text:
EUR-Lex - 61988CO0002(01) - EN - EUR-Lex
EUR-Lex - 61988CO0002(01) - EN
Document 61988CO0002(01)
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 13 päivänä heinäkuuta 1990.
J. J. Zwartveld ym.
Oikeusapupyyntö: Rechter-commissaris bij de Arrondissementsrechtbank Groningen - Alankomaat.
Komissio - Kansallinen tuomioistuin - Oikeusapupyyntö - Asiakirjojen loukkaamattomuus.
Asia C-2/88 Imm.
Order of the Court of 13 July 1990. # J. J. Zwartveld and others. # Request for mutual assistance: Rechter-commissaris bij de Arrondissementsrechtbank Groningen - Netherlands. # Commission - National judge - Request for judicial cooperation - Inviolability of documents. # Case C-2/88 Imm.
English special edition X 00509
ECLI identifier: ECLI:EU:C:1990:315
B-18.03 Euroopan yhteisö (ETY/EY) / ETY/EY - Yhteisön toimielimet ja laitokset * Yhteisön toimielimet ja laitokset / Komissio
Koskemattomuutta koskeva hakemus - välipäätös, Koskemattomuutta koskeva hakemus - hyväksytty
Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta, Euroopan unionin neuvosto, Portugali, Ranska, Saksa, Alankomaat, Euroopan parlamentti, Italia, Kreikka
Steenbergen, J.: De Zwartveld-beschikking en samenwerking met nationale rechters, S.E.W. ; Sociaal-economische wetgeving 2015 p.570-573 (NL)
Watson, J.S.: Common Market Law Review 1991 p.428-443 (EN)
Prieß, Hans-Joachim: Die Verpflichtung der Europäischen Gemeinschaft zur Amts- und Rechtshilfe, Europarecht 1991 p.342-355 (DE)
Lauwaars, R.H.: Groningse rechter-commissaris verzoekt Hof om rechtshulp, Euridica 1990 nº 2 p.17 (NL)
Keurentjes, R.B.M.: Openbaarheid archieven EG, Nederlands juristenblad 1990 p.1282-1283 (NL)
Lauwaars, R.H.: S.E.W. ; Sociaal-economische wetgeving 1990 p.827-829 (NL)
Simon, Denys: Chronique de jurisprudence de la Cour de justice des Communautés européennes. Institutions et ordre juridique communautaire, Journal du droit international 1991 p.445-447 (FR)
Van der Klis, G.W. ; Ottervanger, T.R.: Visfraude : samenwerking nationale rechter en Hof van Justitie, Advocatenblad 1990 p.686-687 (NL)
Goletti, Giovanni Battista: Cooperazione leale e controlli comunitari, Rivista di diritto europeo 1990 p.881-886 (IT)
Mortelmans, K.J.M.: Rechten en plichten van Europese instellingen: de actieve legitimatie van het Europees parlement en de openbaarheid van het Commissiebestuur, Ars aequi 1990 p.983-991 (NL)
Clemente, Giorgio: L'accesso ai documenti della Commissione delle C.E. da parte del giudice nazionale, Rivista della Corte dei conti 1991 nº 2 p.204-209 (IT)
61988O0002(01)
Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 13 päivänä heinäkuuta 1990. - J. J. Zwartveld ym.. - Komissio - Kansallinen tuomioistuin - Oikeusapupyyntö - Asiakirjojen loukkaamattomuus. - Asia C-2/88 Imm..
Oikeustapauskokoelma 1990 sivu I-03365
Ruotsink. erityispainos sivu 00489
Suomenk. erityispainos sivu 00509
1. Euroopan yhteisöjen erioikeudet ja vapaudet - Funktionaalinen luonne - Merkitys - Rajoitukset - Toimielinten velvoite olla lojaalissa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa - Yhteistyö yhteisön oikeuden noudattamista varmistavien kansallisten tuomioistuinviranomaisten kanssa
(ETY:n perustamissopimuksen 5 artikla; Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 19 artikla)
2. Euroopan yhteisöt - Toimielimet - Velvoitteet - Apu yhteisön oikeuden noudattamista varmistaville kansallisille tuomioistuinviranomaisille - Yksityiskohtaiset säännöt - Asiakirjojen toimittaminen ja virkamiesten valtuuttaminen todistamaan
(ETY:n perustamissopimuksen 5 ja 155 artikla)
3. Euroopan yhteisöjen erioikeudet ja vapaudet - Toimielimen kieltäytyminen toimimasta yhteistyössä yhteisön oikeuden noudattamista varmistavien kansallisten tuomioistuinviranomaisten kanssa - Sen tutkiminen, onko kieltäytyminen pöytäkirjan kannalta perusteltua - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta kansallisen tuomioistuimen sen käsiteltäväksi saattamassa asiassa
(ETY:n perustamissopimuksen 164 artikla; pöytäkirja Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista)
1. Euroopan talousyhteisön muodostamassa oikeusyhteisössä jäsenvaltioiden ja yhteisön toimielinten suhteita ohjaa ETY:n perustamissopimuksen 5 artiklan mukaisesti periaate lojaalista yhteistyöstä. Tämä periaate ei ainoastaan velvoita jäsenvaltioita toteuttamaan kaikki toimenpiteet, joilla voidaan turvata yhteisön oikeuden ulottuvuus ja tehokkuus, eli tarvittaessa myös rikosoikeudelliset toimenpiteet, vaan se asettaa myös yhteisön toimielimille vastaavasti velvoitteita olla hyvässä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Kun kysymyksessä ovat yhteisön toimielimet, tämä lojaalin yhteistyön velvoite on erityisen tärkeä suhteessa jäsenvaltioiden lainkäyttöviranomaisiin, joiden tehtävänä on valvoa yhteisön oikeuden soveltamista ja noudattamista kansallisissa oikeusjärjestyksissä.
Näiden periaatteiden valossa Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehtyä pöytäkirjaa ei missään tapauksessa voi tulkita siten, että se antaisi yhteisöjen toimielimille mahdollisuuden olla noudattamatta edellä tarkoitettua yhteistyövelvoitetta, mikä käy ilmi myös pöytäkirjan 19 artiklasta, jonka mukaisesti erioikeudet ja vapaudet ovat luonteeltaan ainoastaan funktionaalisia ja siten myös suhteellisia niin, että niillä pyritään välttämään se, että yhteisöjen toiminta ja riippumattomuus häiriintyisivät.
2. Aktiivisen avun antaminen yhteisön säännöstön rikkomista tutkivalle kansalliselle tuomioistuimelle, joka pyytää tietoja tosiseikoista, joista nämä rikkomiset muodostuvat, luovuttamalla kansalliselle tuomioistuimelle asiakirjoja ja antamalla virkamiehille lupa todistaa kansallisessa oikeudenkäynnissä on kaikkia yhteisön toimielimiä koskeva velvoite, ja tämä velvoite koskee erityisesti komissiota, jolle on ETY:n perustamissopimuksen 155 artiklassa annettu tehtäväksi huolehtia perustamissopimuksen määräysten sekä toimielinten sen nojalla antamien säännösten ja määräysten soveltamisesta.
3. Yhteisöjen tuomioistuimella, jonka tehtävänä on ETY:n perustamissopimuksen 164 artiklan nojalla varmistaa, että perustamissopimusta tulkittaessa ja sovellettaessa noudatetaan lakia, on kansallisen tuomioistuimen pyynnöstä toimivalta tutkia, onko se, että yhteisön toimielimet vetoavat kyseiseen pöytäkirjaan kansallisten viranomaisten kanssa suoritettavasta lojaalista yhteistyöstä kieltäytymisen perustelemiseksi, oikeutettua sillä perusteella, että on estettävä yhteisöjen toiminnan häiriintyminen ja riippumattomuuden vaarantuminen.
Asiassa C-2/88 Imm.,
jossa Groningenin Arrondissementsrechtbankin rikosasioista vastaava Rechter-commissaris (Alankomaat) pyytää oikeusapua esitutkinnassa, jossa vastaajina ovat
J. J.Zwartveld ym.
toimien kokoonpanossa: presidentti O. Due, jaostojen puheenjohtajat Sir Gordon Slynn, C. N. Kakouris, F. A. Schockweiler ja M. Zuleeg sekä tuomarit G. F. Mancini, T. F. O'Higgins, J. C. Moitinho de Almeida, G. C.Rodríguez Iglesias, F. Grévisse ja M. Díez de Velasco,
1 Groningenin Arrondissementsrechtbankin Rechter-commissaris on yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 8.8.1988 toimittamallaan asiakirjalla C-2/88 Imm. saattanut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi "oikeusapupyynnön", josta käy ilmi seuraavat seikat:
- Rechter-commissaris tutkii asiaa, jossa väitetään, että Lauwersoogin (Alankomaat) kalahuutokaupan toimitusjohtaja ja johtokunnan jäsenet ovat syyllistyneet vuosina 1985 ja 1986 väärennökseen, joka on rangaistava teko Alankomaiden rikoslain 225 artiklan nojalla;
- asian tutkinnasta on ilmennyt, että kalahuutokaupan johto oli, kalastuskiintiöitä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamista varten annettujen kansallisten säännösten vastaisesti, virallisen kaupankäynnin ohella käynyt kauppaa rinnakkaisilla mustan pörssin kalamarkkinoilla;
- tiettyjen ministeriöiden virkamiesten ja Alankomaiden hallituksen kahden jäsenen todistajalausunnoista ilmenee, että Alankomaiden kalastuspolitiikasta vastaavat tahot ovat olleet tietoisia ETY:n tarkastajien vuosien 1983 ja 1986 välisenä aikana Alankomaissa suorittamien tarkastusten tuloksista;
- tutkinnallisten syiden vuoksi on olennaisen tärkeää, että Rechter-commissaris saa käyttöönsä kyseiset tarkastuskertomukset sekä näiden kertomusten perusteella laaditut asiakirjat. Kyseisen aineiston tarkastelun jälkeen Rechter-commissarisin on vielä mahdollisesti kuultava todistajina kyseisiä tarkastajia, joiden henkilöllisyyttä se ei tiedä;
- komissio on kieltäytynyt antamasta näitä kertomuksia sillä perusteella, että nämä asiakirjat ovat osa komissiossa vireillä olevan oikeudellisen menettelyn aineistoa.
2 Euroopan yhteisöjen yhteisen neuvoston ja yhteisen komission perustamisesta 8.4.1965 tehdyn sopimuksen liitteenä olevan Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan (jäljempänä pöytäkirja) 1 ja 12 artiklan perusteella sekä ottaen myös huomioon keskinäistä oikeusapua koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen tai asiaa koskevat muut eurooppalaiset yleissopimukset - joiden osapuolena yhteisö ei tosin ole, mutta jotka on sisällytetty yhteisön oikeusjärjestykseen siinä määrin, että niiden on katsottava muodostavan osan yhteisön oikeutta, jota kansalliset eri viranomaiset ovat velvollisia noudattamaan - Rechter-commissaris on pyytänyt yhteisöjen tuomioistuinta:
a) - ensisijaisesti, määräämään komission, tai ainakin sen asianomaisen pääosaston toimittamaan Rechter-commissarisille sen pyytämät tiedot; ja
- toissijaisesti, antamaan valtuudet siihen, että toimivaltainen tutkintatuomari voi suorittaa etsinnän saadakseen käsiinsä:
- (sisäiset) kertomukset tai ETY:n tarkastajien laatimat ja Alankomaiden merikalastusta koskevat tarkastuskertomukset vuodesta 1983 lähtien, ja
- (edellä tarkoitettujen virkamiesten toteamusten perusteella mahdollisesti laaditut) muut asiakirjat, jotka liittyvät merikalastusta koskevien yhteisön oikeuden sääntöjen noudattamiseen;
b) määräämään, tai ainakin sallimaan, että edellä mainittuja ETY:n tarkastajia ja kalastuksen pääosaston virkamiehiä kuullaan todistajina Rechter-commissarin toimistossa, tai ainakin Euroopan yhteisön alueella tutkintatuomarin toimesta Rechter-commissarisin läsnäollessa - tarvittaessa heidän koskemattomuutensa pidättämisen jälkeen - tarkistuksista, joita he ovat suorittaneet Alankomaissa vuosien 1983 ja 1987 välisenä aikana, sekä keskusteluista, joita he ovat käyneet Alankomaiden virkamiesten kanssa koskien Alankomaiden harjoittamaa kalastuspolitiikkaa.
3 Komissio on väittänyt 13.10.1988 yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon toimitetussa vastineessa, että Rechter-commissarisin pyyntöä ei voida ottaa tutkittavaksi.
4 Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan osalta komissio on esittänyt, että ETY:n perustamissopimuksessa on tyhjentävästi määrätty, missä tapauksessa ja millä tavalla jäsenvaltiot, yksityiset oikeussubjektit ja tuomioistuimet voivat saattaa asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklassa määrätään tyhjentävästi kansallisten tuomioistuinten mahdollisuudesta saattaa asiansa yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi. Rechter-commissarisin pyyntö ei komission mukaan kuitenkaan koske perustamissopimuksen määräyksen tai johdetun oikeuden tulkintaa.
5 Oikeudellisen perustelun osalta komissio on huomauttanut, että pöytäkirjan 1 artikla ei koske asiakirjoja, joihin Rechter-commissaris viittaa. Pöytäkirjan 2 artiklassa määrätään ainoastaan, että yhteisön arkistot ovat loukkaamattomia, eikä siinä ole mainintaa siitä, että yhteisöjen tuomioistuimella olisi mahdollisuus pidättää tämä loukkaamattomuus. Pöytäkirjan 12 artikla ei koske yhteisöjen virkamiesten ja muun henkilöstön kuulemista todistajina eikä näiden henkilöiden koskemattomuuden pidättämistä tätä tarkoitusta varten. Tätä asiaa käsitellään Euroopan yhteisöjen henkilöstösääntöjen 19 artiklassa, jossa ei määrätä yhteisöjen tuomioistuimen antamasta valtuudesta.
6 Yhteisöjen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin antamassaan vastauksessa komissio on täsmentänyt oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi se kieltäytyi toimittamasta asiakirjoja, ja väittänyt, että pöytäkirjan 1 tai 2 artikla ei sisällä tämän tapaista velvoitetta.
7 Kun yhteisöjen tuomioistuin on pyytänyt komissiota selvittämään, katsoiko komissio, ja jos katsoi, niin miksi, että niiden asiakirjojen toimittaminen, joita on pyydetty yhteisön säännöstön mahdollisen rikkomisen tapauksessa, oli omiaan estämään yhteisöjen moitteetonta toimintaa ja vahingoittamaan sen riippumattomuutta, komissio on täsmentänyt, että sen tarkastajien laatimat kertomukset ovat asiakirjoja, joita ei niiden luonteen vuoksi voi käyttää muuhun tarkoitukseen kuin sisäiseen tiedonsaantiin. Asiakirjat ovat luonteeltaan puhtaasti sisäisiä, eivätkä ne voi millään tapaa velvoittaa komissiota tai ilmentää sen kantaa. Tietojen toimittamisesta seuraisi lisäksi, että komission ja jäsenvaltioiden väliset suhteet voisivat huonontua tarkastusten erityisen herkällä alalla.
8 Kysymykseen siitä, onko pöytäkirjan 2 artiklassa määrätty arkistojen loukkaamattomuus merkitykseltään ehdoton jopa suhteessa yhteisöjen tuomioistuimeen ja aiheuttaisiko se sen, että yhteisöjen tuomioistuimella ei olisi mahdollisuutta pyytää asiakirjojen tiedoksi antamista tai määrätä asiakirjojen tiedoksi antamisesta kansalliselle tuomioistuimelle kyseisessä tuomioistuimessa tapahtuvan tutkinnan yhteydessä, komissio on vastannut, että 1 artiklasta poiketen pöytäkirjan 2 artikla ei sisällä yhtään poikkeusta, jonka nojalla yhteisöjen tuomioistuimella olisi toimivalta pidättää loukkaamattomuus.
9 Saatuaan kehotuksen täsmentää, eikö tällainen asiakirjojen tiedoksi antaminen ollut mahdollista pöytäkirjan 19 artiklassa määrätyn yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden vastuussa olevien viranomaisten välisessä yhteistyössä, komissio on esittänyt, että 2 artiklassa ei määrätä yhdestäkään poikkeuksesta ja että 19 artiklaan ei voida vedota loukkaamattomuuden pidättämiseksi.
10 Komissiota pyydettiin täsmentämään, olisiko se tässä tapauksessa valmis paljastamaan tarkastajien henkilöllisyyden ja valtuuttamaan tarkastajat todistamaan asiassa toteamistaan seikoista. Kieltäytymisen tapauksessa komissiota pyydettiin täsmentämään, minkä vuoksi todistaminen olisi yhteisön edun vastaista. Komissio on vastannut, että se ei edellä esitettyjen syiden vuoksi ollut valmis paljastamaan tarkastajien henkilöllisyyttä eikä valtuuttamaan tarkastajia todistamaan. Jos tarkastajat velvoitettaisiin todistajiksi, heidän työhönsä vaikutettaisiin huomattavasti, minkä vuoksi yhteisön valvonnan tehokkuus heikkenisi.
11 Komissio on todennut sitä vastoin olevansa valmis antamaan Rechter-commissarisille kertomuksen todetuista tosiseikoista, kuitenkin niin, että valvonnan tehokkuus ei heikentyisi, ja nimeämään yhden tai useamman henkilöstönsä jäsenen ja antamaan heille valtuuden todistaa Rechter-commissarisin toimistossa.
12 Rechter-commissaris on ilmoittanut yhteisöjen tuomioistuimelle, että se ei voinut suostua komission ehdotukseen sen asettamin ehdoin.
13 Sen jälkeen, kun Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (EYVL 1988 C 232, s. 5) oli julkaistu käsiteltävänä olevaa asiaa koskeva tiedonanto, Alankomaiden hallitus on esittänyt kirjalliset huomautuksensa 19.10.1988 päivätyllä asiakirjalla.
14 Yhteisöjen tuomioistuin on kehottanut yhteisöjen toimielimiä ja jäsenvaltioita esittämään havaintonsa pöytäkirjan 1, 2 ja 19 artiklan merkityksestä suhteessa sen tyyppiseen pyyntöön kuin Rechter-commissaris on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle. Neuvosto ja Euroopan parlamentti sekä Saksan liittotasavalta, Ranskan tasavalta, Helleenien tasavalta, Irlanti, Italian tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Portugalin tasavalta ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat esittäneet kirjallisia huomautuksia.
15 Komission esittämän oikeudenkäyntiväitteen aiheellisuuden arvioimista varten on huomautettava, että yhteisöjen tuomioistuin on 15.7.1964 asiassa 6/64, Costa vastaan Enel, antamassaan tuomiossa (Kok. 1964, s. 1143) jo katsonut, että toisin kuin tavanomaisilla kansainvälisillä sopimuksilla, Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksella on perustettu oma oikeusjärjestys, joka on sisällytetty perustamissopimuksen voimaantullessa jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksiin.
16 Asiassa 294/83, Les Verts vastaan Euroopan parlamentti, 23.4.1986 antamansa tuomion (Kok. 1986, s. 1357) 23 kohdassa yhteisöjen tuomioistuin on todennut periaatteen, jonka mukaan Euroopan talousyhteisö on oikeusyhteisö, koska sekä sen jäsenvaltiot että sen toimielimet ovat sellaisen valvonnan alaisia, jonka kohteena on niiden toteuttamien toimenpiteiden yhteensoveltuvuus perustuslakia vastaavan asiakirjan eli perustamissopimuksen kanssa. Yhteisöjen tuomioistuimesta on ETY:n perustamissopimuksella tehty lainkäyttöelin, jonka tehtävänä on varmistaa, että sekä jäsenvaltiot että yhteisön toimielimet noudattavat yhteisön oikeutta.
17 Tässä oikeusyhteisössä jäsenvaltioiden ja yhteisön toimielinten suhteita ohjaa ETY:n perustamissopimuksen 5 artiklan mukaisesti periaate lojaalista yhteistyöstä. Tämä periaate ei ainoastaan velvoita jäsenvaltioita toteuttamaan kaikki toimenpiteet, joilla voidaan turvata yhteisön oikeuden ulottuvuus ja tehokkuus, eli tarvittaessa myös rikosoikeudelliset toimenpiteet (katso asia 68/88, komissio v. Kreikka, tuomio 21.9.1989, Kok. 1989, s. 2965, 23 kohta), vaan se asettaa myös yhteisön toimielimille velvoitteita olla lojaalissa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa (katso asia 230/81, Luxemburg v. Euroopan parlamentti, tuomio 10.2.1983, Kok. 1983, s. 255, 37 kohta).
18 Tämä yhteisön toimielimiä velvoittava lojaalin yhteistyön velvoite on erityisen tärkeä suhteessa jäsenvaltioiden lainkäyttöviranomaisiin, joiden tehtävänä on valvoa yhteisön oikeuden soveltamista ja noudattamista kansallisissa oikeusjärjestyksissä.
19 Näiden periaatteiden valossa tarkasteltuna pöytäkirjalla Euroopan yhteisöille tunnustetut erioikeudet ja vapaudet ovat luonteeltaan ainoastaan funktionaalisia, koska niillä pyritään välttämään, että yhteisöjen toiminta ja riippumattomuus vaarantuisivat (katso yhteisöjen tuomioistuimen määräys 11.4.1989, asia 1/88 SA, Kok. 1989, s. 857, 9 kohta).
20 Yhteisöjen erioikeuksien ja vapauksien funktionaalinen ja siten myös suhteellinen luonne on nimenomaisesti vahvistettu pöytäkirjassa, jonka 1 artiklassa määrätään, että yhteisöjen tuomioistuin voi antaa valtuudet siihen, että yhteisön omaisuus ja varat voivat olla hallinnollisen tai oikeudellisen kansallisen pakkotoimenpiteen kohteena, ja jonka 18 artiklassa määrätään, että yhteisöjen virkamiehille ja muulle henkilöstölle myönnetään erioikeudet, vapaudet ja helpotukset yksinomaan yhteisöjen etuun liittyen.
21 Tämän johdosta pöytäkirja ei voi missään tapauksessa mahdollistaa, että yhteisön toimielimet eivät noudattaisi pöytäkirjan 19 artiklaankin sisältyvää velvoitetta olla lojaalissa yhteistyössä kansallisten viranomaisten, etenkin oikeusviranomaisten, kanssa.
22 Tässä tapauksessa pyyntö tulee kuitenkin kansalliselta, yhteisön säännöstön rikkomista tutkivalta tuomioistuimelta ja koskee tietoja tosiseikoista, joista nämä rikkomiset muodostuvat. Aktiivisen avun antaminen tällaiseen kansallisen tuomioistuimen toimintaan luovuttamalla kansalliselle tuomioistuimelle asiakirjoja ja antamalla virkamiehille lupa todistaa kansallisessa oikeudenkäynnissä on kaikkia yhteisön toimielimiä koskeva velvoite, ja tämä velvoite koskee erityisesti komissiota, jolle on ETY:n perustamissopimuksen 155 artiklassa annettu tehtäväksi huolehtia perustamissopimuksen määräysten sekä toimielinten sen nojalla antamien säännösten ja määräysten soveltamisesta.
23 Yhteisöjen tuomioistuimen, jonka tehtävänä on ETY:n perustamissopimuksen 164 artiklan nojalla varmistaa, että perustamissopimusta tulkittaessa ja sovellettaessa noudatetaan lakia, on näin ollen voitava tutkia, onko komissio noudattanut velvoitettaan lojaaliin yhteistyöhön, kun kansallinen tuomioistuinviranomainen on saattanut asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi kyseisen viranomaisen tavoitteeseen soveltuvan oikeussuojakeinon avulla.
24 Tämän johdosta yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta tutkia, onko se, että yhteisön toimielimet vetoavat kyseiseen pöytäkirjaan kansallisten viranomaisten kanssa suoritettavasta lojaalista yhteistyöstä kieltäytymisen perustelemiseksi, oikeutettua sillä perusteella, että on estettävä yhteisöjen toiminnan häiriintyminen ja riippumattomuuden vaarantaminen.
25 Näin ollen komission on toimitettava Rechter-commissarisille sen pyytämät asiakirjat, ellei komissio voi esittää yhteisöjen tuomioistuimelle yhteisöjen toiminnan häiriintymistä ja riippumattomuuden vaarantumista koskevia pakottavia syitä, joiden perusteella komissio voisi kieltäytyä luovuttamasta kyseisiä asiakirjoja.
26 Euroopan yhteisöjen henkilöstösääntöjen 19 artiklan mukaisesti komission on myös annettava virkamiehilleen lupa todistaa Rechter-commissarisin toimistossa toteamuksista, joihin he ovat päätyneet Alankomaissa vuosien 1983 ja 1987 välisenä aikana merikalastuksen alalla tekemissään tarkastuksissa, ellei komissio voi esittää yhteisöjen tuomioistuimelle yhteisöjen edun turvaamisen tarvetta koskevia pakottavia syitä, joiden perusteella komissio voisi kieltäytyä luvan antamisesta.
1) Groningenin Rechter-commissarisin pyyntö otetaan tutkittavaksi.
2) Komission on annettava tiedoksi yhteisöjen tuomioistuimelle luettelo kertomuksista, joita komission virkamiehet ovat laatineet vuosien 1983 ja 1987 välillä Alankomaissa merikalastuksen alalla tehtyjen tarkastusten johdosta; niiden kertomusten osalta, joita komissio on kieltäytynyt luovuttamasta Groningenin Rechter-commissarisille, komission on esitettävä yhteisöjen tuomioistuimelle selvitys yhteisöjen toiminnan häiriintymistä ja riippumattomuuden vaarantumista koskevista pakottavista syistä, joiden perusteella komissio voisi kieltäytyä luovuttamasta kyseisiä asiakirjoja.
3) Kertomukset, joiden osalta komissio ei vetoa edellä mainittuihin pakottaviin syihin, on välittömästi luovutettava Groningenin Rechter-commissarisille.
4) Yhteisöjen tuomioistuin päättää myöhemmin niiden kertomusten luovuttamista koskevasta pyynnöstä, joiden osalta komissio vetoaa edellä mainittuihin pakottaviin syihin.
5) Komission on annettava virkamiehilleen lupa todistaa Rechter-commissarisin toimistossa toteamuksista, joihin he ovat päätyneet Alankomaissa vuosien 1983 ja 1987 välisenä aikana merikalastuksen alalla tekemissään tarkastuksissa, ellei komissio voi esittää yhteisöjen tuomioistuimelle yhteisöjen edun turvaamisen tarvetta koskevia pakottavia syitä, joiden perusteella komissio voisi kieltäytyä luvan antamisesta.
6) Yhteisöjen tuomioistuin päättää myöhemmin niitä virkamiehiä koskevasta pyynnöstä, joille komissio on kieltäytynyt antamasta valtuutusta toimia todistajina vetoamalla edellä mainittuihin pakottaviin syihin.
7) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Annettiin Luxemburgissa 13 päivänä heinäkuuta 1990.

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


text:
Viritinvahvistimet, 2.0, 5.1 ja 7.1 kanavainen vahvistin - Gigantti
Gigantti TV ja ääniVahvistimet Vertaa tuotteita Lisää maksimissaan kolme tuotetta vertailuun
Poista kaikki tuotteet VahvistimetViritinvahvistimet ja stereovahvistimet laadukkaaseen äänielämykseen. Laajenna elokuvien ja musiikin ääntä. Rajaa hakua
Tyyppi CD-soitin 3 Vahvistin 4 Viritinvahvistin 40 Merkki Bose 1 Harman Kardon 1 Onkyo 6 Pioneer 9 Sony 5 Yamaha 25 Hinta Alle 300 7 300 - 499 18 500 - 599 10 600 - 749 4 750 - 1249 6 Yli 1250 2 Hinta
Hae Kanavien lukumäärä 2.0 3 2.1 2 5.1 14 7.1 5 7.2 16 9.2 2 3D-valmius Ei 4 Kyllä 37 DLNA Ei 10 Kyllä 31 Wi-Fi Ei 13 Sisäänrakennettu 10 Wi-Fi valmis (vaatii sovittimen) 19 Lajittele haku
Aakkosjärjestykseen Onkyo viritinvahvistin TX-SR313 (musta) TXSR313B
248 100W lähtötason 5.1 Onkyo viritinvahvistinKorkealaatuiset komponentit ja innovatiivinen muotoiluDigitaalinen USB ja pakattujen tiedostojen parannus
Yamaha CD-soitin CDS300BL
Sony 5.2 viritinvahvistin STR-DH540 STRDH540
279 5.1 -kanavainen AV-viritinvahvistin2 subwoofer ulostuloa3D/4K Ultra HD -läpivienti
289 5.1 monikanavainen vahvistin2 x subwoofer ulostuloa3D/4K UHD läpivienti
Yamaha 5.1 viritinvahvistin RXV-375 (musta) RXV375BL
299 4 in/1 out HDMI, joissa 3D/ARC/4K/CECYPAO äänenkalibrointiCinema DSP HD-äänidekoodaus
Yamaha 5.1 viritinvahvistin RX-V377 (musta) RXV377BL
329 4 in/1 out HDMI (3D/ARC/4K/CEC)YPAO äänen kalibrointiCinema DSP -äänidekoodaus
Yamaha stereovahvistin RS300BL
369 Stereovahvistin - 2x50W ulostulotehoÄänen sävysäädötPhono sisääntulo
Pioneer 7.1 viritinvahvistin VSX-827-K VSX827K
395 AirPlay iOS-laitteiden tiedostojen suoratoistoonAdvanced Sound Retriever parantaa pakattujen tiedostoje laatuaMCACC kalibroi kaiuttimet automaattisesti tilaan optimaaliseksi
Yamaha 5.1 viritinvahvistin RXV-475 (musta) RXV475BL
399 5 in/1 out HDMI, joissa 3D/ARC/4K/CEC/MHL ja Deep ColourAirPlay tarjoaa langattoman suoratoistonLaajennettu 3D äänimaisema
Pioneer 5.1 viritinvahvistin VSX-529-K VSX529K
399 4K Ultra HD -läpivientiAirPlay ja DLNAKaksi subwoofer-ulostuloa
439 6 in/1 out HDMI (3D/ARC/4K/CEC)AirPlay, Spotify Connect, HTC ConnectHD-ääni, jossa Cineam DSP 3D
439 Onkyon WRAT -vahvistinteknologia Hi-Fi -ääneenSuoratoista ääntä ja internetradiota langallisen verkon kauttaDigitaalinen USB-liitäntä parempaan toistoon
Pioneer 5.1 viritinvahvistin VSX-S510K VSXS510K
439 AirPlay ja DLNA musiikin suoratoistoon4K-valmius6 x HDMI -liitäntää ulkoisille laitteille
Pioneer 7.1 viritinvahvistin VSX-923-K VSX923K
444 Yhdistä internetiin Wi-Fi-sovittimen avullaKäytä älypuhelinta kaukosäätimenä4K-valmis
Pioneer 5.1 viritinvahvistin VSX-824-K VSX824K
449 4K Ultra HD -läpivientiBluetooth Apt-xAirPlay ja DLNA
Yamaha 7.1 viritinvahvistin RX-V573 (hopea) RXV573TI
479 Suoratoista musiikkia iOS-laitteille AirPlayn kauttaCINEMA 3D DSP -teknologia tukee HD-surround -ääntäParantaa pakattujen äänitiedostojen toistoa
Yamaha 7.2 viritinvahvistin RXV-675 (musta) RXV675BL
489 6 in/1 out HDMI, jossa 3D/ARC/4K/CEC/MHL ja Deep ColourAirPlay tarjoaa langattoman suoratoistonMaksimaalinen äänielämys laajennetulla 3D äänikentällä
Harman Kardon 7.1 viritinvahvistin AVR 265 AVR265
499 Advanced Logic 7 -ääniprosessointiDolby TrueHD ja DTS-HD Master AudioVerkkoliittymä ja Zone 2 terminaaleja
Yamaha CD/verkkosoitin CD-N500 (musta) CDN500BL
499 Toista musiikkia eri lähteistä: CD, USB, InternetradioPure Direct -tila takaa korkealaatuisemman äänenDigitaalinen USB iPhone/iPad/iPod -laitteille
Onkyo 7.2 viritinvahvistin TX-NR626 (musta) TXNR626B
499 Audyssey-teknologia optimoi monikanavaisen äänenLangaton suoratoisto Wi-Fi:n ja Bluetoothin avullaKorkealaatuiseen äänentoistoon elokuviin ja musiikkiin
499 HDMI 4K/60 Hz, jossa HDCP 2.2Wi-Fi ja BluetoothAccuEQ äänenkalibrointi
Viikkotarjous 18.8. - 24.8.
Pioneer 7.1 viritinvahvistin VSX-828-K VSX828K
499 AirPlay ja DLNA langattomaan suoratoistoon4K valmis7 x 130W ulostuloteho
ONKYO 7.2 viritinvahvistin TX-NR616 (musta) TXNR616B
509 Optimoitu ja häiriötön ääni Audyssey teknologian avullaLaadukkaampi kuva 4K ylösskaalauksen kanssaZone 2 -kaiutinulostulo, voit kuunnella musiikkia kahdessa huoneessa
TM-testimenestyjä 15/2012!
Bose SA-3 -vahvistin BOSESA3
520 Voimakas vahvistin vaativaan käyttöön2 ulostuloa kaiuttimelle, 2 kanavaaKätevä, pieni koko - helppo sijoittaa
Yamaha 7.2 viritinvahvistin RXV-575 (musta) RXV575BL
539 5 in/1 out HDMI, joissa 3D/ARC/4K/CEC/MHL ja Deep ColourAirPlay tarjoaa langattoman suoratoistonMaksimaalinen äänielämys laajennetulla 3D äänikentällä
549 Ohut viritinvahvistin internetradiollaAirPlay langattomaan suoratoistoon iOS-laitteista3D-äänikenttä elokuvateatterimaiseen toistoon
Pioneer 7.2 viritinvahvistin VSX-924-K VSX924K
579 4K Ultra HD -läpivientiBluetooth, Apt-x, SBC, AAC7x HDMI in/2x HDMI out
Pioneer verkkoaudiosoitin N-50-K (musta) N50K
599 Verkkoaudiosoitin USB-liitännälläInternetradio tarjoaa laajan valikoiman kanaviaUSB DAC - liitä liate tietokoneeseen
Sony 7.2 viritinvahvistin STR-DN1040 (musta) STRDN1040
599 7.2 monikanavainen Sony vahvistin3D/4K Ultra HD läpivientiAirPlay ja Wi-Fi langattomaan suoratoistoon
Sony 7.2 viritinvahvistin STR-DN850 STRDN850
599 7.2 -monikanavainen vahvistin4K-ylösskaalausWi-Fi, Bluetooth, NFC
Yamaha 7.2 viritinvahvistin RX-A740 (musta) RXA740BL
649 4K Ultra HD -läpivientiWi-FiAirPlay ja YPAO
649 Ohut viritinvahvistin internetradiollaAirPlay langattomaan suoratoistoon iOS-laitteista3D-äänikenttä elokuvateatterimaiseen toistoon
649 HDMI v 2.0Wi-Fi, Wi-Fi DirectMultizone-toiminto
Yamaha 7.2 viritinvahvistin RXA-730 (musta) RXA730BL
729 6 in/1 out HDMI ,3D/ARC/4K/CEC/MHL ja Deep ColourAirPlay tarjoaa langattoman suoratoistonMusic Enhancer laadukkaaseen toistoon
769 HDMI v. 2.04K HD ylösskaalausMultizone ja Zone B
Yamaha 7.2 viritinvahvistin RXA-830 (musta) RXA830BL
949 8 in/2 out HDMI ,3D/ARC/4K/CEC/MHL ja Deep ColourAirPlay tarjoaa langattoman suoratoistonCinema 3D äänikenttä
999 4K Ultra HD -läpivientiSisäänrakennettu Wi-Fi8x HDMI in/2x HDMI out
1 079 Värähtelyä vähentävä kotelo eristää äänisignaalinErilliset Wolfson 192 kHz/24-bit DAC-muuntimet äänikanavilleDigitaaliset äänisisääntulot kirkkaaseen signaalitoistoon
Yamaha 7.2 viritinvahvistin RX-A1030 (musta) RXA1030BL
1 195 7.2 viritinvahvistin monipuoliseen kuunteluelämykseenAirPlay langattomaan suoratoistoonMusic Enhancer laadukkaampaan äänentoistoon

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
Rikkain planeettakunta löydetty | ESO Suomi
Jopa seitsemän planeettaa kiertää auringonkaltaista tähteä
Käyttämällä ESOn HARPS huippuinstrumenttia, tähtitieteilijät ovat löytäneet planeettakunnan, joka sisältää ainakin viisi planeettaa. Ne kiertävät HD-10180 nimistä auringon kaltaista tähteä. Tutkijat ovat myös löytäneet näyttöä kahdesta muusta planeetasta, joista yksi olisi koskaan löydetyistä planeetoista pienimassaisin. Tämä tekisi planeettakunnasta meidän aurinkokuntaamme verrattavan, jos niitten planeettamääriä verrataan (seitsemän verrattuna aurinkokuntamme kahdeksaan). Sen lisäksi tutkijaryhmä löysi todisteita siitä, että planeettojen sijainti seuraa säännöllistä kaavaa, samalla tapaa kuin aurinkokunnassamme.
"Olemme löytäneet luultavasti tähän asti planeettarikkaimman tähtijärjestelmän", kertoo Christophe Lovis, tuloksia esittävän julkaisun päätutkija. "Tämä huomattava löytö myös alleviivaa sen, että nyt on uusi aikakausi alkamassa eksoplaneettatutkimuksessa: monimutkaisten planeettakuntien tutkiminen, eikä enää yksittäisten planeettojen. Planeettojen liikkeiden tutkiminen uusissa systeemeissä paljastaa monimutkaisia painovoimavuorovaikutuksia planeettojen välillä, ja antaa meille käsityksen planeettakunnan pitkäaikaisesta evoluutiosta".
Tähtitieteilijäryhmä käytti ESOn HARPS spektrografia, kiinnitettynä ESOn 3.6m teleskooppiin La Sillassa, Chilessä. Kuuden vuoden havainnointiprojekti tutki HD-10180 tähteä, joka on 127 valovuoden päässä Maasta, etelän vesikäärmeen (Lat. Hydrus) tähtikuviossa. HARPS on ainutlaatuisen vakaa ja tarkka instrumentti. Se on maailman menestynein planeettojen metsästäjäinstrumentti.
Sadan yhdeksänkymmenen yksittäisen HARPS mittauksen ansiosta tähtitieteilijät havaitsivat ainakin viiden planeetan aiheuttaman päätähden huojunnan. Viisi voimakkainta signaalia viittaavat planeettoihin, joiden massat ovat Neptunuksen luokkaa – 13 ja 25 maapallon massan välillä [1]. Planeetat kiertävät emotähteä 6 – 600 päivässä, etäisyydellä, joka vastaa 0,06-1,4 kertaa Maan ja Auringon välimatkasta.
"Meillä on myös vahvat epäilykset siitä, että planeettakunnassa on kaksi muuta planeettaa", sanoo Lovis. Yksi olisi Saturnuksen kaltainen planeetta (jonka massan alaraja olisi 65 Maan massaa), kiertäen päätähden 2200 päivässä. Toinen olisi vähämassaisin koskaan havaittu eksoplaneetta, jonka massan alaraja olisi ainoastaan 1.4 kertaa Maan massa. Se on erittäin lähellä päätähteä, ainoastaan 2 % Maan ja Auringon välimatkasta. "Vuosi" tällä planeetalla kestäisi ainoastaan 1,18 Maan päivää.
"Tämä planeetta aiheuttaa emotähdessä ainoastaan 3 km/t huojunnan – vähemmän kun ihmisen kävelyvauhti – ja tätä liikettä on vaikea mitata", sanoo tutkimuksessa mukana oleva Damien Ségransan. Jos tulos varmistuu, esine olisi taas yksi esimerkki kuumasta kiviplaneetasta, samanlainen kun Corot-7b (eso0933).
Uusin planeettahavainto HD-10180 tähden ympärillä on monella tavoin ainutlaatuinen. Ensimmäiseksi, planeettakunnassa on ainakin viisi Neptunuksen kaltaista planeettaa, jotka kiertävät emotähteä etäisyydellä, joka on verrattavissa aurinkokuntamme Marsin kiertoradan etäisyyteen Auringosta. Tämä planeettakunta on siis tiiviimpi kuin aurinkokuntamme sisäosa, ja siinä on massiivisempia planeettoja [2]. Tässä systeemissä ei myöskään luultavasti ole Jupiterin kaltaisia kaasujättiläisiä. Kaiken lisäksi planeetat näyttävät olevan melkein täydellisen pyöreillä kiertoradoilla.
Tähän asti tähtitieteilijät tuntevat 15 planeettakuntaa, joissa on ainakin kolme planeettaa. Edellinen ennätyksenhaltija oli 55 Cancri, jossa on viisi planeettaa, joista kaksi on jättiläisplaneettoja. "Nämä pienimassaiset planeettakunnat näyttävät olevan aika yleisiä, mutta niitten muodostushistoria on edelleen arvoituksellinen", sanoo Lovis.
Käyttäen näitä uusia tuloksia ja tietoa muista planeettakunnista, tähtitieteilijät totesivat, että "Titiuksen-Boden" kaltainen laki pätee myös aurinkokuntamme ulkopuolella: planeettojen sijainti näyttää seuraavan säännöllistä kaavaa [3]. "Tämä saattaa näitten planeettakuntien muodostusmekanismien käsialaa", kertoo tutkimukseen osallistunut Michel Mayor.
Tähtitieteilijät päätyivät myös toisenlaiseen tärkeään tuloksen tutkiessaan näitä planeettakuntia. Planeettakunnan massan ja päätähden massan sekä kemiallisen koostumuksen välillä näyttää olevan yhteys. Kaikki erittäin massiiviset planeettakunnat on löydetty massiivisten ja metallirikkaiden tähtien ympäriltä. Toisaalta taas neljä pienimassaisinta planeettakuntaa on löydetty pienimassaisten ja metalliköyhien tähtien ympäriltä [4]. Nämä ominaisuudet vahvistavat nykyisiä teoreettisia malleja.
Löytö julkaistaan tänään kansainvälisessä kokouksessa, jonka aiheena on "Ylikulkevien eksoplaneettojen havaitseminen ja dynamiikka" ("Detection and dynamics of transiting exoplanets"), Haute-Provencen observatoriossa, Ranskassa.
Lisähuomiot[1] Käyttäen säteisnopeustekniikkaa tähtitieteilijät voivat mitata planeetan massan alarajan (mitattu massa pitää kertoa tuntemattomalla arvolla – planeetan kiertoradan inklinaation ja näkösäteen välisen kulman sini). Tilastollisesti tämä arvo on kuitenkin usein lähellä planeettakunnan todellista massaa.
[2] Planeettojen massojen keskiarvot HD-10180 systeemin sisäalueilla ovat 20 kertaa Maan massaa, kuin taas aurinkokunnassamme planeetat (Merkurius, Venus, Maa ja Mars) ovat massaltaan noin puolet Maan massasta.
[3] "Titiuksen-Boden" laki ennustaa, että planeettojen etäisyys Auringosta on yksinkertainen funktio niitten järjestyksestä aurinkokunnassa. Ulkoplaneetoille laki ennustaa, että jokainen planeetta on suurin piirtein kaksi kertaa kauempana Auringosta kun sitä edeltävä planeetta. Tämä laki ennusti oikein Uranuksen ja Ceresin kiertoradat, mutta ei Neptunuksen kiertorataa.
[4] Tähtitieteessä käytetyn määrityksen mukaan kaikki alkuaineet (paitsi vety ja helium) ovat "metalleja". Nämä "metallit" ovat muodostuneet eri sukupolvien tähdissä, paitsi pieni määrää kevyitä alkuaineita. Kiviset eksoplaneetat koostuvat "metalleista". LisätietoaTämä tutkimustyö esitettiin tieteellisessä julkaisussa, joka on lähetetty Astronomy and Astrophysics lehteen ("The HARPS search for southern extra-solar planets. XXV. Up to seven planets orbiting HD 10180: probing the architecture of low mass planetary systems", C. Lovis et al.)
Tutkijaryhmän muodostavat: C. Lovis, D. Ségransan, M. Mayor, S. Udry, F. Pepe, and D. Queloz (Observatoire de Genève, Université de Genève, Switzerland), W. Benz (Universität Bern, Switzerland), F. Bouchy (Institut d'Astrophysique de Paris, France), C. Mordasini (Max-Planck-Institut für Astronomie, Heidelberg, Germany), N. C. Santos (Universidade do Porto, Portugal), J. Laskar (IMCCE, Paris), A. Correia (Universidade de Aveiro, Portugal), and J.-L. Bertaux (Université Versailles Saint-Quentin, France) and G. Lo Curto (ESO). Linkit
Lisätietoa: Exoplanet Press Kit Yhteystiedot
Matkapuhelin: +41 787 280 354
Sähköposti: christophe.lovis@unige.ch
Puh.: +41 223 792 479
Sähköposti: damien.segransan@unige.ch
Tämä on ESO:n lehdistötiedotteen käännös eso1035.
TiedotteestaTiedote nr.:eso1035fiNimi:HD 10180 Facility:ESO 3.6-metre telescopeScience data:2011A&A...528A.112L
PR-kuva eso1035a
The planetary system around the Sun-like star HD 10180 (artist’s impression) Englanniksi
PR-kuva eso1035b
Wide-field view of the sky around the star HD 10180 Englanniksi
PR-kuva eso1035c
Close-up view of the sky around the star HD 10180 Englanniksi
PR-video eso1035a
ESOcast 20: Richest planetary system discovered Englanniksi
PR-video eso1035b
Animation of the planetary system around Sun-like star HD 10180 (artist’s impression) Englanniksi
PR-video eso1035c
PR-video eso1035d
PR-video eso1035e
PR-video eso1035f
Zooming in on the Sun-like star HD 10180 Englanniksi
PR-video eso1035g
The radial velocity method for finding exoplanets Englanniksi

matches: HD HD HD HD HD HD


text:
Tässä on Koenigsegg taustakuva HD Collection Pöytäkoneet, Kannettavat, ja Tabletit. täälläWallpaper21.com, on yli kymmenen lakhs taustakuvat ovat ladattavissa. Nämä HD-kuvat lataaja käyttäjille. ja kerättiin avoimen lähdekoodin web. Niin Voit vapaasti käyttää näitä taustakuvat.
Jos Like This Koenigsegg taustakuva HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook.
← Edellinen Story porsche 911 HD tapetti	Seuraava tarina → Mustang gt tapetti HD	Jätä vastaus Peruuta vastaus	Sähköpostiosoitettasi ei julkaista. Pakolliset kentät on merkitty *Kommentti Nimi * Sähköposti * verkkosivusto Mainos
näkymät (476) Satunnainen virkaakrokotiili taustakuva HDviileä taustakuvia PC HDTiffany sininen tapetti HDFinal fantasy 13 HD tapettiMarvel sankareita tapetti HDvin diesel tapetti HDpinterest iphone tapetti HDFinal Fantasy taustakuvat HDLuo taustakuva HDFinal Fantasy tapetti hd Download	Mainos

matches: HD HD HD HD HD hd


Tekninen lautakunta 15.08.2006
Tekninen lautakunta KOKOUSKUTSU
Laatimispäivämäärä: 10.08.2006
Aika Tiistai 15.08.2006 klo 9.00
§ 141 KOKOUKSEN LAILLISUUS JA PÄÄTÖSVALTAISUUS
§ 142 PÖYTÄKIRJANTARKASTAJIEN VALINTA
§ 143 TIEDOKSI SAATETTAVAT ASIAT
§ 144 PURKAMISILMOITUS, VIHUNEN 5:35
§ 145 LAUSUNNON ANTAMINEN JÄMI-JYLLI YKSITYISTIEN KÄYTTÄJIEN KIRJELMÄSTÄ
§ 146 RUOPPAUSTOIMENPITEITÄ KOSKEVA ASIA
§ 160 YMPÄRISTÖKATSELMUKSEEN LIITTYVÄT ASIAT
§ 161 AVENNON ALUEEN ANTENNIVERKOSTON KUNNOSTUKSEEN LIITTYVIEN TARJOUSTEN PYYTÄMINEN
§ 164 MUUT MAHDOLLISET ASIAT
Tekninen lautakunta KOKOUSPÖYTÄKIRJA 8/2006
KOKOUSAIKA 15.08.2006 klo 9.00 - 11.45
MUUT SAAPUVILLA OLLEET Rajalahti Tapio kh:n edustaja
ASIAT §§ 141 - 169 Sivut 211 - 254
Päätös: Pöytäkirjantarkastajiksi valittiin Raimo Ritakorpi ja Miia Sjöman.
- ote 185 §: Kiinteistönhoitotarjousten käsittely
- ote 186 §: Energia-avustusten myöntäminen
- ote 187 §: Kauppakirjan hyväksyminen / Aija ja Ensio Lepistö
- ote 188 §: Korjausavustusten myöntäminen
- ote 190 §: Mielahti - Pitkälahti alueen ranta-asemakaavatyön jatkaminen
- ote 192 §: Myyntitarjous / Esko Löytöluoma
- ote 31 §: Perhepuisto - Mielahti jätevesilinjan rakentaminen
- ote 32 §: Jätevesi liittymismaksun hyväksyminen Mielahden kaava-alueelle
Porilab:
- vesinäytetiedot: Urheilukentän ranta, Perhepuisto ja Mielahti
Päätös: Merkittiin asiat tiedoksi.
Pekka Pirttikoski ja Sirpa Peltonen ovat jättäneet 11.7.2006 päivätyn ilmoituksen asuinrakennuksen purkamisesta.
Tila: Vihunen 5:35
Osoite: Kuninkaanlähteentie 853, Jämijärvi
Omistajat: Pekka Pirttikoski ja Sirpa Peltonen
Purkamisajankohta: 9.7.2006
Jämi-Jylli yksityistien käyttäjät ovat toimittaneet kuntaan seuraavan sisältöisen kirjeen:
Ikaalisten kaupunginhallitus
Jämin loma-asuntojen sekä eri lomapalvelutuottajien puolesta esitämme vakavan vetoomuksen ko. hallituksille, että pikaisesti painostaisivat Turun tiepiiriä ryhtymään toimenpiteisiin Jämi - Jylli ja myös Jyllin paikallistien parantamiseen ja pinnoittamiseen.
Perustelemme vaatimustamme seuraavasti:
- Jämi - Jylli yksityistie on kahden valtion tien välissä yleisenä läpikulkutienä, ja siihen liittyy myös kolmas, Pitkäniementie.
- Kuivina aikoina tie on erittäin pölyävä ja kiharainen eikä pölynsidonta-aineet - pohjavesialueella - toimi kauan.
- Jämin loma-asunnoissa on ollut runsaasti keski- ja etelä-Euroopasta lomailijoita ja näin lienee jatkossakin, toivottavasti. He eivät ymmärrä mökkikylissä olevaa pölypilveä eivätkä auton hajoamista enteilevää tärinää. Heillähän jokainen polkukin on päällystetty. Virolaisen turistin toteamus viime viikolta "Meillä on paremmat tiet".
- Monet suomalaisetkin asiakkaat ihmettelevät ensitöikseen tien huonoa kuntoa mökille tullessaan.
- Liikenne ko. tiellä on lisääntynyt huomattavasti parinkin vuoden takaiseen tilanteeseen verrattuna ja tien päällystämisen tarve on kasvanut. Lisäksi tien käyttö laajenee koko ajan uusien asuntojen valmistumisen myötä.
- On väärin, että mm. loma-asuntojen omistajat omalta osaltaan rahoittavat tien hoitoa, ja sen käyttäjiin kuuluu mm. puolustusvoimat raskaallakin kalustolla. Lisäksi tien käyttö laajenee koko ajan uusien asuntojen valmistumisen myötä.
- Vaadimme myös, että saamme nähtäväksi pöytäkirjat mitä kuntien hallitukset tekevät asian pikaiseen päiväjärjestykseen saattamiseksi.
Jämijärvellä 31. päivänä heinäkuuta 2006.
Matti Uusi-Salava loma-asunnot puh.joht.
Ritva Luomahaara Luonto- ja melontaretket
Jouko Kulmala vapaa-aikalautakunta
Voitto Vuori Reima Country
Pekka Peltonen Skönön Safarit Oy
Hanna Vanhatalo Skönön Safarit Oy
Hanna Räihä Jämi-Info
Kunnanhallitus pyytää asiasta teknisen lautakunnan lausuntoa.
Liitteenä 145.1 katselmusmuistio 9.8.2006.
Jämi-Jylli yksityistiestä on tehty Turun tiepiirille ja Hämeen tiepiirille hakemukset tien muuttamiseksi yleiseksi tieksi. Koska vastaavia hallinnollista muutosta hakeneita teitä on runsaasti jo aiemmin, Jämi-Jylli tie joutunee toimimaan pitkään yksityistienä.
Kesän erittäin pitkän hellekauden johdosta tietä ei ole voitu höylätä eikä lanata pitkään aikaan, joten ajoradan pinta on kulunut erittäin huonoksi. Tien pinnan kulumiseen on vaikuttanut erittäin runsas liikenne.
Kunta on sitoutunut kunnossapitosopimuksella hoitamaan tien ns. kunnossapitotehtävät vuosittain kunnan talousarviossa varattavien määrärahojen mukaan.
Tien peruskunnostukseen kunta ei ole sitoutunut, joten mahdollisista peruskunnostuksista tehdään eri sopimukset.
Päätös: Jämi-Jylli tien saattamiseksi asianmukaiseen käyttökuntoon tulisi toimia 9.8.2006 katselmuksessa todetulla tavalla. Tärkeää olisi saada tie kestopäällystetyksi mahdollisimman pian.
Länsi-Suomen ympäristölupavirasto on 3.7.2006 päivätyllä lupapäätöksellään Nro 85/2006/4 myöntänyt Jämijärven kunnalle luvan väylän ruoppaamiseen Uimaluodon itäpuolen ja Tervaselän välisellä osuudella 1450 m ja Jussinkarin kohdalla 250 m Jämijärven kunnassa siten, että ruoppausmassoja syntyy noin 15 000 m³ ktr.
Ruoppausmassat on läjitettävä pääosin tason N60 +101,08 m yläpuoliselle alueelle tai kuljetettava kauemmaksi vesistöstä erilliselle läjitysalueelle.
Kunnan talousarviossa on varattuna 77.000 euron määräraha kuluvalle vuodelle ko. ruoppaustöitä varten.
Ko. ruoppaustyö oli tarkoitus suorittaa ja vuonna 2002-2003 ja siitä tehtiin silloin urakkasopimus Länsikone Oy:n kanssa. Koska toimenpiteitä ei päästy tekemään suunnitellusti ilmoitusperusteisena, jouduttiin hakemaan työn suorittamista varten ympäristölupavirastolta lupa, joka saatiin 3.7.2006.
Länsikone Oy on edelleen halukas suorittamaan ko. työn, joka urakka kuitenkin lupaehdoista ja pitkittyneestä ajasta ym. tekijöistä johtuen tulee neuvotella muuttuneita olosuhteista vastaavaksi.
Päätös: Suoritetaan Länsikone Oy:n kanssa neuvottelu urakkaehdoista ja hinnoista.
Neuvotteluun kutsutaan Länsikone Oy:stä Heikki Viljanen, kunnanhallituksen pj. Matti Leppihalme, kunnanjohtaja Esa Ala-Karvia, teknisen lautakunnan pj. Ari Uusi-Rasi, rakennuspäällikkö Juhani Viilo ja kunnanhallituksen jäsen Tapio Rajalahti.
14.06.2006 suoritetun ympäristökatselmuksen mukaiset havainnot liitteessä 160.1.
Avennon alueen antenniverkoston kunnostus/muutostöihin on talousarviossa varattuna 8.000 euron määräraha menoksi ja vastaavasti myös tuloksi, joka on tarkoitus periä verkoston piiriin liitetyiltä kiinteistöiltä eli niiltä joita ko. verkosto palvelee.
Päätös: Pyydetään antenniverkoston kunnostuksesta tarjoukset liitteen 161.1 mukaisesti.
§ 164 PURKAMISLUPA (MÄKITALO 4:144)
Paula Kulmala on toimittanut kuntaan11.08.2006 seuraavan lupahakemuksen:
Kasvihuoneiden purkaminen (+ varastorakennus)
Huonokuntoisten rakennusten purkamiseen ja hävittämisen pyydän luvan.
- kasvihuoneita 4 kp
- varastorakennuksia 1 kpl
Jämijärvi 11.8.2006
Paula Kulmala
Päätös: Hyväksyttiin purkamistoimenpide suoritettavaksi.


text:
KKO:2020:46 - Korkein oikeus
Etusivu » Ennakkopäätökset » Ennakkopäätökset » KKO:2020:46
KKO:2020:46
Euroopan unionin oikeus - Perusoikeuskirja - Valtiontuki
Diaarinumero: R2018/760
Antopäivä: 18.6.2020 ECLI:FI:KKO:2020:46
Yhtiö oli vuosina 2013 ja 2014 tuonut maahan jäätelötuotteita Euroopan unionin toisesta jäsenvaltiosta. Yhtiön hallituksen jäsenenä ollutta A:ta syytettiin törkeästä veropetoksesta sillä perusteella, että hän oli laiminlyönyt tekoaikana voimassa olleen verolainsäädännön mukaisia velvollisuuksiaan, jotka koskivat jäätelöstä perittävää valmisteveroa. Verolainsäädäntöä oli tämän jälkeen muutettu niin, että tuomitsemishetkellä jäätelöstä ei enää ollut suoritettava valmisteveroa. Lainmuutoksen perusteena oli ollut epäily siitä, että sääntely saattoi johtaa unionin oikeuden vastaiseen valtiontukeen, mikäli jäätelöstä perittiin valmisteveroa mutta sitä ei peritty muista samankaltaisista tuotteista.
Korkein oikeus katsoi ensiksi, ettei verovelvollisuuden poistamista koskeva lainmuutos ollut osoittanut muuttunutta suhtautumista teon rangaistavuuteen. Asiassa oli siten sovellettava tekoaikana voimassa ollutta lakia. Toiseksi Korkein oikeus katsoi, ettei unionin oikeuden valtiontukea koskeva sääntely ollut esteenä vastaajan tuomitsemiselle rangaistukseen kansallisen lainsäädännön nojalla riippumatta siitä, olisiko muiden yritysten saamaa verovapautusta pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena. A:n menettely oli siten rangaistavaa.
Euroopan unionin perusoikeuskirja 49 artikla 1 kohta
SEUT 107 artikla 1 kohta
Pirkanmaan käräjäoikeuden tuomio 18.4.2017 nro 17/115828
Syyttäjän ja asianomistaja Tullin syytteestä, sen osaksi hylättyään, käräjäoikeus luki A:n syyksi törkeän veropetoksen seuraavasti.
Käräjäoikeus katsoi selvitetyksi, että A oli 11.4.–27.10.2014 X Oy:n hallituksen jäsenenä yhdessä yhtiön toisen vastuuhenkilön kanssa veron välttämistarkoituksessa laiminlyönyt verotusta varten säädetyn velvollisuuden, jolla oli merkitystä veron määräämiselle. A oli yhtiön toiminnassa tilannut ja vastaanottanut toisesta Euroopan unionin jäsenvaltiosta valmisteverollisia jäätelötuotteita usealla eri kerralla vuonna 2014 eli tarkemmin 7.4.2014 alkaen yhteensä 121 888 kilogrammaa. Hän oli jättänyt antamatta veroilmoitukset kaikista vastaanottamistaan jäätelöeristä neljän arkipäivän kuluessa kunkin tuote-erän vastaanottamisesta ja jättänyt verot maksamatta kymmenen arkipäivän kuluessa kunkin tuote-erän vastaanottamisesta.
Saatuaan viranomaiselta kehotuksen antaa ilmoitus kaikesta yhtiön toiminnassa tapahtuneesta jäätelön tuonnista 16.5.2014 mennessä A oli antanut viranomaiselle verotusta varten väärän tiedon veron määräämiseen vaikuttavasta seikasta. Hän oli yhtiön puolesta 14.5.2014 jättämällään veroilmoituksella ilmoittanut yhtiön vastaanottaneen valmisteverollisia jäätelötuotteita vuonna 2013 eri kerroilla yhteensä 13 230 kilogrammaa. Hän oli kehotuksesta huolimatta jättänyt kokonaan ilmoittamatta yhtiön vuonna 2013 eri kerroilla vastaanottamia valmisteverollisia jäätelötuotteita yhteensä noin 25 472 kilogrammaa ja yhtiön vuonna 2014 eri kerroilla vastaanottamia valmisteverollisia jäätelötuotteita yhteensä noin 124 536 kilogrammaa, josta määrästä yhtiö oli 16.5.2014 mennessä vastaanottanut kyseisiä tuotteita noin 32 767 kilogrammaa.
Yhtiön puolesta vältettyjen valmisteverojen määrä vuosilta 2013–2014 oli ollut yhteensä 142 506,75 euroa.
Veropetoksessa oli tavoiteltu huomattavaa taloudellista hyötyä, veroilmoitukset vastaanotetuista valmisteverollisista jäätelöeristä oli jatkuvasti ja pitkään ja jopa kehotuksesta huolimatta jätetty antamatta ja kehotuksesta annetun ilmoituksenkin osalta väärän sisältöisenä, joten veropetosta oli myös kokonaisuutena arvostellen pidettävä törkeänä.
Käräjäoikeus lausui, että syytteen tekoaikana voimassa olleen lain mukaan jäätelöstä oli tullut maksaa valmisteveroa. Se, että jäätelön osalta tämän veron kantamisesta oli luovuttu vuoden 2017 alusta lukien, ei poistanut sitä seikkaa, että syytteessä kuvattuna tekoaikana verovelvollisuus oli ollut olemassa. Tekoaikana ja tuomitsemishetkellä oli ollut voimassa samat veropetosta koskevat rikoslain säännökset. Lievemmän lain periaate ei soveltunut kysymyksessä olevaan rikosasiaan.
Käräjäoikeus tuomitsi A:n törkeästä veropetoksesta 1 vuoden 4 kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen.
Asian ovat ratkaisseet käräjätuomari Petteri Kosonen (eri mieltä) ja lautamiehet.
Eri mieltä ollut käräjätuomari Kosonen katsoi A:n syyllistyneen ajalla 22.3.2013–27.10.2014 törkeään veropetokseen, jossa vältettyjen valmisteverojen yhteismäärä oli ollut 155 075,25 euroa.
Turun hovioikeuden tuomio 17.8.2018 nro 18/133162
A valitti hovioikeuteen ja vaati, että syyte hylätään.
Syyttäjä teki vastavalituksen ja vaati, että A:n syyksi luetaan törkeä veropetos ajalla 22.3.2013–27.10.2014 ja että vältettyjen valmisteverojen yhteismääräksi katsotaan 159 849 euroa. Myös Tulli teki vastavalituksen ja vaati, että A:n syyksi luetaan syytteen mukainen törkeä veropetos.
Hovioikeus lausui, että A:lle oli vaadittu rangaistusta törkeästä veropetoksesta tekoaikana voimassa olleesta valmisteverotuslaista sisältönsä saavan veropetosrikossäännöksen perusteella. Valmisteverotuslakia oli muutettu ennen tuomitsemishetkeä niin, että velvollisuus suorittaa valmisteveroa maahan tuodusta jäätelöstä oli poistettu. Esitöiden (HE 137/2016 vp s. 9 ja 11) mukaan verosta luopumisen syynä oli muun ohella ollut Euroopan komission epävirallinen kanta siitä, että tullitariffin nimikkeisiin sidottuun ja valtiontaloudellisin perustein kannettavaan veroon voi sisältyä valtiontueksi katsottavia elementtejä, sekä se, ettei vero kohdellut samankaltaisia tuotteita neutraalisti. Asiaan sovellettava rikoslain törkeää veropetosta koskeva säännös oli ollut teko- ja tuomitsemishetkellä sisällöltään sama. Jäätelön valmisteverosta luopumista koskeva lainmuutos ei ollut sellainen rikoslainsäädännön lievennys, joka tässä tapauksessa olisi oikeuttanut lievemmän lain periaatteen soveltamiseen. A:n tekoon oli sovellettava tekohetkellä voimassa ollutta lakia. Lainmuutoksella ei siten ollut vaikutusta teon rangaistavuuteen.
Hovioikeus katsoi selvitetyksi, että A oli tahallaan veron välttämistarkoituksessa laiminlyönyt ilmoitusvelvollisuutensa ja vähintään varsin todennäköisesti mieltänyt verojen jäävän määräämättä. Hovioikeus luki A:n syyksi törkeän veropetoksen syytteen mukaisesti myös ajalta ennen 11.4.2014.
Tekoaika oli alkanut 22.3.2013, jolloin yhtiön olisi pitänyt tehdä valmisteveroilmoitus ensimmäisestä vastaanottamastaan jäätelöerästä. Tekoaika oli päättynyt 27.10.2014, kun viimeisestä vastaanotetusta erästä olisi pitänyt maksaa vero. Tekoaika oli siten 22.3.2013–27.10.2014.
Yhtiön välttämien valmisteverojen yhteismäärä oli ollut 159 849 euroa, kun yhtiö oli tuonut maahan jäätelötuotteita syytteen mukaiset määrät eli noin 43 727 kilogrammaa vuonna 2013 ja noin 124 536 kilogrammaa vuonna 2014.
Hyväksyttyään muilta osin käräjäoikeuden syyksilukemisen ja ankaroitettuaan sitä edellä selostetulla tavalla hovioikeus pysytti käräjäoikeuden A:lle tuomitseman rangaistuksen.
Asian ovat ratkaisseet hovioikeuden jäsenet Asko Nurmi, Leena Mikkonen ja Vilja Hahto.
Syyttäjä ja Tulli vaativat vastauksissaan, että valitus hylätään.
Varattuaan A:lle, syyttäjälle ja Tullille tilaisuuden ilmaista käsityksensä ennakkoratkaisupyynnön esittämisestä ja sen sisällöstä Korkein oikeus päätöksellään 20.6.2019 nro 1128 esitti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 267 artiklan mukaisen ennakkoratkaisupyynnön Euroopan unionin tuomioistuimelle. Unionin tuomioistuin vastasi pyyntöön tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artiklan mukaisella perustellulla määräyksellä 19.11.2019, Syyttäjä ja Tulli, C-486/19, EU:C:2019:984.
A, syyttäjä ja Tulli antoivat unionin tuomioistuimen määräyksen johdosta kirjalliset lausumansa.
1. X Oy oli tuonut Suomeen jäätelötuotteita Euroopan unionin toisesta jäsenvaltiosta vuosina 2013 ja 2014. Jäätelötuotteet olivat tuolloin olleet Suomen kansallisen lainsäädännön mukaan valmisteveron alaisia. A oli yhtiön hallituksen jäsenenä yhdessä yhtiön toisen vastuuhenkilön kanssa jättänyt jäätelötuotteita koskevia valmisteveroilmoituksia antamatta ja valmisteveroja maksamatta sekä antanut sisällöltään virheellisen ilmoituksen valmisteveron määräämiseen vaikuttavista seikoista. Hovioikeus on tuominnut A:n 22.3.2013–27.10.2014 tehdystä törkeästä veropetoksesta vankeusrangaistukseen.
2. A:n valituksen perusteella Korkeimmassa oikeudessa on kysymys ensinnäkin siitä, onko asiassa sovellettava tekoaikana voimassa ollutta makeisten, jäätelön ja virvoitusjuomien valmisteverosta annetun lain (jäljempänä makeisverolaki) verovelvollisuutta koskevaa säännöstä, vaikka tuomitsemishetkellä ei ole enää ollut voimassa säännöstä, jonka mukaan jäätelöstä olisi suoritettava valmisteveroa. Valmisteverotuslain mukaan valmisteveron alaisten tuotteiden veron määräämisen perusteista ja veron määrästä säädetään asianomaisessa valmisteverolaissa. Valmisteveron lainvastainen välttäminen ja sen yrittäminen on säädetty veropetoksena rangaistavaksi. Toiseksi kysymys on siitä, onko unionin oikeus esteenä A:n tuomitsemiselle rangaistukseen kansallisen valmisteverolainsäädännön rikkomisesta, jos tämä lainsäädäntö on ollut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 107 artiklan 1 kohdan valtiontukikiellon vastainen.
3. Rikoslain 3 luvun 2 §:ssä säädetään rikoslain ajallisesta soveltuvuudesta. Pykälän 1 momentin mukaan rikokseen sovelletaan sitä lakia, joka oli voimassa, kun rikos tehtiin. Pykälän 2 momentissa säädetään niin sanotusta lievemmän lain periaatteesta. Sen mukaan silloin, kun tuomittaessa on voimassa toinen laki kuin rikosta tehtäessä, sovelletaan pykälän 1 momentista poiketen uutta lakia, jos sen soveltaminen johtaa lievempään lopputulokseen.
4. Lievemmän lain periaate on kansainvälisesti hyväksytty rikosoikeudellinen periaate. Se sisältyy muun muassa Suomea velvoittavaan Yhdistyneiden Kansakuntien kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen (KP-sopimus), jonka 15 artiklan mukaan, jos rikoksenteon jälkeen lailla säädetään sovellettavaksi lievempi rangaistus, rikoksentekijän tulee päästä tästä osalliseksi. Euroopan ihmisoikeussopimuksessa lievemmän lain periaatetta ei nimenomaisesti mainita. Vastaavan periaatteen on kuitenkin katsottu tulkinnallisesti sisältyvän myös ihmisoikeussopimuksen 7 artiklan vaatimuksiin (Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio Scoppola v. Italia No. 2, suuri jaosto 17.9.2009, kohta 109).
5. Myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohdassa säädetään, että lievempää rangaistusta on sovellettava, jos rikoksen teon jälkeen laissa säädetään lievemmästä rangaistuksesta. Nyt arvioitavana olevassa asiassa rikosoikeudellisen vastuun perustavat säännökset ovat osaksi kansallisessa valmisteverolainsäädännössä, joka pohjautuu valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta annettuun neuvoston direktiiviin 2008/118/EY (valmisteverotusdirektiivi). Vaikka jäätelö ei ole ollut yhdenmukaistetun vaan kansallisen valmisteveron alainen tuote, verosta säädettäessä on pitänyt ottaa huomioon myös unionin oikeuden määräykset. Korkein oikeus toteaa, että käsillä oleva asia koskee unionin oikeutta ja kuuluu siten perusoikeuskirjan soveltamisalan piiriin.
6. Rikoslain 3 luvun 2 §:ssä on säädetty kaksi poikkeusta lievemmän lain periaatteesta. Pykälän 3 momentin mukaan, jos laki on tarkoitettu olemaan voimassa vain määrättynä aikana, sovelletaan sinä aikana tehtyyn tekoon tekohetkellä voimassa ollutta lakia, jollei toisin ole säädetty. Pykälän 4 momentti koskee niin sanottuja blankorangaistussäännöksiä eli tilanteita, joissa lakiin sisältyvä rikossäännös saa täsmällisen sisältönsä muualta laista tai sen nojalla annetuista säännöksistä tai määräyksistä. Tällöin teon rangaistavuus arvioidaan tekohetkellä voimassa olleiden säännösten tai määräysten perusteella, jollei laissa ole toisin säädetty tai jollei uusi sääntely osoita suhtautumisen teon rangaistavuuteen muuttuneen.
7. Rikoslain 3 luvun 2 §:n 4 momentti on saanut edellä kuvatun sisältönsä eduskunnan lakivaliokunnan tekemän, hallituksen esityksessä (HE 44/2002 vp) ehdotetusta säännöksestä poikenneen ehdotuksen perusteella. Lakivaliokunnan mietinnön perusteluissa on todettu, että käyttäytymisnormien muuttaminen ei yleensä osoita muuttunutta käsitystä käyttäytymisnormien rikkomisen rangaistavuudesta. Esimerkiksi liikennesääntöjen tai verolainsäädännön noudattaminen on tärkeää niiden sisällöstä riippumatta. Joissakin tapauksissa käyttäytymissääntöjen muuttaminen voi kuitenkin osoittaa muuttunutta suhtautumista käyttäytymissäännön rikkomiseen, jolloin teon rangaistavuutta ei ole perusteltua arvioida tekohetkellä voimassa olleiden sääntöjen perusteella. Siksi lakivaliokunta ehdotti 4 momenttiin lisättäväksi tällaista tilannetta koskevan poikkeuksen (LaVM 28/2002 vp s. 8).
8. Korkein oikeus on viimeksi arvioinut rikoslain 3 luvun 2 §:n 4 momentin soveltamista ennakkopäätöksessään KKO 2019:40. Korkein oikeus on todennut, että tuomioistuimen on säännöksessä tarkoitetuissa tilanteissa arvioitava, voidaanko käyttäytymisnormin muuttamisen katsoa samalla poikkeuksellisesti osoittavan myös muuttunutta suhtautumista siihen, pitääkö käyttäytymisnormin rikkomisen olla rangaistavaa (kohta 23). Asiaa arvioitaessa keskeinen merkitys on sillä, miten kysymyksessä olevan käyttäytymisnormin muuttamista on muutokseen johtaneissa valmisteluasiakirjoissa perusteltu. Jos normin muuttamisen taustalla ovat esimerkiksi olleet yksinomaan luonnontieteelliset, tekniset tai taloudelliset seikat, normin sisällön muuttaminen ei osoita muuttunutta suhtautumista normin rikkomisen rangaistavuuteen. Jos käyttäytymisnormin muuttamista on sen sijaan perusteltu esimerkiksi sillä, että muuttuneiden yhteiskunnallisten arvostusten seurauksena tietynlainen aikaisemmin kielletty käyttäytyminen on jatkossa syytä sallia, normin muuttamisen voidaan katsoa osoittavan myös muuttunutta suhtautumista normin rikkomisen rangaistavuuteen (kohta 24).
9. Unionin tuomioistuin on arvioinut perusoikeuskirjan 49 artiklassa vahvistetun lievemmän lain periaatteen tulkintaa tuomiossaan Clergeau ym. (tuomio 7.8.2018, C-115/17, EU:C:2018:651). Tapauksessa vastaajia syytettiin vääristä ilmoituksista tai petollisista toimista, joiden seurauksena he olivat tekoaikaan saaneet suurempia naudanlihan vientitukia kuin heidän yritykselleen olisi tuolloin unionin oikeuden mukaan kuulunut. Vastaajat olivat ilmoittaneet nautaeläinten etuneljänneksistä olleen lihan takaneljänneksistä olleeksi lihaksi. Kansallinen rikossäännös oli tekoaikaan ja tuomitsemishetkellä sama, mutta vientitukia koskeva unionin asetus oli muuttunut. Kun aikaisemmin vientitukea oli voinut saada vain takaneljänneksistä olevasta lihasta, tuomitsemishetkellä vientitukea oli voinut saada myös etuneljänneksistä olevasta lihasta.
10. Unionin tuomioistuin on Clergeau ym. -tuomiossaan lausunut (kohdat 33–38), että vastaajalle lievemmän rikoslain taannehtiva soveltaminen edellyttää välttämättä lakien ajallista seuraantoa ja perustuu toteamukseen siitä, että lainsäätäjä on muuttanut mieltään joko tekojen rikosoikeudellisesta luokittelusta tai tiettyyn rikkomiseen sovellettavasta rangaistuksesta. Tapauksessa kansallisen lainsäätäjän arviointi ei ollut muuttunut syyksi luettujen tekojen rikosoikeudellisen luokittelun tai sovellettavan rangaistuksen osalta. Unionin säännöstö oli muuttunut, ja kyseisen asetuksen johdanto-osan perustelukappaleesta ilmeni, että nautaeläinten etuneljänneksistä saatujen palojen vientiin myönnettävän tuen käyttöönottamisella mainittu säännöstö pyrittiin mukauttamaan lihamarkkinoiden muuttuviin realiteetteihin ja erityisesti maailmanmarkkinoiden muuttuneeseen tilanteeseen. Unionin lainsäätäjän päätös muuttaa säädettyjä tuen saamisen perusteita perustui siis lihan maailmanmarkkinoilla vallinneen tilanteen yksinomaan taloudelliseen ja tekniseen arviointiin. Unionin lainsäätäjä ei ollut pyrkinyt kyseisellä muutoksella asettamaan kyseenalaiseksi rikosoikeudellista luokittelua tai sitä, miten kansalliset toimivaltaiset viranomaiset arvioivat sitä rangaistusta, jota oli sovellettava menettelyihin, joiden johdosta on saatu perusteettomasti vientitukia.
11. Unionin tuomioistuin on johtopäätöksenään katsonut, että perusoikeuskirjan 49 artiklassa vahvistettua lievemmän rikoslain taannehtivaa soveltamista koskevaa periaatetta on tulkittava siten, ettei se ole esteenä henkilön tuomitsemiselle rangaistukseen siitä, että hän on saanut perusteettomasti asetuksessa säädettyjä vientitukia petollisten toimien tai tavaroiden luonnetta koskevien väärien ilmoitusten johdosta, kun kyseisen henkilön viemille tavaroille voidaan asetukseen syyksi luettujen tosiseikkojen tapahtumahetken jälkeen tehdyn muutoksen johdosta myöntää kyseisiä tukia.
12. Korkein oikeus katsoo Clergeau ym. -tuomion perusteella, että perusoikeuskirjan 49 artiklasta ei johdu estettä tulkita ja soveltaa rikoslain 3 luvun 2 §:n sääntelyä myös tässä unionin oikeutta koskevassa asiassa samalla tavalla kuin ratkaisussa KKO 2019:40 on tehty.
Jäätelön valmisteverovelvollisuutta koskevat säännökset tekoaikana ja tuomitsemishetkellä
13. Rikoslain 29 luvun 1 §:n 1 ja 3 kohtien mukaan veropetoksesta tuomitaan se, joka antamalla viranomaiselle verotusta varten väärän tiedon veron määräämiseen vaikuttavasta seikasta taikka veron välttämistarkoituksessa laiminlyömällä verotusta varten säädetyn velvollisuuden, jolla on merkitystä veron määräämiselle, aiheuttaa tai yrittää aiheuttaa veron määräämättä jättämisen tai sen määräämisen liian alhaiseksi taikka veron aiheettoman palauttamisen. Luvun 2 §:n 1 kohdan mukaan rikoksentekijä on tuomittava törkeästä veropetoksesta, jos veropetoksessa tavoitellaan huomattavaa taloudellista hyötyä ja veropetos on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä.
14. Rikoksen tekoaikaan makeisverolain 1 §:ssä (1127/2010) säädettiin lain soveltamisalasta siten, että makeisista, jäätelöstä ja virvoitusjuomista oli suoritettava valtiolle valmisteveroa sen mukaan kuin tässä laissa säädettiin. Laissa ja sen liitteenä olevassa verotaulukossa säädettiin tarkemmin jäätelötuotteista suoritettavasta valmisteverosta.
15. Voimassa olevassa laissa 1127/2010 säädetään vain virvoitusjuomia koskevasta verovelvollisuudesta. Velvollisuus suorittaa valmisteveroa makeisista ja jäätelöstä on poistettu 1.1.2017 voimaan tulleella lainmuutoksella 1535/2016. Samalla lainmuutoksella myös lain nimike muutettiin laiksi virvoitusjuomaverosta.
16. Sanotun lainmuutoksen perusteluissa (HE 137/2016 vp s. 9–10) on todettu, että makeisten, jäätelön ja virvoitusjuomien valmisteveron tavoite oli ollut valtiontaloudellinen. Veron oli tullut kohdistua mahdollisimman tasapuolisesti ja laaja-alaisesti samankaltaisiin tuotteisiin, jotta se olisi SEUT:n 107 artiklan valtiontukimääräysten mukainen. Rajanveto veronalaisten ja veron ulkopuolella olevien tuotteiden välillä oli tehty tullitariffin nimikkeiden perusteella. Veron kohteeksi oli valittu olemassa olevia tuoteryhmiä, jolloin oli voitu täsmällisesti rajata veronalaisten tuotteiden piiri. Tavoitteena rajauksessa oli myös ollut, että veronkantojärjestelmä olisi yksinkertainen ja yksiselitteinen sekä yritysten kannalta ennakoitava.
17. Samassa hallituksen esityksessä (HE 137/2016 vp s. 9) on lisäksi todettu, että Euroopan komissiolle oli tehty kaksi makeisverolain veropohjan rajauksiin liittyvää valtiontukikantelua. Suomi oli vastaanottanut kanteluita koskevat tietopyynnöt komissiolta ja antanut vastaukset niihin. Jos komissio alustavan tutkinnan perusteella toteaisi, että verojärjestelmän soveltuvuudesta yhteismarkkinoille oli epäilyjä, se voisi päättää aloittaa asiassa muodollisen tutkintamenettelyn. Tällaista päätöstä ei ollut toistaiseksi tehty. Valtiontaloudellista tavoitetta palvelevan veropohjan yhteensopivuudesta valtiontukisäännösten kanssa ei toistaiseksi ollut olemassa myöskään Euroopan unionin tuomioistuimen ratkaisukäytäntöä. Komissio oli kuitenkin epävirallisesti ilmoittanut kantanaan, että tullitariffin nimikkeisiin sidottuun ja valtiontaloudellisin perustein kannettavaan veroon voi sisältyä valtiontueksi katsottavia elementtejä. Vero ei komission mukaan kohdellut samankaltaisia tuotteita veron tavoitteen kannalta neutraalisti ja saattoi siksi sisältää valtiontueksi katsottavaa valikoivaa verotukea veron ulkopuolelle jääville tuotteille. Komissio oli katsonut, että muutokset veropohjaan tai veron tavoitteeseen olivat tarpeen.
18. Hallituksen esityksessä (HE 137/2016 vp s. 9) on selostettu, että makeisten ja jäätelön verossa oli tehty rajanvetoa veronalaisten ja veron ulkopuolella olevien tuotteiden välillä esimerkiksi pakaste- ja jäätelökakkujen, suklaavanukkaiden ja -jäätelön sekä suklaavohvelien ja -patukoiden välillä. Veron ulkopuolelle oli jätetty merkittävä määrä veronalaisten tuotteiden kaltaisiksi arvioituja tuotteita, kuten makeisiin verrattavat keksit ja makeat leivonnaiset sekä jäätelöön verrattavat vanukkaat ja jogurtit. Oli esitetty, että samankaltaisia tuotteita kohdeltiin verotuksessa eri tavoin.
19. Kuten hallituksen esityksestä (HE 137/2016 vp s. 9–11) käy ilmi, lainmuutoksen tavoitteena oli korjata makeisten, jäätelön ja virvoitusjuomien valmisteverotuksen epäkohtia, jotka olivat ilmenneet rajanvedossa veronalaisten ja veron ulkopuolella olevien tuotteiden välillä ottaen huomioon veron ensisijainen valtiontaloudellinen tavoite. Esityksellä pyrittiin löytämään ratkaisu, jolla valmisteverotuksessa kohdeltaisiin mahdollisimman neutraalisti saman tuoteryhmän tuotteita. Makeisten ja jäätelön valmisteveroon liittyvien neutraalisuusongelmien vuoksi esityksessä ehdotettiin, että makeisten ja jäätelön valmisteverosta luovuttaisiin vuoden 2017 alusta. Verosta luopumisesta oli päätetty talouspoliittisessa ministerivaliokunnassa syksyllä 2015. Tuolloin oli ollut tiedossa komission epävirallinen näkemys. Koska kyse ei ollut komission virallisesta kannasta valtiontukiasiaan, talouspoliittinen ministerivaliokunta ei hallituksen esityksen mukaan ollut ottanut päätöksellään kantaa valtiontukikysymykseen.
Korkeimman oikeuden arviointi sovellettavasta laista
20. Korkein oikeus toteaa, että rikoslain 29 luvun 1 §:n veropetossäännöksessä on kyse rikoslain 3 luvun 2 §:n 4 momentissa tarkoitetusta blankorangaistussääntelystä. Veropetossäännös saa täsmällisen sisältönsä asianomaisen verolainsäädännön säännöksistä eli tässä tapauksessa valmisteverotuslain ja makeisverolain säännöksistä. Ratkaistavana siten on, osoittaako makeisverolain muutos 1535/2016, jolla jäätelöä koskeva verovelvollisuus on poistettu, muuttunutta suhtautumista makeisveron välttämistä koskevan teon rangaistavuuteen.
21. Kuten kohdassa 8 selostetusta ennakkopäätöksestä KKO 2019:40 ilmenee, sanotussa arvioinnissa on keskeinen merkitys normin muutokseen johtaneilla perusteluilla. Tässä tapauksessa edellä selostetut esityölausumat (kohdat 16–19) osoittavat, että makeisten ja jäätelön veropohjan rajauksia oli pidetty ongelmallisina valtiontukisääntelyn kannalta. Tämän vuoksi on pidetty aiheellisena luopua aiemmin asetetuista valtiontaloudellisista tavoitteista ja siten makeisten ja jäätelön valmisteverosta. Esitöistä on pääteltävissä, että syynä verosta luopumiselle on ollut se, että vero mahdollisesti oli unionin oikeuden valtiontukimääräysten vastainen.
22. Lainmuutos on siten perustunut seikkaan, joka ei liity menettelyn rikosoikeudellisen moitittavuuden arviointiin. Lainmuutoksen ei sen vuoksi voida katsoa osoittavan muuttunutta suhtautumista aikaisemman verovelvollisuutta koskevan säännöksen rikkomisen rangaistavuuteen. Näin ollen Korkein oikeus katsoo, että asiassa on rikoslain 3 luvun 2 §:n 4 momentin nojalla sovellettava tekoaikaan voimassa ollutta sääntelyä eli makeisverolain (1127/2010) säännöksiä, joiden mukaan jäätelöstä oli suoritettava valmisteveroa. Syytettä ei näin ollen ole hylättävä sillä perusteella, että jäätelöstä ei enää ole suoritettava valmisteveroa.
Lähtökohdat arvioitaessa unionin valtiontukisääntelyn merkitystä rikosoikeudellisen vastuun kannalta
23. A on esittänyt, että tekoaikaan voimassa ollut velvollisuus suorittaa jäätelöstä valmisteveroa oli perustunut unionin oikeuden vastaiseen lainsäädäntöön ja ettei hänen menettelyään ole tästä syystä pidettävä rangaistavana.
24. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan kansalliset viranomaiset eivät saa määrätä rangaistusta sellaisen kansallisen säännöksen noudattamatta jättämisestä, joka ei ole unionin oikeuden mukainen (esim. tuomio 14.7.1977, Sagulo ym., C-8/77, EU:C:1977:131, 6 kohta, ja tuomio 3.7.1980, Pieck, C-157/79, EU:C:1980:179, 16 kohta).
25. SEUT 107 artiklan 1 kohdan mukaan, jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
26. Kuten edellä selostetuista makeisverolakia koskevan lainmuutoksen 1535/2016 perusteluista (kohdat 16–19) käy ilmi, makeisten ja jäätelön valmisteverosta luopumisen taustalla ovat vaikuttaneet epäilyt siitä, että verojärjestelmä saattaa olla SEUT 107 artiklan 1 kohdan valtiontukikiellon vastainen.
27. Korkein oikeus on katsonut, ettei unionin tuomioistuimen aikaisemman käytännön perusteella ollut selvää, voiko verovelvollisen edustaja, jolla on ollut velvollisuus maksaa tuotteista valmistevero ja joka on laiminlyönyt tähän veroon liittyviä velvollisuuksia, vapautua näiden laiminlyöntien johdosta tuomittavasta rikosoikeudellisesta rangaistuksesta sillä perusteella, että muiden yritysten samankaltaisten tuotteiden verottomuus olisi ollut SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Tämän vuoksi Korkein oikeus on esittänyt asiassa unionin tuomioistuimelle muun ohella seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
"1. Onko unionin oikeutta tulkittava siten, että se olisi esteenä verovelvollisen yhtiön puolesta toimineen luonnollisen henkilön, joka on laiminlyönyt jäätelötuotteista perittävään valmisteveroon liittyviä velvollisuuksia, tuomitsemiselle näistä laiminlyönneistä rikosoikeudelliseen rangaistukseen, mikäli muiden yritysten harjoittaman, samankaltaisia tuotteita koskevan toiminnan verottomuus olisi katsottava SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi tueksi?"
28. Unionin tuomioistuin on vastannut Korkeimman oikeuden ennakkoratkaisupyyntöön 19.11.2019 antamallaan määräyksellä Syyttäjä ja Tulli, C-486/19, EU:C:2019:984, seuraavasti:
"Unionin oikeutta on tulkittava siten, että se ei ole esteenä luonnollisen henkilön, joka on toiminut pääasiassa kyseessä olevan veron kaltaisen tietyistä tuotteista suoritettavan valmisteveron maksamiseen velvollisen yhtiön puolesta ja joka on laiminlyönyt kyseiseen veroon liittyviä velvollisuuksia, tuomitsemiselle rikosoikeudelliseen rangaistukseen asiassa sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla, vaikka muiden yritysten samankaltaisten tuotteiden osalta saamaa verovapautusta olisi pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena."
29. Unionin tuomioistuin on perusteluissaan (kohdat 22–27) todennut, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan verosta vapauttamisen lainvastaisuus valtiontukia koskevien oikeussääntöjen kannalta ei vaikuta itse veron laillisuuteen. Verovelvolliset eivät näin ollen voi vapautua veron suorittamisesta vetoamalla siihen, että muiden yritysten saama verovapaus on valtiontukea. Tästä säännöstä on kaksi poikkeusta. Ensimmäinen koskee tilannetta, jossa vero ja säädetty vapautus ovat erottamaton osa tukitoimenpidettä, ja toinen tilannetta, jossa vero ja väitetty tukitoimi muodostavat yhden ja saman verotustoimenpiteen kaksi erottamatonta osaa. Nyt käsillä olevassa asiassa ei ole kuitenkaan kysymys näistä poikkeuksista. Tästä seuraa, että vaikka muiden yritysten samankaltaisten tuotteiden osalta saaman vapautuksen katsottaisiin olevan SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tukitoimenpide, tämän tuen mahdollinen lainvastaisuus ei olisi ollut omiaan vaikuttamaan itse makeisveron lainmukaisuuteen. Tämän veron maksuvelvolliset eivät näin ollen voi vapautua veroon liittyvistä velvollisuuksista vetoamalla siihen, että muiden yritysten samankaltaisten tuotteiden osalta saama vapautus oli valtiontukea. Tästä seuraa, että makeisveron maksuvelvolliset eivät voi myöskään vedota tällaiseen tukeen välttääkseen sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaiset rikosoikeudelliset rangaistukset, jotka määrätään näiden velvollisuuksien laiminlyömisestä.
Korkeimman oikeuden arviointi unionin valtiontukisääntelyn merkityksestä rikosoikeudellisen vastuun kannalta
30. Ennakkoratkaisupyyntöön saadun vastauksen perusteella Korkein oikeus toteaa, ettei asiassa ole tarpeen arvioida sitä, onko rikoksen tekoaikana voimassa olleen kaltainen jäätelötuotteista perittävää valmisteveroa koskeva kansallinen verojärjestelmä täyttänyt SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen käsitteen. Unionin oikeus ei edeltä ilmenevästi ole esteenä A:n tuomitsemiselle rangaistukseen riippumatta siitä, olisiko muiden yritysten harjoittaman, samankaltaisia tuotteita koskevan toiminnan verottomuutta pidettävä unionin oikeuden valtiontukea koskevien määräysten vastaisena. A ei siten voi tällä perusteella vapautua rikosoikeudellisesta vastuusta. Näin ollen Korkein oikeus katsoo, että A:n menettely on ollut veropetoksena rangaistavaa.
A:n valitus hylätään. Hovioikeuden tuomion lopputulosta ei muuteta.
Asian ovat ratkaisseet oikeusneuvokset Pekka Koponen, Ari Kantor, Tuomo Antila, Asko Välimaa ja Eva Tammi-Salminen. Esittelijä Kaisa Kuparinen.

matches: tuomioistuin KKO tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin KKO KKO tuomioistuin tuomioistuin


Asetus porotalousasetuksen muuttamisesta 540/1997 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1997 › 540/1997
kumotaan 8 päivänä maaliskuuta 1991 annetun porotalousasetuksen (494/1991) 21, 23 ja 29 §,
muutetaan 1 §, 15―19 §, 24 §:n 1 momentti, 25 §:n 1 momentti, 26, 27, 31―33 ja 34 §, 5 luvun otsikko ja 41 § sekä
lisätään asetukseen uusi 1 a―1 c, 18 a, 31 a ja 40 a § seuraavasti:
Henkilön voidaan katsoa saavan pääasiallisen toimeentulonsa porotaloudesta, jos hän omistaa tai, jos kysymys on tuen myöntämisestä lisäporojen hankintaan, hankinnan jälkeen tulee omistamaan vähintään 80 eloporoa.
Edellytyksenä porotalouslain (161/1990) mukaisen etuuden saamiselle on, että henkilö on perehtynyt ja kykenevä harjoittamaan porotalousammattia.
Tukea voidaan myöntää vain henkilölle, joka asuu poronhoitolaissa (848/1990) tarkoitetulla poronhoitoalueella joko porotaloustilalla tai sellaisella etäisyydellä siitä, että porotalouden harjoittaminen tilalta käsin on tarkoituksenmukaista.
Tukea ei myönnetä porotalouslaissa tarkoitettuun hankkeeseen, jos hanketta on tuettu tai tarkoitukseen osoitetut varat huomioon ottaen voitaisiin tukea maa- ja metsätalouden rakennepoliittisista toimenpiteistä annetun lain (1303/1994) nojalla. Lainaa porotalouslain 18 §:n 1 tai 2 kohdassa tarkoitetun porotaloustilan tai sen määräosan hankintaan ei myönnetä, jos hankinnan perusteella on myönnetty maa- ja metsätalouden rakennepoliittisista toimenpiteistä annetun lain 5 §:ssä tarkoitettua käynnistystukea.
Tässä asetuksessa tuella tarkoitetaan avustusta sekä lainaan ja valtion myyntihintasaamiseen liittyvää korkoetuutta samoin kuin vapaavuosia, jotka lainaan liittyvää tukea myönnettäessä tai myyntihintaa määrättäessä muunnetaan markkamääräiseksi avustukseksi.
Hakijan taloudellisen aseman ja maksuvalmiuden sekä hankkeen tukemisen tarkoituksenmukaisuuden arvioimiseksi tuen saamista koskevaan hakemukseen tulee liittää asianomaisen ministeriön hyväksymien perusteiden mukaiset selvitykset maksuvalmiudesta ja hankkeen kannattavuudesta sekä kehittämissuunnitelma, jollei sitä ole jätetty erikseen jo aikaisemmin. Selvitystä kannattavuudesta ei kuitenkaan edellytetä, jos on kysymys asuinrakennukseen tai asuinympäristön parantamiseen liittyvästä investoinnista, eikä kehittämissuunnitelman laatimista 18 §:n 3 momentin tai porotalouslain 28 §:n 1 momentin mukaisesta rehunhankinnasta.
Kehittämissuunnitelmaa laadittaessa on maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2328/91, jäljempänä EY:n rakenneasetus, 5 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyn lisäksi otettava huomioon, mitä maa- ja metsätalouden rakennepoliittisista toimenpiteistä annetun lain 4 §:n 3 momentin nojalla suunnitelmasta säädetään.
Hakemukseen tulee myös liittää sitoumus siitä, että jos tuki myönnetään, hakija ryhtyy pitämään EY:n rakenneasetuksen 5 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettua kirjanpitoa.
Porotalouslain 18 §:n 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuun maanhankintaan voidaan myöntää tukea enintään 45 prosenttia hyväksyttävästä hankintahinnasta.
Lisäalueen hankintaan myönnettävää lainaa lukuun ottamatta maanosto- tai sisarosuuslainaa voidaan myöntää vain rakennetun porotaloustilan hankkimista varten.
Asunnon rakentamiseen, laajentamiseen tai peruskorjaukseen myönnettävän tuen edellytyksistä on voimassa, mitä maaseutuelinkeinoasetuksen 28 §:ssä säädetään. Tuettaviksi kustannuksiksi voidaan hyväksyä myös asuinympäristön parantamisesta aiheutuvat kustannukset. Tukea voidaan myöntää enintään 45 prosenttia hyväksyttävistä kustannuksista.
Rakentamatonta porotaloustilaa varten 1 momentissa tarkoitettua tukea voidaan myöntää vain erityisen painavista syistä.
Porotalouden harjoittajalle, joka täyttää EY:n rakenneasetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaiset edellytykset, voidaan myöntää tukea porotalouslain 18 §:n 3, 5―7 ja 9 kohdassa tarkoitettuihin hankkeisiin enintään 45 prosenttia hyväksyttävistä kustannuksista.
Porotalouden harjoittajalle, joka täyttää EY:n rakenneasetuksen 12 artiklan 2 kohdan mukaiset edellytykset, voidaan myöntää tukea 1 momentissa tarkoitettuihin hankkeisiin enintään 33 prosenttia hyväksyttävistä kustannuksista. EY:n rakenneasetuksen 12 artiklan 2 kohdan luetelmakohdissa tarkoitettuihin hankkeisiin tuki on kuitenkin enintään 45 prosenttia hyväksyttävistä kustannuksista.
Salaojittamista koskevan tuen myöntämisen edellytyksistä, salaojitussuunnitelmasta ja salaojitustyön valvonnasta on voimassa, mitä maaseutuelinkeinoasetuksessa (248/ 1991) säädetään vastaavista seikoista.
Porotalouden harjoittajalle, joka täyttää EY:n rakenneasetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaiset edellytykset, voidaan myöntää tukea porotalouslain 18 §:n 8 kohdassa tarkoitetun irtaimiston hankintaan enintään 35 prosenttia hyväksyttävistä kustannuksista, jos kysymyksessä on:
1) porotalousammatissa tarvittavien koneiden, kaluston tai laitteiden hankinta;
2) yksittäisten siitosporojen hankinta; taikka
3) kokonaisen porokarjan hankinta.
Porotalouden harjoittajalle, joka täyttää EY:n rakenneasetuksen 12 artiklan 2 kohdan mukaiset edellytykset, voidaan myöntää tukea 1 momentissa tarkoitettuihin hankkeisiin enintään 26 prosenttia hyväksyttävistä kustannuksista. EY:n rakenneasetuksen 12 artiklan 2 kohdan luetelmakohdissa tarkoitettuihin hankkeisiin tuki on kuitenkin enintään 45 prosenttia hyväksyttävistä kustannuksista.
Porotalouden harjoittajalle, joka omistaa yksin tai yhdessä samaan ruokakuntaan kuuluvien henkilöiden kanssa vähintään 25 eloporoa, voidaan myöntää tukea enintään 45 prosenttia poronhoitovuonna 1996―1997 aiheutuneen hätäruokinnan kustannuksista. Tuki voidaan myöntää yhteisesti niille poroja omistaville ruokakunnan jäsenille, jotka täyttävät tuen myöntämisen edellytykset.
Edellä 16―18 §:ssä tarkoitettu tuki voi olla avustus tai valtionlaina, johon sisältyy korkoetuus joko yksin tai yhdessä enintään kolmen vapaavuoden kanssa, taikka avustus ja valtionlaina yhdessä. Tukea voidaan myöntää yhteensä enintään 45 prosenttia hyväksyttävistä kustannuksista.
Avustuksen hakemisessa ja myöntämisessä noudatetaan soveltuvin osin, mitä maaseutuelinkeinoasetuksen 1 §:n 3 momentissa ja 7 §:ssä säädetään. Lainahakemukseen liittyvää tukihakemusta koskee soveltuvin osin, mitä maaseutuelinkeinoasetuksen 8 §:ssä säädetään.
Tukihakemuksesta on hankittava Paliskuntain Yhdistyksen lausunto.
Porotaloustilaan annettavan lisäalueen myyntihinta voidaan antaa kokonaankin velaksi, jos se katsotaan maan saajan taloudellinen asema huomioon ottaen tarpeelliseksi.
Lainan takaisinmaksuaika on lainoituskohteen mukaan seuraava:
1) maanosto- ja sisarosuus-lainat 5―25 vuotta
2) rakentamislaina 5―15 vuotta
3) asuntolaina 5―25 vuotta
4) muut lainat 5―15 vuotta.
Tuen saajan tulee maksaa porotalouslain mukainen valtion myyntisaaminen ja laina yhtä suurin lyhennyserin puolivuosittain. Lyhennykset ja korot tulee maksaa viimeistään kunkin huhti- ja lokakuun viimeisenä päivänä.
Myyntihintasaaminen, jonka takaisinmaksuaika on yli viisi vuotta, sekä rakennetun porotaloustilan hankintaan myönnetty maanosto- ja sisarosuuslaina samoin kuin rakentamis- ja asuntolaina ovat korottomat kaksi ensimmäistä vuotta kauppakirjan allekirjoittamisesta taikka lainan tai sen ensimmäisen erän nostamisesta.
Edellä 1 momentissa tarkoitettujen myyntihintasaamisten sekä maanosto- ja sisarosuuslainojen ensimmäiset lyhennykset tulee maksaa viimeistään ensimmäisenä eräpäivänä vuoden kuluttua kauppakirjan allekirjoittamisesta taikka lainan tai sen ensimmäisen erän nostamisesta. Enintään viiden vuoden maksuajalla olevan myyntihinnanosan ensimmäinen lyhennys- ja korkoerä tulee maksaa viimeistään ensimmäisenä eräpäivänä kolmen kuukauden kuluttua kauppakirjan allekirjoittamisesta.
Asuntoa, tuotantorakennusta ja muun työn suorittamista varten myönnetyn lainan ensimmäinen lyhennys tulee maksaa ensimmäisenä eräpäivänä kahden vuoden kuluttua lainan tai sen ensimmäisen erän nostamisesta.
Jollei yrityksen saneerauksesta annetun lain (47/1993) tai yksityishenkilön velkajärjestelystä annetun lain (57/1993) mukaisesta tuomioistuimen päätöksestä muuta johdu, saneerausmenettelyssä tai velkajärjestelyssä sovittujen helpotusten lakattua valtionlaina erääntyy tässä pykälässä säädetyin tavoin. Sovittaessa ensiksi mainitun lain 97 §:ssä tai viimeksi mainitun lain 78 §:ssä tarkoitetusta järjestelystä valtionlainojen eräpäiviin sovelletaan tämän pykälän säännöksiä.
Laina on maaseutuelinkeinoasetuksen 51 §:ssä tarkoitetut maksuhelpotukset mukaan lukien maksettava takaisin valtiolle 25 §:ssä säädetyssä ajassa.
Myyntihintasaamisten ja lainojen korosta, korkoetuudesta, korkoetuuden muuntamisesta avustukseksi, tukitasosta, lyhennysten ja korkojen perimisestä, myyntihintasaamisten tilittämisestä, maksuhelpotusten hakemisesta ja myöntämisestä, lainavarojen maksamisesta ja nostamisesta sekä lainan hoitamisesta on soveltuvin osin voimassa, mitä maaseutuelinkeinoasetuksen 45 a―45 d, 45 f, 46 a, 48―51, 55 ja 55 a §:ssä näistä seikoista säädetään. Myyntihintasaamista koskee tällöin soveltuvin osin, mitä maanostolainoista säädetään sekä perusparannus-, raivaus-, tie-, sähköistämis- ja vesihuoltolainoja, mitä maatilojen investointilainoista säädetään.
Laina voidaan porotalouslain 31 §:n 3 momentissa ja 32 §:n 1 momentissa säädetyn lisäksi määrätä kokonaan tai osaksi heti takaisin maksettavaksi, jos:
1) lainan saaja on käyttänyt varoja muuhun tarkoitukseen kuin niitä myönnettäessä edellytettyyn tarkoitukseen;
2) lainan saaja on lainaa tai sen maksatusta hakiessaan salannut lainan myöntämiseen tai maksamiseen olennaisesti vaikuttavia seikkoja tai antanut niistä olennaisessa kohdassa virheellisen tiedon;
3) lainan saaja ei ole noudattanut 1 c §:n 1 momentissa tarkoitettua suunnitelmaa taikka laina- tai tukiehtoja ei muuten ole noudatettu;
4) lainoituksen kohteena olevaa hanketta ei ole tehty valmiiksi asetetussa määräajassa tai hyväksyttyä suunnitelmaa noudattaen;
5) porotaloustilan viljelykset, metsä tai rakennukset ovat joutuneet rappiolle eikä rappiolle joutumisen voida katsoa johtuneen alaikäisyydestä, vanhuudesta tai sairaudesta tai muusta sen kaltaisesta syystä;
6) lainan saaja on lainan nostamista seuraavan viiden vuoden aikana ilman pakottavaa syytä lopettanut porotalouden harjoittamisen tai lainan myöntämisen perusteena olleen muun tilalla harjoitetun toiminnan taikka olennaisesti supistanut kysymyksessä olevaa elinkeinotoimintaansa;
7) lainan saaja ilman maaseutuelinkeinopiirin suostumusta lainan nostamista seuraavan viiden vuoden aikana on luovuttanut tuen kohteena olevaa käyttöomaisuutta;
8) vakuuden arvo on siinä määrin alentunut, että lainasta takaisin maksamatta olevan pääoman periminen vaarantuu;
9) lyhennyksen ja koron suorittaminen on viivästynyt yli kolme kuukautta eräpäivästä;
10) lainan saaja tai takaaja on joutunut konkurssiin tai hakee akordia taikka takaaja on kuollut eikä lainan saaja kehotuksesta ole asettanut lainan antajan hyväksymää riittävää vakuutta;
11) porotaloustila tai sen osa myydään ulosottotoimin; tai
12) lainan saaja on kieltäytynyt antamasta lainaan liittyvää tukea koskevaa valvontaa varten tarvittavia tietoja, asiakirjoja tai muuta aineistoa taikka avustamasta tarpeellisessa määrin tarkastuksen suorittamisessa.
Edellä 1 momentissa tilalla tarkoitetaan porotaloustilaa ja lisäaluetta antamalla muodostettua vastaavaa tilaa sekä muuta lainoituksen kohteena olevaa yhden tai useamman rekisteritilan tai niiden osan tai alueen muodostamaa kokonaisuutta.
Lainan irtisanoo luottolaitos. Maaseutuelinkeinopiiri voi määrätä luottolaitoksen irtisanomaan lainan 1 momentissa tarkoitetuilla perusteilla. Lainaa ei saa 1 momentin 1―7 ja 12 kohdassa tarkoitetulla perusteella irtisanoa, ellei maaseutuelinkeinopiiri ole määrännyt lainaa irtisanottavaksi.
Luottolaitoksen on ilmoitettava maaseutuelinkeinopiirille tietoonsa tulleista muista kuin 31 §:n 1 momentin 8―11 kohdassa tarkoitetuista seikoista. Maaseutupiirin oikeus määrätä laina irtisanottavaksi 31 §:n 1 momentin 8―11 kohdassa tarkoitetuilla perusteilla ei vaikuta luottolaitoksen velvollisuuteen tarvittaessa irtisanoa laina, jos lainan hoitaminen maaseutuelinkeinolain (1295/1990) 27 §:n 4 momentin mukaisesti sitä edellyttää.
Valtion myyntihintasaaminen voidaan irtisanoa kokonaan tai osaksi heti takaisin maksettavaksi noudattaen soveltuvin osin, mitä 31 §:n 2―12 kohdassa säädetään. Saaminen voidaan kokonaan tai osaksi irtisanoa myös, jos porotaloustilalla tai lisäalueella olevia rakennuksia ei ole palovakuutettu täydestä arvostaan.
Saamisen irtisanomisesta päättää maaseutuelinkeinopiiri.
Tuki voidaan, sen lisäksi mitä avustuksen takaisin perimisestä porotalouslain 26 §:n 2 momentissa, 31 §:n 3 momentissa ja 32 §:n 1 momentissa säädetään, määrätä maksettavaksi osaksi tai kokonaan takaisin noudattaen soveltuvin osin, mitä 31 §:n 1 momentin 1―4, 6, 7 ja 12 kohdassa säädetään.
Takaisin perimisestä päättää maaseutuelinkeinopiiri.
Kun laina, valtion myyntihintasaaminen tai tuki määrätään kokonaan tai osaksi takaisin maksettavaksi, on samalla päätettävä, onko maksettava määrä suoritettava yhtenä vai useampana eränä. Lainaa ei kuitenkaan saa määrätä maksettavaksi takaisin yli kolmen vuoden maksuajalla.
Paliskuntien ja porotaloutta edistävien hankkeiden tukeminen
Porotalouslain 29 a §:ssä tarkoitettua tukea myönnettäessä on ensisijaisesti edistettävä sellaisten porotaloudesta toimeentulonsa saavien henkilöiden tai sellaisten henkilöiden toimeentulomahdollisuuksia parantavia hankkeita, joiden toimeentulo liittyy porosta saatavien tuotteiden jalostukseen tai markkinointiin taikka porojen tai porotalouselinkeinon käyttöön matkailun edistämisessä.
Tuen hakemisessa ja myöntämisessä noudatetaan soveltuvin osin, mitä maaseutuelinkeinoasetuksen 1 §:n 3 momentissa ja 7 §:ssä säädetään. Lainahakemukseen liittyvän tukihakemuksen tekemisessä ja käsittelyssä noudatetaan soveltuvin osin, mitä maaseutuelinkeinoasetuksen 8 §:ssä säädetään.
Tuen myöntää maaseutuelinkeinopiiri.
Paliskunnalle ja porotalouslain 29 a §:ssä tarkoitetulle muulle tuen saajalle myönnetyn tuen takaisin perimisestä on soveltuvin osin voimassa, mitä 33―35 §:ssä säädetään.
Tämä asetus tulee voimaan 15 päivänä kesäkuuta 1997. Ennen asetuksen voimaantuloa voidaan ryhtyä asetuksen täytäntöönpanon edellyttämiin toimenpiteisiin.
Asetusta sovelletaan hakemuksiin, jotka on jätetty vuonna 1995 tai sen jälkeen, sekä sellaisiin ennen vuotta 1995 jätettyihin hakemuksiin, joita ei ole ratkaistu vuoden 1995 loppuun mennessä. Asetuksen 25 ja 26 §:ää sekä 27 §:ää siltä osin, kuin siinä viitataan maaseutuelinkeinoasetuksen 45 a―45 d ja 45 f §:ään, sovelletaan niihin tukiin, jotka myönnetään tämän asetuksen tultua voimaan.
Sen estämättä, mitä 19 §:n 1 momentissa säädetään, maaseutuelinkeinoasetuksen 7 §:n 2 momentin säännöksiä työn aloittamisesta ei sovelleta sellaiseen 1 päivän tammikuuta 1995 jälkeen mutta ennen tämän asetuksen voimaantuloa aloitettuun tai toteutettuun hankkeeseen, jota koskeva tukihakemus on edellä tarkoitettuna aikana jätetty maaseutuelinkeinopiirille hankkeen aloittamisen tai toteuttamisen jälkeen.
1 §1 a §1 b §1 c §15 §16 §17 §18 §18 a §19 §24 §25 §26 §27 §31 §31 a §32 §33 §34 §5 luku - Paliskuntien ja porotaloutta edistävien hankkeiden tukeminen40 a §41 §


Laki kotoutumisen edistämisestä 1386/2010 | EDILEX
4 §Lain soveltaminen lapseen
5 §Tulkitseminen ja kääntäminen
6 – 28 §2 lukuMaahanmuuttajan kotoutumista edistävät toimenpiteet
6 §Kotoutumista edistävien toimenpiteiden järjestäminen
7 §Perustieto suomalaisesta yhteiskunnasta
8 §Ohjaus ja neuvonta
9 §Alkukartoitus
10 §Alkukartoituksen järjestäminen
11 §Kotoutumissuunnitelma
12 §Oikeus kotoutumissuunnitelmaan ja kotoutumissuunnitelman kesto
13 §Kotoutumissuunnitelman laatiminen
14 §Kotoutumissuunnitelman laativan viranomaisen tehtävät
15 §Alaikäisen kotoutumissuunnitelma
16 §Perheen kotoutumissuunnitelma
17 §Kotoutumissuunnitelmasta ja sen laatimisesta aiheutuvat velvollisuudet
18 §Kotoutumissuunnitelman seuranta ja tarkistaminen
19 §Kotoutumissuunnitelman aikainen toimeentulo
20 §Kotoutumiskoulutus
21 §Kotoutumiskoulutuksen järjestäminen ja maahanmuuttajan ohjaaminen koulutukseen
22 §Omaehtoisen opiskelun tukeminen
23 §Omaehtoisen opiskelun tukemisen yleiset edellytykset
24 §Omaehtoisia opintoja koskevat edellytykset
25 §Julkisesta työvoima- ja yrityspalvelusta annetun lain soveltaminen omaehtoiseen opiskeluun
26 §Muut kotoutumista tukevat ja edistävät toimenpiteet ja palvelut
27 §Ilman huoltajaa maassa asuvien lasten ja nuorten tuki
28 §Perheryhmäkoti ja muu asuinyksikkö
29 – 33 §3 lukuKotoutumisen edistäminen paikallistasolla
29 §Kotoutumisen edistämisen yleiset tavoitteet paikallistasolla
30 §Kunnan tehtävät
31 §Monialainen yhteistyö paikallistasolla
32 §Kunnan kotouttamisohjelma
33 §Kunnan kotouttamisohjelman sisältö
34 – 40 §4 lukuValtion kotoutumista edistävät toimet
34 §Valtion kotouttamisohjelma
35 §Työ- ja elinkeinoministeriön tehtävät
36 §Ministeriöiden välinen yhteistyöelin
37 §Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen tehtävät
38 §Aluehallintoviraston tehtävät
39 §Alueellinen maahanmuuttoasiain toimikunta
40 §Työ- ja elinkeinotoimiston tehtävät
41 – 43 §5 lukuKuntaan osoittaminen
41 §Sopimus kuntaan osoittamisesta ja kotoutumisen edistämisestä
42 §Suunnitelma kuntaan osoittamisesta ja kotoutumisen edistämisestä
43 §Kuntaan osoittaminen
44 – 55 a §6 lukuKustannusten korvaaminen
44 §Valtion korvaus kunnalle
45 §Laskennallinen korvaus kunnalle
46 §Korvaus kunnan maksamasta toimeentulotuesta
47 §Korvaus paluumuuttoavustuksesta
48 §Korvaus tulkitsemisen järjestämisestä
49 §Korvaus erityiskustannuksista
50 §Korvaus alkukartoituksen järjestämisestä
51 §Entisen Neuvostoliiton alueelta peräisin olevista henkilöistä aiheutuvien kustannusten korvaaminen
52 §Sodissa vapaaehtoisina palvelleista henkilöistä aiheutuvien kustannusten korvaaminen
53 §Ihmiskaupan uhrille annetuista palveluista ja tukitoimista aiheutuvien kustannusten korvaaminen
54 §Korvauksen maksaminen
55 §Maksetun korvauksen palautusvelvollisuus
55 a §Korvaus Kansaneläkelaitokselle
56 – 59 §7 lukuIlman huoltajaa olevan lapsen edustaminen
56 §Edustajan määrääminen
57 §Edustajan kelpoisuus ja tehtävät
58 §Edustajan vapauttaminen tehtävästään ja edustajan tehtävän lakkaaminen
59 §Edustajalle maksettava palkkio ja kulut
60 – 62 §8 lukuRekisterisäännökset
60 §Kuntaanosoitusrekisteri
61 §Tietojen luovuttaminen kuntaanosoitusrekisteristä
62 §Tietojen poistaminen kuntaanosoitusrekisteristä ja tietojen säilyttäminen
63 §9 luku
82 – 88 §10 lukuErinäiset säännökset
82 §Muutoksenhaku
83 §Valituskielto
84 §Kotoutumista edistävään toimenpiteeseen osallistuvan vakuutusturva
85 §Paluumuuton tukeminen
86 §Maahantulomatkan kustannusten korvaaminen
87 a §Tietojen luovuttaminen Kansaneläkelaitoksesta kuntaan
88 §Salassapitovelvollisuus
89 – 90 §11 lukuVoimaantulo
90 §Siirtymäsäännös
Tässä laissa tarkoitetaan:...