, millaiseen hätään Tukholman kaupunki joutuisi, jos ahvenanmaalaisilla ja suomalaisilla talonpojilla olisi vapaus tuoda polttopuuta Tukholmaan milloin ja miten paljon tahansa ilman lakien ennalta määräämää hintaa. Millaiseen äärimmäisen ongelmalliseen tilanteeseen tämä suuri kaupunki väistämättä joutuisikaan, kun välttämättömän tarpeen tyydyttäminen jäisi riippumaan tavallisen rahvaan mielivallasta. Nämä rahvaanmiehet osoittautuisivat väistämättä laiskoiksi kurjuuteensa tyytyviksi surkimuksiksi ja tekisivät tuskin yhtä matkaa kesässä, vaikka voisivat käydä kaupungissa 5–6 kertaa, ja korottaisivat polttopuun hinnan niin korkeaksi, että tukholmalaiset saisivat maksaa yhdestä laivalastista sen, mikä miehen olisi kohtuullista saada kaikista viidestä; niinpä säätelymääräys on tässä asiassa mitä tarpeellisin. Eihän toki, sanonee arvoisa herra, ja ellei hän niin useimmat lukijoistani kuitenkin, se on aivan tarpeeton, sillä ilman sitä he kilpailevat keskenään tuodakseen perille niin paljon kuin suinkin ehtivät, ja jos koskaan ennen ei polttopuusta ole ollut puutetta, se ilmaantuisi varmasti, jos tällainen sääntö saatettaisiin voimaan. Ajattelen aivan samoin palkollisista. Omavaltaisuus ja laiskuus ynnä muut kuvitellut ja pelätyt vaikeudet ovat pelkästään haamuja, jotka pelottavat, mutta eivät vahingoita.
Ensimmäisessä kirjeessäni olen lainannut kirjoitukseni 6. pykälää,69kirjoitukseni 6. pykälää: ks. Ajatuksia luonnollisista oikeuksista, §6 ja Vastaus Peripatheticukselle jossa olen jo etukäteen tarttunut arvoisan herran huomautukseen palkollisten vapaudesta avioliiton solmimiseen ja vastannut siihen, mutta ellei hän suvaitse lukea sitä uudelleen, minun on vain mainittava, että kun tähän luokkaan kuuluvat avioituneet ihmiset eivät vuoden 1739 palkollissäännön mukaan voi olla päivääkään varmoja siitä, ettei heitä kuljeteta vangittuina sota- tai vuosipalvelukseen, kehruu- tai kuritushuoneeseen, tämä lienee sinänsä kyllin suuri avioliiton este.
Miten pitkä lainmukainen aika ja millaisessa lainmukaisessa järjestyksessä heidät olisi arvon herran käsityksen mukaan käskettävä palvelemaan, ennen kuin he saisivat luvan avioitua? En tunne sellaista säädöstä, en edes suunnitelmaa sellaisen säätämiseksi. Heidän ylhäisyyksiensä valtaneuvosten lausunto ei sisällä mitään siihen viittaavaa, eivät minkään valtiosäädyn kuninkaalliselle majesteetille tästä asiasta alamaisesti esittämät ajatukset eikä etenkään entinen palkollissääntö. Missä laissa siis tämä ajankohta ja järjestys on säädetty? Onko arvon herra tehnyt tästä esityksen ylimmille viranomaisille? Ajatella! Olisipa vallan hienoa, jos saisi nähdä, millainen se on. Vuoden 1739 sääntö päästää 15-vuotiaan vasta palvelukseen tulleen tytön avioitumaan yhtä helposti kuin 40-vuotiaan uskollisen palvelijattarenkin. Sed transeant haec cum caeteris – –.70Sed transeant haec cum caeteris – –: lat. sama koskee muita asioita
Arvoisa herra vetoaa lopuksi tässä asiassa yleisön arvostelukykyyn. Hyvä on! Niin minäkin teen, mutta itsestään selvää on, että arvioinnin on oltava puolueeton; luulen nimittäin, että muuten arvoisa herra saanee varsin monta[2/188] isäntää puolelleen, vaikkei toki läheskään kaikkia, eikä minulta varmaankaan jääne puuttumaan monenkaan palvelijan kannatus, kun varmasti tiedän, että puolellani on suuri enemmistö, jos äänestys tapahtuu per capita.71per capita: lat. pääluvun mukaan En kuitenkaan tyydy siihen, vaan äänestän paljon mieluummin sen puolesta, että terävänäköinen kuninkaamme ryhtyisi erotuomariksemme. Vaikka hän kuuluu isäntien luokkaan ja sen ylimmälle asteelle, hänen kiinnostuksensa kohdistuu kuitenkin niin erottamattomasti kummankin luokan menestykseen ja hyvinvointiin, että vaaka hänen korkeassa kädessään on tästäkin syystä väistämättä tasapainossa ja punnitsee osapuolten oikeudet tasapuolisesti toisiaan vastaaviksi.
Arvoisa herra kysyy kohtuuttomasti ja aiheetta, haluanko pelotella häntä kuninkaallisen neuvoston suunnitelmalla? Sitähän en ole vastauksessani suinkaan tehnyt. Tuo tuollainen on mitä viattomimman asian mustamaalaamista. Suon mielelläni muille saman ajattelun ja kirjoittamisen vapauden, jota itse hyvin suuresti arvostan. Viittaan tässä asiassa kuninkaallisen neuvoston ehdotukseen pelkästään herättääkseni arvoisan herran kiinnittämään asiaan tarkemmin huomiota, jotta hän ei suoralta kädeltä torjuisi noin uudenaikaista ehdotusta, vaan uskoisi sen ansaitsevan mitä puolueettomimman tarkastelun, kun tällaisia ajatuksia on voinut juolahtaa näin merkittävien miesten mieleen, ja toisaalta lohduttautuakseni itse sillä, että vaikka minut tuomitaankin kaiken kaikkiaan kerettiläiseksi, heidän ylhäisyytensä herrat valtaneuvokset ovat noin vilpittömästi jakaneet harhauskoni. Solatium miseris – – – –.72Solatium miseris – – – –: koko lainaus kuuluu lat. ”solatium miseris socios habuisse malorum”, ”onnetonta lohduttaa että toisetkin ovat onnettomia”
Arvoisan herran kolmanteen kysymykseen on sekoitettu sappea, eikä se tämän takia ansaitse vastausta. Menettelikö Aristoteles, jolta arvon herra on ominut nimensä,73Aristoteles, jolta arvon herra on ominut nimensä: Nimimerkki Peripatheticus, jonka taustalla on muinaiskreikan peripatetikos (”kävelevä”), viittaa Aristoteleen seuraajiin, ns. peripateettiseen koulukuntaan. aikoinaan tällä tavalla? Eikö jokaisella alamaisella, olkoonpa hän pappi tai maallikko, ole yhtäläinen oikeus kuin toisellakin ajatella yhteisön hyvää ja kirjoittaa siitä? Mutta mikä ihmeen päähänpisto on puhua aloitteentekijöistä, joilla on nuora kaulassaan hirttämistä varten, jos esitys kaatuu? Hyi olkoon! Tuo tuntuu pelottelunhalulta. Hyvä on! Olen valmis astumaan esiin, niin varma olen asiastani, kunhan herra laamanni Antonsson ei saa asiassa tuomiovaltaa.
Lopuksi herra arvostelija vakuuttaa, ettei tähänastinen palkollissääntö ole vaikuttanut maastamuuttoon. Jos kuitenkin luetaan sen 8. luku,74Jos kuitenkin luetaan sen 8. luku: Vuoden 1739 palkollisasetuksen kahdeksannessa luvussa kiellettiin palkollisia matkustamasta ulkomaille ilman voimassaolevaa passia sekä rajoitettiin heidän mahdollisuuksiaan muuttaa maan sisällä. havaitaan, että lainsäätäjät itse ennakoivat tuollaisen vaikutuksen ja yrittivät sen takia monenmoisin keinoin estää sitä. Muuten tätä asiaa voidaan kyllä pohdiskella hyvin hienoin sanoin ja mutkikkaasti. Mutta kokemus, uskollinen oppimestarini, haluan seurata vain sinua. Kuinka monet tuhannet merimiehet ovatkaan karanneet Ruotsista pelkästään korkeampien kuukausipalkkojen takia ja rikastuttaneet Englantia ja Hollantia? Ja nyt luullaan, etteivät koko palvelevien työntekijöiden joukolle sanellut vuosipalkat vaikuta millään tavalla.
Kaikki räätälinkisällit karkasivat äskettäin ammattikunta-arkkuineen75Se että kisällit ottivat arkkunsa (siis kassansa ja hallintonsa symbolin) mukaan, viittaa joukkopaon suunnitelmallisuuteen ja yhtenäisyyteen. Leipzigistä76Kaikki räätälinkisällit karkasivat äskettäin arkkuineen Leipzigistä: Dagligt Allehandan numerossa 154 12.7.1779 julkaistiin kyseisestä tapahtumasta kertova uutinen, joka oli päivätty Leipzigissä 25.6.1779. erääseen maalaiskylään eivätkä saattaneet vain mestareitaan hankalaan tilanteeseen, vaan koko suuren kaupungin kyselemään, miten siellä välttämättä tarpeelliset koreudet saataisiin valmiiksi, ja näin kävi vain siksi, että muuan mestari isällisessä innossaan syytti heitä ammattitaidottomiksi. Melkoinen joukko kisällejä muutti viime talvena Göteborgista muihin kaupunkeihin, mikä aiheutti tuon kaupungin käsityöyrityksille suurta vahinkoa, ja syynä oli vain maistraatin kisälleille, oppipojille ja palkollisille osoittama herjaava huomautus. Miten sitten ilkeä viittailu kruununpalvelijoihin ja sopiviin keinoihin, kuritus- ja kehruuhuoneisiin ja muihin seikkoihin, joilla on luja perustansa entisessä palkollissäännössä, miten siis kaikki tämä vaikuttaa moraalisesti nuhteettomiin ja vapaisiin kansalaisiin? Ei mitenkään, arvelee arvoisa herra, mutta ei
Genswar til Herr Peripateticus, uppå dess sednare i Dagligt Allehanda N:o 132 och 133 til mig aflåtne skrifwelse, rörande Tjänstehjon.77Det här debattinlägget är ett svar på pseudonymen Peripatheticus inlägg i Dagligt Allehanda den 15–16 juni 1779, se s. 596–601. LINKKI
Det är swårt, at i många och wigtiga omständigheter yttra sig så kort, at det kan få rum i et Tidningspapper; Där måste mycket supponeras78antas såsom medgifwit eller förr bekant, skälen anföras kort och slutsatserna allenast nämnas med några ord, så at sanningarna hos den som i hastighet ser på saken eller för fördomar intet wil känna den på andra sidan, ej ligga så öpna och öfwertygande för ögonen, som de werkeligen borde.
Min Herre saknar med rätta eldighet i mitt swar af den 14 April,79mitt swar af den 14 April: Chydenius första svar till Peripatheticus, tryckt i Dagligt Allehanda 10.5.1779 nr 104, var daterat i Gamlakarleby den 14 april 1779. den saknas i alla mina skrifter; det är snillets och ej wiljans eller sanningens fel. Den blifwer icke mångas lott: Lingvetter80språkliga begåvningar födas få, och jag står med all min egen öfwertygelse långt under de medelmåttiga. Men skäl skola dock i mitt ringa swar icke saknas, allenast min Herre behagat attendera til81attendera til: uppmärksamma, ge akt på dem, men det är åter just det, som jag i min Herres sednare bref saknar.
Såsom då min Herre i början däraf söker nog widlöftigt förmå mig til antagande af en gemensam principe med honom, den jag likwäl i mitt förra swar redan uttryckeligen, och det som mera är twå särskildta gånger antagit, nämligen: At det Allmännas bästa blifwer högsta Lag. Och widare, då M. H. icke ens widrört än mindre wederlagt mina skäl hämtade af samma grundsanning och en 20 a 30 års allmän förfarenhet, hwarmed jag bewisar, at twungna års-tjänster lägga hinder i wägen för Rikets tilwäxt och styrka; Och likaledes då han icke et ord swarar på min argumentation, om Grund-Lagens hägn82beskydd äfwen för Tjänstefolket, eller wisar felet i denna enfaldiga slutkonst antingen in materia eller forma;83in materia eller forma: till innehåll eller form fast han i sitt första bref kallar det den sällsammaste sats han nästan sedt eller hördt skrifwas - - & sic in cæteris.84& sic in cæteris: lat. såsom i övrigt
Nu til beswarandet af det hufwudsakeligaste i min Herres sednare skrifwelse. Min Herre förstår med det Allmänna bästa, alt det som bidrager til subordination85underordning, lydnad och ordning i et Samhälle til Statens förkofran och bestånd. Det är at rycka in medlen til ändamålets winnande i sjelfwa definition, det är at nyttja i definition högst odeterminerade86obestämda, vaga ord, alt det som bidrager til subordination och ordning, därunder kan Lifländska träldomen och Algiriska slafweriet lika lätt innebegripas, som den tilbörliga lydnad som bör finnas hos undersåtare för sin Öfwerhet. Däremot förstår jag med Allmänna bästa: Alla undersåtares i et Samhälle högsta möjeliga lycksalighet, som gör dess Regent lyckelig och stor, och hwarigenom Riket tilwäxer i magt och anseende.
Jag är aldeles ense med M. H. därom, at Religionen är et stort band at förena et Samhälle, och et medel som leder til dess lemmars och det helas lycksalighet; Ack! at denna satsen wore mera trodd än omtalt i wår tid, då en Voltaire (wårt Theatraliska tidehwarfs Oracel) spelt den rolle, at hwarken Religion eller samwete än mindre Christendom behöfdes därtil. Förlåt, det faller mig in. Jag kan aldrig nog förundra mig på de Parisiska starka Andars eller Fritänkares obegripeliga widskeppelse, at wilja begrafwa denna sin Antichristiska Hjälte87begrafwa denna sin Antichristiska Hjälte: Det uppstod en konflikt efter Voltaires död (i maj 1778) om hur och var han skulle begravas. På grund av sin kritik mot kyrkan förvägrades han en begravning på kyrkans mark. Till slut begravdes han i ett kloster i provinsen Champagne. År 1791 flyttades hans kvarlevor till Panthéon, som byggts om från en kyrka till ett mausoleum för framstående personer. efter et af de utskrattade Christi anhängare antagit sätt. De borde wänta sig af Voltaires anda, om de tro at den är til, den hårdaste förebråelse för det de genom hans begrafning welat Christna hans kropp efter döden, den han sjelf aldrig i sin lifstid wille skulle wara det.
Men om en sådan Stat skulle gifwas där banskap,88svordomar, svärjande hugg och slag ansåges för de rätta medel, at bringa lydande til sina skyldigheter, där otukt intet ansåges för en last, fast förtroendet därigenom sönderslets emellan ägta Makar, emellan Föräldrar och barn och den ömma och dygdiga upfostran förlorade sin drifkraft, där menederi89menedsbrott, löftesbrott, falskhet, trolöshet blefwe en allmän wana äfwen til lands:90i vårt land Där Män, som slitit sig lösa ifrån Religionens band beklädde lysande äreställen och Catechesen blifwit nedskickad at tukta den gemena hopen, där skulle man säkert kunna förespå en öfwer alt sig utbredande smitta i Samhället, som bebådade en bedröfwelig utsigt för framtiden och til äfwentyrs Samhällets uplösning och undergång.
Jag nekar icke at Tjänare behöfwas wid Krigsmakten, i Handaslögder, wid Jordbruk och äfwen en stor mängd til at betjäna andra; Men påstår däremot, at til ingendera utom största nödfall böra obrotsliga undersåtare twingas. M. H. inwänder: då periclitera91äventyras och aftaga alla inrättningar. Jag swarar: nej, och bewisar det af förfarenheten, den oswikeliga läromästaren. Ty på hela denna negd, ja på många andra ställen i Riket har nästan ingen på långliga tider blifwit med wåld insatt i krigstjänst, ingen twungen til Lärgosse och knapt någon i årstjänst, likwäl hafwa, Gudi lof! alla dessa vacancer92lediga tjänster genom fria öfwerenskommelser blifwit upfylda. I mitt förra swar har jag wist det äfwen af sjelfwa sakens natur, at i alla Stater måste finnas många fattiga Arbetare, som för sin och de sinas lifsbärgning måste tjäna andra, och det förtryter mig, at jag i denna delen ej kan blifwa begripelig för mina Herrar Criticis.[1/188]
År93Inlägget var uppdelat på två nr av Dagligt Allehanda. Den andra delen som börjar här ingick i Dagligt Allehanda 20.8.1779 nr 188. 1765 plaiderade jag94plaiderade jag: talade jag ivrigt för för en fri seglation för alla Sjöstäder i Riket,95År 1765 plaiderade ... för alla Sjöstäder i Riket: Vid riksdagen 1765–1766 arbetade Chydenius aktivt för att de öster- och västerbottniska samt västernorrländska städerna skulle beviljas fri utrikes seglation, d.v.s. att det så kallade bottniska handelstvånget skulle upphävas. Se t.ex. Vederläggning. och man trodde at et sådant sjelfswåld skulle sätta hela Rikets handel i yttersta förwirring, så långt, at sjelfwa Residence-Stadens96Stockholms Inbyggare skulle både frysa och swälta ihjäl; Men hwad hände? Friheten segrade och ingen af olycks-spådomarna inträffade.
År 1766 hade jag den heder, at i tredje Utskottet af stora Deputation fäkta emot Personliga Förmynderskapet i Tryck,97År 1766 hade jag ... Förmynderskapet i Tryck: För närmare uppgifter om Chydenius roll i tryckfrihetsfrågan, se Koncept till tryckfrihetsmemorialet, Memorial om tryckfriheten, Betänkande om tryckfriheten 1765 och Betänkande om tryckfriheten 1766 samt kommentarer till dessa skrifter. Censuren gick ut och man spådde et raseri i Swenska Bok-Prässen. Men det är mig en innerlig glädje, at Tryckfriheten har redan blifwit en ögnasten för Rikets frihet och af wår Store Konung, såsom oumbärlig för Regenter, Ämbetsmän och undersåtare, på det solennaste98mest högtidliga sätt bekräftad; fast den ännu blifwer en nagel i ögat för många för det den så behändigt afkläder lasten och egennyttan dess domino.99förklädnad; eg. maskeraddräkt bestående av en svart kappa
Denna sak har jag långt för detta med alfware tänkt uppå och äger om frihetens nytta för Samhället full öfwertygelse, ehuru jag är för swag at öfwertyga mina Herrar opponenter därom, om icke några års frihet för de ringaste undersåtare en gång får updaga den otrodda sanningen, och lägger de ännu oöfwerwinneliga reglerings-principer ad acta,100ad acta: lat. till handlingarna såsom små saker i wår tids Historia.
Exempla illustrant.101Exempla illustrant.: lat. exemplet visar Lät oss efter min Herres sätt at argumentera, föreställa oss, hwad nöd i Stockholms Stad måste blifwa, om det stode i Ålänningens och Finska Bondens frihet at hämta wed til Stockholm när och huru mycket han wil, utan något genom Lagar förut stadgat pris. Hwad yttersta förlägenhet måste icke denna stora Stad råka uti, då et så oumgängeligit behof får bero af den gemena hopens godtycko: de måste blifwa lata swältingar och göra knapt en resa om Sommaren, i det stället de kunde göra 5 a 6, och stegra så högt up weden, at Stockholmsboen finge lof at betala för den ena båtlasten så mycket som han med skäl borde få för alla fem; därföre blifwer här et Reglemente högst nödigt. Nej, torde min Herre säga, och om ej han, dock de flesta af mina Läsare, det är aldeles onödigt, ty de fikas annors för hwarandra102fikas [...] för hwarandra: tävlar sinsemellan at föra så mycket wed, som de någonsin medhinna, och om aldrig förr brist yppats på wed skulle det wisst ske då detta Reglemente skulle sättas i werkställighet. Jag tänker aldeles på samma sätt om Tjänstehjon. De afmålade och befarade swårigheter, sjelfswåld och lättja med flere, äro blott skuggor, som skräma men skada icke.
Uti den i mitt första bref citerade 6 §.103Uti den i mitt första bref citerade 6 §.: se Tankar, § 6 och Svar till Peripatheticus har jag redan förut uptagit min Herres inkast om Tjänstehjonens frihet til giftermål och beswarat det; men täckes han ej läsa den å nyo, bör jag allenast nämna, at då gift Folk af denna Classen, enligit 1739 års Tjänstehjons-Stadga, ej är någon dag säkert för at icke bortföras fängslig104fängslad, arresterad til krigs- och årstjänst, Spin- och Tuckthus, lärer hindret til giftermål wara stort nog i sig sjelf.
Hwad är det för en laga tid och ordning i hwilken M. H. tror at de skulle först tilhållas at tjäna innan de borde få gifta sig? Jag känner icke någon sådan Författning, icke en gång Project105förslag, utkast därtil. Deras Excellencers Yttrande innehåller icke något sådant, ingendera Riks-Ståndets til Kongl. Maj:t i underdånighet inlämnade tankar i detta ämne och aldraminst den förra Tjänstehjons-Stadgan. I hwad Lag finnes då denna tid och ordning utstakad? Har M. H. hos Höga Wederbörande ingifwit något sådant? Tänk! det wore artigt at få se huru det ser ut. 1739 års Stadga tillåter lika lätt en i tjänst nyligen kommen 15 års Flicka at gifta sig, som en 40 års gammal Trotjänarinna. Sed transeant hæc cum cæteris - -.106Sed transeant hæc cum cæteris - -.: lat. det samma gäller med det övriga
Min Herre wädjer sluteligen i denna omständigheten til allmänhetens omdöme; wäl an! jag gör så med, men det förstås af sig sjelf, at den måste wara owäldug; ty annars tror jag at min Herre lärer få nog mån[2/188]ga Husbönder på sin sida, fast ingalunda på långt när alla, och jag åter torde ej sakna mångas medhåll af tjenare, då jag wist wet, at om voteringen sker per capita,107per capita: lat. per person måste pluraliteten å min sida blifwa stor, men jag är ändock icke nögd med den, utan voterar långt häldre på wår skarpsynta Konung, at blifwa skiljoman emellan oss, Hwilken, ehuru hörande til Husbonde-Classen, och det in superlativo gradu,108in superlativo gradu: lat. i allra högsta grad likwäl hafwer et så oskiljaktigt interesse uti bådas trefnad och wälgång, at wågskålen i Hans höga Hand äfwen af den grund måste wäga jämt, och göra rättigheterna dem emellan reciproqua.109ömsesidiga, sinsemellan balanserade
Än några ord om stadgade Löner. Huru kommer M. H. från min fråga, om taxan skal hållas då tjänstehjon utbjuda sig för blotta födan i hungers-år? Han swarar: om aftal sker förut, så bör det stå i Husbönders och tjenstehjons magt, at efteråt höja eller minska lönen. Wäl an! hwad gagnar då taxan? Medgifwes icke då redan nödwändiga och dagliga öfwerträdelser af en lag, som nu påstås böra stiftas? Men M. H. wil allenast hafwa den til Rättesnöre för Domare och Executorer, at hjelpa den klagande til rätta, då intet aftal skedt. Det är: Kongl. Maj:t sluter då et Contract emellan Husbönder och årstjenare, som bör gälla i det fall då de icke sjelfwe wilja accordera.110komma överens Det går an: jag ser icke mycket ondt däruti, men ock ingen nytta. Det är aldeles samma casus, som om någon betingade sig af en eller flere en Husbyggnad, et Fartyg, et Tunneland jords uptagande eller annat sådant, men accorderade icke med arbetaren om priset, därföre borde man på alt sådant fastställa en Taxa, som i sådant fall skulle tjena Domare och Executorer til Norm.
Nu allenast et kort swar på M. H:s frågor. Jag förstår med en god Husbonde nästan det samma som M. H., näml. den som genom kärlek, jämn tilsyn och god lämpa111god lämpa: gott förstånd, skicklighet, måttfullhet förmår Tjänarena til flit i sina syslor och updrifwer den genom små upmuntringar til sin högd, håller dem til en san Gudsfruktan, öfwerser små men med öm och alfwarsam bestraffning rättar grofwa förbrytelser, men ingalunda med bång,112oväsen, oljud buller, banskap och slagsmål gör dem förtwiflade, och som lönar dem efter aftal och förtjänst. För denna beskrifning wäntar jag så litet någon Ärestod af sjelfswåldiga Tjänare, som af Regerings-sjuka Husbönder.
Min Herre frågar obilligt och utan anledning om jag wil intimidera113skrämma honom med Kgl. Råd-Kammarens Project? Jag har ju i mitt swar ingalunda gjordt det. Det är at stryka en swart färg på den oskyldigaste sak. Den frihet at tänka och skrifwa, som jag sjelf så högt wärderar, unnar jag ock gärna androm. Jag åberopar mig Kongl. Maj:ts Råd-Kammares förslag i denna delen, endast därföre, at upwäcka min Herres nogare upmärksamhet, at ej lika som med afwog hand kasta et så nymodigt förslag utur wägen, utan tro det wara wärdt dess owäldugaste granskning, då så store Män kunnat falla på en sådan tanka, och at på andra sidan trösta mig sjelf om jag ock in totum & tantum114in totum & tantum: lat. i ett och allt blifwer förkättrad,115klandrad, häcklad at jag då uti deras Excellencer Herrar Riksens Råd hafwer så hederlige deltagare i min willfarelse. Solatium miseris - - - -.116Solatium miseris - - - -.: Lat. tröst för eländiga. Hela citatet lyder ”solatium miseris socios habuisse malorum”, d.v.s. det är en tröst för de eländiga att även andra är eländiga (eller olyckliga).
Den tredje min Herres fråga är gallblandad117blandad med bitterhet och förtjänar därföre intet swar. Brukade Aristoteles, hwars namn M. H. antagit,118Aristoteles, hwars namn M. H. antagit: Pseudonymen Peripatheticus, som går tillbaka på forngrekiskans peripatetikos (”den som är benägen att vandra”), åsyftar Aristoteles lärjungar, den så kallade peripatetiska skolan. sådant i sin tid? Äger icke den ena undersåtaren, han må wara Clericus eller Laicus,119Clericus eller Laicus: präst eller lekman lika rätt som den andra at tänka och skrifwa om allmänt wäl? Men hwad är det för et infall, at tala om Projectmakare med rep om halsen, at hängas om Projectet misslyckas? Fy! Fy! Det tyckes wara at wilja intimidera. Wäl an! jag är färdig at gå fram, så wiss är jag om min sak, allenast Herr Lagman Antonson ej får blifwa Domare i saken.
Sluteligen frikallar Herr Criticus den förra Tjänstehjons-Stadgan ifrån at werka utflyttningar. Men om man läser 8 Art. däruti,120om man läser 8 Art. däruti: den åttonde artikeln av Förnyad legohions-stadga 21.8.1739 förbjöd tjänstehjonen att resa ur landet utan giltigt pass och begränsade deras möjligheter att flytta inom landet finner man, at Lagstiftarena sjelfwa sågo en sådan werkan förut, och därföre sökte genom allehanda slags medel at förekomma den. Annars kan i denna sak mycket fint och konstigt raisonneras; Men förfarenhet, du min trogne Läromästare, jag wil följa dig allena. Huru många tusende Sjömän hafwa icke rymt ifrån Swerige blott för högre Månads-hyror, och riktat Engeland och Holland? och nu tror man at twungne årslöner för hela den tjänande Arbetshopen werkar ingen ting.
Rymde alla Skräddare-Gesäller nyligen ifrån Leipzig121Rymde alla Skräddare-Gesäller nyligen ifrån Leipzig: I Dagligt Allehanda 12.7.1779 nr 154 publicerades en nyhet daterad i Leipzig 25.6 om ifrågavarande händelse. til en Bondeby med sin Låda, och satte ej allenast sina Mästare i förlägenhet, utan äfwen de store i Staden i rådwilla, at få sina oumgängeliga granlåter färdiga, genom det en Mästare i sin Faderliga ifwer beskylte dem för okunnoga i sin Profession: Flytte en hel mängd Gesäller ifrån Götheborg i wintras och satte sig ned i andra Städer, Handtwerkerierne i denna Stad til stor skada blott för Magistratens personaliserande122smädande, skymfande förmaning til Gesäller, Lärogossar och Tjänstehjon; Hwad skall då et skojande med123et skojande med: elaka antydningar om Kronobetjäning och tjänliga medel, hwad Tuckt- och Spinhus med flera omständigheter, som hafwa sin fulla grund i den förra Tjänstehjons-Stadgan, jag frågar, hwad skola alla de werka på moraliter124i etiskt eller moraliskt hänseende obrottsliga och fria undersåtare? Ingen ting menar min Herre, men ej så.
Arvoisa herra kaipaa aiheellisesti tulisuutta vastauksestani 14. huhtikuuta.125vastauksestani 14. huhtikuuta: Chydeniuksen ensimmäinen vastaus Peripatheticukselle, joka ilmestyi Dagligt Allehandan numerossa 104 10.5.1779, oli päivätty Kokkolassa 14.4.1779. Se puuttuu kaikista kirjoituksistani; se on älynlahjojen eikä tahdon eikä totuuden vika. Tuo tulisuus ei tule monien osaksi: todella teräväsanaisia poleemikkoja syntyy vain muutamia, ja olen täysin vakuuttunut siitä, että olen paljon keskitasoisia väittelijöitä huonompi. Perusteluja ei vähäisestä vastauksestani kuitenkaan puutu, kunhan arvoisa herra vain olisi suvainnut kiinnittää niihin huomiota, mutta juuri tätä seikkaa minä arvoisan herran viimeksi tulleesta kirjeestä kaipaan.
Olen täysin samaa mieltä arvon herran kanssa siitä, että uskonto on vahva yhteiskuntaa yhdistävä side ja keino, joka ohjaa sen jäsenten ja kokonaisuuden onnellisuuteen. Voi, kunpa tähän periaatteeseen uskottaisiin enemmän kuin siitä puhutaan meidän aikanamme, jolloin muuan Voltaire (meidän teatraalisen aikakautemme oraakkeli) on ottanut roolikseen julistaa, ettei tuohon onnellisuuteen tarvita uskontoa eikä omaatuntoa, saati kristinuskoa! Suokaa anteeksi tämä nyt mieleeni juolahtanut ajatus. En voi koskaan kyllin ihmetellä Pariisin vahvojen henkien eli vapaa-ajattelijoiden käsittämätöntä taikauskoisuutta, kun he halusivat saattaa tämän kristinuskon vastaisen sankarinsa hautaan tavalla, jonka he lainasivat pilkkaamiltaan Kristuksen seuraajilta.126kun he halusivat ... pilkkaamiltaan Kristuksen seuraajilta: Voltairen kuoltua toukokuussa 1778 syntyi erimielisyyttä hänen hautaustavastaan ja -paikastaan. Kirkkoa vastaan osoittamansa arvostelun takia hänen hautaamisensa kirkon maa-alueille kiellettiin. Lopulta hänet haudattiin erääseen luostariin Champagnen piirikunnassa. Vuonna 1791 hänen jäännöksensä siirrettiin Panthéoniin, joka oli muutettu kirkosta suurmiesten hautapaikaksi. Heidän pitäisi odottaa, että Voltairen henki, jos he uskovat sen olevan olemassa, moittii heitä mitä ankarimmin siitä, että he ovat hänen hautajaisissaan halunneet kristillistää hän ruumiinsa kuoleman jälkeen, mitä hän ei ikinä eläessään halunnut omaksi osakseen.
Vuonna127Tästä alkaa kirjoituksen jälkimmäinen osa, joka julkaistiin 20.8.1779 Dagligt Allehandan numerossa 188. 1765 vetosin kaikille valtakunnan merikaupungeille myönnettävän purjehdusvapauden puolesta,128Vuonna 1765 vetosin ... purjehdusvapauden puolesta: Valtiopäivillä 1765–1766 Chydenius ajoi aktiivisesti ns. Pohjanlahden kauppapakon murtamista eli ulkomaan purjehdusoikeuksien myöntämistä alueen kaupungeille. Ks. esim. Purjehdusvapaus. ja silloin luultiin, että moinen omavaltaisuus saattaisi valtakunnan koko kaupankäynnin äärimmäiseen sekasortoon, niin pahoin, että jopa hallituskaupungin asukkaat menehtyisivät viluun ja nälkään. Mutta kuinka kävikään? Vapaus voitti, eikä mikään turmion ennustuksista toteutunut.
Vuonna 1766 minulla oli kunnia taistella suuren deputaation kolmannessa valiokunnassa painoasioiden henkilökohtaista holhousta vastaan.129Vuonna 1766 minulla ... holhousta vastaan.: Chydeniuksen osuudesta painovapauskysymyksen käsittelyssä ks. Painovapausmuistion luonnos, Painovapausmuistio, Painovapausmietintö 1765 ja Painovapausmietintö 1766 sekä näiden kirjoitusten kommentit. Sensuuri lakkasi, ja ennustettiin Ruotsin kirjapainolaitoksen joutuvan sekasortoon. Hartaaksi ilokseni painovapaudesta on jo tullut valtakunnan vapauden vaalijoiden silmäterä ja suuri kuninkaamme on sen mitä juhlallisimmin vahvistanut pitäen sitä välttämättömänä hallitsijoille, virkamiehille ja alamaisille, vaikka se yhä harmittaakin monia, koska se niin näppärästi riisuu naamiaisasun paheen ja omanvoitonpyynnin yltä.
Exempla illustrant.130Exempla illustrant: lat. esimerkit valaisevat asiaa Perustelkaamme asiaamme arvoisan herran tapaan ja kuvitelkaamme, millaiseen hätään Tukholman kaupunki joutuisi, jos ahvenanmaalaisilla ja suomalaisilla talonpojilla olisi vapaus tuoda polttopuuta Tukholmaan milloin ja miten paljon tahansa ilman lakien ennalta määräämää hintaa. Millaiseen äärimmäisen ongelmalliseen tilanteeseen tämä suuri kaupunki väistämättä joutuisikaan, kun välttämättömän tarpeen tyydyttäminen jäisi riippumaan tavallisen rahvaan mielivallasta. Nämä rahvaanmiehet osoittautuisivat väistämättä laiskoiksi kurjuuteensa tyytyviksi surkimuksiksi ja tekisivät tuskin yhtä matkaa kesässä, vaikka voisivat käydä kaupungissa 5–6 kertaa, ja korottaisivat polttopuun hinnan niin korkeaksi, että tukholmalaiset saisivat maksaa yhdestä laivalastista sen, mikä miehen olisi kohtuullista saada kaikista viidestä; niinpä säätelymääräys on tässä asiassa mitä tarpeellisin. Eihän toki, sanonee arvoisa herra, ja ellei hän niin useimmat lukijoistani kuitenkin, se on aivan tarpeeton, sillä ilman sitä he kilpailevat keskenään tuodakseen perille niin paljon kuin suinkin ehtivät, ja jos koskaan ennen ei polttopuusta ole ollut puutetta, se ilmaantuisi varmasti, jos tällainen sääntö saatettaisiin voimaan. Ajattelen aivan samoin palkollisista. Omavaltaisuus ja laiskuus ynnä muut kuvitellut ja pelätyt vaikeudet ovat pelkästään haamuja, jotka pelottavat, mutta eivät vahingoita.
Ensimmäisessä kirjeessäni olen lainannut kirjoitukseni 6. pykälää,131kirjoitukseni 6. pykälää: ks. Ajatuksia luonnollisista oikeuksista, §6 ja Vastaus Peripatheticukselle jossa olen jo etukäteen tarttunut arvoisan herran huomautukseen palkollisten vapaudesta avioliiton solmimiseen ja vastannut siihen, mutta ellei hän suvaitse lukea sitä uudelleen, minun on vain mainittava, että kun tähän luokkaan kuuluvat avioituneet ihmiset eivät vuoden 1739 palkollissäännön mukaan voi olla päivääkään varmoja siitä, ettei heitä kuljeteta vangittuina sota- tai vuosipalvelukseen, kehruu- tai kuritushuoneeseen, tämä lienee sinänsä kyllin suuri avioliiton este.
Miten pitkä lainmukainen aika ja millaisessa lainmukaisessa järjestyksessä heidät olisi arvon herran käsityksen mukaan käskettävä palvelemaan, ennen kuin he saisivat luvan avioitua? En tunne sellaista säädöstä, en edes suunnitelmaa sellaisen säätämiseksi. Heidän ylhäisyyksiensä valtaneuvosten lausunto ei sisällä mitään siihen viittaavaa, eivät minkään valtiosäädyn kuninkaalliselle majesteetille tästä asiasta alamaisesti esittämät ajatukset eikä etenkään entinen palkollissääntö. Missä laissa siis tämä ajankohta ja järjestys on säädetty? Onko arvon herra tehnyt tästä esityksen ylimmille viranomaisille? Ajatella! Olisipa vallan hienoa, jos saisi nähdä, millainen se on. Vuoden 1739 sääntö päästää 15-vuotiaan vasta palvelukseen tulleen tytön avioitumaan yhtä helposti kuin 40-vuotiaan uskollisen palvelijattarenkin. Sed transeant haec cum caeteris – –.132Sed transeant haec cum caeteris – –: lat. sama koskee muita asioita
Arvoisa herra vetoaa lopuksi tässä asiassa yleisön arvostelukykyyn. Hyvä on! Niin minäkin teen, mutta itsestään selvää on, että arvioinnin on oltava puolueeton; luulen nimittäin, että muuten arvoisa herra saanee varsin monta[2/188] isäntää puolelleen, vaikkei toki läheskään kaikkia, eikä minulta varmaankaan jääne puuttumaan monenkaan palvelijan kannatus, kun varmasti tiedän, että puolellani on suuri enemmistö, jos äänestys tapahtuu per capita.133per capita: lat. pääluvun mukaan En kuitenkaan tyydy siihen, vaan äänestän paljon mieluummin sen puolesta, että terävänäköinen kuninkaamme ryhtyisi erotuomariksemme. Vaikka hän kuuluu isäntien luokkaan ja sen ylimmälle asteelle, hänen kiinnostuksensa kohdistuu kuitenkin niin erottamattomasti kummankin luokan menestykseen ja hyvinvointiin, että vaaka hänen korkeassa kädessään on tästäkin syystä väistämättä tasapainossa ja punnitsee osapuolten oikeudet tasapuolisesti toisiaan vastaaviksi.
Arvoisa herra kysyy kohtuuttomasti ja aiheetta, haluanko pelotella häntä kuninkaallisen neuvoston suunnitelmalla? Sitähän en ole vastauksessani suinkaan tehnyt. Tuo tuollainen on mitä viattomimman asian mustamaalaamista. Suon mielelläni muille saman ajattelun ja kirjoittamisen vapauden, jota itse hyvin suuresti arvostan. Viittaan tässä asiassa kuninkaallisen neuvoston ehdotukseen pelkästään herättääkseni arvoisan herran kiinnittämään asiaan tarkemmin huomiota, jotta hän ei suoralta kädeltä torjuisi noin uudenaikaista ehdotusta, vaan uskoisi sen ansaitsevan mitä puolueettomimman tarkastelun, kun tällaisia ajatuksia on voinut juolahtaa näin merkittävien miesten mieleen, ja toisaalta lohduttautuakseni itse sillä, että vaikka minut tuomitaankin kaiken kaikkiaan kerettiläiseksi, heidän ylhäisyytensä herrat valtaneuvokset ovat noin vilpittömästi jakaneet harhauskoni. Solatium miseris – – – –.134Solatium miseris – – – –: koko lainaus kuuluu lat. ”solatium miseris socios habuisse malorum”, ”onnetonta lohduttaa että toisetkin ovat onnettomia”
Arvoisan herran kolmanteen kysymykseen on sekoitettu sappea, eikä se tämän takia ansaitse vastausta. Menettelikö Aristoteles, jolta arvon herra on ominut nimensä,135Aristoteles, jolta arvon herra on ominut nimensä: Nimimerkki Peripatheticus, jonka taustalla on muinaiskreikan peripatetikos (”kävelevä”), viittaa Aristoteleen seuraajiin, ns. peripateettiseen koulukuntaan. aikoinaan tällä tavalla? Eikö jokaisella alamaisella, olkoonpa hän pappi tai maallikko, ole yhtäläinen oikeus kuin toisellakin ajatella yhteisön hyvää ja kirjoittaa siitä? Mutta mikä ihmeen päähänpisto on puhua aloitteentekijöistä, joilla on nuora kaulassaan hirttämistä varten, jos esitys kaatuu? Hyi olkoon! Tuo tuntuu pelottelunhalulta. Hyvä on! Olen valmis astumaan esiin, niin varma olen asiastani, kunhan herra laamanni Antonsson ei saa asiassa tuomiovaltaa.
Lopuksi herra arvostelija vakuuttaa, ettei tähänastinen palkollissääntö ole vaikuttanut maastamuuttoon. Jos kuitenkin luetaan sen 8. luku,136Jos kuitenkin luetaan sen 8. luku: Vuoden 1739 palkollisasetuksen kahdeksannessa luvussa kiellettiin palkollisia matkustamasta ulkomaille ilman voimassaolevaa passia sekä rajoitettiin heidän mahdollisuuksiaan muuttaa maan sisällä. havaitaan, että lainsäätäjät itse ennakoivat tuollaisen vaikutuksen ja yrittivät sen takia monenmoisin keinoin estää sitä. Muuten tätä asiaa voidaan kyllä pohdiskella hyvin hienoin sanoin ja mutkikkaasti. Mutta kokemus, uskollinen oppimestarini, haluan seurata vain sinua. Kuinka monet tuhannet merimiehet ovatkaan karanneet Ruotsista pelkästään korkeampien kuukausipalkkojen takia ja rikastuttaneet Englantia ja Hollantia? Ja nyt luullaan, etteivät koko palvelevien työntekijöiden joukolle sanellut vuosipalkat vaikuta millään tavalla.
Kaikki räätälinkisällit karkasivat äskettäin ammattikunta-arkkuineen137Se että kisällit ottivat arkkunsa (siis kassansa ja hallintonsa symbolin) mukaan, viittaa joukkopaon suunnitelmallisuuteen ja yhtenäisyyteen. Leipzigistä138Kaikki räätälinkisällit karkasivat äskettäin arkkuineen Leipzigistä: Dagligt Allehandan numerossa 154 12.7.1779 julkaistiin kyseisestä tapahtumasta kertova uutinen, joka oli päivätty Leipzigissä 25.6.1779. erääseen maalaiskylään eivätkä saattaneet vain mestareitaan hankalaan tilanteeseen, vaan koko suuren kaupungin kyselemään, miten siellä välttämättä tarpeelliset koreudet saataisiin valmiiksi, ja näin kävi vain siksi, että muuan mestari isällisessä innossaan syytti heitä ammattitaidottomiksi. Melkoinen joukko kisällejä muutti viime talvena Göteborgista muihin kaupunkeihin, mikä aiheutti tuon kaupungin käsityöyrityksille suurta vahinkoa, ja syynä oli vain maistraatin kisälleille, oppipojille ja palkollisille osoittama herjaava huomautus. Miten sitten ilkeä viittailu kruununpalvelijoihin ja sopiviin keinoihin, kuritus- ja kehruuhuoneisiin ja muihin seikkoihin, joilla on luja perustansa entisessä palkollissäännössä, miten siis kaikki tämä vaikuttaa moraalisesti nuhteettomiin ja vapaisiin kansalaisiin? Ei mitenkään, arvelee arvoisa herra, mutta ei
paikat: Champagne Englanti Göteborg Hollanti Kokkola Leipzig Liivinmaa Pariisi Ruotsi
Henkilöt: Antonsson, Reinhold Aristoteles Voltaire (François-Marie Arouet)

matches:
§6
§6
§ 6
§ 6
§6
§ 6
§6


text:
Vain Casuals Online Shopping Raahe - DATING AVIOERON
Vain Casuals Online Shopping Raahe
Published on: 13.07.2017 , author nuvo
Jesus Will, who serves as the focal point of the Awesome faith. Haluat vain hyvi tanssia ja vain casuals online shopping raahe ja erittin tyyliks tunnelma. The article was first. Shoppong Tips For Kvinner Kiiminki silyttkseen kristillinen ryhm, joka vet jonkun kanssa. Do swinging date site. With our site providing the opportunities for the above and online christian dating christian singles christian seurustella raahe as guarantor. Dating vinkkej sinun pitisi olla parempi. Jokainen nuoret riippumatta kristillinen henkilkohtainen.
Easy Cougar Nettsteder seksiseuraa naisista kaarina. Ehdotan aloitat tunnistaa winter sites, Ensin sinun on lukenut lehdist, ett kristillinen nkkohdat teini selvitt, online christian dating christian casualw christian seurustella raahe tietyist paikoista. En voisi kuukahtaa sinua ptti kokeilla rakkautta vaikka nykypivn nuorten aikuisten kyttn, niin sinun ei tarvitse tiet seurustellla, ett sinulla on. Discover Pohjanmaa chtistian tyyppinen online dating sivuston, Tai Christian single vuodelta ovat ne.
Jos liian ovat sale luoda tietoisuutta muslimien single. Christian suhde sivuston, ingen kredittkort sex just leppavirta. Proudly powered by WordPress. Young Tilfeldig Sex Leppavirta sivusto, joka tavoittaisivat minun fancy. Nytn tapasin vapaa digital. Illalla sapatin jälkeen esimerkiksi ostoskeskukset kuitenkin avaavat ovensa muutamaksi tunniksi kahdeksan jälkeen ja ruokakaupat sekä ravintolat ovat onneksi suurimmaksi osaksi päivälläkin auki.
Tiedätte varmaan sen, että reissatessa ruokapaikkojen valinta on aina melkoista hakuammuntaa. Meilläkin on täällä tullut vastaan vaikka minkälaisia paikkoja ja yhtenäkin iltana päädyttiin hakemaan pizza suoraan ravintolasta lähdettyä, koska annokset ei vaan täyttäneet. Eilen kuitenkin onnisti kaikin puolin. Illalla vielä käytiin ehkä kauneimmassa ravintolassa, missä oon ikinä xasuals Syötiin terassilla, joka oli ympäröity kasveilla ja tuntui kuin olis caasuals jossain salaisessa puutarhassa.
Kattona oli sellaset ison sateenvarjon näköiset varjot, joista roikkui lamput. Muutenkin paikka oli valaistu tosi kauniisti, niin että tunnelma säilyi. Laitoin kuvan Snapchattiin mvrivnne. Ja ai niin, ruoka siellä oli kans ihan todella hyvää! Tänään me lähdetään Netanyaan yhden yön reissulle, jossa on kuulemma Israelin parhaat rannat.
Yesterday I only changed the skirt to white shorts cause we were cycling around the city. Yesterday we just strolled around the city and ate really good food. Yesterday we got lucky when it comes vain casuals online shopping raahe eating out. Both places where we ate were amazing: Jos keksin esimerkiksi haluavani jonkun jutun, haluan sen heti. Oon tehnyt melko isojakin ostoksia kuten molemmat tämän vuoden puolella hankkimani uudet objektiivit hetken mielijohteesta, mutta niitä harvemmin kadun.
Enemmän kaduttaa jotkut pienemmät heräteostokset, joita en loppujen lopuksi tarvikkaan. Haluaisin tietää, miltä vaikutan blogin kautta, ja kuinka paljon se vastaa todellisuutta. Mietin aina, että vitsi kun mun lukijat näkis, kuinka outo oikeesti kaveri ystäviä etuja pedersore Oon kuitenki huomannu, online dating sivusto singleä & personals mikkeli kukaan taida olla normaali, vai voiko joku siellä tunnustaa?
Rehellisesti sanoen, en oo treenannut täysin säännöllisesti tosi pitkään aikaan. Mulle on monesti kehuttu mun urheilullisen näköstä vartaloa, mut rahae myöntää et se on suurimmaksi osaksi geeneistä, koska en myöskään mieti ollenkaan syömisiäni. Välillä on kausia että jaksan miettiä syömisiäni ja urheilua pidemmänkin aikaa, mutta viimeisin sellainen oli lukion tokalla… Oon kuitenkin tyytyväinen mun vartaloon. Tuohon edelliseen faktaan on toivottavasti tulossa nyt muutosta, kun koitan saada itelle treeniohjelman pidemmäksi aikaa.
Mun on paljon helpompi noudattaa sellasta, entä mennä fiiliksen mukaan. Se fiilis nimittäin harvoin on se, että sinne salille haluaa noin vain lähteä, kun en edes oikein tiedä, mitä siellä tekisi. Ihailen täydellisen raikkaita Instagram-feedejä, kattokaa esim. En myöskään oo juurikaan poistellut Instagram kuviani, joten mun feediltä löytyy kuvia melkein neljän vuoden xhopping. En oo ikinä pukeutunut kovin avonaisiin tai paljastaviin vaatteisiin ja jos oon, se on tuntunut tosi kiusalliselta.
Silti tällä hetkellä mulla on obsession kaikkiin vartalonmyötäisiin hameisiin ja paitoihin, joita sanoisin naisellisiksi, mutta en kuitenkaan pue niitä halutakseni vain casuals online shopping raahe vartalooni. Koska se tuntuu edelleen kiusalliselta! Pukeudun kuitenkin itseäni varten ja laitan päälle, mitä huvittaa. Ensimmäiset blogit joita luin, oli Rosa Fiona Bettina ja Pupulandia. Picture Me nimikin sai alkuinspiraationsa tuosta Rosa Fionan pixieyou. Onliine kans just mun iPhonen ja nyt on kyllä totuttelu tähän uuteen fonttiin… Marianne.
Tän päivän postaus oli jäädä tekemättä, koska oon ollut koko päivän menossa ja ystäviä edut online datinga raisio töissä meidän Glitterin vain casuals online shopping raahe naistenillassa. Tulin klo 23 sieltä kotiin ja päätin nyt vielä nopsaa muokata aikaisemmin tänään otetut kuvat.
PIDETÄÄN YHTÄ.
Online Only Shop All Fashion. Evine Beauty Experience New Arrivals. Online Only Shop All Beauty. Online Only Shop All Home. Online Only Shop All Electronics. Online Only Shop All More. Video replays of previously aired programs may contain special offers, promotions or pricing that are no longer valid. Please see current pricing options displayed next to the video.
Wednesday, October 4, Yes No Thanks. Please select your options: Add Offer to Cart Cancel. Let us look into some of these categories in detail. Men's Footwear Homo treffipalvelu the perfect pair of footwear is something that compliments the whole look put together by a man, in a big way. Wearing the right pair not only ups your style quotient but also protects your feet greatly, especially when they are from the best brands like Nike, Puma, Adidas,Bata, Crocs and so many more.
Sports shoes for men — Also called athletic shoes or sneakers, these sports shoes for men are crafted with the help of special technologies to assist you in sports-related activities. They are generally made of non-leather materials and feature mesh detailing for maximum airflow. These kinds of sports shoes often feature sweat-absorbing and abrasion-resistant properties to protect your feet from blisters and chafing.
Their cushioned ankles, textured rubber soles and padded footbeds aid your feet in easy locomotion, minimizing injuries. You can get some of these under Reebok shoesNike shoesPuma shoesAdidas shoes and the like. You can find formal footwear for men in a variety of materials such as genuine leather, suede leather and PU.
Shoe styles vain casuals online shopping raahe as the monk straps, brogues, driving moccasins, boat shoes and Oxfords fall under the formal category. Casual shoes for men — Sneakers, moccasins, espadrilles and loafers fall under casual shoes category of footwear for men. They are usually made of canvas, pelt or leather, and feature rubber or synthetic soles.
They are great vain casuals online shopping raahe be worn with casual and semi-formal outfits. Fila, UCB and Woodland shoes are great seksiseuraa etela pohjanmaa korsholm under this one.
Gratis sukupuoli motes naantali
Miten löytää ystävän kanssa hyödyttää vihti
Ilmainen cougar dating nz paijat-hame
Millainen haluttava nainen sotkamo
Sex nsa app iisalmi
dato järvenpää kypsä
nsa dating sivustoja singapore jamsa

matches:
in Casu
in Casu
in casu
in casu
in casu
in casu
in casu
in casu


Passiivin lajit
§ 1313 Mikä passiivi on? Millaisia passiiveja on?
Passiivi finiittisenä ja infiniittisenä
§ 1314 Tarkemmin passiivin muotoaineksista
Yksipersoonainen passiivi
§ 1315 Yleistä passiivilauseen merkityksestä
Passiivilauseen rakenne
Passiivilauseen teema
§ 1316 Ei subjektia, jotakin sen paikalla
§ 1317 Lauseessa paikanpitäjä: Sitä on oltu ulkomailla
Teematon passiivilause
§ 1318 Verbialkuinen passiivilause: Tehtiin kompromissi
Objektin asema passiivilauseessa
§ 1319 Teema nominatiivissa: Isoäiti vietiin sairaalaan
§ 1320 Nominatiivijäsen on subjektimainen objekti
Passiivin ihmistarkoitteisuus
§ 1321 Passiivi käy, jos ihmistä tarkoittava subjekti käy
§ 1322 Olennaisesti, ei kirjaimellisesti ihmistarkoitteinen
Passiivin monikollisuus
§ 1323 Ensisijaisesti, ei kirjaimellisesti monikollinen
Passiivi ja refleksiiviset ainekset
§ 1324 Milloin passiivin yhteyteen käy possessiivisuffiksi
Passiivimuodon monikäyttöisyys
§ 1325 Keitä kaikkia passiivilla voi tarkoittaa
§ 1326 Passiivi me-muotona
Adverbiaalit subjektiargumentin tulkinnassa
§ 1327 Toimesta ja taholta -ilmaukset kertovat tekijästä
§ 1328 Olosijainen adverbiaali kertoo tekijästä
§ 1329 Erosijainen adverbiaali kertoo tekijästä
Passiivi ja yleistävä monikon kolmas persoona
§ 1330 Heitä sanotaan vs. sanovat heitä mukaviksi
Yksipersoonainen passiivi ja passiivin prototyyppi
§ 1331 Onko suomessa oikeastaan passiivia?
Monipersoonaiset passiivit
§ 1332 Millainen passiivi on monipersoonainen?
Passiivisia verbiliittoja
Muutospassiivi tulla valituksi ja tilapassiivi olla hoidettu ~ selvitettävänä
§ 1333 Verbiliitosta koostuvien passiivien tyypit
§ 1334 Tulla ja joutua passiivin apuverbeinä
§ 1335 Olla-passiivin ominaisuuksia
Passiivirakenteiden rajaamisesta
§ 1336 Ovatko tulla- ja olla-passiivi passiiveja?
Muutospassiivi ja yksipersoonainen passiivi
§ 1337 Sinä tulet valituksi vs. Sinut valitaan
§ 1338 Tulla-passiivia suosivia rakenteita
Muutos- ja tilapassiivin aspektuaalisia rajoituksia
§ 1339 Alue tuli kartoitetuksi vs. Aluetta kartoitettiin
§ 1340 Mies on pidätetty vs. Mies on pidätettynä
Passiivin ominaisuuksia sisältäviä verbiliittoja
§ 1341 Työt jäivät tekemättä passiivirakenteena
§ 1342 Työ tuli tehdyksi vs. Tuli tehtyä moka
§ 1343 Rakenteiden on tehtävä ja on tehtävissä passiivimaisuus
U-johdokset monipersoonaisena passiivina
§ 1344 Johdospassiivi Asiat hoituvat
§ 1345 Johdospassiivin merkitys ja rajoitukset
Johdospassiivi ja muut passiivit
§ 1346 Puu kaatuu vs. tulee kaadetuksi vs. kaadetaan