text:
Suomen ainoa työsuhteisiin keskittynyt lakineuvoja. Työelämän lakineuvontaa luottamuksella ja ennakoitavasti.
Korkein hallinto-oikeus (KHO) on 6.10.2017 antamassaan ratkaisussa 2997/3/15 käsitellyt kirkkolain mukaista irtisanomisperustetta sekä sitä, milloin irtisanomisperusteeseen on viimeistään vedottava. KHO katsoi, että irtisanomisperusteeseen ei ollut vedottu kohtuullisessa ajassa, joten kirkkoneuvoston päätös irtisanomisesta oli kumottava lainvastaisena. Kirkkolain 6 luvun 50 § edellyttää, että virkasuhteen irtisanomiseen on oltava viranhaltijasta johtuva asiallinen ja painava syy. Irtisanomisperusteeseen on vedottava […]
Korkein oikeus katsoi ratkaisussaan KKO 2017:55, että työnantaja oli laiminlyönyt selvittää oma-aloitteisesti olisiko määräaikainen työntekijä ollut määräajan päättymisen jälkeen sijoitettavissa muihin työtehtäviin. Kohtuullisena korvauksena työsuhteen perusteettomasta päättämisestä pidettiin viiden kuukauden palkkaa. Työntekijä oli työskennellyt sosiaalityöntekijänä kuntayhtymän palveluksessa 16 määräaikaisessa työsuhteessa vuosien 2003 ja 2011 välillä. Määräaikaisuuksien perusteina olivat sijaisuus, määräaikainen lisähenkilö ja avoimen vakanssin hoito. […]
Vakituisen työntekijän irtisanominen ja kausityöntekijöiden palkkaaminen samanaikaisesti
Hovioikeuden ratkaisun S 17/112 (annettu 20.6.2017) mukaan vakituisen työntekijän irtisanominen oli laiton, kun yhtiö heti irtisanomisen jälkeen palkkasi kausityöntekijöitä sekä nollatuntisopimuksella työskenteleviä työntekijöitä. Ratkaisu ei ole vielä lainvoimainen. Työntekijä A:n työsuhde oli alkanut määräaikaisena joulukuussa 2008 ja maaliskuussa 2009 se oli muutettu toistaiseksi voimassa olevaksi. Huhtikuussa 2014 hänet oli irtisanottu ja työsuhde oli päättynyt toukokuussa 2014. […]
Korkeimman oikeuden ratkaisu KKO 2017:38 koski työsopimuksen irtisanomista tuotannollisilla ja taloudellisilla perusteilla, kun samaan aikaan työtä oli teetetty tarvittaessa työhön kutsuttavilla työntekijöillä. Yhtiössä oli käyty yhteistoimintaneuvottelut, joiden perusteella työntekijä X:n työsuhde oli irtisanottu päättymään 12.3.2013. Työsuhdetta oli kuitenkin jatkettu 30.9.2013 asti. Yhtiö oli tänä aikana sekä sen jälkeen teettänyt töitä myös tarvittaessa työhön kutsuttavilla työntekijöillä. […]
Puitesopimus määräaikaisten työsopimusten ehtojen perustana
Korkein oikeus otti ratkaisussaan KKO 2017:37 kantaa puitesopimukseen, jolla työnantaja ja työntekijä olivat sopineet määräaikaisten työsopimusten ehdoista. Puitesopimus ei ollut tarkoittanut vakituista työsuhdetta ja yrityksellä oli ollut perusteet määräaikaisten työsopimusten solmimiseen. Vuonna 2010 työntekijä ja yhtiö olivat solmineet puitesopimuksen tarvittaessa työhön kutsuttavien työsuhteiden ehdoista. Työntekijä oli vuosien 2010 ja 2011 aikana ollut yhteensä 15 määräaikaisessa […]
Korkein oikeus katsoi 23.5.2017 antamassaan ratkaisussa KKO 2017:29, että työehtosopimuksen soveltamisalaan kuuluvat ylemmät toimihenkilöt saivat valita keskuudestaan luottamusvaltuutetun, vaikka työpaikalla oli jo luottamusmies. Yrityksessä sovellettiin työehtosopimusta myös ylempiin toimihenkilöihin, vaikka he eivät kuuluneetkaan työehtosopimuksen neuvotelleeseen työntekijäyhdistykseen. Yhtiössä oli valittu työehtosopimuksen mukaisesti luottamusmies, jonka valintaan ylemmät toimihenkilöt eivät olleet voineet osallistua. Tästä syystä ja koska luottamusmies […]
Työssäoloehto maksettaessa työehtosopimuksen mukaista palkkaa äitiysvapaan ajalta uuden raskauden osalta
Korkein oikeus otti 16.5.2017 antamassaan ratkaisussa KKO 2017:25 kantaa tasa-arvolain vastaiseen syrjintään, kun työntekijälle ei ollut maksettu toisen äitiysvapaan alkaessa työehtosopimuksen mukaista palkkaa ensimmäisen lapsen hoitovapaasta johtuen. Työntekijä oli toistaiseksi voimassa olevassa työsuhteessa ja hän oli palannut ensimmäisen lapsensa saatuaan hoitovapaalta töihin. Hän ehti työskennellä kolmen ja puolen kuukauden ajan ennen kuin jäi uudestaan äitiysvapaalle toisesta […]
Korkein oikeus otti 3.2.2017 antamassaan ratkaisussa KKO 2017:4 kantaa kysymykseen siitä, olisiko työnantajan pitänyt tarjoa äitiys- ja muulla perhevapaalla olevalle osa-aikaiselle työntekijälle lisätyötä. Työsopimuslain 2 luvun 5 §:n mukaan työnantajan on tarjottava palveluksessaan oleville osa-aikatyöntekijöille lisätyötä tarvitessaan lisää työntekijöitä näille sopiviin tehtäviin. Korkeimman oikeuden ratkaisemassa tapauksessa työnantaja oli solminut työntekijän perhevapaan aikana oppisopimuksen sekä palkannut […]
Työntekijän poissaolo työpaikalta sairasloman jälkeen ei oikeuttanut pitämään työsopimusta purkautuneena
Turun hovioikeus ei myöntänyt 30.1.2017 antamallaan päätöksellä jatkokäsittelylupaa asiassa, joka koski työnantajan oikeutta käsitellä työstä pois jääneen työntekijän työsuhdetta purkautuneena. Käräjäoikeuden asiassa antama tuomio jäi näin ollen pysyväksi. Kyseisessä tapauksessa työnantaja oli ilmoittanut pitävänsä työsopimusta purkautuneena työntekijän jätettyä palaamatta töihin viimeisimmän työnantajalle toimitetun lääkärintodistuksen mukaisen sairausloman jälkeen. Ennen työsuhteen päättymistä työntekijä oli ollut sairaslomalla noin […]
Työntekijän epärehellisyys ei ollut laillinen peruste työsuhteen päättämiselle
Korkein oikeus otti 29.9.2016 antamassaan ratkaisussa KKO 2016:62 kantaa työsuhteen purkamisen edellytyksiin työntekijän epärehellisen ja työnantajan toimintaohjeiden vastaisen menettelyn johdosta. Kyseisessä tapauksessa työntekijä oli anastanut hävikkituotteiksi kirjaamansa asiakkaan palauttaman vesimelonin ja neljäsosan hunajamelonista, jotka olisi toimintaohjeen mukaan pitänyt hävittää viemällä ne jätepuristimeen. Saatuaan tietää anastuksesta ja varattuaan työntekijälle tilaisuuden tulla kuulluksi, työnantaja oli purkanut työsuhteen. […]
Elintarvikealan yritys irtisanoi kaksi keskijohtoon kuulunutta työntekijää tuotannollisin ja taloudellisin perustein yhteistoimintaneuvottelujen seurauksena. Lainvoimaiseksi jääneessä 13.6.2016 antamassaan tuomiossaan käräjäoikeus kuitenkin katsoi, ettei työsopimuslain mukaista irtisanomisperustetta ollut ja tuomitsi työnantajan maksamaan korvausta perusteettomasta työsuhteen päättämisestä toiselle työntekijälle 12 ja toiselle 14 kuukauden palkkaa vastaavan määrän. Korvausten määrään vaikuttivat erityisesti työntekijöiden pitkä työhistoria yrityksessä, heikot työllistymismahdollisuudet ja […]
Lähetetyllä työntekijällä tarkoitetaan työnantajan rajat ylittäviä palveluita tarjottaessa toiseen maahan tilapäisesti työhön lähettämää työntekijää. Suomeen lähetettyjä työntekijöitä koskevaa lainsäädäntöä uudistettiin 18.6.2016 voimaan tulleella lailla. Uusi laki sisältää säännökset muun muassa Suomeen lähetettyjen työntekijöiden vähimmäisehdoista, lähettävän yrityksen ja työn tilaajan velvollisuuksista sekä lain rikkomisen seurauksista. Ei muutoksia työehtoihin Uudella lailla ei muutettu lähetettyjen työntekijöiden työsuhteen ehtojen […]
Lomalla sairastamista koskeva vuosilomalain säännös uudistui jälleen 1.4.2016 lukien. Kuluvalla 2.5. alkaneella lomakaudella sovelletaan siis näitä uudistuneita sääntöjä. Lakiin palautettiin säännös loman aikana alkanutta työkyvyttömyyttä koskevista omavastuupäivistä. Muutoksen myötä työntekijällä, jolla on oikeus yli neljän viikon eli 24 arkipäivän vuosilomaan, on oikeus siirtää vuosilomaansa työkyvyttömyyden vuoksi ainoastaan niiltä osin kuin loma muutoin jäisi työkyvyttömyyden vuoksi […]
Saako työnantaja seurata työntekijän sähköistä viestintää?
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin (EIT) otti 12.1.2016 antamassaan ratkaisussa kantaa työntekijän yksityisyyden suojaa koskevaan asiaan. Kyseisessä tapauksessa työnantaja oli selvittänyt työntekijän asiakasviestintää varten avaaman Yahoo Messenger –tilin viestintää ilman työntekijän suostumusta. Havaittuaan, että työntekijä oli käyttänyt ohjelmistoa työaikana henkilökohtaiseen viestintään veljensä ja morsiamensa kanssa, työnantaja päätti työntekijän työsuhteen. Työnantajan atk-laitteiden käyttäminen henkilökohtaisiin tarkoituksiin oli työsääntöjen mukaan kiellettyä […]
Hovioikeuden ratkaisu työsopimuksen purkamisesta ennen työsuhteen alkamista
Itä-Suomen hovioikeuden 15.10.2015 ratkaisemassa tapauksessa S 15/457 oli kysymys tilanteesta, jossa hoiva-alan yritys oli purkanut kesätyöhön palkatun opiskelijan työsopimuksen juuri ennen kuin työsuhteen oli tarkoitus alkaa. Työntekijän vaadittua korvausta työsuhteen perusteettomasta päättämisestä työnantaja väitti, että tämä oli käynyt yrityksessä työhaastattelussa, mutta varsinaista työsopimusta ei ollut syntynyt. Kirjallista työsopimusta osapuolten välillä ei ollut tehty. Hovioikeus […]
Korkeimman oikeuden ratkaisuja määräaikaisen työsopimuksen perusteista
Korkein oikeus antoi 24.9.2015 kaksi määräaikaisen työsopimuksen solmimisedellytyksiä koskevaa ratkaisua, KKO:2015:64 ja KKO:2015:65. Kummassakin tapauksessa oli kysymys kunta-alan työntekijästä, joka oli työskennellyt määräaikaisissa työsuhteissa lähes katkeamatta useiden vuosien ajan. Tapauksessa KKO:2015:64 työntekijä oli työskennellyt 18.8.2005 – 19.9.2010 yhteensä 22:ssa määräaikaisessa työsuhteessa. Tapauksessa KKO:2015:65 työntekijä oli puolestaan työskennellyt kuntayhtymän palveluksessa 1.6.1995 – 8.1.2012 yhteensä […]
OTM, BBA Jemina Fabritius Suomen Työsuhdeneuvonnan lakimieheksi
OTM, BBA Jemina Fabritius aloitti Suomen Työsuhdeneuvonta Oy:n työsuhdelakimiehenä 17.8.2015. Fabritius on työskennellyt aikaisemmin muun muassa Insinööriliitto IL ry:ssä työsuhdelakimiehenä ja palvelupäällikkönä. Hänet tavoittaa sähköpostilla osoitteesta jemina.fabritius@tyosuhdeneuvonta.fi sekä puhelimitse numeroista 010 5811 710 ja 0400 908 490. Esa Schön
Korkein oikeus otti kahdessa 25.6.2015 antamassaan ratkaisussa kantaa siihen, milloin on kysymys työaikalain (605/1996) tarkoittamasta varallaolosta ja milloin taas työajaksi luettavasta valmiudessa olosta. Työaikalain 5 § mukaan varallaololla tarkoitetaan työnantajan ja työntekijän sopimukseen perustuvaa järjestelyä, jossa työntekijä sitoutuu olemaan joko asunnossaan (ns. kotivarallaolo) tai muualla (ns. vapaamuotoinen varallaolo) tavoitettavissa niin, että hänet voidaan tarvittaessa […]
Työsopimuslain (55/2001) 5 luvun 7 § 1 momentin mukaisesti työntekijä saa lomautuksen aikana irtisanoa työsopimuksensa sen kestosta riippumatta ilman irtisanomisaikaa. Työsuhde päättyy tällöin välittömästi eikä työntekijällä näin ollen ole lähtökohtaisesti oikeutta myöskään irtisanomisajan palkkaan. Jos lomautus on kestänyt irtisanomisen tapahtuessa yhdenjaksoisesti vähintään 200 kalenteripäivää, työntekijällä on kuitenkin oikeus irtisanomisajan palkkaan samalla tavoin kuin jos työnantaja […]
EU-tuomioistuin antoi 17.3.2015 ratkaisun C-533/13 työehtosopimusten vuokratyön käyttöä rajoittavien määräysten sallittavuudesta työvoiman vuokrausta koskevan direktiivin 2008/104/EY kannalta. Ratkaisu liittyy työtuomioistuimessa vireillä olevaan Auto- ja kuljetusalan työntekijäliitto AKT ry:n ja Öljytuote ry:n sekä Shell Aviation Finland Oy:n väliseen vuokratyövoiman käyttöä koskevaan erimielisyyteen. Erimielisyydessä on kysymys siitä, ovatko työnantajaliitto ja yhtiö menetelleet työehtosopimuksen vastaisesti sen johdosta, […]
23.1.2015 antamassaan ratkaisussa KKO 2015:7 korkein oikeus otti kantaa siihen, millä edellytyksillä työnantajalla on oikeus alentaa työntekijän palkkaa yksipuolisesti. Kyseisessä tapauksessa työnantaja oli irtisanonut asiakkaan suorittaman palvelusopimuksen irtisanomisen vuoksi kyseisiä palvelutehtäviä suorittavat työntekijät tuotannollisin ja taloudellisin perustein. Ennen työsuhteen päättymistä työnantaja ja asiakas olivat kuitenkin solmineet uuden sisällöltään suppeamman ja hinnaltaan olennaisesti halvemman palvelusopimuksen. […]
Yhdenvertaisuuslaki uudistui 1.1.2015 lukien. Samassa yhteydessä muutettiin myös sukupuolten välistä tasa-arvoa koskevaa tasa-arvolakia. Uudistuksen tavoitteena on, että lainsäädäntö täyttäisi aikaisempaa paremmin perustuslain yhdenvertaisuutta ja syrjinnän kieltoa koskevan säännöksen asettamat vaatimukset. Uusi yhdenvertaisuuslaki Uudistettu yhdenvertaisuuslaki koskee perhe-elämän piiriin kuuluvaa toimintaa ja uskonnonharjoittamista lukuun ottamatta kaikkea yksityistä ja julkista toimintaa. Laki suojaa syrjinnältä aikaisempaa laajemmin […]
2.1.2015 Korkein oikeus otti 22.12.2014 antamassaan ratkaisussa KKO 2014:98 kantaa myyntityötä tekevän työntekijän työsuhteen irtisanomisen edellytyksiin. Tapauksessa oli ratkaistavana kysymys siitä, oliko työnantajalla oikeus irtisanoa myymälässä osa-aikaisena korinkonemyyjänä työskennelleen työntekijän työsopimus sillä perusteella, että tämän myyntikateprosentti oli kahden varoituksen jälkeenkin ollut huomattavasti alhaisempi kuin työnantaja edellytti myyjiltään. Korkein oikeus totesi ensinnäkin, että vaaditun työtuloksen […]
Korkein oikeus otti 4.7.2014 antamassaan ratkaisussa kantaa kilpailukieltosopimuksen solmimisedellytyksiin.
Milloin palkka on maksettava? Työnantajan on maksettava työntekijälle palkka työ- tai työehtosopimuksessa sovittuna tai laissa määriteltynä päivänä. Tunti- ja päiväpalkkaisille palkka on maksettava vähintään..
EU-tuomioistuin antoi 13.2.2014 työtuomioistuimen pyynnöstä ennakkoratkaisun.
Helsingin käräjäoikeus antoi hiljattain poikkeuksellisen ja paljon keskustelua herättäneen tuomion kunnianloukkausjutussa, jossa esimies oli kutsunut entistä työntekijää laiskaksi ja saamattomaksi muiden kuullen.
Niin sanottuihin nollatuntisopimuksiin eli tarvittaessa työhön kutsuttavien työntekijöiden työsopimuksiin liittyvät ongelmat ovat olleet kevään ja kesän aikana vilkkaan julkisen keskustelun kohteena ja niitä on käsitelty työmarkkinajärjestöjen kesken
Suuri osa suomalaisista viettää heinäkuussa kesälomaansa ja lomarahat ovat heille ajankohtainen asia. Lomarahalla tarkoitetaan normaalin vuosilomapalkan lisäksi maksettavaa osuutta..
Vuosilomalakiin astuu 1.4.2013 alkaen voimaan muutoksia sekä vuosilomapalkan laskennan osalta että vuosiloman aikaisen työkyvyttömyyden osalta
Älä anna asioiden pitkittyä. Meiltä saat kaikki työsuhteeseen liittyvät oikeudelliset palvelut samasta paikasta tarvitsetpa sitten vastauksen yksittäiseen kysymykseen, arvion jonkin menettelyn laillisuudesta, asiantuntija-apua työsopimuksen laatimiseen tai työsuhdetta koskevan erimielisyyden hoitamiseen.
Autamme siis kaikissa työsuhteisiin, työsopimuksiin ja työelämän riitatilanteisiin liittyvissä kysymyksissä.
Oheisesta linkistä löydät tarkemmat kuvaukset eri työelämän tilanteista, joissa sinun kannattaa miettiä yhteydenottoa asiantuntijaamme. Tutustu työsuhteisiin liittyviin kysymyksiin tarkemmin.

matches:
KKO
KKO
KKO
KKO
KKO
KKO
KKO
§ 1
KKO
KKO


text:
Urantia-kirjan, LUKU 112. Persoonallisuuden eloonjääminen
Urantia-kirjan - LUKU 112. Persoonallisuuden eloonjääminen
LUKU 112. Persoonallisuuden eloonjääminen
§ 1. Persoonallisuus ja todellisuus
§ 2. Minä
§ 3. Kuolemaksi kutsuttu ilmiö
§ 4. Suuntaajat kuoleman jälkeen
§ 5. Ihmisminän eloonjääminen
§ 6. Morontiaminä
§ 7. Suuntaajafuusio
112:0.1 (1225.1) EVOLUTIONAARISET planeetat ovat niitä sfäärejä, joilta ihmiset ovat peräisin, maailmoja, joista ylösnousemuksen elämänvaihe alkaa. Urantia on lähtöpisteesi; täällä sinä ja jumalallinen Ajatuksensuuntaajasi olette väliaikaiseen liittoon kytkettyinä. Sinulle on annettu täydellinen opas, niinpä jos vilpittömästi osallistut ajallisuuden kilpajuoksuun ja tulet perille uskon lopulliseen maaliin, aikakaudet kestävä palkinto on oleva sinun, tulet ikuiset ajat olemaan liittyneenä sisimmässäsi olevaan Suuntaajaan. Silloin alkaa todellinen elämäsi, ylösnousemuselämä, jonka eteishuoneena nykyinen kuolevaisen olotilasi vasta toimii. Silloin alkaa teidän ylevä ja yhä pitemmälle johtava tehtävänne eteenne avautuvan ikuisuuden finaliitteina. Ja kaikkien näiden tähän evolutionaariseen kasvuun liittyvien, toinen toistaan seuraavien aikakausien ja vaiheiden ajan on olemassa yksi sellainen osa sinua, joka pysyy ehdottoman muuttumattomana, ja tämä osa on persoonallisuus — pysyvyys muutoksen keskellä.
112:0.11 (1225.11) 9. Sille on luonteenomaista moraalisuus — tietoisuus sen ja muiden persoonien välisen suhteen vuorovaikutuksellisuudesta. Se erottaa käyttäytymisen tasoja ja tekee valikoivasti eron niiden välillä.
112:0.12 (1225.12) 10. Persoonallisuus on ainutlaatuinen, ehdottoman ainutlaatuinen: Se on ainutlaatuinen ajallisuudessa ja avaruudessa; se on ainutlaatuinen ikuisuudessa ja Paratiisissa; se on ainutlaatuinen, kun se annetaan — siitä ei ole kaksoiskappaleita; se on ainutlaatuinen olemassaolon jokaisena hetkenä; se on ainutlaatuinen suhteessa Jumalaan — hän ei katso henkilöön, muttei hän myöskään laske heitä yhteen, sillä he eivät ole yhteenlaskettavissa — he ovat yhdistettävissä, mutta mitään yhteissummaa heistä ei ole saatavissa.
112:1.6 (1226.10) 1. Pituus edustaa etenemisen suuntaa ja luonnetta — liikettä avaruuden halki ja ajan kulkua noudattaen — evoluutiota.
112:1.10 (1226.14) Persoonallisuuden finiittisissä dimensioissa on kysymys kosmisesta pituudesta, syvyydestä ja leveydestä. Pituus tarkoittaa merkitystä, syvyys merkitsee arvoa, leveys kattaa ymmärryksen — kyvyn kokea kiistatonta tietoisuutta kosmisesta todellisuudesta.
112:1.16 (1227.6) Persoonallisuus ei eristyksissä pysty kovinkaan hyviin suorituksiin. Ihminen on synnynnäisesti sosiaalinen olento. Häntä hallitsee halu kuulua johonkin. On kirjaimellisesti totta, että ”kukaan ei elä itsellensä”.
112:1.18 (1227.8) Ihmisorganismin kohdalla sen osien yhteenvedosta muodostuu minuus — yksilöllisyys — mutta tällaisella prosessilla ei ole kerrassaan mitään tekemistä persoonallisuuden kanssa, sillä se on kaikkien näiden tekijöiden yhdistäjä siinä mielessä, miten ne suhteutuvat kosmisiin realiteetteihin.
112:1.19 (1227.9) Yhdistelmissä on sen osat laskettu yhteen; järjestelmissä osat ovat järjesteltyjä. Järjestelmät ovat merkityksellisiä järjestyneisyyden — positionaalisten arvojen — vuoksi. Hyvässä järjestelmässä kaikki osatekijät ovat kosmisessa positiossa. Huonossa järjestelmässä jokin joko puuttuu tai se on poissa paikaltaan — epäjärjestyksessä. Ihmisjärjestelmässä nimenomaan persoonallisuus yhdistää kaikki toiminnot ja tuo puolestaan mukanaan identiteettiin sisältyvät luovuuden laatusuureet.
112:2.7 (1228.2) Se universumitosiasia, että Jumalasta tuli ihminen, on ikiajoiksi muuttanut kaikki ihmispersoonallisuuden merkitykset ja muuntanut kaikki sen arvot. Rakkaus — tämän sanan oikeassa merkityksessä — tarkoittaa eheiden persoonallisuuksien keskinäistä arvonantoa, olkoot nämä persoonallisuudet inhimillisiä tai jumalallisia tahi inhimillisiä ja jumalallisia. Minuuden osat voivat toimia lukuisin eri tavoin — ajatella, tuntea, toivoa — mutta vain eheän persoonallisuuden koordinoidut attribuutit kohdentuvat älylliseksi toiminnaksi; ja kaikki nämä avut liittyvät kuolevaismielen hengelliseen varustukseen, kun ihmisolento vilpittömästi ja epäitsekkäästi rakastaa toista olentoa, inhimillistä tai jumalallista.
112:2.8 (1228.3) Kaikki kuolevaisten käsitykset todellisuudesta perustuvat olettamukseen ihmispersoonallisuuden aktuaalisuudesta. Kaikki käsitykset ihmisen yläpuolella olevista realiteeteista perustuvat siihen, minkä kokemuksen ihmispersoonallisuus on saanut tietyistä häneen suhteissa olevien hengellisten entiteettien ja jumalallisten persoonallisuuksien muodostamista kosmisista realiteeteista ja niiden myötä. Ellei persoonallisuutta oteta lukuun, kaikki ihmisen kokemukseen sisältyvä ei-hengellinen on jonkin päämäärän saavuttamiskeino. Kuolevaisen ihmisen jokainen aito suhde toisiin persooniin — inhimillisiin tai jumalallisiin — on jo sinänsä päämäärä. Ja tällainen kumppanuus Jumaluuden persoonallisuuden kanssa on universumiylösnousemuksen ikuinen tavoite.
112:2.14 (1229.1) Kehittyvän minuuden yhdistymisen mahdollisuus kuuluu luonnostaan sen rakennusosina olevien tekijöiden ominaisuuksiin: perusenergioihin, peruskudoksiin, pohjimmaisena vaikuttavaan kemialliseen ylivalvontaan, korkeimpiin ideoihin, korkeimpiin motiiveihin, korkeimpiin tavoitteisiin ja Paratiisin lahjoittamaan jumalalliseen henkeen — ihmisen hengellisen olemuksen minätietoisuuden salaisuuteen.
112:2.15 (1229.2) Kosmisen evoluution tarkoituksena on hengen hallitsevuutta lisäämällä saada aikaan persoonallisuuden yhtenäisyys, lisäämällä tahtoperäistä alttiutta Ajatuksensuuntaajan opetusta ja johdatusta kohtaan. Persoonallisuudelle — sekä ihmis- että ihmisen yläpuolella olevalle persoonallisuudelle — on tunnusomaista sellainen luontainen kosminen ominaisuus, jota voidaan kutsua ”dominanssin kehitykseksi” ja jolla tarkoitetaan sekä oman itsensä että ympäristönsä hallinnan laajenemista.
112:2.20 (1229.7) Aineellinen minä, ihmisen identiteetin ego-entiteetti, on fyysisen elämän aikana riippuvainen aineellisen elämänylläpitimen keskeytymättömästä toiminnasta, siitä energioiden ja älyn epävakaan tasapainon olemassaolon jatkumisesta, jolle Urantialla on annettu nimeksi elämä. Mutta eloonjäämisen arvoinen minuus, joka kykenee nousemaan kuoleman kokemuksen yläpuolelle, kehittyy vain sitä tietä, että saadaan aikaan kehittyvän persoonallisuuden identiteetin olinpaikan potentiaalinen siirtyminen väliaikaisesta elämänylläpitimestä — aineellisesta ruumiista — morontiasielun kestävämpään ja kuolemattomaan olemukseen ja edelleen tasoille, joilla sielusta tulee henkitodellisuuden läpitunkema ja joilla se lopulta saavuttaa henkirealiteetin statuksen. Tämän aktuaalisen siirron aineelliseensitoutuneisuudesta morontiaansamastumiseen saa aikaan ihmisluodun tekemien Jumalaa etsivien päätösten vilpittömyys, sinnikkyys ja järkkymättömyys.
112:3.2 (1229.9) 1. Hengellinen (eli sielun) kuolema. Jos ja kun kuolevainen ihminen on lopullisesti torjunut eloonjäämisen, kun hänet on Suuntaajan ja eloonjäävän serafin yhteisen käsityksen mukaan julistettu hengellisesti varattomaksi, morontiaalisesti vararikkoiseksi, kun tällainen yhteistuumin annettu neuvo on kirjattu Uversassa ja kun Sensorit ja heidän heijastavat työtoverinsa ovat nämä havainnot tarkistaneet, sen jälkeen Orvontonin hallitsijat antavat määräyksen asianomaisessa asuvan Opastajan välittömästä vapaaksilaskemisesta. Mutta tämä Suuntaajan vapaaksipäästäminen ei millään tavoin vaikuta tästä Suuntaajan hylkäämästä yksilöstä huolehtivan henkilökohtaisen tai ryhmäserafin velvollisuuksiin. Tämänlaatuinen kuolema on merkitykseltään lopullinen siitä huolimatta, että fyysisen ja mielimekanismin elollisenergiat toistaiseksi vielä jatkavatkin toimintaansa. Tämä kuolevainen on kosmiselta kannalta jo kuollut; elämän jatkuminen osoittaa vain kosmisten energioiden aineellisen liikevoiman sitkeyttä.
112:4.3 (1231.3) Fyysisen kuoleman jälkeen — niiden yksilöiden tapauksia lukuun ottamatta, jotka siirretään taivaaseen suoraan elävien joukosta — menee vapaaksi laskettu Suuntaaja välittömästi Diviningtonin kotisfäärilleen. Mitä tuossa maailmassa tarkkaan ottaen tapahtuu aikana, jolloin odotetaan eloonjäävän kuolevaisen tosiasiallista uudelleenilmestymistä, riippuu pääasiassa siitä, nouseeko asianomainen ihminen mansiomaailmoihin oman henkilökohtaisen oikeutensa perusteella vai odottaako hän planetaarisen aikakauden nukkuvien eloonjäävien tuomiokautista koollekutsumista.
112:4.12 (1231.12) Jos olet kuoleman kohdatessasi saavuttanut kolmannen kehän tai sitä korkeamman toimialueen ja jos sinulle sen vuoksi on osoitettu henkilökohtainen kohtalonsuojelija ja jos tämä kohtalonsuojelija varauksetta vahvistaa Suuntaajan esittämän lopullisen jäljennöksen, jonka sisältönä on yhteenveto eloonjäämisluonteesta — jos sekä serafi että Suuntaaja ovat olennaisesti yhtä mieltä jokaisesta elämääsi koskevien muistiinpanojen ja suositusten kohdasta — jos Universaaliset Sensorit ja heidän heijastavat työtoverinsa Uversassa vahvistavat tämän tietoaineiston ja tekevät sen ilman selittelyjä ja varauksia, siinä tapauksessa Päivien Muinaiset lähettävät salamana eteenpäin korkeampaan asemaan oikeuttavan valtuutuksen, joka kulkee viestintäyhteyspiirejä myöten Salvingtoniin, ja tällaisen vastuusta vapauttavan viestin saatuaan Nebadonin Hallitsijan tuomioistuimet määräävät eloonjäävän sielun siirrettäväksi välittömästi mansiomaailmojen kuolleistaheräämissaleihin.
112:4.13 (1232.1) Jos ihmisyksilö jää eloon viivytyksettä, Suuntaaja — niin minulle on opetettu — ilmoittautuu Diviningtonissa, jatkaa matkaansa Paratiisissa olevan Universaalisen Isän eteen, palaa sieltä välittömästi ja pääsee toimipaikkanaan olevan superuniversumin ja paikallisuniversumin Personoitujen Suuntaajien syleilyyn, saa Diviningtonin Personoidun Pääopastajan tunnustuksen ja lähtee sen jälkeen oitis ”identiteetin siirron toteutukseen” tullakseen sieltä kolmantena periodina ja mansiomaailmassa siihen aktuaaliseen persoonallisuushahmoon, joka on valmistettu ottamaan vastaan maan kuolevaisen eloonjäävä sielu, siinä muodossa, jollaiseksi kohtalonsuojelija tämän hahmon on projisoinut.
112:5.4 (1232.5) Ihmisolennoilla on identiteetti vain aineellisessa merkityksessä. Tällaiset minuuden ominaisuudet tuo esille aineellinen mieli toimiessaan älyksi sanotussa energiajärjestelmässä. Kun sanotaan, että ihmisellä on identiteetti, tunnustetaan, että hänen hallussaan on mieliyhteyspiiri, joka on asetettu ihmispersoonallisuuden tahdon sanelemien tekojen ja valintojen alaisuuteen. Mutta kysymyksessä on aineellinen ja puhtaasti ajallinen ilmentymä, aivan kuten ihmisen sikiö on ihmiselämän tilapäinen loismainen vaihe. Kosmisesta näkökulmasta katsottaessa ihmiset syntyvät, elävät ja kuolevat jokseenkin samassa silmänräpäyksessä; he eivät ole pysyviä. Mutta kuolevaisen persoonallisuuden hallussa on sen itsensä tekemän valinnan kautta valta siirtää identiteettinsä sija katoavasta aineellis-älyllisestä järjestelmästä korkeampaan morontia-sielujärjestelmään, josta yhdessä Ajatuksensuuntaajan kanssa luodaan uusi persoonallisuuden ilmenemisen väline.
112:5.11 (1233.7) On kaksi seikkaa, jotka vaikeuttavat pyrkimyksiäni selittää, mitä sinulle kuolemassa tarkkaan ottaen tapahtuu, nimittäin sille eloonjäävälle sinulle, joka on poistuvasta Suuntaajasta erillinen. Toinen näistä vaikeuksista on se, että teidän käsitystasollenne on mahdotonta välittää todellisuutta vastaavaa kuvausta eräästä sellaisesta toimituksesta, joka tapahtuu fyysisen ja morontiamaailman rajamaastossa. Toinen vaikeus johtuu niistä rajoituksista, jotka Urantiaa hallitsevat taivaalliset vallanpitäjät ovat liittäneet minulle totuuden paljastajana annettuun toimeksiantoon. Monia mielenkiintoisia yksityiskohtia olisi esitettävissä, mutta lähimpien planetaaristen valvojienne kehotuksesta pidätyn niiden julkituomisesta. Mutta niissä rajoissa, jotka lupani sallivat, voin kertoa seuraavaa:
112:5.15 (1234.4) Aikana, jolloin tapahtuu eloonjääneiden kuolevaisten siirtyminen alkuperämaailmasta mansiomaailmoihin — kokevatpa nämä persoonallisuuden uudelleenkokoamisen kolmantena periodina tai nousevatpa he ryhmässä tapahtuvan kuolleistaheräämisen aikana –, persoonallisuuden kokoonpanosta tallennetut tiedot säilytetään uskollisesti arkkienkelien huostassa maailmoissa, joissa nämä suorittavat erityistoimintojaan. Mainitut olennot eivät ole persoonallisuuden varjelijoita (niin kuin suojelijaserafit ovat sielun varjelijoita), mutta siitä huolimatta on totta, että persoonallisuuden jokainen identifioitavissa oleva tekijä on varmassa tallessa näiden luotettavien, kuolevaisten eloonjäämisestä huolehtivien olentojen huomassa. Mitä tulee kuolevaispersoonallisuuden olinpaikkaan kuoleman ja eloonjäämisen välisenä aikana, niin sitä me emme tiedä.
112:5.16 (1234.5) Uudelleenpersonoinnin mahdollistavat olosuhteet luodaan paikallisuniversumin morontiaalisten vastaanottoplaneettojen kuolleistaheräämissaleissa. Siellä, äsken mainituissa elämän kokoonpanokamareissa, tapahtumaa valvovat viranomaiset järjestävät käyttöön sen universumienergian suhdekokonaisuuden — morontiaalisen, mielellisen ja hengellisen –, joka tekee mahdolliseksi nukkuvan eloonjääneen herättämisen taas tietoisuuteen. Entisen aineellisen persoonallisuuden rakennusosien uudelleenkokoamiseen kuuluu:
112:5.17 (1234.6) 1. Sopivan hahmon, morontiaalisen energiakaavion, valmistaminen — hahmon, jossa uusi eloonjäänyt kykenee saamaan yhteyden ei-hengelliseen todellisuuteen ja johon kosmisen mielen morontiamuunnos voidaan kytkeä.
112:5.19 (1235.1) 3. Kun nämä jälleenpersonoimisen edellytykset on koottu yhteen, uinuvan kuolemattoman sielun sisältämien potentiaalien serafivarjelija laskee lukuisten kosmisten persoonallisuuksien avustamana edellä mainitun morontiaentiteetin odottavan morontiaalisen mielellis-ruumiillisen hahmon päälle ja sisälle, samalla kun hän saattaa tämän Korkeimman evolutionaarisen lapsen ikuiseen liittoon odottavan Suuntaajan kanssa. Ja tämä teko vie jälleenpersonoinnin päätökseen, päättää muistin, ymmärryksen ja tietoisuuden — identiteetin — uudelleenkokoamisen.
112:6.2 (1235.6) Teille on vaikea tehdä selkoa paikallisuniversumissa elettävää elämänuraa varten tarvittavasta morontiapersoonallisuuden hahmosta. Teille annetaan persoonallisuuden julkituomisen mahdollistava morontiahahmo, ja kysymyksessä on ulkokuori, joka kaiken kaikkiaan ylittää käsityskykynne. Tällaiset hahmot, vaikka ne ovatkin täysin todellisia, eivät kuitenkaan ole sellaisia aineelliseen luokkaan kuuluvia energiajärjestelmiä, jotka nyt ymmärrätte. Ne palvelevat silti paikallisuniversumin maailmoissa samaa tarkoitusta kuin aineelliset ruumiinne palvelevat ihmisen synnyinplaneetoilla.
112:6.6 (1236.4) Paikallisuniversumissa vietettävään elämänvaiheeseen ei liity mitään sellaisia vaikuttavia tekijöitä, jotka olisivat verrattavissa ihmisen olemassaoloon kuuluviin seitsemään mielenauttajahenkeen. Morontiamielen täytyy kehittyä sen suoran yhteyden avulla, joka sillä on kosmiseen mieleen — kosmiseen mieleen sellaisena, jollaiseksi paikallisuniversumissa esiintyvän älyllisyyden luova lähde — Jumalallinen Hoivaaja — on sen muokannut ja muuntanut.
112:6.8 (1236.6) Muistiaineksen säilyminen on todiste alkuperäisen minuuden identiteetin säilymisestä. Se on välttämätöntä täydelle tietoisuudelle persoonallisuuden jatkuvuudesta ja laajenemisesta. Kuolevaiset, jotka nousevat taivaaseen Suuntaajatta, ovat ihmismuistin jälleenrakennuksen osalta riippuvaisia siitä, mitä serafikumppanit opettavat, muussa suhteessa ei Henkeen fuusioituneiden kuolevaisten morontiasieluihin kohdistu rajoituksia. Muistikaavio säilyy sielussa, mutta tämä kaavio vaatii entisen Suuntaajan läsnäoloa, jotta siitä jatkuvana muistiaineksena tulisi välittömästi tiedostettavissa olevaa. Ilman Suuntaajaa kuolevainen eloonjäänyt tarvitsee melkoisesti aikaa tutkiakseen uudelleen ja oppiakseen uudelleen muistitiedon aiemman olemassaolon merkityksistä ja arvoista.
112:6.9 (1237.1) Eloonjäämisen arvoinen sielu heijastaa uskollisesti aineellisen älymekanismin — minuuden identiteetin entisen olinpaikan — sekä laadullisia että määrällisiä toimintoja ja motivaatioita. Totuuden, kauneuden ja hyvyyden valitessaan kuolevaisen mieli astuu universumissa vietettävään esimorontiaaliseen elämänvaiheeseensa, joka sujuu viisaudenhengen johdolla yhdistyneiden seitsemän mielenauttajahengen suojeluksessa. Myöhemmin eli sitten kun esimorontiaalista saavutustasoa edustavat seitsemän kehää on suoritettu, morontiamielenä tunnetun antimen lisääminen mielenauttajan toimikenttänä olevan mielen päälle saattaa alkuunsa paikallisuniversumissa tapahtuvaa edistymistä merkitsevän esihengellisen eli morontiaelämänvaiheen.
112:7.2 (1237.4) Kun maallinen kilpajuoksusi väliaikaisessa hahmossa on juostu päätökseen, sinun on määrä herätä paremman maailman rannoilla, ja lopulta liityt ikuiseen syleilyyn uskollisen Suuntaajasi kanssa. Ja tämä fuusio on se mysteeri, jossa Jumalasta ja ihmisestä tehdään yksi, finiittisen luodun kehityksen mysteeri, mutta se on ikuisesti tosi. Fuusio on Ascendingtonin pyhän sfäärin salaisuus, eikä yksikään luotu — paitsi ne, jotka ovat kokeneet fuusioitumisen Jumaluuden henkeen — voi ymmärtää niiden aktuaalisten arvojen oikeaa merkitystä, jotka liittyvät yhteen, silloin kun ajallisuudesta olevan luodun identiteetistä tulee ikuisesti yhtä Paratiisin-Jumaluuden hengen kanssa.
112:7.5 (1237.7) Suuntaajaanfuusioitumista ei koskaan tapahdu, ennen kuin superuniversumin antamin valtuuksin on julistettu, että ihmisolemus on tehnyt lopullisen ja peruuttamattoman valinnan ikuisen elämänuran hyväksi. Kysymyksessä on se yhteensaattamisvaltuutus, joka sitten kun se on annettu, toimii fuusioituneelle persoonallisuudelle annettuna lähtölupana. Ja tämän lähtöluvan perusteella tämä persoonallisuus voi lopulta poistua paikallisuniversumin piiristä ja jatkaa jonakin päivänä matkaansa superuniversumin päämajaan. Ja sieltä on ajallisuudesta tuleva pyhiinvaeltaja kaukaisessa tulevaisuudessa lähtevä sekonafin kuljettamana pitkälle lennolle Havonan keskusuniversumiin ja tutkimusmatkalle Jumaluuteen.
112:7.8 (1238.3) Mutta fuusioitunut yksilö on todellisuudessa yksi persoonallisuus, yksi olento, jonka yhtenäisyyttä ei kukaan universumien älyllinen olento onnistu erittelemään. Ja niinpä kaikista paikallisuniversumin oikeusistuimista — alimmasta korkeimpaan — selviydyttyäsi ilman, että niistä mikään on kyennyt identifioimaan erikseen ihmistä tai Suuntaajaa, erottamaan toista toisesta, sinut viedään lopulta Nebadonin Hallitsijan, paikallisuniversumin Isäsi, eteen. Ja siellä, juuri sen olennon edessä, jonka luova isyys tässä ajallisuuden universumissa on mahdollistanut sen, että elämäsi on tosiasia, myönnetään valtakirjat, jotka oikeuttavat sinut Universaalista Isää etsiessäsi lopulta astumaan superuniversumissa elettävään elämänvaiheeseen.
112:7.18 (1239.7) Mikä seikkailukertomus! Millainen sankarirunoelma! Kokonainen jättiläisluomus, josta Korkeimman lasten on määrä huolehtia, näiden personoitujen ja ihmistettyjen Suuntaajien, näiden suuntaajistuneiden ja iäistyneiden kuolevaisten, näiden salaperäisten yhteennivoutumien ja ikuisten yhteenliittymien, jotka edustavat korkeinta tunnettua ilmentymää Ensimmäisen Lähteen ja Keskuksen perimmäisestä olemuksesta ja sitä vähäisintä elollisuuden muotoa, joka kykenee käsittämään ja saavuttamaan Universaalisen Isän. Kuvittelemme mielessämme, että tällaisista yhteen sulautuneista olennoista, tällaisista Luojaa ja luotua edustavista kumppanuuksista, tulee kaikkien niiden älyllisten elollismuotojen suurenmoisia hallitsijoita, verrattomia hallintovirkailijoita sekä ymmärtäväisiä ja myötätuntoisia ohjaajia, joita saattaa ilmaantua olemassaolon piiriin kaikkialla näissä ensimmäisen ulkoavaruustason tulevissa universumeissa.

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7


text:
Totoro tapetti HD
Mene...Kotiin3DAbstraktiArkkitehtuurianimaatioEläimetlinnutPyörätautotSarjakuvatJulkkiksetKaupunkiVärikäsViileäTietokoneetSöpöKukkaHauskaPelitTytötteLomaHDKuumaElääLogoRakkausElokuvatmusiikkiluontopaikatavaruusUrheiluteknologiaMaailmanLisää	Kotiin / Sarjakuvat / Totoro tapetti HD	Totoro tapetti HD
0	Totoro tapetti HD
Here Is a Bunch Of totoro wallpaper HD collection For Desktops, Kannettavat, puhelimissa ja Tabletit. Täällä HDwallpaper20.com, on yli sata tuhansia taustakuvia ovat saatavilla ilmaiseksi Lataus. Voit ladata Joka taustakuvat veloituksetta, Koska nämä taustakuvat ovat lataaja käyttäjille.
piipittää Tietoja HD Lover Edellinen: supersankari tapetti HD
seuraava: valentine taustakuva HD
tikkari tapetti HDmoderni tapetti HDSunny Leone taustakuvat HDuuden taustakuvan lataus HDyliluonnollinen tapetti HDJaguar tapetti HD Collectionhd taustakuvia Lataasanderson taustakuva ilmaiseksi Lataamatriisi taustakuva ilmaiseksi LataaMaa Liput HD Collection Suunnitellut HDwallpaper20.com | Powered by zuuur.com	© Copyright 2016, Kaikki oikeudet pidätetään	Siirry alkuun

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD


Vaiettu vuosi 1918 Vaiettu vuosi 1918 Kauko Puottula Päivitetty 27.3.2008
Ohessa muutama mielipidekirjoitus, jotka on julkaistu Turun Sanomissa sekä Lauttakylä-lehdessä. Ensimmäiseen antoi aiheen dosentti Mikko Uolan kirjoitus Turun Sanomissa 6.6.2002. Toiseen vastaavasti tietokirjailija Tauno Tukkisen tutkimukset kadonneista 1918, joita esiteltiin Turun Sanomissa. Näitä juttuja seuraa luettelo lähes 50:stä Huittisissa kadonneesta, jotka on julistettu kuolleeksi pääasiassa 1930-luvun lopulla. Neljäs juttu liittyy teokseen Paha maisema (toim. Pekka Elomaa ja Jouni Kemppainen. 2008), sen Huittista käsittelevään lukuun. Mainittu teos esiteltiin Lauttakylä-lehdessä 7.2.2008. Otsikot
Pyhää sotaa 1918. Punaisia myös katosi
Kuolleiksi julistettuja Huittisissa Pyhää sotaa ja pahoja maisemia Pyhää sotaa 1918
Turun Sanomat 29.7.2002Mielipiteet Otsikoihin
Vuonna 1918 käydystä sodasta on käytetty useita eri nimityksiä hieman ihmisen iästä ja poliittisesta katsomuksesta riippuen, esim. vapaussota, kansalaissota, sisällissota, punakapina, luokkasota jne. Kun olen arkistolähteiden avulla selvittänyt isoisäni edesottamuksia ja kohtaloa 1918, on noussut esille ajatus, että mainittu sota näyttää sisältäneen myös ns. pyhän sodan aineksia, erityisesti sen loppuselvittelyissä. Punaiset valloittivat Huittisten pitäjän 4.2. ja täydellisen vallanoton tielle he lähtivät 17.2. Isoisä valittiin 18.2. erääseen talonhoitokomiteaan ja 2.3. elintarvetarkastajaksi. Mutta punakaartin palkkauslistalla ja varustelistalla hänen nimeään ei esiinny. Jo syksyllä 1917 hänet oli valittu takseerauslautakuntaan. Isoisä kieltämättä oli jonkun sortin sosialisti. Selvää on sekin, että hän hyväksyi punaisen hallinnon ottamalla em.
tehtävät vastaan. Aseellisesta puolesta hän pysyi loitolla ja keskittyi siviilitehtäviin. Punainen hallinto romahti kuitenkin varsin pian ja 20.4. valkoiset valtasivat Huittisten pitäjän. Seuraavana päivänä
suoritettiin yleinen kotitarkastus, jolloin isoisä monien muiden tavoin pidätettiin. Kenttäoikeus tuomitsi isoisän kuolemaan ja se pantiin täytäntöön 23.4. hiekkakuopassa, kolme kilometriä keskustasta. Saman kohtalon koki samalla kertaa kaksi muuta. Vaikka valtiovalta oli asettanut rintamaoikeuden ja se oli jo järjestäytynyt, tämä asia hoidettiin nopeasti kenttäoikeudessa. Kenttäoikeuksien tapaisia instituutioita ei pitänyt olla olemassa, koska ne oli kielletty ylipäällikön kiertokirjeessä 25.2.1918. Mielenkiintoista on se, että kenttäoikeuden puheenjohtaja oli papillista sukua ja piti kortteeria pappilassa. Leski (isoäiti)
kirjoittaa vuosi näiden tapahtumien jälkeen miten hän ennen teloitusta sai tavata miehensä ja miten kenttäoikeuden
puheenjohtaja "tuli ovessa vastaan täynnä pyhää innostusta, pauhas ja nuhteli ankarasti vahteja..." Eräs näistä vahdeista
muistelee lähes 50 vuotta myöhemmin: "Mikä ikävin ilmiö kun veretään uskonto mukaan näin rikollisten tekojen suojaksi." Eräs teloitusryhmään kuuluneista kirjoittaa heinäkuussa 1918 paikallisessa lehdessä, että vapaustaistelu oli jo loppuun
suoritettu ja "punikit saaneet Jumalan tuomion." Siitä, mitä Jumalan tuomiolla tarkoitetaan uskonnollispoliittisessa retoriikassa, antaa varsin hyvän kuvan kirkkoherra V. Malmivaara 12 vuotta myöhemmin puheessaan talonpoikaismarssijoille 7.7.1930: "Jumala tuomitsee nyt tästä maasta pimeyden kätköihin maanpetoksellisen ja kaiken pyhää pilkkaavan kommunismin... Tästä Jumalan tuomiosta, jonka kautta hän tekee laupeutta meille ja meidän lapsillemme, iloitaan tuhansissa kodeissa yli Suomen."
Martti Lutherin talonpoikaiskapinaa (1524-1525) koskevat kannanotot ja Joosuan kirja saattoivat olla erityisenä
hartauslukemistona ja syventävän tarkastelun kohteena keväällä 1918. Ehkä myös rodunjalostukselliset näkökohdat ohjasivat
toimia silloin? Kyseessä oli kuitenkin suuri kansallinen onnettomuus. Kauko Puottula Punaisia myös katosi
Turun Sanomat 10.3.2004. s. 21.Mielipiteet Otsikoihin
Turun Sanomat kertoi 7.3. ja 8.3. tietokirjailija Tauno Tukkisen tutkimuksista, joiden mukaan punaisten uhrien lukumäärä
kansalaissodassa 1918 on todennäköisesti huomattavasti suurempi kuin mitä Sotasurmat-projekti on tuonut esille. Tukkinen voi hyvinkin olla oikeassa. Perustelen tätä esimerkillä, johon törmäsin pari vuotta sitten. Huittisten ym. kuntain kihlakunnanoikeuden pöytäkirjoja tutkiessani törmäsin tapaukseen, jossa kyseinen oikeus oli vuonna 1937 julistanut kuolleeksi 19 Huittisissa kirjoilla ollutta ihmistä. Heidät oli varustettu merkinnällä "kadonnut 1918". Näistä kadonneista 10 nimeä löytyi Sotasurmat-projektin sivulta, mutta muita yhdeksää ei. Kirjoitin tästä Sotasurmat-projektille 11.3.2002, mutta puuttuvia nimiä ei ole sivulle ilmestynyt. Lyhyt kuvaus tästä kadonneiden joukosta havainnollistaa asiaa. Jos nämä 19 kadonnutta kuolivat 1918, heidän keski-ikänsä olisi ollut 28 (mediaani 25), nuorimmat 18 ja vanhin 55. Näistä oli miehiä 18 ja naisia 1. Pappi oli merkinnyt kaksi miestä äpäriksi. Heistä 16 oli merkitty työmiehiksi, 2 tilallisen pojiksi ja 1 tilallisen tyttäreksi. Näistä 19 kadonneesta perheellisiä oli seitsemän, joista kuudella oli lapsia. He jättivät jälkeensä punaorpoja yhteensä 25, joista oli alaikäisiä 19. Luvut kertovat selvää kieltään inhimillisestä tuskasta ja kärsimyksestä. Punakaartin palkkauslista tunsi 19 kadonneesta yhdeksän eli he ainakin kuuluivat punakaartiin. Hanke kadonneiden julistamisesta kuolleeksi on ilmeisesti lähtenyt liikkeelle kyläläisten toimesta. Asiamieheksi oli valittu lautamies, jota punaiset kohtelivat kaltoin 1918. Lautamies oli hankkinut omaisilta suostumuksen, mennyt paperien kanssa kirkkoherran puheille. Kirkkoherra oli kirjoittanut kirjeen maaherralle ja maaherra antanut lähetteen kihlakunnanoikeudelle. Asiaa oli puitu käräjillä pari kertaa ja ilmoiteltu Virallisessa lehdessä. Nimismies toimi syyttäjänä! Kadonneiden kuolinpäiväksi kihlakunnanoikeus määräsi 1.1.1922. Vuoden 1918 tapahtumista oli siis kulunut jo 19 vuotta. Huittisten sotasurmien määrää yhdeksän kadonneen lisääminen kasvattaisi 4,5 prosenttia. Vastaavanlaisia oikeusprosesseja on hyvin todennäköisesti käyty muuallakin. Tuomiokirjojen ohella kannattaa katsoa myös Virallista lehteä ja maaherran kirjeenvaihtoa. Kauko Puottula Takaisin aloitussivulle
Kuolleiksi julistettuja Huittisissa Otsikoihin
Kun kansalaissodasta oli kulunut lähes 20 vuotta, Huittisissa heräsi hanke ryhtyä julistamaan kuolleeksi niitä, jotka vuonna 1918 käydyn kansalaissodan melskeissä katosivat. Nämä kadonneet voidaan sijoittaa punaisten puolelle. Kun kadonnut henkilö julistetaan kuolleeksi, hänen mahdollisesti solmimansa avioliitto purkautuu sekä syntyy velvollisuus toimittaa perunkirjoitus, joka vuorostaan mahdollistaa perinnönjaon suorittamisen. Näin ollen on ilmeistä, että lykkäämällä kadonneitten julistamista kuolleiksi, on punaleskien ja punaorpojen elämää haluttu samalla vaikeuttaa. Vuonna 2002 törmäsin sattumalta tapaukseen, jossa Huittisten ym. kuntain kihlakunnanoikeus oli 1937 julistanut kuolleeksi kerralla 19 henkilöä, jotka olivat kadonneet vuonna 1918 (Taulukko 1). Helmikuussa 2008 tietokirjailija, lehtori Tauno Tukkinen ilmoitti minulle, että vuonna 1918 kadonneita on Huittisten ym. kuntain kihlakunnanoikeudessa julistettu kuolleiksi suuria määriä myös vuonna 1939 (Taulukko 2) sekä yksittäisiä tapauksia vuosina 1925-1928 sekä 1976 (Taulukko 3). Tukkiselta sain nimilistan, lisätietoja olen hakenut kihlakunnanoikeuden päätöksistä. Huittisten kihlakunnanoikeus julisti 20 kadonnutta kuolleeksi vuonna 1939. Näistä vuonna 1918 katosi 15, ensimmäisessä maailmansodassa 3, Aunuksen retkellä 1 ja jo 1890-luvulla 1. Tutkija Tuomas Hoppu Tampereen yliopistosta on vahvistanut, että huittislaisia kuoli 1. maailmansodassa kolme ja antoi heistä lisätietoja. Koska näillä tapauksilla on myös paikallishistoriallista merkitystä, ovat ne oheisessa taulukossa mukana (Taulukko 2). Taulukko 1: Huittisissa 1937 kuolleeksi
julistetut
Kylä ja talo
Puna-kaartinpalkkaus
Sotasurmat-sivulla13.3.2004
Til.pka
Hannula, Ala-Hannula
Kyllä Kyllä Ä+veljet
Vihtori Villiam
Ä+veljet
Kulmala Kalle Emil
Huhkola 07.08.1881
V+lapset
H:nen, Risti-Rautio
Ville Jalmari
H:nen, Ookila
Kyllä V+lapset
Niilo Juho
H:nen, Heinerkkilä
Ä+veljiä
H:nen, Yhteinenmaa
Frans Juho
Juho Henrik
H:nen, Kaharila, Kyssä
Sisar+veljiä
Frans Heikki
Leppäkoski, Kraatarla
Loima, Yli-Jaakola
Til.tytär
Loima/Mommola, Kirra
I+sisarukset
Nanhinen
Mommola, Härkälä
Fredrik Aleksis
Nanhia, Torpo
V+pka
Raijala, Vanha-Laurila
Sampu, Noppari
Toivo Kustaa
Sampu, Vähä-Käki
Ä+sisarukset
Sampu, Erkkilä
Kustaa Feliks
Uola, Uusi-Uola
Lähde: Huittisten ym. kuntain kihlakunnanoikeuden päätökset §117/13.4.1937, §17/19.10.1937 Yhteenvedonomaisesti taulukoidaan vielä ristiin punakaartin jäsenyyden ja sotasurmat-sivuilla esiintymisen mukaan:
Punakaartissa
Kyllä	Ei		Yhteensä
Kyllä	|	5	 4+1	|	10
Sotasurmat-sivuilla 		Ei	|	4	 5	|	 9
Yhteensä|	9	10	|	19
Näitä 19 edellä mainittua ihmistä tai heidän ruumistaan ei siis ole löytynyt. Kunkin katoamiseen liittyy varmaan oma tragediansa, mutta ne eivät ole säilyneet jälkipolville. Niinpä edellä mainituista Salonen vapauduttuaan vankileiriltä tai kärsittyään tuomionsa ilmoitti kotiinsa, että saapuu junalla tiettynä päivänä. Hän ilmoitti jäävänsä pois Risten asemalla Kokemäellä ja kävelevänsä metsäpolkuja pitkin kotiinsa Kankareenmäelle Huittisiin. Hän jäi todistettavasti pois junasta Risten asemalla, mutta hän ei koskaan saapunut kotiinsa. Myöhemmin (muistitiedon mukaan ehkä 1930-luvulla) Ronkansuosta Kokemäen puolelta löytyi eräänä keväänä luuranko. Löytöpaikka oli noin 100 metriä sivussa siitä polusta, jota Salonen todennäköisesti kulki. Uupuiko heikkokuntoinen Salonen matkan rasituksesta vai surmasiko joku hänet? Vai kuuluiko luuranko jollekin muulle ihmiselle? Taulukko 2: Huittisissa 1939 kuolleeksi julistetut
Sotasurmat-sivulla13.3.2008
2.8.1870 0
-- 1896?* Girs
Työm. Huittistenkylä, Heinerkkilä 7.2.1887 0
Virheellisesti merkitty
-- maailman- sodassa* Koskinen
Vihtori Lambert Työm. Ala-Matikkala 15.11.1888 0
Veljiä 1914 Venäjällä* Vienonen Otto Artturi Työm. Naatula, Yli-Naatula 4.1.1896
Veli 1914*
Yrjö Patrik
Työm. Nanhia, Ailu 16.4.1901
Sisarukset 10.7.1919*
Vihtori Anshelm
Työm. Hannula, Yli-Hannula 30.7.1894
Kyllä Veli ja sisar 1918 Laineenoja
Kaarle Ferdinand
Hirvelä, Vahela 27.12.1899
Sisar ja veljiä 1918
Vuori (Ahlsten)
Huittistenkylä, Vanha-Rautio 15.2.1872 Ei
--- 1918
Kaarle Vihtori Työm.
Huittistenkylä, Rekola, 28.2.1877 Kyllä
-- 1918 Hilander Iisak
Huittistenkylä, Jäppilä 25.10.1886 Kyllä
Veli 1918 Kuula
Työl.
Huittistenkylä, Vingo
6.12.1890 Ei – 1918
Läkki- seppä Huittistenkylä, Yhteinenmaa 16.7.1894 Ei
Kalle Oskari
Kirkonkylä, Karppi
24.2.1874 Ei
Vilho Ferdinand Työm Leppäkoski, Nikkilä 4.11.1881 Ei
Veli: Frans 1918
Savela Kalle Vilho
Työm. Loima, Uusi-Perttula
20.6.1889
1918 Lagerbom Hemmi Johannes
Työm Nanhia, Ala-Juusela 18.5.1890 Kyllä V+2 lasta 1918
Salminen Svante Aleksander
Työm Raijala, Vanha-Laurila 2.5.1886 Kyllä
-- 1918 Mäkelä Kalle Villiam Työm. Raskala, Raska 23.7.1895 Ei – 1918 Elovaara Sem August Työm. Sampu, Maantie-Laurila 2.2.1891 Kyllä
Sisar 1918
Työm. Sampu, Kylly
1.1.1898 Kyllä
– 1918 Lähde: Huittisten ym. kuntain kihlakunnanoikeuden päätös §89/4.4.1939 ja §13/23.10.1939 Lisätietoja: Girs meni Venäjän armeijaan vapaaehtoisena 1. maailmansodassa. Tietoa hänen palaamisestaan tai osallistumisesta sisällissotaan ei ole, vaikka Sotasurmat-projekti toista väittää. Punakaartin palkkauslistalla hänen nimeään ei ole Koskinen palveli Venäjän armeijassa, kaatui 27.8.1915
Ranta osallistui Aunuksen retkeen ja katosi Säämäjärven taistelussa 10.7.1919
Laakso kuoli Hämeenlinnassa 9.7.1918 VROSyA, Ao5 Taulukko 3: Yksittäisiä kuolleiksi julistamisia Huittisissa Sukunimi
Huittisten ym. kuntain kihlakunnan oikeuden päätös 4.4.1925 ja 30.4.1926: Lind
Kalle Urho Raijala 7.10.1894 Kyllä 1918 Huittisten ym. kuntain kihlakunnan oikeuden päätös 205/28.11.1927 ja §12/23.11.1928:
Martti Jalmari Huittistenkylä 10.11.1902 Kyllä Ei Äiti 1918 Huittisten ym. kuntain kihlakunnan oikeuden päätös 15.3.1976 ja xx.xx.1976: Mäntylä August Yrjö Huittinen 22.4.1892 Kyllä Ei 1918 Taulukko 4: Kuolleiksi julistettuja keikyäläisiä, joita ei ole Sotasurmat-sivulla
Rippi- kirja Omaiset
Salonen (Tuomisto) Juho Mikael
Peevolan Peevon Tuomisto 7.6.1871
s 317 1918
Nanhinen Hilda Maria Pehulan Seppälä 9.4.1893 Ei
s 358 1918
Mäkinen Frans Oskar
Pehulan Suutari
3.9.1893 Ei
s 371 1918
Tuominen Kaarle Jalmari Pehulan Hoipo 30.1. 1902 Ei
s. 397 Ä 1918 Kivi Niilo Nikolai Potilan suutari
26.9.1895 Ei
s 445 1918
Lähde: Huittisten ym. kuntain kihlakunnan oikeuden päätös §88/4.4.1939 ja §12/23.10.1939
Pyhää sotaa ja pahoja maisemia
Perustuu Lauttakylä-lehdessä 12.2.2008 s. 6. olleeseen kirjoitukseen Päivitetty 9.6.2008 Otsikoihin
Aikalaisarvion mukaan Huittisten asukkaista menehtyi punaisten puolelta vuonna 1918 kaikkiaan 222 ihmistä. Lehtikirjoituksessa Huittisten valkaisu punaisten tappioita on myös eritelty: ”Näistä kaatui rintamalla 28, vankiloihin kuollut 121, vankiloista päästyään kuoli 5, murhattiin omassa pitäjässä 29 ja vierailla paikkakunnilla 10, valtiorikosoikeuden päätöksellä teloitettiin 1 ja kadoksissa on 28, joiden kohtalo on vielä selvittämättä.” Lisäksi 181 alaikäistä lasta jäi sotaorvoiksi. (Uusi aika 30.9.1919) Raimo Viikki toteaa: "Huittisissa teloitettiin 21.4. -31.5.1918 noin 90 -100 henkeä. ... Satakunnan rintamaoikeuden käskystä teloitettiin kaikkiaan parisataa punavankia." (Suur-Huittisten historia, osa IV. s. 36) Tällainen sota jättää hyvin syvät arvet ja traumat. Kävin huhtikuussa 2007 Pekka Elomaan ja Jouni Kemppaisen kanssa Ristikankaalla , josta löytyy eräs Huittisten paha maisema. Tarkentuneiden tietojen mukaan kolmen miehen teloitus toteutettiin Ristikankaalla 23.4.1918 sen ison kiven läheisyydessä, joka on Ristikankaantien ja Käänteentien risteyksen tuntumassa. Jotkut uteliaat silmäparit seurasivat tapahtumaa salaa ja saivat siitä sieluunsa elinikäisen vamman. Henkisiltä vammoilta tuskin välttyivät teloittajatkaan, vaikka heille maksettiin 25 markkaa tapporahaa ja annettiin kunnon ryyppy. Kun teloitusten todistajina olleet puut olivat kasvaneet, niitä tarjottiin sahalle. "Emme mielellään sahaa niitä puita, koska siellä on niin paljon ammuttu." kuului vastaus. Huittisista löytyy toki muitakin pahoja maisemia. Iida Kantonen (Antti Kantosen leski) kirjoitti (1919) kun etsi miestään: ”Kysymyksiin ei vastattu ja toiset vahtitkaan ei sanonut tietävänsä mitään, pitkin kylää kulkiessaan kysyi sotamiehiltä ei kukaan tietänyt, kysyi myöskin E. Loimarannalta joka päätään kohottaen sanoi ”en minä tiedä”. Vasta jäljestä 3 iltapäivällä eräs Isäntä sanoi: ”ristikankaalla on 3 miestä santakuopassa ja toisia opiston kohdalla maantiellä …” Lopussa viitataan kuuteen vampulalaiseen, joita oltiin tuomassa Huittisiin kuulusteltaviksi, mutta jotka murhattiin opiston kohdalla. Joukossa Vampulan kirkkoherra Mannerin nuorin poika sekä ilmeisesti Huittisten nimismiehen poika. Kaksi punaista oli murhannut Kalle Uusi-Siukon kahta kuukautta aikaisemmin samalla paikalla. Myöhemmässä muistitiedossa mainitaan teloituspaikkana Huhtaan kangas opiston lähellä. "Kansanopistonmäki oli 1918 monen punaisen teloituspaikka", kirjoittaa Raimo Viikki (Suur-Huittisten historia, IV, s. 400) Näitä tapauksia muistelee myös K. A. Ojaranta 70-vuotiaana vuonna 1967. Hän kertoo joutumisestaan Hennalan kasarmille ja siitä miten sinne muutaman päivän päästä tuli Huittisista 3 isäntää etsimään huittislaisia punavankeja. Isännät lupasivat niille, jotka lähtisivät heidän mukaansa, tukinuittotöitä. Osa vangeista, mm. Ojaranta piiloutui. Ojaranta muistelee: Ne noutajat valitsivat osan, ehkä 20 miestä, joista ei yksikään mennyt "tukkitöihin". Kaikki ne tapettiin Huittisten Huhtaan kankaalla. Huhtaan kangas on Huittisten kansanopiston lähellä. - TA Muistitieto CLXX, 550/1. s. 8,9. Näistä isännistä kaksi kunnostautui myöhemmin kyyditsijöinä IKL:ssä, kolmas kuoli tapaturmaisesti 1923. Kolmas paha maisema on nykyisin hautausmaalla, kirkon luoteispuolella olevan punaisten muistomerkin tienoo. Vuonna 1918 se oli vielä kirkkomaata ympäröivän aidan ulkopuolella. Punaisia teloitettiin joukkohaudan reunalla ja ruumiit työnnettiin suoraan monttuun. Kirkkoherra Stenros kielsi teloitukset kirkonmäen tuntumassa toukokuun alussa, koska katsoi sen aiheuttavan levottomuutta ja jättävän maastoon rumia jälkiä. Selma Rannikko muistelee vuonna 1966, että 1.5.1918 teloitettu suutari Rannikko, joka oli hänen miehensä isä, oli viimeinen hautausmaalla teloitettu (SKS "1918"/3, s. 859). Toisaalta Raimo Viikki mainitsee, että 5 kauvatsalaista olisi teloitettu hautausmaalla toukokuun lopulla (IV, 36). Viitannee 23.5. tapahtuneisiin teloituksiin. Neljäs paha maisema löytyy Hannulanmäeltä. Yleisenä kotitarkastuspäivänä 21.4.1918 kaksi pyssymiestä haki kotoaan Frans Seth Ihanderin ja ampuivat Hannulanmäellä. Paikallisen muistitiedon mukaan tämä ei ollut ainoa teloitus Hannulanmäessä. *** Ojarannan mainitsema 20 miehen ryhmä antaa aiheen tarkastella asioita lähemmin. Huittisissa teloitettiin valkoisten toimesta kaikkiaan 63 punaiseksi luokiteltua ihmistä. Näistä huittislaisia oli 27 (eli 43%) ja ympäröivistä kunnista 36 (eli 57%). Tässä ei ole mukana niitä huittislaisia, jotka teloitettiin muualla. Ehkä kadonneiden suuri määrä selittää tämän. Myös Viikin antamat luvut ovat hieman suurempia kuin Sotasurmat-projektin antamat. Teloitukset ajoittuivat 8 viikon jaksolle: ne alkoivat 21.4 ja päättyivät 13.6. Varsinaisia teloituspäiviä oli kaikkiaan 16. Siis keskimäärin joka kolmas päivä 4 pääsi hengestään. Teloituksia on suoritettu lähes kaikkina viikonpäivinä, myös kolmena sunnuntaina, mutta jostain syystä ei yhtenäkään lauantaina! Rukoussunnuntaina 5.5., helatorstaina 9.5. ja helluntaipäivinä 19.-20.5. teloituksia ei kuitenkaan suoritettu. Varsin mielenkiintoinen lienee havainto, että Ristinpäivänä 3.5. teloitettiin peräti 14 ihmistä, joka on 22% kaikista Huittisista teloitetuista. Ristinpäivällä oli oma kristillinen sisältönsä, mutta sen lisäksi se oli myös vainajien kulkupäivä ja karjan uloslaskupäivä. Sotasurmat-sivujen mukaan näistä Ristinpäivänä teloitetuista ainakin 8 teloitettiin Lauttakylässä. Taulukko 5: Teloitusten jakautuminen 21.4 - 30.6.1918 Huittisissa ViikonpäiväPäivämäärä Teloitettujen määräMuista kunnista |Miten teloitukset osuvat eri viikonpäiville? su 21.4 2 | sunnuntaina 6 ti 23.496 Vampulasta| maanantaina 2
ke 24.42 1 Säkylästä| tiistaina 14
su 28.43 1 Kauvatsalta, 2 Keikyältä | keskiviikkona 11
ke 1.53 | torstaina 8 pe 3.514 8 Alastarolta | perjantaina22 ke 8.5 4 1 Alastarolta| lauantaina 0 pe 10.5 1 su 12.5 1 1 Alastarolta ma 13.51 ti 14.55 1 Vampulasta ke 22.521 Vampulasta, 1 Keikyältä to23.57 4 Kauvatsalta, 1 Keikyältä pe 24.577 Säkylästä
ma 27.51
to 13.61 1 Vampulasta yhteensä 63 36 muista kunnista
*** Ristikangas oli syrjäinen ja ”erhakko” paikka sen aikaisten mittapuiden mukaan, muut olivat varsin julkisia. Kenttäoikeus ja teloittajat ovat toimineet varsin rohkeasti. Ehkä selitys löytyy tästä: Kenttäoikeuden puheenjohtaja oli syntynyt ja kasvanut Huittisten pappilassa. Pappilan isäntä oli toki jo ehtinyt vaihtua, mutta kenttäoikeuden puheenjohtajan yhteys pappilaan säilyi, koska hänen sisarensa oli nyt ruustinna ja hänen veljensä vielä opiston johtaja. Siitä seikasta, että kirkkoherra Stenros vihki suojeluskunnan lipun 20.4.1919, jolloin oli kulunut 1 vuosi punaisten kukistumisesta Huittisissa, voinee päätellä että yhteistyö on sujunut varsin hyvin kirkon (kirkkoherran), kenttäoikeuden ja suojeluskunnan kesken. Pienenä kuriositeettina voi tähän lisätä, että Huittisten ja Keikyän suojeluskuntien lippuihin sisältyi vanha hakaristiaihe. (Risto Alapuro, Suomen synty. s. 212, 215). Voisi ajatella, että Joosuan kirja sekä Martti Lutherin kannanotot koskien talonpoikaiskapinaa olivat syventävän tarkastelun kohteena ja toimivat suosittuna hartauslukemistona. Punaisten muistomerkin yhteyteen on tulossa nimikivi, johon kaiverretaan punaisten vainajien nimet. Tällöin haudassa lepääville tunnustetaan ihmisarvo ja tarjotaan omaisille mahdollisuus heidän muistelemiseensa. Kirkko ei ole koskaan toimittanut vainajille kristillistä hautausta, vaikka he olivat kirkon jäseniä. Tämä epäkohta poistuu 24.8.2008, kun piispa Kari Mäkinen siunaa vainajat. Toisaalta on niitäkin, joiden mielestä punaisten vainajien siunaaminen vasta nyt olisi kirkon taholta viimeinen loukkaus. - Kun asiat pitkittyvät, niin ne mutkistuvat! Toivottavasti tästä pahasta maisemasta tulee lopultakin siunattu maisema. Pohjimmiltaan totuus ei ole valkoinen eikä punainen, vaan inhimillinen. Siksi se tekee kipeää. Kauko Puottula


Asetus rehujen ja lannoitteiden tarkastuksesta… 336/1990 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1990 › 336/1990
Annettu Helsingissä 11 päivänä huhtikuuta 1990
Asetus rehujen ja lannoitteiden tarkastuksesta suoritettavista maksuista ja palkkioista annetun asetuksen muuttamisesta
Maa- ja metsätalousministerin esittelystä muutetaan rehujen ja lannoitteiden tarkastuksesta suoritettavista maksuista ja palkkioista 15 päivänä tammikuuta 1988 annetun asetuksen (37/88) 2§, 4§:n 1 momentin 1-5 kohta, 4§:n 3 momentti, 5§:n 1 momentti, 6 ja 7§, 8§:n 1 momentti sekä 10 ja 11§ näin kuuluviksi:
Maksut ja palkkiot valmistuksen tarkastuksesta
Valmistajan tulee vastata tarkastuksessa tarvittavien näytteenottovälineiden hankintakustannuksista sekä asettaa tarkastajan käytettäväksi riittävästi näytepusseja tai muita näytteiden säilyttämiseen tarvittavia päällyksiä tai suorittaa tarkastajalle niiden hankintakustannukset. Valmistajan tulee suorittaa näytteiden lähettämisestä valtion maatalouskemian laitokselle aiheutuvat postimaksut.
Saatuaan tarkastajalta valmistajan allekirjoituksella varmennetun ilmoituksen asianomaisessa rehun tai lannoitteen valmistuslaitoksessa edellisen kuukauden kuluessa tarkastuksen alaisena valmistetuista eri tuotteiden määristä valtion maatalouskemian laitos suorittaa tarkastajalle tarkastuspalkkioita valmistuslaitoksen tuotannon suuruudesta riippuen seuraavasti:
1. Rehuseosten valmistuksen tarkastuksesta:
Kuukausituotanto Palkkio/kk
Alle 30 tonnia 252 markkaa
30 - alle 1 000 tonnia 252 markkaa sekä lisäksi 30 tonnia ylittävältä osalta 24 penniä tonnilta
1 000 - alle 10 000 tonnia 484,80 markkaa sekä lisäksi 1 000 tonnia ylittävältä osalta 8,4 penniä tonnilta
10 000 tonnia tai enemmän 1 240,80 markkaa sekä lisäksi 10 000 tonnia ylittävältä osalta 7,2 penniä tonnilta.
2. Eläinkunnasta saatavan muun rehun kuin seoksen valmistuksen tarkastuksesta:
30 - alle 100 tonnia 252 markkaa sekä lisäksi 30 tonnia ylittävältä osalta 4,50 markkaa tonnilta
100 - alle 400 tonnia 567 markkaa sekä lisäksi 100 tonnia ylittävältä osalta 1,52 markkaa tonnilta
400 tonnia tai enemmän 1 023 markkaa sekä lisäksi 400 tonnia ylittävältä osalta 98 penniä tonnilta.
3. Rehun lisäaineiden valmistuksen tarkastuksesta:
Alle 10 tonnia 336 markkaa
10 - alle 100 tonnia 336 markkaa sekä lisäksi 10 tonnia ylittävältä osalta 84 penniä tonnilta
100 tonnia tai enemmän 411,60 markkaa sekä lisäksi 100 tonnia ylittävältä osalta 1,7 penniä tonnilta.
4. Muun kuin 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetun rehun valmistuksen tarkastuksesta:
Alle 300 tonnia 252 markkaa
300 tonnia tai enemmän 252 markkaa sekä lisäksi 300 tonnia ylittävältä osalta 1,7 penniä tonnilta.
5. Lannoitteiden, maanparannusaineiden ja lannoitetun kasvualustan valmistuksen tarkastuksesta:
Alle 200 tonnia 252 markkaa
200 - alle 5 000 tonnia 252 markkaa sekä lisäksi 200 tonnia ylittävältä osalta 4,2 penniä tonnilta
5 000 tonnia tai enemmän 453,60 markkaa sekä lisäksi 5 000 tonnia ylittävältä osalta 1,2 penniä tonnilta.
Lisäksi valtion maatalouskemian laitos suorittaa tarkastajalle 1 momentin 1-6 kohdassa tarkoitettuun tarkastukseen liittyvistä näytteistä 32 markkaa näytteeltä. Jos näytteenotossa käytetään automaattista näytteenkerääjää, suoritetaan palkkioita 24 markkaa näytteeltä. Näytteenottopöytäkirjan laatimisesta suoritetaan 7,20 markkaa sekä näytteiden sinetöimisestä ja nimilapulla varustamisesta 3,60 markkaa näytteeltä.
Palkkiot maahantuonnin ja kaupan tarkastamiseksi otettavista näytteistä
Maahan saapuvasta ja kaupan olevasta rehulain tai lannoitelain alaisesta tavarasta, josta tarkastusta varten on otettava näytteitä, on tavaran omistajan tai omistajan edustajan suoritettava valtion maatalouskemian laitoksen asettamalle valantehneelle näytteenottajalle seuraavat palkkiot:
A. Rehut
Rehuihin luetaan tässä kuuluviksi myös rehuseokset, kivennäisrehut ja kivennäisrehuseokset sekä rehun lisäaineet ja rehun lisäainevalmisteet:
1.Orgaanista alkuperää olevat rehut
a)näytteet, jotka otetaan normaalilla tiheydellä ravinteellista ja mikrobiologista tarkastusta varten seuraavasti:
Näytteiden lukumäärä Palkkio
1-10 34,80 markkaa näytteeltä
11-20 348 markkaa ja lisäksi 30 markkaa kultakin näytteeltä 11-20
21-50 648 markkaa ja lisäksi 27,60 markkaa kultakin näytteeltä 21-50
51-150 1 476 markkaa ja lisäksi 25,20 markkaa kultakin näytteeltä 51-150
yli 150 3 916 markkaa ja lisäksi 16,80 markkaa kultakin 150 ylittävältä näytteeltä
b)näytteet, jotka otetaan tiheästi mikrobiologista tarkastusta varten seuraavasti:
1-10 16,80 markkaa näytteeltä
11-50 168 markkaa ja lisäksi 3,36 markkaa kultakin näytteeltä 11-50
yli 50 302,40 markkaa ja lisäksi 3,12 markkaa kultakin 50 ylittävältä näytteeltä
2.Kivennäisrehut 34,80 markkaa näytteeltä.
3.Pienissä vakiopakkauksissa olevat rehut, joista näyte otetaan pakkausta rikkomatta, 25,20 markkaa näytteeltä.
B.Lannoitteet, maanparannusaineet ja lannoitetut kasvualustat sekä typpibakteeri- ja kompostointivalmisteet:
1. päällyksissä tai irrallaan olevat 34,80 markkaa näytteeltä;
2. pienissä vakiopakkauksissa olevat, joista näyte otetaan pakkausta rikkomatta, 25,20 markkaa näytteeltä.
Milloin tavaraerä on niin pieni, että siitä on otettava vain 1-3 näytettä tai siitä on muutoin määrätty otettavaksi 1-3 näytettä, saadaan 5§:ssä säädettyihin palkkioihin lisätä ensimmäisen näytteen osalta 25,20 markkaa.
Mikäli tavaraerästä, jonka suuruus on vähintään 3 000 000 kg, on määrätty otettavaksi vain yksi näyte, saadaan 5§:ssä säädettyyn palkkioon lisätä 180 markkaa.
Jos tavaraerän purkamisen tai kuormaamisen johdosta näytteenotto on suoritettava kello 18-21 välisenä aikana, on 5§:ssä säädetyt palkkiot suoritettava 50 prosentilla korotettuina. Jos edellä mainituista syistä näytteenotto on suoritettava kello 21-06 välisenä aikana tai pyhä-, juhla- tai vapunpäivänä taikka pääsiäislauantaina, juhannusaattona tai jouluaattona, on palkkiot suoritettava kaksinkertaisina.
Jos näytteenottaja on pyynnöstä paikalla koko tavaraerän purkamisen tai kuormaamisen ajan, on hänelle suoritettava jokaiselta täydeltä tunnilta lisäkorvausta 25,20 markkaa.
Näytteenottopöytäkirjan laatimisesta on näytteenottajalle suoritettava 7,20 markkaa sekä näytteiden sinetöimisestä ja nimilapulla varustamisesta 3,60 markkaa näytteeltä.
Näytteenottaja on oikeutettu perimään näytteitä varten hankkimiensa näytteenottopöytäkirjojen, nimilappujen, pakkausteippien, näytepussien tai -tölkkien ja päällysten hankintakustannukset sekä näytteiden postimaksut.
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä toukokuuta 1990. Ennen tämän asetuksen voimaantuloa suoritetuista tarkastuksista ja näytteenotoista perittäviin maksuihin ja suoritettaviin palkkioihin sovelletaan aikaisempia säännöksiä.
Helsingissä 11 päivänä huhtikuuta 1990
1 luku - Maksut ja palkkiot valmistuksen tarkastuksesta2 §4 §2 luku - Palkkiot maahantuonnin ja kaupan tarkastamiseksi otettavista näytteistä5 §6 §7 §8 §10 §11 §


1 luku - Kiinteät muinaisjäännökset 1 § 2 § 3 § 4 § 5 § 6 § 7 § 8 § 9 § 10 § 11 § 12 § 13 § 14 § 15 § 2 luku - Irtaimet muinaisesineet 16 § 17 § 18 § 19 § 3 luku - Laivalöydöt 20 § 4 luku - Erinäisiä säännöksiä 21 § 22 § 23 § 24 § 25 § 25 a § 26 § Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:24.1.1995/68:12.4.1995/563:21.4.1995/702:1.11.1996/798:15.11.2002/941:15.7.2005/592:22.12.2009/1443:


Asetus tietosuojalautakunnasta ja… 432/1994 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Ajantasainen lainsäädäntö › Vuosi 1994 › 3.6.1994/432
Seurattu SDK 871/2019 saakka.
3.6.1994/432
Asetus tietosuojalautakunnasta ja tietosuojavaltuutetusta
Oikeusministerin esittelystä säädetään tietosuojalautakunnasta ja tietosuojavaltuutetusta 27 päivänä toukokuuta 1994 annetun lain (389/94) 3 §:n, 6 §:n 2 momentin ja 11 §:n nojalla:
Tietosuojalautakunnassa on puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja sekä viisi muuta jäsentä, jotka valtioneuvosto määrää kolmeksi vuodeksi kerrallaan. Kullekin heistä on lisäksi määrättävä henkilökohtainen varajäsen.
Lautakunnan jäsenten ja varajäsenten tulee olla rekisteritoimintaa tuntevia. Sen lisäksi puheenjohtajalla, varapuheenjohtajalla ja yhdellä jäsenellä ja tämän varajäsenellä tulee olla oikeustieteen kandidaatin tutkinto. Lautakunnassa tulee myös olla edustettuna hyvä tietotekniikan asiantuntemus.
Jos lautakunnan puheenjohtaja, varapuheenjohtaja, muu jäsen tai varajäsen eroaa tai kuolee kesken toimikauden, oikeusministeriö määrää hänen tilalleen jäljellä olevaksi toimikaudeksi uuden jäsenen sekä tarvittaessa samalla puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan.
2 § (22.3.2001/266)
Lautakunnalla voi olla päätoiminen sihteeri ja sivutoimisia sihteereitä. Sihteerillä tulee olla oikeustieteen kandidaatin tutkinto.
Lautakunnan kutsuu koolle puheenjohtaja tai hänen estyneenä ollessaan varapuheenjohtaja.
Lautakunta on päätösvaltainen, kun kokouksen puheenjohtajan lisäksi läsnä on vähintään kolme muuta jäsentä.
Asioiden käsittely tietosuojalautakunnassa
Asioiden käsittely tietosuojalautakunnassa tapahtuu lautakunnan sihteerin esittelystä.
Lautakunnan päätökseksi tulee se mielipide, jota enemmistö on kannattanut. Äänten mennessä tasan päätökseksi tulee se mielipide, jota kokouksen puheenjohtaja on kannattanut.
Kokouksesta laaditaan pöytäkirja, josta ilmenee, ketkä ovat osallistuneet asian käsittelyyn, sekä asiassa mahdollisesti toimitettu äänestys. Pöytäkirjan allekirjoittaa sihteeri.
Lautakunnan toimituskirjat allekirjoittaa puheenjohtaja tai hänen estyneenä ollessaan varapuheenjohtaja ja varmentaa sihteeri.
Virkojen kelpoisuusvaatimukset ja täyttäminen sekä virkavapaus
6 § (22.3.2001/266)
Tietosuojavaltuutetun kelpoisuusvaatimuksena on oikeustieteen kandidaatin tutkinto, hyvä perehtyneisyys tietosuoja-asioihin sekä käytännössä osoitettu johtamistaito ja johtamiskokemus.
Tietosuojavaltuutetun toimiston toimistopäällikön kelpoisuusvaatimuksena on oikeustieteen kandidaatin tutkinto, riittävä perehtyneisyys tietosuoja-asioihin ja käytännössä osoitettu johtamistaito.
Toimiston ylitarkastajan ja esittelijän kelpoisuusvaatimuksena on ylempi korkeakoulututkinto.
Muun henkilöstön kelpoisuusvaatimuksena on ylempi korkeakoulututkinto taikka muu viran tai tehtävän edellyttämä koulutus.
Tietosuojavaltuutetun toimiston toimistopäällikön nimittää oikeusministeriö. (22.3.2001/266)
Toimiston muun henkilöstön nimittää tai ottaa tietosuojavaltuutettu.
Tietosuojalautakunnan päätoimisen sihteerin ottaa oikeusministeriö ja sivutoimisen sihteerin tietosuojalautakunta.
8 § (22.3.2001/266)
Tietosuojavaltuutetulle myöntää virkavapauden oikeusministeriö. Yli kaksi vuotta kestävän virkavapauden myöntää kuitenkin valtioneuvosto, jollei virkavapaus perustu lakiin tai virkaehtosopimukseen.
Toimistopäällikölle myöntää virkavapauden tietosuojavaltuutettu. Yli kaksi vuotta kestävän virkavapauden myöntää kuitenkin oikeusministeriö, jollei virkavapaus perustu lakiin tai virkaehtosopimukseen.
Virkavapauden muille kuin 1 ja 2 momentissa tarkoitetuille toimiston virkamiehille myöntää tietosuojavaltuutettu.
Tietosuojalautakunnan päätoimiselle sihteerille myöntää virkavapauden tietosuojalautakunta. Yli kaksi vuotta kestävän virkavapauden myöntää kuitenkin oikeusministeriö, jollei virkavapaus perustu lakiin tai virkaehtosopimukseen.
9 § (22.3.2001/266)
Virkamiehen määräajaksi tai muuten rajoitetuksi ajaksi virkasuhteeseen nimittää se viranomainen tai virkamies, joka myöntää virkamiehelle virkavapauden. Tietosuojavaltuutetun yli vuoden kestävään virkasuhteeseen nimittää kuitenkin valtioneuvosto ja tietosuojavaltuutetun toimiston toimistopäällikön vastaavasti oikeusministeriö.
10 § (22.4.1999/529)
Tietosuojavaltuutetun on vuosittain annettava toiminnastaan oikeusministeriölle kertomus, johon sisältyy tietoja kertomusvuonna tietosuojavaltuutetun toimistossa ja tietosuojalautakunnassa käsitellyistä asioista. Kertomukseen tulee sisältyä myös selostus havainnoista henkilötietolainsäädännön noudattamisesta ja sen uudistamistarpeista.
Ilmoitusvelvollisuus Euroopan yhteisöjen komissiolle (22.4.1999/529)
10 a § (22.4.1999/529)
Tietosuojalautakunnan on ilmoitettava komissiolle henkilötietolain (523/1999) 43 §:n 2 momentin nojalla antamastaan luvasta käsitellä arkaluonteisia henkilötietoja.
10 b § (22.4.1999/529)
Jos tietosuojavaltuutettu saatuaan henkilötietolain 36 §:n 2 momentin 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen henkilötietojen siirrosta Euroopan unionin jäsenvaltioiden alueen tai Euroopan talousalueen ulkopuolelle arvioi, ettei kyseisessä maassa taata tietosuojan riittävää tasoa henkilötietolain 22 §:ssä tarkoitetulla tavalla, hänen tulee ilmoittaa tästä komissiolle. Tietosuojavaltuutetun on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille myös, jos hän ilmoituksen saatuaan katsoo, että henkilötietoja voidaan siirtää Euroopan unionin jäsenvaltioiden alueen tai Euroopan talousalueen ulkopuolelle henkilötietolain 23 §:n 7 kohdan perusteella.
11 § (22.3.2001/266)
Tietosuojalautakunnan puheenjohtaja ja muut jäsenet sekä tietosuojalautakunnasta ja tietosuojavaltuutetusta annetun lain (389/1994) 7 §:ssä tarkoitetut asiantuntijat saavat palkkiota oikeusministeriön vahvistamien yleisten periaatteiden mukaan.
12 § (22.3.2001/266)
12 § on kumottu A:lla 22.3.2001/266.
Tietosuojalautakunta voi tarvittaessa vahvistaa itselleen ja tietosuojavaltuutettu toimistolleen työjärjestyksen.
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1994.
Tällä asetuksella kumotaan tietosuojalautakunnasta ja tietosuojavaltuutetusta 30 päivänä huhtikuuta 1987 annettu asetus (477/87).
22.4.1999/529:
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä kesäkuuta 1999.
22.3.2001/266:
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä huhtikuuta 2001.
Säädöksiä seurattu SDK 871/2019 saakka (julkaistu 10.7.2019).
Tietosuojalautakunta 1 § 2 § 3 § Asioiden käsittely tietosuojalautakunnassa 4 § 5 § Virkojen kelpoisuusvaatimukset ja täyttäminen sekä virkavapaus6 § 7 § 8 § 9 § Kertomus10 § Ilmoitusvelvollisuus Euroopan yhteisöjen komissiolle 10 a § 10 b § Palkkiot11 § 12 § Erinäiset säännökset 13 § 14 § Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:22.4.1999/529:22.3.2001/266: