text:
Euroopan unionin C 56/5. m
5. maaliskuu 2005
Komission tiedonanto yrityskeskittymien käsittelypaikan siirtämisestä ( 1 )
Komission tiedonanto keskittymiin suoraan liittyvistä ja niiden kannalta välttämättömistä rajoituksista ( 1 )
Komission tiedonanto yksinkertaistetusta menettelystä tiettyjen keskittymien käsittelemiseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 nojalla ( 1 )
Tarkistetut selittävät huomautukset, jotka koskevat Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Chilen tasavallan välisestä assosiaatiosta tehdyn sopimuksen liitettä III käsitteen alkuperätuotteet määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä
Valtiontuki — Yhdistynyt kuningaskunta — Valtiontuki N:o C 42/2004 (ex N 350/2004) — Business Premises Renovation Allowances (BPRA) — Kehotus huomautusten esittämiseen EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti ( 1 )
Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia COMP/M.3678 — Goldman Sachs/Cerberus/TET/JV) — Asiaan sovelletaan mahdollisesti yksinkertaistettua menettelyä ( 1 )
Tämän tiedonannon tarkoituksena on kuvailla yleisesti yrityskeskittymien valvonnasta 20 päivänä tammikuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (”EY:n sulautuma-asetus”) (1), jäljempänä ’sulautuma-asetus’, 4 artiklan 4 ja 5 kohtaan, 9 artiklaan ja 22 artiklaan sisältyvän käsittelypaikan siirtojärjestelmän taustalla olevia periaatteita, mukaan luettuina järjestelmään viime aikoina tehdyt muutokset, luetteloida oikeudelliset kriteerit, jotka on täytettävä käsittelypaikan siirtämiseksi, ja esitellä tekijät, jotka voidaan ottaa huomioon siirtopäätöksiä tehtäessä. Tiedonannossa annetaan myös käytännön ohjeita siirtojärjestelmän toiminnasta, erityisesti sulautuma-asetuksen 4 artiklan 4 ja 5 kohdassa säädetystä menettelystä käsittelypaikan siirtämiseksi ennen ilmoituksen tekemistä. Tämän tiedonannon ohjeita sovelletaan soveltuvin osin ETA-sopimuksessa oleviin siirtosääntöihin (2).
Yhteisön toimivalta yrityskeskittymien valvonnassa määräytyy sulautuma-asetuksen 1 artiklan 2 ja 3 kohtaan sisältyvien liikevaihtoon liittyvien kriteerien perusteella. Keskittymiä käsitellessään komissiolla ja jäsenvaltioilla ei ole rinnakkaista toimivaltaa. Sulautuma-asetuksessa vahvistetaan pikemminkin selvä toimivallan jako. Yhteisönlaajuiset keskittymät, toisin sanoen ne, joissa sulautuma-asetuksen 1 artiklassa säädetyt raja-arvot ylittyvät, kuuluvat komission yksinomaiseen toimivaltaan. Jäsenvaltiot eivät saa sulautuma-asetuksen 21 artiklan mukaan soveltaa kansallista kilpailulainsäädäntöä tällaisiin keskittymiin. Toimivalta raja-arvot alittavissa keskittymissä säilyy jäsenvaltioilla eikä komissiolla ole valtuuksia käsitellä niitä sulautuma-asetuksen nojalla.
Toimivallan määrittäminen pelkästään kiinteiden liikevaihtoon liittyvien kriteerien nojalla tarjoaa sulautuville yrityksille oikeusvarmuuden. Vaikka taloudelliset kriteerit osoittavat yleensä tehokkaasti, mitkä toimenpiteet soveltuvat paremmin komission tarkasteltaviksi, asetuksessa (ETY) N:o 4064/89 täydennettiin tätä selvärajaista toimivaltajärjestelmää komission mahdollisuudella siirtää pyynnöstä asian käsittely jäsenvaltioille ja päinvastoin, jos tietyt edellytykset täyttyvät.
Kun asetus (ETY) N:o 4064/89 annettiin, neuvoston ja komission tarkoituksena oli, että käsittelypaikan siirtämiseen turvauduttaisiin vain ”poikkeustapauksissa” ja silloin kun ”jäsenvaltion kilpailuun liittyviä etuja ei voitaisi suojella riittävästi muulla tavoin” (3). Asetuksen (ETY) N:o 4064/89 antamisen jälkeen on kuitenkin tapahtunut monenlaista kehitystä. Ensiksikin lähes kaikissa jäsenvaltioissa on säädetty yrityskeskittymien valvontaa koskevia lakeja. Toiseksi komissio on käyttänyt harkintavaltaansa ja siirtänyt 9 artiklan nojalla useiden asioiden käsittelyn jäsenvaltioille silloin, kun se on katsonut, että kyseisellä jäsenvaltiolla on komissiota paremmat edellytykset tutkia asia (4). Myös monet jäsenvaltiot ovat useissa asioissa (5) päättäneet siirtää asian yhteisesti 22 artiklan nojalla katsoessaan, että komissio on se viranomainen, jolla on paremmat edellytykset tutkia asia (6). Kolmanneksi sellaisten yrityskeskittymien määrä, jotka eivät täytä sulautuma-asetuksen 1 artiklan raja-arvoja ja joista on ilmoitettava useassa jäsenvaltiossa, on kasvanut. Tämä suuntaus jatkuu todennäköisesti yhteisön laajentumisen myötä. Monet näistä toimenpiteistä vaikuttavat kilpailuun yksittäisten jäsenvaltioiden alueiden ulkopuolella (7).
Sulautuma-asetukseen sisältyvien, käsittelypaikan siirtämistä koskevan järjestelmän tarkistusten tarkoituksena on helpottaa komission ja jäsenvaltioiden välistä työnjakoa toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Tavoitteena on, että periaatteessa keskittymän tutkimiseen paremmin soveltuvan viranomaisen tai soveltuvien viranomaisten olisi käsiteltävä asia. Tarkistuksilla on myös pyritty säilyttämään vuonna 1989 käyttöön otetut yhteisön yrityskeskittymien valvontajärjestelmän keskeiset piirteet, erityisesti säännös ”yhden luukun” periaatteesta tarkasteltaessa keskittymiä, joilla on rajat ylittävää vaikutusta, ja vaihtoehto keskittymien moninkertaiselle ilmoittamiselle yhteisössä (8). Tällaiset moninkertaiset ilmoitukset aiheuttavat usein huomattavia kustannuksia sekä kilpailuviranomaisille että yrityksille.
Nykyisessä siirtojärjestelmässä siirto voidaan tehdä ennen kuin keskittymästä on tehty virallista ilmoitusta missään jäsenvaltiossa. Tällöin keskittymään osallistuvat yritykset voivat varmistua mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, kenellä on lopullinen toimivalta asian tarkastelemiseen. Käsittelypaikan siirtäminen ennen ilmoituksen tekemistä vähentää ilmoituksen tekemisen jälkeiseen siirtämiseen liittyviä lisäkustannuksia erityisesti aikaviipeiden suhteen.
Käsittelypaikan siirtämistä koskevaan järjestelmään tehtiin muutoksia asetuksessa (EY) N:o 139/2004, koska järjestelmän halutaan toimivan toimivaltaa koskevana mekanismina, joka on joustava (9) mutta joka samalla varmistaa kilpailun tehokkaan suojelun ja rajoittaa mahdollisimman suuressa määrin mahdollisuuksia käsittelypaikkaa koskevaan keinotteluun. Kun otetaan erityisesti huomioon oikeusvarmuuden merkitys, on kuitenkin korostettava, että käsittelypaikan siirtäminen muodostaa edelleen poikkeuksen yleisistä säännöistä, jotka määrittävät toimivallan objektiivisesti määriteltävien liikevaihtoa koskevien raja-arvojen perusteella. Lisäksi komissiolla ja jäsenvaltioilla on 4 artiklan 4 ja 5 kohdan, 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 22 artiklan nojalla edelleen huomattavasti harkintavaltaa päättäessään, siirtääkö ”alkuperäiseen toimivaltaansa” kuuluvien asioiden käsittelypaikka tai suostuako käsittelemään asia, joka ei kuulu niiden ”alkuperäiseen toimivaltaan” (10). Tältä osin tämän tiedonannon tarkoituksena on tarjota ainoastaan yleisiä ohjeita siitä, ovatko tietyt asiat tai asiaryhmät sopivia siirrettäviksi.
II KÄSITTELYPAIKAN SIIRTÄMINEN
Sulautuma-asetuksessa vahvistettu yrityskeskittymien valvontajärjestelmä, mukaan luettuna siihen sisältyvä mekanismi asioiden jakamiseksi komission ja jäsenvaltioiden kesken, noudattaa EY:n perustamissopimuksessa määrättyä toissijaisuusperiaatetta (11). Asioiden käsittelypaikan siirtämistä koskevissa päätöksissä olisi näin ollen otettava huomioon kaikki toissijaisuusperiaatteen soveltamiseen liittyvät seikat, erityisesti tutkimuksen suorittamiseen paremmin soveltuva viranomainen, keskitetyn ”yhden luukun” järjestelmän tuomat hyödyt ja toimivaltaa koskevan oikeusvarmuuden merkitys (12). Nämä tekijät liittyvät toisiinsa ja niiden painotus riippuu asian erityispiirteistä. Kun komissio ja jäsenvaltiot harkitsevat sitä, käyttävätkö ne mahdollisuuttaan pyytää siirtoa tai suostua siihen, komission ja jäsenvaltioiden on ennen kaikkea pidettävä mielessä tarve varmistaa kilpailun tehokas suojeleminen kaikilla markkinoilla, joihin toimenpide vaikuttaa (13).
Paremmin soveltuva viranomainen
Periaatteessa toimivalta olisi siirrettävä toiselle kilpailuviranomaiselle vain silloin, kun se soveltuu paremmin keskittymän käsittelyyn, ottaen huomioon asian erityispiirteet sekä viranomaisen käytettävissä olevat välineet ja asiantuntemus. Huomiota olisi kiinnitettävä erityisesti alueeseen, johon keskittymästä mahdollisesti aiheutuvat kilpailuvaikutukset kohdistuvat. Lisäksi olisi kiinnitettävä huomiota mahdollisesta siirrosta aiheutuviin hallinnollisiin seurauksiin (14).
Keskittymän käsittelyä koskevan toimivallan siirtäminen on todennäköisesti tärkeämpää silloin, kun ilmenee, että keskittymällä saattaa olla merkittävä vaikutus kilpailuun ja se on sen vuoksi tutkittava huolellisesti.
”Yhden luukun” periaate
Käsittelypaikan siirtämistä koskevissa päätöksissä olisi otettava huomioon myös sulautuma-asetuksen ytimen muodostavan ”yhden luukun” järjestelmän tuomat hyödyt (15). ”Yhden luukun” periaatteesta hyötyvät sekä kilpailuviranomaiset että yritykset. Kun keskittymän käsittelee yksi kilpailuviranomainen, yleensä hallinnollinen tehokkuus lisääntyy ja vältetään useiden viranomaisten käsittelystä aiheutuva täytäntöönpanotoimien moninkertaisuus ja hajanaisuus samoin kuin asian mahdollisesti epäyhdenmukainen käsittely (tutkimuksen, arvioinnin ja mahdollisten korjaustoimenpiteiden osalta). Siitä on tavallisesti hyötyä myös yrityksille, erityisesti keskittymän osapuolille, sillä järjestelmä alentaa moninkertaisesta ilmoittamisvelvollisuudesta johtuvia kustannuksia ja taakkaa sekä poistaa vaaran ristiriitaisista päätöksistä, joita saattaisi aiheutua siitä, että useat kilpailuviranomaiset tutkivat saman toimenpiteen eri oikeusjärjestelmien mukaisesti.
Käsittelypaikan siirtämisestä aiheutuvaa asioiden hajottamista olisi tämän vuoksi vältettävä mahdollisuuksien mukaan (16), ellei ilmene, että useilla viranomaisilla on paremmat edellytykset varmistaa kilpailun tehokas suojelu kaikilla toimenpiteen vaikutusalaan kuuluvilla markkinoilla. Näin ollen olisi yleensä asianmukaista, että asian (tai ainakin sen toisiinsa liittyvät osat) käsittelisi yksi ainoa viranomainen, vaikkakin osittaiset siirrot ovat mahdollisia asetuksen 4 artiklan 4 kohdan ja 9 artiklan mukaisesti (17).
Huomiota olisi kiinnitettävä myös siihen, kuinka tärkeä oikeusvarmuus siitä, kenellä on toimivalta käsitellä tiettyä keskittymää, on kaikkien asianomaisten kannalta (18). Käsittely olisi näin ollen siirrettävä yleensä vain silloin, kun pakottavasta syystä on poikettava ”alkuperäisestä toimivallasta” kyseisessä asiassa, erityisesti ilmoituksen tekemisen jälkeisessä vaiheessa. Samoin jos käsittely on siirretty ennen ilmoituksen tekemistä, samassa asiassa olisi mahdollisimman suuressa määrin vältettävä siirtoa ilmoituksen tekemisen jälkeen (19).
Oikeusvarmuuden merkitys olisi pidettävä mielessä myös siirron oikeudellisten perusteiden osalta ja erityisesti ilmoituksen tekemistä edeltävässä vaiheessa tiukkojen määräaikojen vuoksi. Näin ollen ennen ilmoituksen jättämistä tehdyt siirrot olisi periaatteessa rajoitettava sellaisiin tapauksiin, joissa on suhteellisen yksinkertaista määritellä alusta alkaen maantieteelliset markkinat ja/tai mahdollinen kilpailuvaikutus, jotta tällaisia pyyntöjä koskevat päätökset voidaan tehdä nopeasti.
Käsittelyn siirtäminen: oikeudelliset vaatimukset ja muut huomioon otettavat tekijät
Käsittelyn siirtäminen ennen ilmoituksen tekemistä
Käsittelyn siirtämistä ennen ilmoituksen tekemistä koskeva järjestelmä käynnistyy keskittymän osapuolten tekemällä perustellulla lausunnolla. Harkitessaan tällaisen pyynnön tekemistä keskittymän osapuolten on ensiksi tarkastettava, että sulautuma-asetuksessa säädetyt oikeudelliset vaatimukset täyttyvät, ja toiseksi, että siirtäminen ennen ilmoituksen tekemistä noudattaa edellä esitettyjä pääperiaatteita.
Siirtäminen komissiolta jäsenvaltioille 4 artiklan 4 kohdan nojalla
Jotta komissio voi siirtää asian käsittelyn yhdelle tai useammalle jäsenvaltiolle 4 artiklan 4 kohdan nojalla, kahden oikeudellisen vaatimuksen on täytyttävä:
on oltava viitteitä siitä, että keskittymä saattaa vaikuttaa merkittävästi kilpailuun markkinoilla, ja
kyseisten markkinoiden on sijaittava jäsenvaltiossa ja niiden on täytettävä kaikki erillisten markkinoiden tunnusmerkit.
Ensimmäisen kriteerin osalta pyynnön esittävien osapuolten on osoitettava, että toimenpide saattaa vaikuttaa kilpailuun erillisillä markkinoilla jäsenvaltiossa ja että tämä vaikutus voi olla merkittävä, minkä vuoksi keskittymää on syytä tutkia lähemmin. Kyseiset viitteet voivat olla luonteeltaan vain alustavia eivätkä ne vaikuta tutkimuksen tulokseen. Vaikka osapuolten ei tarvitse osoittaa, että vaikutus kilpailuun on todennäköisesti kielteinen (20), niiden olisi mainittava indikaattoreita, jotka yleisesti osoittavat, että toimenpiteestä aiheutuu kilpailuvaikutuksia (21).
Toisen kriteerin osalta pyynnön esittävien osapuolten on osoitettava, että maantieteelliset markkinat, joilla toimenpide vaikuttaa kilpailuun kuvatulla tavalla (17 kohta), ovat laajuudeltaan kansalliset tai kansallista pienemmät (22).
Siirtopyynnön todennäköisen tuloksen arvioimiseksi mahdollisimman suurella tarkkuudella siirtopyyntöä harkitsevien keskittymän osapuolten olisi oikeudellisten vaatimusten tarkastamisen lisäksi tarkasteltava myös sitä, onko todennäköistä, että asian siirtäminen katsotaan aiheelliseksi. Tähän sisältyy edellä mainittujen pääperiaatteiden (8—14 kohta) soveltamisen tutkiminen ja erityisesti sen tutkiminen, onko kilpailuviranomainen tai -viranomaiset, joiden käsiteltäväksi ne pyytäisivät asian siirtämistä, asian käsittelyyn parhaiten soveltuva viranomainen. Tämän vuoksi niiden olisi punnittava sekä aluetta, johon toimenpiteen kilpailuvaikutukset todennäköisesti kohdistuvat että sitä, kuinka sopiva kansallinen kilpailuviranomainen olisi toimenpiteen tutkimiseen.
Yhteisönlaajuiset keskittymät, jotka saattavat vaikuttaa kilpailuun kansallisilla tai kansallista pienemmillä markkinoilla ja joiden vaikutukset todennäköisesti rajoittuvat yhteen jäsenvaltioon tai joiden suurin taloudellinen vaikutus rajoittuu yhteen jäsenvaltioon (23), soveltuvat parhaiten siirrettäviksi kyseisen jäsenvaltion käsiteltäviksi. Tämä koskee erityisesti keskittymiä, joissa vaikutus tuntuu sellaisilla erillisillä markkinoilla, jotka eivät muodosta yhteismarkkinoiden merkittävää osaa. Jos asian käsittely siirretään vain yhdelle jäsenvaltiolle, myös ”yhden luukun” periaatteen tuottama hyöty säilyy.
Asian erityisolosuhteista riippuu, soveltuuko siirtämismenettelyyn sellainen yhteisönlaajuinen keskittymä, jolla on mahdollisesti merkittävä vaikutus kilpailuun kansallisilla markkinoilla, mutta jolla voi lisäksi olla merkittäviä rajat ylittäviä vaikutuksia (esimerkiksi siksi, että keskittymän vaikutuksilla yksillä maantieteellisillä markkinoilla saattaa olla merkittäviä seurauksia muiden jäsenvaltioiden maantieteellisillä markkinoilla tai siksi, että keskittymällä voi olla mahdollisia markkinoiden sulkemisvaikutuksia ja sen johdosta yhteismarkkinat sirpaloituvat) (24). Koska sekä komissiolla että jäsenvaltioilla saattaa olla yhtäläiset edellytykset käsitellä tai ne voivat soveltua yhtä hyvin käsittelemään tällaisia asioita, olisi säilytettävä suuri harkintavalta päätettäessä asian käsittelyn siirtämisestä.
Se, missä määrin yhteisönlaajuiset keskittymät, jotka saattavat vaikuttaa kilpailuun useilla kansallisilla tai kansallista pienemmillä markkinoilla useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa, soveltuvat siirrettäviksi jäsenvaltioiden käsiteltäviksi, riippuu kuhunkin asiaan liittyvistä erityistekijöistä. Tällaisia erityistekijöitä ovat niiden kansallisten markkinoiden lukumäärä, joihin keskittymä todennäköisesti vaikuttaa merkittävästi, mahdollisuus ratkaista mahdolliset ongelmat oikeasuhteisilla, ristiriidattomilla korjaustoimenpiteillä ja asian vaatimat tutkimukset. Jos toimenpide saattaa aiheuttaa kilpailuongelmia useassa jäsenvaltiossa ja edellyttää koordinoituja tutkimuksia ja korjaustoimia, tämä saattaa puhua sen puolesta, että komission olisi säilytettävä toimivalta koko kyseisen asian käsittelyssä (25). Toisaalta jos asia johtaa kilpailuongelmiin, jotka huolimatta siitä, että asiaan liittyy useamman kuin yhden jäsenvaltion kansalliset markkinat, eivät näytä vaativan koordinoitua tutkimusta ja/tai korjaustoimia, asian käsittelypaikan siirtäminen voi olla asianmukaista. Muutamissa asioissa (26) komissio on jopa katsonut aiheelliseksi siirtää keskittymän käsittelyn useammalle kuin yhdelle jäsenvaltiolle sellaisten merkittävien kilpailuedellytysten eroavaisuuksien vuoksi, jotka olivat luonteenomaisia keskittymän vaikutusalaan kuuluville markkinoille kyseisissä jäsenvaltioissa. Vaikka asian käsittelyn hajottaminen vie keskittymän osapuolilta ”yhden luukun” järjestelmän tuoman hyödyn, tämä seikka ei ole yhtä merkittävä ilmoituksen tekemistä edeltävässä vaiheessa, koska siirtomenettely käynnistyy kyseisten osapuolten vapaaehtoisen pyynnön johdosta.
Lisäksi olisi mahdollisimman suuressa määrin otettava huomioon se, onko kansallisella kilpailuviranomaisella tai kansallisilla kilpailuviranomaisilla, joille asian käsittely halutaan siirtää, paikallismarkkinoita koskevaa erityistä asiantuntemusta (27) ja tutkiiko se tai aikooko se tutkia toista saman alan toimenpidettä (28).
Siirtäminen jäsenvaltioilta komissiolle 4 artiklan 5 kohdan nojalla
Sulautuma-asetuksen 4 artiklan 5 kohdan mukaan ainoastaan kaksi oikeudellista vaatimusta on täytettävä, jotta toimenpiteen osapuolet voivat pyytää asian siirtämistä komissiolle: toimenpiteen on oltava sulautuma-asetuksen 3 artiklassa tarkoitettu keskittymä ja sitä on voitava tarkastella vähintään kolmen jäsenvaltion kansallisen yrityskeskittymien valvontaa koskevan kilpailulainsäädännön perusteella. (Ks. myös 65 ja 70 kohta ja niitä seuraavat kohdat.)
Siirtopyynnön todennäköisen tuloksen arvioimiseksi mahdollisimman suurella tarkkuudella siirtopyyntöä harkitsevien keskittymän osapuolten olisi oikeudellisten vaatimusten tarkastamisen lisäksi tarkasteltava myös sitä, onko todennäköistä, että asian siirtäminen katsotaan aiheelliseksi. Tähän sisältyy edellä mainittujen pääperiaatteiden soveltamisen tutkiminen ja erityisesti sen tutkiminen, onko komissio asian käsittelyyn paremmin soveltuva viranomainen.
Tältä osin sulautuma-asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa todetaan, että ”pyynnöt käsittelyn siirtämisestä komissiolle ilmoitusta edeltävässä vaiheessa olisivat erityisen tarkoituksenmukaisia tilanteissa, joissa keskittymällä olisi vaikutuksia useamman kuin yhden jäsenvaltion alueella”. Erityistä huomiota olisi näin ollen kiinnitettävä alueeseen, jolla toimenpide todennäköisesti aiheuttaa kilpailuvaikutuksia, ja siihen, kuinka hyvin komissio soveltuu asian käsittelijäksi.
Erityisesti olisi arvioitava, onko asia todella luonteeltaan rajat ylittävä, ja otettava huomioon sellaiset tekijät kuin asian todennäköiset vaikutukset kilpailuun ja näiden vaikutusten käsittelyyn tarvittavat tutkimus- ja täytäntöönpanovaltuudet. Tältä osin olisi erityisesti otettava huomioon se, onko asialla mahdollisesti vaikutusta kilpailuun yksillä tai useammilla keskittymän vaikutusalaan kuuluvilla markkinoilla. Joka tapauksessa viitteet mahdollisesta kilpailuvaikutuksesta voivat olla luonteeltaan pelkästään alustavia (29) eivätkä ne vaikuta tutkimuksen tulokseen. Osapuolten ei myöskään tarvitse osoittaa, että kilpailuun kohdistuvat vaikutukset olisivat todennäköisesti haitallisia.
Komissiolle siirrettäviksi soveltuvat parhaiten asiat, joissa markkinat, joilla keskittymä saattaa vaikuttaa kilpailuun, ovat maantieteellisesti kansallisia laajemmat (30), tai joilla keskittymän vaikutusalaan mahdollisesti kuuluvat markkinat ovat kansallisia laajemmat ja keskittymän pääasiallinen taloudellinen vaikutus liittyy kyseisiin markkinoihin. Tällaisissa tapauksissa, kun kilpailuvaikutukset ulottuvat kansallisten rajojen ulkopuolelle ja edellyttäisivät sen vuoksi mahdollisesti tutkimuksia useissa maissa ja asianmukaisia täytäntöönpanovaltuuksia, komissiolla on todennäköisesti parhaat edellytykset tutkia asia.
Komissiolla saattaa olla paremmat edellytykset käsitellä asioita (tutkimus, arviointi ja mahdolliset korjaustoimenpiteet mukaan luettuina), jotka aiheuttavat mahdollisia kilpailuongelmia useissa jäsenvaltioissa sijaitsevilla kansallisilla tai kansallista pienemmillä markkinoilla (31). Komissiolla on todennäköisesti parhaat edellytykset suorittaa tutkimus näissä tapauksissa, koska on suotavaa varmistaa yhdenmukainen ja tehokas tutkimus eri maissa, asianmukaisten tutkimusvaltuuksien käyttö ja mahdollisten kilpailuongelmien ratkaiseminen yhdenmukaisten korjaustoimenpiteiden avulla.
Edellä 4 artiklan 4 kohdan osalta esitetyn mukaisesti riippuu asian erityisolosuhteista, soveltuvatko sellaiset keskittymät siirrettäviksi, joista voi aiheutua merkittäviä rajat ylittäviä vaikutuksia huolimatta siitä, että niillä on mahdollisesti merkittävä vaikutus kilpailuun valtakunnallisilla markkinoilla. Koska sekä komissiolla että jäsenvaltioilla saattaa olla yhtäläiset edellytykset asian käsittelyyn, olisi säilytettävä huomattava harkintavalta päätettäessä asian käsittelypaikan siirtämisestä.
Lisäksi olisi otettava huomioon mahdollisimman suuressa määrin se, onko komissiolla erityisen hyvät edellytykset asian tutkimiseen asianmukaisesti, erityisesti kun otetaan huomioon sellaiset tekijät kuin erityisasiantuntemus tai aikaisempi kokemus kyseisellä alalla. Mitä suuremmat mahdollisuudet keskittymällä on vaikuttaa kilpailuun yhden jäsenvaltion alueen ulkopuolella, sitä todennäköisempää on, että komissiolla on paremmat edellytykset tutkia asia, erityisesti kun on kyse tosiseikkojen selvittämisestä ja täytäntöönpanovaltuuksista.
Keskittymän osapuolet voivat myös esittää, että kilpailuvaikutusten ilmeisestä puuttumisesta huolimatta on välttämätöntä, että komissio käsittelee toimenpiteen, kun otetaan huomioon sellaiset tekijät kuin kustannukset ja aikaviive, jos keskittymästä ilmoitettaisiin useassa jäsenvaltiossa (32).
Siirtäminen ilmoituksen tekemisen jälkeen
Siirtäminen komissiolta jäsenvaltioille 9 artiklan nojalla
Asetuksen 9 artiklassa säädetään kahdesta vaihtoehdosta jäsenvaltion halutessa pyytää asian käsittelypaikan siirtämistä sen jälkeen kun asiasta on ilmoitettu komissiolle. Näistä vaihtoehdoista säädetään 9 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa.
Jotta asian käsittely voidaan siirtää jäsenvaltiolle tai jäsenvaltioille 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla, seuraavien oikeudellisten vaatimusten on täytyttävä:
keskittymän on uhattava vaikuttaa kilpailuun merkittävästi markkinoilla, ja
kyseisten markkinoiden on sijaittava pyynnön esittävässä jäsenvaltiossa ja niiden on täytettävä kaikki erillisten markkinoiden tunnusmerkit.
Ensimmäisen kriteerin osalta pyynnön esittävän jäsenvaltion on osoitettava, että alustavan analyysin perusteella on todellinen riski, että toimenpiteellä saattaa olla merkittävä haitallinen vaikutus kilpailuun ja että sen vuoksi sitä on tarkasteltava perusteellisesti. Tällaiset viitteet saattavat riittää alustavaksi näytöksi mahdollisesta merkittävästä haitallisesta vaikutuksesta, mutta niillä ei ole vaikutusta täydellisen tutkimuksen tulokseen.
Toisen kriteerin osalta jäsenvaltion on osoitettava, että maantieteelliset markkinat, joilla toimenpide vaikuttaa kilpailuun juuri kuvatulla tavalla (35 kohta), ovat laajuudeltaan kansalliset tai kansallista pienemmät (33).
Oikeudellisten vaatimusten lisäksi olisi otettava huomioon myös muita tekijöitä arvioitaessa asian käsittelypaikan siirtomahdollisuutta. Tähän sisältyy edellä mainittujen pääperiaatteiden soveltamisen tutkiminen ja erityisesti sen tutkiminen, onko kilpailuviranomaisella tai -viranomaisilla, jotka pyytävät asian siirtämistä, parhaat edellytykset käsitellä asia. Tämän vuoksi olisi punnittava sekä aluetta, johon toimenpiteen kilpailuvaikutukset todennäköisesti kohdistuvat että sitä, kuinka hyvät edellytykset kansallisella kilpailuviranomaisella olisi toimenpiteen tutkimiseen. (Ks. edellä 19-23 kohta.)
Jotta asian käsittely voidaan siirtää jäsenvaltiolle tai jäsenvaltioille 9 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla, seuraavien oikeudellisten vaatimusten on täytyttävä:
keskittymän on vaikutettava kilpailuun markkinoilla, ja
kyseisten markkinoiden on sijaittava pyynnön esittävässä jäsenvaltiossa, niiden on täytettävä kaikki erillisten markkinoiden tunnusmerkit eivätkä ne saa muodostaa merkittävää osaa yhteismarkkinoista.
Ensimmäisen kriteerin osalta pyynnön esittävän jäsenvaltion on osoitettava alustavan analyysin perusteella, että keskittymä todennäköisesti vaikuttaa kilpailuun markkinoilla. Tällaiset viitteet saattavat riittää alustavaksi näytöksi mahdollisesta merkittävästä haitallisesta vaikutuksesta, mutta niillä ei ole vaikutusta täydellisen tutkimuksen tulokseen.
Toisen kriteerin osalta pyynnön esittävän jäsenvaltion on osoitettava paitsi se, että markkinat, joilla toimenpide vaikuttaa kilpailuun edellä kuvatulla tavalla (38 kohta), muodostavat erilliset markkinat jäsenvaltiossa, myös se, että kyseiset markkinat eivät muodosta merkittävää osaa yhteismarkkinoista. Tältä osin aiemman hallintokäytännön ja oikeuskäytännön (34) perusteella näyttää siltä, että tällaiset tilanteet rajoittuvat jäsenvaltiossa yleensä markkinoihin, joiden maantieteellinen ulottuvuus on pieni.
Komissiolla on velvollisuus siirtää asian käsittely, jos nämä edellytykset täyttyvät.
Siirtäminen jäsenvaltioilta komissiolle 22 artiklan nojalla
Jotta yksi tai useampi jäsenvaltio voi siirtää asian käsittelyn komissiolle 22 artiklan nojalla, kahden oikeudellisen vaatimuksen on täytyttävä:
keskittymän on vaikutettava jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, ja
uhattava vaikuttaa merkittävästi kilpailuun pyynnön esittävän jäsenvaltion tai pyynnön esittävien jäsenvaltioiden alueella.
Ensimmäisen kriteerin osalta keskittymä täyttää tämän vaatimuksen, jos sillä on havaittavaa vaikutusta jäsenvaltioiden välisen kaupan rakenteeseen (35).
Samoin kuin 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan tapauksessa toisen kriteerin osalta pyynnön esittävän jäsenvaltion on osoitettava, että alustavan analyysin perusteella on todellinen riski, että toimenpiteellä saattaa olla merkittävä haitallinen vaikutus kilpailuun ja että sen vuoksi sitä on tarkasteltava perusteellisesti. Tällaiset viitteet saattavat riittää alustavaksi näytöksi mahdollisesta haitallisesta vaikutuksesta, mutta niillä ei ole vaikutusta täydellisen tutkimuksen tulokseen.
Koska asian siirtämisestä komissiolle ilmoituksen jälkeen voi aiheutua keskittymän osapuolille lisäkustannuksia ja aikaviipeitä, se olisi rajoitettava yleensä tapauksiin, joissa näyttää olevan todellinen riski kielteisistä vaikutuksista kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joissa näyttää siltä, että tällaisiin vaikutuksiin voitaisiin vastata parhaiten yhteisön tasolla (36). Seuraavat asiaryhmät soveltuvat parhaiten siirrettäviksi komission käsiteltäviksi 22 artiklan mukaisesti:
Asiat, joista aiheutuu vakavia kilpailuongelmia yksillä tai useammilla kansallisia markkinoita laajemmilla markkinoilla, tai joissa jotkin keskittymän vaikutusalaan mahdollisesti kuuluvat markkinat ovat kansallisia markkinoita laajemmat ja keskittymän pääasiallinen taloudellinen vaikutus liittyy näihin markkinoihin.
Asiat, jotka aiheuttavat vakavia kilpailuongelmia monissa jäsenvaltioissa sijaitsevilla kansallisilla tai kansallisia pienemmillä markkinoilla olosuhteissa, joissa asian yhdenmukainen käsittely (mahdollisten korjaustoimenpiteiden sekä soveltuvissa tapauksissa myös tutkimustoimenpiteiden osalta) katsotaan suotavaksi ja joissa keskittymän pääasiallinen taloudellinen vaikutus liittyy näihin markkinoihin.
III SIIRTOJÄRJESTELMÄN TOIMINTA
A. KATSAUS SIIRTOJÄRJESTELMÄÄN
Sulautuma-asetuksessa vahvistetaan siirtojärjestelmän toimintaa koskevat oikeussäännöt. Asetuksen 4 artiklan 4 ja 5 kohtaan, 9 artiklaan ja 22 artiklaan sisältyvissä säännöissä vahvistetaan yksityiskohtaisesti eri vaiheet asian siirtämiseksi komissiolta jäsenvaltioille ja päinvastoin.
Kussakin neljästä siirtämistä koskevasta säännöksestä vahvistetaan mekanismi tietyntyyppisen keskittymän käsittelyn siirtämiseksi. Säännökset voidaan luokitella seuraavasti:
Siirtäminen ennen ilmoituksen tekemistä:
komissiolta jäsenvaltioille (4 artiklan 4 kohta)
jäsenvaltioilta komissiolle (4 artiklan 5 kohta)
Siirtäminen ilmoituksen tekemisen jälkeen:
komissiolta jäsenvaltioille (9 artikla)
jäsenvaltioilta komissiolle (22 artikla)
Tämän tiedonannon liitteessä I olevissa kaavioissa esitetään graafisesti menettelyn eri vaiheet, joita noudatetaan 4 artiklan 4 ja 5 kohdan, 9 artiklan ja 22 artiklan mukaisessa siirtomekanismissa.
Siirtäminen ennen ilmoituksen tekemistä
Ainoastaan keskittymään osallistuvat yritykset (37) voivat pyytää käsittelypaikan siirtämistä ennen ilmoituksen tekemistä. Keskittymään osallistuvien yritysten on tarkastettava, täyttääkö keskittymä 4 artiklan 4 kohdan kriteerin (keskittymä on yhteisönlaajuinen mutta saattaa vaikuttaa merkittävästi kilpailuun erillisillä markkinoilla jäsenvaltiossa) tai 4 artiklan 5 kohdan kriteerin (keskittymä ei ole yhteisönlaajuinen mutta sitä voidaan tarkastella vähintään kolmen jäsenvaltion kansallisen kilpailulainsäädännön perusteella). Keskittymään osallistuvat yritykset voivat tämän jälkeen pyytää asian käsittelyn siirtämistä komissiolle tai komissiolta toimittamalla perustellun pyynnön RS-lomakkeella. Komissio toimittaa pyynnön viipymättä kaikille jäsenvaltioille. Menettelyn jatko vaihtelee riippuen siitä, sovelletaanko 4 artiklan 4 vai 5 kohtaa.
Kyseisen jäsenvaltion tai kyseisten jäsenvaltioiden (38) on 4 artiklan 4 kohdan mukaan ilmoitettava 15 työpäivän kuluessa lausunnon vastaanottamisesta, hyväksyykö se pyynnön. Jos kyseinen jäsenvaltio ei tee tällaista päätöstä, sen katsotaan olevan samaa mieltä asian käsittelypaikan siirtämisestä (39). Jos kyseinen jäsenvaltio tai kyseiset jäsenvaltiot suostuvat siirtoon, komissiolla on noin 10 työpäivän lisäaika (25 työpäivää siitä kun komissio vastaanotti RS-lomakkeen), jonka kuluessa se voi päättää asian siirtämisestä. Jos komissio ei tee päätöstä asiassa, sen katsotaan hyväksyneen siirron. Jos komissio suostuu asian siirtämiseen, asia (tai yksi tai useampi osa siitä) siirretään jäsenvaltiolle tai jäsenvaltioille keskittymään osallistuvien yritysten pyynnön mukaisesti. Jos asia siirretään, kyseinen jäsenvaltio soveltaa omaa kansallista lainsäädäntöään asian siirrettyyn osaan (40). Asetuksen 9 artiklan 6—9 kohtaa sovelletaan.
Kyseisen jäsenvaltion tai kyseisten jäsenvaltioiden (41) on 4 artiklan 5 kohdan mukaan ilmoitettava 15 työpäivän kuluessa lausunnon vastaanottamisesta, hyväksyykö se pyynnön. Kyseisen ajanjakson päätyttyä komissio tarkastaa, onko jokin jäsenvaltio, joka on kansallisen kilpailulainsäädäntönsä mukaisesti toimivaltainen tutkimaan keskittymän, ilmoittanut olevansa eri mieltä asian siirtämisestä. Jos yksikään tällainen toimivaltainen jäsenvaltio ei ole ilmoittanut olevansa eri mieltä, asiasta katsotaan tulevan yhteisönlaajuinen ja se siirretään komission tutkittavaksi. Komissiolla on silloin yksinomainen toimivalta tutkia asia. Osapuolten on tällöin ilmoitettava asiasta komissiolle CO-lomakkeella. Jos kuitenkin yksi tai useampi jäsenvaltio on ilmoittanut olevansa siirrosta eri mieltä, komissio ilmoittaa viipymättä kaikille jäsenvaltioille ja asianomaisille yrityksille eriävästä mielipiteestä ja siirtomenettely päättyy. Osapuolten on tällöin noudatettava mahdollisia sovellettavia kansallisia ilmoitussääntöjä.
Asetuksen 9 artiklan 2 kohdan ja 22 artiklan 1 kohdan mukaan ilmoituksen jälkeisen siirtomenettelyn käynnistävät jäsenvaltiot joko omasta aloitteestaan tai komission kehotuksesta 9 artiklan 2 kohdan ja 22 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Menettelyt eroavat riippuen siitä, siirretäänkö asia komissiolle vai komissiolta.
Asetuksen 9 artiklan mukaan jäsenvaltio voi pyytää komissiota siirtämään sille kokonaan tai osittain yhteisönlaajuisen keskittymän, josta on ilmoitettu komissiolle ja joka uhkaa vaikuttaa kilpailuun merkittävästi kyseisen jäsenvaltion erillisillä markkinoilla (9 artiklan 2 kohdan a alakohta) tai joka vaikuttaa kilpailuun sellaisilla erillisillä markkinoilla, jotka eivät muodosta merkittävää osaa yhteismarkkinoista (9 artiklan 2 kohdan b alakohta). Pyyntö on tehtävä 15 työpäivän kuluessa siitä kun jäsenvaltio vastaanotti jäljennöksen CO-lomakkeesta. Komission on ensin tarkastettava, täyttyvätkö kyseiset oikeudelliset kriteerit. Sen jälkeen se voi päättää asian tai sen osan siirtämisestä käyttäen hallinnollista harkintavaltaansa. Jos kyseessä on 9 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla tehty siirtopyyntö, komission on tehtävä siirto (toisin sanoen sillä ei ole harkintavaltaa), jos oikeudelliset kriteerit täyttyvät. Päätös on tehtävä 35 työpäivän kuluessa ilmoituksen tekemisestä tai 65 työpäivän kuluessa, jos komissio on aloittanut menettelyn (42). Jos siirto tehdään, kyseinen jäsenvaltio soveltaa omaa kansallista kilpailulainsäädäntöään ainoastaan 9 artiklan 6 ja 8 kohdasta aiheutuvin rajoituksin.
Asetuksen 22 artiklan mukaan jäsenvaltio voi pyytää komissiota tutkimaan keskittymän, joka ei ole yhteisönlaajuinen mutta joka vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja uhkaa vaikuttaa merkittävästi kilpailuun kyseisen jäsenvaltion alueella. Pyyntö on esitettävä 15 työpäivän kuluessa keskittymän kansallisen ilmoittamisen päiväyksestä, tai jos ilmoitus ei ole välttämätön, siitä päivästä, jona jäsenvaltio sai tiedon (43) siitä. Komissio toimittaa pyynnön kaikille jäsenvaltioille. Muut jäsenvaltiot voivat yhtyä pyyntöön (44) 15 työpäivän kuluessa siitä kun ne ovat vastaanottaneet alkuperäisen pyynnön. Kaikkien keskittymään liittyvien kansallisten määräaikojen kuluminen katkeaa kunnes on päätetty, missä keskittymä tutkitaan. Jäsenvaltion kansalliset määräajat alkavat jälleen kulua ennen kyseisen 15 työpäivän ajanjakson päättymistä, jos se ilmoittaa komissiolle ja keskittymän osapuolille, ettei se halua liittyä pyyntöön. Viimeistään 10 työpäivän kuluttua kyseisen 15 työpäivän ajanjakson päättymisestä komission on päätettävä, ottaako se asian käsiteltäväkseen pyynnön esittäneeltä jäsenvaltiolta. Jos komissio suostuu toimivallan siirtoon, kansalliset menettelyt siirron tekevässä jäsenvaltiossa lakkaavat, ja komissio tutkii asian sulautuma-asetuksen 22 artiklan 4 kohdan mukaisesti pyynnön esittäneen jäsenvaltion puolesta (45). Muut kuin pyynnön esittäneet valtiot voivat soveltaa edelleen kansallista lainsäädäntöään.
Tiedonannon seuraavassa jaksossa keskitytään eräisiin järjestelmän yksityiskohtiin. Tarkoituksena on antaa lisäohjeita yrityksille, jotka mahdollisesti haluavat tehdä siirtopyynnön ennen keskittymästä ilmoittamista, tai jotka ovat osapuolina toimenpiteissä, joiden käsittelypaikka mahdollisesti siirretään ilmoituksen tekemisen jälkeen.
B. SIIRTOMEKANISMIN YKSITYISKOHDAT
Tiedonannon tässä jaksossa on ohjeita eräistä sulautuma-asetuksen 4 artiklan 4 ja 5 kohdan, 9 artiklan ja 22 artiklan mukaisen siirtojärjestelmän toiminnan yksityiskohdista.
1. Kilpailuviranomaisten verkosto
Sulautuma-asetuksen 19 artiklan 2 kohdan mukaan komissio toimii asetuksessa säädetyissä menettelyissä läheisessä ja jatkuvassa yhteydessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten (kansalliset kilpailuviranomaiset) kanssa. Komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten välinen sekä kansallisten kilpailuviranomaisten keskinäinen yhteistyö ja vuoropuhelu ovat erityisen tärkeitä keskittymäasioissa, jotka kuuluvat sulautuma-asetuksessa vahvistetun siirtojärjestelmän piiriin.
Sulautuma-asetuksen johdanto-osan 14 kappaleen mukaan komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten ”on muodostettava yhdessä julkisten viranomaisten verkosto, joka soveltaa yhteisön kilpailusääntöjä tiiviissä yhteistyössä ja hyödyntää tehokkaita tietojenvaihto- ja kuulemisjärjestelyjä pyrkien varmistamaan, että asian käsittelystä vastaa siihen parhaiten soveltuva viranomainen toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ja että moninkertaiset ilmoitukset tietystä keskittymästä vältetään mahdollisimman suuressa määrin”.
Verkoston olisi varmistettava keskittymien käsittelyn tehokas jakaminen edellä II jaksossa esitettyjen periaatteiden mukaisesti. Tähän sisältyy ilmoituksen tekemistä edeltävän siirtomekanismin moitteettoman toiminnan edistäminen samoin kuin mahdollisimman suuressa määrin sellaisen järjestelmän tarjoaminen, jonka avulla voidaan mahdollisimman varhaisessa vaiheessa osoittaa tapaukset, joissa ilmoituksen jälkeiset siirtopyynnöt ovat mahdollisia (46).
Asetuksen 4 artiklan 4 ja 5 kohdan mukaan komissio toimittaa yritysten esittämät perustellut pyynnöt viipymättä (47). Komissio pyrkii toimittamaan nämä asiakirjat niiden vastaanottamista tai antamista seuraavan työpäivän kuluessa. Verkostossa vaihdetaan tietoja eri tavoin olosuhteiden mukaan: sähköpostitse, postitse, kuriiripostilla, faksilla tai puhelimitse. On huomattava, että arkaluonteisia tai luottamuksellisia tietoja vaihdetaan turvatun sähköpostin kautta tai muilla näiden yhteyspisteiden välisillä turvatuilla viestintäkeinoilla.
Kaikkia verkoston jäseniä, mukaan luettuina komissio ja kaikki kansalliset kilpailuviranomaiset, niiden virkamiehet ja muut niiden palveluksessa olevat sekä muut henkilöt, jotka työskentelevät näiden viranomaisten valvonnassa, sekä jäsenvaltioiden muiden viranomaisten virkamiehet ja toimihenkilöt, sitoo sulautuma-asetuksen 17 artiklassa säädetty salassapitovelvollisuus. Ne eivät saa ilmaista ei-julkisia tietoja, jotka on saatu sulautuma-asetusta sovellettaessa, ellei tiedon antanut luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö ole antanut lupaa tiedon ilmaisemiseen.
Verkostossa tapahtuva neuvottelu ja tietojenvaihto koskevat julkisia täytäntöönpanoviranomaisia eivätkä vaikuta mihinkään yhteisön tai valtioiden lainsäädännössä yrityksille vahvistettuihin oikeuksiin tai velvollisuuksiin. Kukin kilpailuviranomainen on kaikilta osin vastuussa siitä, että asiat käsitellään asianmukaista menettelyä noudattaen.
2. Ilmoituksen tekemistä edeltävän siirtojärjestelmän käynnistyminen; pyynnön esittäviltä osapuolilta edellytetyt tiedot
Jotta siirtojärjestelmä toimisi nopeasti ja moitteettomasti, on ehdottoman tärkeää, että pyynnön esittävät osapuolet toimittavat tarvittaessa täydelliset ja tarkat tiedot viipymättä ja mahdollisimman tehokkaalla tavalla. Tarvittavia tietoja koskevat oikeudelliset vaatimukset ja seuraamukset virheellisten, epätäydellisten tai harhaanjohtavien tietojen antamisesta on vahvistettu sulautuma-asetuksessa, asetuksessa (EY) N:o 802/2004, jäljempänä ’sulautuma-asetuksen täytäntöönpanoasetus’, ja RS-lomakkeessa (48).
RS-lomakkeessa mainitaan, että kaikkien perustellussa lausunnossa annettujen tietojen on oltava oikeita ja täydellisiä. Jos osapuolet toimittavat virheellisiä tai epätäydellisiä tietoja, komissiolla on valtuudet joko tehdä päätös sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla (jos se saa tutkimuksen aikana tietoonsa, että 4 artiklan 5 kohdan edellytykset eivät täyty) tai peruuttaa 4 artiklan 5 kohdan mukaisen käsittelypaikan siirtämisen jälkeen 6 tai 8 artiklan nojalla tekemänsä päätökset sulautuma-asetuksen 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan tai 8 artiklan 6 kohdan a alakohdan nojalla. Asetuksen 6 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisen päätöksen jälkeen tai peruuttamisen jälkeen toimenpiteeseen sovellettaisiin jälleen kansallista kilpailulainsäädäntöä. Jos 4 artiklan 4 kohdan mukainen käsittelypaikan siirtäminen perustuu virheellisiin tai epätäydellisiin tietoihin, komissio voi vaatia ilmoituksen tekemistä 4 artiklan 1 kohdan nojalla. Komissiolla on myös valtuudet määrätä sakkoja sulautuma-asetuksen 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla. Osapuolten on myös hyvä tietää, että jos käsittelypaikan siirtäminen perustuu RS-lomakkeessa annettuihin virheellisiin tai epätäydellisiin tietoihin, komissio ja/tai jäsenvaltiot voivat harkintansa mukaan siirtää asian käsittelypaikan ilmoituksen tekemisen jälkeen peruuttaakseen ilmoitusta edeltävässä vaiheessa tehdyn, tällaisiin virheellisiin tai epätäydellisiin tietoihin perustuvan siirtämisen (49).
Toimittaessaan tietoja RS-lomakkeella tai yleensä pyytäessään asian siirtämistä ennen ilmoituksen tekemistä keskittymään osallistuvien yritysten ei tarvitse osoittaa, että keskittymän vaikutukset olisivat kilpailulle haitallisia (50). Niiden olisi kuitenkin toimitettava mahdollisimman paljon tietoja osoittaakseen selvästi, millä tavoin keskittymä täyttää 4 artiklan 4 ja 5 kohdan oikeudelliset vaatimukset ja miksi keskittymä soveltuisi parhaiten pyynnössä mainitun kilpailuviranomaisen tai siinä mainittujen kilpailuviranomaisten käsiteltäväksi. Sulautuma-asetuksessa ei säädetä, että RS-lomakkeen toimittamisesta olisi julkaistava tietoja, eikä näin myöskään aiota tehdä. Näin ollen julkistamaton toimenpide voi olla ennen ilmoituksen tekemistä esitetyn siirtopyynnön kohteena.
Vaikka sulautuma-asetuksen täytäntöönpanoasetuksen mukaan komissio hyväksyy millä tahansa yhteisön virallisella kielellä laaditun RS-lomakkeen, yrityksiä, jotka toimittavat verkostolle jaettavia tietoja, kehotetaan käyttämään kieltä, jota kaikki tietojen vastaanottajat ymmärtävät. Tämä helpottaa pyyntöjen käsittelyä jäsenvaltioissa. Jos pyydetään käsittelyn siirtämistä yhdelle tai useammalle jäsenvaltiolle, pyynnön esittäviä osapuolia kehotetaan liittämään mukaan jäljennös pyynnöstä niiden jäsenvaltioiden kielillä, joihin käsittelyn siirtämistä pyydetään.
RS-lomakkeessa mainittujen oikeudellisten vaatimusten täyttämisen lisäksi keskittymään osallistuvien yritysten olisi oltava valmiita toimittamaan tarvittaessa lisätietoja ja keskustelemaan asiasta komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten kanssa vilpittömästi ja avoimesti, jotta komissio ja kansalliset kilpailuviranomaiset voivat arvioida, olisiko kyseisen keskittymän käsittelypaikkaa siirrettävä.
Siirtopyyntöä ilmoitusta edeltävässä vaiheessa harkitsevien keskittymän osapuolten ja komission ja/tai jäsenvaltioiden viranomaisten väliset epäviralliset yhteydenotot ovat suositeltavia, myös RS-lomakkeen toimittamisen jälkeen. Komissio on sitoutunut antamaan epävirallisia neuvoja varhaisessa vaiheessa yrityksille, jotka haluavat käyttää sulautuma-asetuksen 4 artiklan 4 ja 5 kohdassa säädettyä järjestelmää käsittelypaikan siirtämiseksi ennen ilmoitusta (51).
3. Siirtokelpoiset keskittymät
Ainoastaan sulautuma-asetuksen 3 artiklassa tarkoitettujen keskittymien käsittelypaikka voidaan siirtää 4 artiklan 5 kohdan ja 22 artiklan nojalla. Ainoastaan keskittymät, jotka kuuluvat yrityskeskittymien valvontaa koskevan sovellettavan kansallisen kilpailulainsäädännön piiriin, voidaan siirtää 4 artiklan 4 kohdan ja 9 artiklan nojalla (52).
Pyyntöjen, jotka tehdään sulautuma-asetuksen 4 artiklan 4 ja 5 kohdan nojalla käsittelypaikan siirtämiseksi ennen ilmoitusta, on koskettava keskittymiä, joihin liittyvät suunnitelmat ovat riittävän konkreettisia. Tämä tarkoittaa sitä, että yrityksillä on oltava vähintään vilpitön aikomus sulautua tai että aikomuksesta tehdä julkinen ostotarjous on ilmoitettu julkisesti (53).
4. Asetuksen 4 artiklan 4 ja 5 kohdassa käytetty käsite ” ennen keskittymästä ilmoittamista ”
Asetuksen 4 artiklan 4 ja 5 kohtaa sovelletaan ainoastaan ilmoitusta edeltävässä vaiheessa.
Asetuksen 4 artiklan 4 kohdassa säädetään, että keskittymään osallistuvat yritykset voivat pyytää käsittelypaikan siirtämistä perustellussa lausunnossa (RS-lomake) ”ennen keskittymästä ilmoittamista 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla”. Tämä tarkoittaa sitä, että pyyntö voidaan tehdä ainoastaan, jos CO-lomaketta ei ole toimitettu 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Samoin 4 artiklan 5 kohdassa säädetään, että pyyntö voidaan tehdä ”ennen toimivaltaisille [kansallisille] viranomaisille ilmoittamista”. Tämä tarkoittaa sitä, että tätä säännöstä sovelletaan vain, jos keskittymästä ei ole ilmoitettu muodollisesti missään jäsenvaltiossa. Jo yksi jossain yhteisön alueella tehty ilmoitus estää yrityksiä käynnistämästä 4 artiklan 5 kohdan mukaisen mekanismin. Komissio katsoo, että kansallisella tasolla ei saisi määrätä rangaistusta ilmoituksen tekemättä jättämisestä silloin, kun 4 artiklan 5 kohdan mukaisen pyynnön käsittely on vielä kesken.
5. Asetuksen 4 artiklan 5 kohdassa käytetyt käsitteet ”keskittymä, jota voidaan tarkastella kansallisen kilpailulainsäädännön perusteella” ja ”toimivaltainen jäsenvaltio”
Asetuksen 4 artiklan 5 kohdan mukaan yritykset voivat pyytää sellaisen keskittymän käsittelypaikan siirtämistä ennen ilmoitusta, joka ei ole yhteisönlaajuinen keskittymä ja ”jota voidaan tarkastella vähintään kolmen jäsenvaltion kansallisen kilpailulainsäädännön perusteella”.
Käsitteen ”jota voidaan tarkastella” eli ”tarkastelukelpoinen” olisi tulkittava tarkoittavan keskittymää, joka kuuluu jonkin jäsenvaltion toimivaltaan sen kansallisen, yrityskeskittymien valvontaa koskevan kilpailulainsäädännön nojalla. Pakollinen ilmoitusvaatimus ei ole tarpeen, toisin sanoen ei ole välttämätöntä edellyttää kansallisessa lainsäädännössä, että keskittymästä on ilmoitettava (54).
Asetuksen 4 artiklan 5 kohdan kolmannen ja neljännen alakohdan mukaan asiaa ei siirretä, jos vähintään yksi jäsenvaltio, ”joka on kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti toimivaltainen tutkimaan keskittymän”, on ilmoittanut olevansa eri mieltä pyynnöstä siirtää asian käsittely. ”Toimivaltainen” jäsenvaltio on sellainen, jossa keskittymää voidaan tarkastella ja jolla sen vuoksi on valtuudet tutkia keskittymä kansallisen kilpailulainsäädäntönsä perusteella.
RS-lomakkeesta toimitetaan jäljennös kaikille jäsenvaltioille, ei ainoastaan niille, jotka ovat toimivaltaisia tutkimaan asian. Kuitenkin ainoastaan jäsenvaltiot, jotka ovat toimivaltaisia tutkimaan asian, otetaan huomioon sovellettaessa 4 artiklan 5 kohdan kolmatta ja neljättä alakohtaa. Asetuksen 4 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan mukaan toimivaltaiset jäsenvaltiot voivat ilmoittaa 15 työpäivän kuluessa RS-lomakkeen vastaanottamisesta olevansa samaa tai eri mieltä käsittelypaikan siirtämisestä. Jos ne kaikki ovat samaa mieltä, keskittymän katsotaan olevan yhteisönlaajuinen 4 artiklan 5 kohdan viidennen alakohdan mukaisesti. Toisaalta 4 artiklan 5 kohdan neljännen alakohdan mukaan käsittelyä ei siirretä mistään jäsenvaltiosta, jos yksikin toimivaltainen jäsenvaltio on eri mieltä.
Edellä kuvaillun mekanismin vuoksi on 4 artiklan 5 kohdan moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi tärkeää, että kaikki jäsenvaltiot, joissa asiaa voidaan tarkastella kansallisen kilpailulainsäädännön perusteella ja jotka sen vuoksi ovat toimivaltaisia tutkimaan asian kansallisen kilpailulainsäädännön perusteella, ilmoitetaan oikein. Sen vuoksi RS-lomakkeessa vaaditaan, että keskittymään osallistuvat yritykset toimittavat riittävät tiedot, jotta kukin jäsenvaltio voi tarkastaa, onko se toimivaltainen tutkimaan keskittymän kansallisen kilpailulainsäädäntönsä perusteella.
Jos RS-lomake on täytetty oikein, ongelmia ei pitäisi syntyä. Tässä tapauksessa keskittymään osallistuvat yritykset ovat ilmoittaneet oikein kaikki jäsenvaltiot, jotka ovat toimivaltaisia tarkastelemaan asian. Ongelmia voi kuitenkin syntyä tapauksissa, joissa yritykset eivät ole täyttäneet RS-lomaketta oikein tai joissa ollaan eri mieltä siitä, mitkä jäsenvaltiot ovat toimivaltaisia tarkastelemaan asian.
Jäsenvaltio, jota ei ole RS-lomakkeessa ilmoitettu toimivaltaiseksi, voi 4 artiklan 5 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetyn 15 työpäivän kuluessa ilmoittaa komissiolle olevansa toimivaltainen, ja se voi muiden toimivaltaisten jäsenvaltioiden lailla ilmoittaa olevansa samaa tai eri mieltä käsittelypaikan siirtämisestä.
Samoin jäsenvaltio, joka on RS-lomakkeessa ilmoitettu toimivaltaiseksi, voi 4 artiklan 5 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetyn 15 työpäivän kuluessa ilmoittaa komissiolle, että se ei ole toimivaltainen. Kyseistä jäsenvaltiota ei tällöin otettaisi huomioon 4 artiklan 5 kohtaa sovellettaessa.
Kun kyseinen 15 työpäivän jakso on päättynyt ilman, että yksikään jäsenvaltio olisi ilmoittanut olevansa eri mieltä, siirto katsotaan päteväksi. Tällä varmistetaan komission sulautuma-asetuksen 6 tai 8 artiklan nojalla tekemien päätösten pätevyys 4 artiklan 5 kohdan mukaisen siirron jälkeen.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että yritykset voivat käyttää järjestelmää väärin antamalla RS-lomakkeessa tahallaan tai tuottamuksesta virheellisiä tietoja, esimerkiksi keskittymän tarkastelukelpoisuudesta jäsenvaltioissa. Kuten edellä 60 kohdassa todetaan, komissio voi ryhtyä toimenpiteisiin tilanteen korjaamiseksi ja tällaisten rikkomistapausten ehkäisemiseksi. Keskittymään osallistuvien yritysten olisi oltava tietoisia myös siitä, että jos siirto on tehty virheellisten tai epätäydellisten tietojen perusteella, jäsenvaltio, joka uskoo olleensa toimivaltainen käsittelemään asian mutta jolla ei virheellisten tietojen vuoksi ollut mahdollisuutta ilmoittaa vastustavansa siirtoa, voi pyytää ilmoituksen jälkeistä siirtoa.
6. Päätösten tiedoksi antaminen ja niiden julkaiseminen
Asetuksen 4 artiklan 4 kohdan neljännen alakohdan ja 5 kohdan neljännen alakohdan, 9 artiklan 1 kohdan ja 22 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaan komission on ilmoitettava keskittymään osallistuville yrityksille tai henkilöille ja kaikille jäsenvaltioille mainittujen säännösten nojalla mahdollisesti tehdystä keskittymän käsittelypaikan siirtämistä koskevasta päätöksestä.
Päätöksestä ilmoitetaan keskittymään osallistuville yrityksille osoitetulla kirjeellä (tai 9 artiklan 1 kohdan tai 22 artiklan 3 kohdan mukaisissa päätöksissä kyseiselle jäsenvaltiolle osoitetulla kirjeellä). Kaikille jäsenvaltioille toimitetaan jäljennös päätöksestä.
Tällaisten päätösten julkaisemista Euroopan unionin virallisessa lehdessä ei vaadita (55). Komissio antaa kuitenkin riittävät tiedot tällaisista päätöksistä kilpailun pääosaston verkkosivuilla ottaen huomioon salassapitovelvollisuuden.
7. Asetuksen 9 artiklan 6 kohta
Asetuksen 9 artiklan 6 kohdassa säädetään, että kun komissio siirtää ilmoitetun keskittymän jäsenvaltiolle 4 artiklan 4 kohdan tai 9 artiklan 3 kohdan nojalla, kansallisen kilpailuviranomaisen on käsiteltävä asia ”viipymättä”. Näin ollen toimivaltaisen viranomaisen olisi tutkittava asia mahdollisimman pian kansallisen lainsäädännön perusteella.
Asetuksen 9 artiklan 6 kohdassa säädetään lisäksi, että toimivaltaisen kansallisen viranomaisen on 45 työpäivän kuluessa siitä kun komissio on siirtänyt asian käsittelyn tai kun mahdollisesti vaadittava ilmoitus on tehty kansallisella tasolla, ilmoitettava keskittymään osallistuville yrityksille kilpailutilanteen alustavan arvioinnin tuloksista ja mahdollisista lisätoimenpiteistä, joihin se aikoo ryhtyä. Tämän vuoksi 45 työpäivän kuluessa tapauksen mukaan asian käsittelypaikan siirtämisestä tai ilmoituksen tekemisestä keskittymän osapuolille olisi toimitettava riittävät tiedot, jotta ne voisivat ymmärtää viranomaisen mahdollisesti havaitsemien alustavien kilpailuongelmien luonteen ja saisivat tietää tutkimuksen todennäköisen laajuuden ja keston. Kyseessä oleva jäsenvaltio voi vain poikkeuksellisesti pidentää tätä määräaikaa, jos keskittymään osallistuvat yritykset eivät ole toimittaneet sille tarvittavia tietoja sen kansallisen kilpailulainsäädännön mukaisesti.
Tätä tiedonantoa tarkistetaan säännöllisesti, erityisesti sulautuma-asetukseen sisältyvien käsittelypaikan siirtämistä koskevien säännösten tarkistusten johdosta. Tältä osin olisi huomattava, että sulautuma-asetuksen 4 artiklan 6 kohdan mukaan komission on annettava neuvostolle kertomus käsittelypaikan siirtämistä ennen ilmoitusta koskevien säännösten (eli 4 artiklan 4 ja 5 kohdan) täytäntöönpanosta viimeistään 1 päivään heinäkuuta 2009.
Tämä tiedonanto ei rajoita Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tulkintaa sovellettavista perustamissopimuksen määräyksistä ja muun lainsäädännön säännöksistä.
(1) EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1. Asetuksella on laadittu uudestaan yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4064/89 (EYVL L 395, 30.12.1989, s. 1). Oikaistu toisinto EYVL:ssä L 257, 21.9.1990, s. 13.
(2) Ks. ETA:n sekakomitean päätös N:o 78/2004, tehty 8 päivänä kesäkuuta 2004 (EUVL L 219, 8.6.2004, s. 13).
(3) Ks. Notes on Council Regulation (EEC) 4064/89 [julkaisussa Merger Control in the European union, European Commission, Brussels—Luxembourg, 1998, s. 54]. Ks. myös asia T-119/02, Philips v. komissio, Kok. 2003, s. II-1433 (asia M.2621 SEB/Moulinex), 354 kohta.
(4) On totta, että eräät yhteisönlaajuiset keskittymät vaikuttavat kilpailuun kansallisilla markkinoilla tai niiden osamarkkinoilla yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa.
(6) Samoin jäsenvaltioiden kilpailuviranomaiset ovat Euroopan kilpailuviranomaisten yhdistyksen yhteydessä antaneet suosituksen, jonka tarkoituksena on antaa ohjeita periaatteista, joita kansallisten kilpailuviranomaisten olisi noudatettava käsitellessään asioita, joista voidaan tehdä yhteissiirto sulautuma-asetuksen 22 artiklan nojalla — Principles on the application, by National Competition Authorities within the ECA network, of Article 22 of the EC Merger Regulation.
(7) Vaikka 1 artiklan 3 kohdan käyttöön ottaminen vuonna 1997 on tuonut eräät tällaisista asioista sulautuma-asetuksen soveltamisalan piiriin, monien osalta tilanne ei ole muuttunut. Ks. komission vihreä kirja, annettu 11.12.2001, 21 kohta ja sitä seuraavat kohdat, KOM(2001) 745 lopullinen.
(8) Ks. sulautuma-asetuksen johdanto-osan 11, 12 ja 14 kappale.
(9) Ks. sulautuma-asetuksen johdanto-osan 11 kappale.
(10) Ks. kuitenkin jäljempänä alaviite 14. Olisi myös huomattava, että 4 artiklan 5 kohdan mukaan komissiolla ei ole harkintavaltaa päättää, ottaako vastaan asia, joka ei kuulu sen alkuperäiseen toimivaltaan.
(11) Ks. EY:n perustamissopimuksen 5 artikla.
(12) Ks. sulautuma-asetuksen johdanto-osan 11 ja 14 kappale.
(13) Ks. sulautuma-asetuksen 9 artiklan 8 kohta; ks. myös asia Philips v. komissio (343 kohta), jossa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että ”… vaikka asetuksen (ETY) N:o 4064/89 9 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa annetaan komissiolle laaja harkintavalta sen osalta, siirtääkö se keskittymän käsittelyn jäsenvaltiolle vai ei, se ei voi päättää siirtää keskittymän käsittelyä, jos jäsenvaltion esittämää siirtopyyntöä tutkittaessa täsmällisten ja yhtäpitävien seikkojen muodostama kokonaisuus osoittaa, ettei asian siirtäminen mahdollista tehokkaan kilpailun säilyttämistä kyseessä olevilla markkinoilla.”; ks. myös asiat T-346/02 ja T-347/02, Cableuropa SA v. komissio, 30.9.2003, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa (215 kohta). Komission arvioinnin kannalta merkityksellisiin olosuhteisiin kuuluu muun muassa se, että i) jäsenvaltiolla on kilpailunäkökohtiin perustuvaa, keskittymien valvontaa koskevaa erityislainsäädäntöä ja erikoistuneita toimielimiä, joiden tehtävänä on varmistaa tämän lainsäädännön täytäntöönpano kansallisten tuomioistuinten harjoittaman valvonnan alaisina; ii) jäsenvaltio on asianmukaisesti yksilöinyt kilpailuongelmat, joita keskittymä aiheuttaa kyseisen jäsenvaltion merkityksellisillä markkinoilla (ks. edellä mainittu asia Philips v. komissio, 346—347 kohta).
(14) Tähän voivat kuulua tutkimuksesta tai sen osasta todennäköisesti aiheutuvat kustannukset, aikaviive, oikeusvarmuuden puute ja riski ristiriitaisista arvioinneista, kun tutkimusta suorittavat useat viranomaiset.
(15) Ks. sulautuma-asetuksen johdanto-osan 11 kappale.
(16) Asiassa Philips v. komissio ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi tuomioon liittyvässä sivuhuomautuksessa, että asioiden hajottaminen, vaikka se on mahdollista 9 artiklan soveltamisen johdosta, ”ei kylläkään ole toivottavaa, kun otetaan huomioon asetuksen (ETY) N:o 4064/89 taustalla oleva yhden luukun periaate”. Vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että vaara, että päätös on ”ristiriidassa” komission tai jäsenvaltioiden päätöksen kanssa tai että ”sitä on peräti mahdoton sovittaa yhteen tämän kanssa”, ”liittyy luonteenomaisesti asetuksen 9 artiklalla käyttöön otettuun siirtomekanismiin”, se totesi selvästi, että tämä ei ole sen mielestä toivottavaa. (Ks. 350 ja 380 kohta).
(17) Tämä noudattaa komission päätöstä siirtää asioissa M.2389 Shell/DEA ja M.2533 BP/E.ON Saksan viranomaisten käsiteltäviksi kaikki öljytuotteiden jatkojalostuksen markkinat. Komissio käsitteli itse asioiden ne osat, jotka liittyivät tuotantoketjun alkupään markkinoihin. Samoin asiassa M.2706 P&O Princess/Carnival komissio käytti harkintavaltaansa eikä siirtänyt asian osan käsittelyä Yhdistyneelle kuningaskunnalle halutessaan välttää asian hajottamista (ks. komission lehdistötiedote 11.4.2002, IP/02/552).
(18) Ks. neuvoston asetuksen johdanto-osan 11 kappale.
(19) Ks. sulautuma-asetuksen johdanto-osan 14 kappale. Tämä edellyttää tietenkin sitä, että osapuolet ovat ilmoittaneet täydellisesti ja rehellisesti kaikki asian kannalta merkitykselliset tosiseikat pyytäessään asian käsittelyn siirtämistä ennen ilmoituksen tekemistä.
(20) Ks. johdanto-osan 16 kappale, jossa todetaan, että ”asianomaisilta yrityksiltä ei olisi … edellytettävä sen osoittamista, että keskittymän vaikutukset olisivat kilpailulle haitallisia.”
(21) RS-lomakkeessa tarkoitettujen ”vaikutusalaan kuuluvien markkinoiden” olemassaolo katsottaisiin yleensä riittäväksi 4 artiklan 4 kohdan vaatimusten täyttämiseksi. Osapuolet voivat kuitenkin mainita tekijöitä, joilla saattaa olla merkitystä asian kilpailuanalyysin kannalta (markkinoiden päällekkäisyys, vertikaalinen integraatio jne.).
(22) Tämän vuoksi pyynnön esittävien osapuolten olisi otettava huomioon sellaiset tekijät, jotka tyypillisesti osoittavat, että kyse on kansallisista tai kansallisia pienemmistä markkinoista, kuten pääasiassa tuotteiden ominaisuudet (esim. tuotteen alhainen arvo verrattuna huomattaviin kuljetuskustannuksiin), kysynnän erityispiirteet (esim. loppukuluttajat hankkivat tuotteet läheltä toimintansa keskusta) ja tarjonnan erityispiirteet, hintojen ja markkinaosuuksien huomattavat vaihtelut eri maissa, kansalliset kuluttajatottumukset, erilaiset sääntelypuitteet, verotus ja muu lainsäädäntö. Lisäohjeita on komission tiedonannossa merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta (EYVL C 372, 9.12.1997, s. 5).
(23) Ks. esimerkiksi komission päätös siirtää eräiden erillisten öljynvarastointimarkkinoiden arviointi Ranskan viranomaisille asioissa M.1021 Compagnie Nationale de Navigation-SOGELF, M.1464 Total/Petrofina ja M.1628 Totalfina/Elf Aquitaine, asia M.1030 Lafarge/Redland, asia M.1220 Alliance Unichem/Unifarma, asia M.2760 Nehlsen/Rethmann/SWB/Bremerhavener Energiewirtschaft ja asia M.2154 C3D/Rhone/Go-ahead sekä asia M.2845 Sogecable/Canal Satelite Digital/Vias Digital.
(24) Ks. asia M.580 ABB/Daimler Benz, jossa komissio ei suostunut Saksan pyyntöön siirtää asia 9 artiklan nojalla, vaikka kilpailuongelmat rajoittuivat Saksan markkinoihin, sillä toimenpiteellä (jolla olisi luotu maailman suurin rautatielaitteistojen toimittaja) olisi ollut merkittäviä seurauksia eri puolilla Eurooppaa. Ks. myös asia M.2434 Hidroelectrica del Cantabrico/EnBW/Grupo Vilar Mir, jossa komissio tutki asian ja teki 8 artiklan 2 kohdan mukaisen päätöksen, vaikka Espanja oli pyytänyt asian käsittelypaikan siirtämistä 9 artiklan nojalla.
(25) Ks. esimerkiksi asia M.1383 Exxon/Mobil, jossa komissio jatkoi tutkimuksia huolimatta Yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä siirtää sille se osa keskittymästä, joka liittyi moottoriöljyn vähittäismyyntimarkkinoihin Luoteis-Skotlannissa, sillä asia edellytti yhtä yhtenäistä korjaustoimenpidekokonaisuutta, jonka tarkoituksena oli ratkaista kaikki kyseistä alaa koskevat ongelmalliset seikat; ks. myös asia M.2706 P&O Princess/Carnival, jossa komissio ei suostunut Yhdistyneen kuningaskunnan pyyntöön siirtää asian käsittely osittain sille, vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset arvioivat kilpailevaa Royal Caribbeanin tarjousta, sillä komissio halusi välttää asian hajottamisen ja varmistaa yhdenmukaisen tutkimuksen eri kansallisilla markkinoilla, joihin toimenpide vaikutti.
(26) Ks. M.2898 Le Roy Merlin/Brico, M.1030 Redland/Lafarge, M.1684 Carrefour/Promodes.
(27) Asiassa M.330 MacCormick/CPC/Rabobank/Ostmann komissio siirsi asian Saksalle, koska Saksan viranomaisilla oli paremmat mahdollisuudet tutkia paikallisia olosuhteita Saksan 85 000 myyntipisteessä; asiassa M.1060 Vendex/KBB asia siirrettiin Alankomaille, koska sen viranomaisilla oli paremmat mahdollisuudet tutkia kuluttajien mieltymyksiä ja tapoja. Ks. myös asia M.1555 Heineken/Cruzcampo, asia M.2621 SEB/Moulinex (jossa kuluttajien mieltymykset sekä kaupalliset ja markkinointikäytännöt koskivat nimenomaan Ranskan markkinoita); asia M.2639 Compass/Restorama/Rail Gourmet/Gourmet ja asia M.2662 Danish-Crown/Steff-Houlberg.
(28) Esimerkiksi asiassa M.716 Gehe/Lloyds Chemists komissio siirsi asian käsittelyn, koska Lloyds oli myös toisen ostotarjouksen kohteena. Tämä toinen ostotarjous ei kuulunut sulautuma-asetuksen soveltamisraja-arvojen piiriin, ja Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset tutkivat asiaa. Siirron ansiosta yksi ja sama viranomainen pystyi tarkastelemaan molempia ostotarjouksia. Asiassa M.1001/M.1019 Preussag/Hapag-Lloyd/TUI kahden toimenpiteen käsittely siirrettiin Saksalle. Kyseiset toimenpiteet olisivat yhdessä kolmannen, Saksassa ilmoitetun toimenpiteen kanssa aiheuttaneet kilpailuongelmia. Siirrolla varmistettiin, että kaikki kolme toimenpidettä käsiteltiin samalla tavalla. Asiassa M.2044 Interbrew/Bass komissio siirsi asian käsittelyn Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisille, koska ne arvioivat samaan aikaan Interbrewn hanketta ostaa toinen panimo (Whitbread) ja niillä oli viimeaikaista kokemusta samoja markkinoita koskevista tutkimuksista. Ks. myös asiat M.2760 Nehlsen/Rethmann/SWB/Bremerhavener Energiewirtschaft, M.2234 Metsäliitto Osuuskunta/Vapo Oy/JV, M.2495 Haniel/Fels, M.2881 Koninklijke BAM NBM/HBG sekä M.2857/M.3075—3080 ECS/IEH ja kuusi muuta Electrabelin hanketta ostaa paikallisjakelijoita. Asiassa M.2706 P&O Princess/Carnival komissio ei kuitenkaan suostunut Yhdistyneen kuningaskunnan pyyntöön siirtää asian käsittely osittain sille, vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset jo arvioivat kilpailevaa Royal Caribbeanin tarjousta. Komissio oli havainnut keskittymän vaikutusalaan kuuluvilla muilla kansallisilla markkinoilla kilpailuongelmia ja halusi tämän vuoksi estää asian hajottamisen. (Ks. komission lehdistötiedote 11.4.2002, IP/02/552.)
(29) RS-lomakkeessa tarkoitettujen ”vaikutusalaan kuuluvien markkinoiden” olemassaolo katsottaisiin yleensä riittäväksi osoitukseksi. Osapuolet voivat kuitenkin mainita tekijöitä, joilla saattaa olla merkitystä asian kilpailuanalyysin kannalta (markkinoiden päällekkäisyys, vertikaalinen integraatio jne.).
(30) Ks. seitsemän jäsenvaltion yhteisesti komissiolle siirtämä toimenpide, joka vaikutti maailmanlaajuisiin markkinoihin asiassa M. 2738 GE/Unison, ja seitsemän jäsenvaltion yhteisesti komissiolle siirtämä toimenpide, joka vaikutti Länsi-Euroopan markkinoihin asiassa M.2698 Promatech/Sulzer. Ks. myös Principles on the application, by National Competition Authorities within the ECA network, of Article 22 of the EC Merger Regulation, Euroopan kilpailuviranomaisten (ECA) julkaisu, 11 kohta.
(31) Näin voi olla esimerkiksi sellaisissa toimenpiteissä, joissa keskittymän vaikutusalaan kuuluville markkinoille, jotka ovat kansalliset (tai jopa kansallisia pienemmät kilpailuvaikutuksia arvioitaessa), on joka tapauksessa ominaista yhteiset Euroopan laajuiset tai maailmanlaajuiset tavaramerkit, yhteiset Euroopan laajuiset tai maailmanlaajuiset teollis- ja tekijänoikeudet tai keskitetty valmistus tai jakelu — ainakin siinä määrin kuin kyseisellä keskitetyllä valmistuksella tai jakelulla olisi todennäköisesti vaikutusta mahdollisiin korjaustoimenpiteisiin.
(32) Ks. sulautuma-asetuksen johdanto-osan 12 ja 16 kappale.
(33) Ks. komission tiedonanto merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta (EYVL C 372, 9.12.1997, s. 5).
(34) Ks. komission 9 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaiset siirtopäätökset asiassa M.2446 Govia/Connex South Central, jossa toimenpide vaikutti kilpailuun tietyillä Lontoon/Gatwickin ja Brightonin alueen välisillä rautatiereiteillä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, asiassa M.2730 Connex/DNVBVG, jossa toimenpide vaikutti paikallisliikennepalveluiden alan kilpailuun Riesan alueella Sachsenissa Saksassa, ja asiassa M.3130 Arla Foods/Express Dairies, jossa toimenpide vaikutti kilpailuun pullotetun maidon kotijakelumarkkinoilla Lontoon, Yorkshiren ja Lancashiren alueilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa. EY:n perustamissopimuksen 82 artiklan soveltamiseen liittyvästä oikeuskäytännöstä voidaan löytää ohjeita sen määrittelemiseksi, mikä ei muodosta merkittävää osaa yhteismarkkinoista. Yhteisöjen tuomioistuin on tässä yhteydessä määritellyt melko laajasti sen, mikä voi muodostaa merkittävän osan yhteismarkkinoista, turvautuen muun muassa empiirisiin todisteisiin. Oikeuskäytännöstä voidaan havaita esimerkiksi suuntaa-antavia viitteitä, jotka perustuvat ensi sijassa käytännön kriteereihin, kuten ”kyseisen tuotteen tuotanto- ja kulutustapa ja -määrä samoin kuin myyjien ja ostajien tottumukset ja taloudelliset mahdollisuudet”, ks. asia 40/73, Suiker Unie v. komissio (Kok. 1975, s. 1664). Ks. myös asia C-179/90, Porto di Genova (Kok. 1991, s. 5889), jossa Genovan sataman katsottiin muodostavan yhteismarkkinoiden merkittävän osan. Oikeuskäytännössään yhteisöjen tuomioistuin on myös todennut, että erillisten markkinoiden joukon voidaan yhdessä katsoa muodostavan merkittävän osan yhteismarkkinoista. Ks. esimerkiksi asia C-323/93, Centre d'insémination de la Crespelle (Kok. 1994, s I-5077), 17 kohta, jossa yhteisöjen tuomioistuin totesi, että ”kun käsiteltävänä olevassa tapauksessa keinosiemennysasemien toiminta tehdään kansallisessa lainsäädännössä luvanvaraiseksi ja säädetään, että kukin asema palvelee tiettyä aluetta yksinoikeudella, asemille myönnetään siinä yksinoikeuksia. Koska kyseisille yrityksille perustetaan tällä tavoin kyseisillä kansallisilla säännöksillä joukko rinnakkaisia monopoliasemia, jotka ovat alueellisesti rajattuja mutta jotka yhdessä kattavat jäsenvaltion koko alueen, niille luodaan kyseisillä kansallisilla säännöksillä perustamissopimuksen 86 artiklassa tarkoitettu määräävä asema yhteismarkkinoiden merkittävällä osalla.”
(35) Ks. myös vastaavasti komission tiedonanto perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa tarkoitetusta kauppaan kohdistuvan vaikutuksen käsitteestä (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 81).
(36) Ks. seitsemän jäsenvaltion yhteisesti komissiolle siirtämä toimenpide, joka vaikutti maailmanlaajuisiin markkinoihin asiassa M.2738 GE/Unison, ja seitsemän jäsenvaltion yhteisesti komissiolle siirtämä toimenpide, joka vaikutti Länsi-Euroopan markkinoihin asiassa M.2698 Promatech/Sulzer. Ks. myös Principles on the application, by National Competition Authorities within the ECA network, of Article 22 of the EC Merger Regulation, Euroopan kilpailuviranomaisten (ECA) julkaisu, 11 kohta.
(37) Käsite ”keskittymään osallistuvat yritykset” kattaa tässä myös 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut ”henkilöt”.
(38) Asianomaisia jäsenvaltioita ovat ne, jotka on yksilöity RS-lomakkeessa ja joille asia siirretään, jos pyyntöön suostutaan.
(39) Tämä mekanismi on olennainen piirre kaikissa sulautuma-asetuksessa vahvistetuissa siirtomenettelyissä. Tätä mekanismia voidaan kutsua hiljaiseksi hyväksymiseksi tai vastustamatta jättämiseksi, toisin sanoen jos komissio tai jäsenvaltio ei tee päätöstä, sen katsotaan tehneen myönteisen päätöksen. Tämä mekanismi oli osa asetusta (ETY) N:o 4064/89 sen 9 artiklan 5 kohdassa. Se sisältyy nykyisen sulautuma-asetuksen 4 artiklan 4 kohdan toiseen ja neljänteen alakohtaan, 4 artiklan 5 kohdan neljänteen alakohtaan, 9 artiklan 5 kohtaan ja 22 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan viimeiseen virkkeeseen. Hiljaisen hyväksynnän mekanismia ei kuitenkaan sovelleta jäsenvaltioiden päätöksiin liittyä 22 artiklan 2 kohdan mukaiseen pyyntöön.
(40) Asetuksen 4 artiklan 4 kohdan mukaan keskittymän osapuolet voivat pyytää asian siirtämistä kokonaan tai osittain. Komission ja jäsenvaltioiden on joko hyväksyttävä tai hylättävä pyyntö eivätkä ne voi muuttaa sen kattavuutta esimerkiksi siirtämällä vain osan asiasta, kun osapuolet ovat pyytäneet asian siirtämistä kokonaisuudessaan. Jos asia siirretään osittain, kyseinen jäsenvaltio soveltaa kansallista kilpailulainsäädäntöään asian siirrettyyn osaan. Asian jäljellä olevaan osaan sovelletaan sulautuma-asetusta normaalisti, toisin sanoen keskittymään osallistuvien yritysten on tehtävä keskittymän siirtämättömästä osasta ilmoitus CO-lomakkeella sulautuma-asetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti Jos toisaalta asia siirretään kokonaisuudessaan jäsenvaltiolle, 4 artiklan 4 kohdan viimeisessä alakohdassa säädetään, että asiasta ei tarvitse ilmoittaa myös komissiolle. Näin ollen komissio ei tutki asiaa. Kyseinen jäsenvaltio soveltaa kansallista lainsäädäntöään koko asiaan; mikään muu jäsenvaltio ei voi soveltaa kansallista kilpailulainsäädäntöään kyseiseen keskittymään.
(41) Toisin sanoen niiden, jotka olisivat toimivaltaisia tutkimaan asian kansallisen lainsäädäntönsä perusteella, jos asiaa ei siirretä. Termin ”toimivaltainen tutkimaan asian” osalta ks. jäljempänä B5 jakso.
(42) Niiden asioiden osalta, joissa komissio ryhtyy valmisteleviin toimiin 65 työpäivän kuluessa, ks. 9 artiklan 4 kohdan b alakohta ja 9 artiklan 5 kohta.
(43) Käsitteen ”sai tiedon”, joka on johdettu 22 artiklan sanamuodosta, on tässä yhteydessä tulkittava viittaavan siihen, että osapuolet ovat antaneet riittävästi tietoja alustavan arvion tekemiseksi siitä, täyttyvätkö 22 artiklan mukaisen siirtopyynnön edellytykset.
(44) On huomattava, että 22 artiklassa annetaan jäsenvaltiolle mahdollisuus yhtyä alkuperäiseen pyyntöön vaikka keskittymästä ei olisi vielä ilmoitettu sille. Saattaa kuitenkin olla, että jäsenvaltiot eivät voi yhtyä pyyntöön, jos ne eivät ole saaneet tarvittavia tietoja keskittymän osapuolilta ennen kuin komissio ilmoittaa niille, että toinen jäsenvaltio on esittänyt siirtopyynnön. Vaikka jäsenvaltiot voivat ottaa yhteyttä keskittymän osapuoliin selvittääkseen, ovatko ne toimivaltaisia tarkastelemaan toimenpidettä, keskittymän osapuolia kehotetaan toimittamaan mahdollisuuksien mukaan ilmoituksensa kaikille toimivaltaisille jäsenvaltioille samanaikaisesti.
(45) Kun komissio tutkii keskittymän yhden tai useamman jäsenvaltion puolesta sulautuma-asetuksen 22 artiklan perusteella, se voi tehdä kaikki asetuksen 6 ja 8 artiklassa säädetyt päätökset. Tämä on vahvistettu sulautuma-asetuksen 22 artiklan 4 kohdassa. On huomattava, että komissio tutkii keskittymän pyynnön esittäneiden jäsenvaltioiden pyynnöstä ja niiden puolesta. Artikla olisi sen vuoksi tulkittava siten, että siinä edellytetään komission tutkivan keskittymän vaikutukset kyseisten jäsenvaltioiden alueella. Komissio ei tutki keskittymän vaikutuksia niiden jäsenvaltioiden alueella, jotka eivät ole yhtyneet pyyntöön, ellei tämä ole tarpeen keskittymän vaikutusten arvioimiseksi pyynnön esittäneiden jäsenvaltioiden alueella (esimerkiksi silloin kun maantieteelliset markkinat ulottuvat pyynnön esittäneen jäsenvaltion tai sen esittäneiden jäsenvaltioiden alueen ulkopuolelle).
(46) Komissio voisi ottaa huomioon ennakkotiedon mahdollisesta siirtopyynnöstä päättäessään, että se ei hyväksy pyyntöä poiketa keskittymän toteuttamisen lykkäämisestä sulautuma-asetuksen 7 artiklan 3 kohdan nojalla.
(47) Olisi huomattava, että kuten sulautuma-asetuksen 19 artiklan 1 kohdassa säädetään, komissiolla on myös velvollisuus toimittaa kansallisille kilpailuviranomaisille jäljennökset ilmoituksista ja tärkeimmistä asiakirjoista, jotka on toimitettu komissiolle tai jotka komissio on antanut.
(48) RS-lomake on liitetty yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 täytäntöönpanosta 7 päivänä huhtikuuta 2004 annettuun komission asetukseen (EY) N:o 802/2004 (EUVL L 133, 30.4.2004, s. 1).
(49) Tämä olisi aiheellinen ”korjaustoimenpide”, jos pyynnön esittävät osapuolet ovat toimittaneet virheellisiä tai epätäydellisiä tietoja, jotka eivät vaikuta 4 artiklan 5 kohdan edellytysten täyttämiseen, ja komissio saa tämän tietoonsa tutkimuksen aikana.
(50) Ks. sulautuma-asetuksen johdanto-osan 16 kappale.
(51) Keskittymän toteuttamisen lykkäämistä koskeva sulautuma-asetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukainen pyyntö olisi yleensä vastoin aietta esittää 4 artiklan 4 kohdan mukainen pyyntö käsittelypaikan siirtämiseksi ennen ilmoituksen tekemistä.
(52) Toisaalta 21 artiklan 3 kohdassa ja 22 artiklan 3 kohdassa olevan viittauksen ”kansalliseen kilpailulainsäädäntöön” olisi ymmärrettävä viittaavan kansalliseen kilpailulainsäädäntöön kokonaisuudessaan.
(53) Ks. sulautuma-asetuksen johdanto-osan 34 kappale ja 4 artiklan 1 kohta.
(54) Myös olosuhteissa, joissa ilmoituksen tekemiseen ei ole oikeudellista velvollisuutta, osapuolet voivat käytännössä haluta tehdä ilmoituksen tai niiltä voidaan odottaa sen tekemistä.
(55) Sulautuma-asetuksen 20 artiklan mukaan ainoastaan 8 artiklan 1—6 kohdan sekä 14 ja 15 artiklan nojalla tehdyt päätökset on julkaistava.
Tässä tiedonannossa selvitetään yksinkertaistettua menettelyä, jota komissio aikoo käyttää käsitellessään tiettyjä keskittymiä yrityskeskittymien valvonnasta 20 päivänä tammikuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (”EY:n sulautuma-asetus”) (1), jäljempänä ’sulautuma-asetus’, nojalla, jos yrityskeskittymät eivät aiheuta kilpailuongelmia. Tämä tiedonanto korvaa tiedonannon yksinkertaistetusta menettelystä tiettyjen keskittymien käsittelemiseksi neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 mukaan (2). Kokemus, jota komissio on saanut soveltaessaan yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 4064/89 (3), on osoittanut, että tietynlaiset ilmoitetut keskittymät voidaan tavallisesti hyväksyä niiden herättämättä olennaisia epäilyjä, jollei asiaan liity erityisiä piirteitä.
Tiedonannon tarkoituksena on vahvistaa edellytykset, joissa komissio tavallisesti tekee lyhytmuotoisen päätöksen ja julistaa yksinkertaistettua menettelyä noudattaen keskittymän yhteismarkkinoille soveltuvaksi. Samoin annetaan ohjeita itse menettelystä. Jos kaikki tiedonannon 5 kohdassa vahvistetut tarpeelliset edellytykset täyttyvät ja jos asiaan ei liity erityisiä piirteitä, komissio tekee 25 työpäivän kuluessa ilmoituksesta lyhytmuotoisen hyväksymispäätöksen yhteismarkkinoille soveltumisesta sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti. (4)
Jos tiedonannon 6—11 kohdassa vahvistetut takeet tai poikkeukset ovat sovellettavissa, komissio voi aloittaa tutkimuksen ja/tai tehdä sulautuma-asetuksen mukaisen yksityiskohtaisen päätöksen.
Seuraavissa jaksoissa esitetyn menettelyn avulla komissio aikoo tarkentaa ja tehostaa yrityskeskittymien valvontaa yhteisössä.
II YKSINKERTAISTETTUUN MENETTELYYN SOVELTUVAT KESKITTYMÄT
Käsiteltäviksi kelpoiset keskittymät
Komissio soveltaa yksinkertaistettua menettelyä seuraavanlaisiin keskittymien ryhmiin:
yhteisyrityksen liikevaihto (5) ja/tai siirrettyjen toimintojen liikevaihto (6) on vähemmän kuin 100 miljoonaa euroa ETA-alueella ja jos
yhteisyritykseen siirretyn omaisuuden kokonaisarvo (7) on vähemmän kuin 100 miljoonaa euroa ETA-alueella (8);
vähintään kaksi yritystä sulautuu tai vähintään yksi yritys hankkii yksinomaisen tai yhteisen määräysvallan toisessa yrityksessä, eivätkä keskittymän osapuolet harjoita liiketoimintaa samoilla tuote- ja maantieteellisillä markkinoilla taikka tuotemarkkinoilla, jotka edeltävät tai seuraavat keskittymän toisen osapuolen tuotemarkkinoita valmistus- tai jakeluketjussa (9);
vähintään kaksi yritystä sulautuu tai vähintään yksi yritys hankkii yksinomaisen tai yhteisen määräysvallan toisessa yrityksessä ja:
vähintään kaksi keskittymän osapuolta harjoittaa liiketoimintaa samoilla tuote- ja maantieteellisillä markkinoilla (horisontaalinen suhde) ja niiden yhteenlaskettu markkinaosuus on alle 15 prosenttia; tai
vähintään yksi keskittymän osapuoli harjoittaa liiketoimintaa tuotemarkkinoilla, jotka edeltävät tai seuraavat keskittymän toisen osapuolen tuotemarkkinoita valmistus- tai jakeluketjussa (vertikaalinen suhde) (10), eikä osapuolten erillinen tai yhteenlaskettu markkinaosuus markkinoiden kummalla tahansa portaalla ole 25 prosenttia tai enemmän (11); tai
Arvioidessaan, kuuluuko keskittymä johonkin 5 kohdassa tarkoitetuista ryhmistä, komissio varmistaa, että kaikki asian kannalta merkitykselliset seikat on todennettu riittävän selkeästi. Koska markkinamääritelmät ovat todennäköisesti avainasemassa arvioinnissa, osapuolten olisi toimitettava tietoja kaikista mahdollisista vaihtoehtoisista markkinamääritelmistä ilmoituksen tekoa edeltävän vaiheen aikana (ks. 15 kohta). Ilmoituksen tekevien osapuolten on kuvailtava kaikki vaihtoehtoiset merkitykselliset tuote- ja maantieteelliset markkinat, joihin ilmoitetulla keskittymällä voi olla vaikutusta, ja toimitettava kyseisten markkinoiden määrittelyä koskevat tiedot (12). Lopullisen päätöksen markkinoiden määritelmästä tekee kuitenkin komissio, joka perustaa päätöksensä tapausta koskevien tosiseikkojen analyysiin. Jos merkityksellisten markkinoiden tai osapuolten markkinaosuuksien määritteleminen on vaikeaa, komissio ei sovella yksinkertaistettua menettelyä. Jos keskittymiin liittyy uusia yleisesti kiinnostavia oikeudellisia kysymyksiä, komissio ei myöskään tavallisesti tee lyhytmuotoista päätöstä vaan siirtyy yleensä tavanomaisen sulautumien valvontamenettelyn ensimmäiseen vaiheeseen.
Vaikka yleensä voidaan odottaa, että 5 kohdassa tarkoitettuihin ryhmiin kuuluviin keskittymiin ei liity vakavia epäilyjä niiden soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, jotkin tapaukset voivat kuitenkin poikkeuksellisesti edellyttää tarkempaa tutkimusta ja/tai yksityiskohtaista päätöstä. Tällaisissa tapauksissa komissiolla on mahdollisuus siirtyä tavanomaisen sulautumien valvontamenettelyn ensimmäiseen vaiheeseen.
Seuraavassa esitetään suuntaa antavia esimerkkejä tapauksista, jotka voivat jäädä yksinkertaistetun menettelyn ulkopuolelle. Tietyt keskittymätyypit voivat lisätä osapuolten markkinavoimaa esimerkiksi yhdistämällä teknisiä, taloudellisia tai muita resursseja, vaikka keskittymän osapuolet eivät toimisikaan samoilla markkinoilla. Keskittymät, joiden osapuolista vähintään kaksi on läsnä toisiinsa läheisesti liittyvillä markkinoilla (13), eivät ehkä nekään sovellu yksinkertaistetun menettelyn piiriin, erityisesti jos keskittymän yhdellä tai useammalla osapuolella on yksinään vähintään 25 prosentin markkinaosuus tuotemarkkinoilla, joilla ei osapuolten välillä ole horisontaalista tai vertikaalista suhdetta mutta jotka ovat toisen osapuolen markkinoiden lähimarkkinat. Voi myös olla tapauksia, joissa osapuolten tarkkojen markkinaosuuksien määrittely ei ole mahdollista. Näin on usein silloin, kun osapuolet toimivat uusilla tai kehittymättömillä markkinoilla. Keskittymät voivat myös olla soveltumattomia yksinkertaistettuun menettelyyn, jos markkinoille pääsyn esteet ovat korkeat, markkinat ovat hyvin keskittyneitä (14) tai niillä on muita todettuja kilpailuongelmia.
Komission tähän mennessä saama kokemus on osoittanut, että muutos yhteisestä määräysvallasta yksinomaiseen määräysvaltaan saattaa poikkeuksellisesti vaatia lähempää tutkimusta ja/tai yksityiskohtaista päätöstä. Erityisiä kilpailuongelmia voi aiheutua tilanteessa, jossa aiempi yhteisyritys sulautetaan jäljellä olevan ainoan määräysvaltaa käyttävän osakkaan konserniin tai verkostoon, jolloin määräysvaltaa käyttävien eri osakkaiden mahdollisten erilaisten etujen rajoittavat vaikutukset poistuvat ja strateginen markkina-asema saattaa vahvistua. Esimerkiksi tilanteessa, jossa yritys A ja yritys B käyttävät yhdessä määräysvaltaa yhteisyrityksessä C, keskittymä, jossa A hankkii yksinomaisen määräysvallan C:stä, saattaa aiheuttaa kilpailuongelmia, jos C kilpailee suoraan A:n kanssa ja jos C:llä ja A:lla on kokonaisuudessaan huomattava markkinaosuus ja C menettää keskittymän vuoksi osan aiempaa riippumattomuuttaan (15). Jos tällaiset tilanteet kaipaavat lähempää tarkastelua, komissiolla on mahdollisuus siirtyä tavanomaisen sulautumien valvontamenettelyn ensimmäiseen vaiheeseen (16).
Komissiolla on myös mahdollisuus siirtyä tavanomaisen sulautumien valvontamenettelyn ensimmäiseen vaiheeseen, jos komissio tai jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset eivät ole tarkastelleet yhteisen määräysvallan aiempaa hankintaa kyseisestä yhteisyrityksestä.
Komissiolla on lisäksi mahdollisuus siirtyä tavanomaisen sulautumien valvontamenettelyn ensimmäiseen vaiheeseen, jos on kyse sulautuma-asetuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta yhteensovittamisesta.
Jos jäsenvaltio ilmaisee perustellun huolestumisensa ilmoitetusta keskittymästä 15 työpäivän kuluessa siitä, kun se on saanut jäljennöksen ilmoituksesta, tai jos kolmas osapuoli ilmaisee perustellun huolestumisensa huomautusten esittämiselle annetussa määräajassa, komissio tekee yksityiskohtaisen päätöksen. Tähän sovelletaan sulautuma-asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa säädettyjä määräaikoja.
Jollei tässä tiedonannossa esitetyistä takeista ja poikkeuksista muuta johdu, komissio voi soveltaa yksinkertaistettua menettelyä keskittymiin, jos:
komissio päättää sulautuma-asetuksen 4 artiklan 4 kohdan mukaisen perustellun lausunnon esittämisen jälkeen olla siirtämättä asiaa jäsenvaltion käsiteltäväksi tai
III MENETTELYSÄÄNNÖKSET
Komissio on havainnut yhteydenpidon ilmoituksen tekevien osapuolten ja komission välillä ennen ilmoituksen tekemistä hyödylliseksi myös näennäisen selkeissä tapauksissa (17). Komission kokemus yksinkertaistetusta menettelystä on osoittanut, että yksinkertaistettuun menettelyyn ehdolla olevissa tapauksissa esille voi nousta monimutkaisia, esimerkiksi markkinamääritelmiin liittyviä kysymyksiä (ks. 6 kohta), jotka olisi suotavaa ratkaista ennen kuin ilmoitus tehdään. Yhteydenpito antaa komissiolle ja ilmoituksen tekeville osapuolille mahdollisuuden päättää ilmoituksessa annettavien tietojen täsmällisestä määrästä. Ilmoitusta edeltävä yhteydenpito olisi aloitettava vähintään kaksi viikkoa ennen arvioitua ilmoituspäivää. Ilmoituksen tekeviä osapuolia kehotetaan sen vuoksi olemaan yhteydessä komissioon ennen ilmoituksen tekoa erityisesti, jos ne haluavat, että komissio vapauttaa ne täydellisen ilmoituksen tekemisestä yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 täytäntöönpanosta 7 päivänä huhtikuuta 2004 annetun asetuksen (EY) No 802/2004 (18) 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti sillä perusteella, että ilmoitettava toimenpide ei aiheuta kilpailuongelmia.
Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen vastaanottamisen jälkeen julkaistaviin tietoihin (19) kuuluvat keskittymän osapuolten nimet ja alkuperämaa, keskittymän luonne ja kohteena olevat taloudenalat sekä maininta siitä, että ilmoituksen tekevän osapuolen toimittamien tietojen perusteella keskittymä mahdollisesti soveltuu yksinkertaistettuun menettelyyn. Tämän jälkeen asianosaisilla on mahdollisuus toimittaa huomautuksia erityisesti seikoista, jotka mahdollisesti edellyttävät tutkimista.
Jos komissio katsoo, että keskittymä täyttää yksinkertaistetun menettelyn soveltamisperusteet (ks. 5 kohta), se tekee asiassa tavallisesti lyhytmuotoisen päätöksen. Tämä koskee myös tapauksia, joista ei aiheudu kilpailuongelmia ja joista komissiolle on tehty yksityiskohtainen ilmoitus. Tällöin keskittymä julistetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi sulautuma-asetuksen 10 artiklan 1 ja 6 kohdan mukaisesti 25 työpäivän kuluessa ilmoituksesta. Komissio pyrkii tekemään lyhytmuotoisen päätöksen mahdollisimman pian sen jälkeen, kun 15 työpäivän määräaika, jonka kuluessa jäsenvaltiot voivat pyytää ilmoitetun keskittymän siirtämistä sulautuma-asetuksen 9 artiklan nojalla, on päättynyt. Komissiolla on kuitenkin 25 työpäivän kuluessa mahdollisuus siirtyä tavanomaisen sulautumien valvontamenettelyn ensimmäiseen vaiheeseen ja aloittaa tutkimukset ja/tai tehdä yksityiskohtainen päätös, jos se pitää tätä kyseisen asian kannalta sopivampana toimenpiteenä.
Komissio ilmoittaa päätöksen tekemisestä Euroopan unionin virallisessa lehdessä, kuten keskittymän hyväksymistä koskevien yksityiskohtaisten päätösten yhteydessä. Päätöksen julkinen toisinto on saatavana kilpailun pääosaston Internet-sivuilla rajoitetun aikaa. Lyhytmuotoinen päätös sisältää ilmoitetusta keskittymästä samat tiedot, jotka komissio antoi tiedottaessaan ilmoituksen saamisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (osapuolten nimet ja alkuperämaa, keskittymän luonne, taloudenalat), sekä lausuman keskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille soveltuvaksi, koska se kuuluu yhteen tai useampaan tässä tiedonannossa tyypiteltyyn keskittymien ryhmään. Päätöksessä on erityinen maininta yhdestä tai useammasta tapaukseen soveltuneesta keskittymien ryhmästä.
IV LIITÄNNÄISRAJOITUKSET
(2) EYVL C 217, 29.7.2000, s. 32.
(3) EYVL L 395, 30.12.1989, s. 1; oikaisu: EYVL L 257, 21.9.1990, s. 13.
(4) Ilmoitusvaatimukset esitetään yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 täytäntöönpanosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 802/2004 liitteissä I ja II.
(5) Yhteisyrityksen liikevaihto lasketaan emoyhtiöiden tai itse yhteisyrityksen viimeisimmistä tarkistetuista tilinpäätöksistä, riippuen siitä, onko yhteisyritykseen yhdistetystä omaisuudesta saatavilla erilliset tilit.
jos olemassa olevaan yhteisyritykseen tulee uusi määräysvaltaa harjoittava osapuoli, huomioon otettava liikevaihto on yhteisyritysten liikevaihto ja uuden emoyhtiön (mahdollisesti) siirtämien toimintojen osalle laskettava liikevaihto.
(7) Yhteisyrityksen omaisuuden kokonaisarvo lasketaan kunkin emoyhtiön viimeisen laaditun ja hyväksytyn tilinpäätöksen perusteella. Ilmaisulla omaisuus tarkoitetaan 1) kaikkea aineellista ja aineetonta käyttöomaisuutta, joka on luovutettu yhteisyritykselle (esimerkkejä aineellisesta käyttöomaisuudesta ovat tuotantolaitokset, tukkumyynti- tai vähittäismyyntiverkot sekä kauppatavaravarastot; esimerkkejä aineettomasta käyttöomaisuudesta ovat immateriaalioikeudet, liikearvo eli goodwill jne.) ja 2) yhteisyrityksen saatavien kokonaissummaa, jonka joku emoyhtiöistä on suostunut myöntämään tai takaamaan.
(8) Jos tietty liikevaihto kertyy siirretystä omaisuudesta, tämän omaisuuden arvo ja liikevaihto eivät saa ylittää 100 miljoonaa euroa.
(9) Ks. komission tiedonanto merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta (EYVL C 372, 9.12.1997, s. 5).
(10) Ks. alaviite 6.
(11) Tämän tarkoittaa, että tähän ryhmään kuuluvat ainoastaan keskittymät, jotka eivät johda CO-lomakkeen 6 jakson III kohdassa määriteltyjen vaikutusalaan kuuluvien markkinoiden syntymiseen. Horisontaalisten ja vertikaalisten suhteiden raja-arvoja sovelletaan markkinaosuuksiin sekä kansallisella että ETA:n tasolla samoin kuin kaikkiin mahdollisiin vaihtoehtoisiin tuotemarkkinoiden määritelmiin, joita yksittäisessä tapauksessa voidaan joutua ottamaan huomioon. Ilmoituksessa esitettyjen markkinamääritelmien on oltava riittävän tarkat sen toteamiseksi, että raja-arvoja ei ylitetä, ja kaikki mahdolliset vaihtoehtoiset markkinamääritelmät on esitettävä (kansallisia markkinoita pienemmät maantieteelliset markkinat mukaan luettuina).
(12) Kuten aina kun asiasta on tehty ilmoitus, komissio voi kumota myös lyhytmuotoisen päätöksen, jos päätös perustuu virheellisiin tietoihin, joista jokin keskittymään osallistuvista yrityksistä on vastuussa (sulautuma-asetuksen 6 artiklan 3 kohdan a alakohta).
(13) Tuotemarkkinat liittyvät läheisesti toisiinsa, kun tuotteet täydentävät toisiaan tai kuuluvat tuotevalikoimaan, jonka tuotteita sama asiakasryhmä yleensä ostaa loppukäyttäjinä samaan käyttötarkoitukseen.
(14) Ks. suuntaviivat horisontaalisten sulautumien arvioinnista yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen nojalla, 14—21 kohta (EUVL C 31, 5.2.2004, s. 5).
(15) Asia N:o IV/M.1328 KLM/Martinair, kilpailupolitiikkaa koskeva XXIX kertomus vuodelta 1999 — SEK(2000) 720 lopullinen, 165—166 kohta.
(16) Asiassa N:o COMP/M.2908 Deutsche Post/DHL (II)18 päivänä syyskuuta 2002 tehty päätös.
(17) Ks. EY:n yrityskeskittymien valvontamenettelyjä koskevat kilpailun pääosaston parhaat käytänteet, jotka löytyvät komission Internet-sivuilta osoitteesta:
(18) EUVL L 133, 30.4.2004, s. 1.
(19) Sulautuma-asetuksen 4 artiklan 3 kohta.
Tarkistetut selittävät huomautukset, jotka koskevat Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Chilen tasavallan välisestä assosiaatiosta tehdyn sopimuksen liitettä III käsitteen ”alkuperätuotteet” määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä
17 artikla — Tekniset syyt
EUR.1-tavaratodistus voidaan hylätä ”teknisistä syistä”, jos sitä ei ole laadittu määräysten mukaisesti. Tässä on kyse tapauksista, joissa voidaan myöhemmin esittää jälkikäteen annettu todistus; tähän ryhmään kuuluvat esimerkiksi seuraavat tapaukset:
EUR.1-tavaratodistus on laadittu muulle kuin määräysten mukaiselle lomakkeelle (esimerkiksi siinä ei ole aaltomaista taustakuviota, sen mitat tai väri poikkeavat huomattavasti mallista, siinä ei ole sarjanumeroa tai se on painettu muulla kuin virallisesti määrätyllä kielellä),
pakollisesti täytettävään kohtaan, lukuun ottamatta 8 kohtaa, ei ole tehty merkintää (esimerkiksi EUR.1-tavaratodistuksen 4 kohta),
leima ja allekirjoitus puuttuvat (EUR.1-tavaratodistuksen 11 kohta),
muu kuin valtuutettu viranomainen on vahvistanut EUR.1-tavaratodistuksen,
EUR.1-tavaratodistus on vahvistettu uudella leimalla, jonka leimanäytettä ei ole vielä toimitettu tiedoksi,
esitetään EUR.1-tavaratodistuksen valokopio tai jäljennös alkuperäiskappaleen sijasta,
EUR.1-tavaratodistuksen 5 kohdassa oleva merkintä viittaa muuhun kuin sopimuspuolena olevaan maahan (esimerkiksi Israel tai Kuuba).
Noudatettava menettely:
Tavaratodistukseen on tehtävä merkintä ”Asiakirja hylätty” ja mainittava hylkäämisen syy tai syyt, minkä jälkeen todistus on palautettava tuojalle, jotta tämä voi hankkia jälkikäteen annettavan uuden todistuksen. Tulliviranomaiset voivat kuitenkin säilyttää valokopion hylätystä tavaratodistuksesta jälkitarkastusta varten tai jos on syytä epäillä vilpillistä toimintaa.
31 artikla — Etuuskohtelun epääminen ilman tarkastusta
Näissä tapauksissa alkuperäselvitystä ei voida käyttää, ja tähän ryhmään kuuluvat erityisesti seuraavat tapaukset:
tavaran kuvaukselle varattua kohtaa (EUR.1-tavaratodistuksen 8 kohta) ei ole täytetty tai se koskee muita kuin tullille esitettyjä tavaroita,
alkuperäselvityksen on antanut muu kuin sopimuspuolena oleva maa, vaikka kyseiset tavarat ovat yhteisön tai Chilen alkuperätuotteita (esimerkiksi Israelissa Chilen alkuperätuotteille annettu EUR.1-tavaratodistus),
EUR.1-tavaratodistuksen pakollisesti täytettävässä kohdassa on jälkiä merkintöjen poispyyhkimisestä tai niiden lisäämisestä, eikä tätä ole vahvistettu (esimerkiksi kohdat, joissa on tavaroiden kuvaus, kollien lukumäärä, määrämaa ja alkuperämaa),
EUR.1-tavaratodistuksen voimassaoloaika on päättynyt muista kuin määräyksissä vahvistetuista syistä (esimerkiksi poikkeukselliset olosuhteet), lukuun ottamatta tapauksia, joissa tavarat on esitetty tullille ennen määräajan päättymistä,
alkuperäselvitys esitetään jälkikäteen tavaroille, jotka on alunperin tuotu vilpillisellä tavalla,
EUR.1-tavaratodistuksen 4 kohdassa ilmoitetaan muu kuin sen sopimuksen sopimuspuolena oleva maa, jonka perusteella etuuskohtelua haetaan.
Tulliviranomaisten, joille alkuperäselvitys on esitetty, on tehtävä siihen merkintä ”Ei voida käyttää”, ja otettava se haltuunsa uusien käyttöyritysten estämiseksi. Tuojamaan tulliviranomaiset ilmoittavat kohtelun epäämisestä viipymättä viejämaan tulliviranomaisille tai toimivaltaisille valtion viranomaisille tapauksissa, joissa ne pitävät sitä aiheellisena, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ryhtymistä oikeustoimiin sisäisen lainsäädännön mukaisesti.
17 ja 31 artiklan selittävissä huomautuksissa käytetyt merkinnät
VALTIONTUKI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Valtiontuki N:o C 42/2004 (ex N 350/2004) — ”Business Premises Renovation Allowances (BPRA)”
Komissio on ilmoittanut 1. joulukuuta 2004 päivätyllä, tätä tiivistelmää seuraavilla sivuilla todistusvoimaisella kielellä toistetulla kirjeellä Yhdistyneelle kuningaskunnalle päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee mainittua tukiohjelmaa.
Valtiontukien kirjaamo (State Aid Greffe)
Huomautukset toimitetaan Yhdistyneelle kuningaskunnalle. Huomautuksia esittävä asianomainen voi pyytää kirjallisesti henkilöllisyytensä luottamuksellista käsittelyä, ja tämä pyyntö on perusteltava.
Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ilmoittivat liiketilojen korjaamisen vuoksi tehtäviin pääomainvestointeihin perustuvia verovähennyksiä (Business Premises Renovation Allowances) koskevasta tukiohjelmasta 6. elokuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin komissiossa vastaanotetuksi 10. elokuuta 2004.
Tukiohjelman kuvaus
Tukiohjelmasta myönnetään tukikelpoisille yrityksille (omistajille/haltijoille) verovähennyksiä pääomamenoista, joita niille aiheutuu sellaisten liiketilojen korjaamisesta tai muuntamisesta, jotka ovat olleet tyhjillään vähintään vuoden ja jotka sijaitsevat jollain Yhdistyneen kuningaskunnan 2000:sta epäedullisessa asemassa olevasta alueesta saattaakseen kyseiset tilat tuottavaan käyttöön.
Ohjelman valtiontukiluonne
Komissio katsoo menettelyn tässä vaiheessa, että toimenpide on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
Menettelyyn liittyvät näkökohdat
Yhdistynyt kuningaskunta on noudattanut perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisia menettelyvaatimuksia ilmoittamalla edellä mainitusta tukiohjelmasta ennen sen täytäntöönpanoa.
Tukitoimenpiteen soveltuvuuden arviointi
Verovähennykset myönnetään pääomamenoista, joita on aiheutunut liiketilojen korjaamisesta tai muuntamisesta tuottavaan käyttöön epäedullisessa asemassa olevilla alueilla. Ilmoitettu ohjelma keskittyy ensi sijassa investointeihin. Aluetukisuuntaviivojen mukaan epäedullisessa asemassa olevilla alueilla myönnettävä investointituki saattaa soveltua yhteismarkkinoille, jos tietyt edellytykset täyttyvät.
Alustavan arvioinnin perusteella komissio päättelee, että ehdotettu tukiohjelma ei kuulu nykyisten suuntaviivojen, puitteiden tai asetusten soveltamisalaan. Liiketilojen korjaamisen vuoksi tehtäviin pääomainvestointeihin perustuva verovähennysohjelma keskittyy ongelma-alueisiin, joista ei tähän mennessä ole annettu suuntaviivoja tai puitteita.
Sen vuoksi on tutkittava, voiko ilmoitettuun ohjelmaan soveltaa jotain perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua poikkeusta. Komissio on tämän vuoksi tarkastellut, onko Yhdistyneen kuningaskunnan ehdottama toimenpide tarpeellinen ja oikeassa suhteessa ilmoitettuun tavoitteeseen ja vääristääkö se kilpailua yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
Komissio on aikaisemmin katsonut, että teollisten joutomaiden kunnostaminen edistää tärkeitä yhteisön tavoitteita. Komissio uskoo, että myös tyhjien liiketilojen korjaaminen tai muuntaminen tuottavaan käyttöön Yhdistyneen kuningaskunnan ilmoittaman toimenpiteen avulla voitaisiin katsoa kunnostamistoimenpiteeksi ja että siksi se edistäisi yhteisön tavoitteita.
Komissio katsoo kuitenkin, että tässä vaiheessa tarvitaan lisätutkimuksia, jotta voitaisiin arvioida liiketilojen korjaamisen vuoksi tehtäviin pääomainvestointeihin perustuvien verovähennysten aiheellisuutta ja oikeasuhteisuutta. Lisätutkimusten tarpeellisuutta korostavat seuraavat seikat:
Yhdistyneen kuningaskunnan toimittamien tietojen mukaan suuret yritykset vastaavat 85 prosentista ja pk-yritykset vain 15 prosentista kaikista merkityksellisistä menoista. Vaikka tukiohjelma on avoin kaikille yrityksille niiden koosta huolimatta, sen pääasialliset tuensaajat ovat suuria yrityksiä.
Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat kuitenkin todenneet, että myös niissä tapauksissa, joissa suuret yritykset omistavat liiketilat, pk-yritykset voivat kuitenkin hyötyä toimenpiteestä välillisesti, sillä ne vuokraavat usein tilansa suurilta yrityksiltä. Tätä korostavat Yhdistyneen kuningaskunnan toimittamat tiedot, joista ilmenee, että yli vuoden tyhjillään olleita liiketiloja koskevista vuokrasopimuksista 31 prosenttia tehtiin suurten yritysten kanssa ja 69 prosenttia pk-yritysten kanssa. Yhdistyneen kuningaskunnan määritelmän mukaisilla vaikeimmilla ongelma-alueilla vastaavat luvut ovat 26 prosenttia (suuret yritykset) ja 74 prosenttia (pk-yritykset).
Komissio huomauttaa, että ilmoitettu toimenpide ei rajoitu komission määritelmän mukaisiin pk-yrityksiin. Komissio huomauttaa myös, että tukiohjelma ei rajoitu perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a tai c alakohdassa tarkoitettuihin tukialueisiin.
Ilmoitetun toimenpiteen tavoitealueina käytetään 2000:a Yhdistyneen kuningaskunnan vaikeinta ongelma-aluetta. Tämä johtaa samoihin kysymyksiin, joita käsiteltiin leimaverosta myönnettävää vapautusta koskeneessa asiassa. Tällainen käytäntö poikkeaa komission aluetukiasioissa tavallisesti soveltamasta käytännöstä. Komissio katsoo edelleen, että tällaisen poikkeaman on oltava perusteltu, jotta tuensaajat, jotka eivät toimi perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja/tai c alakohdassa tarkoitetuilla tukialueilla, eivät saa suhteetonta taloudellista hyötyä, joka muuttaisi kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
Hyväksyessään leimaverosta myönnettävää vapautusta koskevan tukiohjelman sen erityisansioiden perusteella komissio asetti useita ehtoja. Komissio päätti muun muassa, että ohjelman seuranta oli varmistettava ja että ohjelman myönteiset vaikutukset alueiden ja erityisesti teollisten joutomaiden fyysiseen elvyttämiseen oli osoitettava. Komissio ei ole tähän mennessä saanut jälkianalyysia, jonka perusteella se voisi arvioida ohjelman myönteisiä vaikutuksia.
Vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset toteavatkin, että tuen keskimääräinen intensiteetti olisi 9—10 prosenttia netto, ilmoitetun toimenpiteen enimmäistuki-intensiteetti voi nousta 40 prosenttiin netto muiden kuin osakeyhtiöiden osalta ja 30 prosenttiin netto osakeyhtiöiden osalta.
Tämän vuoksi komissio epäilee toimenpiteen alustavan arvioinnin jälkeen, onko Yhdistyneen kuningaskunnan ehdottama toimenpide oikeassa suhteessa tavoitteeseen ja vääristääkö se kilpailua yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Komissio katsoo, että tätä monimutkaista kysymystä on tarkasteltava perusteellisemmin. Komissio haluaa saada tietoja muilta asianomaisilta. Tämä on oikeudellisista syistä toteutettava aloittamalla perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely. Komission on saatava kyseisen menettelyn kautta huomautuksia ennen kuin se voi päättää, onko kyseinen tuki tarpeellinen ja muuttaako se kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.
(Asia COMP/M.3678 — Goldman Sachs/Cerberus/TET/JV)
Asiaan sovelletaan mahdollisesti yksinkertaistettua menettelyä
Komissio vastaanotti 24. helmikuuta 2005 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla yritykset Goldman Sachs Mortgage Company (”GSMC”, USA), joka on yrityksen Goldman Sachs Group, Inc. (”Goldman Sachs”, USA) määräysvallassa, ja The Cerberus Group (”Cerberus”, USA), hankkivat neuvoston asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa merkityksessä yhteisen määräysvallan yrityksessä Transamerica European Trailers (”TET”, Yhdistynyt Kuningaskunta), ostamalla osakkeita.
Goldman Sachs: investointipankkitoiminta ja arvopaperit
Cerberus: investointi irtaimeen omaisuuteen
TET: kaupallinen perävaunujen leasing-toiminta
Komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu toimi voi kuulua asetuksen (EY) N:o 139/2004 soveltamisalaan. Asiaa koskevan lopullisen päätöksen tekoa on kuitenkin lykätty. On huomattava, että asiaan sovelletaan mahdollisesti yksinkertaistettua menettelyä yksinkertaistetusta menettelystä tiettyjen keskittymien käsittelemiseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (2) nojalla annetun komission tiedonannon mukaisesti.
Huomautusten on oltava komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää komissiolle faksitse (numeroon (32-2) 296 43 01 tai 296 72 44) tai postitse viitteellä COMP/M.3678 — Goldman Sachs/Cerberus/TET/JV, seuraavaan osoitteeseen:
(2) Tiedonanto on komission kilpailun pääosaston sivuilla:

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin