text:
Chevrolet osaluettelo | AllParts.info Chevrolet osaluettelo
Home / Chevrolet osaluettelo	Autoja kuten Chevrolet suunniteltiin käsiteltävä varoen ja sitten säännöllisesti huollettu. Jos haluat säilyttää laadun ja mukavuuden teit investointeja teidän Chevrolet, se on tärkeää ostaa vain luotettavin uusi OEM osia. Ostajat, jotka valitsevat Chevrolet ymmärtää, että luotettavuus ja tyylikkyys ovat hyvin kannattaa jokaisen pennin. Luotettava osat pitää auton voimissaan. Kun se tulee suorituskykyä ja arvoa ajoneuvojen omistajille valita tekniikan, joka on esillä jokainen Chevrolet auto. Chevrolet ajoneuvot ovat tunnettuja featuring upea ulkonäkö, arvo, ja suorituskykyä, että ajoneuvon omistaja voi luottaa. Ne, jotka valitset Chevrolet ymmärtää, että suorituskyky ja mukavuus ovat kannattaa jokaisen pennin. Laatu osat ja tarvikkeet Muista pitää auton tai kuorma voimissaan. Ylellinen ja tyylikäs autoja kuin teidän Chevrolet tehtiin käytettävä varoen ja aina säännöllisesti korjata ja huoltaa. 490
Astra sedan 1999-	Astra stw 1996-	Astra viistoperä 1996-	Astra sedan 1999-2004	Astra sedan 2003-2008	Astra viistoperä 2000-2002	Astra viistoperä 2005-2009	Astro
Astro bussi 1986-1989	Astro bussi 1989-1994	Astro bussi 1994-2005	Astro umpikori 1984-1989	Astro umpikori 1989-1994	Astro umpikori 1994-2005	Astro extended cargo van 1994-2005	Astro extended passenger van 1984-1994	Astro extended passenger van 1994-2005	Astro standard cargo van 1984-1994	Astro standard passenger van 1984-1994	Avalanche
Aveo sedan (t200) 2003-2008	Aveo sedan (t250, t255) 2005-	Aveo sedan (t300) 2011-	Aveo viistoperä (t200) 2003-2008	Aveo viistoperä (t250, t255) 2008-	Aveo viistoperä (t300) 2011-	Aveo sedan 2010-	Aveo sedan 2003-2011	Aveo5
Aveo5 viistoperä 2006-2008	Beat
Bel air sedan 1976-1981	Bel air sedan 1964-1969	Bel air sedan 1959-1964	Bel air sedan 1954-1957	Bel air sedan 1949-1954	Bel air sedan 1969-1975	Bel air stw 1974-1975	Beretta
Beretta coupe (1_37) 1987-1996	Beretta cabriolet 1989-1991	Beretta coupe 1986-1996	Biscayne
Blazer k5 1991-1996	Blazer k5 1973-1991	Blazer s10 1993-2005	Blazer s10 1982-1994	Blazer s10 1994-2005	Blazer s10 1997-2009	Blazer s10 avolava 1994-2002	Blazer maasturi, umpi 1968-1974	Blazer maasturi, umpi 1991-1994	Blazer maasturi, umpi 1986-1991	Blazer maasturi, umpi 1994-2001	Bonanza
Bonanza avolava 1988-1994	Bonanza maasturi, umpi 1988-1994	Brookwood
C-k serie 1987-2000	C-k serie avolava 1987-2000	C10
C10 suburban maasturi, umpi 1974-1986	C10 cab & chassis 1974-1980	C10 standard cab pickup 1960-1974	C10 standard cab pickup 1974-1986	C1500
C1500 1991-1996	C1500 avolava 1991-1996	C1500 avolava 1996-	C1500 stw 1991-1996	C1500 suburban maasturi, umpi 1991-1999	C1500 extended cab pickup 1987-1999	C20
C20 suburban maasturi, umpi 1974-1986	C20 avolava 1960-1974	C20 cab & chassis 1974-1986	C20 crew cab pickup 1974-1986	C2500
C2500 1991-1996	C2500 avolava 1991-1996	C2500 avolava 1996-	C2500 stw 1991-1996	C2500 suburban maasturi, umpi 1991-1999	C2500 cab & chassis 1991-2000	C2500 extended cab pickup 1990-2000	C2500 extended cab pickup 1987-2000	C2500 standard cab pickup 1990-2000	C30
C30 avolava 1960-1974	C30 cab & chassis 1974-1986	C30 crew cab pickup 1974-1986	C35
C3500 1993-1996	C3500 stw 1993-1996	C3500 cab & chassis 1987-2002	C3500 crew cab pickup 1987-2000	C3500 standard cab pickup 2002-2004	Camaro
Camaro 1988-1989	Camaro 2011-	Camaro '70 1970-1981	Camaro '81 (fp_) 1981-1992	Camaro cabriolet 1992-1997	Camaro cabriolet 2011-	Camaro cabriolet 1986-1992	Camaro cabriolet 2010-	Camaro cabriolet 1992-2002	Camaro coupe 1992-2002	Camaro coupe 1970-1981	Camaro coupe 2009-	Camaro coupe 1981-1992	Camaro sedan 1967-1983	Camaro ´92 1992-1998	Camaro ´98 1998-2002	Camaro ´98 cabriolet 1997-2002	Caprice
Caprice '70 1970-1983	Caprice '70 sedan 1970-1983	Caprice '83 1981-1990	Caprice '83 sedan 1981-1990	Caprice classic sedan (1bl_) 1990-1996	Caprice classic stw 1982-1986	Caprice classic stw 1986-1990	Caprice classic stw 1990-1996	Caprice sedan 1996-2003	Caprice stw 1996-2003	Caprice cabriolet 1974-1975	Caprice coupe 1974-1976	Caprice coupe 1976-1987	Caprice sedan 1965-1970	Caprice sedan 1976-1990	Caprice sedan 2010-	Caprice sedan 1970-1976	Caprice sedan 1990-1996	Caprice stw 1974-1976	Caprice stw 1976-1990	Caprice stw 1990-1996	Captiva
Captiva (c100, c140) 2006-	Captiva sport 2007-	Captiva sport maasturi, umpi 2007-	Cargovan
Cavalier cabriolet 1989-1991	Cavalier cabriolet 1993-1994	Cavalier cabriolet 1994-2003	Cavalier coupe 1989-1991	Cavalier coupe 1991-1996	Cavalier coupe 1994-2005	Cavalier sedan 1989-1991	Cavalier sedan 1991-1996	Cavalier sedan 1994-2005	Cavalier cabriolet 1983-1987	Cavalier cabriolet 1987-1994	Cavalier cabriolet 1994-2000	Cavalier coupe 1981-1987	Cavalier coupe 1987-1994	Cavalier coupe 1994-2005	Cavalier sedan 1994-2005	Cavalier sedan 1987-1994	Cavalier sedan 1981-1987	Cavalier stw 1981-1987	Cavalier stw 1987-1994	Cavalier viistoperä 1981-1987	Celebrity
Celebrity coupe 1981-1988	Celebrity sedan 1981-1989	Celebrity stw 1983-1990	Celta
Chevette 1991-1998	Chevette sedan 1991-2000	Chevette sedan 1980-1994	Chevette stw 1991-1998	Chevette viistoperä 1980-1987	Chevette viistoperä 1975-1987	Chevy
Chevy 2006-	Chevy 1995-2006	Chevy ii sedan 1961-1968	Chevy pickup standard cab pickup 1998-2003	Chevy sedan 1994-	Chevy stw 1994-	Chevy sedan 1996-	Chevy viistoperä 2000-2006	Chevy viistoperä 2006-	Chevy viistoperä 1994-2000	Chevymonza
Cheyenne 2500 crew cab pickup 2006-2009	Cheyenne 2500 standard cab pickup 2006-2009	Cheyenne 2500 standard cab pickup 2006-2009	Cheyenne avolava 2006-2009	Cheyenne crew cab pickup 2009-	Cheyenne extended cab pickup 2009-	Cheyenne standard cab pickup 2009-	Citation
Citation ii sedan 1983-1985	Citation coupe 1979-1983	Citation viistoperä 1979-1985	Classic
Classic 2004-	Classic stw 2002-	Classic sedan 2003-2005	Cobalt
Cobalt 2003-	Cobalt coupe 2003-	Cobalt coupe 2004-2010	Cobalt sedan 2004-2010	Colorado
Colorado 2003-	Colorado avolava 2003-	Colorado cab & chassis 2003-2012	Colorado crew cab pickup 2003-2012	Colorado extended cab pickup 2003-2011	Colorado extended cab pickup 2003-2012	Colorado standard cab pickup 2003-2012	Combo
Commodore 1977-1982	Commodore stw 1977-1982	Confederate
Corsa 1994-2002	Corsa lava / alusta 1994-2002	Corsa pick up 2001-	Corsa sedan 2000-	Corsa stw 1997-2002	Corsa stw 2009-	Corsa viistoperä 1994-2002	Corsa viistoperä 2000-	Corsa sedan 2002-2008	Corsa viistoperä 2001-2002	Corsica
Corsica (1_69) 1987-1996	Corsica sedan 1986-1996	Corsica viistoperä 1988-1991	Corvair
Corvette 1990-1997	Corvette '83 cabriolet (1yy) 1983-1997	Corvette (c6) 2004-	Corvette cabriolet (c6) 2004-	Corvette cabriolet 1974-1975	Corvette cabriolet 1985-1996	Corvette cabriolet 1997-2004	Corvette cabriolet 2004-	Corvette coupe 1974-1982	Corvette coupe 1998-2004	Corvette coupe 2004-	Corvette viistoperä 1981-1996	Corvette viistoperä 1994-1996	Corvette viistoperä 1996-2004	Corvette ´97 1997-2004	Corvette ´97 cabriolet 1997-2004	Cruze
Cruze 2000-2008	Cruze (j300) 2009-	Cruze station wagon (j308) 2012-	Cruze viistoperä (j305) 2011-	Cruze sedan 2010-	DEL
Equinox 2003-2009	Equinox maasturi, umpi 2004-2009	Equinox maasturi, umpi 2009-	Evanda
Express 1500 standard cargo van 2002-	Express 1500 standard cargo van 1995-2002	Express 1500 standard passenger van 2002-	Express 1500 standard passenger van 1995-2002	Express 2500 extended cargo van 2002-2006	Express 2500 extended cargo van 1995-2002	Express 2500 extended passenger van 1995-2010	Express 3500 extended cargo van 2002-	Express 3500 extended cargo van 1995-2002	Express 3500 extended passenger van 2002-	Express 3500 extended passenger van 1995-2002	Express bussi 2003-	Express bussi 1995-2002	Express lava / alusta 2003-	Express umpikori 1995-2002	Express umpikori 2003-	Express standard cargo van 2009-	Express standard passenger van 2009-	Fleetline
G10 bussi 1985-1995	G10 umpikori 1985-1995	G10 van umpikori 1963-1974	G10 extended cargo van 1974-1995	G10 extended passenger van 1974-1995	G20
G20 umpikori (g) 1971-1996	G20 van umpikori 1967-1974	G20 extended cargo van 1974-1995	G20 extended passenger van 1974-1995	G30
G30 umpikori 1971-1996	G30 van umpikori 1970-1974	G30 cutaway van 1974-1996	G30 standard cargo van 2000-2002	G30 standard passenger van 1974-1996	Genesis
Genesis coupe 2010-	Grand
Hhr 2006-	Hhr stw 2005-2011	Impala
Impala 1999-2005	Impala sedan 1999-2005	Impala coupe 1974-1976	Impala coupe 1976-1981	Impala sedan 1958-1974	Impala sedan 1974-1976	Impala sedan 1976-1985	Impala sedan 1993-1996	Impala sedan 1999-2005	Impala sedan 2005-	Impala stw 1974-1976	Impala stw 1976-1982	Ipanema
K10 suburban maasturi, umpi 1974-1986	K10 cab & chassis 1974-1980	K10 standard cab pickup 1960-1974	K10 standard cab pickup 1974-1986	K1500
K1500 suburban maasturi, umpi 1991-1999	K1500 extended cab pickup 1987-1999	K20
K20 suburban maasturi, umpi 1967-1974	K20 suburban maasturi, umpi 1974-1986	K20 cab & chassis 1974-1986	K20 standard cab pickup 1974-1986	K20 standard cab pickup 1960-1974	K2500
K2500 suburban maasturi, umpi 1991-1999	K2500 extended cab pickup 1987-2000	K30
K30 avolava 1967-1974	K30 cab & chassis 1976-1986	K30 crew cab pickup 1976-1986	K3500
K5 blazer maasturi, umpi 1974-1986	Kadett
Laguna coupe 1974-1976	Laguna sedan 1972-1974	Lanos
Lanos sedan 2005-	Lanos viistoperä 2005-	LLV
Lumina apv 1989-1996	Lumina apv mini passenger van 1989-1996	Lumina coupe 1989-1994	Lumina sedan 1989-1994	Lumina sedan 1994-2002	Lumina sedan 1999-2005	Lumina sedan 2007-	Lumina ute 2000-2007	Lumina ute 2007-	Lumina van mini passenger van 1994-1996	Lumina coupe 1989-1994	Lumina sedan 1989-1994	Lumina sedan 1994-2001	LUV
Malibu 1996-2003	Malibu '69 1969-1983	Malibu '69 sedan 1969-1983	Malibu (v300) 2012-	Malibu maxx viistoperä 2003-2008	Malibu sedan 2003-2007	Malibu sedan 2008-	Malibu viistoperä 2003-2008	Malibu coupe 1974-1977	Malibu coupe 1977-1981	Malibu sedan 2011-	Malibu sedan 1963-1974	Malibu sedan 1974-1977	Malibu sedan 1977-1983	Malibu sedan 1996-2003	Malibu sedan 2003-2007	Malibu sedan 2007-2011	Malibu stw 1974-1977	Malibu stw 1977-1983	Malibu viistoperä 2005-2007	Marajo
Matiz (m200, m250) 2005-	Matiz viistoperä 2006-	Meriva
Meriva 2002-	Meriva viistoperä 2005-2006	Metro
Metro sedan 1991-2001	Metro viistoperä 1997-2000	Model
Model p lava / alusta 1990-	Model p umpikori 1990-	Montana
Montana 2001-	Montana avolava 2003-	Montana avolava 2011-	Monte
Monte carlo 1970-1981	Monte carlo coupe 1974-1977	Monte carlo coupe 1977-1980	Monte carlo coupe 1980-1988	Monte carlo coupe 1994-1999	Monte carlo coupe 1999-2007	Monte carlo sedan 1969-1974	Monza
Monza 1994-2002	Monza 2002-2005	Monza 1984-1996	Monza viistoperä 1982-1990	Monza coupe 1974-1980	Monza stw 1977-1979	Monza viistoperä 1974-1980	Nabira
Nova coupe 1974-1979	Nova sedan 1963-1974	Nova sedan 1974-1988	Nova sedan 2000-2003	Nova viistoperä 1974-1979	Nova viistoperä 1985-1988	Nubira
Nubira sedan 2005-	Nubira stw 2005-	Omega
Opala coupe 1985-1992	Opala sedan 1981-1992	Optra
Optra 1999-2003	Optra (1j_) 2003-	Optra sedan 2005-	Optra stw 2006-	Optra viistoperä 2006-	Optra sedan 2003-2010	Optra stw 2005-2006	Optra stw 2006-2007	Orlando
Orlando (j309) 2010-	Orlando maasturi, umpi 2009-	P10
P10 standard cargo van 1974-1980	P10 stripped chassis 1974-1980	P10 umpikori 1961-1967	P20
P20 van umpikori 1967-1974	P20 standard cargo van 1974-1989	P20 stripped chassis 1974-1987	P20 stripped chassis 1987-1989	P20 umpikori 1960-1967	P30
P30 series umpikori 1960-1967	P30 van umpikori 1967-1974	P30 cab & chassis 1987-1999	P30 standard cargo van 1974-1990	P30 stripped chassis 1974-1987	P30 stripped chassis 1987-1999	Pickup
Pickup avolava 1935-1936	Prisma
R10 suburban maasturi, umpi 1986-1988	R10 standard cab pickup 1986-1987	R15
R1500 suburban maasturi, umpi 1988-1991	R20
R20 suburban maasturi, umpi 1986-1988	R20 cab & chassis 1986-1987	R20 crew cab pickup 1986-1988	R25
R2500 suburban maasturi, umpi 1988-1991	R2500 crew cab pickup 1988-1989	R30
S10 avolava 1995-	S10 blazer maasturi, umpi 1982-1994	S10 pick up 1983-1991	S10 pick up 1994-2005	S10 pick up avolava 1983-1991	S10 pick up avolava 1994-2005	S10 extended cab pickup 1984-1993	S10 standard cab pickup 1981-1988	S10 standard cab pickup 1981-2004	Sens
Silverado 1997-	Silverado 1500 1997-2007	Silverado 1500 2006-	Silverado 1500 hd crew cab pickup 2000-2007	Silverado 1500 crew cab pickup 1997-2007	Silverado 1500 crew cab pickup 2006-	Silverado 1500 extended cab pickup 1997-2007	Silverado 1500 extended cab pickup 2006-	Silverado 1500 standard cab pickup 1997-2007	Silverado 1500 standard cab pickup 2006-	Silverado 2500 2006-	Silverado 2500 1997-	Silverado 2500 hd 2006-	Silverado 2500 hd 2000-2007	Silverado 2500 hd cab & chassis 2006-	Silverado 2500 hd cab & chassis 2000-2007	Silverado 2500 hd crew cab pickup 2006-	Silverado 2500 hd crew cab pickup 2000-2007	Silverado 2500 hd extended cab pickup 2006-	Silverado 2500 hd standard cab pickup 2006-	Silverado 2500 cab & chassis 1998-2003	Silverado 2500 cab & chassis 2010-	Silverado 2500 crew cab pickup 2006-	Silverado 2500 extended cab pickup 1998-2007	Silverado 2500 extended cab pickup 2006-	Silverado 2500 standard cab pickup 2006-	Silverado 2500 standard cab pickup 2000-2007	Silverado 3500 hd cab & chassis 2006-	Silverado 3500 hd crew cab pickup 2006-	Silverado 3500 hd extended cab pickup 2006-	Silverado 3500 hd standard cab pickup 2006-	Silverado 3500 cab & chassis 2006-	Silverado 3500 cab & chassis 2000-2007	Silverado 3500 crew cab pickup 2000-2007	Silverado 3500 crew cab pickup 2006-	Silverado 3500 extended cab pickup 2006-	Silverado 3500 standard cab pickup 2007-	Silverado lava / alusta (gmt900) 2007-	Silverado extended cab pickup 1997-2007	Silverado standard cab pickup 1994-1999	Sonic
Sonic sedan (t300) 2011-	Sonic viistoperä (t300) 2011-	Sonic sedan 2011-	Sonic viistoperä 2011-	Sonora
Spark 2000-2004	Spark 2005-	Spark (m200, m250) 2005-	Spark (m300) 2010-	Spark viistoperä 2008-	Special
Spectrum sedan 1986-1988	Spectrum viistoperä 1984-1988	Sprint
Sprint cabriolet 1989-1992	Sprint viistoperä 1988-1992	SSR
Suburban 1978-1984	Suburban 1984-1991	Suburban 1991-1996	Suburban 1995-2000	Suburban 2000-2007	Suburban (gmt 900) 2005-	Suburban 1500 maasturi, umpi 1999-2007	Suburban 1500 maasturi, umpi 1994-1999	Suburban 1500 maasturi, umpi 2007-	Suburban 2500 maasturi, umpi 1999-2007	Suburban 2500 maasturi, umpi 2007-2012	Suburban stw 1991-1996	Suburban maasturi, umpi 1960-1967	Superior
Tahoe (b2w) 1999-2006	Tahoe (gmt400) 1994-1996	Tahoe (gmt900) 2007-	Tahoe maasturi, umpi 1994-1999	Tahoe maasturi, umpi 1999-2006	Tahoe maasturi, umpi 2006-	Tavera
Tigra 1998-1999	Tigra viistoperä 1998-1999	Tornado
Tornado avolava 2003-	Tornado standard cab pickup 2010-	Tornado standard cab pickup 2003-2010	Townsman
Tracker 1998-2008	Tracker 1998-2007	Tracker maasturi, umpi 1997-2008	Tracker maasturi, umpi 1988-1991	Trailblazer
Trailblazer (31ux) 2012-	Trailblazer (kc_) 2001-2008	Trailblazer maasturi, umpi 2001-2009	Trans
Traverse 2011-	Traverse maasturi, umpi 2008-	Trax
Utility avolava 2003-	Utility avolava 2011-	V10
V10 suburban maasturi, umpi 1986-1988	V10 standard cab pickup 1986-1987	V1500
V1500 suburban maasturi, umpi 1988-1991	V20
V20 suburban maasturi, umpi 1986-1988	V20 standard cab pickup 1986-1987	V2500
V2500 suburban maasturi, umpi 1988-1991	V30
Vega coupe 1975-1977	Vega sedan 1970-1974	Vega stw 1974-1977	Vega viistoperä 1974-1977	Venture
Volt 2011-	Volt viistoperä 2010-	Zafira
Zafira 2005-	Zafira (f75) 1999-	Zafira viistoperä 2001-2005	Zafira viistoperä 2005-2006	Pyritkö luotettavaa Chevrolet osat verkossa? Chevrolet OEM ja viritysosat ovat olemassa valita. Täällä meidän verkkosivuilla voit löytää valtava kokoelma aitoja Chevrolet osat ja Chevrolet lisävarusteita. Aivan kuten meidän nimensä olemme erikoistuneet OEM Chevrolet osia. Sanomattakin on selvää, tarjoamme Chevrolet osia asiakkaille eri puolilla maailmaa. Factory OE Chevrolet osat ovat suuria valinta Chevrolet, koska ne tehtiin nimenomaan sopivaksi. Selaa sivustoamme hyviä Chevrolet autonosia ja säästä. Älä heistate tavoittaa meille kysymyksiä ja ongelmia sinulla voi olla. Me teemme parhaamme auttaaksemme sinua. Chevrolet autot ovat luotettavia ja niin ovat aitoja Chevrolet osia myymme täällä nettisivuillamme. Chevrolet jälkimarkkinoilla ja OEM osat on ainutlaatuinen lähde korkealaatuista Chevrolet autonosia. © 2010-2016 Allparts.me ominaisuuksia kattava online-luettelo aitoa, OEM ja jälkimarkkinat varaosia laajasta valikoima laadukkaita valmistajia. AP tarjoaa laadukkaita varaosia ja tarjoaa ainutlaatuisia kohteita, jotka auttavat parantamaan ajoneuvojen suorituskykyä.	Home | Contact us Tweet

matches: hd hd hd hd hd hd hd hd hd hd hd hd hd


text:
USB-C | Stayhome
DELTACO minikokoinen USB-C-hubi, 2 x USB-A 2.0, 480 Mbps, 0,5 A, myyntipakkaus, hopea
DELTACO minikokoinen USB-C-hubi, 2 x USB-A 2.0, 480 Mbps, 0,5 A, myyntipakkaus, hopeaPienikokoinen USB-C-hubi, jossa on kaksi USB-A-porttia. Tuotteen tiedonsiirtonopeus on 480 Mbps, ja sillä voi synkronoida mobiililaitteen tietokoneen kanssa. Näppärä lisävaruste sekä PC:lle että Macille.
• 1 x USB-C-liitäntä
• Virran merkkivalot
• 5 V DC, 0,5 A, 2,5 W
Mitat ilman USB-C-liitintä (LxSxK): 43 × 21 × 11 mm
Pakkauksen sisältö: minikokoinen USB-C-hubi
Tuotteen viivakoodi: 7333048027429
DELTACO minikokoinen USB-C-hubi, 2 x USB-A 2.0, 480 Mbps, 0,5 A, myyntipakkaus, tähtiharmaa
DELTACO minikokoinen USB-C-hubi, 2 x USB-A 2.0, 480 Mbps, 0,5 A, myyntipakkaus, tähtiharmaaPienikokoinen USB-C-hubi, jossa on kaksi USB-A-porttia. Tuotteen tiedonsiirtonopeus on 480 Mbps, ja sillä voi synkronoida mobiililaitteen tietokoneen kanssa. Näppärä lisävaruste sekä PC:lle että Macille.
Tuotteen viivakoodi: 7333048027412
DELTACO minikokoinen USB-C-hubi, 2 x USB-A 3.1, 5 Gbps, 0,9 A, myyntipakkaus, 0,1 m kaapeli, mustaPienikokoinen USB-C-hubi, jossa on kaksi USB-A-porttia. Tuotteen tiedonsiirtonopeus on 480 Mbps, ja se tarjoaa 0,9 A:n virtaa mobiililaitteiden lataamiseen. Näppärä lisävaruste sekä PC:lle että Macille.
• 5 V DC, 0,9 A, 4,5 W
Mitat ilman kaapelia (LxSxK): 43 × 40 × 10 mm
Tuotteen viivakoodi: 7333048027047
DELTACO sovitin USB-C – HDMI ja USB-A, USB-C-portti lataamista varten, 1080p, USB 3.1 Gen 1, valkoinen
Mitat (LxSxK): 59 × 40 × 14 mm
Enimmäistarkkuus 1920 × 1080 at 60 Hz
Liitännät USB 3.1 (power only) ( USB Type C )
Ominaisuudet USB lataus
Väylätyyppi USB 3.1
Tuotteen viivakoodi: 7333048014498
DELTACO USB-C hub, 1x HDMI 4K at 30Hz, 1x VGA, 2x USB-A 3.1, 1x SD-card reader, white
DELTACO USB-C hub, 1x HDMI 4K at 30Hz, 1x VGA, 2x USB-A 3.1, 1x SD-card reader, whiteDELTACO USB-C hub has a lot ports to access. The HDMI port highest resolution is 4K at 30Hz and the VGA in 1080p at 60Hz. There are 2 USB-A 3,1 ports to connect your other products and a SD-card reader for easy access.
• 1x SD-card reader
Dimension (WxDxH): 145×44×17 with 11cm cable
Tuotteen viivakoodi: 7333048027580
DELTACO USB-C hub, 1x HDMI 4K at 60Hz, 3x USB-A 3.1, white
DELTACO USB-C hub, 1x HDMI 4K at 60Hz, 3x USB-A 3.1, whiteDELTACO USB-C hub has alot ports to access. The HDMI port highest resultion is 4K at 60Hz and 3 USB-A 3,1 ports to connect your other products.
Dimension (WxDxH): 98×35×17 with 11cm cable
Tuotteen viivakoodi: 7333048027603
DELTACO USB-C hub, 3x USB-A 3.1, 1x SD slot, 1x microSD slot, whiteDELTACO USB-C hub has alot ports to access. There is 3 USB-A 3,1 ports to connect your other products. It also has a SD port and microSD port (up to 512GB).
Tuotteen viivakoodi: 7333048027610
DELTACO USB-C-hubi, 1 x VGA, 3 x USB-A 3.1, Full HD taajuudella 60 Hz, virtamäärä yhteensä 0,9 A, muovipussi, 0,1 m kaapeli, valkoinen
DELTACO USB-C-hubi, 1 x VGA, 3 x USB-A 3.1, Full HD taajuudella 60 Hz, virtamäärä yhteensä 0,9 A, muovipussi, 0,1 m kaapeli, valkoinenUSB-C-hubi, jossa on monen tyyppisiä liitäntöjä. Se sisältää VGA-ulostulon sekä kaksi USB-A 3.1 -porttia, joihin voi kytkeä tietokoneen lisävarusteita.
• 3 x USB-A 3.1 Gen 1, 0,9 A jaettu kaikkien porttien kesken
• 1 x VGA, Full HD taajuudella 60 Hz
Mitat ilman kaapelia (LxSxK): 97 × 12 × 35 mm
Pakkauksen sisältö: USB-C-hubi
Tuotteen viivakoodi: 7333048027597
DELTACO USB-C-hubi, 4 x USB-A 3.1, porttien kokonaisvirtamäärä 0,9 A, myyntipakkaus, 0,1 m kaapeli, hopeaHubi, jossa on USB-C-liitäntä ja neljä USB-A-porttia. Tuotteen tiedonsiirtonopeus on 5 Gbps, se tarjoaa 0,9 A:n virtaa mobiililaitteiden lataamiseen. Näppärä lisävaruste sekä PC:lle että Macille.
• 4 x USB-A 3.1 Gen 1
Mitat ilman kaapelia (LxSxK): 44 × 92 × 18 mm
Pakkauksen sisältö: USB-hubi
Tuotteen viivakoodi: 7333048027399
DELTACO USB-C-hubi, 4 x USB-A 3.1, porttien kokonaisvirtamäärä 0,9 A, myyntipakkaus, 0,1 m kaapeli, tähtiharmaa
DELTACO USB-C-hubi, 4 x USB-A 3.1, porttien kokonaisvirtamäärä 0,9 A, myyntipakkaus, 0,1 m kaapeli, tähtiharmaaHubi, jossa on USB-C-liitäntä ja neljä USB-A-porttia. Tuotteen tiedonsiirtonopeus on 5 Gbps, se tarjoaa 0,9 A:n virtaa mobiililaitteiden lataamiseen. Näppärä lisävaruste sekä PC:lle että Macille.
Tuotteen viivakoodi: 7333048027405
DELTACO USB-C-hubi, muistikortinlukija, latausportti, OTG, USB-A 2.0 480 Mbps, valkoinen
Näppärä USB-C-hubi, jossa on useita eri toimintoja. Siinä on yksi USB-A-liitäntä ja USB Micro-B -liitäntä. Tämän lisäksi hubi sisältää muistikortinlukijan, joka tukee SD- ja microSD-kortteja. USB-A- ja Micro-B-liitäntöjen kokonaisvirtamäärä on 500 mA.
• Tukee OTG:tä
• USB-C uros, 1 x USB-A naaras (5 V DC / 500 mA), 1 x USB Micro-B -latausportti (5 V DC / 500 mA)
• SD- ja microSD-muistikorttipaikat, maksimikoko 128 GB (ainoastaan yhtä voi käyttää kerrallaan), luku- ja kirjoitusnopeus 30 Mbps
Mitat (LxSxK): 55 × 49 × 12 mm
Tuotteen viivakoodi: 7333048027641
DELTACO USB-C-hubi, muistikortinlukija, OTG, USB-A 2.0 480 Mbps, 18 cm kaapeli, valkoinen
Näppärä USB-C-hubi, jossa on useita eri toimintoja. Siinä on kaksi USB 2.0 -liitäntää sekä muistikortinlukija, joka tukee SD- ja microSD-kortteja. USB-A-liitäntöjen kokonaisvirtamäärä on 500 mA.
• USB-C uros, 2 x USB-A naaras, 5 V DC, 500 mA porttia kohden
• SD- ja microSD-muistikorttipaikat, maksimikoko 128 GB (ainoastaan yhtä voi käyttää kerallaan, luku- ja kirjoitusnopeus 30 Mbps
Mitat (LxSxK): 50 × 50 × 18 mm, kaapelin pituus 18 cm
Tuotteen viivakoodi: 7333048027634
DELTACO USB-C-telakointiasema, 3 x USB-C, 2 x USB-A 3.1, VGA, HDMI, DP, 1080p taajuudella 60 Hz, valkoinen
DELTACO USB-C-telakointiasema, 3 x USB-C, 2 x USB-A 3.1, VGA, HDMI, DP, 1080p taajuudella 60 Hz, valkoinenTässä USB-C-telakointiasemassa on usean tyyppisiä liitäntöjä. Se sisältää kaksi USB-A-porttia ja kolme USB-C-porttia, joista jälkimmäisiä voi käyttää lataamiseen, synkronointiin ja lisävarusteiden kytkemiseen. Telakointiasemaan on mahdollista kytkeä VGA-, HDMI- ja DisplayPort-näyttöjä.
• 2 x USB-A 3.0 -porttia
• 3 x USB-C-porttia (kannettavan lataus ja synkronointi)
• Maksimiresoluutio 1080p taajuudella 60 Hz
Mitat (LxSxK): 127 × 63 × 14, kaapelin pituus 11 cm
Pakkauksen sisältö: USB-C-telakointiasema ja USB-C-kaapeli
Tuotteen viivakoodi: 7333048027627
DELTACO USB-C-telakointiasema, HDMI, RJ45, 2 x USB Type A, USB-C-portti lataamista varten, muistikortinlukija, mustaJos sinulla on USB-C:tä tukeva laite, voit hyödyntää tällä telakointiasemalla sen eri toimintoja ja kytkeä siihen uusia lisävarusteita. USB Type A -liitäntään voi kytkeä kaksi lisävarustetta, ja HDMI-liitäntään voi kytkeä ulkoisen näytön tai projektorin. RJ45-liitännän avulla laitteen voi kytkeä tietoverkkoon kaapelilla. SD-muistikortinlukijalla voi esim. varmuuskopioida kameran muistikortin.
• 1 HDMI-portti, maksimiresoluutio 3840 × 2160 taajuudella 30 Hz
Mitat (LxSxK): 116 × 45 × 15 mm
Tuotteen viivakoodi: 7333048021014
DELTACO USB-C-telakointiasema, USB-C naaras, HDMI naaras, 2 x USB-A naaras, 1 x RJ45, SD-muistikorttipaikka, Ultra HD taajuudella 30 Hz, 0,1 m kaapeli, hopea
DELTACO USB-C-telakointiasema, USB-C naaras, HDMI naaras, 2 x USB-A naaras, 1 x RJ45, SD-muistikorttipaikka, Ultra HD taajuudella 30 Hz, 0,1 m kaapeli, hopeaTässä USB-C-telakointiasemassa on usean tyyppisiä portteja. Sen avulla voi esim. kytkeä tietokoneeseen ulkoisen näytön, siirtää valokuvia muistikortilta tai käyttää kiinteää lähiverkkoa. Telakointiasemassa on kestävä alumiinikotelo. Se toimii USB-C:tä tukevien laitteiden kanssa, joihin kuuluvat esim. MacBook ja Chromebook.
• 1 × 3,5 mm ääniliitäntä
• 2 x USB-A-porttia, 1 x USB-A BC 1.2, 5 W / 1 A jaettu molempien porttien kesken
• Maksimiresoluutio 3840 × 2160 taajuudella 30 Hz tai 1920×1080 3D:nä taajuudella 60Hz (on suositeltavaa käyttää vain yhtä videoporttia kerrallaan)
Mitat (LxSxK): 132 × 75 × 17 mm
Tuotteen viivakoodi: 7333048026705
DELTACO USB-C-telakointiasema, USB-C naaras, HDMI naaras, 3 x USB-A naaras, 1 x RJ45, SD-muistikorttipaikka, Ultra HD taajuudella 30 Hz, 0,1 m kaapeli, hopeaTässä USB-C-telakointiasemassa on usean tyyppisiä portteja. Sen avulla voi esim. kytkeä tietokoneeseen ulkoisen näytön, siirtää valokuvia muistikortilta tai käyttää kiinteää lähiverkkoa. Telakointiasemassa on kestävä alumiinikotelo. Se toimii USB-C:tä tukevien laitteiden kanssa, joihin kuuluvat esim. MacBook ja Chromebook.
• 1 x Mini DisplayPort, 10,8 Gbit/s
• HDMI 1.4, DisplayPort 1.2, HDCP 1.3
• 3 x USB-A-porttia, 1 x USB-A BC 1.2, 5 W / 1 A jaettu kaikkien porttien kesken
• Maksimiresoluutio 3840 × 2160 taajuudella 30 Hz tai 1920 × 1080 3D:nä taajuudella 60 Hz(on suositeltavaa käyttää vain yhtä videoporttia kerrallaan)
Tuotteen viivakoodi: 7333048027306
Lenovo C506 USB-C-hubi, 3 x USB-A, 1 x RJ45GBLAN, hopea
• 1 x RJ45 GBLAN
Tuotteen viivakoodi: 0191999258548
Lenovo C605 USB-C-sovitin, 3 x USB-A, muistikortinlukija, harmaa
• 1 x SD-muistikorttipaikka
• 1 x microSD-muistikorttipaikka
Mitat (LxSxK): 36 × 90 × 10 mm
Tuotteen viivakoodi: 0191927766084
Lenovo C610 USB-C-hubi, 4 x USB-A, harmaa
Hubi, joka lisää USB-C-tietokoneeseen neljä USB-A 3.0 -porttia.
Tuotteen viivakoodi: 0192076736935
Lenovo C612 USB-C-hubi, 4 x USB-A, harmaa
Tuotteen viivakoodi: 0192330561556
Lenovo C613 USB-C-hubi, 3 x USB-A, muistikortinlukija, harmaa
Hubi, joka lisää USB-C-tietokoneeseen kolme USB-A 3.0 -porttia. Tämän lisäksi siinä on SD- ja microSD-muistikorttipaikat.
Tuotteen viivakoodi: 0192330561570

matches: HD HD HD HD HD HD


Laki kansalaisuuslain muuttamisesta 584/1984 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1984 › 584/1984
584/1984
Annettu Naantalissa 10 päivänä elokuuta 1984
muutetaan 28 päivänä kesäkuuta 1968 annetun kansalaisuuslain (401/68)1 §:n 1 momentti, 3 §, 5-8 ja 9 §, 10 §:n 6 momentti ja 12 § sekä
lisätään lakiin uusi 3 a ja 3 b§, 4 §:ään uusi 4 momentti, lakiin uusi 8 a ja 8 b§, 11 §:ään uusi 2 momentti sekä lakiin uusi 12 a§ seuraavasti:
1)jos äiti on Suomen kansalainen;
2)jos isä on Suomen kansalainen ja avioliitossa lapsen äidin kanssa;
3)jos isä on kuollut, mutta on kuollessaan ollut Suomen kansalainen ja avioliitossa lapsen äidin kanssa; tai
4)jos lapsi syntyy Suomessa eikä saa syntyessään minkään muun valtion kansalaisuutta.
Jos mies, joka on Suomen kansalainen, menee avioliittoon ulkomaalaisen naisen kanssa, tulee heidän yhteinen, ennen avioliittoa syntynyt lapsensa Suomen kansalaiseksi, jos:
1)lapsen huolto kuuluu molemmille vanhemmille tai toiselle heistä; ja
2)lapsi ei ole täyttänyt kahdeksaatoista vuotta eikä ole naimisissa.
Lapsi, joka ei ole 1 tai 3 §:n nojalla saanut Suomen kansalaisuutta, saa ilmoituksesta Suomen kansalaisuuden, jos:
1)lapsen isä on lapsen syntyessä ollut ja on edelleen Suomen kansalainen;
2)lapsen huolto kuuluu isälle yksin tai yhteisesti lapsen muun huoltajan kanssa;
3)lapsi asuu pysyvästi Suomessa; ja
4)lapsi ei ole täyttänyt kahdeksaatoista vuotta eikä ole naimisissa.
3 b§
Ulkomaalainen lapsi, joka on otettu ottolapseksi, saa ilmoituksesta Suomen kansalaisuuden, jos:
1)ottovanhemmista ainakin toinen on Suomen kansalainen ja lapsen huolto kuuluu hänelle yksin tai yhteisesti lapsen muun huoltajan kanssa;
2)lapseksiottaminen on Suomessa pätevä; ja
3)lapsi ei ole täyttänyt kahdeksaatoista vuotta eikä ole naimisissa.
Kun ulkomaalainen otetaan Suomen kansalaiseksi, kansalaistamispäätöksessä määrätään, tuleeko hänen alle kahdeksantoistavuotias naimaton lapsensa samalla Suomen kansalaiseksi.
Ulkomaalainen saa ilmoituksesta Suomen kansalaisuuden, jos hänellä on ollut varsinainen asuntonsa ja kotinsa Suomessa keskeytyksettä siitä lähtien kun hän on täyttänyt kuusitoista vuotta ja lisäksi sitä ennen yhteensä vähintään viiden vuoden ajan. Hän voi tehdä ilmoituksen täytettyään kaksikymmentäyksi vuotta mutta ennen kuin on täyttänyt kaksikymmentäkolme vuotta.
Ulkomaalainen, joka on kansalaisuudeton tai joka saamalla Suomen kansalaisuuden menettää vieraan valtion kansalaisuuden, voi tehdä 1 momentissa tarkoitetun ilmoituksen jo kahdeksantoista vuotta täytettyään, jos hänellä silloin on ollut varsinainen asuntonsa ja kotinsa Suomessa keskeytyksettä viimeisten viiden vuoden ajan ja lisäksi sitä ennen yhteensä vähintään viisi vuotta.
Kun valtakunta tai sen osa on julistettu sotatilaan, ei vihollisvaltion kansalainen eikä myöskään sen entinen kansalainen voi 1 tai 2 momentin nojalla saada Suomen kansalaisuutta.
Jos syntyperäinen Suomen kansalainen, jolla on ollut varsinainen asuntonsa ja kotinsa Suomessa keskeytyksettä siihen asti kun hän on täyttänyt kahdeksantoista vuotta, on maasta muutettuaan menettänyt Suomen kansalaisuuden, hän saa sen ilmoituksesta takaisin asuttuaan maassa viimeksi kuluneet kaksi vuotta. Jos hän on jonkin muun valtion kansalainen, hän voi saada Suomen kansalaisuuden takaisin vain, jos hän samalla menettää vieraan valtion kansalaisuuden.
Kun ulkomaalainen saa 5 tai 6 §:n nojalla Suomen kansalaisuuden, saa hänen lapsensa samalla Suomen kansalaisuuden, jos:
1)Suomen kansalaiseksi tuleva vanhempi ei vastusta sitä, että myös lapsi saa Suomen kansalaisuuden;
2)lapsen huolto kuuluu hänelle yksin tai yhteisesti lapsen muun huoltajan kanssa;
Suomen kansalaisuuden menettää henkilö:
1)joka saa vieraan valtion kansalaisuuden hakemuksesta tai ilmoituksesta taikka annettuaan siihen vapaaehtoisesti nimenomaisen suostumuksensa;
2)joka ryhtymällä vieraan valtion palvelukseen saa sen kansalaisuuden; tai
3)joka ei ole täyttänyt kahdeksaatoista vuotta eikä ole naimisissa ja joka tulee vieraan valtion kansalaiseksi sen johdosta, että:
a)hänen vanhempansa saavat vieraan valtion kansalaisuuden siten kuin 1 tai 2 kohdassa on sanottu, edellyttäen että hänen huoltonsa kuuluu heille yhteisesti; tai
b)toinen hänen vanhemmistaan saa vieraan valtion kansalaisuuden siten kuin 1 tai 2 kohdassa on sanottu, edellyttäen että hänen huoltonsa kuuluu tälle yksin tai yhteisesti tämän puolison kanssa, joka ei ole Suomen kansalainen.
Suomen kansalaisuuden menettäminen määräytyy siten kuin 2 momentissa säädetään, jos Suomi on tehnyt vieraan valtion kanssa sitä koskevan sopimuksen.
Suomen kansalainen, joka syntyessään on saanut myös sopimusvaltion kansalaisuuden, menettää Suomen kansalaisuuden saavuttaessaan sopimuksessa määrätyn, vähintään yhdeksäntoista ja enintään kahdenkymmenenkahden vuoden iän, jos hänellä on ollut varsinainen asuntonsa ja kotinsa viimeisten viiden vuoden ajan toisessa sopimusvaltiossa. Samalla menettää Suomen kansalaisuuden myös hänen lapsensa, joka on saanut Suomen kansalaisuuden tältä vanhemmaltaan, ei kuitenkaan, jos lapsesta sen johdosta tulisi kansalaisuudeton tai jos sopimuksessa on toisin määrätty.
Henkilö, joka on menettänyt Suomen kansalaisuuden 2 momentin perusteella ja sen jälkeen ollut keskeytyksettä toisen sopimusvaltion kansalainen, saa ilmoituksesta takaisin Suomen kansalaisuuden muutettuaan pysyvästi asumaan maahan, jos hän samalla menettää toisen sopimusvaltion kansalaisuuden. Hänen lapsensa kansalaisuuteen sovelletaan, mitä 7 §:ssä on säädetty.
8 b§
Suomen kansalainen, joka on syntynyt ulkomailla ja joka ei menetä Suomen kansalaisuutta 8 a §:n nojalla, menettää sen täyttäessään kaksikymmentäkaksi vuotta, jos:
1)hänellä ei koskaan ole ollut varsinaista asuntoaan ja kotiaan Suomessa;
2)hän ei ole oleskellut Suomessa sellaisissa olosuhteissa, jotka osoittaisivat yhteenkuuluvuutta Suomeen; ja
3)hän on myös vieraan valtion kansalainen.
Suomen kansalainen, joka voi menettää kansalaisuutensa 1 momentin perusteella, voi kuitenkin hakea kansalaisuuden säilyttämistä. Hakemus on tehtävä ennen kuin hakija on täyttänyt kaksikymmentäkaksi vuotta.
Kun henkilö 1 momentin perusteella menettää Suomen kansalaisuuden, menettää sen samalla myös hänen lapsensa, joka on saanut Suomen kansalaisuuden tältä vanhemmaltaan, ei kuitenkaan, jos lapsesta sen johdosta tulisi kansalaisuudeton.
Suomen kansalainen, joka on myös vieraan valtion kansalainen tai joka haluaa tulla vieraan valtion kansalaiseksi, voidaan hakemuksesta vapauttaa Suomen kansalaisuudesta. Vapautusta ei voida evätä, jos hakija asuu pysyvästi ulkomailla.
Jos hakija ei vielä hakemusta tehdessään ole vieraan valtion kansalainen, on Suomen kansalaisuudesta vapautumisen ehdoksi kuitenkin asetettava, että hän päätöksessä määrätyn ajan kuluessa saa vieraan valtion kansalaisuuden.
Lapsen osalta on 3-5 momentissa tarkoitetuissa tapauksissa sovellettava, mitä 7 §:ssä on säädetty.
Sama koskee päätöstä, jolla Suomen kansalainen 9 §:n nojalla vapautetaan Suomen kansalaisuudesta.
Edellä 3 a, 3 b, 5 ja 6 §:ssä, 8 a§:n 3 momentissa sekä 10 §:ssä tarkoitettu ilmoitus on tehtävä kirjallisesti sisäasiainministeriölle. Ministeriö toteaa päätöksellään, onko ilmoittaja täten saanut Suomen kansalaisuuden. Kansalaisuus katsotaan saaduksi sinä päivänä, jolloin ilmoitus on kirjattu sisäasiainministeriössä.
Hakemuksen tai ilmoituksen Suomen kansalaisuuden saamiseksi samoin kuin hakemuksen Suomen kansalaisuudesta vapauttamiseksi voi alaikäisen osalta tehdä vain hänen huoltajansa. Jos huoltajia on useampia ja edellä tarkoitetun hakemuksen tai ilmoituksen on tehnyt vain yksi heistä, on muille huoltajille ilmoitettava siitä.
Jos alaikäinen on täyttänyt viisitoista vuotta, on häntä itseään kuultava huoltajan tekemän hakemuksen tai ilmoituksen johdosta. Alaikäinen, joka on täyttänyt viisitoista vuotta, ei voi saada Suomen kansalaisuutta eikä häntä voida siitä vapauttaa, jos hän on ilmoittanut sitä vastustavansa.
Vajaavaltaisen puhevallan käyttämisestä Suomen kansalaisuutta koskevissa asioissa on muutoin voimassa, mitä hallintomenettelylaissa (598/82)on säädetty.
Lapsi, joka on syntynyt elokuun 31 päivän 1966 jälkeen mutta ennen tämän lain voimaantuloa ja
1)joka syntyessään olisi saanut Suomen kansalaisuuden, jos tämän lain 1 §:n 1 momentti silloin olisi ollut voimassa, taikka
2)joka syntyessään on saanut Suomen kansalaisuuden mutta on menettänyt sen tämän lain voimaan tullessa voimassa olleen lain 8 §:n 1 momentin 4 kohdan tai sitä ennen voimassa olleen vastaavan säännöksen perusteella,
saa Suomen kansalaisuuden huoltajan tekemästä ilmoituksesta, jos ilmoitusta tehtäessä lapsen äiti on Suomen kansalainen ja lapsi alle kahdeksantoistavuotias ja naimaton.
Edellä 2 momentissa tarkoitettu ilmoitus on tehtävä ennen syyskuun 1 päivää 1987. Jos lapsi on syntynyt ennen maaliskuun 1 päivää 1967, ilmoitus voidaan kuitenkin tehdä viimeistään helmikuun 28 päivänä 1985, vaikka lapsi on jo täyttänyt kahdeksantoista vuotta.
Ilmoituksesta on voimassa, mitä tämän lain 12§:ssä ja 12 a §:n 1 ja 2 momentissa säädetään.
Lapsi, joka 2 momentin 1 kohdan nojalla on saanut Suomen kansalaisuuden, rinnastetaan 8 a§:n 2 momenttia sovellettaessa lapseen, joka syntyessään on saanut Suomen kansalaisuuden.
Hallituksen esitys 43/84
Perustuslakivaliok. miet. 14/84
Suuren valiok. miet. 69/84
1 §3 §3 a§3 b§4 §5 §6 §7 §8 §8 a§8 b§9 §10 §11 §12 §12 a§


Osavuosikatsaus I 2018, kasvatus- ja sivistyslautakunta | Tuusula
Osavuosikatsaus I 2018, kasvatus- ja sivistyslautakunta
Kasvatus- ja sivistyslautakunta, kokous 22.5.2018
§ 46 Osavuosikatsaus I 2018, kasvatus- ja sivistyslautakunta
TUUDno-2018-758
Vuoden 2018 talousarvion täytäntöönpanosäännösten mukaan taloudellisten ja toiminnallisten tavoitteiden toteutumisesta raportoidaan toimielimille tammi-huhtikuulta ja tammi-elokuulta osavuosikatsauksissa sekä koko vuodelta tilinpäätöksessä. Kasvatus- ja sivistyslautakunnan alaisten tulosyksiköiden käyttösuunnitelmien seurantaraportti, talousarvion, henkilöstöindikaattorien ja investointien toteutuminen sekä strategisten tavoitteiden toteutuminen tammi-huhtikuulta ovat liitteenä.
Kasvatuksen ja koulutuksen tuloalueella on laadittu kevään 2018 aikana kuntastrategian valtuustokauden tavoitteita ja tehty uutta kehittämissuunnitelmaa henkilöstön, oppilaiden, huoltajien ja päättäjien osallisuus huomioiden.
Toimintaamme on vaikuttanut merkittävästi kiinteistöissä käynnissä olevat korjaustyöt ja sisäilmatutkimukset. Kiinteistöjen kunto on vaikuttanut henkilöstön sairaspoissaoloihin. Sisäilmakorjaukset ovat vaikuttaneet päiväkotipaikojen määriin (Pellava) ja olemme joutuneet kuljettamaan lapsia väistötiloihin Kirkonkylän koulussa ja Ruotsinkylän koulussa. Tulosalueella on valmisteltu 10 vuoden investointisuunnitelmaa, jossa linjataan palveluverkon kehittäminen.
Vuoden alusta perustettiin kasvun ja oppimisen tuen yksikkö, johon kuuluvat koulupsykologit, koulukuraattorit, erityisen tuen koordinointi ja ohjaamotoiminta. Yksikköä johtaa Helena Palola. Yksikössä on valmisteltu mm. uusi tuen malli yläkoululaisille oppilaille ja valmistauduttu vammaisopetuksen lisäyksiin.
Olemme hakeneet Opetushallituksen hankerahoitusta kansainvälisen toiminnan edistämiseen, opetuksen kokeilutoimintaan, opetusteknologian kehittämiseen sekä henkilöstökoulutukseen.
Varhaiskasvatuksen maksujen muutos vaikuttaa koko vuositasolla 450 000 euroa vähentävästi tuloihin. Lautakunta päätti, että muutoksia yksityisen hoidon tukiin ja kerhotoiminta on maksutonta 1.8.2018 lukien.
Rykmentinpuiston Monio-hanke on edennyt suunnitellusti. Arkkitehtikilpailun ratkeamisen jälkeen on tehty tilojen ja toiminnan suunnittelua. Käyttäjien tiimit on luotu ja niiden toiminta alkaa kevään kuluessa.
Tuusulan lukion hakijamäärät nousivat kaikissa kolmessa toimipisteessä kevään yhteishaussa. Ensisi-jaisia hakijoita oli Hyrylässä 130 (paikkoja 115), Jokelassa 38 (paikkoja 60) ja Kellokoskella 36 (paikko-ja 35). Lopulliset tulokset saadaan kesäkuun puolivälissä.
Taiteen perusopetuksen opetussuunnitelmat uudistuvat ja parhaillaan on laadittu kuntakohtaisia opetussuunnitelmia. Kansalaisopistossa on kehitetty maahanmuuttaja luku- ja kirjoitustaidon opetusta.
Kasvatus-ja sivistyslautakunnan alaisessa toiminnassa ennustetaan talousarvion ylittyvän ulkoisten menojen osalta 220 000 euroa ja tulojen alittuvan 300 000 euroa. Lisäksi osavuosikatsauksen yhteydessä esitetään määrärahasiirrot henkilöstöhallinnolta toimialoille Kuel-eläkemenoperusteisen ja varhemaksujen (500 213 euroa) sekä työterveyshuollon kulujen osalta (351 793 euroa). Palkkasopimusten vaikutukset määrärahoihin arvioidaan toisen osavuosikatsauksen yhteydessä. Sisäisiin vuokriin tehdään vähennyksiä väistötilojen käyttöönoton myötä yhteensä 431 501 euroa Hyökkälän, Kirkonkylän ja Ruotsinkylän koulujen osalta.
Kasvavan oppilasmäärän vuoksi Mikkolan kouluun lisätään yksi erityisopetuksen ryhmä 1.8. lukien, kustannusvaikutus 55 000 euroa. Leasing-rahoituksella hankittaviin ict-laitteisiin esitetään 15 000 euron määrärahaa. Harkinnanvarainen hankerahoitus 150 000 sisältyy ennusteen menoihin ja tuloihin. Varhaiskasvatuksen asiakasmaksutuottoarviota lasketaan 450 000 eurolla.
Investointimäärärahoihin esitetään 100 000 euroa Kirkonkylän koulun ja Mattilan päiväkodin väistötilojen kalusteisiin. Lisäksi esitetään 50 000 euron määrärahasiirtoa tablet-laitteisiin varatuista määrärahoista Ruotsinkylän koulun oppimisympäristön kalusteisiin.
päättää merkitä osavuosikatsauksen tiedoksi
esittää kunnanhallitukselle ja edelleen valtuustolle seuraavat määrärahamenolisäykset ja -vähennykset ja tuloarviomuutokset sekä investointimäärärahojen lisäykset ja siirrot
Tuloarviomuutokset
Varhaiskasvatuspalveluiden tulovähennys -450 000 euroa
Opetuksen tulolisäys 150 000 euroa
Tuloarviomuutokset yhteensä -300 000 euroa
Määrärahalisäykset
Uusi erityisopetuksen ryhmä 55 000 euroa
Hankkeiden henkilöstökulut 150 000 euroa
Ict -laitteiden vuokrat 15 000 euroa
Henkilösivukulut 500 213 euroa (siirretään yleisjohdon ja konsernipalveluiden määrärahoista)
Työterveyshuollon kulut 351 793 euroa (siirretään yleisjohdon ja konsernipalveluiden määrärahoista)
Määrärahalisäykset yhteensä 1 072 006 euroa
Määrärahavähennykset
sisäiset vuokrat - 431 501 euroa
Investointimäärärahojen lisäykset
väistötilojen kalusteet 100 000 euroa
Investointimäärärahojen siirrot
tablet -tietokoneiden määrärahasta siirretään 50 000 euroa Ruotsinkylän koulun oppimisympäristön kalustamiseen
2018 Strategia ja riskienhallinta_TA 2018 seuranta.pdf.pdf (pdf, 545 kt)
Kassiv_042018_hlöstö032018.pdf.pdf (pdf, 521 kt)
Kassiv_irtain omaisuus 042018.pdf.pdf (pdf, 19 kt)
Kassiv_kiinteät rakenteet ja laitteet tot042018.pdf.pdf (pdf, 10 kt)
Kassiv_ovk_012018.pdf.pdf (pdf, 421 kt)
§ 45 Lasten ja nuorten kuvataiteen perusopetuksen laajan oppimäärän uudistetun opetussuunnitelman hyväksyminen lasten ja nuorten kuvataidekouluun
§ 47 Tuusulan palveluverkkosuunnitelma 2018-2028
§ 48 Monion hankesuunnitelma - uusi oppimisympäristö ja monitoimitalo
§ 49 Toimivallan delegointi / Kellokosken koulun kalustehankinta
§ 50 Suomi 100-vuotta juhlavuoden puun istutus kunnan kiinteistöjen pihoille, aloite
§ 51 Ei julkinen
§ 52 Ei julkinen


text:
Mene...Kotiin3DAbstraktiAeroArkkitehtuuriEläimetlinnutPyörätautotSarjakuvatJulkkiksetKaupunkiViileäVärikäsTietokoneetSöpöLiputKukkaRuoka & JuomatHauskaPelitTytötteLomaKuumaElääLogoRakkausMuutElokuvatmusiikkiluontopaikatavaruusUrheiluteknologiaMaailmanLisäämobile	Kotiin / HD / rebel lippu taustakuvat HD	rebel lippu taustakuvat HD
0	rebel lippu taustakuvat HD
Tässä on kaunein Valinta rebel lippu taustakuvia HD työasemien, PC, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. Tässäwallpapermad.com Taustakuva tietokanta voit ladata miljoonia korkealaatuisia taustakuvia . Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia ladata. Meillä on paljon taustakuvia yli kolmekymmentä Plus kategoriat Like Eläimet, Sarjakuva, Kukka, avaruus , Pelit ja Urheilu ,Jne. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön.
Yksinkertaisuuden, valitse Desktopin Koko (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) luettelosta päätöksiä oikeassa paneelissa, ja myös järjestelmä voi valita sinulle kaikkea järjestelmän hyväksyttävän Size Set. Ja muistaa Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia henkilökohtaiseen käyttöön. Jos Like This kapinallisten lipun taustakuvia HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook ja muut sosiaalisen median.
piipittää noin Maha Edellinen: tapetti poisto kustannus HD
seuraava: maalaistyttö tapetti HD
Sherwin-Williams irrotettava tapetti HDluonnollinen tapettikristillinen tapettihd ranta taustakuvia HDKallo taustakuva hdHenkien pois tapettimyxer.com taustakuvia HDkrishna tapettileijonat tapetti HDkultakala tapetti HD Mainos

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
16 päivänä tammikuuta 2008 1(1)
Asia C‑102/07
H&M Hennes & Mauritz Netherlands BV ja
Tavaramerkki – Sellaisen tavaramerkin tai sellaisten merkkien erottamiskyky, joita käytetään tavaroiden koristeena – Vapaana pitämisen tarve
1. Maineikas urheiluvälineiden valmistaja adidas ja sen hollantilainen tytäryhtiö ovat jälleen kerran(2) haastaneet oikeuteen muita yrityksiä niiden tunnetun kolmiraitamerkin kanssa samankaltaisten merkkien käytöstä, ja ne moittivat näitä teollisoikeuksiensa loukkaamisesta kyseisen tavaramerkin osalta.
2. Tällä kertaa adidas vetoaa merkkiinsä muita sellaisia saman alan vaatevalmistajia vastaan, jotka haluavat käyttää kahta perusvärin vastavärin väristä raitaa peittämään ja vahvistamaan vaatteidensa saumoja. Näiden seikkojen perusteella Hoge Raad tiedustelee, edellyttääkö vapaana pitämisen tarpeen soveltaminen sitä, että tavaramerkin haltijan oikeuksien käyttöä on tässä tapauksessa rajoitettava.
3. Kireän kilpailun markkinoilla käydään taustalla kiivasta kamppailua elintilasta, kun yritykset pyrkivät kukin saamaan oman osansa mahdollisista suurista voitoista. Onkin ymmärrettävää, että maallikosta täysin tyhjänpäiväiseltä tuntuva taistelu siitä, kuka saa käyttää kahta tai kolmea tietyn väristä pystyraitaa, voi urheiluvaateteollisuudessa kasvaa suorastaan dramaattisiin mittasuhteisiin.
4. Huippu-urheilijoiden menestys on parasta mainosta urheilupaitojen ja ‑jalkineiden valmistajille, jotka luonnollisesti käyttävät paljon rahaa heidän sponsorointiinsa; on kuitenkin ollut myös juoksijoita, jotka ovat voittaneet kilpailuja täysin paljain jaloin, jopa pitkillä matkoilla, kuten etiopialainen Abebe Bikila.(3)
5. Aluksi on syytä todeta, että koska direktiivi 89/104/ETY(4) (jäljempänä direktiivi) ja yhteisön tavaramerkistä annettu asetus (EY) N:o 40/94 (jäljempänä asetus)(5) ovat sisällöltään hyvin samankaltaiset, direktiivin tulkitsemiseksi vaikuttaa aiheelliselta ottaa tarkasteluun joitakin yhteisöjen tuomioistuimen tuomioita, joissa käsitellään edellä mainitun asetuksen säännöksiä.(6)
6. Direktiivin 2 artiklassa, jonka otsikko on ”Tavaramerkin muodostavat merkit”, säädetään, että minkä tahansa merkin, joka voidaan esittää graafisesti, erityisesti sanoin, henkilönnimet mukaan lukien, kuvioin, kirjaimin, numeroin taikka tavaroiden tai niiden päällyksen muodon avulla, saa rekisteröidä, jos tällaisella merkillä voidaan erottaa yrityksen tavarat tai palvelut muiden yritysten tavaroista tai palveluista.
7. Direktiivin 3 artiklan, jonka otsikko on ”Rekisteröinnin esteet ja mitättömyysperusteet”, 1 kohdassa luetellaan tyhjentävästi seuraavat näkökohdat:
– tavaran luonteenomaisesta muodosta,
– teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran muodosta tai
– tavaran arvoon olennaisesti vaikuttavasta muodosta;
8. Saman 3 artiklan 3 kohdasta ilmenee, kuinka merkki voi tulla käytössä erottamiskykyiseksi, ja siinä säädetään seuraavaa:
”Tavaramerkiltä ei saa evätä rekisteröintiä tai sitä julistaa mitättömäksi 1 kohdan b, c tai d alakohdan mukaisesti, jos tavaramerkki on ennen rekisteröintihakemuksen tekopäivää käytössä tullut erottuvaksi. Jäsenvaltio voi säätää, että tämä koskee myös tavaramerkkiä, joka on tullut erottuvaksi rekisteröintihakemuksen tekopäivän tai rekisteröintipäivän jälkeen.”
9. Direktiivin 5 artiklassa, jota edeltää otsikko ”Tavaramerkkiin kuuluvat oikeudet”, kuvaillaan teollisoikeuden haltijalla olevia eri valtuuksia; sen 1 ja 2 kohdassa säädetään erityisesti seuraavaa:
10. Direktiivin 6 artiklan aiheena ovat puolestaan ”Tavaramerkkiin kohdistuvat rajoitukset”; sen 1 kohdassa, joka on tämän ennakkoratkaisukysymyksen kannalta merkityksellinen, säädetään seuraavaa:
a) omaa nimeään tai osoitettaan;
b) tavaroiden tai palvelujen lajia, laatua, määrää, käyttötarkoitusta, arvoa tai maantieteellistä alkuperää, tavaroiden valmistusajankohtaa tai palvelujen suoritusajankohtaa taikka muita tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia osoittavia merkintöjä;
c) tavaramerkkiä, milloin sen käyttäminen on tarpeen tavaran tai palvelun, erityisesti lisätarvikkeiden tai varaosien, käyttötarkoituksen osoittamiseksi;
jos hän käyttää niitä hyvää liiketapaa noudattaen.”
11. Adidas AG on seitsemän Benelux-rekisteröinnin ja kansainvälisen rekisteröinnin perusteella Benelux-alueella sellaisten kuviomerkkien haltija, joista kukin muodostuu sellaisesta kolmesta pystysuorasta, kokopitkästä ja yhdensuuntaisesta samanlevyisestä raidasta vaatteiden hartioissa, hihoissa ja lahkeissa sekä vaatteen sivusaumoissa, jotka on tehty vaatteen perusvärin vastavärillä. Merkit on rekisteröity urheilu‑ ja vapaa-ajanvaatteita varten.
12. Edellä mainittu saksalainen yhtiö, joka Benelux-maiden osalta on luovuttanut tuotteidensa yksinomaisen lisenssin tytäryhtiölleen adidas BV:lle (jäljempänä yhdessä adidas), väittää tekstiilialalla toimivien Marca Moden, C&A:n, H&M:n ja Vendexin (jäljempänä vastapuolet), joilla on liiketoimintaa myös Alankomaissa, loukanneen oikeuksiaan.
13. Adidas totesi vuonna 1986, että Marca Mode ja C&A olivat alkaneet myydä urheilu‑ ja vapaa-ajanvaatteita, joissa oli kaksi samansuuntaista pystysuoraa raitaa vaatteen perusvärin vastavärillä (musta/valkoinen).
14. Nähtävästi asianosaiset eivät oikeudenkäyntiä edeltäneessä vaiheessa päässeet keskenään sopimukseen, sillä ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että Marca Mode ja C&A eivät ennen asian riitauttamista olleet valmiita luopumaan kahden samansuuntaisen pystysuoran raidan käyttämisestä, koska ne katsoivat niiden olevan selvästi erilaisia kuin adidaksen raidat.
15. H&M:ää vastaan aloittamassaan turvaamistoimimenettelyssä ja samanaikaisesti Marca Modea ja C&A:ta vastaan nostamassaan kanteessa, jotka kummatkin pantiin vireille Rechtbank Bredassa (jäljempänä Rechtbank), kassaatiovalittaja eli adidas väitti teollisoikeuttaan loukatun ja vaati Rechtbankia kieltämään näitä käyttämästä merkkiä, joka muodostuu kolmiraitaisesta kuviomerkistä tai joistakin muista sellaisista merkeistä, jotka ovat yhteneviä Adidaksen kuviomerkin kanssa, kuten edellä kuvailtu kaksiraita-aihe, jota vastapuolet olivat käyttäneet.
16. Niin H&M kuin Marca Mode, C&A ja Vendexkin kiistivät nämä väitteet. Vastapuolet vaativat ensin vastakanteessa ja sen jälkeen asiassa nostamassaan erillisessä kanteessa Rechtbankia toteamaan vahvistustuomiolla, että niillä oli oikeus käyttää kahta raitaa urheilu‑ ja vapaa-ajanvaatteiden koristelussa.
17. Sekä turvaamistoimimenettelyssä 2.10.1997 päätöksen antanut tuomari että pääasioissa 13.10.1998 välipäätöksen antanut Rechtbank katsoivat, että adidaksen tavaramerkkioikeuksia oli loukattu tietyiltä osin.
18. Vastapuolet valittivat tuomioista Gerechtshof te ’s‑Hertogenboschiin (Hertogenboschin muutoksenhakutuomioistuin, jäljempänä Gerechtshof), joka yhdisti asiat omasta aloitteestaan tuomion antamista varten.
19. Gerechtshof hylkäsi 29.3.2005 antamassaan tuomiossa adidaksen vaatimukset, Marca Moden ja C&A:n vastakanteessa esittämät vaatimukset ja vastapuolten erillisessä kanteessa esittämät vaatimukset sekä kumosi 2.10.1997 tehdyn päätöksen.
20. Gerechtshof totesi, että vastapuolten menettelytavalla ei millään tavalla loukattu adidaksen tavaramerkkioikeuksia; se ei kuitenkaan antanut vaadittua vahvistustuomiota kahden raidan käytöstä, koska kyseiset vaatimukset olivat sen mielestä ulottuvuudeltaan liian yleisiä eikä niissä ollut huomioitu sitä, että merkin suojan ulottuvuus ei ole pysyvä oikeustila, vaan se riippuu olosuhteista, jotka muuttuvat ajan ja paikan mukaan, ja tällä seikalla on erityisen tärkeä merkitys tavaramerkin loukkaamista koskevan kysymyksen arvioimisen kannalta.
21. Gerechtshofin mukaan kolmen raidan tavaramerkkiä ei voida pitää luonnostaan vahvana, koska kolmiraita-aihe sellaisenaan on vain heikosti erottamiskykyinen. Adidaksen vuonna 1996 mainonnan alalla toteuttamat toimenpiteet mahdollistivat kuitenkin sen, että kyseinen merkki tuli käytössä huomattavan erottamiskykyiseksi, ja se saa näin ollen laajaa suojaa. Suojan ei kuitenkaan voida katsoa kattavan muita raita-aiheita ja yksinkertaisia raitamuotoja, joiden on oltava kolmansien käytettävissä, koska ne ovat yleisesti esiintyviä merkkejä, joten niitä ei voida monopolisoida.
22. Adidas valitti Gerechtshofin tuomiosta Hoge Raadiin, koska se piti sitä virheellisenä. Vaikka adidas myönsi, että tarve pitää merkki kolmansien osapuolten käytettävissä on yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan otettava huomioon tutkittaessa direktiivin 89/104 3 artiklassa säädettyjä ehdottomia hylkäysperusteita, se katsoi, että jos merkkiin ei sovelleta yhtäkään 3 artiklan mukaista hylkäysperustetta, käytettävänä pitämistä koskevaa vaatimusta ei voida uudestaan arvioida merkin suojan laajuuden yhteydessä.
23. Hoge Raad katsoo kassaatiomenettelyssä selvitetyksi, että adidaksen kolmiraitamerkki on laajassa käytössä tullut erittäin erottamiskykyiseksi; se on kuitenkin epävarma siitä, kuinka laaja suoja kuuluu tavaramerkille, joka muodostuu merkistä, joka ei direktiivin 89/104 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan sellaisenaan ole erottamiskykyinen mutta josta on tullut käytössä erottamiskykyinen ja joka on sen jälkeen rekisteröity; se haluaa erityisesti tietää, onko suojan laajuutta arvioitaessa otettava huomioon yleinen etu, joka liittyy siihen, ettei aiheettomasti rajoiteta muiden asianomaisia tavaroita tai palveluita tarjoavien toimijoiden mahdollisuutta käyttää tiettyjä merkkejä (Freihaltebedürfnis eli vapaana pitämisen tarve).
24. Näin ollen Hoge Raad päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1) Onko määritettäessä sellaisen suojan laajuutta, jota on annettava tavaramerkille, joka muodostuu merkistä, joka ei sellaisenaan ole erottamiskykyinen, tai merkinnästä, joka täyttää tavaramerkkidirektiivin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan määritelmän, mutta josta on tullut käytössä erottamiskykyinen ja joka on tämän jälkeen rekisteröity, otettava huomioon yleinen etu, joka liittyy siihen, ettei aiheettomasti rajoiteta muiden asianomaisia tavaroita tai palveluita tarjoavien toimijoiden mahdollisuutta käyttää tiettyjä merkkejä (niin kutsuttu Freihaltebedürfnis eli vapaana pitämisen tarve)?
2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko tältä osin merkitystä sillä, ymmärtääkö asianomainen yleisö kyseiset merkit, joita koskee käytettävänä pitämistä koskeva vaatimus, sellaisina, että niiden tarkoitus on erottaa tavarat muista tavaroista, vai ainoastaan koristeina?
3) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko tältä osin merkitystä myös sillä, puuttuuko tavaramerkin haltijan riitauttamalta merkiltä tavaramerkkidirektiivin 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla erottamiskyky tai sisältääkö se kyseisen direktiivin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun merkinnän?”
25. Ennakkoratkaisupyyntöä koskeva päätös kirjattiin saapuneeksi yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 21.2.2007. Marca Mode, H&M, adidas, Italian ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset sekä Euroopan yhteisöjen komissio ovat esittäneet asiassa kirjallisia huomautuksia yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 23 artiklassa vahvistetussa määräajassa.
26. Adidaksen, Marca Moden ja H&M:n edustajat sekä Italian hallituksen, Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ja komission asiamiehet saapuivat 6.12.2007 pidettyyn istuntoon esittämään suullisia huomautuksia.
27. Ennakkoratkaisupyyntö koskee tavaramerkkien suojan laajuutta; jotta tähän kysymykseen voitaisiin vastata, on selvitettävä niiden valtuuksien soveltamisala, jotka tällä teollisoikeudella direktiivin 5 ja 6 artiklassa myönnetään.
28. Oikeudenkäyntiasiakirjojen mukaan nyt esillä oleva merkki on tullut adidaksen käytössä erottamiskykyiseksi, joten siihen tulee soveltaa samoja sääntöjä kuin merkkeihin, joita direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdan mukaan ei saa rekisteröidä.
29. Vaikka Hoge Raad pitääkin vapaana pitämisen tarvetta sellaisena tulkintaperusteena, josta voi olla hyötyä edellä mainittujen säännösten selittämisessä, se antaa asian ratkaisemisessa vielä suuremman painoarvon direktiivin 6 artiklan 1 kohdan b alakohdalle, koska siinä määritellään tavaramerkkioikeuteen kohdistuvat rajoitukset ja koska sen ja direktiivin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan, joka koskee kuvailevia tavaramerkkejä, sanamuodon välillä on tiettyjä yhtäläisyyksiä.
30. Tässä yhteydessä ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen tulisi huomata, että sen täytyy selvittää, kuuluuko pääasiassa kyseessä oleva adidaksen merkki direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan vai sen c alakohdan soveltamisalaan, koska – toisin kuin jälkimmäisessä – ensiksi mainitussa alakohdassa mainittua rekisteröinnin estettä tai tapauksen mukaan mitättömyysperustetta eivät koske 6 artiklan 1 kohdassa mainitut tavaramerkkioikeuden rajoitukset. Tästä seuraa, että asian ratkaisu ei ole sama silloin, jos merkiltä sellaisenaan puuttuu erottamiskyky (direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisala), kuin silloin, jos merkillä kuvaillaan tavaran ominaisuutta (saman artiklan c alakohta). Tämä on kuitenkin tosiseikkojen arviointiin liittyvä kysymys, jonka selvittäminen kuuluu yksinomaan Hoge Raadille tai – jos se ei kassaatioasioissa voi käsitellä tosiseikkoja – pääasian tuomioistuimelle.
31. Koska nämä kysymykset liittyvät läheisesti toisiinsa, katson Italian hallituksen tapaan, että niitä on asianmukaista käsitellä yhdessä, ja aion keskittyä niistä ensimmäiseen, jossa Alankomaiden ylin tuomioistuin haluaa tietää, onko tietyn merkin vapaana pitämiseen liittyvä yleinen etu sellainen tekijä, jonka perusteella tavaramerkin haltijalle kuuluvien oikeuksien laajuutta voidaan tulkita menettelyssä, joka koskee kyseisen teollisoikeuden loukkaamista.
32. Vaikka yhteisöjen tuomioistuin on toistuvasti viitannut vapaana pitämisen tarpeeseen,(7) se ei – ellen tyystin erehdy tai sikäli kuin tiedän – ole koskaan tutkinut yksityiskohtaisesti tätä saksalaista alkuperää olevaa oikeudellista käsitettä; niinpä katson aiheelliseksi esittää siitä hieman perusteellisemman analyysin, joka ulottuu pelkkää määritelmää pidemmälle.
B Alustavat huomautukset: vapaana pitämisen tarve
1. Alkuperä: Saksan oikeus
33. Asiassa Koninklijke antamassani ratkaisuehdotuksessa(8) viittaan ”saksalaisen oikeuskäytännön mukaiseen ns. vapaana pitämisen tarpeeseen”, joka merkitsee, että ”erottamiskyvyn mahdolliseen puuttumiseen liittyvien esteiden lisäksi on olemassa muita yleiseen etuun liittyviä näkökohtia, joiden takia on perusteltua rajoittaa tiettyjen merkkien rekisteröintiä, jotta kaikki toimijat voisivat vapaasti käyttää niitä”.(9)
34. Korostan siinä yhtäältä tämän periaatteen saksalaista alkuperää lainaamalla muun muassa saksankielistä nimeä (Freihaltebedürfnis)(10) ja toisaalta sen läheistä yhteyttä yleiseen etuun. Jotta ymmärtäisimme paremmin tätä kansallisen oikeuden periaatetta ja sen merkitystä yhteisön järjestelmässä, vaikuttaa kuitenkin aiheelliselta perehtyä vielä tarkemmin sen kehitykseen kummassakin oikeusjärjestyksessä.
35. Freihaltebedürfnis sai alkunsa Saksan entisen tavaramerkkilain (Warenzeichengesetz, jäljempänä WZG) voimassaoloaikana.(11) Tuolloin kyseisen lain 4 §:n 2 momentin 1 kohdan sanamuotoa pidettiin käytännössä liian suppeana, koska sen mukaan yksinomaan sellaisista luvuista, kirjaimista tai sanoista, jotka voivat osoittaa tavaroiden laatua, valmistusajankohtaa, valmistuspaikkaa, ominaisuuksia, käyttötarkoitusta, hintaa, määrää tai painoa, muodostuvia merkkejä ei voitu rekisteröidä tavaramerkiksi.(12)
36. Tiettyjen ongelmien välttämiseksi kehittyi oikeuskäytäntö, jossa tämä rekisteröintikielto laajennettiin koskemaan kaikkia sellaisia merkkejä, joiden käyttöoikeuden monopolisointi katsottiin kilpailijoiden etujen vastaiseksi;(13) tämä käytäntö heijastui tavaramerkkien rekisteröintihakemusten käsittelyyn, sillä hakemuksen hylkääminen vapaana pitämisen tarpeen perusteella vapautti saksalaisviranomaisen velvollisuudesta tutkia haetun merkin erottamiskykyä.(14)
37. Perinteisen saksalaisen tulkinnan mukaan vapaana pitämisen periaatteeseen liittyi kolme adjektiivia, nimittäin konkreettinen, aktuelli ja pakottava.(15) Näillä ominaisuuksilla tarkoitettiin, että vapaana pitämisen tarpeen piti koskea yksinomaan rekisteröintihakemuksessa mainittuja tavaroita tai palveluja (konkreettisuus); tarpeessa ei voinut olla kysymys pelkästä mahdollisuudesta tai potentiaalisesta riskistä, vaan siihen oli liityttävä vertailukelpoisiin ja varmoihin tietoihin perustuva tuleva vaara (aktuaalisuus), ja tarpeen tuli olla huomattavan vakava ja tärkeä (pakottavuus).(16)
38. Tämän saksalaisen oikeuskäytännön ja hallintokäytännön(17) mukaan tavaramerkin hakijan tehtävä oli todistaa merkin erottamiskyky ja perustella, miksi sitä ei saanut varata kaikkien kilpailijoiden käyttöön.(18)
39. Lyhyesti sanottuna Freihaltebedürfnisistä tuli Saksan tavaramerkkioikeudessa oikeuskäytännön sanelema kirjoittamaton vaatimus,(19) joka täydensi WZG:ssä asetettuja lakisääteisiä edellytyksiä.
40. Vuonna 1995 Saksan lainsäädäntö muuttui, kun 1.1.1995 tuli voimaan uusi direktiivin mukaisesti muotoiltu tavaramerkkilaki, ja tämä muutos puolestaan vaikutti WZG:n 4 §:n 2 momentin sanamuotoon, sillä direktiivissä säädetyt ehdottomat hylkäysperusteet sisällytettiin uuden lain 8 §:ään.
2. Yhteensopimattomuus yhteisön oikeuden kanssa
41. Landgericht München I (Münchenin I muutoksenhakutuomioistuin) esitti vuonna 1997 yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä yhdistetyissä asioissa Windsurfing Chiemsee.(20) Ei ole yllättävää, että tämä baijerilainen tuomioistuin muun muassa tiedusteli vuoden 1995 säädöstekstin valossa, oliko Freihaltebedürfnis yhteensopiva direktiivin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan kanssa.
42. Kuten tiedetään, riidassa oli kyse maantieteellisen alkuperän osoittavista ilmauksista, mutta tämä ei mitenkään heikennä sen yhteisöjen tuomioistuimen toteamuksen ulottuvuutta ja painokkuutta, jonka mukaan ”– – direktiivin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamisedellytyksenä ei ole se, että olisi olemassa – – saksalaisessa oikeuskäytännössä tarkoitettu konkreettinen, aktuelli tai pakottava tarve säilyttää – – ilmaukset vapaassa käytössä”,(21) ja kyseinen toteamus pantiin merkille myös saksalaisessa oikeuskirjallisuudessa.(22)
43. Yhteisöjen tuomioistuin ei kuitenkaan suoralta kädeltä hylännyt Freihaltebedürfnisiä koskevaa teoriaa, sillä se myönsi vapaana pitämisen tarpeen yhteyden sen säännöksen taustalla vallitsevaan yleiseen etuun, jonka tulkinnassa edellä mainittu müncheniläinen tuomioistuin kaipasi apua.(23) Näin ollen on pidettävä perusteltuna näkemystä, jonka mukaan direktiivin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen kuvailevien merkkien tai merkintöjen rekisteröinnin epääminen vastaa ajatusta merkin monopolisoinnin estämisestä, jotta ei puututtaisi muiden yritysten oikeutettuun tarpeeseen käyttää sitä vapaasti.(24)
44. Siitä lähtien yhteisön oikeuskäytännössä on toistuvasti korostettu yleiseen etuun liittyvän vapaana pitämisen periaatteen soveltamisen merkitystä, ja tämä periaate on yhdistetty kyseisen säännöksen tarkoitukseen eli merkin tai merkinnän pitämiseen vapaasti käytettävissä rekisteröinnistä päätettäessä,(25) ja sama näkemys on ulotettu koskemaan 3 artiklan b ja e alakohtaa.(26)
45. Päätän vapaana pitämisen tarpeen tarkastelun tähän, koska arvioinnissa ei kannata keskittyä epäolennaisiin seikkoihin, jotka eivät sinänsä tuo mitään uutta Hoge Raadin ennakkoratkaisukysymyksen tarkasteluun ja jotka saattavat haitata tämän ratkaisuehdotuksen ymmärtämistä. Nyt kun olennaiset tiedot tästä oikeudellisesta käsitteestä on hankittu, on seuraavaksi tarkasteltava direktiivin 6 artiklaa sen selvittämiseksi, miten tämä oikeuskäytännössä luotu käsite on yhdistetty yleiseen etuun.
C Direktiivin 6 artiklan 1 kohdan tulkinta
46. Ennen kuin siirryn tutkimaan tätä säännöstä, minun on todettava, etten pidä vakuuttavana ajatusta, että tähän riita-asiaan etsittäisiin ratkaisua rajoittumalla ennakkoratkaisukysymysten analyysissa ainoastaan direktiivin 5 artiklan tulkintaan, kuten kassaatiovalittajat ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus kirjelmissään esittävät.
47. Olen toki tietoinen direktiivin 5 ja 6 artiklan välisestä johdonmukaisesta ja systemaattisesta yhteydestä, jolla todennäköisesti on tulkinnallinen vaikutus asian lopulliseen ratkaisuun, mutta mielestäni ei myöskään pidä unohtaa direktiivin 6 artiklan 1 kohtaa silloin, kun tarkoituksena on tämän artiklan otsikon mukaisesti(27) arvioida tavaramerkin haltijalle kuuluvan yksinoikeuden (ius prohibendi) käytölle asetettuja rajoituksia. Direktiivin 5 artiklaa käsittelevä runsas oikeuskäytäntö ei myöskään nähtävästi ole riittänyt vakuuttamaan ennakkoratkaisupyynnön esittänyttä tuomioistuinta, joka jättää kokonaan mainitsematta kyseisen artiklan ja viittaa sen sijaan tämän yhteisön säädöksen 6 artiklaan.
48. Direktiivin 5 artiklassa määritellään tavaramerkin haltijan oikeudet. On olemassa kaksi perustetta, jotka puoltavat sitä, ettei vapaana pitämisen tarvetta kuulu tässä tapauksessa soveltaa: ensimmäinen on Freihaltebedürfnisin alkuperäinen tarkoitus, sillä vapaana pitämisen tarve liittyy selvästi tavaramerkkien rekisteröintiin eikä tavaramerkin haltijan oikeuksien käytön laajentamiseen; toinen on direktiivin systematiikka, sillä direktiivin 6 artiklassa määritellään nimenomaisesti tavaramerkkiin kohdistuvat rajoitukset, joten tämän Saksan oikeuskäytäntöön kuuluvan periaatteen hyväksyminen 5 artiklan tulkintaperusteeksi merkitsisi, että tähän artiklaan liitettäisiin tietty kirjoittamaton ehto, mikä puolestaan olisi vastoin oikeusvarmuuden periaatetta ja yhteisön säännöstön henkeä.
49. Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan ja sen 6 artiklan 1 kohdan välisten ilmeisten yhtäläisyyksien ja väitettyjen eroavaisuuksien takia katson lisäksi aiheelliseksi tarkastella kumpaakin säännöstä haluamatta kuitenkaan painottaa liikaa 6 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, koska se ei liity ennakkoratkaisukysymysten asiasisältöön ja koska sitä on jo ennestään käsitelty laajalti yhteisöjen tuomioistuimen viimeaikaisessa oikeuskäytännössä.(28)
1. Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen erottamiskyvyttömien merkkien mainitsematta jättäminen
50. Kun 3 artiklan 1 kohdan b alakohtaa vertaillaan 6 artiklan 1 kohtaan, havaitaan merkittäviä eroavaisuuksia, jotka johtuvat siitä, että 6 artiklassa on kyse tavaramerkin ”käytön kieltämisestä” kolmansilta osapuolilta eikä samankaltaisen merkin rekisteröinnin esteistä.
51. Direktiivin 6 artiklan 1 kohdan mukaan merkkeihin, joita teollisoikeuksien haltija ei saa kieltää toista käyttämästä, kuuluvat nimet (a alakohta), kuvailevat merkit (b alakohta) ja tavaramerkin käyttäminen käyttötarkoituksen osoittamiseksi (c alakohta), jos hän ”käyttää niitä hyvää liiketapaa noudattaen”.
52. Perusteita, jotka koskevat 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun erottamiskyvyn puuttumista, ei mainita. Koska tämän tyyppiset merkit voidaan 3 artiklan 3 kohdan mukaan rekisteröidä, tästä seuraa, että merkin tuleminen käytössä erottamiskykyiseksi estää tässä tapauksessa muita vetoamasta siihen, että merkki ei sellaisenaan ole erottamiskykyinen, ja että lainsäätäjä palkitsee tässä tilanteessa tavaramerkin haltijan pyrkimyksen välttää tämänkaltaiset esteet sallimalla tämän kieltää sen käytön kilpailijoilta.
53. Tähän merkittävään mainitsematta jättämiseen on syynä seuraava jo kauan sitten omaksumani näkemys, joka tosin liittyy asetukseen:(29) niitä yleisen edun mukaisia seikkoja, jotka puoltavat sitä, että tiettyjä merkkejä ei hyväksytä rekisteröitäviksi, jotta kaikki toimijat voisivat käyttää niitä vapaasti (vapaana pitämisen tarve), ei voida ottaa huomioon asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan (direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan) yhteydessä.
54. Tämän näkemyksen lähtökohtana on, että kyseisiin säännöksiin sisältyvän ehdottoman hylkäysperusteen tarkoituksena on estää rekisteröimästä sellaisia merkkejä, joilta puuttuu konkreettinen erottamiskyky, nimittäin merkkejä, joita tavanomaisesti valistunut sekä kohtuullisen tarkkaavainen ja huolellinen keskivertokuluttaja ei pysty yksilöimään kaupallisen alkuperän luotettaviksi ilmauksiksi, sillä kuten aivan oikein on todettu, yleiset symbolit ovat tavaramerkin vastakohta.(30)
55. Asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c, d ja e alakohdasta (ja direktiivin 3 artiklan 1 kohdan samaisista alakohdista) voidaan päätellä, että on yleisen edun mukaista estää tiettyjä toimijoita varaamasta itselleen esteettisesti tai teknisesti hyödyllisiä merkkejä tai merkkejä, joilla voidaan kuvata itse tavaraa, sen todellisia tai oletettuja ominaisuuksia ja muita ominaispiirteitä, kuten sen alkuperää, tai jotka ovat tulleet tavallisiksi yleisessä kielenkäytössä tai hyvän kauppatavan mukaan.
56. Tällaista suojaa ei kuitenkaan pitäisi ulottaa merkkeihin, jotka eivät ole kuvailevia vaan joilta puuttuu muista syistä erityinen erottamiskyky. Olisi epäjohdonmukaista, jos katsottaisiin, että on yleisen edun mukaista pitää vapaana merkkejä, joilla ei voida osoittaa niiden tavaroiden tai palveluiden kaupallista alkuperää, joissa niitä käytetään. Tästä seuraa, että kun mitäänsanomattomasta merkistä on käytössä ja mainonnan tuloksena tullut helposti tunnistettava, velvoittaa teollisoikeuden luonne palkitsemaan tavaramerkin haltijan siitä, että tämä on onnistunut tekemään alun perin erottamiskyvyttömästä merkistä sellaisen, että se täyttää sille asetetun tehtävän toimia tavaroiden tai palvelujen kaupallisen alkuperän yksilöijänä. Muutos merkityksettömästä merkistä tavaramerkiksi tapahtuu direktiivin 3 artiklan 3 kohdan avulla.
57. Edellä esitetystä lienee hyötyä Hoge Raadille, sikäli kuin se katsoo tämän ratkaisuehdotuksen 30 kohdassa mainitun tosiseikkoja koskevan vaihtoehdon mukaisesti, että adidaksen kolmelta raidalta on aluksi puuttunut erottamiskyky direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Päinvastaisessa tapauksessa, siis jos se päättelee, että kyseessä on sellaisesta merkistä muodostuva tavaramerkki, joka osoittaa tavaran ominaisuuksia, on seuraavaksi siirryttävä tarkastelemaan direktiivin 6 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.
2. Direktiivin 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan ulottuvuus
58. Ennen tämän säännöksen tulkintaa on tarpeen esittää lyhyt katsaus niihin yhteisöjen tuomioistuimen tuomioihin, joissa sitä käsitellään.
a) Asiaa koskeva yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö
59. Asiassa BMW antamassaan tuomiossa(31) yhteisöjen tuomioistuin määritteli tämän säännöksen tarkoituksen (ratio legis) siten, että sillä pyritään yhteensovittamaan tavaramerkkioikeuksien suojelemista koskevat perustavanlaatuiset intressit ja tavaroiden vapaata liikkuvuutta ja palvelujen tarjoamisen vapautta yhteismarkkinoilla koskevat intressit siten, että tavaramerkkioikeus voi täyttää tehtävänsä olennaisena osana vääristymättömän kilpailun järjestelmää, joka perustamissopimuksella pyritään luomaan ja säilyttämään.(32)
60. Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan teollisoikeuden haltijalle kuuluvien oikeuksien käyttämisen on siis liityttävä perustamissopimuksen tavoitteisiin, joilla tähdätään sääntöjenmukaiseen ja reiluun kilpailuun yritysten välillä.
61. Edellä mainituissa yhdistetyissä asioissa Windsurfing Chiemsee ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen kysymys ei itse asiassa koskenut direktiivin 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkintaa, vaan sitä, vaikuttaako kyseinen alakohta mahdollisesti direktiivin 3 artiklan tulkintaan; yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että näin ei ole, mutta tarkensi ensiksi mainitun säännöksen ulottuvuutta lisäämällä, että 6 artiklan 1 kohdan b alakohdalla ei anneta kolmansille oikeutta käyttää maantieteellistä nimeä tavaramerkkinä, vaan ainoastaan turvataan kolmansille mahdollisuus käyttää tällaista nimeä deskriptiivisesti eli tavaran maantieteellisen alkuperän ilmaisemiseen, jos nämä käyttävät niitä hyvää liiketapaa noudattaen.(33)
62. Edellä esitetyn toteamuksen perusteella kilpailijat voivat käyttää jo rekisteröityä kuvailevaa merkkiä sillä edellytyksellä, että sitä ei käytetä varsinaisena tavaramerkkinä ja että sen käytössä noudatetaan hyvää liiketapaa.(34)
63. Asiassa Gerolsteiner Brunnen annetussa tuomiossa esitetään joitakin selvennyksiä 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisessa noudatettavaan menetelmään. Siinä yhteisöjen tuomioistuin huomauttaa aluksi, ettei kyseisessä alakohdassa tehdä eroa sellaisten eri käyttömuotojen välillä, joita merkinnöillä voi olla, ja täsmentää sitten kyseisen artiklan tarkoituksen: jotta merkintä kuuluisi sen soveltamisalaan, on riittävää, että kyse on merkinnästä, joka ilmaisee jonkin siinä luetellun ominaisuuden eli esimerkiksi maantieteellisen alkuperän.(35) Tämän tosiseikkoja koskevan kysymyksen selvittäminen kuuluu kansalliselle tuomioistuimelle, jonka on arvioitava kokonaisuutena kaikkia asiassa merkityksellisiä olosuhteita.(36)
64. Ei pidä myöskään unohtaa, että yhteisöjen tuomioistuin on vakiintuneesti todennut, että jotta kolmansien voidaan katsoa noudattavan ”hyvää liiketapaa”, on tavaramerkin käytön oltava lojaalia tavaramerkin haltijan perusteltuihin intresseihin nähden,(37) eikä tavaramerkkiä varsinkaan saa vähätellä tai panetella.(38)
65. Missään näistä tuomioista ei kuitenkaan oteta kantaa direktiivin 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja vapaana pitämisen tarpeen väliseen yhteyteen. Tämä oikeuskäytännön puuttuminen on osittain korjattu kahdessa tuomiossa, joista toinen koskee yhteisön tavaramerkkiä ja toinen värien rekisteröimistä sellaisinaan.
66. Ensimmäisessä näistä asioista(39) antamassaan ratkaisuehdotuksessa julkisasiamies Jacobs liittää vapaana pitämisen tarpeen asetuksen 12 artiklan (joka on sama kuin direktiivin 6 artikla) soveltamisalaan;(40) kyseisessä Baby‑Dry‑tapauksessa annetussa tuomiossa noudatetaan olennaisin osin tätä ratkaisuehdotusta(41) ja katsotaan, että yhdessä luettuina asetuksen 7 ja 12 artiklasta (direktiivin 3 ja 6 artiklasta) seuraa, että näissä säännöksissä säädetyllä kiellolla, jonka mukaan yksinomaan kuvailevia merkkejä tai merkintöjä ei voida rekisteröidä tavaramerkiksi, pyritään estämään se, että tavaramerkeiksi rekisteröitäisiin sellaisia merkkejä tai merkintöjä, jotka ovat identtisiä niiden tavanomaisten tapojen kanssa, joilla kyseessä olevia tavaroita tai palveluita nimitetään tai niiden ominaisuuksia kuvataan, ja jotka eivät tästä syystä pysty täyttämään niille asetettua tehtävää toimia tavarat tai palvelut markkinoille saattavan elinkeinonharjoittajan yksilöijinä ja jotka ovat siis vailla tämän tehtävän edellyttämää erottamiskykyä.(42)
67. Jälkimmäisessä, asiassa Libertel annetussa tuomiossa esitetty näkemys on hieman myötämielisempi Freihaltebedürfnisille. Vaikka siinä myönnetään, että yhteisön tavaramerkkioikeudessa on ”yleisen edun mukaista olla rajoittamatta aiheettomasti – – muiden toimijoiden mahdollisuutta käyttää värejä”, siinä ei hyväksytä sitä komission –luultavasti juuri edellisessä kohdassa mainitussa ratkaisuehdotuksessa esitettyihin näkökohtiin pohjautuvaa – väitettä, jonka mukaan ajatus vapaana pitämisen tarpeesta ilmenisi direktiivin 6 artiklassa.(43)
68. Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan tähän ajatukseen liittyy se vaara, että rekisteröintihakemusten tutkinnassa aletaan puoltaa direktiivin 3 artiklassa säädettyjen ehdottomien hylkäysperusteiden minimaalista tarkastamista ja että hakemusten mahdolliset virheet korjataan rajoittamalla tavaramerkkioikeuksien käyttöä 6 artiklaan perustuvan vapaana pitämisen tarpeen nojalla. Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan tämä johtaisi siihen, että vastuu rekisteröinnin esteiden tarkastamisesta siirtyisi rekisteröintiviranomaisilta tuomioistuimille, ja tällainen lähestymistapa olisi sen mielestä vastoin direktiivin järjestelmää, joka perustuu rekisteröintiä edeltävään tarkastukseen eikä jälkikäteiseen tarkastukseen.(44)
69. Lyhyesti sanottuna yhteisöjen tuomioistuin ei ole vielä ottanut kantaa siihen, soveltuuko vapaana pitämisen tarve direktiivin 6 artiklan tulkintaperusteeksi, sillä edellä lainaamissani tuomioiden kohdissa ainoastaan torjutaan se komission väite, jonka mukaan kyseistä saksalaisen oikeuskäytännön mukaista periaatetta kuuluisi soveltaa yksinomaan tämän säännöksen yhteydessä, mutta ei lausuta mitään siitä, voidaanko sitä käyttää perusteena tavaramerkin haltijan oikeuksien rajoittamiseen.
70. Näin ollen siirryn seuraavaksi hakemaan oikeudellista ratkaisua tähän ongelmaan.
b) Ehdotettu päätelmä
71. Edellä jo viittasinkin direktiivin 3 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan välisiin yhtäläisyyksiin; korostin myös, että niiden välillä on systemaattinen ero, sillä ensin mainitussa säädetään rekisteröintimahdollisuudesta, kun taas toiseksi mainittu koskee tavaramerkin haltijan oikeutta kieltää muita käyttämästä merkkiä (ius prohibendi).
72. Kyseisten artiklojen c ja b alakohtien välistä poikkeuksellista yhtäläisyyttä ei kuitenkaan voi olla huomaamatta. Niiden sanamuodot ovat hyvin samankaltaiset lukuun ottamatta 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan ilmausta ”yksinomaan sellaisista – – muodostuvat”.
73. Tämä ero selittyy sillä, että koska 3 artiklassa on kyse rekisteröinnistä, siinä on haluttu ilmaista a contrario sensu, että rekisteriin saa ottaa moniosaisia merkkejä, joihin sisältyy muun muassa saman artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja kuvailevia merkintöjä; tavaramerkin haltijan 6 artiklan mukaisten oikeuksien käyttämisen kannalta tällä rajoituksella ei sen sijaan ole mitään merkitystä, sillä 6 artiklan tarkoituksena on ainoastaan pitää kaikkien käytettävissä merkki, joka täyttää jonkin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa esitetyistä edellytyksistä. Moniosaisen tavaramerkin muista elementeistä säädetään rajoituksetta direktiivin 5 artiklassa.
74. Systemaattisesti tarkasteltuna 6 artiklan 1 kohdan b alakohta on direktiivissä osa kolminaisuutta, johon myös rekisteröinnin esteiden ja mitättömyysperusteiden tutkinta kuuluu. Tästä seuraa, että kun on selvitettävä, kuuluuko merkki johonkin 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa mainituista ryhmistä, mikään direktiivissä ei viittaa siihen, että sen rekisteröityyn merkkiin kohdistuvien vaikutusten pitäisi olla lievempiä kuin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla rekisteröintihakemukseen tai mitättömyysperusteeseen kohdistuvien vaikutusten.
75. Uskallan myös väittää, ettei 6 artiklaa voida tulkita suppeasti pelkästään sillä perusteella, että sillä rajoitetaan direktiivin 5 artiklassa säädettyjä oikeuksia. Poikkeuksellista esillä olevassa tapauksessa on se, että kyse on sellaisen merkin haltijuudesta, jonka kaikkien sääntöjen mukaan pitäisi olla vapaasti kaikkien käytettävissä. Siitä, että merkki on sittemmin monopolisoitu joko osana moniosaista merkkiä tai virheellisesti,(45) ei voida rangaista muita taloudellisia toimijoita, jotka haluavat käyttää vapaasti näitä kuvailevia mainintoja, eikä myöskään toista säännöksen soveltamisalaan kuuluvaa ryhmää, nimittäin kuluttajia, jotka haluavat avoimia ja todenmukaisia tietoja, joita näillä maininnoilla heille tavanomaisesti annetaan.(46)
76. Myönnytys, joka teollisoikeuksien haltijalta vaaditaan 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla, velvoittaa tuomioistuimen punnitsemaan tasapuolisesti tavaramerkin haltijalle direktiivin 5 artiklassa myönnettyjä oikeuksia ja niille vastakkaisia, muille yrittäjille ja kuluttajille kuuluvia oikeuksia, mutta ei soveltamaan kaavamaisesti sääntöä, jonka mukaan oikeuksia rajoittavia normeja pitäisi aina tulkita suppeasti.
77. Tämä näkemys on – sen lisäksi, että sille löytyy tukea oikeuskirjallisuudesta(47) – täysin sopusoinnussa edellä mainitun yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa, joka koskee kyseisen oikeussäännön eli 6 artiklan tarkoitusta (ratio legis) ja sen tavoitetta yhteensovittaa tavaramerkkioikeuksien suojelemista koskevat intressit ja yhteismarkkinoita koskevat perustavanlaatuiset intressit siten, että tavaramerkkioikeus voi täyttää tehtävänsä olennaisena osana vääristymättömän kilpailun järjestelmää;(48) ei kuitenkaan pidä unohtaa, että kilpailijat eivät saa käyttää tällaista merkintää varsinaisena tavaramerkkinä, vaan pelkästään kuvaileviin tarkoituksiin.(49)
78. Kaikki nämä argumentit puoltavat siis sitä, että vapaana pitämisen tarpeeseen liittyvä yleinen etu tulee ottaa huomioon ja että on niin ikään punnittava direktiivin 6 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.
79. Tämä päätelmä ei vaikuta olevan ristiriidassa asiassa Libertel annetun tuomion 57 kohdan ja sitä seuraavien kohtien kanssa, joissa – kuten jo edellä esitin – yhteisöjen tuomioistuin ei varsinaisesti ota kantaa siihen, onko Freihaltebedürfnisiä arvioitava direktiivin 6 artiklan yhteydessä; se ainoastaan hylkää sen komission väitteen, jonka mukaan tätä periaatetta sovellettaisiin yksinomaan tämän artiklan yhteydessä.
80. Lyhyesti sanottuna ennakkoratkaisukysymyksiin annettavassa vastauksessa on tuotava esille, että vapaana pitämisen tarpeeseen vetoaminen on aiheellista silloin, kun on määritettävä direktiivin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuista merkinnöistä muodostuvan tavaramerkin suojan laajuus sellaisessa tapauksessa, jossa merkki on tullut käytössä erottamiskykyiseksi ja sen jälkeen rekisteröity; tätä periaatetta ei kuitenkaan voida soveltaa silloin, kun merkki, joka ei sellaisenaan ole tämän saman säännöksen b alakohdassa tarkoitetulla tavalla erottamiskykyinen, on tullut käytössä erottamiskykyiseksi.
81. Hoge Raadin esittämän toisen kysymyksen osalta on tarpeen huomauttaa, että sillä, kuinka yleisö ymmärtää merkin, jota vapaana pitämistä koskeva vaatimus koskee, on merkitystä ainoastaan rekisteröintiä edeltävässä vaiheessa, nimittäin sen selvittämisessä, voidaanko merkki yhdistää johonkin direktiivin 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa mainituista merkinnöistä.
82. Mikäli keskivertokuluttaja pitää merkkiä vain koristeena, hän ei oletettavasti yhdistä sitä kyseisiä tavaroita tai palveluja tarjoavaan yritykseen, joten merkki ei kykene täyttämään päätarkoitustaan ja sen arvo tavaramerkkinä on kyseenalainen;(50) vaikutus on kuitenkin päinvastainen silloin, jos tavaroiden ja palvelujen alkuperä on pääteltävissä merkistä.
83. Jos kuitenkin todetaan, että merkki on yhdistettävissä johonkin direktiivin 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista merkinnöistä tai ominaisuuksista, ei voida katsoa, että sillä, miten kuluttaja merkin ymmärtää, olisi minkäänlaista vaikutusta yleisen edun tulkintaan.
84. Kun ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen näin ollen ehdotetaan tämänkaltaista ratkaisua, ei ole enää tarpeen tutkia H&M:n väitettä, jonka mukaan Freihaltebedürfnisiä olisi sovellettava ainakin silloin, kun kyse on ennen direktiivin voimaantuloa rekisteröidyistä tavaramerkeistä. H&M viittaa suvaitsevaiseen rekisteröintikäytäntöön, jota Benelux-alueen rekistereissä noudatettiin siihen aikaan, kun tavaramerkkioikeutta ei vielä ollut yhdenmukaistettu, mutta tämä näkökohta liittyy erottamiskyvyttömien merkkien mitättömyyttä koskevaan kysymykseen, jolla ei ole mitään tekemistä direktiivin 5 artiklassa myönnettyjen oikeuksien käyttämisen ja niille 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyjen rajoitusten soveltamisen kanssa. Analyysini lopputuloksen huomioon ottaen toiseen ennakkoratkaisukysymykseen ei siis tarvitse tämän enempää paneutua.
85. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa Hoge Raadin kysymykseen seuraavasti:
Määritettäessä sellaisen suojan laajuutta, jota on annettava tavaramerkille, joka muodostuu jostakin jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa mainituista merkinnöistä mutta joka on tullut käytössä erottamiskykyiseksi ja joka on tämän jälkeen rekisteröity, on otettava huomioon yleinen etu, joka liittyy siihen, ettei aiheettomasti rajoiteta muiden samankaltaisia tavaroita tai palveluita tarjoavien toimijoiden mahdollisuutta käyttää tiettyjä merkkejä.
Jos sen sijaan kyseessä on merkki, joka ei alun perin ole erottamiskykyinen mutta joka on tullut käytössä erottamiskykyiseksi, tavaramerkin haltijan oikeuksia ei voida arvioida vapaana pitämisen tarpeen perusteella.
2 –	Adidas on ollut asianosaisena tavaramerkkejä koskevissa asioissa, joista on annettu seuraavat tuomiot: asia C‑425/98, Marca Mode, tuomio 22.6.2000 (Kok. 2000, s. I‑4861) ja asia C‑408/01, Adidas‑Salomon ja Adidas Benelux, tuomio 23.10.2003 (Kok. 2003, s. I‑12537). Yhteisön tullijärjestelmän osalta ks. asia C‑223/98, Adidas, tuomio 14.10.1999 (Kok. 1999, s. I‑7081).
3 –	Hän juoksi ilman kenkiä maratonin kultamitalin Rooman olympiakisoissa kesällä 1960 ja vei voiton myös Tokion olympialaisissa vuonna 1964, tosin sillä kertaa asiaankuuluvissa jalkineissa. Ei ole selvää, auttoivatko paljaat jalat häntä juoksemaan nopeammin vai halusiko hän vain kiinnittää yleisön huomiota kotimantereensa köyhyyteen, olihan hän kaikkien aikojen ensimmäinen afrikkalainen mestari uuden ajan olympialaisten historiassa (http://de.wikipedia.org/wiki/Abebe_Bikila). Myös eräät muut urheilijat ovat sittemmin yltäneet vastaaviin saavutuksiin, ja vielä nykyisinkin jotkut etiopialaiset, kuten Haile Gebrselassie, harjoittelevat avojaloin (http://www.elmundo.es/1997/02/24/deportes/24N0150.html).
4 –	Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annettu ensimmäinen neuvoston direktiivi (EYVL 1989, L 40, s. 1).
5 –	Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 muuttamisesta Uruguayn kierroksella neuvoteltujen sopimusten täytäntöön panemiseksi 22.12.1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 3288/94 (EYVL L 349, s. 83) ja sittemmin 19.2.2004 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 422/2004 (EUVL L 70, s. 1).
6 –	Tarkemmin sanottuna asetuksen 4, 7, 9 ja 12 artikla.
7 –	Esim. ja ennen kaikkea seuraavissa tuomioissa: yhdistetyt asiat C‑108/97 ja C‑109/97, Windsurfing Chiemsee, tuomio 4.5.1999 (Kok. 1999, s. I‑2779); asia C‑104/00 P, DKV, tuomio 19.9.2002 (Kok. 2002, s. I‑7561); yhdistetyt asiat C‑53/01, C‑54/01 ja C‑55/01, Linde ym., tuomio 8.4.2003 (Kok. 2003, s. I‑3161) ja yhdistetyt asiat C‑456/01 P ja C‑457/01 P, Henkel v. SMHV, tuomio 29.4.2004 (Kok. 2004, s. I‑5089).
8 –	31.1.2002 esittämäni ratkaisuehdotus asiassa C‑363/99, Koninklijke KPN Nederland, tuomio 12.2.2004 (Kok. 2004, s. I‑1619).
9 –	Edellä alaviitteessä 8 mainitun ratkaisuehdotuksen 52 kohta.
10 –	Saksankielisessä oikeuskirjallisuudessa käytetään erotuksetta tätä ilmausta, ks. esim. Sosnitzas, O. ja Fröhlich, S., ”Freihaltebedürfnis bei mehrdeutigen Zeichen – Unterschiede in der Beurteilung durch EuGH, BGH und BPatG?”, Markenrecht, 9/2006, s. 383 ja sitä seuraavat sivut, ja sen muunnelma ”Freihaltungsbedürfnis”, ks. esim. Bender, A., ”Absolute Eintragungshindernisse – Art. 7 GMV”, teoksessa Ekey, F. ja Klippel, D., Heidelberger Kommentar zum Markenrecht, C. F. Müller, Heidelberg, 2003, s. 893.
11 –	Vuoden 1936 säädöstä uudistettiin perusteellisesti vuonna 1968 (Bekanntmachung, 2.1.1968; BGBl. I, s. 1/29), ja tämä versio edelsi uutta lakia, 25.10.1994 annettua Markenrechtsreformgesetziä (BGBl. I, s. 3082).
12 –	Kuten selittää Ströbele, S., ”Vom Freihaltungsbedürfnis zum Allgemeininteresse im Markenrecht”, teoksessa Ahrens, H.-J., Bornkamm, J. ja Kunz-Hallstein, H.-P., Festschrift für Eike Ullmann, juris GmbH, Saarbrücken, 2006, s. 425 ja 426. Kirjoittaja lisää, että Bundesgerichtshof (Saksan ylin tuomioistuin) ulotti periaatteen koskemaan myös WZG:n 8 §:n 2 momentin 2 kohtaa.
13 –	Freihaltebedürfnisiä koskevan teorian kehityksen osalta ks. Fezer, K.-H., Markenrecht, C. H. Beck, 2. painos, München, 1999, s. 402.
14 –	Em. teos Ströbele, P., s. 427.
15 –	Eisenführ, G., ”Artikel 12”, teoksessa Eisenführ, G. ja Schennen, D., Gemeinschaftsmarkenverordnung –Kommentar, Heymanns, Köln, 2003, s. 230.
16 –	Em. teoksessa Fezer, K.-H., s. 401 ja sitä seuraavat sivut, on kuvailtu seikkaperäisesti kaikkia näitä näkökohtia.
17 –	Myös Bundespatentgerichtshof (liittovaltion patentti‑ ja tavaramerkkituomioistuin) vahvisti Bundesgerichtshofin antamat tulkintaohjeet.
18 –	Lobato, M., Comentario a la Ley 17/2001, de marcas, Thomson – Civitas, 2. painos, Pamplona, 2007, s. 238.
19 –	Em. teos Ströbele, P., s. 429.
20 –	Mainittu alaviitteessä 7.
21 –	Em. yhdistetyt asiat Windsurfing Chiemsee, tuomion 35 kohta.
22 –	Em. teoksessa Fezer, K.-H., s. 402, kyseenalaistettiin Freihaltebedürfnisiä koskevan saksalaisen oikeuskäytännön pätevyys jo ennen yhdistetyissä asioissa Windsurfing Chiemsee annettua tuomiota.
23 –	Em. yhdistetyt asiat Windsurfing Chiemsee, tuomion 26 ja 27 kohta.
24 –	Em. teos Ströbele, P., s. 431.
25 –	Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan osalta em. yhdistetyissä asioissa Windsurfing Chiemsee ja em. yhdistetyissä asioissa Linde ym. annettujen tuomioiden lisäksi asia C‑104/01, Libertel, tuomio 6.5.2003 (Kok. 2003, s. I‑3793, 52 kohta) ja asia C‑218/01, Henkel, tuomio 12.2.2004 (Kok. 2004, s. I‑1725, 40 ja 41 kohta).
26 –	Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan osalta em. yhdistetyissä asioissa Henkel v. SMHV annetun tuomion lisäksi asia C‑329/02, SAT.1 v. SMHV, tuomio 16.9.2004 (Kok. 2004, s. I‑8317, 26 ja 27 kohta); saman artiklan e alakohdan osalta em. asiassa Libertel annetun tuomion lisäksi asia C‑299/99, Philips, tuomio 18.6.2002 (Kok. 2002, s. I‑5475, 80 kohta).
27 –	Mainittu tämän ratkaisuehdotuksen 10 kohdassa.
28 –	Asia C‑17/06, Céline, tuomio 11.9.2007 (Kok. 2007, s. I‑0000, 29 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
29 –	Kyseiset näkökohdat on lueteltu em. yhdistetyissä asioissa Henkel v. SMHV, 6.11.2003 antamassani ratkaisuehdotuksessa ja erityisesti sen 48 ja 78–82 kohdassa.
30 –	Fernández-Nóvoa, C., El sistema comunitario de marcas, Montecorvo, Madrid, 1995, s. 119, viittaa Yhdysvaltain oikeuskäytäntöön, jossa termejä ”yleiskäsite” ja ”tavaramerkki” pidetään toisensa poissulkevina.
31 –	Asia C‑63/97, tuomio 23.2.1999 (Kok. 1999, s. I-905).
32 –	Asiassa BMW annetun tuomion 62 kohta, jossa puolestaan viitataan asiassa C‑10/89, Hag GF, ns. Hag II -tapaus, 17.10.1990 annettuun tuomioon (Kok. 1990, s. I‑3711, Kok. Ep. X, s. 543, 13 kohta).
33 –	Em. yhdistetyt asiat Windsurfing Chiemsee, tuomion 28 kohta.
34 –	Tämä päätelmä näyttäisi saaneen vahvistuksen äskettäin asiassa C‑48/05, Adam Opel, 25.1.2007 annetussa tuomiossa (Kok. 2007, s. I‑1017, 43 kohta).
35 –	Asia C‑100/02, tuomio 7.1.2004 (Kok. 2004, s. I‑691, 19 kohta).
36 –	Em. asia Gerolsteiner Brunnen, tuomion 26 kohta.
37 –	Asia C‑228/03, Gillette Company ja Gillette Group Finland, tuomio 17.3.2005 (Kok. 2005, s. I‑2337, 41 kohta) (jäljempänä asia Gillette) sekä em. asia BMW, tuomion 61 kohta ja asia Gerolsteiner Brunnen, tuomion 24 kohta.
38 –	Asia Gillette, tuomion 44 kohta.
39 –	Asia C‑383/99 P, Procter & Gamble v. SMHV, ”Baby-Dry”, tuomio 20.9.2001 (Kok. 2001, s. I-6251).
40 –	Ratkaisuehdotuksen 77 kohta ja sitä seuraavat kohdat.
41 –	Tässä kohtaa näkemykseni on sama kuin em. teoksessa Eisenführ, G., s. 230.
42 –	Baby-Dry-tapaus, tuomion 37 kohta.
43 –	Asia Libertel, tuomion 57 kohta ja sitä seuraavat kohdat.
44 –	Asia Libertel, tuomion 58 ja 59 kohta.
45 –	On perustellusti todettu, että suuri osa tavaramerkkikanteista johtuu siitä, että rekisteriin on virheellisesti hyväksytty yleisiä tai kuvailevia symboleja hakemusten käsittelylle asetetun lyhyen määräajan takia; Hacker, F., ”§23”, teoksessa Ströbele, S. ja Hacker. F., Markengesetz, Heymanns, 8. painos, Köln, 2006, s. 917.
46 –	Fernández-Nóvoa, C., Tratado sobre Derecho de marcas, Marcial Pons, Madrid, 2001, s. 367, osuu aivan oikeaan viitatessaan tässä yhteydessä käyttäjiin, vaikka kommentti sinänsä koskeekin Espanjan tavaramerkkilain 33 §:ää.
47 –	Oikeuskirjallisuudessa on – tosin jokseenkin vastahakoisesti – puollettu tämän tavaramerkin haltijan oikeuksiin liittyvän rajoituksen arvioimista vapaana pitämisen tarpeen perusteella: Eisenführ, G., ”Artikel 7” em. teoksessa Eisenführ, G. ja Schennen, D., s. 113 ja sitä seuraavat sivut sekä em. teos Fezer, K.‑H., s. 402.
48 –	Em. asia BMW, tuomion 62 kohta ja asia Gerolsteiner Brunnen, tuomion 16 kohta.
49 –	Em. yhdistetyt asiat Windsurfing Chiemsee, tuomion 28 kohta.
50 –	Em. asia Adidas-Salomon ja Adidas Benelux, tuomion 39–41 kohta.

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


text:
Asetus tietojen antamisesta viran tai toimen… 272/1926 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Ajantasainen lainsäädäntö › Vuosi 1926 › 22.10.1926/272
22.10.1926/272
Asetus tietojen antamisesta viran tai toimen haltijan syyttämistä koskevista jutuista
Tämä asetus on kumottu A:lla 21.9.2018/795, joka on voimassa 1.10.2018 alkaen.
Oikeusministerin esittelystä säädetään täten:
1 § (18.3.1994/215)
1 § on kumottu L:lla 18.3.1994/215.
Korkeimmasta oikeudesta on vuosittain tammikuun kuluessa lähetettävä oikeuskanslerille luettelo kaikista edellisenä vuonna siellä käsitellyistä virkasyytettä koskevista jutuista, ja on samalla ilmoitettava milloin juttu on korkeimpaan oikeuteen tullut ja millä kannalla se on.
Virkaylioikeuden velvollisuudesta lähettää oikeuskanslerille tietoja siellä käsitellyistä asioista on erikseen säädetty.
3 § (15.5.1936/221)
Kaikkien tuomioistuinten tulee lähettää jäljennökset virkasyytejutuissa antamistaan päätöksistä oikeuskanslerille ja eduskunnan oikeusasiamiehelle, alioikeuden kuitenkin ainoastaan, jos päätös on saanut lain voiman.
Ensimmäisessä momentissa mainittu jäljennös on lähetettävä ylioikeudesta kolmessakymmenessä ja alioikeudesta kuudessakymmenessä päivässä päätöksen antamisesta.
4 § (21.1.1944/41)
Jos tuomioistuin on tuominnut viran tai toimen haltijan rangaistukseen rikoksesta, on päätöksestä kolmessakymmenessä päivässä sen antamisesta ilmoitettava sille viranomaiselle, jonka alainen viran tai toimen haltija on, jollei mainittua viranomaista ole rikoksen johdosta oikeudessa kuultu.
Tällä asetuksella kumotaan 12 päivänä marraskuuta 1761 annettu kuninkaankirje kaikille hovi ja ylioikeuksille virkasyytejuttujen nopeasta loppuunsaattamisesta.
Tämä asetus tulee voimaan tammikuun 1 päivänä 1927.
15.5.1936/221:
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1936.
21.1.1944/41:
16.12.1983/964:
18.3.1994/215:
1 § 2 § 3 § 4 § 5 § 6 § Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:15.5.1936/221:21.1.1944/41:16.12.1983/964:18.3.1994/215:

matches:
tuomioistuin
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6