text:
46 § Oikeus vuosilomaan ja soveltamisala
Työntekijällä on oikeus vuosilomaan 46–60 § määräysten mukaisesti.
46–60 §:n määräykset korvaavat vuosilomalain säännökset, jollei jäljempänä ole erikseen määrätty.
Vuosilomalaista (162/2005) tulevat sovellettaviksi lain 1 § (soveltamisala), 2 § (soveltamisalarajaukset), 3 § (säännösten pakottavuus), 5 §:n 2 momentti (ansainnan keskeytymättömyys), 8 §:n 2 mom. (työntekijän oikeus vapaaseen toistuvien määräaikaisten työsopimusten perusteella), 28 § (vuosilomapalkkalaskelma), 29 § (vuosilomakirjanpito), 30 § (poikkeaminen työehtosopimuksella), 35 § (nähtävänäpito), 36 § (työneuvoston lausunto), 37 § (valvonta), 38 § (rangaistussäännökset), 39 § (voimaantulo) ja 40 § (siirtymäsäännökset).
Edellä olevia vuosilomalain säännöksiä ei ole otettu tämän työehtosopimuksen osaksi vaan ne ovat viittausmääräyksiä.
Jos henkilö on samanaikaisesti kuntaan/kuntayhtymään useassa palvelussuhteessa, katsotaan nämä yhdeksi palvelussuhteeksi vuosilomaetuja annettaessa.
Jos viranhaltija tai kuukausipalkkainen työntekijä siirtyy saman työnantajan palveluksessa välittömästi tämän työehtosopimuksen piiriin, vuosiloma ja lomakorvaus määräytyvät tämän työehtosopimuksen mukaan. Vuosilomasta vähennetään ennen siirtymistä mahdollisesti pidetty saman lomanmääräytymisvuoden loma.
Mikäli ennen palvelussuhteen päättymistä sovitaan uudesta työsuhteesta tai päätetään uudesta viranhoitomääräyksestä, työnantaja ja työntekijä voivat samalla sopia, että ennen palvelussuhteen päättymistä kertyneet vuosilomaetuudet siirretään annettavaksi seuraavan palvelussuhteen aikana. Sopimus on tehtävä kirjallisesti.
Jos vuosilomaetuuksien siirtämisestä tehdyn sopimuksen ja palvelusuhteen päättymisen jälkeen selviää, että uutta palvelussuhdetta ei synnykään, kertyneet vuosilomaedut erääntyvät maksettavaksi vaadittaessa.
Mikäli on sovittu 58 § 3 tai 4 momentissa tarkoitetun lomakorvauksen siirtämisestä, siirretty lomakorvaus maksetaan saman suuruisena kuin se olisi maksettu päättyneen palvelussuhteen perusteella.
47 § Peruskäsitteet
Vuosilomapäiviä ovat 50 §:n mukaan ansaitut vuosilomapäivät, jotka kuluvat vuosilomaa annettaessa 51 §:n mukaan.
48 § Täysi lomanmääräytymiskuukausi
jonka aikana työntekijä on ollut työssä vähintään 35 työtuntia tai 14 työpäivää ja
Palvelussuhteen alkamis- ja päättymiskuukauteen sisältyvä lakkoaika tai muu luvaton poissaoloaika vähennetään 2) kohdassa tarkoitetusta palvelussuhteen kestoajasta.
49 § Työssäolon veroinen aika
Työssäolon veroista aikaa ovat 48 §:n 1) kohdassa tarkoitettuja vuosilomaan oikeuttavia kalenterikuukausia laskettaessa ne työpäivät tai työtunnit, joina työntekijä on ollut estynyt suorittamasta työtään ollessaan
vuosilomalla tai 60 §:n taikka vuosilomalain 8 §:n 2 momentin mukaisella vapaalla
sairauslomalla, jolta hänellä on tai olisi ollut ehdoton oikeus palkkaan.
Tätä kohtaa sovelletaan myös, jos työntekijä on sairausajan palkan sijasta saanut tapaturma- tai muuta korvausta työkyvyttömyysajalta, jolta hänellä olisi ehdoton oikeus sairausajan palkkaan.
työn edellyttämää koulutusta varten myönnetyllä työvapaalla enintään 30 kalenteripäivää kerrallaan
muulla virka-/työvapaalla yhteensä enintään 30 kalenteripäivää lomanmääräytymisvuoden aikana edellyttäen, että työntekijä lomanmääräytymisvuoden aikana on ollut asianomaisessa kunnassa tai kuntayhtymässä työssä vähintään 22 työpäivää. Mikäli työntekijä saa poissaoloajalta vuosilomaa tai lomakorvausta muun työnantajan palvelussuhteen perusteella, voidaan tällainen poissaoloaika jättää kokonaan lukematta työssäolon veroiseksi ajaksi. Muuksi virka-/työvapaaksi katsotaan myös edellä kohdissa 2), 5) ja 6) mainitut ajat ylittävät poissaoloajat.
Kussakin työssäolon veroisessa päivässä katsotaan olevan työtunteja se määrä, joka siinä olisi ollut, jos työntekijä olisi ko. päivänä ollut työssä.
50 § Vuosiloman pituus
Vuosiloman pituus määräytyy 48 §:ssä tarkoitettujen täysien lomanmääräytymiskuukausien lukumäärän, vuosilomaan vaikuttavan palvelusajan ja palvelussuhteen pituuden mukaan.
Vuosiloman pituus määräytyy ja lomakorvaus maksetaan kultakin lomanmääräytymisvuodelta erikseen.
51 §:ssä on määräykset vuosilomapäivien kulumisesta vuosilomaa annettaessa.
Työntekijän vuosiloman pituus määräytyy seuraavasti:
1) Työntekijä on ollut omassa kunnassa tai kuntayhtymässä palvelussuhteessa 31.3. mennessä välittömästi ja yhtäjaksoisesti vähintään 6 kuukautta ja hän on siihen mennessä ollut vähintään 15 vuotta palvelussuhteessa ao. kuntaan tai kuntayhtymään tai muun työnantajan virka- tai työsuhteessa tehtäviään vastaavalla ammattialalla tai sellaisessa tehtävässä, josta on olennaista hyötyä nykyisissä tehtävissä. Edellä mainitusta ajasta vähennetään lakossa oloaika ja muu luvaton poissaoloaika. Muun työnantajan palvelusta on esitettävä luotettava kirjallinen selvitys ennen ko. lomavuoden päättymistä.
Täysiä loman-määräytymiskuukausia
Olennaisen hyödyn arviointiin sisältyy harkintaa. Jokainen tapaus ratkaistaan tapauskohtaisesti. Samankaltaisissa tapauksissa on pyrittävä yhtenäiseen käytäntöön.
Ao. kunnan tai kuntayhtymän palveluksessa 31.3.1999 olleelle katsotaan palvelussuhteen jatkuessa keskeytymättä edellä 1 kohdasta poiketen edellä mainituksi palvelusajaksi se aika, joka hänelle on luettu 31.3.1999 mennessä vuosilomaoikeuteen vaikuttavaksi palvelusajaksi tämän työehtosopimuksen mukaan.
Työntekijän palvelussuhde on ao. kunnassa tai kuntayhtymässä lomakautta edeltävän lomanmääräytymisvuoden loppuun mennessä jatkunut yhtäjaksoisesti vähintään 1 vuoden. Edellä tarkoitettuun palvelussuhteen jatkumisaikaan ei lueta aikaa, jolloin työ on keskeytynyt työntekijän ollessa suorittamassa asevelvollisuuslaissa (1438/2007) tarkoitettua vakinaista palvelusta, naisten vapaaehtoisesta asepalveluksesta annetussa laissa (194/1995) tarkoitettua vapaaehtoista asepalvelusta tai siviilipalveluslaissa (1446/2007) tarkoitettua siviilipalvelusta.
Jos työntekijä on ollut omassa kunnassa tai kuntayhtymässä 31.3. palvelussuhteessa ja hänellä on tällöin päättyneen lomanmääräytymisvuoden loppuun mennessä 1 kohdassa tarkoitettua vuosilomaoikeuteen vaikuttavaa palvelusaikaa vähintään 10 vuotta, hänen lomansa pituus on 28 vuosilomapäivän sijasta 30 vuosilomapäivää edellyttäen, että hän ansaitsee vuosilomaa 12 täydeltä lomanmääräytymiskuukaudelta.
3) muissa tapauksissa työntekijän vuosiloman pituus määräytyy seuraavasti:
Työntekijän vuosiloman pituus on aina vähintään vuosilomalain mukainen.
Määräystä ei sovelleta lomakorvauksissa. Vertailujakso on lomanmääräytymisvuosi eikä esimerkiksi jokin erillinen lomanmääräytymiskuukausi.
51 § Vuosilomapäivien kuluminen vuosilomaa annettaessa
1 mom. Pääsääntö (keskimäärin 5 työpäivää viikossa)
Vuosilomaa annettaessa vuosilomapäiviä ovat ne vuosiloma-aikaan sisältyvät päivät, jotka ilman vuosilomaa olisivat säännölliseen työaikaan kuuluvia työpäiviä, jollei 2 tai 5 momentista muuta aiheudu.
Laskettaessa viikon keskimääräisten työpäivien lukumäärää työaikaa lyhentävät arkipyhät ja vapaa-aikakorvauspäivät katsotaan työpäiviksi.
Jos työntekijä työskentelee viitenä päivänä viikossa esimerkiksi maanantaista perjantaihin tai keskiviikosta sunnuntaihin
tai tiistaista lauantaihin, häneen sovelletaan 1 momentin pääsääntöä. Samoin jos tasoittumisjaksossa työpäiviä on eri viikkoina esimerkiksi 4, 5 ja 6, mutta keskimäärin 5 työpäivää viikossa, sovelletaan 1 momenttia.
2 mom. Tavanomaisesta poikkeavat työaikajärjestelyt
2 momentin soveltamisedellytykset ratkaistaan vuosiloman antamishetkellä. Näin ollen jos sillä kalenteriviikolla tai siinä tasoittumisjaksossa, johon vuosiloma sisältyy tai jona vuosiloma alkaa tai päättyy, olisi ilman vuosilomaa säännölliseen työaikaan kuuluvia työpäiviä keskimäärin vähemmän tai enemmän kuin 5 kalenteriviikossa, sovelletaan 2 momentin määräyksiä.
2 momenttia sovellettaessa lomat on yleensä syytä antaa, mikäli mahdollista, täysinä kalenteriviikkoina tai tasoittumisjaksossa pitempinä jaksoina siten, että työ- ja vapaapäivien suhteellinen osuus on sama kuin työskentelyjaksoissa. Vajailla viikoilla voidaan joutua suorittamaan myös pyöristyksiä. Lähtökohtana on se, että työaikajärjestely ei vaikuta vuosiloman pituuteen. Esimerkiksi pisin vuosiloma on aina vuosiloma-aikana yhteensä lähes 7,5 viikkoa (ei sisällä työaikaa lyhentäviä arkipyhiä).
Tässä momentissa mainitussa tapauksessa vuosiloma-aikaan sisältyvät 9 § 2 momentissa tarkoitetut työaikaa lyhentävät arkipyhät eivät kuluta vuosilomapäiviä.
3 mom. Vaihteleva vuorokautinen työaika
Mikäli vuorokautisen säännöllisen työajan pituus vaihtelee yli 3 tuntia, vuosiloma-aikaan sisällytetään työ- ja vapaa-aikaa samassa suhteessa kuin niitä muutoinkin on.
4 mom. Pyöristäminen
Vajaat päivät pyöristetään lähimpään täyteen kokonaislukuun siten, että 0,5 pyöristetään ylöspäin. Mikäli saman lomanmääräytymisvuoden lomia annetaan siten, että lomanosia jouduttaisiin pyöristämään kaksi kertaa tai useammin, lopputuloksen pitää olla sama kuin jos pyöristys olisi suoritettu yhteenlasketuista loman osista em. tavalla.
5 mom. Keskeytymätön kolmivuorotyö
Keskeytymättömässä kolmivuorotyössä koko tasoittumisjakson työskentelevien työntekijöiden vuosilomapäiviksi luetaan lisäksi tarpeellinen määrä vapaapäiviä, jotta vuosityöaika voidaan tasata 12 §:n 2 momentissa mainittuun vuosityöaikaan. Tällöin voidaan poiketa 52 §:n 2–4 momentin määräyksistä kuitenkin siten, että vuosilomasta 20 vuosilomapäivää on sijoitettava lomakauteen ja vuosiloma annetaan yhdenjaksoisena, ellei työn käynnissä pitämiseksi ole välttämätöntä jakaa 10 vuosilomapäivää ylittävää osaa vuosilomasta pidettäväksi lomakaudella yhdessä tai useammassa osassa.
52 § Vuosiloman antaminen
A Vuosiloman ajankohdan määrääminen ja yhdenjaksoisuus
Vuosiloma annetaan työnantajan määräämänä ajankohtana, jolleivät työnantaja ja työntekijä sovi loman pitämisestä jäljempänä 6–9 momentissa tarkoitetulla tavalla.
Vuosilomasta 20 vuosilomapäivää kuitenkin vähintään 65 % lomanmääräytymisvuodelta ansaitun loman kokonaismäärästä sijoitetaan lomavuoden lomakauteen (kesäloma). Muu kuin lomakaudelle sijoitettava loma (talviloma) on annettava viimeistään seuraavan lomakauden alkuun mennessä.
Vähintään 25 vuosilomapäivän pituisesta lomasta annetaan lomakauden ulkopuolella 5 vuosilomapäivää talvilomana, elleivät työnantaja ja työntekijä toisin sovi.
Mikäli vuosilomapäivien kokonaismäärä on vähemmän kuin 25, talvilomana annetaan 20 vuosilomapäivää ylittävä osa lomasta.
Vuosilomaa ei saa ilman työntekijän suostumusta määrätä äitiys- eikä isyysvapaan ajaksi. Jos vuosilomaa ei voida äitiys- tai isyysvapaan vuoksi antaa tämän pykälän 1–4, 7 tai 9 momentissa tarkoitetulla tavalla, loma saadaan antaa kuuden kuukauden kuluessa vapaan päättymisestä.
Mikäli työntekijälle on myönnetty muu pitkäaikainen työvapaa kuin äitiys- tai isyysvapaa, vuosiloma voidaan antaa työvapaan aikana, kuitenkin 54 §:stä (vuosiloman siirtäminen työkyvyttömyyden johdosta) ilmenevin poikkeuksin. Ellei 7 momentin perusteella muusta sovita, vuosiloma on siis annettava viimeistään lomavuotta seuraavana vuonna 30.4. mennessä, vaikka työntekijä olisikin esim. harkinnanvaraisella työvapaalla, vanhempainvapaalla, hoitovapaalla tai opintovapaalla. Edellä mainittu työvapaa keskeytetään vuosiloman ajaksi.
B Vuosiloman jakamisesta ja ajankohdasta sopiminen palvelussuhteen kestäessä
Työnantaja ja työntekijä voivat palvelussuhteen kestäessä sopia, että työntekijä pitää 10 vuosilomapäivää ylittävän loman osan yhdessä tai useammassa jaksossa.
Työnantaja ja työntekijä voivat palvelussuhteen kestäessä sopia vuosiloman antamisesta ajanjaksolla, joka alkaa sen kalenterivuoden alusta, jolle lomakausi sijoittuu ja joka päättyy seuraavana vuonna ennen lomakauden alkua. Lisäksi voidaan sopia 10 vuosilomapäivää ylittävän vuosiloman osan pitämisestä viimeistään vuoden kuluessa lomakauden päättymisestä.
Mikäli palvelussuhde päättyy ennen kuin edellä 7 momentin viimeisessä virkkeessä tarkoitettu loman osa on pidetty, työntekijälle maksettava lomakorvaus määräytyy 58 §:n 1 tai 3 momentin mukaan. Edellä 7 momentin viimeisessä virkkeessä tarkoitettu loma on vuosilomakirjanpidossa selvästi erotettava 53 §:n mukaisesta säästövapaasta, eikä tähän lomaan sovelleta määräystä säästövapaan korvaamisesta.
Jos palvelussuhde päättyy ennen kuin työntekijällä on edellä 1 ja 2 momentin mukaan oikeus pitää vuosilomaa, työnantaja ja työntekijä saavat palvelussuhteen kestäessä sopia palvelussuhteen päättymiseen mennessä ansaittavan vuosiloman pitämisestä palvelussuhteen kestäessä.
Työnantaja ja työntekijä saavat työntekijän aloitteesta sopia 20 vuosilomapäivää ylittävän enintään 5 vuosilomapäivän pituisen vuosiloman osan pitämisestä lyhennettynä työaikana. Sopimus on tehtävä kirjallisesti.
C Työntekijöiden kuuleminen
Työnantajan on selvitettävä työntekijöille tai heidän edustajilleen vuosiloman antamisessa työpaikalla noudatettavat yleiset periaatteet. Ennen loman ajankohdan määräämistä työntekijälle on varattava tilaisuus esittää mielipiteensä loman ajankohdasta. Työnantajan on mahdollisuuksien mukaan otettava huomioon työntekijöiden esitykset ja noudatettava tasapuolisuutta lomien sijoittamisessa.
Mikäli työntekijä on loman ajankohtaa määrättäessä sairauslomalla ja sairausloman tiedetään työnantajalle toimitetun lääkärintodistuksen mukaan jatkuvan koko sen ajan, johon työnantaja aikoo vahvistaa vuosiloman tai sen osan, työnantajan on varatessaan työntekijälle tilaisuuden esittää mielipiteensä loman ajankohdasta samalla kehotettava työntekijää ilmoittamaan, haluaako hän vuosiloman vahvistettavaksi työkyvyttömyysaikaan vai siirrettäväksi 54 §:n määräysten mukaisesti.
D Vuosiloman ajankohdasta ilmoittaminen
Loman ajankohta on ilmoitettava työntekijälle, mikäli mahdollista, kuukautta ja viimeistään 2 viikkoa ennen vuosiloman tai sen osan alkamista, jollei asianomaisen kanssa toisin sovita.
E Vuorokauden alkaminen
Vuosilomaa annettaessa vuorokauden lasketaan alkavan edellä 12 §:n 3 momentissa ja 15 §:ssä tarkoitettuna ajankohtana.
Kaaviokuva vuosiloman antamisesta (52 ja 54 §)
1.1. 31.12.
c) jos ei voida antaa 31.12.200X mennessä:
c) jos ei voida antaa 31.12.200Y mennessä:
*) jolleivät työnantaja ja työntekijä 52 §:n 6–9 momentin mukaisesti sovi loman antamisesta toisin.
53 § Vuosiloman säästäminen
Työntekijä voi säästää 15 vuosilomapäivää ylittävän osan vuosittain ansaitsemistaan vuosilomapäivistä pidettäväksi ko. vuosiloman lomakautta seuraavan lomakauden jälkeen säästövapaana, mikäli asiasta sovitaan työntekijän ja työnantajan edustajan kesken. Säästövapaa annetaan työntekijän ja työnantajan edustajan sopimana aikana. Työajan muuttuessa olennaisesti tai työntekijän joutuessa toistaiseksi lomautetuksi, työntekijälle maksetaan jokaiselta pitämättä jääneeltä säästövapaapäivältä korvaus, joka lasketaan 55 §:n tai 56 §:n mukaan.
Yleensä on tarkoituksenmukaista, että säästövapaasta ja mikäli mahdollista sen antamisen ajankohdasta sovitaan samalla, kun työnantaja vahvistaa kesäloman 52 §:n 1–2 momentin määräysten mukaisesti. Ks. myös 52 §:n 7 momentin soveltamisohje.
Jos henkilö säästää sellaista vuosilomaa, jonka palkka määräytyy 55 § 5 ja 6 momentin mukaisesti, niin pitäessään kyseistä säästövapaata tai maksettaessa kyseisestä säästövapaasta lomakorvaus, säästövapaan ajalta maksettava palkka maksetaan 55 § 5 ja 6 momentin määräyksen mukaan.
54 § Vuosiloman siirtäminen työkyvyttömyyden vuoksi
Jos työntekijä on vuosilomansa tai säästövapaan alkaessa tai sen aikana sairauden, synnytyksen tai tapaturman johdosta työkyvytön, siirretään työkyvyttömyysajalle sijoittuvat vuosiloma- tai säästövapaapäivät myöhäisempään ajankohtaan, mikäli työntekijä pyytää siirtoa ilman aiheetonta viivytystä ja mikäli mahdollista, ennen loman alkua.
Muuttuneita 54 §:n määräyksiä sovelletaan 1.3.2014 alkaen siitä riippumatta minkä lomanmääräytymisvuoden lomasta on kysymys.
Työntekijällä on vastaava oikeus loman tai säästövapaan siirtämiseen, jos tiedetään, että hän joutuu lomansa aikana sellaiseen sairaan- tai muuhun siihen rinnastettavaan hoitoon, jonka aikana hän on työkyvytön.
Jäljempänä 2 momentissa tarkoitetun selvityksen toimittaminen työnantajalle ennen loman alkamista tai ilman aiheetonta viivytystä katsotaan pyynnöksi siirtää loma myöhäisempään ajankohtaan.
Työnantajan pyynnöstä työntekijä on velvollinen esittämään lääkärintodistuksen tai työnantajan harkinnan mukaan muun luotettavan selvityksen työkyvyttömyydestään.
Edellä mainituin tavoin siirretty kesäloma annetaan mahdollisuuksien mukaan lomakauden loppuun mennessä ja talviloma viimeistään seuraavan lomakauden alkuun mennessä.
Jos siirretyn loman antaminen ei ole mahdollista edellä sanotun mukaisesti, siirretty kesäloma voidaan antaa lomakauden jälkeen saman kalenterivuoden aikana ja talviloma lomakautta seuraavan kalenterivuoden loppuun mennessä. Jos loman antaminen ei työkyvyttömyyden jatkumisen vuoksi ole edellä tarkoitetuin tavoinkaan mahdollista, saamatta jääneestä lomasta maksetaan 58 §:n 1 tai 3 momentin mukaan määräytyvä lomakorvaus, ellei työnantajan ja työntekijän kesken sovita kesäloman antamisesta 52 §:n 7 momentin mukaisesti.
Mikäli loman antamisesta on sovittu 52 §:n 7 momentin mukaisesti, mutta lomaa ei työkyvyttömyyden jatkumisen vuoksi ole mahdollista antaa sanotun mukaisesti, saamatta jääneestä lomasta maksetaan 58 §:n 1 tai 3 momentin mukaan määräytyvä lomakorvaus.
55 § Vuosilomapalkan ja lomakorvauksen laskeminen ja maksaminen
Työntekijän vuosilomapalkan ja jäljempänä 58 §:n 1 ja 2 momentin mukaisen lomakorvauksen laskentaperusteena on vuosiloman tai sen osan alkaessa taikka lomakorvauksen maksamisen tapahtuessa käytössä oleva 35 §:n 1 momentin mukaan laskettu keskituntiansio.
Vuosilomapalkka muussa kuin kolmivuorotyössä lasketaan kertomalla edellä 1 momentissa tarkoitettu keskituntiansioiden aritmeettinen keskiarvo luvulla 1,5 ja näin korotettu keskituntiansio sillä tuntimäärällä, joka ilman vuosilomaa olisi ollut työntekijän työvuoroluettelon mukaista säännöllistä työaikaa.
Vuosilomapalkka määräytyy tämän sopimuskauden aikana allekirjoituspöytäkirjan ja erillisen virka- ja työehtosopimuksen mukaisesti (Virka- ja työehtosopimus lomanmääräytymisvuosien 2016–2017, 2017–2018 ja 2018–2019 lomarahasta).
Kolmivuorotyössä vuosilomapalkka lasketaan kertomalla edellä 2 momentissa mainittu korotettu keskituntiansio lomapäivien lukumäärällä ja näin laskettu tulo keskeytymättömässä kolmivuorotyössä luvulla 7,2 ja keskeytyvässä kolmivuorotyössä luvulla 7,6 täydessä työajassa.
Lomakorvaus lasketaan kertomalla edellä 2 momentissa tarkoitettu korotettu keskituntiansio lomakorvauspäivien lukumäärän ja keskimääräisen säännöllisen vuorokautisen työajan tulolla. Keskimääräinen säännöllinen vuorokautinen työaika on täyttä työaikaa tekevillä muussa kuin kolmivuorotyössä 7,75 tuntia, keskeytyvässä kolmivuorotyössä 7,6 tuntia ja keskeytymättömässä kolmivuorotyössä 7,2 tuntia.
Työaika ja palkka muuttuvat
Mikäli työntekijän säännöllinen työaika ja vastaavasti palkka ovat muuttuneet lomanmääräytymisvuoden aikana tai lomanmääräytymisvuoden päätyttyä ennen vuosiloman alkamista, päättyneeltä lomanmääräytymisvuodelta ansaitun vuosiloman vuosilomapalkka ja lomakorvaus lasketaan kertomalla keskenään 1 momentissa tarkoitettu korottamaton keskituntiansio, lomanmääräytymisvuoden keskimääräinen työaikaprosentti, lomapäivien tai lomakorvauspäivien lukumäärä ja keskimääräinen säännöllinen vuorokautinen työaika 7,75 tuntia.
Em. vuosilomapalkkaan ja lomakorvaukseen maksetaan korotus, joka lasketaan kertomalla 1 momentissa tarkoitettu keskituntiansio luvulla 0,5 sekä tuntimäärällä, joka ilman vuosilomaa olisi ollut työntekijän työvuoroluettelon mukaista säännöllistä työaikaa.
Vuosilomapalkan korotus määräytyy tämän sopimuskauden aikana allekirjoituspöytäkirjan ja erillisen virka- ja työehtosopimuksen mukaisesti (Virka- ja työehtosopimus lomanmääräytymisvuosien 2016–2017, 2017–2018 ja 2018–2019 lomarahasta).
Määräystä sovelletaan niissä tilanteissa, joissa työajan muutoksesta ja siten myös palkan määrästä sovitaan työnantajan ja työntekijän kesken. Tällaiset työaikamuutokset liittyvät mm. osa-aikaeläkkeelle, osatyökyvyttömyyseläkkeelle, osa-aikaiselle sairauslomalle tai osittaiselle hoitovapaalle siirtymiseen taikka muutoin työntekijän omaan pyyntöön perustuvaan osa-aikatyön tekemiseen. Määräystä sovelletaan myös silloin kun työntekijä osa-aikaistetaan. Sen sijaan työajan lyhennyksenä toteutettavaan lomautukseen määräystä ei sovelleta, vaan vuosilomapalkka ja lomakorvaus määräytyvät 2-4 momentin mukaisesti.
Työntekijän vuosilomapalkka määräytyy 5–6 momentin määräyksen mukaisesti sekä silloin kun työaika lisääntyy että silloin, kun se vähenee ja vastaavasti palkka muuttuu.
Mikäli työnantaja ja työntekijä sopivat vuosiloman antamisesta 52 § 7 momentissa sanotulla tavalla lomanmääräytymisvuoden kuluessa, vuosilomapalkka korjataan vastaamaan 5–6 momentin mukaista palkkaa, mikäli työntekijän työaikaprosentti ja palkka muuttuvat ko. lomanmääräytymisvuoden aikana.
Työntekijä tekee työsopimuksensa mukaan täyttä työaikaa ajalla 1.4.2016–30.9.2016 ja 50 % täydestä työajasta 1.10.2016 lukien toistaiseksi. Hänen keskimääräinen työaikaprosenttinsa on 75 % lomanmääräytymisvuoden 1.4.2016–31.3.2017 aikana.
(6 x 50) + (6 x 100)
Lomanmääräytymisvuoden aikana keskimäärin 75 % työajassa työskennelleen työntekijän kahden viikon pituisen vuosiloman vuosilomapalkka lasketaan: (KTA x 75 % x 10 x 7,75) + (0,5 x KTA x 38,75).
Tarvittaessa keskimääräinen työaikaprosentti voidaan laskea esim. palkkakausittain tai kalenteripäivittäin.
Tämän pykälän 5 ja 6 momentin määräystä sovelletaan lomanmääräytymisvuodelta 2013–2014 ja sen jälkeen ansaittuun vuosilomaan. Tätä ennen ansaitun vuosiloman vuosilomapalkka maksetaan edellä 2–4 momenttien pääsäännön mukaan.
Mikäli kolmivuorotyössä työntekijän säännöllinen työaika ja vastaavasti palkka ovat muuttuneet lomanmääräytymisvuoden aikana tai lomanmääräytymisvuoden päätyttyä ennen vuosiloman tai sen osan alkamista, päättyneeltä lomanmääräytymisvuodelta ansaitun vuosiloman vuosilomapalkka ja lomakorvaus lasketaan kertomalla korottamaton keskituntiansio lomapäivien lukumäärällä ja lomanmääräytymisvuoden keskimääräisellä työaikaprosentilla sekä luvulla 7,2 keskeytymättömässä kolmivuorotyössä ja luvulla 7,6 keskeytyvässä kolmivuorotyössä.
Em. vuosilomapalkkaan ja lomakorvaukseen maksetaan korotus, joka lasketaan kertomalla 1 momentissa tarkoitettu keskituntiansio luvulla 0,5 sekä keskimääräisen säännöllisen vuorokautisen työajan tuntimäärällä (täydessä työajassa luvulla 7,2 keskeytymättömässä kolmivuorotyössä ja luvulla 7,6 keskeytyvässä kolmivuorotyössä).
Muut erityistilanteet
Vuosilomapalkka ja lomakorvaus lasketaan korottamattomasta keskituntiansiosta,
jos työntekijä on välittömästi ennen loman tai sen osan alkamista tai välittömästi loman tai sen osan päätyttyä ollut työstä poissa luvattomasti tai ilman pätevää syytä tai
jos työntekijä jättää irtisanomisajan noudattamatta tai purkaa määräaikaisen työsopimuksen tärkeän syyn sitä vaatimatta taikka jos työnantaja purkaa työsopimuksen tai työsuhde purkautuu taikka
jos työntekijälle on maksettu lomaraha kuukausipalkkaisen palvelussuhteensa ajalta.
Vuosilomapalkka maksetaan lomaa edeltävän säännöllisen palkanmaksun yhteydessä, ellei työntekijän kanssa toisin sovita.
Esimerkki vuoden 2017 vuosilomapalkan laskemisesta
ks. pöytäkirjamerkintä edellä 2, 5 ja 6 momentissa
Työntekijän lomaoikeus on 28 vuosilomapäivää, josta hän pitää 20 päivää elokuussa ja 8 päivää joulukuussa. Edellisen vuoden IV ja kuluvan vuoden I, II ja III vuosineljännesten 35 §:n 1 momentin mukaan lasketut keskituntiansiot ovat 15,06, 15,35, 15,35 ja 15,09 € tunnilta.
Elokuun lomapalkka:
Loma pidetään täysinä kalenteriviikkoina
(15,06 + 15,35) : 2 x 1,35 x 4 x 38,75 = 3 182,69 €
Joulukuun lomapalkka:
Loma alkaa maanantaina ja päättyy seuraavan viikon keskiviikkona.
(15,35 + 15,09) : 2 x 1,35 x (38,75 + 24) = 1 289,32 €
Esimerkki lomakorvauksen laskemisesta
Työntekijän työsuhde päättyy marraskuussa. Hänellä on pitämättömiä ansaittuja lomapäiviä 10 ja keskituntiansiot ovat samat kuin edellisessä esimerkissä.
Lomakorvaus on
(15,35 + 15,09): 2 x 1,35 x 7,75 x 10 = 1 592,39 €
56 § Prosenttiperusteinen vuosilomapalkka
Työntekijälle, jonka työsopimuksen mukainen työaika on niin vähäinen, että vain osa kalenterikuukausista on täysiä lomanmääräytymiskuukausia, vuosilomapalkka on 9 prosenttia tai, jos palvelussuhde on jatkunut lomakautta edeltävän lomamääräytymisvuoden loppuun mennessä vähintään vuoden, 11,5 prosenttia hänelle lomanmääräytymisvuoden aikana työssäolon ajalta maksetusta tai maksettavaksi erääntyneestä palkasta lukuun ottamatta hätätyöstä ja lain tai sopimuksen mukaisesta ylityöstä maksettavaa korotusta.
Edellä 1 momentissa tarkoitetussa tapauksessa työntekijä ansaitsee vuosilomaa 50 §:n 2–3 momentin mukaisesti.
Työntekijälle, jolle ei kerry työsopimuksen mukaisen työaikajärjestelyn perusteella yhtään täyttä lomanmääräytymiskuukautta, oikeudesta vapaaseen ja vapaan ajalta maksettavaan lomakorvaukseen on määräys 60 §:ssä.
Jos edellä 1 momentissa tarkoitettu työntekijä on lomanmääräytymisvuoden aikana ollut estynyt tekemästä työtä
työsopimuslain (55/2001) 4 luvun 1 §:ssä säädetyn erityisäitiys-, äitiys-, isyys- tai vanhempainvapaan, 6 §:ssä säädetyn tilapäisen hoitovapaan tai 7 §:ssä säädetyn pakottavista perhesyistä johtuvan poissaolon vuoksi,
lääkärin määräämän, ammattitaudin tai tapaturman johdosta työkyvyn palauttamiseksi tai säilyttämiseksi annettava lääkinnällisen kuntoutuksen vuoksi,
lomauttamisen vuoksi
vuosilomapalkan perusteena olevaan palkkaan lisätään laskennallisesti poissaolon ajalta saamatta jäänyt palkka ja tältä ajalta maksettu palkka, kuitenkin 2) ja 3) kohdissa tarkoitetuissa tapauksissa enintään 105 kalenteripäivän ajalta ja 5) kohdan tarkoittamassa tapauksessa 42 kalenteripäivän ajalta.
Poissaoloajan palkka lasketaan työntekijän keskimääräisen viikkotyöajan ja poissaolon alkamishetken palkan mukaan ottaen huomioon poissaoloaikana toteutetut palkankorotukset. Jos keskimääräisestä viikkotyöajasta ei ole sovittu, laskennallinen palkka määräytyy poissaoloa edeltävän 12 viikon keskimääräisen viikkotyöajan mukaan.
57 § Lomapalkan määräytyminen eräissä tapauksissa
Jos työntekijä on osan lomanmääräytymisvuodesta ansainnut lomaa 50 §:n mukaan ja osan vuotta kuulunut 60 §:ssä tarkoitetun vapaan piiriin, loman ja vapaan ajalta määräytyvä palkka ja lomakorvaus lasketaan kultakin jaksolta erikseen.
58 § Lomakorvaus palvelussuhteen päättyessä
Työntekijällä on oikeus työsuhteen päättyessä saada vuosiloman sijasta lomakorvaus niiltä pitämättömiltä vuosilomapäiviltä, joilta hän ei ole saanut lomakorvausta. Lomakorvausta laskettaessa on 50 §:n mukaisten palvelusaikojen tullut täyttyä viimeistään työsuhteen päättyessä.
Jos työntekijä niinä kalenterikuukausina, joina palvelussuhde alkoi ja päättyi on ollut työssä yhteensä vähintään 35 työtuntia tai 14 työpäivää ja yhtäjaksoinen palvelussuhde on alkamis- ja päättymiskuukausien aikana yhteensä jatkunut vähintään 16 kalenteripäivää, johon ei lueta lakkoaikaa eikä muuta luvatonta poissaoloaikaa eikä hän tämä palvelussuhteen ajalta ole saanut lomaa tai korvausta siitä, luetaan tämä aika lomakorvausta määrättäessä yhdeksi täydeksi lomanmääräytymiskuukaudeksi.
56 §:n 1 momentissa tarkoitetulle työntekijälle maksetaan palvelussuhteen päättyessä 56 §:n 1 momentin mukaan määräytyvä vuosilomakorvaus siltä ajalta, jolta hän ei siihen mennessä ole saanut lomaa tai lomakorvausta.
Työntekijälle, jolle ei ole palvelussuhteen päättyessä kertynyt 48–50 §:n mukaan oikeutta lomaan, maksetaan lomakorvausta siltä ajalta, jolta hän ei ole siihen mennessä saanut lomakorvausta, 9 prosenttia tai, jos palvelussuhde on jatkunut lomakautta edeltävän lomamääräytymisvuoden loppuun mennessä vähintään vuoden, 11,5 prosenttia hänelle työssäolon ajalta maksetusta tai maksettavaksi erääntyneestä palkasta lukuun ottamatta hätätyöstä ja lain tai sopimuksen mukaisesta ylityöstä maksettavaa korotusta. Jos työntekijä on ollut estynyt tekemästä työtä äitiys-, erityisäitiys-, isyys- tai vanhempainvapaan vuoksi, lomakorvauksen perusteena olevaan palkkaan lisätään laskennallisesti poissaolon ajalta saamatta jäänyt palkka ja tältä ajalta maksettu palkka.
Määräys koskee työntekijöitä, joille ei palvelussuhteen lyhyyden vuoksi kerry yhtään täyttä lomanmääräytymiskuukautta sekä 60 §:ssä tarkoitettujen osa-aikaisten työntekijöiden lomakorvausta palvelussuhteen päättyessä.
Poissaoloajan palkka lasketaan soveltuvin osin siten kuin 56 §:n 3 momentissa määrätään.
59 § Lomakorvaus asepalvelusta ja siviilipalvelusta suorittamaan lähtevälle
Kun työntekijä lähtee suorittamaan asepalvelusta, vapaaehtoista asepalvelusta tai siviilipalvelusta, hänelle maksetaan 58 §:n 1 tai 3 momentin mukaan määräytyvä lomakorvaus, vaikka hänen palvelussuhteensa ei päättyisi.
60 § Eräiden osa-aikaisten oikeus vapaaseen ja lomakorvaukseen
Työntekijällä, jolle ei sopimuksen mukaisen työaikajärjestelyn perusteella kerry yhtään täyttä 48 §:ssä tarkoitettua lomanmääräytymiskuukautta, on työsuhteen kestäessä oikeus halutessaan saada vapaata kaksi arkipäivää kultakin kalenterikuukaudelta, jonka aikana hän on ollut palvelussuhteessa.
Työntekijän on ennen lomakauden alkua ilmoitettava työnantajalle halustaan käyttää vapaata. Vapaan antamisessa noudatetaan soveltuvin osin mitä 52 §:ssä ja 54 §:ssä on vuosiloman antamisesta määrätty.
Työntekijällä on oikeus saada lomakorvauksena 9 prosenttia tai, jos palvelussuhde on jatkunut lomakautta edeltävän lomamääräytymisvuoden loppuun mennessä vähintään vuoden, 11,5 prosenttia hänelle edellisen lomanmääräytymisvuoden aikana työssäolon ajalta maksetusta tai maksettavaksi erääntyneestä palkasta lukuun ottamatta hätätyöstä ja lain tai sopimuksen mukaisesta ylityöstä maksettavaa korotusta. Jos työntekijä on ollut estynyt tekemästä työtä äitiys-, erityisäitiys-, isyys- tai vanhempainvapaan vuoksi, lomakorvauksen perusteena olevaan palkkaan lisätään laskennallisesti poissaolon ajalta saamatta jäänyt palkka ja tältä ajalta maksettu palkka.
Työntekijälle, joka käyttää oikeuttaan vapaaseen, maksetaan edellä 3 momentissa tarkoitettu lomakorvaus vapaan yhteydessä siten kuin vuosilomapalkasta on 55 § 8 momentissa määrätty. Muutoin lomakorvaus maksetaan viimeistään lomakauden päättyessä.
Ke, 02/22/2017 - 12:26
Työehtosopimus Kunnallisen tuntipalkkaisen henkilöstön työehtosopimuksen 2018–2019 muuttamisesta

matches:
§ 3
§ 2
§ 5
§ 5
§ 7
§ 8


text:
Löytötavaralaki 778/1988 | EDILEX
Löytötavaralaki 26.8.1988/778
1 §Yleissäännös
2 §Soveltamisalan rajaus
3 §Vähäarvoinen löytötavara
4 – 6 §2 lukuLöytötavaran talteen ottaminen
4 §Ilmoittamis- ja toimittamisvelvollisuus
5 §Laitoslöydön luovuttaminen
6 §Vähäarvoisesta löytötavarasta ilmoittaminen
7 – 9 §3 lukuLöytötavaran säilyttäminen
7 §Löytötavaran hoitaminen
8 §Laitoslöydön säilyttäminen
9 §Löytötavaran myyminen
10 – 13 §4 lukuLöytöpalkkio ja kustannusten korvaus
10 §Löytäjän oikeus löytöpalkkioon ja kustannusten korvaukseen
11 §Säilytyskustannukset
12 §Maksamismenettely
13 §Löytöpalkkion ja korvauksen siirtyminen valtiolle
14 – 20 §5 lukuLöytötavaran omistusoikeuden siirtyminen
14 §Omistusoikeuden siirtyminen löytäjälle
15 §Laitoslöytö ja 10 §:n 3 momentissa tarkoitettu löytö
16 §Takavarikoitu löytötavara
17 §Polkupyörä ja mopo
18 §Muu omaisuus, johon löytäjä ei saa omistusoikeutta
19 §Löytäjälle siirtyneen löytötavaran luovuttaminen
20 §Valtiolle siirtyminen
21 – 25 b §6 lukuLöytötavaratoimistot
21 §Vastaava hoitaja
21 a §Luvan myöntämisen edellytykset
22 §Löytötavaran toimittaminen poliisille
23 §Säilytyskorvauksen alentaminen ja perimättä jättäminen
24 §Löytötavaran hävittäminen
25 §Valvonta ja valvontaviranomaisen tiedonsaantioikeus
25 a §Pakkokeinot
25 b §Luvan peruuttaminen
26 – 35 §7 lukuErinäiset säännökset
26 §Rankaiseminen ja oikeuksien menettäminen
27 §Omistajaan verrattavat henkilöt
28 §Toimivaltainen poliisi
29 §Riita löytöpalkkiosta ja kustannusten korvaamisesta
30 §Puolustusvoimille kuuluva omaisuus
31 §Löytö lento-onnettomuuden yhteydessä
32 §Asetuksenantovaltuus
34 §Kumottavat säädökset
35 §Siirtymäsäännös
2) eläimiä;
3) ajoneuvoasetuksessa (233/82) määriteltyjä, rekisteröitäviä ajoneuvoja ja laitteita; eikä
4) ilmailulain (595/64) mukaan rekisteröitäviä ilma-aluksia.
AjoneuvoA 233/1982 on kumottu A:lla ajoneuvojen rakenteesta ja varusteista 1256/1992, ks. AjoneuvoL 1090/2002 3 ja 102 §. IlmailuL 595/1964 on kumottu L:lla 281/1995, ks. IlmailuL 864/2014 2, 16 ja 17 §.
2 § (12.1.2018/64) [HE 157/2017]
4) avaruustoiminnasta annetussa laissa (63/2018) tarkoitetut avaruusesineet.
3 § (9.11.2001/966) [HE 103/2001]
Löytötavaran talteen ottaminen
Sen, joka ottaa löytötavaran ...

matches: §2 §3 §4 §5 §6 §7


Godkännande av Lagusparken, ändring av detaljplanen för Veikkola (projektnummer 40120) enligt ritning 3298 | Kirkkonummi
Möte 29.1.2018
Godkännande av Lagusparken, ändring av detaljplanen för Veikkola (projektnummer 40120) enligt ritning 3298
Kommunfullmäktige, möte 29.1.2018
§ 3 Godkännande av Lagusparken, ändring av detaljplanen för Veikkola (projektnummer 40120) enligt ritning 3298
KIRDno-2017-311
Yhdyskuntatekniikan lautakunta 11.05.2017 § 37
Laguksenpuistoksi nimetty kaavahanke sijaitsee Veikkolassa, Lamminjärven etelärannalla, Turuntien ja Lamminjärven välisellä alueella Asemakaavan muutosalueeseen kuuluu entisen Veikkolan parantolan maat rakennuksineen. Kunnanvaltuuston hyväksymän kaavoitusohjelman mukaan alueen luonnos laaditaan vuonna 2014. Asemakaava on Kirkkonummen maankäytön kehityskuvan mukainen hanke. Alueen koko on noin 12 ha, josta noin 4 ha on vesialueita.
Kunnanhallitus hyväksyi 20.5.2013 (§ 261) Laguksenpuiston, Veikkolan asemakaavan muutoksen käynnistämissopimuksen. Samalla kunnanhallitus päätti evästää kaavoitusta seuraavasti:
-asemakaavamuutoksen yhteydessä on tutkittava Veikkolan alueen mm. hoitokotitoimintaan varattujen tonttien riittävyys korttelin 132 mahdollisen kaavamuutoksen yhteydessä.
-kaavamuutoksessa on huomioitava olemassa oleva rakennuskanta ja voimassa olevan asemakaava ja sen asemakaavamerkinnät sekä määrä-ykset.
Asemakaavan muutoksen tavoitteena on muuttaa entisen Veikkolan parantolan rakennukset asuinkäyttöön. Lisäksi tutkitaan lähialueen maankäytön tarkistamistarpeet. Tavoitteena on myös parantaa rantapolun toteuttamismahdollisuuksia Lamminjärven rannalla.
Muutoksessa Suomen Mielenterveysseuran omistavalla entisen Veikkolan Parantolan alueella kaavamerkintä sosiaalitointa ja terveyshuoltoa palvelevien rakennusten korttelialueet (YS) on muutettu asuntokortteleiksi (A, AO ja AR). Parantolan vanhat rakennukset on merkitty suojeltavaksi (sr). Näiden alueiden yhteenlaskettu rakennusoikeus on 4830 k-m2, voimassa olevaan kaavan verrattuna lisäys on 400 k-m2.
Hoivakoti Tammikartanon tontti on merkitty yleisten rakennusten korttelialueeksi (Y) ja sille on merkitty lisärakennusoikeutta 740 k-m2.
Kaava-alueen itäosalla on rivitalojen korttelialue (AR) merkitty erillispientalojen korttelialueeksi (AO). Tämän korttelin luoteisrajalle on merkitty uusi katuyhteys, Saunapellontie. Katuyhteys on tarpeen, jotta erillispientalojen tonteille saadaan järjestettyä liittymät katualueelle.
Luonnoksen nähtävillä olo
Yhdyskuntatekniikan lautakunta päätti 23.4.2015 (§ 25) asettaa
Laguksenpuiston asemakaavan muutosluonnoksen nähtävillä MRL:n 62§:n ja MRA:n 30 §:n mukaisesti. Kaavamuutosluonnos oli nähtävillä 18.5 – 18.6.2015. Nähtävillä olon aikana jätettiin 12 mielipidettä, määräajan jälkeen on jätetty kaksi mielipidettä.
Luonnoksesta pyydettyjen lausuntojen johdosta on alueelta nähtävillä olon jälkeen tehty arkeologinen selvitys, meluselvitys sekä liito-oravaselvitys. lisäksi parantolan alueesta on tehty maisemaselvitys sekä rakennushistoriallinen selvitys.
Kaavamuutosehdotuksessa liito-oravien alueita (s-1) on laajennettu ja tästä johtuen on korttelin 131 tontin 9 rakennusoikeutta vähennetty 200 k-m2. Kaavakartalle on parantolan pihapiiriin merkitty muinaismuistoalue (sm) arkeologisen selvityksen mukaisesti. Parantolan lähiympäristössä oleviin AO-kortteleihin on lisätty määräys, että uudisrakentamisessa ympäristö on otettava huomioon (/s). Vanhatien linja on merkitty historialliseksi tieksi (sh), tie on vanha Vihdin maantie nk. Meritie.
Saunapellontien nimi on muutettu Vuohenojankujaksi, Veikkolassa erilaisissa tehtävissä toimineen Mauno Vuohenojan mukaan. Em. kadun varrelle on Lamminjärven rantaan lisätty yksi AO-tontti. Korttelissa 136 on niille tonteille, joiden tehokkuusluku oli e=0,10 korotettu tehokkuuslukua e=0,20:ksi. Kaava-alueen itäosaan on merkitty pohjavesialueen raja.
Kunnanhallitus päätti 12.12.2016 (§ 418) asettaa Laguksenpuiston asemakaavan muutosehdotuksen nähtävillä MRL:n 65§:n ja MRA:n 27 §:n mukaisesti. Kaavamuutosehdotus oli nähtävillä 9.1 – 10.2.2017. Nähtävillä olon aikana jätettiin 3 muistutusta, määräajan jälkeen on jätetty yksi muistutus.
Lausuntojen ja muistutusten johdosta on korttelin 162 AO/s –korttelialuetta pienennetty niin, että vanhat tammet jäävät viereisen jugendhuvilan tontille ja korttelialueen pohjoisosassa VL-alueen rajaa on muutettu siten, että osa liito-oravalle tärkeät puut sijoittuvat VL-alueelle. Korttelialueelle on lisätty määräys uudisrakennusten rakennustavasta ja värityksestä.
Lisäksi on muutettu Turuntien varren tonttien melumääräyksiä ja Vuohenojankujan ja Lamminjärven välissä olevien tonttien pohjoisreunalle on merkitty puilla ja pensailla istutettava alue.
Lautakunnan käsittelyn jälkeen, maanomistajilta joita tehdyt muutokset koskevat, pyydetään kommentit muutoksista. Näin asemakaavanmuutos ei ole tarpeen asettaa uudestaan nähtäville.
Suomen Mielenterveysseuran, Asunto Oy Kirkkonummen Kaunisrannan, Velage Oy:n sekä Tammikartanon omistajien kanssa on tehtävä maankäyttösopimus ennen kaavamuutoksen lopullista hyväksymistä.
-Laguksenpuisto, Veikkolan asemakaavan muutoksen selostus, sisältäen kaavamuutoskartan, piir. nro 3298
-kaavoittajan vastineet kaavaehdotuksesta saatuihin lausuntoihin ja muistutuksiin
se hyväksyy kaavoittajan vastineet Laguksenpuiston asemakaavaehdotuksesta saatuihin lausuntoihin ja muistutuksiin
se hyväksyy Laguksenpuiston, Veikkolan asemakaavan muutoksen, piir.nro 3298 mukaisena, ja lähettää sen edelleen kunnanvaltuuston hyväksyttäväksi MRL:n 52 §:n mukaisesti
se edellyttää, että ennen asemakaavan hyväksymistä kunnanvaltuustossa tulee kunnan ja selostuksessa mainittujen maanomistajien välillä olla hyväksytty ja allekirjoitettu maankäyttösopimus
Päätös Esittelijän ehdotuksesta asia siirrettiin käsiteltäväksi seuraavassa lautakunnan kokouksessa 31.5.
Tiedoksi kaavoitus- ja liikennejärjestelmäpalvelut
Yhdyskuntatekniikan lautakunta 31.05.2017 § 45
1 se hyväksyy kaavoittajan vastineet Laguksenpuiston asemakaavaehdotuksesta saatuihin lausuntoihin ja muistutuksiin
2 se hyväksyy Laguksenpuiston, Veikkolan asemakaavan muutoksen, piir.nro 3298 mukaisena, ja lähettää sen edelleen kunnanvaltuuston hyväksyttäväksi MRL:n 52 §:n mukaisesti
3 se edellyttää, että ennen asemakaavan hyväksymistä kunnanvaltuustossa tulee kunnan ja selostuksessa mainittujen maanomistajien välillä olla hyväksytty ja allekirjoitettu maankäyttösopimus
Käsittely Kaavoitusteknikko Mikael Pettersson esitteli hankkeen lautakunnalle.
Päätös Yhdyskuntatekniikan lautakunta päätti päätösehdotuksen mukaan.
Yhdyskuntatekniikan lautakunnan käsittelyn jälkeen maanomistajilta, joita nähtävillä olon jälkeen tehdyt muutokset koskivat, pyydettiin kommentteja muutoksista 22.6.2017 mennessä. Määräaikaan mennessä ei saatu yhtään kommenttia.
-kaavoittajan vastineet kaavaehdotuksesta saatuihin lausuntoihin ja muistutuksiin (Kaavoittajan vastineet, jotka kunnanhallitus hyväksyy, merkitään kunnanhallituksen pöytäkirjan liitteeksi. Niistä voi valittaa vasta valtuuston päätöksenteon jälkeen. Valtuuston päätös ja kaavoittajan vastineet toimitetaan lausunnon ja muistutuksen antajille valtuustokäsittelyn jälkeen.)
Kunnanhallitus päättää että
Samhällstekniska nämnden 11.5.2017 § 37
Planeprojektet Lagusparken ligger i Veikkola, vid Lamminjärvis södra strand, på området mellan Åbovägen och Lamminjärvi. Veikkolas gamla sanatorium med byggnader hör till detaljplanens ändringsområde. Enligt det av kommunfullmäktige godkända planläggningsprogrammet uppgörs ett utkast för området år 2014. Detaljplanen är ett projekt som följer utvecklingsbilden för markanvändningen i Kyrkslätt. Området är ca 12 ha stort av vilket ca 4 ha är vattenområden.
Avtal om inledande
Kommunstyrelsen godkände avtalet om inledande av Lagusparken, ändring av detaljplanen för Veikkola 20.5.2013 (§ 261). Samtidigt beslutade kommunstyrelsen ge följande anvisningar för planläggningen:
- i samband med detaljplaneändringen måste man undersöka tillräckligheten av reserverade tomter bl.a. för vårdhemsverksamhet på Veikkolaområdet i samband med en eventuell planändring i kvarter 132.
- vid planändringen måste det befintliga byggnadsbeståndet och gällande detaljplan med dess planbeteckningar och -bestämmelser tas i beaktande.
Målet med detaljplaneändringen är att ändra gamla Veikkola sanatoriums byggnader till bostadsbruk. Dessutom utreds behoven att justera markanvändningen i närområdet. Målet är också att förbättra möjligheterna att anlägga en strandstig vid sjön Lamminjärvi.
Utkast till detaljplaneändring
I ändringen har planbeteckningen byggnader som tjänar social- och hälsovården (YS) på Veikkola sanatoriums område, som ägs av Föreningen för Mental Hälsa i Finland, ändrats till bostadskvarter (A, AO och AR). Sanatoriets gamla byggnader har betecknats bli skyddade (sr). Dessa områdens sammanlagda byggrätt är 4 830 v-m2, vilket är en ökning med 400 v-m2 jämfört med den gällande planen.
Tomten för vårdhemmet i Tammikartano har antecknats som kvartersområde för allmänna byggnader (Y) och för den har antecknats tilläggsbyggrätt om 740 v-m2.
I planområdets östra del har ett kvartersområde för radhus (AR) betecknats som kvartersområde för fristående småhus (AO). En ny gatuförbindelse, Saunapellontie, har utmärkts vid den nordvästra gränsen i kvarteret. Gatuförbindelsen är behövlig så att anslutningarna till gatuområdet kan ordnas till tomterna för de fristående småhusen.
Framläggning av utkastet
Samhällstekniska nämndens beslutade 23.4.2015 (§ 25)
lägga fram utkastet till ändring av detaljplanen för Lagusparken enligt 62 § MBL och 30 § MBF. Planförslaget var framlagt 18.5 – 18.6.2015. Under framläggningstiden lämnades 12 åsikter, efter den utsatta tiden har lämnats två åsikter.
Med anledning av utlåtandena som begärts om utkastet har det på området efter framläggningstiden utförts en arkeologisk inventering, en bullerutredning och en flygekorrsutredning. Dessutom har det gjorts en landskapsutredning och en bygghistorisk utredning om sanatoriets område.
Förslag till ändring av detaljplanen
I planförslaget har flygekorrarnas områden (s-1) utvidgats och därmed har byggrätten i kvarter 131, tomt 9 minskats med 200 v-m2. I plankartan har i sanatoriets gårdsmiljö utmärkts ett område med fornlämningar (sm) i enlighet med den arkeologiska inventeringen. I AO-kvarteren i sanatoriets närmiljö har lagts till en bestämmelse att miljön ska beaktas vid nybyggen (/s). Gamlavägens linje har antecknats som historisk väg (sh), vägen är den gamla Vichtis landsväg, den s.k. Havsvägen.
Namnet Bastuåkersvägen har ändrats till Vuohenojagränden, efter Mauno Vuohenoja, som verkat i olika uppgifter i Veikkola. Invid denna gata har vid Lamminjärvis strand lagts till en AO-tomt. I kvarter 136 har för de tomter, vars exploateringstal var e=0,10 höjts exploateringstalet till e=0,20. I planområdets östra del har utmärkts en avgränsning för grundvattenområde.
Framläggning av förslaget
Kommunstyrelsen beslutade 12.12.2016 (§ 418) lägga fram förslaget till ändring av detaljplanen för Lagusparken enligt 65 § MBL och 27 § MBF. Förslaget till planändring var framlagt 9.1 – 10.2.2017. Under framläggningstiden lämnades 3 anmärkningar, efter den utsatta tiden har lämnats en anmärkning.
Med anledning av utlåtandena och anmärkningarna har AO/s –kvartersområdet i kvarter 162 förminskats så att de gamla ekarna blir på den invidliggande jugendvillans tomt, och Vl-områdets gräns i kvarterets norra del har ändrats så att en del av träden som är viktiga för flygekorren placeras på VL-området. I kvarteret har lagts till en bestämmelse om nybyggnadens byggsätt och färgsättning.
Dessutom har bullerbestämmelserna för tomterna längs Åbovägen ändrats och ett område där det ska planteras träd och buskar har märkts ut längs den norra kanten till tomterna mellan Vuohenojagränden och Lamminjärvi.
Efter nämndens behandling begärs kommentarer om ändringarna av de markägare som ändringarna gäller. Därför är det inte nödvändigt att lägga fram detaljplaneändringen på nytt.
Med Föreningen för Mental Hälsa i Finland, Asunto Oy Kirkkonummen Kaunisranta, Velage Oy och Tammikartano ska ingås markanvändningsavtal innan planändringen slutligen godkänns.
Beredning: planläggningstekniker Mikael Pettersson, tfn (09) 2967 2533.
- Lagusparken, beskrivning av ändringen av Veikkola detaljplan, innehåller kartan över planändringen ritn. nr 3298
- planläggarens bemötanden till de inkomna utlåtandena om och anmärkningarna på planförslaget
Sektordirektören för samhällstekniska väsendet:
Samhällstekniska nämnden beslutar föreslå kommunstyrelsen att
den godkänner planläggarens bemötanden till utlåtandena och anmärkningarna om förslaget till detaljplan för Lagusparken
den godkänner Lagusparken, ändring av Veikkola detaljplan, enligt ritning nr. 3298, och skickar den vidare till kommunfullmäktige för godkännande enligt MBL 52 §
den förutsätter att det innan detaljplanen godkänns i kommunfullmäktige ska finnas ett godkänt och undertecknat markanvändningsavtal mellan kommunen och markägarna som nämns i beskrivningsdelen.
På förslag av föredragande överförs behandlingen av ärendet till nämndens följande sammanträde 31.5.
För kännedom: Planläggnings- och trafiksystemtjänster
Besvärsanvisning: besvärsförbud
Samhällstekniska nämnden 31.5.2017 § 45
Planläggningstekniker Mikael Pettersson presenterade planändringsförslaget för nämnden.
Samhällstekniska nämnden beslutade enligt beslutsförslaget.
För kännedom: fortsatt behandling i kommunstyrelsen
Kommunstyrelsen 14.8.2017
Efter samhällstekniska nämndens behandling har man begärt om kommentarer om ändringar senast 22.6.2017 av de markägare som ändringarna som gjorts efter framläggningen gäller. Inom utsatt tid inkom inte en enda kommentar.
- planläggarens bemötanden till de inkomna utlåtandena om och anmärkningarna på planförslaget (Planläggarens bemötanden, som godkänns av kommunstyrelsen, antecknas som bilaga till kommunstyrelsens protokoll. Besvär över dem får anföras först då fullmäktige fattat sitt beslut. Fullmäktiges beslut och planläggarens bemötanden tillställs efter fullmäktigebehandlingen dem som lämnat in utlåtanden och anmärkningar.)
Kommunfullmäktige 29.1.2018
Kommunstyrelsen har 30.10.2018 (§ 190) godkänt markanvändningsavtalen och föravtalen för fastighetsöverlåtelse mellan kommunen och Suomen Mielenterveysseura ry samt kommunen och Asunto Oy Kirkkonummen Kaunisranta. Avtalen har undertecknats 11.12.2017 samt 5.1.2018.
Kommunstyrelsen föreslår kommunfullmäktige att fullmäktige beslutar godkänna Lagusparken, ändring av detaljplanen för Veikkola enligt ritning 3298 i enlighet med MBL 52 §.
Laguksenpuisto 3298 selostuksen liitteet.pdf.pdf (pdf, 18058 kB)
Laguksenpuisto SEL 3298.pdf.pdf (pdf, 1941 kB)
Laguksenpuisto SEL 3298 RU.pdf.pdf (pdf, 1939 kB)
§ 4 Kyrkslätts kommuns utlåtande om flytt av kommungränsen i Siikajärvi by
§ 5 Beviljande av avsked till ersättare i fullmäktige (TP)
§ 6 Beviljande av avsked från uppdraget som ledamot i revisionsnämnden och val av ny ledamot (TP)
§ 7 Beviljande av avsked från uppdraget som ersättare i personalsektionen och val av ny ersättare (TP)
§ 8 Fullmäktigemotion 1/2018: Byggande av ett minnesmärke över det finska inbördeskriget i Kyrkslätt (additional)
§ 9 Fullmäktigemotion 2/2018: Uppgörande av en utredning om avloppspumpverken i affärsverket Kyrkslätts vattens besittning (additional)
§ 10 Fullmäktigemotion 3/2018: Förbättring av företagsrådgivningen och -samarbetet beträffande företag som verkar i Kyrkslätt (additional)


text:
Valtioneuvoston päätös saamelaisasiain… 367/1987 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Ajantasainen lainsäädäntö › Vuosi 1987 › 26.3.1987/367
26.3.1987/367
1 § (28.12.1994/1535)
Oikeusministeriön yhteydessä on saamelaisväestöä koskevien asioiden yhteensovittamista ja yhtenäistä valmistelua varten saamelaisasiain neuvottelukunta.
Neuvottelukunnassa on puheenjohtajana Lapin läänin maaherra sekä kaksitoista jäsentä, joista kullakin on henkilökohtainen varajäsen. Jäsenistä yksi edustaa oikeusministeriötä, yksi opetusministeriötä, yksi maa- ja metsätalousministeriötä, yksi sisäasiainministeriötä, yksi työministeriötä ja yksi ympäristöministeriötä. Saamelaiskäräjät nimittää neuvottelukuntaan kuusi jäsentä. (28.12.1995/1729)
Neuvottelukunnan varapuheenjohtajana on oikeusministeriötä edustava jäsen. (28.12.1994/1535)
Neuvottelukunta voi oikeusministeriön luvalla ottaa sihteerin ja muuta henkilökuntaa. (28.12.1994/1535)
28.12.1994/1535:
28.12.1995/1729:
1 § 2 § 3 § 4 § 5 § 6 § 7 § 8 § Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:28.12.1994/1535:28.12.1995/1729:

matches:
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8


text:
HelHO:2018:2 - Oikeus.fi / Tuomioistuimet / Hovioikeudet / Helsingin hovioikeus
Etusivu » Yhteystiedot » Helsingin hovioikeus » Hovioikeuden ratkaisut » HelHO:2018:2
Diaarinumero: S 17/745
Ratkaisunumero: 112
Käräjäoikeus katsoi päätöksessään, että kansalliset säännökset estivät X:n haudan avaamisen siinä tarkoituksessa, että hänestä otettaisiin DNA-näytteet isyyden selvittämistä varten. Haudan avaamista ei voitaisi määrätä, vaikka X:n oikeudenomistajat suostuisivat siihen. X:llä ei ollut lähisukulaisia, joista voitaisiin ottaa DNA-näytteet nyt kysymyksessä olevassa asiassa. Näin ollen oikeusgeneettistä isyystutkimusta ei voitu määrätä tehtäväksi.
Asian on ratkaissut käräjätuomari Hanna Holst.
Jatkokäsittelylupa on myönnetty 18.4.2017.
A on vaatinut, että vuonna 1983 kuolleesta ja tuolloin haudatusta X:stä määrätään otettavaksi oikeusgeneettisestä isyystutkimuksesta annetun lain mukainen DNA-näyte ja että asian käsittely palautetaan käräjäoikeuteen.
A:n äiti Y (k. 2017) oli vuonna 1994 kertonut A:lle, että vuonna 1983 kuollut X oli A:n isä. Y oli A:n siittämisen aikaan työskennellyt ja viettänyt vapaa-aikaansa X:n taloudessa heinäkuusta 1965 toukokuuhun 1966 asti. X oli vuonna 1967 kieltänyt isyytensä ja kieltäytynyt veriryhmäkokeista isyyden selvittämiseksi. X:n sisaren tyttärestä D:stä sekä A:sta ja hänen äidistään Y:stä otettujen verinäytteiden perusteella asiassa oli noin 30 prosentin todennäköisyys siihen, että A oli D:n serkku. Ainoa tapa varmistaa tai pois sulkea X:n isyys A:han oli X:stä otettavan kudosnäytteen oikeuslääketieteellinen tutkimus. X:n kudosnäytettä ei ollut saatavilla muualta kuin haudasta. Oikeusgeneettisestä isyystutkimuksesta annetun lain 5 §:n 2 momentti ei kieltänyt kudosnäytteen ottamista haudatusta vainajasta. A:lla oli tarve selvittää biologinen isänsä ja identiteettinsä. Polveutumisen tuntemiseen perustuva intressi oli hautarauhan suojeluintressiä vahvempi, minkä vuoksi oikeuslääketieteellinen tutkimus oli määrättävä.
Käräjäoikeuden päätös oli oikea. X:n hautaamisesta oli kulunut jo 34 vuotta, minkä vuoksi oli mahdollista, ettei haudasta löytyisi X:n jäänteitä. Oikean vainajan yksilöinti oli edellytys DNA-näytteen ottamiselle. X:n kanssa samaan hautaan oli haudattu myös muita miespuolisia suvun jäseniä. Asiassa ei siten voitu varmistua siitä, että vainajan jäänteet olisivat X:n. Lisäksi epäselvää oli, voitiinko jäänteistä ylipäätänsä ottaa DNA-näytettä. Asiassa ei myöskään ollut esitetty hautarauhan kumoamisen edellyttämää makaamisnäyttöä. Kouvolan hovioikeuden 17.4.2002 antamalla tuomiolla oli lainvoimaisesti ratkaistu se, ettei Y:n ja X:n välillä ollut ollut suhdetta.
Kuultavat tahot
Isyyslain 29 §:n 1 momentin mukaan tilanteessa, jossa mies on kuollut, isyyden vahvistamista koskeva kanne nostetaan miehen oikeudenomistajia vastaan. Oikeusgeneettisestä isyystutkimuksesta annetun lain 10 §:n 1 momentin mukaan muun muassa ennen 5 §:ssä tarkoitetun tutkimusmääräyksen antamista tuomioistuimen on varattava isyyden kumoamista tai vahvistamista koskevan asian asianosaiselle ja tutkittavaksi määrättävälle henkilölle tilaisuus tulla kuulluksi.
Kysymyksessä olevassa asiassa on vaadittu, että vuonna 1983 kuolleen ja sukuhautaan haudatun X:n hauta määrätään avattavaksi. Hovioikeudelle toimitetusta aineistosta ilmenee, että X:n lisäksi samaan hautaan on haudattu 1800-luvun lopussa, 1900-luvun alussa ja viimeksi 1960-luvulla kuolleita henkilöitä. Ottaen huomioon edellä todetut kuulemista koskevat säännökset sekä se, että sukuhautaan haudattujen henkilöiden hautaamisesta on kulunut huomattavan pitkä aika, hovioikeus ei pidä tarpeellisena muiden haudattujen oikeudenomistajien kuulemista asiassa.
Asiassa sovellettavat säännökset ja oikeuskäytäntö
Oikeusgeneettisestä isyystutkimuksesta annetun lain 5 §:n 2 momentin mukaan, jos tutkittava mies tai äiti on kuollut, mutta häntä ei vielä ole haudattu tai tuhkattu, tuomioistuin voi määrätä tutkimuksen tehtäväksi vainajasta otettavasta kudosnäytteestä. Jos vainaja on kateissa tai häntä ei ole voitu tunnistaa luotettavasti taikka jos vainaja on haudattu tai tuhkattu, tuomioistuin voi antaa 1 momentissa tarkoitetun määräyksen. Pykälän 1 momentin mukaan tuomioistuin voi määrätä, että tutkimus tehdään tutkittavasta aiemmin otetusta, saatavilla olevasta kudosnäytteestä tai että tutkimuksessa käytetään hänestä aiemmassa tutkimuksessa saatuja tietoja. Mikäli tutkimusta ei voida tehdä pykälän 1 tai 2 momentin nojalla, voi tuomioistuin lain 6 ja 7 §:n mukaan määrätä tutkimuksen tehtäväksi kuolleen ja haudatun miehen vanhemmista tai sukulaisista näiden suostumuksella.
Säännöksen esitöissä (HE 56/2004 vp s. 13 ja 16) on todettu, että tuomioistuin voi miehen tai äidin kuoleman estämättä määrätä tutkimuksen tehtäväksi, jos vainajaa ei ole haudattu tai tuhkattu, ja että esityksessä ei siis ehdoteta, että tutkimus voitaisiin määrätä tehtäväksi haudatusta vainajasta. Oikeuskirjallisuudessa on todettu, että tuomioistuimella ei mainitun säännöksen nojalla ole oikeutta määrätä hautaa avattavaksi näytteen ottamiseksi (Helin, Markku: Isyyslaki 2016, s. 179).
Hovioikeuden kannanotot käsiteltävässä asiassa
Oikeusgeneettisestä isyystutkimuksesta annetun lain 5 §:n 1 ja 2 momentti ovat sisällöltään selviä. Lain mukaan oikeusgeneettistä tutkimusta ei voida määrätä haudatulle henkilölle. Haudatun henkilön kohdalla voidaan määrätä tutkimus vain sellaiseen näytteeseen, joka hänestä on jo aikaisemmin otettu. Nyt tällaista aikaisemmin otettua näytettä ei ole käytettävissä.
Tuomioistuimen on lähtökohtaisesti pyrittävä ihmisoikeusmyönteiseen ja perustuslainmukaiseen tulkintaan niin yksittäiseen säännökseen perustuvaa harkintavaltaa käyttäessään kuin myös silloin, kun ihmisoikeusvelvoite näyttää poikkeavan lain säännöksestä. Perustuslain 106 § koskee sitä vastoin sanamuotonsa mukaan vain lain ja perustuslain välistä ilmeistä ristiriitaa ratkaistavana olevassa lainkäyttöasiassa. Jos ihmisoikeusvelvoitteen ja lain välillä on ristiriita, jota ei voida tulkinnan keinoin ratkaista ihmisoikeusvelvoitteen edellyttämällä tavalla, on arvioitava ensiksikin sitä, merkitseekö ihmisoikeusvelvoitteen vastaisuus samalla myös perustuslain vastaisuutta, ja toiseksi sitä, onko perustuslainvastaisuus ilmeistä. Perustuslain esitöiden mukaan kyseinen säännös tulee sovellettavaksi vasta silloin, jos lain ja perustuslain välistä ristiriitaa ei ole mahdollista poistaa perustuslainmukaisen tai perusoikeusmyönteisen tulkinnan avulla (HE 1/1998 vp s. 164 ja PeVM 10/1998 vp s. 31).
Oikeusgeneettisestä isyystutkimuksesta annetun lain 5 §:n 1 ja 2 momentti on kirjoitettu niin ehdottomaan ja yksiselitteiseen muotoon, ettei se jätä sijaa joustavalle ja perustuslakimyönteiselle tulkinnalle. Sanottu laki on säädetty ihmisoikeussopimuksen voimaantulon jälkeen 1.1.2005, mutta edellä selostettu ihmisoikeustuomioistuimen asiaa koskeva Jäggi-ratkaisu on annettu lain voimaantulon jälkeen 13.7.2006. Kun otetaan huomioon, että ihmisoikeussopimus saa sisältönsä jatkuvasti kehittyvän soveltamiskäytännön kautta, kotimaisen lainsäädännön ja ihmisoikeussopimuksesta johtuvien periaatteiden välistä ristiriitaa ei ole perusteltua ratkaista vain vertaamalla lakien voimaantuloajankohtia (ks. KKO 2012:11 kohta 22).
Asiassa on siten ratkaistava, johtaako oikeusgeneettisestä isyystutkimuksesta annetun lain 5 §:n 1 ja 2 momentin soveltaminen käsiteltävänä olevassa asiassa perustuslain 106 §:ssä tarkoitetulla tavalla ilmeiseen ristiriitaan perustuslain kanssa, jolloin tuomioistuimen on annettava etusija perustuslain säännökselle.
Edellä kuvatun ihmisoikeustuomioistuimen tulkinnan mukaan este haudan avaamisesta isyyden selvittämiseksi saattaa johtaa 8 artiklassa tarkoitetun yksityiselämän suojan loukkaukseen, jos valittaja ei voisi toteuttaa oikeuttaan tietää alkuperänsä. Suoja, jonka antamista ihmisoikeussopimus edellyttää, ja tapa, jolla tuo suoja toteutetaan on kuitenkin pidettävä erillään toisistaan. Jälkimmäinen on kansallisen oikeuden mukaan määräytyvä ja sen varaan jäävä kysymys.
Ihmisoikeussopimuksesta seuraa, että kansallisella tasolla on turvattava mahdollisuus biologisen syntyperän selvittämiseen ja oikeudelliseen toteuttamiseen. Myös eduskunnan perustuslakivaliokunta on katsonut, että oikeus henkilökohtaiseen identiteettiin kuuluu perustuslain 10 §:ssä turvatun yksityiselämän suojan piiriin. Valiokunta on erityisesti keinoalkuista hedelmöitystä ja adoptiota koskevan lainsäädännön yhteydessä pitänyt henkilön tiedonsaantioikeutta omasta syntyperästään välttämättömänä (PeVL 59/2002 vp, PeVL 16/2006 ja PeVL 15/2011 vp).
Oikeusgeneettisestä isyystutkimuksesta annettu laki ei siis mahdollista tuomioistuimen määräyksen antamista näytteen ottamiseksi tilanteessa, jossa tutkittava henkilö on kuollut ja hänet on haudattu, eikä hänestä ole saatavilla aiemmin otettua kudosnäytettä tai että käytettävissä ei ole hänestä aiemmassa tutkimuksessa saatuja tietoja. Vaikka lain 6 ja 7 § mahdollistaa määräyksen antamisen kuolleen miehen vanhempien ja muiden sukulaisten tutkimiseksi, ei se näidenkin henkilöiden ollessa kuolleita mahdollista määräyksen antamista haudatusta tutkittavasta. Lain esitöissä (HE 56/2004 vp s. 13) on tältä osin perusteluina viitattu lakiesityksen lausunnonantajien enemmistön näkemykseen, jossa on korostettu hautarauhan suojaamiseen ja vainajien kunnioitukseen liittyviä seikkoja. Lisäksi lausunnonantajien mukaan haudatusta vainajasta tehtävään tutkimukseen liittyy aina riskinä se, että näyte otetaan väärästä vainajasta. Edelleen lausunnoissa on korostettu sitä, että lapsen on tärkeää saada tietää isänsä, mutta vain silloin kuin isä on elossa (Oikeusministeriön lausuntotiivistelmä 20.6.2001, s. 4).
Ihmisoikeustuomioistuimen Jäggi-ratkaisun mukaan punninta siitä, onko haudan avaamista puoltavat olosuhteet ja syyt painavampia kuin sitä vastaan puhuvat seikat, on tehtävä tapauskohtaisesti ja pyrkimällä oikeudenmukaiseen tasapainoon kilpailevien etujen välillä. Sanotun ratkaisun perusteella intressipunninnassa huomioon otettavia seikkoja ovat yhtäältä periytymisensä tuntemiseen perustuva intressi ja toisaalta vainajan ruumiin koskemattomuuteen perustuva kolmansien osapuolten intressi kuten myös vainajien kunnioittamisen tarve ja oikeusvarmuuteen perustunut julkinen intressi (kohta 37-39).
Ennakkoratkaisussaan KKO 2012:11 korkein oikeus on katsonut, että ihmisoikeustuomioistuimen ratkaisukäytännöstä käy ilmi periaate, jonka mukaan lapsella on, poikkeustapauksia lukuunottamatta, oikeus saada tieto biologisesta isästään ja oikeus ainakin kerran saada oikeudellisen suhteen vahvistamista koskeva asia tuomioistuimen käsiteltäväksi. Periaatetta ei voida nykyään pitää epäselvänä eikä tulkinnanvaraisena. Samalla nämä ihmisen alkuperää ja identiteettiä koskevat oikeudet sisältyvät selvästi myös perustuslain 10 §:ssä tarkoitettuun yksityiselämän suojaan (kohta 30).
Perustuslain 106 §:ssä tuomioistuimelle annettu oikeus ja velvollisuus eduskuntalain säännöksen syrjäyttämiseen koskee ainoastaan yksittäisiä lain soveltamistilanteita. Edellä selostettu ihmisoikeustuomioistuimen Jäggi-ratkaisu lähtee siitä, että tapauskohtaisesti tulee punnita, onko haudan avaamista puoltavat olosuhteet ja syyt painavampia kuin sitä vastaan puhuvat seikat, sekä pyrkiä oikeudenmukaiseen tasapainoon kilpailevien etujen välillä.
A on saanut tiedon oletetusta isästään vuonna 1994. Koska X on jo ollut haudattuna tällöin ja koska X on vuonna 1967 kieltäytynyt tunnustamasta isyyttään, A:lla ei ole ollut muuta mahdollisuutta kuin nostaa kanne tuomioistuimessa. Koska myös X:n vanhemmat ja lähiomaiset ovat olleet kuolleina, ei A:lla ole ollut muuta todellista mahdollisuutta isyyskanteen ajamiseen kuin vaatia tuomioistuimelta määräystä haudan avaamiseksi tutkimusnäytteen ottamiseksi.
Kouvolan hovioikeuden kihlalapsen asemaa koskevassa tuomiossa on kysymys ollut ennen muuta avioliiton ulkopuolella syntyneen lapsen perintöoikeudesta. Sanotussa ratkaisussa ei ole suoraan otettu kantaa X:n biologisen isyyden selvittämiseen. Sen vuoksi hovioikeus katsoo, ettei ratkaisu muodosta estettä nyt käsiteltävässä asiassa siltä osin kuin kysymys on siitä voidaanko tutkimusmääräys antaa haudatusta vainajasta biologisen isyyden selvittämiseksi.
X on ollut haudattuna jo 34 vuotta. Hovioikeus katsoo, että oikeus nauttia hautarauhasta ei ajankulumisen vuoksi tässä tapauksessa muodosta ratkaisevaa seikkaa. X:n perheenjäsenten intressit eivät myöskään ole tutkimuksen määräämistä vastaan puhuvia seikkoja, koska he kaikki ovat kuolleet. Toisaalta asiassa ei myöskään ole sellaista julkista intressiä, joka estäisi haudan avaamisen, koska näytteen ottaminen ei voi enää isyyslain 67 §:n mukaan vaikuttaa perimykseen. Se, että X:n sisaren tyttärestä D:stä sekä A:sta ja hänen äidistään Y:sta otettujen verinäytteiden perusteella asiassa on 30 prosentin todennäköisyys siihen, että A on D:n serkku, puoltaa osaltaan määräyksen antamista asian selvittämiseksi.
Edellä mainituilla perusteilla hovioikeus katsoo, että haudan avaamista koskevan vaatimuksen hylkääminen oikeusgeneettisestä isyystutkimuksesta annetun lain 5 §:n 1 ja 2 momentin nojalla olisi perustuslain 106 §:ssä tarkoitetulla tavalla ilmeisessä ristiriidassa perustuslain ja sen 10 §:ssä turvatun yksityiselämän suojaa koskevan säännöksen kanssa. Ilman DNA-näytteen ottamista asiassa ei ole edellytyksiä isyyden selvittämiseen. Haudan avaamista tutkittavan näytteen ottamista varten koskeva kielto tulee siis jättää tässä tapauksessa soveltamatta.
Asian näin päättyessä hovioikeus katsoo, että tarvetta pääkäsittelyn toimittamiselle ei ole.
A:lla on oikeus avata X:n hauta oikeusgeneettisestä isyystutkimuslaissa tarkoitetun kudosnäytteen ottamiseksi. Tutkimus on tehtävä näin saadusta näytteestä siten kuin oikeusgeneettisestä isyystutkimuksesta annetussa laissa on säädetty. Haudan avaamisesta ja tutkimuksen tekemisestä valtio on korvausvastuussa siten kuin oikeusgeneettisestä isyystutkimuksesta annetun lain 20 §:ssä on säädetty.
Asia palautetaan käräjäoikeuteen jatkokäsittelyä varten. Tutkimuksesta laadittava lausunto on sen valmistuttua toimitettava viipymättä Helsingin käräjäoikeudelle.
Asian ovat ratkaisseet hovioikeudenneuvokset Timo Ojala ja Arja Mäki sekä asessori Karri Tolttila
Julkaistu 1.2.2018 Päivitetty 10.7.2019

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin KKO KKO


koulutuslautakunta 1.2.2018, pöytäkirja on viety nähtäväksi yleiseen tietoverkkoon 9.2.2018
konsernijaosto 6.2.2018, pöytäkirja on viety nähtäväksi yleiseen tietoverkkoon 14.2.2018
perusturvalautakunta 14.2.2018, pöytäkirja on viety nähtäväksi yleiseen tietoverkkoon 20.2.2018
liikelaitoksen johtokunta 21.2.2018, pöytäkirja on viety nähtäväksi yleiseen tietoverkkoon 22.2.2018
lupainsinööri lupatunnukset 16, 23, 26-31, 33-34, 37, 39-42/2018 ajalla 29.1.-15.2.2018
Maa-alueen varaus-, vuokraus- ja myyntipäätös:
§ 37 Vuokratun asuntotontin 11-11357-1 myynti Pöykkölässä, 20.02.2018
Maanhankinta- ja vaihtopäätös:
§ 36 Määräalan ostaminen tilaan Vainio 698-409-2-25 kuuluvasta määräalasta 698-409-2-25-M601, 15.02.2018
§ 26 Teknisten palvelujen talouspäällikön viransijaisuus, 11.02.2018
§ 28 Maaseudun mikro- ja pk-yritysten kansainvälisten valmiuksien edistäminen-hankkeen ohjausryhmän asettaminen, 17.02.2018
§ 27 Kaupungintalon peruskorjaushankkeen tarve- ja hankesuunnitteluryhmän nimeäminen, 12.02.2018
§ 2 Lakimiehen viran hoitaminen ajalla 1.2.2018-31.12.2018, 12.02.2018
§ 17 Asuntotontin 8-8215-2 vuokraus / myynti, 07.02.2018
§ 18 Asuntotontin 6-6091-2 vuokraus, 07.02.2018
§ 19 Asuinrakennuspaikan no 15 vuokraus, 07.02.2018
§ 20 Asuinrakennuspaikan no 10 vuokraus, 07.02.2018
§ 21 Rakentamistöiden aloittamisajankohdan siirtäminen asuntotontilla 11-11357-3, 07.02.2018
§ 22 Rivitalotontin 6-6094-1 vuokraus / myynti , 07.02.2018
§ 23 Rivitalotontin 6-6090-1 vuokraus / myynti, 07.02.2018
§ 24 Asuntotontin 8-8217-3 vuokraus / myynti Länsikankaalla, 16.02.2018
§ 25 Asuntotontin 10-10157-5 vuokraus / myynti Vennivaarassa, 16.02.2018
§ 26 Asuntotontin 8-8219-2 vuokraus / myynti Länsikankaalla, 19.02.2018
§ 15 Oppilaskalusteiden optiopäätös ajalle 1.6.2018 - 31.5.2020, 19.02.2018
§ 15 Teollisuustontin 9-9062-2 varaaminen, 06.02.2018
§ 16 Teollisuustontin 9-9043-2 päivittäminen ja jatkaminen, 08.02.2018
Kaupunginhallitus merkitsee edellä olevat pöytäkirjat ja viranhaltijapäätökset tiedoksi ja päättää, että kaupunginhallitus ei käytä otto-oikeutta edellä oleviin päätöksiin. Kaupunginhallitus toteaa, että lautakuntien ja johtokunnan pöytäkirjat sekä teknisen toimialajohtajan, kaupungingeodeetin, paikkatietoinsinöörin ja kaupunginlakimiehen päätökset ovat yleisesti nähtävänä Rovaniemen kaupungin verkkosivuilla. Muut edellä olevat viranhaltijapäätökset pidetään yleisesti nähtävänä 27.2.-20.3.2018 kaupungin kirjaamossa, Hallituskatu 7, 2. kerros.


text:
Mene...Kotiin3DAbstraktiAeroArkkitehtuuriEläimetlinnutPyörätautotSarjakuvatJulkkiksetKaupunkiViileäVärikäsTietokoneetSöpöLiputKukkaRuoka & JuomatHauskaPelitTytötteLomaKuumaElääLogoRakkausMuutElokuvatmusiikkiluontopaikatavaruusUrheiluteknologiaMaailmanLisäämobile	Kotiin / HD / deus ex tapetti HD	deus ex tapetti HD
1,233 näkymät
0	deus ex tapetti HD
Here is most beautiful Selection Of deus ex wallpaper HD For Desktops, PC, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. Tässäwallpapermad.com Taustakuva tietokanta voit ladata miljoonia korkealaatuisia taustakuvia . Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia ladata. Meillä on paljon taustakuvia yli kolmekymmentä Plus kategoriat Like Eläimet, Sarjakuva, Kukka, avaruus , Pelit ja Urheilu ,Jne. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön.
Yksinkertaisuuden, valitse Desktopin Koko (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) luettelosta päätöksiä oikeassa paneelissa, ja myös järjestelmä voi valita sinulle kaikkea järjestelmän hyväksyttävän Size Set. Ja muistaa Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia henkilökohtaiseen käyttöön. Jos Like This deus ex taustakuva HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook ja muut sosiaalisen median.
piipittää noin Maha Edellinen: Boston Bruins tapetti HD
seuraava: ny jättiläisiä tapetti HD
Dallas Cowboys kuvia taustakuvia HDlauma tapetti HDkaikki tapettimenetetty tapetti HDhack tapetti HDhappy face tapetti HDkaupunki tapetti HDtaustakuvat 3dMinato tapetti HDkani tapetti HD Mainos

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Kotiin / HD / koppi tapetti HD
lähettänyt: alas syyskuuta 3, 2016 sisään HD Jätä kommentti 1,868 näkymät 0
Here is most beautiful Selection Of cubicle wallpaper HD For Desktops, PC, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. Tässäwallpapermad.com Taustakuva tietokanta voit ladata miljoonia korkealaatuisia taustakuvia . Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia ladata. Meillä on paljon taustakuvia yli kolmekymmentä Plus kategoriat Like Eläimet, Sarjakuva, Kukka, avaruus , Pelit ja Urheilu ,Jne. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön.
Edellinen: Kostajat tapetti HD
Seuraava: Heinäkuun neljäs taustakuvia HD
Green Screen HD taustakuva
Jimi Hendrix tapetti
AMOLED tapetti
Neuvostoliiton tapetti

matches: HD HD HD HD HD HD HD