text:
DOCVENTURES TALK SHOW: MITKÄ OVAT TIETOISUUDEN RAJAT? ohjelmatiedot - Telsu.fi
BlogitTietovisatReseptitSanakirjaVaihtoautotNauris.fiHoroskooppi
Haulla docventures: talk show: löytyy 26 aiemmin esitettyä tv-ohjelmaa.
Docventures Talk Show: Mitkä ovat tietoisuuden rajat?Su
to 21.11.2019 01.09 - 02.10
Docventures Talk Show: Mitkä ovat tietoisuuden rajat?S
ti 19.11.2019 22.24 - 23.25
Docventures Talk Show: Sinuakin on helppo huijataSu
to 14.11.2019 01.06 - 02.05
Docventures Talk Show: Sinuakin on helppo huijataS
ti 12.11.2019 22.25 - 23.30
Docventures Talk Show: Miehisyyden kahleet murtuvat!S
to 07.11.2019 01.21 - 02.20
Miehiä ja poikia -elokuvan jälkitunnelmissa Riku ja Tunna keskustelevat vieraidensa kanssa illan tunteita herättävästä teemasta - miehistä. Mukana ohjaaja Joonas Berghäll, aivotutkija Katri Saarikivi ja toimittaja Aleksis Salusjärvi. HD
Docventures Talk Show: Tosimies ei puhu eikä itkeS
ti 05.11.2019 22.36 - 23.35
Docventures Talk Show: Velikullat Trump ja PutinS
to 31.10.2019 00.35 - 01.35
Riku ja Tunna saavat tulitukea propagandan uuden ajan tulkintaan asiantuntijavierailta: keskustelmassa tutkija Antto Vihma, kirjailija Jessikka Aro ja historioitsija Teemu Keskisarja. Osallistu: yle.fi/docventures HD
Docventures: Talk Show: Velikullat Trump ja PutinS
ti 29.10.2019 22.29 - 23.30
Leffan jälkeen Docventuresin tiedusteluluolassa Riku ja Tunna saavat tulitukea asiantuntijavierailta: keskustelmassa tutkija Antto Vihma, kirjailija Jessikka Aro ja historioitsija Teemu Keskisarja. Osallistu: yle.fi/docventures HD
Docventures: Talk Show: #metoon uudet paljastuksetSu
Docventures: Talk Show: #metoon uudet paljastuksetS
ti 22.10.2019 22.49 - 23.50
Docventures Talk ShowS
to 18.10.2018 00.10 - 01.10
Docventures Talk ShowSu
ke 17.10.2018 14.15 - 15.15
ti 16.10.2018 22.25 - 23.26
to 11.10.2018 00.30 - 01.30
Drib-leffan jälkeen keskustelu mielenmuokkauksesta jatkuu, kun Rikun ja Tunnan vieraina keskustevat viestinnän johtamisen professori Vilma Luoma-Aho, tietokirjailija Olli Seuri ja bloggaaja Natalia Salmela. HD
ke 10.10.2018 14.19 - 15.20
ti 09.10.2018 22.44 - 23.45
to 04.10.2018 00.47 - 01.45
Paha poliisi -leffan jälkikuulusteluissa Riku ja Tunna hiillostavat illan teemasta: vieraina kriminologi Anne Alvesalo-Kuusi, rikostoimittaja Jarkko Sipilä ja elinkautisvanki Janne Raninen. Osallistu: yle.fi/docventures HD
ke 03.10.2018 13.27 - 14.30
ti 02.10.2018 22.27 - 23.28
to 27.09.2018 01.07 - 02.05
Docventures Talk Show pureutuu ISISin hirmuvallan ja väkivallan syntymisen syihin. Keskustelussa pohditaan sitä voiko syrjäytyminen ja toimettomuus ajaa nuoret kohti radikalisoitumista Suomessakin. Leffakellarissa aiheesta suorat sanat pudottelevat tutkija Karin Creutz, Hesarin vastaava päätoimittaja Kaius Niemi sekä konfliktien ratkaisemisen asiantuntija Hussein al-Taee. HD
ti 25.09.2018 22.42 - 23.41
ISIS vs. kansalaisjournalistit. City of Ghosts -leffan jälkeen Riku ja Tunna syventävät illan teemaa asiantuntijavieraiden kanssa Docventuresin salaisessa dungeonissa. Osallistu keskusteluun: yle.fi/docventures HD
ke 19.09.2018 13.40 - 14.40
Docventuresin keskustelu miehenä olemisen vaikeudesta murtaa tunteiden padot. Riku Rantala purkaa sanoiksi pelkonsa siitä, riittääkö hän isänä kolmelle pojalleen. Vieraina näyttelijä Ville Virtanen, koomikko Miika Pettersson ja terapeutti Tommy Hellsten - näin suoraa puhetta isäsuhteesta, ystävyydestä ja riittämättömyydestä ei ole aikoihin nähty! HD
ti 18.09.2018 22.40 - 23.40
The Work -elokuvan jälkeen Docventuresin miesluolassa Riku ja Tunna saavat vertaistukea aiheeseen "mies ja tunteet": vieraina terapeutti Tommy Hellsten, näyttelijä Ville Virtanen ja koomikko Miika Pettersson. HD
to 13.09.2018 01.20 - 02.20
Battle of The Sexes -elokuvan jälkeen leffaklitsun suorassa lähetyksessä Riku ja Tunna pohtivat asiantuntijavieraidensa kanssa tasa-arvon nykytilaa, menneisyyttä ja tulevaisuutta. Osallistu: yle.fi/docventures HD
ke 12.09.2018 14.04 - 15.03
Mihin #metoo meidät vie? Näyttelijä Pihla Viitala palaa omiin kokemuksiinsa kohun keskellä. Vieraina myös näyttelijä Ville Virtanen, opettaja Minja Koskela ja väkivaltatutkija Satu Lidman. HD
ti 11.09.2018 22.34 - 23.35
www.telsu.fi > haku > docventures: talk show:
Frendit23:45 - 00:10 AVA Simpsonit23:45 - 00:10 FOX Hengenvaarallisesti lihava23:55 - 00:50 TLC Sinkkuillallinen30.5. klo 00:00 - 00:55 Liv Roast - Jeff Ross vankilassa30.5. klo 00:00 - 00:55 Jim Uutisikkuna30.5. klo 00:00 - 04:00 Yle TV2 Diesel Brothers30.5. klo 00:20 - 01:15 Kutonen Yle Live: Maustetytöt30.5. klo 00:25 - 01:05 Yle TV2 24 tuntia putkassa30.5. klo 00:40 - 01:45 Frii Häät sulhasen tapaan30.5. klo 00:55 - 01:50 Liv Pukumiehet30.5. klo 01:05 - 02:00 MTV3 Fbi30.5. klo 01:25 - 02:15 TV5 Myytinmurtajat30.5. klo 01:40 - 02:30 Sub Ex on the Beach Ruotsi30.5. klo 01:45 - 02:30 Hero Remppa vai muutto Vancouver30.5. klo 01:50 - 02:40 Liv
Kauhea kankkunen 223:40 - 01:40 Sub IMDb 6.5 Guardians of the Galaxy30.5. klo 00:00 - 02:15 Nelonen IMDb 8.2 The Beach30.5. klo 00:35 - 02:35 FOX IMDb 6.7
Pinnalla juuri nyt: Tuhansien raitojen miehet, Sydämen asialla, Astral-TV, Lemmen viemää, YleXPop 2020, Jahti, Simpsonit, Pukumiehet, Huvila & Huussi, Yle Live: Vesa-Matti Loiri

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD


text:
27 päivänä kesäkuuta 2000 (1)
Direktiivi 93/13/ETY - Kohtuuttomat ehdot kuluttajasopimuksissa - Oikeuspaikkalauseke - Tuomioistuimen toimivalta tutkia viran puolesta tällaisen ehdon kohtuuttomuus
Yhdistetyissä asioissa C-240/98-C-244/98,
jotka Juzgado de Primera Instancia n° 35 de Barcelona (Espanja) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa
Rocío Murciano Quintero (asia C-240/98)
José M. Sánchez Alcón Prades (asia C-241/98),
José Luis Copano Badillo (asia C-242/98),
Mohammed Berroane (asia C-243/98) ja
Emilio Viñas Feliu (asia C-244/98)
ennakkoratkaisun kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29) tulkinnasta,
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaoston puheenjohtaja L. Sevón sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann (esittelevä tuomari), H. Ragnemalm, M. Wathelet, V. Skouris ja F. Macken,
- Océano Grupo Editorial SA ja Salvat Editores SA, edustajanaan asianajaja A. Estany Segalas, Barcelona,
- Espanjan hallitus, asiamiehenään valtionasiamies S. Ortiz Vaamonde,
- Ranskan hallitus, asiamiehinään ulkoasiainministeriön oikeudellisen osaston jaostopäällikkö K. Rispal-Bellanger ja saman osaston tehtävään määrätty R. Loosli-Surrans,
- Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellinen neuvonantaja J. L. Iglesias Buhigues ja oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies M. Desantes Real,
kuultuaan Océano Grupo Editorial SA:n, Salvat Editores SA:n, Espanjan hallituksen, Ranskan hallituksen ja komission 26.10.1999 pidetyssä istunnossa esittämät suulliset huomautukset,
kuultuaan julkisasiamiehen 16.12.1999 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
Juzgado de Primera Instancia n° 35 de Barcelona on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 31.3.1998 (asiat C-240/98 ja C-241/98) ja 1.4.1998 (asiat C-242/98, C-243/98 ja C-244/98) tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 8.7.1998, EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla ennakkoratkaisukysymyksen kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29; jäljempänä direktiivi) tulkinnasta.
Tämä kysymys on tullut esille sellaisten riita-asioiden yhteydessä, joista yhdessä ovat vastapuolina Océano Grupo Editorial SA ja Murciano Quintero ja muissa yhtäältä Salvat Editores SA ja toisaalta Sánchez Alcón Prades, Copano Badillo, Berroane ja Viñas Feliu ja jotka koskevat sellaisten erääntyneiden määrien maksamista, jotka olisi maksettava kyseisten yhtiöiden ja pääasioiden vastaajien välillä tehtyjen osamaksusopimusten perusteella.
Direktiivin tarkoituksena on sen 1 artiklan 1 kohdan mukaan ”lähentää jäsenvaltioiden elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välillä tehtyjen sopimusten kohtuuttomia ehtoja koskevia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä”.
Direktiivin 2 artiklassa säädetään seuraavaa:
c) 'elinkeinonharjoittajalla' jokaista luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka tämän direktiivin kattamia sopimuksia tehdessään harjoittaa joko julkisen tai yksityisen alan ammatti- tai liiketoimintaa.”
Direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Sopimusehtoa, josta ei ole erikseen neuvoteltu, pidetään kohtuuttomana, jos se hyvän tavan vastaisesti aiheuttaa kuluttajan vahingoksi huomattavan epätasapainon osapuolten sopimuksesta johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien välille.”
Direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa viitataan direktiivin liitteeseen, jossa on ”ohjeellinen luettelo, joka ei ole tyhjentävä, niistä ehdoista, joita voidaan pitää kohtuuttomina”. Kyseisen liitteen 1 kohdassa mainitaan ”ehdot, joiden tarkoituksena tai seurauksena on:
q) kuluttajan oikeuden nostaa kanne tai käyttää muita oikeuskeinoja poissulkeminen tai rajoittaminen - - ”.
Direktiivin 6 artiklan 1 kohta kuuluu seuraavasti:
Direktiivin 7 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1. Jäsenvaltioiden on kuluttajien ja kilpailevien elinkeinonharjoittajien edun vuoksi varmistettava, että on olemassa riittäviä ja tehokkaita keinoja kohtuuttomien ehtojen käytön lopettamiseksi elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisissä sopimuksissa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut keinot sisältävät säännöksiä, joiden mukaisesti henkilöt ja järjestöt, joilla on kansallisen lainsäädännön mukaisesti laillinen etu suojella kuluttajia, voivat kansallisen lainsäädännön mukaisesti saattaa asian käsiteltäväksi tuomioistuimessa tai toimivaltaisessa viranomaisessa, jotka voivat päättää, ovatko yleiseen käyttöön laaditut sopimusehdot luonteeltaan kohtuuttomia ja käyttää riittäviä ja tehokkaita keinoja tällaisten ehtojen käytön lopettamiseksi.”
Direktiivin 10 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden oli saatettava direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31.12.1994.
Espanjan oikeudessa kuluttajien suojelu sellaisia kohtuuttomia ehtoja vastaan, joita voi sisältyä elinkeinonharjoittajien kanssa tehtyihin sopimuksiin, varmistettiin aluksi 19.7.1984 annetulla Ley General para la Defensa de los Consumidores y Usuariosilla nro 26/1984 (kuluttajien ja käyttäjien suojelusta annettu yleislaki, Boletín Oficial del Estado nro 176, 24.7.1984; jäljempänä laki nro 26/1984).
Lain nro 26/1984 10 §:n 1 momentin mukaan sellaisten ehtojen, edellytysten tai määräysten, joita sovelletaan yleisesti tuotteiden tai palveluiden tarjonnassa tai myynninedistämisessä, on oltava hyvän tavan mukaisia ja varmistettava kohtuullinen tasapaino osapuolten oikeuksien ja velvollisuuksien välillä, mikä joka tapauksessa merkitsee sitä, ettei kohtuuttomia ehtoja voida käyttää. Mainitun lain 10 §:n 4 momentin mukaan viimeksi mainitut ehdot, jotka on määritelty ehdoiksi, jotka ovat suhteettomalla ja kohtuuttomalla tavalla kuluttajalle epäedullisia tai jotka aiheuttavat osapuolten oikeuksien ja velvollisuuksien välille epätasapainon kuluttajien vahingoksi, ovat mitättömiä.
Direktiivi pantiin kokonaisuudessaan täytäntöön 13.4.1998 annetulla Ley sobre Condiciones Generales de la Contrataciónilla nro 7/1998 (yleisistä sopimusehdoista annettu laki, Boletín Oficial del Estado nro 89, 14.4.1998; jäljempänä laki nro 7/1998).
Lain nro 7/1998 8 §:ssä säädetään sellaisten yleisten sopimusehtojen mitättömyydestä, jotka sopimuspuolen vahingoksi ovat ristiriidassa lain säännösten kanssa, ja erityisesti sellaisten kohtuuttomien yleisten sopimusehtojen mitättömyydestä, joita voi sisältyä laissa nro 26/1984 tarkoitettuihin kuluttajien kanssa tehtäviin sopimuksiin.
Lailla nro 7/1998 täydennetään lisäksi lakia nro 26/1984 lisäämällä siihen muun muassa 10 bis §, jonka 1 momentti on pääasialliselta sisällöltään sama kuin direktiivin 3 artiklan 1 kohta, sekä täydentävä säännös, jossa olennaisilta osin toistetaan niiden sopimusehtojen luettelo, jotka voidaan todeta kohtuuttomiksi ja jotka ovat direktiivin liitteenä, ja jossa täsmennetään, että kyseinen säännös on luonteeltaan ainoastaan vähimmäisvaatimus. Kyseisen täydentävän säännöksen 27 kohdan mukaan pidetään kohtuuttomana sellaisen ehdon lisäämistä sopimukseen, jonka perusteella myönnetään asiaa koskeva toimivalta nimenomaisesti muulle tuomioistuimelle kuin kuluttajan kotipaikan tuomioistuimelle tai velvollisuuden täytäntöönpanopaikan tuomioistuimelle.
Pääasioiden kohteena olevat oikeusriidat ja ennakkoratkaisukysymys
Pääasioiden vastaajat, joiden kotipaikka on Espanjassa, tekivät 4.5.1995 ja 16.10.1996 välisenä aikana kukin osaltaan sopimuksen tietosanakirjan ostamisesta osamaksulla yksityiskäyttöön. Pääasioiden kantajat ovat kyseisten tietosanakirjojen myyjät.
Sopimuksissa oli ehto, jolla asiaa koskeva toimivalta myönnettiin Barcelonan (Espanja) tuomioistuimille, mutta Barcelona ei ole yhdenkään pääasian vastaajan kotipaikka, vaan siellä sijaitsee pääasioiden kantajien kotipaikka.
Koska tietosanakirjojen ostajat eivät olleet maksaneet erääntyneitä määriä sovittuihin määräpäiviin mennessä, myyjät saattoivat 25.7.1997 ja 19.12.1997 välisenä aikana asiat Juzgado de Primera Instancia n° 35 de Barcelonan käsiteltäviksi ”juicio de cognición” -menettelyssä (vähäisiä määriä koskeville riita-asioille varattu summaarinen menettely), jotta pääasioiden vastaajat tuomittaisiin maksamaan erääntyneet määrät.
Näitä vaatimuksia ei kuitenkaan annettu tiedoksi vastaajille, koska ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei ole varma siitä, onko sillä toimivalta ratkaista kyseisiä asioita. Se nimittäin toteaa, että Tribunal Supremo on useaan otteeseen todennut kohtuuttomiksi sellaiset oikeuspaikkalausekkeet, joista on kyse sen käsiteltäviksi saatetuissa asioissa. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan kansallisten tuomioistuinten ratkaisut ovat kuitenkin ristiriitaisia siltä osin, voiko tuomioistuin viran puolesta arvioida kohtuuttomien ehtojen mitättömyyttä oikeudenkäynneissä, jotka koskevat kuluttajien etujen suojelua.
Juzgado de Primera Instancia n° 35 de Barcelona katsoi tässä tilanteessa, että direktiivin tulkinta on välttämätöntä, jotta tuomioistuin voi ratkaista sen käsiteltäviksi saatetut asiat, joten se päätti lykätä asian ratkaisemista ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen, joka on muotoiltu samalla tavalla kyseisissä viidessä ennakkoratkaisupyynnössä:
”Onko kansallisella tuomioistuimella kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/13/ETY säädetyn kuluttajansuojan perusteella mahdollisuus arvioida viran puolesta tietyn sopimusehdon kohtuuttomuutta, kun se tutkii yleiseen tuomioistuimeen tehdyn vaatimuksen tutkittavaksi ottamista?”
Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 20.7.1998 antamalla määräyksellä asiat 240/98-C-244/98 yhdistettiin kirjallista ja suullista käsittelyä sekä tuomion antamista varten.
Alustavasti on todettava, että sellainen ehto, josta on kyse pääasioiden kohteena olevissa riita-asioissa, täyttää kaikki edellytykset, jotta se voitaisiin katsoa direktiivin kannalta kohtuuttomaksi, silloin, kun siitä ei ole erikseen neuvoteltu ja se on liitetty direktiivissä tarkoitettuun kuluttajan ja ammatinharjoittajan välillä tehtyyn sopimukseen.
Tällainen ehto, jonka tarkoituksena on myöntää kaikkia sopimuksesta johtuvia riita-asioita koskeva toimivalta sen alueen tuomioistuimelle, jossa elinkeinonharjoittajan kotipaikka sijaitsee, merkitsee kuluttajalle velvollisuutta alistua sellaisen tuomioistuimen yksinomaiseen toimivaltaan, joka voi olla kaukana kuluttajan kotipaikasta, mikä on omiaan vaikeuttamaan kuluttajan esiintymistä oikeudessa. Vähäisiä määriä koskevien riita-asioiden tapauksessa ne kulut, jotka liittyvät kuluttajan oikeudessa esiintymiseen, voivat osoittautua ehkäiseväksi tekijäksi ja johtaa siihen, että kuluttaja luopuu kanteen nostamisesta tai puolustautumisesta. Tällainen ehto kuuluu näin ollen niihin ehtoihin, joilla suljetaan pois tai rajoitetaan kuluttajan oikeutta nostaa kanne ja joista on säädetty direktiivin liitteen 1 kohdan q alakohdassa.
Kyseinen ehto sallii sitä vastoin elinkeinonharjoittajan koota kaikki elinkeinotoimintaansa liittyvät oikeusriidat sen alueen tuomioistuimeen, jossa sen kotipaikka sijaitsee, mikä sekä helpottaa sen oikeudessa esiintymisen järjestämistä että tekee siitä edullisempaa.
Tästä seuraa, että oikeuspaikkalauseketta, josta ei ole erikseen neuvoteltu ja joka on liitetty kuluttajan ja ammatinharjoittajan välillä tehtyyn sopimukseen ja jossa myönnetään yksinomainen toimivalta sen alueen tuomioistuimelle, jossa elinkeinonharjoittajan kotipaikka sijaitsee, on pidettävä direktiivin 3 artiklassa tarkoitettuna kohtuuttomana ehtona, koska se hyvän tavan vastaisesti aiheuttaa kuluttajan vahingoksi huomattavan epätasapainon osapuolten sopimuksesta johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien välille.
Sen kysymyksen osalta, voiko tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välillä tehtyä sopimusta koskeva riita-asia, viran puolesta arvioida kyseisen sopimuksen ehdon kohtuuttomuutta, on muistettava, että kuluttaja on elinkeinonharjoittajaan nähden heikompi osapuoli sekä neuvotteluaseman että tietojen puolesta, mikä johtaa kuluttajan sitoutumaan elinkeinonharjoittajan ennakolta laatimiin sopimusehtoihin ilman, että hän voisi vaikuttaa niiden sisältöön.
Direktiivin 6 artiklan - jossa jäsenvaltioille asetetaan velvollisuus säätää, että kohtuuttomat ehdot eivät sido kuluttajia - tavoitetta ei voitaisi saavuttaa, jos kuluttajilla itsellään olisi velvollisuus vedota tällaisten ehtojen kohtuuttomuuteen. Sellaisissa riita-asioissa, jotka koskevat usein vähäisiä määriä, asianajopalkkiot voivat olla suuremmat kuin se intressi, joka on kyseessä, mikä voi aiheuttaa sen, ettei kuluttaja puolustaudu kohtuuttoman ehdon soveltamista vastaan. Vaikka on totta, että eräissä jäsenvaltioissa prosessioikeudelliset säännöt mahdollistavat sen, että yksityiset puolustavat itse etujaan tällaisissa riita-asioissa, on kuitenkin olemassa vähäistä suurempi vaara siitä, että kuluttaja ei muun muassa tiedonpuutteen vuoksi vetoa sellaisen sopimusehdon kohtuuttomuuteen, johon häntä vastaan vedotaan. Tästä seuraa, että tehokas kuluttajansuoja voidaan saavuttaa ainoastaan, jos kansallisella tuomioistuimella on mahdollisuus arvioida tällaista ehtoa viran puolesta.
Kuten julkisasiamies ratkaisuehdotuksensa 24 kohdassa lisäksi huomauttaa, direktiivillä luotu kuluttajansuojajärjestelmä perustuu siihen ajatukseen, että kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan välistä epätasa-arvoista tilannetta voidaan tasoittaa ainoastaan sopimuspuolten ulkopuolisella aktiivisella väliintulolla. Tämän vuoksi direktiivin 7 artiklan - jonka 1 kohdassa jäsenvaltioita vaaditaan panemaan täytäntöön riittävät ja tehokkaat keinot kohtuuttomien ehtojen käytön lopettamiseksi - 2 kohdassa täsmennetään, että nämä keinot sisältävät hyväksyttyjen kuluttajajärjestöjen mahdollisuuden saattaa asia käsiteltäväksi tuomioistuimessa sen määrittämiseksi, ovatko yleiseen käyttöön laaditut sopimusehdot luonteeltaan kohtuuttomia, ja saadakseen ne tarvittaessa kielletyiksi, vaikkei niitä olisi käytetty tietyissä määritellyissä sopimuksissa.
Kuten Ranskan hallitus on todennut, olisi vaikeaa hyväksyä sitä, että järjestelmässä, jossa vaaditaan ennaltaehkäisevästi panemaan täytäntöön erityisiä yhteistoimia, joiden tarkoituksena on lopettaa kuluttajien etujen kannalta haitalliset kohtuuttomat sopimukset, tällaisen ehdon sisältävää tiettyä määrättyä sopimusta koskevaa riita-asiaa käsittelevä tuomioistuin ei voisi kieltää kyseisen ehdon soveltamista ainoastaan siksi, että kuluttaja ei ole vedonnut kohtuuttomuuteen. On sitä vastoin katsottava, että tuomioistuimen mahdollisuus tutkia viran puolesta tietyn ehdon kohtuuttomuus on keino, jonka avulla voidaan samanaikaisesti saavuttaa direktiivin 6 artiklassa vahvistettu tulos eli sen estäminen, että kohtuuton ehto sitoisi yksittäistä kuluttajaa, ja edistää direktiivin 7 artiklassa tarkoitetun tavoitteen toteuttamista, koska tällaisella tutkimisella voi olla sellainen vaikutus, joka osaltaan saa elinkeinonharjoittajan luopumaan kohtuuttomien ehtojen käytöstä niissä sopimuksissa, joita se tekee kuluttajien kanssa.
Kaiken edellä esitetyn perusteella se suoja, joka kuluttajille varmistetaan direktiivillä, merkitsee sitä, että kansallinen tuomioistuin voi viran puolesta arvioida käsiteltäväkseen saatetun sopimusehdon kohtuuttomuutta silloin, kun se tutkii kansallisessa tuomioistuimessa nostetun kanteen tutkittavaksi ottamista.
Sellaisen tilanteen osalta, jossa direktiiviä ei ole pantu täytäntöön, on muistettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön (asia C-106/89, Marleasing, tuomio 13.11.1990, Kok. 1990, s. I-4135, 8 kohta; asia C-334/92, Wagner Miret, tuomio 16.12.1993, Kok. 1993, s. I-6911, 20 kohta ja asia C-91/92, Faccini Dori, tuomio 14.7.1994, Kok. 1994, s. I-3325, 26 kohta) mukaan kansallisen tuomioistuimen on kansallista lainsäädäntöä - sekä ennen direktiiviä että direktiivin antamisen jälkeen annettuja säännöksiä - soveltaessaan tulkittava sitä mahdollisuuksien mukaan siten, että direktiivin sisältö ja tavoite otetaan huomioon direktiivillä tavoitellun tuloksen saavuttamiseksi, ja noudatettava tällä tavoin EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmatta kohtaa (josta on tullut EY 249 artiklan kolmas kohta).
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi on saatettu direktiivin soveltamisalaan kuuluva riita-asia, joka perustuu direktiivin täytäntöönpanolle varatun määräajan päättymisen jälkeisiin tosiseikkoihin, on soveltaessaan tosiseikkojen aikana voimassa olleita kansallisen oikeuden säännöksiä, sellaisina kuin ne mainitaan tämän tuomion 10 ja 11 kohdassa, tulkittava niitä mahdollisuuksien mukaan direktiivin mukaisesti siten, että niitä voitaisiin soveltaa viran puolesta.
Edellä esitetyistä seikoista ilmenee, että kansallisen tuomioistuimen on kyseistä direktiiviä edeltäviä tai sen jälkeisiä kansallisen oikeuden säännöksiä soveltaessaan tulkittava niitä mahdollisuuksien mukaan direktiivin sisältö ja tavoite huomioon ottaen. Direktiivin mukaisen tulkinnan vaatimus edellyttää erityisesti sitä, että kansallinen tuomioistuin asettaa etusijalle sellaisen tulkinnan, jonka avulla se voi viran puolesta olla hyväksymättä toimivaltaa, joka sille annetaan kohtuuttomalla sopimusehdolla.
Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Espanjan ja Ranskan hallituksille ja komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
on ratkaissut Juzgado de Primera Instancia n° 35 de Barcelonan 31.3.1998 ja 1.4.1998 tekemillään päätöksillä esittämän kysymyksen seuraavasti:
1) Se suoja, joka kuluttajille varmistetaan kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/13/EY, merkitsee sitä, että kansallinen tuomioistuin voi viran puolesta arvioida käsiteltäväkseen saatetun sopimusehdon kohtuuttomuutta silloin, kun se tutkii kansallisessa tuomioistuimessa nostetun kanteen tutkittavaksi ottamista.
2) Kansallisen tuomioistuimen on kyseistä direktiiviä edeltäviä tai sen jälkeisiä kansallisen oikeuden säännöksiä soveltaessaan tulkittava niitä mahdollisuuksien mukaan direktiivin sisältö ja tavoite huomioon ottaen. Direktiivin mukaisen tulkinnan vaatimus edellyttää erityisesti sitä, että kansallinen tuomioistuin asettaa etusijalle sellaisen tulkinnan, jonka avulla se voi viran puolesta olla hyväksymättä toimivaltaa, joka sille annetaan kohtuuttomalla sopimusehdolla.
Julistettiin Luxemburgissa 27 päivänä kesäkuuta 2000.
1: Oikeudenkäyntikieli: espanja.

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


text:
Koti / HD / Scarlett Johansson tapetti hd HD
lähettänyt: Jeya elokuuta 16, 2016 sisään HD Jätä kommentti 3,449 näkymät 0
Tässä on paras kokoelma Scarlett Johansson tapetti HD HD työasemien, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. täällä DownloadWallpaper.org saat lakhs ilmaisia taustakuvia laitteelle. Kaikki kuvat ovat aikajärjestyksessä, suosio, värejä ja näytön koon ja ar alati päivitetty. valitsevat vapaa taustakuvia yli kahdestakymmenestä luokista sekä Eläimet, Sarjakuva, Flower ja Urheilu. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön.
Yksinkertaisuuden, valitse Desktopin Koko (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) luettelosta päätöksiä oikeassa paneelissa, ja myös järjestelmä voi valita sinulle kaikkea järjestelmän hyväksyttävän Size Set. Ja muistaa, täällä voit siirtää kasoista ilmaiseksi taustakuvia! Jos Like This Scarlett Johansson taustakuva hd HD Collection Anna Tykkää Ja Jaa Facebook.
Edellinen: vuosipäivä tapetti HD
Seuraava: Mike Tyson tapetti HD
Tower of god tapetti
ja Nizzan sivustot tapetit
unet tapetti
iphone 6 elävä taustakuva

matches: HD hd HD HD hd HD HD


text:
Korkein oikeus - KKO:2012:16
KKO:2012:15
KKO:2012:14
KKO:2012:13
KKO:2012:12
KKO:2012:10
Etusivu - Ennakkop��t�kset - KKO:2012:16
KKO:2012:16Velallisen rikos - T�rke� velallisen petos - Velallisen petos Rikokseen osallisuus - Avunanto Itsekriminointisuoja
Diaarinumero: R2009/943Esittelyp�iv�: 30.11.2011Taltionumero: 226Antop�iv�: 6.2.2012
A:ta syytettiin nelj�st� t�rke�st� velallisen petoksesta sill� perusteella, ett� h�n oli ulosotto- ja konkurssimenettelyiss� j�tt�nyt ilmoittamatta omaisuuttaan. B:t� syytettiin avunannosta n�ihin rikoksiin. Syyte A:ta vastaan hyl�ttiin osaksi itsekriminointisuojan perusteella. Kysymys siit�, ulottuiko itsekriminointisuojan vaikutus my�s avunantajaan B:hen. Ks. KKO:2010:41
Oulun k�r�j�oikeuden tuomio 30.6.2008
K�r�j�oikeus katsoi syytt�j�n ajamasta syytteest� selvitetyksi, ett� A oli syytekohdissa 1 � 4 syyllistynyt nelj��n t�rke��n velallisen petokseen seuraavasti:� A oli 24.4.2002 toimitetussa ulosottoselvityksess�, hankkiakseen itselleen tai toiselle oikeudetonta taloudellista hy�ty�, salannut tosiasiallisesti omistavansa a) puolet K:n tilaan kohdistuvasta vuokraoikeudesta ja vuokra-alueelle rakennetuista rakennuksista, b) 26 K Oy:n osaketta, c) Mercedes Benz -merkkisen henkil�auton ja d) kuusi asetta ja kiikarin (syytekohta 1).� A oli 4.12.2002 ja 3.1.2003 v�lisen� aikana 6.11.2002 alkaneessa konkurssimenettelyss��n hankkiakseen itselleen oikeudetonta taloudellista hy�ty� salannut tosiasiallisesti omistavansa syytekohdassa 1 mainitun omaisuuden sek� Mercedes Benz Sprinter 313 CDI -merkkisen pakettiauton (syytekohta 2).� A oli 6.6.2003 toimitetussa ulosottoselvityksess� hankkiakseen itselleen tai toiselle oikeudetonta taloudellista hy�ty� salannut tosiasiallisesti omistavansa syytekohdissa 1 ja 2 mainitun omaisuuden sek� lis�ksi, ett� h�n oli ollut ty�suhteessa N Oy -nimiseen yhti��n (syytekohta 3).� A oli 10.6.2003 toimitetussa ulosottoselvityksess� hankkiakseen itselleen tai toiselle oikeudetonta taloudellista hy�ty� salannut tosiasiallisesti omistavansa syytekohdassa mainitut puolet K:n tilaan kohdistuvasta vuokraoikeudesta ja vuokra-alueelle rakennetuista rakennuksista sek� K Oy:n osakkeet (syytekohta 4).
A oli tavoitellut rikoksellaan huomattavaa taloudellista hy�ty� ja rikosta oli pidett�v� my�s kokonaisuutena arvostellen t�rkein�.
K�r�j�oikeus katsoi edelleen selvitetyksi, ett� A:n puoliso B oli syyllistynyt syytekohdassa 7 avunantoon nelj��n t�rke��n velallisen petokseen, koska B oli muun muassa edist�nyt A:n syytekohdissa 1 - 4 kuvattuja tekoja ryhtym�ll� n�enn�iseen 20.12.2001 p�iv�tyn asiakirjan mukaiseen sopimusositukseen, jossa A luovutti B:lle puolen suuruisen osuuden K:n tilaan kohdistuvasta vuokraoikeudesta ja vuokra-alueelle rakennetuista rakennuksista, vaikka mainitun omaisuuden tosiasiallinen omistusoikeus oli s�ilynyt A:lla.
Perusteluinaan syytekohdassa 1 k�r�j�oikeus totesi jo er��ntyneiden ja tulossa olevien verovelkojen osoittavan, ett� A:lla oli ollut motiivi ryhty� omaisuusj�rjestelyihin velkojen maksun v�ltt�miseksi. T�m�n puolesta puhui sekin A:n kertomuksesta ilmennyt seikka, ett� h�n oli j�tt�nyt avioerohakemuksen vain muutama viikko sen j�lkeen kun h�nen yhti�idens� verotarkastuksesta oli k�yty loppukeskustelu, jossa h�nelle oli selvinnyt tulossa olevat verojen maksuunpanot.
Koska A ja B olivat sopimusosituksen 20.12.2001 j�lkeen tehneet yhdess� ulkomaanmatkan sek� puolin ja toisin auttaneet toisiaan taloudellisesti, A tosin maksaen enimm�kseen kodin menot 16.1.2002 ja 4.11.2002 v�lisen� aikana, k�r�j�oikeus katsoi, ett� A ja B olivat ositussopimuksen j�lkeen jatkaneet yhteisel�m��.
Sen osalta, oliko B maksanut A:lle sopimusositukseen perustuvia velkojaan, k�r�j�oikeus totesi B:n kertoneen esitutkinnassa, ett� h�nen kes�ll� 2002 A:lle maksamakseen v�itetty ositussuoritus oli ollut keksitty ja ett� K Oy:st� nostetuilla rahoilla, jotka h�n oli antanut A:lle, oli maksettu B:n lainan korkoja ja lyhennyksi�. A ei ollut my�sk��n asunut vuokralla toisaalla, vaan puolisoiden yhteisess� kodissa. Asiassa esitetty n�ytt� osoitti, ettei B ollut maksanut tasinkovelkojaan my�sk��n lainaamalla �idilt��n rahaa, kuten h�n oli k�r�j�oikeudessa v�itt�nyt. K�r�j�oikeus katsoi, ettei B:n esitt�m�� syyt� esitutkinnassa antamansa kertomuksen muuttamiselle (kuulustelutilanne oli ollut painostava, ja h�n oli ajatellut, ett� esitutkinnassa piti antaa jokin vastaus) voitu pit�� uskottavana. N�iden seikkojen ja rahaliikenteest� esitetyn kirjallisen todistelun perusteella k�r�j�oikeus p��tyi siihen johtop��t�kseen, ett� B ei ollut maksanut A:lle sopimusositukseen perustuvia velkojaan.
A:n ja B:n yhtenev�isist� kertomuksista oli ilmennyt, ett� A oli sopimusosituksen 20.12.2001 j�lkeen osallistunut osituksessa luovutetun omakotitalon rakennust�ihin. Lis�ksi A:n ja B:n kertomuksista oli ilmennyt, ett� A oli 20.12.2001 j�lkeen maksanut omakotitalon rakennuskustannuksia. Kertomuksia tuki ulosottomenettelyss� 10.6.2003 tehty yhteenveto A:n ja B:n laskujen suorituksista sek� se, ett� A oli tilannut ja vastaanottanut rakennustarvikkeita.
Ottaen huomioon asiassa esitetty selvitys B:n tulojen m��r�st� k�r�j�oikeus katsoi, ett� h�n ei ollut pystynyt tuloillaan maksamaan asuntolainoja, vaan lainoja oli maksanut ainakin osaksi A.
K:n tilan kaupan rahoittamista koskeva riidaton selvitys huomioon ottaen k�r�j�oikeus katsoi selvitetyksi, ett� A:n �idin merkitsem�t K Oy:n osakkeet oli ainakin osaksi maksettu A:lta per�isin olevilla varoilla. T�t� johtop��t�st� tuki my�s se, ett� A:n �iti oli ulosottomenettelyss� ilmoittanut, ett� h�n ei ollut maksanut nimell��n olevia K Oy:n osakkeita.
Omistajanvallan k�ytt�misen osalta K Oy:ss� k�r�j�oikeus totesi B:n kertoneen, ett� A oli muun muassa neuvotellut sopimuksia yhti�n puolesta. A:n �idin saamat osingot olivat palautuneet B:lle ja A:lle, vaikka siit� ei ollutkaan varsinaisesti sovittu. A:n �iti ei ollut k�ytt�nyt p��t�svaltaa tai osallistunut yhti�n toimintaan.
N�ill� ja lausumillaan muilla perusteilla k�r�j�oikeus katsoi selvitetyksi, ett� A oli k�ytt�nyt K Oy:n osakkeisiin liittyv�� omistajanvaltaa.
Sen johdosta, ett� A oli ilmoittanut aseiden olevan rekister�ityin� P:n nimiin, mink� vuoksi A ei ollut niiden omistaja, k�r�j�oikeus totesi A:n ja P:n yhtenev�isist� kertomuksista ilmenev�n, ettei P ollut maksanut A:lle mit��n ampuma-aseista. Aseet ja kiikari eiv�t olleet my�sk��n siirtyneet P:n hallintaan.
Ottaen huomioon sanotut johtop��t�kset, eli ett� A ja B tehty��n 20.12.2001 sopimusosituksen olivat jatkaneet yhteisel�m��, B ei ollut maksanut A:lle sopimusositukseen perustuvia velkojaan, A oli osallistunut omakotitalon rakennust�ihin, maksanut sen rakennuskustannuksia ja k�ytt�nyt varojaan talon rakentamista varten otetun lainan maksamiseen, A:n �idin merkitsem�t K Oy:n osakkeet oli maksettu ainakin osaksi A:lta per�isin olevilla varoilla, A oli k�ytt�nyt K Oy:n osakkeisiin liittyv�� omistajanvaltaa, P ei ollut maksanut A:lle mit��n teonkuvauksessa mainituista ampuma-aseista eiv�tk� aseet ja kiikari olleet siirtyneet P:n hallintaan, k�r�j�oikeus katsoi n�ytetyksi, ett� osapuolet eiv�t olleet k�ytt�ytyneet siten kuin omaisuuden siirrot A:lta muille olisi tarkoitettu todellisiksi. A:lla oli edell� kerrotulla tavalla ollut motiivi ryhty� omaisuusj�rjestelyihin velkojen maksun v�ltt�miseksi. A ei j�rkev�sti toimien olisi aviovarallisuussuhteen purkamisen j�lkeen k�ytt�nyt varojaan B:n omistaman kiinteist�n rakentamiseen ja lainanhoitokustannuksiin, ellei h�n olisi B:n ohella omaisuuden todellinen omistaja.
K�r�j�oikeus katsoi lausumillaan perusteilla lis�ksi selvitetyksi, ett� syytekohdassa 2 tarkoitettu auto oli ollut tosiasiallisesti A:n hallinnassa ja omistuksessa, vaikka P oli ilmoitettu sen ostajaksi ja ett� A oli tahallaan ulosottoselvityksess� salannut syytekohdassa 3 mainitun ty�suhteen.
K�r�j�oikeus tuomitsi A:n nelj�st� t�rke�st� velallisen petoksesta ja h�nen syykseen samalla luetuista muista rikoksista ehdottomaan vankeusrangaistukseen ja B:n avunannosta nelj��n t�rke��n velallisen petokseen ehdolliseen vankeusrangaistukseen.
Asian ovat ratkaisseet k�r�j�tuomari Anne Niemi ja lautamiehet.
Rovaniemen hovioikeuden tuomio 4.9.2009
Hovioikeus hyv�ksyi k�r�j�oikeuden perustelut motiivin osalta. Mit� tuli kysymykseen A:n ja B:n k�ytt�ytymisest� osituksen j�lkeen, hovioikeus lausui, ett� heid�n v�lill��n oli ollut riitaisuuksia. N�m� riitaisuudet olivat ajoittuneet vuosiin 2001 ja 2002. A oli vuokrannut 31.12.2001 asunnon muualta. Todistajien kertomusten perusteella A:n oli my�s n�ytetty y�pyneen sanotussa asunnossa. Todistajien kertomuksista kuitenkin ilmeni, ett� heid�n A:n y�pymisest� tekem�ns� havainnot liittyiv�t p��osin tilanteisiin, joissa A oli ollut ravintolaillan j�lkeen humalassa.
Hovioikeus katsoi, ett� ositussopimuksen tekemisen j�lkeen A oli enimm�kseen maksanut 16.1.2002 ja 13.3.2003 v�lisen� aikana h�nen ja B:n yhteisen kodin menoja. A oli kertomansa mukaan hankkinut rakennustarvikkeita, koska h�nell� oli ollut suhteita tarvikkeiden toimittajiin ja h�n oli saanut t�m�n vuoksi alennuksia. B oli my�hemmin korvannut h�nelle tarvikkeiden hankkimisesta aiheutuneet kustannukset. Hovioikeus totesi, ettei B:n kuitenkaan ollut n�ytetty maksaneen samassa suhteessa A:n menoja eik� muutenkaan hyvitt�neen A:lle t�m�n h�nen hyv�kseen tekemi� rakennustarvikehankintoja ja muita suorituksia. Huomioon ottaen, ett� A:n ja B:n tarkoituksena oli ollut osituksella purkaa puolisoiden v�linen aviovarallisuussuhde, he eiv�t olleet k�ytt�ytyneet sill� tavoin kuin ositussopimus olisi edellytt�nyt. T�m� oli kuitenkin voinut johtua A:n ja B:n v�itt�m�ll� tavalla heid�n v�liens� parantumisesta. T�lt� osin oli kuitenkin kiinnitett�v� huomiota B:n 9.6.2003 antamaan esitutkintakertomukseen. B oli tuolloin kertonut, ett� avioeron hakemisella, sit� seuranneella osituksella ja tasingon maksuun liittyvill� keinotekoisilla j�rjestelyill� oli ollut tarkoitus v�ltt�� varojen joutumista A:n konkurssipes�lle.
Hovioikeus totesi B:n v�itt�neen, ett� kuulustelutilanne oli ollut painostava ja ett� h�n oli murtunut kuulustelussa henkisesti ja t�m�n vuoksi muuttanut aikaisemmin asiassa antamaansa kertomusta. B:n l��k�rinlausunnot ja todistajan havainnot B:n tilasta pid�tyksen p��ttymist� seuraavana p�iv�n� tukivat B:n v�itett�. Toisaalta kaksi muuta todistajaa oli my�s tehnyt havaintoja B:n tilasta heti pid�tyksen p��ttymist� seuraavana p�iv�n�. Heist� kumpikaan ei ollut havainnut B:n henkisess� tilassa mit��n poikkeavaa. T�ll� ja muutoin k�r�j�oikeuden tuomiosta ilmenevill� perusteilla hovioikeus katsoi kuten k�r�j�oikeuskin, ett� B:n esitt�m� syy esitutkintakertomuksensa muuttamiselle ei ollut uskottava.
Hovioikeus totesi lis�ksi, ett� A ja B olivat vedonneet my�s siihen, ett� A:lla ei ollut ollut velvollisuutta my�t�vaikuttaa oman syyllisyytens� selvitt�miseen.
Hovioikeus katsoi, ett� A oli ilman varaumia antanut h�nelt� pyydetyt ulosottoselvitykset ja vahvistanut pes�luettelon oikeaksi. H�n oli siten ulosottoselvityksiss� ja konkurssimenettelyss� salannut syytteess� kerrotun omaisuuden. Asiassa ei siten ollut kysymys A:n oikeudesta olla my�t�vaikuttamatta oman rikoksensa selvitt�miseen, vaan siit�, ett� h�n oli tahallaan salannut kerrotun omaisuuden.
N�ill� ja muutoin k�r�j�oikeuden tuomiosta ilmenevill� perusteilla hovioikeus katsoi A:n syyllistyneen h�nen syykseen luettuihin nelj��n t�rke��n velallisen petokseen ja B:n ryhtyneen k�r�j�oikeuden tuomiossa kerrottuun n�enn�iseen ositukseen ja t�ll� menettelyll��n syyllistyneen avunantoon n�ihin rikoksiin.
Asian ovat ratkaisseet hovioikeuden j�senet Helin� Haataja, Tapio Alkula ja Heikki Juntunen.
A:lle ja B:lle my�nnettiin valituslupa.
A vaati, ett� syyte syytekohdissa 1 � 4 hyl�t��n, rangaistusta alennetaan ja se m��r�t��n ehdolliseksi.
B vaati, ett� syyte hyl�t��n
A ja B vaativat viel�, ett� asiassa j�rjestet��n suullinen k�sittely Korkeimmassa oikeudessa. A vaati vaihtoehtoisesti, ett� asia palautetaan hovioikeuteen.
Syytt�j�, A:n konkurssipes� ja Verohallinto vastasivat valituksiin vaatien niiden hylk��mist�.
Korkeimmassa oikeudessa toimitettiin suullinen k�sittely. Suullinen k�sittely toimitettiin A:n ja B:n kuulemiseksi arvioitaessa kysymyst�, onko heid�n v�lill��n tehty� ositussopimusta ja siihen liittyvi� omaisuusj�rjestelyj� pidett�v� n�enn�isin� vai ei, ja mik� merkitys B:n esitutkinnassa 9.6.2003 antamalle kertomukselle ja sen peruuttamiselle on t�ss� arvioinnissa annettava.
1. Syytt�j� on vaatinut A:n tuomitsemista rangaistukseen, paitsi muusta, syytekohdissa 1 - 4 nelj�st� t�rke�st� velallisen petoksesta seuraavien teonkuvausten perusteella:� A oli 24.4.2002 toimitetussa ulosottoselvityksess� hankkiakseen itselleen tai toiselle oikeudetonta taloudellista hy�ty� salannut tosiasiallisesti omistavansa a) puolet K:n tilaan 4:130 kohdistuvasta vuokraoikeudesta ja vuokra-alueelle rakennetuista rakennuksista, b) 26 K Oy:n osaketta, c) Mercedes Benz -merkkisen henkil�auton ja d) kuusi asetta ja kiikarin (syytekohta 1).� A oli 4.12.2002 ja 3.1.2003 v�lisen� aikana 6.11.2002 alkaneessa konkurssimenettelyss��n hankkiakseen itselleen oikeudetonta taloudellista hy�ty� salannut tosiasiallisesti omistavansa syytekohdassa 1 mainitun omaisuuden ja lis�ksi Mercedes Benz Sprinter 313 CDI -merkkisen pakettiauton (syytekohta 2).� A oli 6.6.2003 toimitetussa ulosottoselvityksess� hankkiakseen itselleen tai toiselle oikeudetonta taloudellista hy�ty� salannut tosiasiallisesti omistavansa syytekohdissa 1 ja 2 mainitun omaisuuden sek� sen, ett� h�n oli ollut ty�suhteessa N Oy -nimiseen yhti��n (syytekohta 3).� A oli 10.6.2003 toimitetussa ulosottoselvityksess� hankkiakseen itselleen tai toiselle taloudellista hy�ty� salannut tosiasiallisesti omistavansa syytekohdassa 1 mainitut puolet K:n tilan vuokraoikeudesta ja tilalla olevista rakennuksista sek� K Oy:n osakkeet (syytekohta 4).
2. Syytteen mukaan A oli tavoitellut rikoksillaan huomattavaa taloudellista hy�ty� ja rikoksia oli pidett�v� my�s kokonaisuutena arvostellen t�rkein�.
3. Syytt�j� on vaatinut B:n tuomitsemista rangaistukseen syytekohdassa 7 avunannosta nelj��n t�rke��n velallisen petokseen muun ohella sill� perusteella, ett� B oli edist�nyt A:n edell� syytekohdissa 1 - 4 kuvattuja tekoja ryhtym�ll� n�enn�iseen, 20.12.2001 p�iv�tyn asiakirjan mukaiseen sopimusositukseen, jossa A luovutti B:lle puolet K:n tilaan 4:130 kohdistuvasta vuokraoikeudesta ja tilalle rakennetuista rakennuksista, vaikka mainitun omaisuuden tosiasiallinen omistusoikeus oli s�ilynyt A:lla.
4. A ja B ovat asiassa vedonneet siihen, ett� B oli saanut heid�n 20.12.2001 solmimansa ositussopimuksen perusteella omistukseensa A:n omistaman osuuden eli puolet K:n tilaan kohdistuvasta vuokraoikeudesta ja vuokra-alueella olevista rakennuksista. Vuokraoikeuden ja rakennusten omistusoikeus kuului siten kokonaan B:lle. T�m�n v�itteen johdosta alemmat oikeudet ovat katsoneet, ett� kysymys oli ollut n�enn�isest� oikeustoimesta ja ett� A oli edelleen mainitun omaisuuden tosiasiallinen omistaja.
5. Hovioikeus on katsonut A:n menetelleen syytekohdissa 1 - 4 kuvatulla tavalla ja syyllistyneen n�in nelj��n t�rke��n velallisen petokseen. Hovioikeus on tuominnut h�net n�ist� rikoksista ja h�nen syykseen my�s luetuista kolmesta t�rke�st� velallisen ep�rehellisyydest�, kahdesta kirjanpitorikoksesta ja t�rke�st� veropetoksesta yhteiseen kahden vuoden yhdeks�n kuukauden vankeusrangaistukseen.
6. Hovioikeus on katsonut B:n syyllistyneen edell� kohdassa 3 kuvattuun menettelyyn ja tuominnut h�net avunannosta nelj��n t�rke��n velallisen petokseen yhteiseen seitsem�n kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen.
7. Lis�ksi A ja B on velvoitettu suorittamaan vahingonkorvausta Verohallinnolle ja A:n konkurssipes�lle.
8. A on valituksessaan Korkeimmassa oikeudessa kiist�nyt syytteen syytekohtien 1 - 4 osalta. A on vedonnut my�s siihen, ett� h�nell� oli ollut oikeus olla my�t�vaikuttamatta oman syyllisyytens� selvitt�miseen. H�nell� ei siten ollut ollut velvollisuutta ilmoittaa syytteess� mainittua omaisuutta syytekohdassa 1 tarkoitetussa ulosottoselvityksess� 24.4.2002, koska h�n omaisuuden ilmoittaessaan olisi samalla ilmoittanut syyllistyneens� velallisen ep�rehellisyyteen. Syytekohdissa 2 - 4 mainituissa tilaisuuksissa h�nell� ei ollut ollut velvollisuutta ilmoittaa mit��n omaisuutta, koska h�n olisi t�ll�in my�nt�nyt syyllistyneens� syytekohdassa 1 johonkin rikokseen.
9. B on valituksessaan Korkeimmassa oikeudessa kiist�nyt syytteen ja vedonnut my�s A:n oikeuteen olla ilmoittamatta itsekriminointisuojan perusteella omaisuutta. Koska A ei n�in ollen ollut voinut syyllisty� rikokseen, ei B:k��n ollut voinut syyllisty� h�nen syykseen luettuun avunantorikokseen. B on my�s katsonut, ett� hovioikeus oli arvioinut n�yt�n v��rin. B ei ollut hovioikeuden p��k�sittelyss� muuttanut esitutkinnassa antamaansa kertomusta, vaan h�n oli ensin esitutkinnassa kertonut kuten p��k�sittelyss�, mutta oli kuulustelussa 9.6.2003 painostuksen johdosta ja p��st�kseen vapaaksi allekirjoittanut kertomakseen sen, mit� poliisi oli halunnut.
10. Hovioikeuden tuomion sek� A:n ja B:n valitusten perusteella kysymys on ensinn�kin siit�, onko asiassa n�ytetty A:n syytekohdissa 1 - 4 ja B:n syytekohdassa 7 syyllistyneen heid�n syykseen luettuihin rikoksiin. K:n tilaan kohdistuvan vuokraoikeuden ja vuokra-alueella olevien rakennusten osalta keskeist� on sen arvioiminen, onko A:n ja B:n v�list� ositussopimusta pidett�v� n�enn�isen�. Edelleen asiassa on ratkaistavana kysymys siit�, olisiko A syytekohdissa 1 - 4 my�t�vaikuttanut rikosta koskevan oman syyllisyytens� selvitt�miseen, mik�li h�n olisi syytekohdissa mainituissa menettelyiss� ilmoittanut sen omaisuuden, jonka ilmoittamatta j�tt�minen on luettu h�nen syykseen t�rke�n� velallisen petoksena. Siin� tapauksessa, ett� A:n ei itsekriminointisuojan johdosta voida katsoa syyllistyneen rikoksena rangaistavaan tekoon, ratkaistavana on viel� se kysymys, mik� vaikutus t�ll� on B:t� koskevassa syyllisyysarvioinnissa.
11. A ja B ovat yhdess� omistaneet K:n tilaan kohdistuvan vuokraoikeuden ja vuokra-alueella olevat rakennukset siten, ett� kummankin omistusosuus on ollut puolet. Vuokra-alueella sijaitsee heid�n yhteisen� asuntonaan k�ytt�m�ns� omakotitalo.
12. A ja B ovat avioerohakemuksen tehty��n solmineet 20.12.2001 ositussopimuksen. Sen mukaan B on saanut yksin omistukseensa K:n tilaan kohdistuvan vuokraoikeuden ja vuokra-alueella olevat rakennukset. B:n vastattavaksi on j��nyt 720 000 markan (121 095,30 euron) m��r�inen asuntolaina ja h�n on sitoutunut maksamaan A:lle mainitun omaisuuden lunastamisesta 140 000 markkaa (23 546,31 euroa) ja tasinkona 100 000 markkaa (16 818,79 euroa) siten, ett� h�nen tuli maksaa n�m� m��r�t A:lle 11 vuoden aikana ilman korkoa.
(Korkeimman oikeuden tuomion kohdat 13 - 19 eiv�t sis�lly selosteeseen.)
Onko ositussopimus ollut n�enn�inen oikeustoimi
20. A ja B ovat asuneet yhdess� vuodesta 1998 alkaen ja he ovat solmineet avioliiton kes�ll� 2001. He ovat 19.11.2001 j�tt�neet oikeuteen avioerohakemuksen, jonka k�sittely on kuitenkin j��nyt sillens� harkinta-ajan kuluttua umpeen.
21. A ja B ovat Korkeimmassa oikeudessa kertoneet, ett� B oli halunnut avioeron A:n alkoholin liiallisen k�yt�n ja uskottomuuden vuoksi. Heid�n mukaansa A oli muuttanut vuodenvaihteessa 2001 - 2002 asumaan rivitaloasuntoon, jonka h�n oli vuokrannut. Puolisoiden v�lit olivat kuitenkin parantuneet v�hitellen, ja A oli muuttanut takaisin puolisoiden yhteiseen asuntoon talvella 2003.
22. Sen lis�ksi, mit� A ja B ovat Korkeimmassa oikeudessa kertoneet puolisoiden v�lien rikkoutumisesta ja A:n erill��n asumisesta, asiassa on esitetty n�ist� seikoista alemmissa oikeuksissa muutakin henkil�todistelua, joka on kirjattu niiden tuomioihin. Korkein oikeus toteaa, ettei asiassa ole riitautettu alemmissa oikeuksissa kuulusteltujen henkil�iden kertomuksia silt� osin kuin he ovat kertoneet mainittuja seikkoja koskeneista havainnoistaan.
23. Asiassa esitetty henkil�todistelu tukee jossakin m��rin n�kemyst�, ett� A ja B ovat v�lien rikkoutumisen vuoksi t�hd�nneet avioeroon ja aviovarallisuuden lopulliseen jakamiseen. Toisaalta my�s A:n ja B:n kertomuksista on k�ynyt ilmi, ett� A oli vuodenvaihteen 2001 - 2002 j�lkeenkin varsin usein oleskellut puolisoiden yhteisess� asunnossa. He ovat tehneet yhteisen lomamatkan Thaimaahan hyvin pian sen j�lkeen, kun ositussopimus oli solmittu. A on ainakin p��osin maksanut matkan. T�m� yhdess� tehty lomamatka viittaa osaltaan siihen, ettei puolisoiden ero ole ollut todellinen. T�llaista p��telm�� tukee my�s se seikka, ett� A:n aikaisemmasta avioliitosta oleva alaik�inen poika on A:n ilmoitetun poismuuttamisen j�lkeenkin jatkuvasti niin� viikkoina, jolloin h�nen asumisestaan vastasi A, asunut B:n nimiin j��neess� asuintalossa.
24. Ositussopimuksen osalta Korkein oikeus katsoo, ett� B:n ositussopimuksen mukainen pitk�aikainen ja koroton maksuvelvollisuus on ollut A:n kannalta taloudellisesti niin ep�edullinen, ett� ositussopimus jo sellaisenaan antaa vahvan aiheen ep�ill� puolisoiden omaisuusj�rjestelyn todellista luonnetta. Ositussopimuksen mukaan puolisoiden arvokkain yksitt�inen omaisuuser� on siirtynyt vain noin puolen vuoden avioliiton j�lkeen B:n omistukseen, kun taas A:n mahdollisuudet saada ositussopimuksen mukaiset suoritukset ovat olleet pitk�n maksuajan sek� B:n tulojen ja taloudellisten olojen perusteella ilmeisen ep�varmat.
25. Silt� osin kuin kysymys on A:n B:n hyv�ksi suorittamista maksuista ja osallistumisesta erilaisiin kustannuksiin, ei heid�n kertomuksistaan Korkeimmassa oikeudessa ole ilmennyt uusia tietoja verrattuna siihen, mit� he ovat kertoneet alemmissa oikeuksissa. B on kertonut maksaneensa tasinkoa k�teisen� 23 350 euroa K Oy:st� nostamillaan varoilla ja huolehtineensa asuntolainaan liittyneist� maksuista. B oli lainannut maksujen suorittamiseen varoja vanhemmiltaan. A on kertonut rakennustarvikkeiden maksujen selittyv�n sill�, ett� h�n oli asiakassuhteidensa perusteella voinut saada tarvikkeista alennuksia, joten h�n oli vain t�ss� tarkoituksessa huolehtinut hankinnoista niiden maksamisesta lopullisesti vastanneen B:n puolesta.
26. Erityisesti B:n tuloista sek� asuntolainan hoitokuluista ja lyhennyksist� esitetyt kirjalliset todisteet osoittavat, ettei B:ll� ole ollut tosiasiallisia taloudellisia edellytyksi� maksaa ansiotuloillaan elinkustannustensa lis�ksi viel� asuntolainaan liittyvi� suorituksia eik� ositussopimuksessa tarkoitettuja tasinkovelkaa ja lunastushintaa. Todistelusta ilmeneekin, ett� A on maksanut alempien oikeuksien tuomioista ilmenev�ll� tavalla asuntolainaan liittyvi� suorituksia ja my�s muita B:n maksettavaksi kuuluvia menoja viel� sen j�lkeen, kun puolisot olivat kertomansa mukaan muuttaneet erilleen asumaan. A on maksanut my�s asuinrakennuksen rakentamiseen liittyvi� rakennustarvikkeita, mik� on lis�nnyt B:lle ositussopimuksen mukaan j��neen omaisuuden arvoa. Pelk�st��n sen perusteella, ett� A on kertomansa mukaan hankkinut rakennustarvikkeita vain saamiensa alennusten vuoksi, ei voida p��tell�, etteiv�t h�nen n�ist� hankinnoista suorittamansa maksut olisi j��neet lopullisestikin h�nen vastattavikseen.
27. Mit� tulee B:n v�itteeseen, ett� h�n olisi maksanut A:lle tasinkovelasta 23 350 euroa, Korkein oikeus toteaa, ett� B on k�r�j�oikeuden tuomiosta ilmenev�ll� tavalla esitutkinnassa kertonut A:n maksaneen B:lt� saamallaan suorituksella t�m�n asuntovelan lyhennyksi� ja velkaan liittyvi� muita suorituksia. B on edelleen v�itt�nyt saaneensa �idilt��n lainaksi 12 000 euroa tasinkovelan maksamiseen. T�m� v�ite on t�ss� oikeudenk�ynniss� osoitettu v��r�ksi. Viel� B on esitutkinnassa ensin kertonut maksaneensa kes�ll� 2002 A:lle tasinkovelkaa 5 000 euroa, mutta sittemmin tunnustanut t�m�nkin kertomuksen olevan v��r�. My�s n�m� seikat osoittavat, ettei B:ll� tosiasiassa ole ollut sellaisia varoja, joilla h�n olisi kyennyt maksamaan ositussopimuksessa vastattavakseen ottamia suorituksia.
28. Korkein oikeus toteaa edelleen oikeudenk�yntiaineistoon kuuluvista esitutkintakertomuksista ilmenev�n, ett� B oli ensin kertonut A:n muuttaneen pois puolisoiden yhteisest� asuintalosta, mutta my�hemmin, ettei A todellisuudessa ollut muuttanut asumaan erilleen, vaikkakin t�m� oli ollut �poissa kotoa omilla reissuillaan�. B on my�s kertonut koko varallisuusj�rjestelyn olleen n�enn�inen. A:n ja B:n mukaan heit� oli kuulusteluissa painostettu ja kertomukset oli kirjattu siten, etteiv�t kirjaukset vastanneet heid�n tarkoitustaan. B oli lausumansa mukaan esitutkinnassa kertonut edell� mainitulla tavalla p��st�kseen huonon terveydentilansa takia pid�tystiloista vapaaksi. Kuulustelukertomusten yksityiskohtainen sis�lt� ja B:n terveydentilasta esitetty selvitys eiv�t kuitenkaan tue n�it� A:n ja B:n v�itteit� esitutkintakertomusten sis�lt��n vaikuttaneista syist�.
29. Korkein oikeus toteaa yhteenvetona, ett� jo A:n ja B:n kertomuksista on ilmennyt seikkoja, jotka horjuttavat vahvasti heid�n v�itett��n v�lien rikkoutumisen ja erill��n asumisen pysyvyydest�. T�llaisina seikkoina voidaan mainita erityisesti A:n varsin usein tapahtunut oleskelu yhteisess� asuintalossa, h�nen osallistumisensa B:n kotitalousmenojen ja muiden t�m�n vastattavina olleiden menojen suorittamiseen, puolisoiden yhteinen pitk�hk� lomamatka ja A:n pojan asuminen asuintalossa. Vaikka asiassa onkin esitetty n�ytt�� siit�, ett� A on y�pynyt my�s vuokraamassaan rivitaloasunnossa, ei t�m� n�ytt� ole riitt�v� osoittamaan, ett� kysymys olisi ollut todellisesta puolisoiden omaisuuden lopulliseen jakamiseen johtaneesta v�lien rikkoutumisesta.
30. Sen puolesta, ettei ositussopimuksella ole tarkoitettu puolisoiden varallisuuden todellista jakamista, puhuu ennen kaikkea B:n taloudellisista oloista esitetty selvitys, joka edell� kerrotuin tavoin osoittaa, ettei h�nell� ole ollut mahdollisuuksia selviyty� ositussopimuksen mukaisista velvoitteista. Asiassa on lis�ksi n�ytetty, ett� niit�k��n suorituksia, jotka B on v�itt�nyt tehneens� A:lle, ei ole todellisuudessa tapahtunut. Ositussopimukseen sis�ltynyt B:n maksuvelvollisuus on siten ollut ep�realistinen eik� sopimusta ole my�sk��n todellisuudessa noudatettu. Suorituksia koskevien v�itteiden per�tt�myys on vahva osoitus siit�, etteiv�t A:n ja B:n ositussopimusta koskevat kertomukset ole uskottavia.
31. A:lla ja B:ll� on my�s ollut motiivi ryhty� omaisuusj�rjestelyyn tiedossa olleiden A:n verovelkojen johdosta. Avioerohakemus on j�tetty vain muutama viikko sen j�lkeen, kun A:n yhti�iden verotarkastuksen perusteella A:lle, jolla oli edelt�nein� vuosina ollut eritt�in suuret tulot, oli selvinnyt, ett� h�nelle oli tulossa raskas verojen maksuvelvollisuus. Ositussopimuksen sis�lt� osoittaa, ett� B on kiist�misest��n huolimatta ollut tietoinen A:n veroveloista.
32. T�m�n lis�ksi B on esitutkinnassa selv�sti kertonut siit�, mik� oli ollut ositussopimuksen todellinen tarkoitus, eli A:n varallisuuden saaminen velkojien ulottumattomiin. B ei ole kyennyt esitt�m��n uskottavaa syyt� kertomustensa muuttumiselle asian eri vaiheissa.
33. Korkein oikeus toteaa, ett� edell� perusteluista ilmenev�t lausumat siit�, mit� B oli esitutkinnassa kertonut, koskevat 9.6.2003 toimitettua kuulustelua. Sanotussa kuulustelussa h�nell� ei ole ollut avustajaa. Sit� vastoin edellisen� p�iv�n� toimitetussa kuulustelussa avustaja on ollut osan aikaa paikalla. Asiassa ei kuitenkaan mik��n seikka viittaa siihen, ett� B ei olisi saanut avustajaa my�s kuulusteluun 9.6.2003, jos h�n olisi halunnut avustajan paikalle. J�lkeenp�in B on itse arvostellut nimenomaan 8.6.2003 toimitettua kuulustelua. Kuulustelun 9.6.2003 osalta h�n on valituksessaan vedonnut kyll�kin painostukseen, mutta ennen kaikkea h�n on vedonnut terveydellisiin syihin. Korkeimmassa oikeudessa h�n on kertonut, ett� h�nen 9.6.2003 saamassaan pilleriss� oli ollut huumaavaa ainetta, joka oli saanut h�net puhumaan vastoin tarkoitustaan. T�t� B:n v�itett� ei jo esitutkintakertomuksen yksityiskohtaisuuden ja johdonmukaisuuden vuoksi voida pit�� uskottavana. B ei ole v�itt�nyt, ett� 9.6.2003 toimitettu kuulustelu olisi ollut muutoin ep�asianmukainen. H�nell� on my�s ollut tilaisuus esitt�� kaikissa oikeusasteissa k�sityksens� mainitussa kuulustelussa kertomistaan seikoista ja niist� olosuhteista, joissa kertomus oli annettu.
34. Arvioidessaan 9.6.2003 annettuun kertomukseen liittyvi� olosuhteita kokonaisuudessaan ja ottaen huomioon Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ratkaisuk�yt�nn�ss� (erityisesti Salduz v. Turkki 27.11.2008) esiin tuodut perusteet, Korkein oikeus katsoo, ettei kertomuksen ottaminen oikeudenk�yntiaineistoksi loukkaa B:n oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenk�yntiin. Korkein oikeus toteaa viel�, ettei kertomus ole my�sk��n muodostanut p��asiallista n�ytt�� ositussopimuksen n�enn�isyydest�, vaan ett� se on otettu huomioon yhten� tekij�n� arvioitaessa A:n ja B:n kertomusten uskottavuutta.
(Perustelujen kohta 35 ei sis�lly selosteeseen.)
36. Edell� mainituilla ja my�s alempien oikeuksien tuomioista ilmenevill� perusteilla Korkein oikeus katsoo alempien oikeuksien tavoin, ett� A:n ja B:n v�linen ositussopimus on ollut n�enn�inen. A on siten ulosotto- ja konkurssimenettelyiss� salannut omistamansa osuuden vuokraoikeuteen ja vuokra-alueella oleviin rakennuksiin.
Muiden omaisuuserien ja ty�suhteen ilmoittamatta j�tt�minen
37. A:n syyksi syytekohdissa 1 - 3 on luettu se, ett� h�n oli salannut tosiasiallisesti omistamansa henkil�auton ulosotto- ja konkurssimenettelyiss�. Alemmat oikeudet eiv�t kuitenkaan ole lausuneet, mill� perusteilla ne ovat p��tyneet t�h�n johtop��t�kseen. Kirjallisista todisteista ilmenee, ett� auto on ostettu 18.8.1998 B:n nimiin ja sen haltijaksi ajoneuvorekisteriin on merkitty A. Koska auto on ostettu vuosia ennen puheena olevan n�enn�isen ositussopimuksen tekemist�, ei asiassa ole perusteita tehd� sellaista johtop��t�st�, ettei B:n olisi tarkoitettu omistavan autoa siit�k��n huolimatta, ett� auton kauppahinta on maksettu A:n varoilla. T�m�n vuoksi asiassa on j��nyt n�ytt�m�tt�, ett� A olisi syytekohdissa 1 - 3 tarkoitetuin tavoin salannut auton ulosotto- ja konkurssimenettelyiss�.
38. Muiden syytekohdissa 1 - 3 tarkoitettujen omaisuuserien ja ty�suhteen ilmoittamatta j�tt�misen osalta Korkein oikeus katsoo, ettei A:n valituksen ja alempien oikeuksien tuomioista ilmenevien seikkojen perusteella asiaa ole aihetta arvioida toisin, kuin mihin alemmat oikeudet ovat p��tyneet.
Itsekriminointisuoja A:n kannalta
39. Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa tarkoitettuihin oikeudenmukaisen oikeudenk�ynnin keskeisiin takeisiin kuuluu, ett� rikoksesta ep�illyll� on oikeus vaieta sellaisista seikoista, jotka voivat aikaansaada h�neen kohdistuvan syytteen rikoksesta tai joita voidaan k�ytt�� n�ytt�n� h�nen syyllisyydest��n rikokseen. Korkein oikeus onkin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen soveltamisk�yt�nt��n nojautuen katsonut esimerkiksi ratkaisuissaan KKO 2009:80, KKO 2010:49 ja KKO 2011:46, ettei rikoksesta ep�ilty ole sanotunlaisessa tilanteessa velvollinen my�t�vaikuttamaan oman syyllisyytens� selvitt�miseen.
40. Mainittu periaate ei kuitenkaan tarkoita sit�, ett� henkil� voisi yleisesti kielt�yty� laissa s��detyst� tietojenantovelvollisuudestaan esimerkiksi verotus- tai ulosottomenettelyss�. Korkeimman oikeuden k�yt�nn�ss� onkin katsottu, ettei itsekriminointisuoja tule kysymykseen viel� silloin, kun henkil� ei ole ollut rikoksesta ep�illyn asemassa t�ytt�ess��n tietojenantovelvollisuuttaan vuosittaisessa veroilmoitusmenettelyss� (KKO 2011:35). Itsekriminointisuoja voi sen sijaan tulla kysymykseen tilanteessa, jossa tietojenantovelvollisuuden t�ytt�minen saattaisi henkil�n syytteen vaaraan aikaisemmasta menettelyst�, johon liittyen h�neen jo on kohdistettu rikosep�ily (KKO 2010:49 ja KKO 2011:46). Kysymys vaitiolo-oikeuden olemassaolosta on ratkaistava tapauskohtaisesti kokonaisharkinnan perusteella. Huomiota on t�ll�in kiinnitett�v� muun muassa ep�illylt� vaadittavien tietojen ja esimerkiksi vireill� olevaan rikostutkintaan liittyvien seikkojen asialliseen yhteyteen (KKO 2010:49).
41. Niin kuin hovioikeuden tuomiosta ilmenee, A on tullut tietoiseksi h�neen kohdistetuista rikosep�ilyist� 6.6.2003, jolloin h�nt� on kuulusteltu ensimm�isen kerran ja h�neen on siten kohdistettu itsekriminointisuojan kannalta ratkaiseva rikosoikeudellinen toimenpide. Asiassa ei ole ilmennyt seikkoja, joiden perusteella voitaisiin katsoa t�llaisen toimenpiteen kohdistuneen h�neen aikaisemmin. Selvityst� ei ole my�sk��n siit�, ett� A olisi ollut ep�iltyn� muusta sellaisesta rikoksesta, jonka selvitt�misen kannalta ulosotto- ja konkurssimenettelyiss� annettavilla tiedoilla olisi voinut olla merkityst�. A ei siten ole ollut rikoksesta ep�illyn asemassa syyllistyess��n syytekohdissa 1 ja 2 mainittuihin tekoihin.
42. Sit� vastoin A on ollut syytekohdissa 3 ja 4 tarkoitetuissa tilaisuuksissa rikoksesta ep�illyn asemassa, koska h�n on 6.6.2003 tullut tietoiseksi syytekohdissa 1 ja 2 tarkoitetuista rikosep�ilyist�. T�m�n vuoksi asiassa on viel� arvioitava, onko h�n voinut syytekohdissa 3 ja 4 tarkoitettuja tietoja salatessaan sulkea pois sen vaihtoehdon, ett� h�n tietojen antamisella olisi my�t�vaikuttanut syyllisyytens� selvitt�miseen syytekohdissa 1 ja 2 tarkoitetuissa rikosep�ilyiss�.
43. Korkein oikeus toteaa, ett� syytekohdissa 3 ja 4 on kysymys samojen omaisuuserien salaamisesta, mist� on kysymys jo syytekohdissa 1 ja 2. Syytekohdassa 3 mainittu ty�suhde N Oy:��n ei ole ollut 6.6.2003 esill�. Syytekohdissa 1 ja 2 mainitut omaisuuser�t ovat luonteeltaan sellaisia, ett� niiden omistusj�rjestelyiss� tapahtuneet muutokset ovat olleet varsin helposti selvitett�viss� esimerkiksi eri rekistereist�. Ulosottoselvityksi� annettaessa lains��d�nn�ss� ei viel� ollut ulosottomiest� koskevaa, 1.3.2004 voimaan tullutta ulosottolain 3 luvun 73 �:n (nyky��n ulosottokaari) mukaista kieltoa luovuttaa velalliselta saatua tietoa, joka voi saattaa velallisen syytteen vaaraan. T�m�n vuoksi A antaessaan ulosottoselvityksiss� 6.6.2003 ja 10.6.2003 tietoja ei ole voinut sulkea pois sit� mahdollisuutta, ett� tietojen antamisella olisi merkityst� h�nt� koskevan rikosep�ilyn tutkinnan kannalta. H�nell� ei siten ole ollut velvollisuutta sanottujen tietojen antamiseen. N�in ollen syytekohdassa 3 tarkoitettua A:n menettely� ei voida lukea h�nen syykseen rikoksena silt� osin kuin syyte on koskenut siin� mainittujen omaisuuserien salaamista, vaan h�nen viakseen j�� vain ty�suhteen salaaminen. Syytekohdan 4 osalta A:n ei voida katsoa syyllistyneen rikokseen.
Itsekriminointisuoja B:n kannalta
44. B:n osalta ratkaistavana on kysymys siit�, rajoittuuko A:ta suojannut vastuuvapausperuste vain h�neen vai ulottuvatko sen oikeusvaikutukset my�s B:hen, joka on syyllistynyt avunantoon.
45. Korkein oikeus on ratkaisussaan KKO 2010:41 ottanut k�tkemisrikoksen osalta kantaa siihen, mik� vaikutus esirikoksen tekij�n itsekriminointisuojalla oli k�tkemisrikoksen tekij�n rikosvastuuseen. Mainitussa ratkaisussa oli kysymys siit�, ett� henkil� oli tuomittu rangaistukseen t�rke�st� k�tkemisrikoksesta sill� perusteella, ett� h�n oli erilaisilla toimenpiteill��n peitt�nyt ja h�ivytt�nyt sellaista omaisuutta, joka oli katsottu toisen henkil�n t�rke�ll� velallisen petoksella hankkimaksi. Syyte j�lkimm�ist� henkil�� vastaan oli hyl�tty itsekriminointisuojan perusteella. Korkein oikeus katsoi, ett� itsekriminointisuojan vaikutus kohdistui vain t�rke�st� velallisen petoksesta syytteess� olleeseen henkil��n eik� se vapauttanut k�tkij�� rangaistusvastuusta.
46. B:n syyksi luetun rikoksen tekoaikana voimassa olleen rikoslain 5 luvun 3 �:n (39/1889) mukaan avunannosta tuomittiin muun muassa se, joka toisen rikosta tehdess� taikka sit� ennen tahallansa neuvolla, toimella tahi kehotuksella edisti tekoa. Voimassa olevan rikoslain 5 luvun 6 �:n mukaan avunannosta tuomitaan se, joka ennen rikosta tai sen aikana neuvoin, toimin tai muilla tavoin tahallaan auttaa toista tahallisen rikoksen tekemisess�. Niin kuin viimeksi mainittua s��nn�st� koskevasta hallituksen esityksest� ilmenee (HE 44/2002 vp s. 156), rangaistusvastuu edellytt�� tietoisuutta tekij�n teosta, omasta toiminnasta ja oman toiminnan p��tekoa edist�v�st� merkityksest�. Korkein oikeus toteaa, ett� rangaistusvastuun edellytyksi� on arvioitu samalla tavalla my�s rikoksen tekohetkell� voimassa ollutta avunantos��nn�st� tulkittaessa.
47. B on ryhtym�ll� 20.12.2001 n�enn�iseen ositussopimukseen tahallaan edist�nyt A:n sin�ns� tahallisiksi katsottavia tekoja. B on ollut tietoinen A:n taloudellisista vaikeuksista ja siit�, ett� sanotulla ositussopimuksella pyrittiin est�m��n A:n velkojia saamasta pakkot�yt�nt��npanotoimilla saatavansa perityiksi B:n nimiin siirretyst� omaisuudesta. T�h�n n�hden B:n tahallisuutta ei poista se, ett� h�n ei ole voinut ositussopimusta teht�ess� tiet�� sit�, milloin ja kuinka monta kertaa A joutuisi pakkot�yt�nt��npanotoimen, kuten ulosottoselvityksen kohteeksi.
48. Kuten Korkeimman oikeuden ratkaisussa KKO 2010:41 on katsottu, itsekriminointisuojan tarkoituksena on suojata rikoksesta ep�illyn omaa tahtoa viranomaisten ep�asiallista pakottamista vastaan. T�ss� tapauksessa itsekriminointisuoja on oikeuttanut A:n olemaan antamatta tietoja, jotka h�nen velallisena muutoin olisi tullut antaa. Vaikka A:lla on mainitulla perusteella ollut oikeus vaitioloon omaisuuttaan koskevista tiedoista kahdessa viimeisess� ulosottoselvityksess�, ei ole perusteltua katsoa t�st� seuraavan, ett� my�s B vapautuisi rangaistusvastuusta ryhtymisest��n kerrottuun avunantotoimeen omaisuuden k�tkemiseksi A:n velkojilta. Kuten edell� mainitussa ratkaisussa on katsottu, kysymyksess� on rikoksesta ep�ilty� rangaistusseuraamukselta suojaava vastuuvapausperuste, jonka oikeusvaikutukset rajoittuvat vain h�neen. T�m�n vuoksi B:n rikosvastuun kannalta ei ole merkityst� sill�, ett� A olisi syytekohdissa 3 ja 4 mainituissa ulosottoselvityksiss� voinut my�t�vaikuttaa oman syyllisyytens� selvitt�miseen ilmoittamalla omistavansa puolet K:n tilaan kohdistuvasta vuokraoikeudesta ja vuokra-alueella olevista rakennuksista.
49. Syytekohdissa 1 ja 2 A on syyllistynyt hovioikeuden h�nen syykseen lukemiin omaisuuden salaamisiin ulosottoselvityksess� ja konkurssimenettelyss� lukuun ottamatta Mercedes Benz -merkkist� henkil�autoa. Syytteen hylk��minen mainitun auton osalta ei muuta n�iden rikosten t�rkeysarviointia. Syytekohdassa 3 A:n viaksi j��, ett� h�n on ulosottoselvityksess� 6.6.2003 salannut edell� mainitun ty�suhteensa. Muilta osin h�nen syykseen ei voida lukea rikosta. H�nen syykseen syytekohdassa 3 j��v�� tekoa ei voida pit�� kokonaisuutena arvosteltuna t�rke�n�. Syytekohdassa 4 A ei ole syyllistynyt rikokseen.
50. B:n osalta perusteita syyksilukemisen muuttamiseen ei ole.
51. Rikoslain 6 luvun 4 �:n mukaan rangaistus on mitattava niin, ett� se on oikeudenmukaisessa suhteessa rikoksen vahingollisuuteen ja vaarallisuuteen, teon vaikuttimiin sek� rikoksesta ilmenev��n muuhun tekij�n syyllisyyteen. Rikoslain 7 luvun 5 �:n 2 momentissa s��det��n, ett� yhteist� rangaistusta mitattaessa l�ht�kohdaksi on otettava siit� rikoksesta tuomittava rangaistus, josta tuomioistuimen harkinnan mukaan olisi tuleva ankarin rangaistus, sek� mitattava rikoksista yhteinen rangaistus siten, ett� se on oikeudenmukaisessa suhteessa my�s rikosten lukum��r��n, vakavuuteen ja keskin�iseen yhteyteen.
52. Ottaen huomion edell� mainitut rangaistuksen mittaamista koskevat periaatteet ja se, ett� A:n syyksi luetaan syytekohtien 1 � 4 osalta alempien oikeuksien syyksilukemien nelj�n t�rke�n velallisen petoksen asemesta kaksi t�rke�� velallisen petosta ja velallisen petos, oikeudenmukainen yhteinen rangaistus h�nen osaltaan n�ist� ja alempien oikeuksien syyksi lukemista muista rikoksista on l�ht�kohtaisesti kaksi vuotta kuusi kuukautta vankeutta. Huomioon ottaen oikeudenk�ynnin kesto, t�ss� tapauksessa yli kahdeksan ja puoli vuotta, A on kuitenkin tuomittava mainittua rangaistusta alempaan rangaistukseen. Korkein oikeus katsoo t�ss� tapauksessa, ett� oikeudenk�ynnin keston vaikutus on kahdeksan kuukautta vankeutta, joten A:lle tuomittavan vankeusrangaistuksen pituus on yksi vuosi 10 kuukautta.
53. B:n osalta hovioikeuden tuomitsema seitsem�n kuukauden ehdollinen vankeusrangaistus on h�nen syyllisyyteens� n�hden oikeudenmukainen rangaistus. My�s h�nen osaltaan on otettava huomioon oikeudenk�ynnin keston vaikutus, joksi Korkein oikeus katsoo kaksi kuukautta vankeutta. B:n ehdollisen vankeusrangaistuksen pituus on siten viisi kuukautta.
A:n syyksi luetaan syytekohdissa 1 ja 2 syyte osaksi hyl�ten t�rke� velallisen petos ja syytekohdassa 3 syyte enemm�lti hyl�ten velallisen petos. Syytekohdassa 4 syyte t�rke�st� velallisen petoksesta hyl�t��n. A tuomitaan h�nen syykseen luetuista kaikista rikoksista yhden vuoden 10 kuukauden ehdottomaan vankeusrangaistukseen.
B tuomitaan viiden kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen.
Asian ovat ratkaisseet oikeusneuvokset Kati Hid�n, Kari Kitunen, Liisa Mansikkam�ki, Jukka Sippo ja Pekka Koponen. Esittelij� Kaarlo Hakamies.

matches: KKO KKO KKO KKO KKO KKO


Pronume reflexiv – Refleksiivipronomini | Blogulblog's Blog
Pronumele reflexiv – refleksiivipronomini
itse8 (itsekseen, itsessään, itsestään ks. erikseen)
1. indefiniittipron. (taipuu vain omistusliitteisenä ja yksikössä)
a. us. painotettuna (ajateltua) pääsanaansa tähdentämässä: henkilökohtaisesti, omakohtaisesti, juuri hän t. se t. minä tm. Isäntä itse. Paavillisempi kuin paavi itse. „Hae vettä.” „Hae itse!” Olisin halunnut tuollaisen itsellenikin. Ei saa itse [= omin avuin] vetoketjua auki. Se täytyy nähdä itse omin silmin. Opettajaa itseään en tavannut, vain rouva oli kotona. Päätös riippuu teistä itsestänne. Tytön itsensä vuoksi. Se sinun täytyy itse päättää t. sinun itsesi täytyy päättää se. Tein sen hyvin, vaikka itse sanonkin. Itse (puolestani) olen sitä mieltä, että – -. Itse ansaitsemillani rahoilla. Itse kukin ks. kukin. Itse (t. oma) tekemäni pöytä. Lasten itsensä (t. oma) ansaitsema raha. Hänen itsensä talo paremmin: hänen oma talonsa. Työntekijöiden itsensä [paremmin: oma] näkemys asiasta.
b. esineeseen t. asiaan liittyen: varsinainen. Itse pääasiaan ratkaisu ei vaikuta. Kaupungin lähellä tai itse kaupungissa. Itse asiassa, paikalla, teossa ks. asia jne.
Ark. Se on sitä itseään kiertoilmauksena vars. viinasta ja ulosteesta.
c. jnk tärkeyttä t. arvoa korostamassa. Itse [= jopa, vieläpä] opettajakin nauroi. Hän on (kuin) itse terveys tavattoman terve.
2. refleksiivipron. omistusliitteisenä viittaamassa lauseen tm. rakenteen (ajateltuun) subjektiin. Lapset hankkivat itselleen koiran. Nimitti itseään tutkijaksi. Juoda itsensä humalaan. Nauraa itsensä kipeäksi. Tunne itsesi! Itsensä elättävä nainen. Kehua, ihailla, kiduttaa itseään. Luottaa itseensä. Ylittää itsensä normaali suorituskykynsä. Olla oma itsensä käyttäytyä luontevasti, tavalliseen tapaan. Toteuttaa itseään syvimpiä pyrkimyksiään, omaa ominaislaatuaan. Mennä itseensä tutkiskella kriittisesti omia tekojaan, vaikuttimiaan tms. Itseensä sulkeutunut [= umpimielinen] luonne. Ottaa itseensä pahastua, loukkaantua. Elää vain itselleen, itseään varten. Otti itsestään irti kaiken. Täynnä itseään hyvin itserakas, itsekeskeinen. Ilmoittaa itsensä [paremmin: ilmoittautua] kurssille.
Erik. nominaalimuodon sisältävissä lauseissa viittaamassa joko nominaalimuodon subjektipersoonaan t. lauseen subjektiin; epäselvissä tapauksissa paremmin toisin. Vaimo kertoi miehen yrittäneen tappaa itsensä [vrt. hänet]. Hoitaja ei saa antaa potilaan tehdä pahaa itselleen. Arvostelija väittää taiteilijan toistavan itseään. Pekka saa kaikki tytöt rakastumaan itseensä [= Pekkaan]. Vänrikki sai miehet luottamaan itseensä paremmin joko „Vänrikki sai miehet luottamaan häneen” tai „Vänrikki sai miehiin itseluottamusta”.
3. subst. (taivutus: itsen, itseä jne.) vars. psyk. (omasta olemassaolostaan tietoinen) minä, minäkuva; fil. yksilön syvin olemus. Omaan itseen kohdistuva viha. Kieltää osa itsestään. Ihmisen sisin itse.
itsessään sinänsä, sellaisenaan, itse. Itsessään vähäpätöinen asia. Talo itsessään oli kaunis, mutta ympäristö ruma.
itsestään (omistusliite persoonittain vaihteleva) omin voimin t. neuvoin, omasta aloitteestaan, automaattisesti; ilman muuta, luonnostaan. Itsestään sulkeutuva ovi. En minä sitä olisi itsestäni keksinyt. Nuha paranee yleensä itsestään. Itsestään selvä asia.
(refleksiivinen) pääsanan kanssa käytettävä sana, joka korostaa nimenomaan lauseen subjektin eikä minkään muun tekevän jtk
Teitkö sen itse? Tietenkin, minä tein sen täysin itse. Ihmettelen usein itsekseni maailmanmenoa.
Hän on päättänyt tehdä sen aivan itse.
Vaunu lähti itse, kenenkään auttamatta, liikkeelle.
(refleksiivinen, ~ + omistusliite) korvaa lauseen subjektina olevan persoonapronominin tämän ollessa lauseen muuna jäsenenä: kts. itseni, itsesi, itsensä, itsemme, itsenne
Itseäsi sinä voit siitä kiittää. Hän kiusaa itseään aivan turhaan.
Mai detaliat l-am putea clasifica și astfel:
însuși, însăși, înșiși, înseși/însele folosit pentru a sublinia persoana care face acțiunea
Sinun täytyy tehdä se itse. – Trebuie s-o faci tu însuți.
Itse pomo tuli paikalle. – Șeful a venit el însuși. (a venit în persoană)
Vietin koko päivän itsekseni. – Am stat toată ziua [doar] cu mine însumi.
însuși, însăși, înșiși, înseși/însele folosit la forma reflexivă cu un sufix posesiv [de remarcat că aici se apropie mult de română care folosește, de asemenea, un pronume]
Sinun täytyy luottaa itseesi. – Trebuie să te încrezi în tine însuți.
Anna kertoi Riitan yrittäneen tappaa itsensä. – Anna a zis că Riitta a încercat să se omoare [ea însăși].
drept component al cuvintelor compuse cu auto–
Levitä itseruskettavaa voidetta iholle. – (aproximativ) A se unge cu loțiune autoprotectoare / autobronzatoare.
Itse poate avea și funcție de substantiv
varjosielu – uskomuksissa ihmisen sielun osa tai yksi monista ihmisyksilön sielu-olennoista
kaksoisolento – olento, joka muistuttaa tarkasti jotakin toista
etiäinen – yliluonnollinen kokemus ihmisen saapumisesta, ennen kuin tämä oikeasti saapuu (Näin hänen etiäisensä.)
psihologie – self, ego, eu, minä
Mies halvaantui, kun hänen itsensä lähti omille teilleen.
En se ollut minä, se oli minun itseni
nominatiivi itse –
genetiivi itsen –
partitiivi itseä –
akkusatiivi itse; itsen –
inessiivi itsessä –
elatiivi itsestä –
illatiivi itseen –
adessiivi itsellä –
ablatiivi itseltä –
allatiivi itselle –
essiivi itsenä –
translatiivi itseksi –
abessiivi itsettä –
komitatiivi – –
adjektiivit: itsekäs, itsenäinen, itsetön
adjective: itseinen, itsekäs, itsenäinen, itsepäinen
adverbe: itse asiassa, itsekseen, itsellään, itsessään, itsestään
nouns: itsellinen, itseys
pronume: (reflexive) itseni, itsesi, itsensä, itsemme, itsenne
expresii: itse teossa
itsari, itse, itseapu, itseapuryhmä, itsearviointi, itsearvostus, itseasiassa, itsehallinnollinen, itsehallinnollisuus, itsehallinta, itsehallinto, itsehallintoalue, itsehallinto-oikeus, itsehalveksinta, itsehalveksunta, itsehavainnointi, itsehedelmöitys, itsehillintä, itsehoito, itsehoitolääke, itsehoito-opas, itsehoitotuote, itseihailu, itseihannointi, itseilmaisu, itseinduktio, itseinho, itseironia, itseisarvo, itseiva, itsejäljentävä, itsekaatava, itsekannattava, itsekannattavuus, itsekantava, itsekasvatus, itsekehu, itsekeskeinen, itsekeskeisesti, itsekeskeisyys, itsekidutus, itsekiillottuva, itsekiinnittyvä, itsekkyys, itsekkäästi, itsekontrolli, itsekorostus, itsekriittinen, itsekriittisyys, itsekritiikki, itsekseen, itse kukin (itsekukin), itsekulkeva, itsekunnioitus, itsekuri, itsekustannus, itsekustantava, itsekäs, itselataava, itselaukaisin, itseliimautuva, itsellinen, itsellisyys, itseluottamus, itselääkitys, itsemagnetoiva, itsemurha, itsemurha-aie, itsemurhaaja, itsemurhaepäily, itsemurhahyökkäys, itsemurhaisku, itsemurhakandidaatti, itsemurhalentäjä, itsemurhapommittaja, itsemurhapommitus, itsemurhaterrorismi, itsemurhaterroristi, itsemurhayritys, itsemyrkytys, itsemäärääminen, itsemääräämisoikeus, itseneuvova, itsensäpaljastaja, itsensäpaljastaminen, itsenäinen, itsenäisesti, itsenäiskäyttö, itsenäistyminen, itsenäistyttää, itsenäistyä, itsenäistää, itsenäisyys, itsenäisyysjuhla, itsenäisyysjulistus, itsenäisyysliike, itsenäisyyspolitiikka, itsenäisyyspäivä, itsenäisyyssota, itsenäisyystaistelija, itsenäisyystaistelu, itseohjaava, itseohjautuva, itseohjautuvuus, itseoikaisu, itseoikeutettu, itseopiskelija, itseopiskelu, itseopiskellut, itseoppinut, itsepalvelu, itsepalveluhuoltamo, itsepalvelukahvila, itsepalvelumyymälä, itsepalvelupesula, itsepalveluravintola, itsepalvelutankkaus, itsepalvelutavaratalo, itsepanttaus, itsepetos, itsepintainen, itsepintaisesti, itsepintaisuus, itsepoiminta, itsepuhdistus, itsepuolustus, itsepäinen, itsepäisesti, itsepäisyys, itsepölytteinen, itsepölytys, itserahoitus, itserakas, itserakkaasti, itserakkaus, itseriittoinen, itseriittoisesti, itseriittoisuus, itseruoskinta, itsesaastuttaja, itsesaastutus, itsesensuuri, itsesiitos, itsesiittoinen, itsesiliävä, itsesoimaus, itsessään, itsestään, itsestäänselvyys, itsesuggestio, itsesulkeutuva, itsesuojelu, itsesuojeluvaisto, itsesyttyminen, itsesyttyvä, itsesytyntä, itsesyytös, itsesäilytys, itsesäilytysvaisto, itsesäilytysvietti, itsesääli, itsesäätely, itsesäätyvä, itsesäätävä?, itsesäätöinen, itsetajunta, itsetarkkailu, itsetarkoitus, itsetartunta, itsetehostus, itsetehty, itsetiedoton, itsetietoinen, itsetietoisesti, itsetietoisuus, itsetilitys, itsetoiminen, itsetoimiva, itsetuho, itsetuhoinen, itsetuhoisuus, itsetuhokäyttäytyminen, itsetuntemus, itsetunto, itsetutkistelu, itsetyhjentyvä, itsetypistys, itsetyydytys, itsetyytyväinen, itsetyytyväisesti, itsetyytyväisyys, itsetärkeä, itsevalaiseva, itsevalta, itsevaltainen, itsevaltaisesti, itsevaltaisuus, itsevaltiaasti, itsevaltias, itsevaltius, itsevarma, itsevarmasti, itsevarmuus, itseverotus, itsevoiteleva, itseys
Refleksiivipronominiksi sanotaan pronominia itse, joka ilmaisee lauseen samatarkoitteisista jäsenistä sen, joka ei ole subjektina, esim. Lapsi osti itselleen suklaata, Me ajattelemme itseämme. Pronominin korrelaattina on yleensä lauseen subjekti, ja pronominin sisältämä possessiivisuffiksi edustaa sen kanssa samaa kieliopillista persoonaa. Refleksiivipronomini esiintyy joskus myös ilman possessiivisuffiksia, kun subjekti on implisiittinen, esim. Kurssilla tehdään itselle tai lahjaksi pöytäkello. (» § 729.) Refleksiivipronomini kuuluu refleksiivisen anaforan piiriin. Muusta itse-sanan käytöstä ks. » § 768.
itseni, itsesi, jne. (hän satutti itsensä)
Pronume reflexiv = pronume care ține locul numelui unui obiect asupra căruia se exercită, direct sau indirect, acțiunea verbului și care e identic cu subiectul verbului.
Între pronumele reflexive și pronumele reciproc există un grad de rudenie, unii grămătici le consideră împreună, itse – eu însumi fiind antonimul lui toinen – altcineva.
(kielitiede) pronomini joka ilmaisee itseen kohdistuvaa toimintaa, indoeurooppalaisissa kielissä myös vastavuoroisesti toisiinsa kohdistettua toimintaa sekä spontaanisti tapahtuvia asioita. Pronomini joka viittaa lauseen tm. rakenteen (ajateltuun) subjektiin. Refleksiivipronomini ”itse”.
Refleksiivipronomini on sana itse, johon yleensä liittyy possessiivisuffiksi (kuitenkin » § 731). Refleksiivipronominilla ilmaistaan kahdesta saman lauseen samatarkoitteisesta ilmauksesta se, joka ei ole subjektina. Pronominilla on siis samassa lauseessa korrelaatti, jonka kieliopillista persoonaa pronominiin liittyvä possessiivisuffiksi edustaa; korrelaatti on yleensä subjekti ja tyypillisesti ihmisviitteinen. Refleksiivipronominin viittaussuhteista » § 1445 – 1455.
Korrelaatti Refleksiivipronomini
Minä olen kertonut sinulle kaiken itsestäni.
Te taidatte olla tyytyväisiä itseenne.
Hän ei enää pystynyt hillitsemään itseään.
Miehet todistivat itseään vastaan.
Refleksiivipronominia käytetään pelkästään itsenäisen NP:n tavoin. Sen ainoa mahdollinen laajennus on kongruoiva määrite oma (» § 1456):
Ajattelin silloin vain (omaa) itseäni.
Sanalla itse on useita käyttöjä, joissa se ei ole refleksiivipronomini (» § 768 – 769). Tällainen on esim. lauseessa Olen itsekin ajatellut samoin. Muita refleksiivisyyden ilmaisukeinoja ovat refleksiivinen possessiivisuffiksi (» § 1445) ja refleksiivijohdokset » § 334 – 335. Jotkin refleksiivipronominin muodot ovat adverbistuneita: (puhua) itsekseen, (tapahtua) itsestään.
Refleksiivipronominia käytetään ilman possessiivisuffiksia eräissä tapauksissa, joissa sen korrelaatti ei ole ilmipantu vaan implisiittinen. Tämä on mahdollista nollapersoonalauseessa (a), vaikka niissä pronomini tavallisesti onkin possessiivisuffiksillinen. Lisäksi suffiksiton pronomini esiintyy joskus passiivilauseessa (b) (» § 1324). Suffiksiton refleksiivipronomini on ainoa mahdollisuus silloin, kun lauseessa on elotontarkoitteinen subjekti mutta sanottu koskee näkökulman antavaa henkilöä. Tällöinkin kontekstissa on nollapersoona tai passiivi, jonka implisiittisestä subjektitarkoitteesta refleksiivipronomini saa tulkintansa (c).
Oma harjoituskortti on hyvä, siihen voi kirjata itselle tärkeitä asioita. (l) vrt. itselleen tärkeitä asioita | Ei tule vaatia itseltä suvaitsevuutta ja omien normien kyseenalaistamista edellyttämättä niitä toiselta. (k) vrt. vaatia itseltään suvaitsevuutta | Kun kuppi on täysi, ottaa kaiken mahdollisen itseen kohdistuvana syytöksenä, ahdistavana odotuksena ja vaatimuksena. (l) vrt. itseensä kohdistuvana syytöksenä
Enimmäkseen hän törmää nuoriin perheisiin, joissa ei ole ennen lapsen tuloa tehty ruokaa edes itselle. (l)
Sairaana sitä otti kaiken kuin se olisi kohdistunut itseen. (k) | Hyvinvointi on sittenkin aika paljon itsestä kiinni, Rauramo pohtii. (l) | Oltiinkin osattu nauraa. Kuuluvasti ja aukottomasti. Niin että virtaus oli varmasti itsestä poispäin. (k) | Ei sellainen tuntunut silloin tärkeältä, koska elämä täyttyi muusta itselle paljon keskeisemmästä. (k)
Possessiivisuffiksiton refleksiivipronomini esiintyy vain partitiivi-, ei totaaliobjektina (d).
– – että puhelinta voi pitää auki vain silloin, kun itseä huvittaa (l) vrt. vain silloin, kun hillitsee itsensä ~ *itsen.
Refleksiivipronomini ei esiinny subjektina, eikä sillä ole erillistä nominatiivimuotoa. Possessiivisuffiksin vuoksi muoto itseni, itsesi jne. edustaa sekä nominatiivia että genetiiviä (» § 95). Pronominia ei yleensä käytetä substantiivin genetiivimääritteenä, vaan omistajaa ilmaistaan refleksiivisellä possessiivisuffiksilla:
Refleksiivipronomini Refleksiivinen possessiivisuffiksi
Kuivasin itseni. Kuivasin jalkani (~ *itseni jalat).
Me pidämme itsestämme huolta. Me pidämme vaatteistamme huolta.
Refleksiivipronomini voi kuitenkin toimia verbikantaisen substantiivin objektigenetiivinä (a). Genetiivimuotoisena se liittyy myös adjektiiviin (b) ja adpositioon (c) ja toimii eräiden infiniittisten rakenteiden genetiivisubjektina (d).
Myymistä se on itsensäkin myyminen; oikeastaan se vasta myymistä onkin! (l) | Avovaimo luki kirjoja väkivallasta ja itsensä tutkimisesta, kävi kursseja ja selvitti asiaa. (l)
Ranska on osoittanut merkkejä halusta saada itsensä kaltaisille suurille EU:n jäsenmaille nykyistä enemmän äänivaltaa EU:n ministerineuvostossa. (l)
Eräs ilotyttö sanoi, ettei hänellä ole muuta vaihtoehtoa, koska hänen on elätettävä itsensä lisäksi vanhempansa – –. (l)
Työhön osallistuvan ei pidä antaa itsensä mennä liian syvälle ongelmien – – syihin. (l)
Refleksiivipronominilla on omanlaisensa asema predikatiivissa ja predikatiiviadverbiaalissa. Niissäkin se voi olla genetiivimääritteenä (e), mutta edussanana vain jos sitä määrittää oma-sana (f).
Bolgerin mukaan ”Ranska on itse itsensä pahin vihollinen”. (l) | Rantanen haluaa olla oman itsensä herra. (l)
Hän on taas oma itsensä.
Pronumele reflexiv este itse, nu are formă de plural și se întrebuințează pentru toate persoanele. Declinarea este regulată:
Formele de bază sunt:
yks. nom._itse
yks. gen._itsen
yks. part._itseä
yks. ill._itseen
Ca și în română, itse poate avea funcția unui adevărat pronume reflexiv, sau doar un caracter emfatic pentru a sublinia o persoană sau un lucru cel mai important în contrast cu alte (însuși, însăși, înșiși, înseși (însele) în română).
Când itse are valoarea de pronume reflexiv (în sensul propriu) primește, de asemenea, sufixul posesiv relativ la numele gramatical la care se referă (cu excepția nominativului).
Deoarece verbe reflexive finlandeze au o forma proprie și să nu recurg la pronumele reflexive, utilizarea lui itse este mai limitată decât în română.
Hän tilasi itselleen kahvia. – Și-a comandat o cafea [însuși / pentru sine].
Hän esitteli itsensä kokoukselle uutena puheenjohtajana. – S-a prezentat el însuși adunării ca fiind noul președinte.
Dar, când întrebuințăm un verb la forma reflexivă, pronumele reflexiv este inutil / nu este necesar.
Hän esittäytyi kokoukselle uutena puheenjohtajana. – Ca nou președinte, s-a prezentat adunării.
Când itse are funcție emfatică rămâne nedeclinat dacă precede numele gramatical la care se referă, dar dacă îl urmează, se acordă cu el în număr și caz și primește sufixul posesiv corespunzător.
Onko se itse tohtori Pääkkönen? – Sunteți chiar doctorul Pääkkönen?
Hän tekee sen itse. – O face el însuși.
Me näimme itse presidentin. – Pe președinte l-am văzut noi înșine.
Sinulla itselläsi on vastuu. – Tu însuți ai responsabilitatea / responsabilitatea este a ta.
Fraza poate fi nuanțată prin ordinea cuvintelor.
Me näimme presidentin itsensä. – Pe președinte însuși l-am văzut. Chiar l-am văzut pe președinte.
Hän tervehti itse presidenttiä. – L-a salutat chiar pe președinte.
Hän tervehti presidenttiä itseään. – A salutat președintele personal.
Declinarea pronumelui reflexiv
Refleksiivipronominina käytetään itse-sanan omistusliitteisiä muotoja. Monikollisuus ilmaistaan omistusliitteillä (esim. itse+lle+mme); abessiivi-, instruktiivi- ja komitatiivimuotoja ei ole. Refleksiivisessä eli itsekohtaisessa käytössä pronomini viittaa lauseen tai lauseenvastikkeen subjektipersoonaan. Esim.
Nainen katsoi itse+ä+än peilistä. – Femeia s-a privit [pe ea însăși] în oglindă
Luulin sinun arvostavan itse+ä+si enemmän. – Credeam că te apreciezi / estimezi [tu însuți] mai mult.
Ostin itse+lle+ni lahjan. – Mi-am cumpărat [singur / eu însumi] un cadou.
Mai jos declinarea pronumelui reflexiv itse. Chiar dacă pare desuet, în ultima vreme, corect este să se folosească împreună pronumele personal și particula posesivă, de genul: Minun ystäväni – Prietenul meu
Declinarea pronumelui reflexiv presupune cunoașterea particulei/pronumelui posesiv.
Vezi Sufixul posesiv – omistusliite și Pronumele Posesiv – Possessiivipronomini
nominativ / acuzativ
genitiv /acuzativ
itseämme
itseänne
itseemme
itsessänne
itsestämme
itsestänne
itsellenne
itselläsi
itsellämme
itsellänne
itseltämme
itseltänne
itsekseen, itseksensä
itseksemme
itseksenne
itsenäni
itsenäsi
itsenämme
itsenänne
itsettäni
itsettäsi
itsettään
itsettämme
itsettänne
Tunne itsesi! – Cunoaște-te pe tine însuți. (adagiul clasic: Nosce te ipsum, Sokrateen mielilause, alun perin Delfoista – Γνωθι Σεαυτον) [Aici itsesi este la acuzativul I din nominativ!]
Hän on taas oma itsensä. – (aprox.) Acum este din nou același ca și mai-nainte.
Hän ei puhu paljon itsestään. – Nu vorbește prea mult despre sine însuși.
Hän ei rakasta itseään. – Îi lipsește dragostea de sine / nu se iubșete / apreciază pe sine prea mult.
Pidättekö itseänne sopivana? – Considerați că sunteți însuși potrivit?
Există așa-numitele adjective derivate din pronumele: tällainen, tuollainen, sellainen, millainen.
De asemenea, pronumele pot fi formate din unele dintre particule: täten, siten.
În funcție de sens itse poate fi pronume reflexiv sau pronume reciproc (care, la urma urmei, este tot un pronume reflexiv care se referă la două elemente care interacționeanează.
refleksiivipronomini resiprookkipronomini
itse toisten (toistensa) reciproc
toinen toisensa unul pe altul, una pe alta, unii pe alții, unele pe altele
Pronumele reflexiv itse se referă întotdeauna la obiectul acțiunii și este utilizat numai în sufixul posesiv singular cu fața corespunzătoare a subiectului la singular sau plural.
Pronumele reciproc-reflexiv indică interacțiunea simultană a mai multor persoane sau lucruri (de exemplu la plural), și este întotdeauna folosit cu sufixele posesive plurale corespunzătoare.
Nom. yks. itse toinen
mon. – toiste/mme/nne/nsa
Gen. yks. itse/ni/si/nsä/mme/nne –
Part. yks. itseä/ni/si/mme/nne, itseänsä (itseään) –
mon. – toisia/mme/nne/nsa
Ines. yks. itsessä/ni/si/mme/nne itsessä/nsä (itsessään) –
mon. – toisissa/mme/nne/nsa
Elat. yks. itsestä/ni/si/mme/nne, itsestä/nsä (itsestään)
mon. – toisista/mme/nne/nsa
Illat. yks. itsee/ni/si/mme/nne, itsee/nsä (itseen) –
mon. – toisii/mme/nne/nsa
Ades. yks. itsellä/ni/si/mme/nne itsellä/nsä (itsellään) –
mon. – toisilla/mme/nne/nsa
Ablat. yks. itseltä/ni/si/mme/nne, itseltä/nsä (itseltään) –
mon. – toisilta/mme/nne/nsa
Allat. yks. itselle/ni/si/mme/nne itselle/nsä (itselleen) –
mon. – toisille/mme/nne/nsa
Ess. yks. itsenä/ni/si/mme/nne, itsenä/nsä (itsenään) –
mon. – toisina/mme/nne/nsa
Trans. yks. itsekse/ni/si/mme/nne, itsekse/nsä (itsekseen) –
mon. – toisikse/mme/nne/nsa
Abb. – –
Kom. – –
Inst. – –
Introdus / lisätty 31.5.2013


VISK - § 200 -s : -kse -sanat johdoksina
SISÄLLYS > SANAT > Nominijohdokset > Substantiivijohdokset > Muita substantiivien johdostyyppejä ja muotteja > harja-s, neljänne-s, kylj-ys, kerr-os > § 200 -s : -kse -sanat johdoksina
Johtimen ‑s (: ‑kse-) sisältävistä nominikantaisista substantiiveista usea ilmaisee ainesta, josta johdoksen kantasanan tarkoite koostuu tai valmistetaan (a): esim. aidaksista tehdään aita. Nämä s-johdokset esiintyvät yleensä monikossa. Lisäksi on muita s-johtimisia substantiiveja (b) – sekä adjektiivi veres –, joista useimmat tarkoittavat jotain kantasanan tarkoitteeseen kuuluvaa tai liittyvää. Joukossa on monia oppitekoisia sanoja. Johdin liittyy (heikkoon) vokaalivartaloon.
aidas, harjas, tervas, teräs, turkis
aines, jalas, juures, kasvis, kives, lehdekset, lihas, neuvos, ohjakset, viinakset
Substantiivikantaisia s- (: kse-) johdoksia ovat myös veljekset‑tyyppiset sukulaisen nimitykset (» § 196).
Johtimella ‑s (: ‑kse-) muodostetaan myös käänteisluvun nimityksiä järjestysluvuista, esim. viidenne-s : viidenne-kse- ’(yksi) viidesosa’ (< viides : viidente-). Muodostusmahdollisuus koskee lukusanoja 3–10 ja 100.
Kolmannes väestä on Hämeenkyröstä, neljännes Tampereelta ja loputkin lähikunnista Ylöjärveltä ja Nokialta. (l)
Nominikantaisia Us- (: Ukse-) johdoksia ovat suhteellista paikkaa (» § 188) sekä yksilöä (» § 196) ilmaisevien lisäksi mm. seuraavat:
hännys, kannus, kaulus, kehys, kidukset, kyljys, kymmenys, kynnys, lahjus, latvus, ohjus, sormus, suojus, sylys, tilus, tuohus, varus‑, vastus, yhdys-
Näiden johdosten tarkoitteella on jokin yhteys kantasanan tarkoittamaan asiaan, esim. kuuluvuus- tai kaltaisuussuhde. Lisäksi on verbikantaisia, merkitykseltään toisenlaisia Us-johdoksia (» § 232 – 234).
Johdin ‑Os liittyy enimmäkseen verbikantaan (» § 244), mutta on myös joitakin nominikantaisia Os-substantiiveja kuten hurmos, kerros, lannos, seos.
Huom. Käänteisluvun nimityksen voi vaihtoehtoisesti katsoa muodostettavan johtamattomasta lukusanasta johtimella ‑nnes : ‑nnekse-, esim. viide-nnes < viisi. Tulkintaa, että käänteisluku kuitenkin morfologiselta kannalta johdetaan nimenomaan järjestysluvusta johtimella ‑s : ‑kse-, puoltaa lukusanan kolme a:llinen vartalo molemmissa: kolmanne-s < kolmas.


Laki kuljetusten alueellisesta tukemisesta annetun… 613/1996 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1996 › 613/1996
kumotaan kuljetusten alueellisesta tukemisesta 18 päivänä joulukuuta 1981 annetun lain (954/81) 4 §, sellaisena kuin se on osittain muutettuna 15 päivänä joulukuuta 1989 annetulla lailla (1111/89), sekä
muutetaan lain 1, 2 ja 3 §, 5 §:n 1 momentti, 6 §, 7 §:n 1 ja 2 momentti, 8 §:n 1 momentti, 9 §:n 1 momentin 2 ja 5 kohta sekä 3 ja 4 momentti, 10 ja 12 §, 12 a §:n 3 momentti, 13 §, 15 §:n 2 momentti, 16 §:n 2 momentti, 19 § sekä 20 §:n 2 momentti,
sellaisina kuin niistä ovat, 1 §, 9 §:n 4 momentti ja 13 § 10 päivänä joulukuuta 1993 annetussa laissa (1137/93), 2 § osittain muutettuna mainitulla 15 päivänä joulukuuta 1989 annetulla lailla ja 28 päivänä kesäkuuta 1993 annetulla lailla (639/93), 3 § osittain muutettuna 21 päivänä joulukuuta 1984 annetulla lailla (901/84), 6 § ja 16 §:n 2 momentti mainitussa 15 päivänä joulukuuta 1989 annetussa laissa, 7 §:n 2 momentti, 12 a §:n 3 momentti, 15 §:n 2 momentti ja 20 §:n 2 momentti 16 päivänä joulukuuta 1994 annetussa laissa (1211/94), 8 §:n 1 momentti 30 päivänä kesäkuuta 1995 annetussa laissa (895/95) sekä 10 ja 12 § muutettuna mainituilla 15 päivänä joulukuuta 1989 ja 10 päivänä joulukuuta 1993 annetuilla laeilla, seuraavasti:
Suomessa suoritettavista tavaran kuljetuksista, jotka alkavat valtioneuvoston päätöksellä tarkemmin määriteltäviltä alueilta, voidaan maksaa valtion varoista kuljetustukea siten kuin tässä laissa säädetään.
2) yhteensä vähintään 266 kilometrin pituisista rautatie- ja kuorma-autokuljetuksista, jotka muodostavat yhtenäisen kuljetusketjun; 3) kotimaassa tapahtuvan kuljetusmatkan osalta sellaisista vähintään 266 kilometrin pituisista Suomen Pohjoiskalotilta alkavista kuljetuksista, jotka suuntautuvat toisen maan Pohjoiskalotille tai sen kautta edelleen kuljetettaviksi, siten kuin 10 §:n 3 ja 4 momentissa tarkemmin säädetään;
Kuljetustukea ei makseta yrityksen omalla kuljetuskalustolla suoritetuista kuljetuksista.
Kuljetustuki voidaan maksaa siitä kuljetusmaksusta rahdinlisineen ja lisämaksuineen, joka on rahtikirjaan tai muuhun kuljetuskirjaan merkitty. Saadut alennukset ja vähennykset on vähennettävä kuljetusmaksusta ennen kuljetustuen määräämistä. Satamatoimintojen tuki maksetaan kuitenkin lähetyksen painon perusteella.
Kuljetustuki voidaan maksaa, jos kuljetusmaksu on ollut vähintään 121 markkaa lähetykseltä ja maksettava kuljetustuki on vähintään 2 000 markkaa hakemuskaudessa. Asianomaisella ministeriöllä on oikeus korottaa mainittuja määriä tavaraliikenteen rahtitason nousua vastaavasti.
Kuljetustukea voidaan maksaa pienen ja keskisuuren yrityksen 1 §:ssä tarkoitetuilla alueilla jalostamien tuotteiden jalostuspaikalta alkavasta kuljetuksesta.
Kuljetustukea voidaan maksaa seuraavien tuotteiden kuljetuksesta:
― sementti,
― betoniset rakennuselementit,
― kiviteokset,
― savi- ja grafiittiteokset,
― tiilet,
― lasi ja lasitavarat,
― jäkälä,
― turpeesta ja muusta vastaavasta raaka-aineesta valmistetut briketit, pelletit ja näitä korkeamman asteen jalostustuotteet,
― masuuni- ja terässulattokuonat granuloituna, pelletoituna tai ilmajäähdytettynä ja näitä pidemmälle jalostettuna;
― metalliteokset;
Tuki voidaan jättää maksamatta, mikäli tuotteen kuljetusten tukemisella voidaan katsoa olevan merkittävässä määrin kilpailua vääristäviä vaikutuksia.
Kuljetustuen määrä 7 §:ssä tarkoitetusta kuljetusmaksusta on 1 §:ssä tarkoitetuilta alueilta alkavista rautatie- ja kuorma-autokuljetuksista:
Kuljetettu Tukiprosentti Tukiprosentti 2 §:ssä
matka tarkoitettuihin sata-
kilometriä matoimintoihin liitty-
vissä kuljetuksissa
101―130 7
131―160 9
161―210 10
211―265 12
266―300 7 14
301―400 11 14
401―500 15 15
501―600 18 18
601―700 22 22
701―800 24 24
801―1000 26 26
1001― 29 29
Kuljetustuen määrä 2 §:n 1 momentissa tarkoitetuista satamatoiminnoista on:
1) Kalajoen kunnassa ja sen pohjoispuolella sijaitsevissa Pohjanlahden satamissa tai laivauspaikoissa sekä Joensuun satamassa ja sen pohjoispuolella olevissa Saimaan vesistöalueen satamissa tai laivauspaikoissa tapahtuvista satamatoiminnoista 12,20 mk/tn
2) Merikarvian kunnassa sekä sen ja Kalajoen kunnan välillä sijaitsevissa Pohjanlahden satamissa tai laivauspaikoissa sekä muissa kuin 1 kohdassa tarkoitetuissa Saimaan vesistöalueen satamissa tai laivauspaikoissa tapahtuvista satamatoiminnoista 6,20 mk/tn
Muutettaessa kuljetustuen laskemista varten lähetyksen tilavuus painoksi käytetään kuutiometrin painona 300 kiloa, jos lähetyk-sen paino kuutiometriä kohden on tätä painoa pienempi. Asianomaisella ministeriöllä on oikeus tarkistaa satamatoiminnoista maksettavaa tukea tavaraliikenteen rahtitason keskimääräistä nousua vastaavaksi.
Milloin pienen tai keskisuuren yrityksen omistajana on suuri yritys, saa tällaisen yrityksen omistusosuus tai, jos tällaisia yrityksiä on useampia, näiden yritysten omistusosuus yhteensä olla osakeyhtiömuotoisen pienen tai keskisuuren yrityksen osakepääomasta enintään 1/4. Tästä voidaan kuitenkin poiketa, jos omistava yritys on pääomasijoitustoimintaa harjoittava yritys tai jos poikkeuksen myöntäminen on muutoin erityisistä syistä perusteltua.
Kuljetustukea koskevat asiat käsittelee asianomainen ministeriö siten kuin siitä ase-tuksella säädetään. Tässä pykälässä tarkoitettua viranomaista kutsutaan jäljempänä myöntäväksi viranomaiseksi.
Kirjallinen päätös ennakkotiedosta on kuljetustukeen oikeuttavien tuotemääritelmien suhteen valtiota sitova kahden vuoden ajan päätöksen antamisesta lukien edellyttäen, että kuljetustuen maksamisperusteet eivät kyseisenä aikana ole muuttuneet. Päätös on sitova kuitenkin enintään vuoden 1999 loppuun.
Tätä lakia sovelletaan kuljetuksiin, jotka tapahtuvat vuosien 1982―1999 aikana.
HE 86/96
TaVM 9/96
EV 90/96
1 §2 §3 §5 §6 §7 §8 §9 §10 §12 §12 a §13 §15 §16 §19 §20 §


Valtioneuvoston asetus oikeusavun… 406/2004 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 2004 › 406/2004
406/2004
muutetaan oikeusavun palkkioperusteista 23 päivänä toukokuuta 2002 annetun asetuksen (389/2002) 2 § 1 momentti, 3 §, 4 § 1 momentti, 5 §, 6 §, 7 §, 11 § 2 momentti ja 12 § 1 momentti sellaisena kuin niistä 2 § 1 momentti ja 4 § 1 momentti ovat asetuksessa 31/2004, seuraavasti:
Palkkio avustamisesta asian suullisessa käsittelyssä tuomioistuimessa on 327 euroa, jos käsittely matkoineen kestää enintään kolme tuntia. Pakkokeinoasian, rangaistusten täytäntöönpanosta annetun lain 7 luvun 1 §:n mukaisen valitusasian sekä rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta Suomen ja muiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä annetussa laissa tarkoitetussa luovuttamisasian käsittelyssä palkkio on kuitenkin 181 euroa, jos käsittely matkoineen kestää enintään kaksi tuntia, ja pakkokeinoasian uudelleen käsittelyssä ja ulkomaalaislain (301/2004) 124 §:ssä tarkoitetussa säilöön ottamista koskevan asian käsittelyssä palkkio on 91 euroa, jos käsittely matkoineen kestää enintään tunnin.
Muissa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa toimenpiteissä, kuten valitusten ja vastausten laatimisessa muutoksenhakutuo-mioistuimeen, palkkio määrätään ajankäytön perusteella. Tuntipalkkio on 91 euroa.
Oikeudenkäynnistä rikosasioissa annetun lain 2 luvun 3 §:n nojalla määrätyn tukihenkilön palkkio on 91 euroa tunnilta. Jos määrätty tukihenkilö ei harjoita toimintaa ammattimaisesti tai hänellä ei muutoin ole toiminnasta aiheutuvia yleiskuluja, palkkio on 45 euroa tunnilta. Kun tukihenkilöksi on määrätty julkisyhteisön palveluksessa oleva henkilö tehtävänsä puolesta, palkkio on 18 euroa tunnilta ja se suoritetaan määrätylle tukihenkilölle henkilökohtaisesti.
2 §3 §4 §5 §6 §7 §11 §12 §