Pöytäkirja 16.06.2016
Pöytäkirja 16.06.2016 Pykälä 45
2485/2016 Hakemus poikkeamista ja rakennuslupaa varten 2.3.2016
2485/2016 Asemapiirustus 10.11.2014
2485/2016 Pohjapiirustus, leikkaus, julkisivut 5.1.2015
2485/2016 Rakennetekninen arviointi 29.2.2016
2485/2016 Poikkeamishakemuksen täydennys
2485/2016 Selvitys keskuskentän kuplahallin tarpeesta talvikausille 2016-2018
Asianro 2485/10.03.00.01/2016
Poikkeaminen / 8-9904-0 / Kaartokatu 6 / tilapäisen rakennuksen pysyttäminen paikallaan 30.5.2018 saakka sekä poikkeaminen maankäyttö- ja rakennuslain 117 a -117 e §:ien säännöksistä ja Suomen rakentamismääräyskokoelman osien E1 ja D3 määräyksistä
Kiinteistö, jota asia koskee
Kiinteistötunnus 8-9904-0, Kaartokatu 6, 70620 KUOPIO (keskuskenttä)
Rakennuslautakunta on ensimmäisen kerran 6.9.1983 § 951 myöntänyt tilapäisen rakennusluvan viideksi vuodeksi keskuskentän ylipainehallille. Tämän jälkeen 11.12.1989 § 1290 tilapäiselle luvalle on myönnetty jatkoaikaa kymmeneksi vuodeksi 6.9.1999 saakka.
Tekninen lautakunta on 5.9.2001 § 260 myöntänyt poikkeamisen tilapäisen harjoitushallin paikallaan pysyttämiseksi kymmenen vuoden ajan, johon perustuen rakennustarkastaja on 8.10.2001 § 594 myöntänyt ylipainehallille tilapäisen rakennusluvan kymmeneksi vuodeksi. Lupa on ollut voimassa 1.10.2011 saakka.
Kuopion Tilakeskus haki 1.12.2014 saapuneella hakemuksella jatkolupaa hallille kymmeneksi vuodeksi. Kuopion ympäristö- ja rakennuslautakunta hylkäsi 12.3.2015 § 29 Kuopion Tilakeskuksen poikkeamishakemuksen perustellen päätöstään seuraavasti:
”Maankäyttö- ja rakennuslain 176 §:n mukaan rakennusvalvontaviranomainen voi 172 §:ssä säädetyin edellytyksin ja rajoituksin myöntää rakennusluvan, jos kysymys on tilapäisen rakennuksen rakentamisesta enintään viiden vuoden ajaksi. Tekninen lautakunta on aiemmin 5.9.2001 § 260 myöntänyt poikkeamisen kyseisen hallin pysyttämiseksi paikallaan kymmenen vuoden ajan, johon perustuen rakennustarkastaja on 8.10.2001 § 594 myöntänyt tilapäisen rakennusluvan ylipainehallille kymmeneksi vuodeksi.
Aiemman poikkeamispäätöksen perusteluissa jatkotoimenpiteinä on ollut, että myönnettävän tilapäisen rakennusluvan voimassaoloaikana tulee hallin sijoitus ratkaista pysyvästi.
Poikkeamishakemuksesta pyydetyt lausunnot ovat kaikki kielteisiä.
MRL 176 §:n mukaan tilapäisenä pidetään rakennusta, joka sen rakenne, arvo ja käyttötarkoitus huomioon ottaen on katsottava tarkoitetun pysytettäväksi paikallaan enintään viiden vuoden ajan. Tutkittaessa tilapäisen rakennuksen rakentamista koskevaa lupahakemusta on otettava huomioon rakennuksen tarkoitus sekä lujuuden, terveellisyyden, liikenteen, paloturvallisuuden ja ympäristöön sopeutuvuuden vaatimukset.
Ylipainehalli ei täytä maankäyttö- ja rakennuslain 117 a–117 g §:ssä tarkoitettuja pysyvälle rakennukselle asetettuja olennaisia teknisiä vaatimuksia eikä Suomen rakentamismääräyskokoelman määräyksiä E1 Rakennuksen paloturvallisuus ja D3 Rakennuksen energiatehokkuus.
Suomen rakentamismääräyskokoelman E1 paloturvallisuus määräykset ja ohjeet 2002 (kohta 5.2.1) mukaan paloluokassa P3 palo-osaston enimmäisala voi olla enintään 400 m2, kyseisessä tapauksessa 6000 m2 palo-osaston koko ylittää palo-osaston enimmäisalan moninkertaisesti eikä siksi ole määräysten mukainen. Lisäksi ylipainehallin sisäpuoliset pintakerrokset ei täytä E1 kohdan 8.2.2 mukaisia luokkavaatimuksia.
Suomen rakentamismääräyskokoelman D3 Rakennusten energiatehokkuus määräykset ja ohjeet 2012 mukaan kyseinen rakennus kuuluu luokkaan 7 liikuntahallit. Ylipainehallista ei ole tehty energiaselvitystä D3 kohdan 5.1.1.1 mukaisesti. Energiaselvityksellä osoitetaan määräysten mukaisuuden toteutuminen.
Ottaen huomioon maankäyttö- ja rakennuslain 176 §:n säännös, hallin käyttäjien turvallisuuteen liittyvät seikat sekä se, että halli on ollut tilapäisenä paikoillaan jo yli 30 vuoden ajan, poikkeamisen myöntämiselle ei ole enää erityisiä syitä eikä hakija ole esittänyt riittäviä perusteita poikkeamiselle.
Poikkeamisen on pääsääntöisesti johdettava parempaan tulokseen esimerkiksi kaupunkikuvan, ympäristön, turvallisuuden, palvelutason, rakennuksen käytön kannalta, kuin mihin päästäisiin säännösten mukaisella rakentamisella. Tässä tapauksessa haettu poikkeaminen ei edistä näitä tavoitteita eikä poikkeamisen myöntämiselle siten ole edellytyksiä.”
Hakemus 2.3.2016
Kuopion tilakeskus hakee rakennusvalvontaan 3.3.2016 saapuneella hakemuksella poikkeamista ylipainehallin pysyttämiseksi paikallaan yli viiden vuoden ajan sekä poikkeamista pysyvälle rakennukselle asetetuista vaatimuksista. Jatkolupaa haetaan 30.5.2018 saakka. Liiteasiakirjat ovat muutoin samat kuin 1.12.2014 hakemuksessa, mutta nyt hakija on toimittanut lisäyksenä Sweco Rakennetekniikka Oy:n laatiman rakenneteknisen arvioinnin (päiv. 29.2.2016) ylipainehallista.
Hakemus 2.3.2016, naapurien kuulemiset 24 kpl, Rakennetekninen arviointi 29.2.2016 / Sweco Rakennetekniikka Oy, teknisen tarkastustyöryhmän lausunto 8.3.2016, pääpiirustukset; asemapiirustus päivätty 10.11.2014, pohja- leikkaus ja julkisivupiirustus päivätty 5.1.2015, Poikkeamishakemuksen täydennys 25.5.2016, selvitys keskuskentän kuplahallin tarpeesta talvikausille 2016-2018 3.6.2016.
Säännökset, joista poiketaan
Tilapäisen rakennuksen paikallaan pysyttäminen yli viisi vuotta / maankäyttö- ja rakennuslaki (132/1999) 176 §
Rakennuksen olennaiset tekniset vaatimukset / maankäyttö- ja rakennuslaki 117 a–117 g §:t
Suomen rakentamismääräyskokoelman määräykset:
Ratkaisuvalta Kysymyksessä ei ole vähäinen poikkeaminen rakennusluvan yhteydessä MRL 175 § nojalla, joten ratkaisuvalta on palvelualueiden johtosäännön 7 §:n kohtien 13 a, b ja d mukaan ympäristö- ja rakennuslautakunnalla.
Alueella on voimassa sisäasiainministeriön 21.10.1954 vahvistama asemakaava, jossa alue on osoitettu puistoalueeksi sekä merkitty alueelle toiminnot ”ravirata” ja ”urheilukenttä”.
Kaupunginvaltuuston 11.12.2000 hyväksymässä keskeisen kaupunkialueen yleiskaavassa ko. alue on merkitty urheilu- ja virkistyspalvelujen alueeksi (VU).
Tekninen tarkastustyöryhmä on antanut hankkeesta kielteisen lausunnon 8.3.2016:
” -Ympäristö- ja rakennuslautakunta on antanut hankkeesta kielteisen poikkeamispäätöksen 12.3.2015 § 29. Päätös on lainvoimainen.
-Hankkeesta on annettu 29.2.2016 ulkopuolisenasiantuntijan lausunto
-Toistetaan edellinen allaoleva lausunto 20.1.2015:
-Edellisen rakennuslupapäätöksen 8.10.2001 mukaan ylipainehalli ei täytä pysyvälle rakennukselle asetettuja vaatimuksia: kantavien rakenteiden osalta, paloteknisiltä ominaisuuksiltaan (palosuojattu PVC-muovitettu Vinyplan polyesterikangas) sekä energiatehokkuusvaatimuksien osalta
-Jalkapallohallissa 1 osasto 6000 m2 -> ylittää P3-luokan rakennuksen (400 m2) pinta-alan moninkertaisesti
-Pintakerrosluokkamerkinnät eivät vastaa nykyisin voimassa olevia RakMK E1 olevia pintakerrosmerkintöjä
-Pelastuslaitos ei puolla haettua vähäistä suurempaa poikkeamaa rakennusmääräysten vaatimuksiin
-Terveydensuojeluviranomainen ei puolla hanketta esitetyillä puku-, wc- ja pesutiloilla
Tekninen tarkastustyöryhmä ei puolla haettua poikkeamista.”
Edellisen poikkeamishakemuksen yhteydessä laajennettu kaupunkikuvatyöryhmä on 15.1.2015 toistanut lausuntonsa vuodelta 2001 seuraavasti: ” Kaupunkikuvallisesti hanke ei ole hyväksyttävissä. Rakennuksen tulee soveltua rakennettuun ympäristöön ja maisemaan sekä täyttää kauneuden ja sopusuhtaisuuden vaatimukset. Hankkeen toteutuksessa tulee pyrkiä pysyvään ratkaisuun. (MRL 1 §, MRL 12 § sekä MRL 117 §)
Kaupunkikuvatyöryhmä edellyttää kaupungin ryhtyvän ensi tilassa seuraaviin toimenpiteisiin: alue siistittävä, aluetta ei saa käyttää varastointiin ja olevat rakennelmat sekä aidat kunnostettava.”
Selvitys hallin rakenteista
Ylipainehallista on tehty rakennetekninen arviointi Sweco Rakennetekniikka Oy:n toimesta 29.2.2016.
Rakennustarkastaja on pyytänyt täydentämään poikkeamislupahakemusta 11.4.2016.
Hakija on täydentänyt poikkeamislupahakemusta kuplahallin korjaussuunnitelmilla 25.5.2016.
Hakija on toimittanut naapurien kuulemiset 24 lähialueen kiinteistöiltä. Naapureilla ei ole huomauttamista hankkeesta. Laajempaa MRA 86 §:n mukaista kuulemista poikkeamista koskevan hakemuksen johdosta ei edellytetä.
117 § Rakentamiselle asetettavat vaatimukset
Rakennuksen tulee soveltua rakennettuun ympäristöön ja maisemaan sekä täyttää kauneuden ja sopusuhtaisuuden vaatimukset.
Rakennus on suunniteltava ja rakennettava ja rakennuksen muutos- ja korjaustyöt tehtävä sekä rakennuksen käyttötarkoituksen muutos toteutettava siten, että rakennus täyttää siihen yleisesti ennakoitavissa oleva kuormitus ja rakennuksen käyttötarkoitus huomioon ottaen 117 a–117 g §:ssä tarkoitetut olennaiset tekniset vaatimukset. (21.12.2012/958)
Rakennuksen tulee olla tarkoitustaan vastaava, korjattavissa, huollettavissa ja muunneltavissa sekä, sen mukaan kuin rakennuksen käyttö edellyttää, soveltua myös sellaisten henkilöiden käyttöön, joiden kyky liikkua tai toimia on rajoittunut.
Korjaus- ja muutostyössä tulee ottaa huomioon rakennuksen ominaisuudet ja erityispiirteet sekä rakennuksen soveltuvuus aiottuun käyttöön. Muutosten johdosta rakennuksen käyttäjien turvallisuus ei saa vaarantua eivätkä heidän terveydelliset olonsa heikentyä.
Rakentamisessa tulee lisäksi muutoinkin noudattaa hyvää rakennustapaa.
MRL 117 a § (21.12.2012/958) Rakenteiden lujuus ja vakaus
Rakennushankkeeseen ryhtyvän on huolehdittava, että rakennus suunnitellaan ja rakennetaan siten, että sen rakenteet ovat lujia ja vakaita, soveltuvat rakennuspaikan olosuhteisiin ja kestävät rakennuksen suunnitellun käyttöiän. Kantavien rakenteiden suunnittelun ja mitoituksen on perustuttava rakenteiden mekaniikan sääntöihin ja yleisesti hyväksyttyihin suunnitteluperusteisiin taikka luotettaviin koetuloksiin tai muihin käytettävissä oleviin tietoihin. Rakennuksen rakentamisessa on käytettävä rakenteiden lujuuden ja vakauden kannalta soveltuvia rakennustuotteita.
Rakennus on suunniteltava ja rakennettava siten, etteivät siihen rakentamisen ja käytön aikana kohdistuva kuormitus aiheuta sortumista, lujuutta tai vakautta haittaavia muodonmuutoksia eikä vaurioita rakennuksen muita osia taikka rakennukseen asennettuja laitteita tai kiinteitä varusteita. Lisäksi rakennus on suunniteltava ja rakennettava siten, että ulkoisen syyn rakenteille aiheuttama vaurio ei ole suhteettoman suuri sen aiheuttaneeseen tapahtumaan verrattuna.
Ympäristöministeriön asetuksella voidaan antaa uuden rakennuksen rakentamista, rakennuksen korjaus- ja muutostyötä sekä rakennuksen käyttötarkoituksen muutosta varten tarvittavia tarkempia säännöksiä rakennuksen:
1) rakenteilta vaadittavasta lujuudesta ja vakaudesta;
2) kantavien rakenteiden suunnittelusta ja mitoituksesta;
3) rakentamisen ja käytön aikaisista kuormituksista;
4) kantavissa rakenteissa käytettävistä rakennustuotteista.
MRL 117 b § (21.12.2012/958) Paloturvallisuus
Rakennushankkeeseen ryhtyvän on huolehdittava, että rakennus suunnitellaan ja rakennetaan sen käyttötarkoituksen edellyttämällä tavalla paloturvalliseksi. Palon syttymisen vaaraa on rajoitettava. Rakennuksen kantavien rakenteiden on oltava sellaiset, että ne palon sattuessa kestävät vähimmäisajan ottaen huomioon rakennuksen sortuminen, poistumisen turvaaminen, pelastustoiminta ja palon hallintaan saaminen. Palon ja savun kehittymistä ja leviämistä rakennuksessa sekä palon leviämistä lähistöllä oleviin rakennuksiin on pystyttävä rajoittamaan. Rakennuksen rakentamisessa on käytettävä paloturvallisuuden kannalta soveltuvia rakennustuotteita ja teknisiä laitteistoja.
Rakennuksen on oltava sellainen, että siinä olevat voivat palon sattuessa pelastautua tai heidät voidaan pelastaa. Pelastushenkilöstön turvallisuus on rakentamisessa otettava huomioon. Lupaviranomainen voi edellyttää laadittavaksi turvallisuusselvityksen poistumisturvallisuuden kannalta erittäin vaativasta kohteesta.
1) palon syttymisen ja leviämisen rajoittamisesta sekä taloteknisten ja lämmitykseen käytettävien laitteistojen paloturvallisuudesta;
2) rakenteiden kantavuudesta palotilanteessa ja tähän liittyvistä rakennustuotteiden ominaisuuksista;
3) palon ja savun kehittymisen ja leviämisen rajoittamisesta ja tähän liittyvien rakennustuotteiden ja laitteistojen ominaisuuksista;
4) poistumisturvallisuudesta ja turvallisuusselvityksestä;
5) sammutus- ja pelastustehtävien järjestelystä.
MRL 117 c § (21.12.2012/958) Terveellisyys
Rakennushankkeeseen ryhtyvän on huolehdittava, että rakennus käyttötarkoituksensa ja ympäristöstä aiheutuvien olosuhteittensa edellyttämällä tavalla suunnitellaan ja rakennetaan siten, että se on terveellinen ja turvallinen rakennuksen sisäilma, kosteus-, lämpö- ja valaistusolosuhteet sekä vesihuolto huomioon ottaen. Rakennuksesta ei saa aiheutua terveyden vaarantumista sisäilman epäpuhtauksien, säteilyn, veden tai maapohjan pilaantumisen, savun, jäteveden tai jätteen puutteellisen käsittelyn taikka rakennuksen osien ja rakenteiden kosteuden vuoksi.
Rakentamisessa on käytettävä tuotteita, joista ei niiden suunnitellun käyttöiän aikana aiheudu sisäilmaan, talousveteen eikä ympäristöön sellaisia päästöjä, joita ei voida pitää hyväksyttävinä. Rakennuksen järjestelmien ja laitteistojen on sovelluttava tarkoitukseensa ja ylläpidettävä terveellisiä olosuhteita.
Ympäristöministeriön asetuksella voidaan antaa uuden rakennuksen rakentamista, rakennuksen korjaus- ja muutostyötä sekä rakennuksen käyttötarkoituksen muutosta varten tarvittavia tarkempia säännöksiä rakennukselta edellytettävistä terveellisyyteen liittyvistä fysikaalisista, kemiallisista ja mikrobiologisista olosuhteista, taloteknisistä järjestelmistä ja laitteistoista sekä rakennustuotteista.
MRL 117 d § (21.12.2012/958) Käyttöturvallisuus
Rakennushankkeeseen ryhtyvän on huolehdittava siitä, että rakennus sen käyttötarkoituksen edellyttämällä tavalla suunnitellaan ja rakennetaan siten, että sen käyttö ja huolto on turvallista. Rakennuksesta eikä sen ulkotiloista ja kulkuväylistä saa aiheutua sellaista tapaturman, onnettomuuden tai vahingon uhkaa, jota ei voida pitää hyväksyttävänä.
Ympäristöministeriön asetuksella voidaan antaa uuden rakennuksen rakentamista, rakennuksen korjaus- ja muutostyötä sekä rakennuksen käyttötarkoituksen muutosta varten tarvittavia tarkempia säännöksiä rakennukselta edellytettävästä käyttöturvallisuudesta.
MRL 117 e § (21.12.2012/958) Esteettömyys
Rakennushankkeeseen ryhtyvän on huolehdittava, että rakennus ja sen piha- ja oleskelualueet suunnitellaan ja rakennetaan niiden käyttötarkoituksen, käyttäjämäärän ja kerrosluvun edellyttämällä tavalla siten, että esteettömyys ja käytettävyys otetaan huomioon erityisesti lasten, vanhusten ja vammaisten henkilöiden kannalta.
Valtioneuvoston asetuksella voidaan antaa uuden rakennuksen rakentamista, rakennuksen korjaus- ja muutostyötä sekä rakennuksen käyttötarkoituksen muutosta varten tarvittavia tarkempia säännöksiä:
1) rakennuksen sekä sen kulkuväylien ja hygieniatilojen mitoituksesta;
2) tasoeroista;
3) kokoontumistiloista ja majoitustiloista.
Esitys Esitän että, ympäristö- ja rakennuslautakunta myöntää haetun poikkeamisen keskuskentän ylipainehallille 30.5.2018 saakka.
Poikkeaminen myönnetään ehdolla, että:
1 Ylipainehalli korjataan esitettyjen korjaussuunnitelmien 17.5.2016 mukaisesti
2 Hakijan tulee varmistaa ylipainehallin käyttöturvallisuus korjausten jälkeisillä ulkopuolisen asiantuntijan tarkastuksilla ennen hallin käyttöönottoa siten, että voidaan yksiselitteisesti taata hallin käyttäjien henkilöturvallisuus
3 Energiaselvitys on esitettävä rakennuslupahakemuksen yhteydessä
Perustelu Ympäristö- ja rakennuslautakunnan kielteisen poikkeamispäätöksen 12.3.2015 § 29 jälkeen Kuopion Tilakeskus on muuttanut hakemustaan siten, että poikkeamista haetaan lyhyemmälle ajalle 30.5.2018 saakka. Hakija on esittänyt Sweco Rakennetekniikka Oy:n 29.2.2016 laatiman rakenneteknisen arvioinnin hallista. Lisäksi rakennustarkastajan pyytämän lisäselvitysten jälkeen hakija on esittänyt kuplahallin korjaussuunnitelman ja ulkopuolinen asiantuntija on hyväksynyt suunnitelmat. Arviointi, korjaussuunnitelma ja ulkopuolisen asiantuntijan lausunnot ovat kokonaisuudessaan tämän päätökseen liitteenä.
Hakemuksen liitteenä olevassa rakenneteknisessä arvioinnissa hallin käyttöikää on arvioitu olevan 2021 saakka. Tarkempien korjaussuunnitelmien jälkeen annetussa tarkastuslausunnossa on esitetty, että vaurioiden korjauksen jälkeen hallin käyttöikää on huolto ja valvonta huomioon ottaen jäljellä 5 vuotta.
Maankäyttö- ja rakennuslain 176 §:n mukaan rakennusvalvontaviranomainen voi 172 §:ssä säädetyin edellytyksin ja rajoituksin myöntää rakennusluvan, jos kysymys on tilapäisen rakennuksen rakentamisesta enintään viiden vuoden ajaksi. Tekninen lautakunta on aiemmin 5.9.2001 § 260 myöntänyt poikkeamisen kyseisen hallin pysyttämiseksi paikallaan kymmenen vuoden ajan, johon perustuen rakennustarkastaja on 8.10.2001 § 594 myöntänyt tilapäisen rakennusluvan ylipainehallille kymmeneksi vuodeksi. Poikkeamispäätöksen perusteluissa jatkotoimenpiteinä on ollut, että myönnettävän tilapäisen rakennusluvan voimassaoloaikana tulee hallin sijoitus ratkaista pysyvästi.
Ylipainehalli ei täytä maankäyttö- ja rakennuslain 117 a–117 e §:ssä tarkoitettuja pysyvälle rakennukselle asetettuja olennaisia teknisiä vaatimuksia eikä Suomen rakentamismääräyskokoelman määräyksiä E1 Rakennuksen paloturvallisuus ja D3 Rakennuksen energiatehokkuus.
Ottaen huomioon maankäyttö- ja rakennuslain 176 §:n säännös, hallin käyttäjien turvallisuuteen liittyvät seikat sekä se, että halli on ollut tilapäisenä paikoillaan jo yli 30 vuoden ajan, poikkeamiselle ei olisi enää erityisiä syitä. Hakija on kuitenkin esittänyt perusteelliset korjaussuunnitelmat ja asiantuntijan lausunnot joilla voidaan varmistua hallin käyttäjien turvallisuudesta.
Maankäyttö- ja rakennuslain 150 c §:n nojalla rakennusvalvontaviranomainen voi lupahakemusta käsitellessään tai rakennustyön aikana vaatia rakennushankkeeseen ryhtyvältä riippumattoman ja pätevän asiantuntijan lausunnon siitä, täyttääkö suunniteltu ratkaisu tai rakentaminen sille säädetyt vaatimukset. Rakennusvalvontaviranomainen voi vaatia lausunnon, jos rakentamisessa käytetään sellaisia rakennuksen turvallisuuteen, terveellisyyteen tai pitkäaikaiskestävyyteen merkittävästi vaikuttavia suunnittelu- ja toteutusmenetelmiä tai tuotteita, joiden toimivuudesta ei ole yleisesti varmuutta tai aikaisempaa kokemusta. Ulkopuolista tarkastusta voidaan vaatia myös jos rakentamisessa havaitaan tai epäillään tapahtuneen virhe tai laiminlyönti, jonka vaikutuksia tai korjaamista ei voida luotettavasti arvioida tai toteuttaa ilman ulkopuolista tarkastusta.
Kyseiset asiat huomioiden voidaan katsoa, että hakija on esittänyt riittävät perusteet poikkeamiselle.
Maksu Tästä päätöksestä peritään rakennusvalvonnan taksan 11.1 §:n mukainen maksu (400 euroa).
Sovelletut lainkohdat Tekstissä mainitut ja
maankäyttö- ja rakennuslaki 23 luku
maankäyttö- ja rakennusasetus 14 luku
Toimivalta Palvelualueiden johtosääntö 7 § kohdat 13 a, b ja d
Tämä päätös lähetetään tiedoksi Pohjois-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen Ympäristö ja luonnonvarat -vastuualueelle (MRL 174.4 §).
Päätöksen jatkokäsittely
Rakennusvalvonnassa on vireillä poikkeamispäätöstä edellyttävä rakennuslupahakemus 16-143-R. Tämän poikkeamispäätöksen lainvoimaiseksi tulon jälkeen rakennuslupahakemuksen käsittely jatkuu viran puolesta rakennustarkastajalla, jonka toimivaltaan rakennusluvan ratkaiseminen kuuluu.
puh. 044 718 5172
Päätös Lautakunta yksimielisesti hyväksyi rakennustarkastajan päätösehdotuksen.


Asetus väestökirja-asetuksen muuttamisesta 1319/1989 - Säädökset alkuperäisinä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Säädökset alkuperäisinä › 1989 › 1319/1989
Annettu Helsingissä päivänä 29 joulukuuta 1989
Asetus väestökirja-asetuksen muuttamisesta
kumotaan 11 päivänä maaliskuuta 1970 annetun väestökirja-asetuksen (198/70) 1 luku, 11 ja 28§ ja niiden edellä olevat alaotsikot, 29, 31-36§ sekä 39§ ja sen edellä oleva alaotsikko, 6 ja 7 luku sekä 57 ja 58§,
sellaisina kuin niistä ovat 1 luku osittain muutettuna 10 päivänä joulukuuta 1971 ja 17 päivänä helmikuuta 1984 annetuilla asetuksilla (847/71 ja 184/84), 11 ja 39§ osittain muutettuna 10 päivänä lokakuuta 1980 annetulla asetuksella (686/80), 28§ muutettuna viimeksi mainitulla asetuksella ja 31 päivänä lokakuuta 1973 annetulla asetuksella (797/73), 31§ 30 päivänä syyskuuta 1977 annetussa asetuksessa (694/77), 32, 34 ja 35§ osittain muutettuna mainitulla 17 päivänä helmikuuta 1984 annetulla asetuksella, 33 ja 36§ viimeksi mainitussa asetuksessa, 6 luku osittain muutettuna 20 päivänä syyskuuta 1974 annetulla asetuksella (728/74) ja mainituilla 30 päivänä syyskuuta 1977 sekä 17 päivänä helmikuuta 1984 annetuilla asetuksilla, 7 luku osittain muutettuna viimeksi mainitulla asetuksella sekä 58§ 19 päivänä joulukuuta 1975 annetussa asetuksessa (995/75), sekä
muutetaan 8§:n 3 momentti, 9§, 12§:n 1 momentti, 13, 15, 15 a, 16-19 ja 22§, 23 b§:n 1 momentti, 38§:n 1 momentti ja 59§,
sellaisina kuin ne ovat, 8§:n 3 momentti sekä 18 ja 19§ 18 päivänä joulukuuta 1970 annetussa asetuksessa (790/70), 9 ja 13§ mainitussa 19 päivänä joulukuuta 1975 annetussa asetuksessa, 12§:n 1 momentti, 23 b§:n 1 momentti ja 59§ mainitussa 10 päivänä lokakuuta 1980 annetussa asetuksessa, 15§ osittain muutettuna mainitulla 17 päivänä helmikuuta 1984 annetulla asetuksella, 15 a ja 16§ muutettuina viimeksi mainitulla asetuksella ja 4 päivänä maaliskuuta 1983 annetulla asetuksella (239/83), 17§ muutettuna mainituilla 30 päivänä syyskuuta 1977 ja 17 päivänä helmikuuta 1984 annetuilla asetuksilla, 22§ muutettuna mainituilla 20 päivänä syyskuuta 1974 ja 17 päivänä helmikuuta 1984 annetuilla asetuksilla sekä 38§:n 1 momentti viimeksi mainitussa asetuksessa, näin kuuluviksi:
Kun henkilö liittyy evankelis-luterilaiseen kirkkoon tai ortodoksiseen kirkkokuntaan taikka eroaa siitä, hänet on siirrettävä asianomaiseen väestörekisteriin. Tällöin on soveltuvin osin noudatettava, mitä 19§:ssä säädetään.
Väestörekisterin pitäjällä on oltava luettelo kuolleista ja väestörekisteristä 22§:n 3 momentin nojalla poistetuista henkilöistä sekä toiseen väestörekisteriin siirretyistä henkilöistä. Luetteloon merkitään seuraavat tiedot:
1) suku- ja etunimet;
2) henkilötunnus; sekä
3) väestörekisteri, johon hänet on siirretty ja tämän muutoksen päivämäärä tai kuolinpäivä taikka päivä, jolloin henkilö on 22§:n 3 momentin nojalla poistettu väestörekisteristä.
Väestön keskusrekisteriin otetaan henkilöistä, kiinteistöistä, rakennuksista, asuinhuoneistoista ja toimitiloista ne tiedot, jotka niistä on 7 ja 10 a-10 d§:n mukaan merkittävä paikallisiin väestökirjoihin.
Väestön keskusrekisteriin voidaan merkitä osoitetiedot ulkomailla asuvista Suomen kansalaisista.
Muuttoilmoituslomakkeelle on merkittävä muuttaneiden henkilöiden nimi, henkilötunnus, väestörekisterin pitäjä, muuttopäivä, tiedot asunnosta, johon on muutettu sekä muut kotipaikkaa koskevan päätöksen tekemistä ja väestökirjanpitoa varten tarpeelliset tiedot. Ilmoitus on annettava viimeistään kolmantena päivänä muutosta sen rakennuksen, johon henkilö on muuttanut, omistajalle tai haltijalle taikka hänen edustajalleen. Jos näitä ei voida tavoittaa, ilmoitus on toimitettava rekisteritoimistoon.
Rakennuksen omistajan tai haltijan taikka hänen edustajansa on huolehdittava siitä, että muuttoilmoitus annetaan 1 momentissa säädetyssä ajassa. Jos ilmoitusvelvollinen ei kehotuksestakaan anna muuttoilmoitusta, tästä on ilmoitettava rekisteritoimistolle.
Jos henkilö muuttaa asunnosta eikä hänelle tämän jälkeen jää vakinaista asuntoa, hänen on tehtävä tästä muuttoilmoitus oleskelupaikkansa rekisteritoimistolle.
Muuttoilmoituslomakkeita on pidettävä saatavilla postitoimipaikoissa ja väestökirjaviranomaisten luona.
Maastamuuttoilmoituslomakkeelle on merkittävä maastamuuttavien henkilöiden nimi, henkilötunnus, osoite ulkomailla, maastamuuton syy, ulkomailla oleskelun kesto sekä muut kotipaikkaa koskevan päätöksen tekemistä ja väestökirjanpitoa varten tarpeelliset tiedot. Ilmoitus on annettava viimeistään muuttopäivänä sen rakennuksen, josta henkilö muuttaa ulkomaille, omistajalle tai haltijalle taikka hänen edustajalleen taikka rekisteritoimistoon.
Jos henkilön tilapäinen oleskelu ulkomailla muuttuu pysyväksi, tätä koskevan maastamuuttoilmoituksen voi ulkomailla toimittaa Suomen edustustoon.
Maastamuuttoilmoituslomakkeita on pidettävä saatavilla postitoimipaikoissa, väestökirjaviranomaisten luona sekä Suomen edustustoissa.
Rakennuksen omistajan tai haltijan taikka hänen edustajansa on viimeistään seitsemäntenä päivänä muutosta toimitettava muuttoilmoitus sille rekisteritoimistolle, jonka virka-alueella muuttaneiden henkilöiden uusi asuinpaikka on.
Rakennuksen omistajan tai haltijan taikka hänen edustajansa on viimeistään seitsemäntenä päivänä muutosta toimitettava maastamuuttoilmoitus sille rekisteritoimistolle, jonka virka-alueella maasta muuttanut henkilö viimeksi asui.
Suomen edustuston on toimitettava maastamuuttoilmoitus väestörekisterikeskukselle viimeistään seitsemäntenä päivänä ilmoituksen vastaanottamisesta. Väestörekisterikeskuksen on lähetettävä ilmoitus viipymättä asianomaiselle rekisteritoimistolle.
Kun rekisteritoimisto on saanut muuttoilmoituksen, sen on viipymättä tehtävä päätös kunkin muuttoilmoituksessa mainitun henkilön kotipaikasta. Samalla on todettava henkilön alueellisesti toimivaltainen väestörekisterin pitäjä.
Jos henkilöllä ei ole kunnassa vakinaista asuntoa tai hänen kotipaikkarekisteriin merkittyä osoitetietoaan ei voida pitää luotettavana, voidaan kotipaikkarekisteriin merkitä, että hänen osoitteensa on tuntematon.
Kotipaikkaa koskevasta päätöksestä sekä alueellisesti toimivaltaiseksi todetusta väestörekisterin pitäjästä on ilmoitettava kolmen päivän kuluessa ratkaisun jälkeen väestön keskusrekisteriin sekä viipymättä henkilön edelliselle kotipaikkarekisterin pitäjälle ja edelliselle väestörekisterin pitäjälle.
Kun henkilön edellinen väestörekisterin pitäjä on saanut tiedon muutosta, sen on kolmen päivän kuluessa tehtävä väestörekisteriin merkintä muuttaneen henkilön uudesta väestörekisterin pitäjästä ja muutoksen ajankohdasta sekä toimitettava asiakirjat henkilön uudelle väestörekisterin pitäjälle.
Henkilö, jonka on siinä järjestyksessä, kuin yhteispohjoismaisesta muuttokirjasta on määrätty, todettu asettuneen asumaan toiseen pohjoismaahan tai jonka rekisteritoimisto on maastamuuttoilmoituksen johdosta tai muutoin todennut asettuneen pysyvästi asumaan muualle ulkomaille, poistetaan kotipaikkarekisteristä.
Kotipaikkarekisteristä poistamisesta on ilmoitettava viipymättä asianomaiselle väestörekisterin pitäjälle.
Suomen kansalainen, joka on poistettu kotipaikkarekisteristä, merkitään väestörekisteriin poissaolevaksi. Ulkomaalainen, joka on poistettu kotipaikkarekisteristä, poistetaan väestörekisteristä.
Rakennuksen omistajan tai tämän edustajan on annettava 10 c§:ssä ja huoneiston haltijan tai omistajan 10 d§:ssä tarkoitetut tiedot rakennus- ja huoneistotietojen tarkistamista varten. Jos 10 d§:ssä tarkoitettuja tietoja ei saada huoneiston haltijalta tai omistajalta, ne on velvollinen antamaan rakennuksen omistaja tai tämän edustaja.
Väestörekisterikeskuksen on ilmoitettava asianomaiselle paikallisen väestökirjan pitäjälle tarpeellisilta osin tiedot, jotka on otettu väestön keskusrekisteriin.
Maanmittaushallituksella on oikeus, pyydettyään ensin väestörekisterikeskukselta lausunnon, antaa määräyksiä 23 c, 23 d ja 23 f§:n täytäntöönpanosta ja soveltamisesta.
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1990. Asetuksen 17-19§ tulevat kuitenkin voimaan 1 päivänä maaliskuuta 1990. Väestökirja-asetuksen 17§:n 2 ja 3 momentissa, sellaisena kuin ne ovat 30 päivänä syyskuuta 1977 annetussa asetuksessa (694/77), tarkoitettuja ilmoituksia ei kuitenkaan lähetetä enää vuoden 1990 alusta lukien.
Sen estämättä, mitä 16§:n 1 momentissa säädetään, voidaan vuoden 1990 loppuun saakka muuttoilmoitus antaa poliisille rekisteritoimistoon edelleen toimitettavaksi niissä kaupungeissa, joissa poliisijärjestyksen tai järjestyssäännön mukaan rakennuksen omistajan on annettava poliisille osoiteilmoitus rakennukseen muuttavista henkilöistä.
8 § 9 §12 §13 §15 §15 a §16 §17 §18 §19 §22 §23 b §38 §59 §


Kaupunkitekniikan maksut ja taksat 2020 | Järvenpää
Kokous 15.4.2020
Kaupunkitekniikan maksut ja taksat 2020
Kaupunginhallitus, kokous 15.4.2020
§ 133 Kaupunkitekniikan maksut ja taksat 2020
JARDno-2020-818
Mikko Autere, kaupunkitekniikan johtaja, mikko.autere@jarvenpaa.fi
Järvenpään kaupungin hallintosäännön 18 §:n mukaan lautakunnat päättävät alaisestaan toiminnasta perittävistä maksuista. Kaupunkitekniikan maksut ja taksat 1.4.2019 alkaen on hyväksytty kaupunkikehityslautakunnassa 21.3.2019 § 22.
Alueiden käytön ja toiminnan maksuja ja taksoja on ollut syytä tarkistaa vuonna 2020 yleisen hintatason nousun johdosta.
Liitteenä on ehdotus kaupunkitekniikan toiminnasta perittävistä yleisten alueiden käytön maksuista ja taksoista 1.5.2020 alkaen. Liitteenä on myös 1.5.2020 kaupunkitekniikan maksuihin ja taksoihin liittyvä selostusosa.
Kaupunginhallitus päättää hyväksyä liitteiden mukaiset kaupunkitekniikan alaisen toiminnan yleisten alueiden maksut ja taksat 1.5.2020 alkaen.
Asian käsittely siirretään jatkokoukseen 15.4.2020.
Asia siirrettiin 14.4. kokouksesta käsiteltäväksi jatkokoukseen.
Taksat 1.5.2020 selostusosa.pdf (pdf, 23 kt)
Maksut ja taksat 1.5.2020.pdf (pdf, 11 kt)
§ 130 Kokouksen laillisuus ja päätösvaltaisuus sekä pöytäkirjan tarkastaminen
§ 132 Puheenjohtajien jaoston kokoonpanon täydentäminen
§ 134 Yhtiökokouskutsu 29.4.2020 / Kuntien Tiera Oy
§ 135 Yhtiökokouskutsu 29.4.2020 / Keski-Uudenmaan informaatioteknologia Oy
§ 136 Yhtiökokouskutsu 28.4.2020 / Sarastia Oy
§ 137 Yhtiökokouskutsu 25.5.2020 / Kiertokapula Oy
§ 138 Yhteistoimintamenettelyn aloittaminen / Korona


Kumottu säädös Asetus keskinäisestä oikeusavusta annettaessa… 211/1982 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Ajantasainen lainsäädäntö › Vanhentuneet ajantasaiset › 19.3.1982/211
19.3.1982/211
Asetus keskinäisestä oikeusavusta annettaessa tiedoksi asiakirjoja yksityisoikeudellisissa asioissa (kumottu)
Tämä asetus on kumottu L:lla 10.4.2015/426, joka on voimassa 1.10.2015 alkaen.
Jos tiedoksianto on toimitettava 13 §:n 2 momentissa tarkoitetussa sopimusvaltiossa, tiedoksiantopyyntö siihen liitettyine asiakirjoineen lähetetään oikeusministeriön välityksellä asianomaisen valtion yleissopimuksen mukaisesti määräämälle keskusviranomaiselle.
Soveltamisala 1 § Tiedoksianto Suomessa 2 § 3 § 4 § 5 § 6 § 7 § 8 § 9 § 10 § 11 § Tiedoksianto ulkomailla 12 § 13 § 14 § Voimaantulo 15 §


text:
Language of document : Bulgarian Spanish Czech Danish German Estonian Greek English French Italian Latvian Lithuanian Hungarian Maltese Dutch Polish Portuguese Romanian Slovak Slovene Finnish Swedish Croatian ECLI:EU:C:2015:586
10 päivänä syyskuuta 2015 (1)
Asia C‑350/14
(Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal di Trieste (Triesten tuomioistuin, Italia))
Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettava laki – Asetus N:o 864/2007 (Rooma II) – 4 artiklan 1 kohta – Käsitteet ”maa, jossa vahinko aiheutuu”, ”vahinko” ja ”vahingonkorvausvastuun perustavan tapahtuman välilliset seuraukset” – Liikenneonnettomuudessa menehtyneen henkilön perheenjäsenet – Henkilöt, joilla on oikeus saada korvausta aineellisista ja aineettomista vahingoista ja jotka asuvat eri maissa
1. Asetuksella (EY) N:o 864/2007,(2) jota on sovellettu 11.1.2009 lähtien, pyritään yhdenmukaistamaan sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin liittyvät lainvalintasäännöt oikeusvarmuuden ja asiaan yleisesti liittyvien hyväksyttävien intressien mukaisesti. Tällä asetuksella ei sitä vastoin pyritä yhdenmukaistamaan tätä koskevaa Euroopan unionin jäsenvaltioiden aineellista oikeutta, mikä ei voi olla aiheuttamatta tiettyjä tulkintavaikeuksia. Kun näet tuomioistuin käyttää muun muassa sopimukseen perustumatonta vastuuta koskeviin kanteisiin sovellettavan lain määrittämiseksi käsitteitä, jotka kyllä tunnetaan kaikissa jäsenvaltioissa mutta joiden merkitys ja ulottuvuus voivat poiketa huomattavasti oikeusjärjestyksestä toiseen, tuomioistuin saattaa joutua hankalaan tilanteeseen, kun sen käsiteltävänä on samassa riita-asiassa sellaisten henkilöiden esittämiä vaatimuksia, joiden asuinpaikka ei ole samassa maassa.
2. Tämä pätee erityisesti silloin, kun on tulkittava kyseisen asetuksen 4 artiklaa, jonka mukaan osapuolten lakiviittauksen puuttuessa vahingon aiheutumispaikka ratkaisee, mitä lakia sovelletaan sopimukseen perustumatonta vastuuta koskevaan kanteeseen. Mitä tämä vahinko kattaa, kun se on tämän säännöksen mukaan erotettava vahingon aiheuttaneesta tapahtumasta? Ovatko vahingot, joita aiheutuu liikenneonnettomuuden uhrin läheisille ja joiden on kansallisen lainsäädännön perusteella katsottava aiheutuneen iure proprio, rinnastettavissa Rooma II -asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin vahinkoihin, vai onko niitä pidettävä pikemminkin niiden välillisinä seurauksina?
3. Nämä kysymykset kuvaavat nyt käsiteltävän ennakkoratkaisupyynnön kohdetta, sillä siinä pyydetään ainakin ennen näkemättömällä tavalla(3) tiettyjä täsmennyksiä tähän säännökseen sisältyviin käsitteisiin. Ennakkoratkaisupyyntö on esitetty riita-asiassa, jossa ovat vastakkain Romaniassa asuva Florin Lazar ja italialainen vakuutusyhtiö Allianz SpA ja joka koskee sellaisten aineellisten ja aineettomien vahinkojen korvaamista, joita Lazar väittää itselleen aiheutuneen iure proprio Italiassa asuneen tyttärensä, joka on Romanian kansalainen, kuolemasta kyseisessä jäsenvaltiossa tuntemattomaksi jääneen ajoneuvon aiheuttamassa liikenneonnettomuudessa.
1. Rooma II -asetus
4. Rooma II -asetuksen johdanto-osan 7 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”Tämän asetuksen aineellisen soveltamisalan ja säännösten olisi oltava johdonmukaisia – – asetuksen (EY) N:o 44/2001[(4)] – – ja sopimusvelvoitteisiin sovellettavaa lakia koskevien säädösten kanssa.”
5. Rooma II -asetuksen johdanto-osan 17 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”Sovellettava laki olisi määritettävä sen perusteella, missä vahinko aiheutuu, riippumatta siitä, missä maassa tai maissa välilliset seuraukset voivat ilmetä. Näin ollen henkilö- tai omaisuusvahingon tapauksessa maan, jossa vahinko aiheutuu, olisi oltava se maa, jossa henkilö tai omaisuus vahingoittui.”
6. Rooma II -asetuksen 4 artiklassa, jonka otsikkona on ”Yleissääntö”, säädetään seuraavaa:
”1. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen, joka johtuu vahingonkorvausvastuun perustavasta tapahtumasta, sovelletaan sen maan lakia, jossa vahinko aiheutuu, riippumatta siitä, missä maassa vahingon aiheuttanut tapahtuma sattui, ja siitä, missä maassa tai maissa tuon tapahtuman välilliset seuraukset ilmenevät.
2. Jos vastuulliseksi väitetyllä henkilöllä ja vahingonkärsijällä on molemmilla asuinpaikkansa samassa maassa, kun vahinko aiheutuu, sovelletaan tämän maan lakia.
3. Jos kaikista tapaukseen liittyvistä seikoista ilmenee, että vahingonkorvausvastuun perustava tapahtuma liittyy 1 tai 2 kohdassa tarkoitettua maata selvästi läheisemmin johonkin toiseen maahan, sovelletaan tämän toisen maan lakia. Selvästi läheisempi liittymä toiseen maahan voi perustua erityisesti osapuolten väliseen ennestään olemassa olevaan suhteeseen, kuten sopimukseen, joka liittyy läheisesti kyseiseen vahingonkorvausvastuun perustavaan tapahtumaan.”
7. Rooma II -asetuksen 15 artiklan mukaan sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen tämän asetuksen nojalla sovellettavan lain mukaisesti määräytyvät erityisesti kyseisen artiklan c alakohdan mukaan ”vahingon tai vaaditun hyvityksen olemassaolo, luonne ja arviointi” ja f alakohdan mukaan ”henkilöt, joilla on oikeus korvaukseen henkilökohtaisesti kärsimästään vahingosta”.
2. Bryssel I -asetus
8. Bryssel I -asetuksen II luvussa olevaan 2 jaksoon, jonka otsikko on ”Erityinen toimivalta”, sisältyvän 5 artiklan 3 alakohdassa säädetään seuraavaa:
3) sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevassa asiassa sen paikkakunnan tuomioistuimessa, missä vahinko sattui tai saattaa sattua”.
B Italian lainsäädäntö
9. Kuten ennakkoratkaisua pyytävä tuomioistuin on todennut, Corte suprema di cassazione (ylin kassaatiotuomioistuin) on tulkinnut Italian siviililain 2043 ja 2059 §:ää siten, että vainajan omaisilla on iure proprio oikeus korvaukseen aineellisista ja aineettomista vahingoista. Erityisesti aineettomina vahinkoina voidaan tunnustaa seuraavat vahingot: terveydelle aiheutuva vahinko (lääketieteellisesti todettu vahinko), henkinen kärsimys ja ihmissuhteille aiheutunut vahinko (jokapäiväisen elämän huomattava muutos).
10. Ennakkoratkaisua pyytävä tuomioistuin toteaa edelleen, että yksityisistä vakuutuksista annetun lain 283 §:n 1 momentin a ja c kohdassa säädetään, että jos vahingon aiheuttanut ajoneuvo jää tuntemattomaksi, tieliikenneonnettomuuksien uhreja varten perustettu takuurahasto (Fondo di garanzia per le vittime della strada) korvaa liikenneonnettomuuksissa aiheutuneet vahingot koko maan alueelle nimettyjen vakuutusyhtiöiden kautta.
II Pääasian oikeudenkäynnin taustalla olevat tosiseikat, ennakkoratkaisukysymykset ja asian käsittely unionin tuomioistuimessa
11. Pääasian kohteena on aineellista ja aineetonta vahinkoa, jonka väitetään aiheutuneen iure proprio, koskeva korvausvaatimus, jonka on esittänyt tuntemattomaksi jääneen ajoneuvon 18.5.2012 Italiassa aiheuttamassa liikenneonnettomuudessa menehtyneen kyseisessä jäsenvaltiossa asuneen Romanian kansalaisen Romaniassa asuva isä.
12. Vakuutusyhtiö Allianz SpA on haastettu vastaajaksi, koska se on tieliikenneonnettomuuksien uhreja varten perustetun takuurahaston, joka on tuntemattomaksi jääneiden ajoneuvojen aiheuttamien vahinkojen korvaamisesta vastaava elin, nimeämä yhtiö.
13. Asiassa ovat väliintulijoina myös uhrin äiti ja isoäiti, jotka molemmat ovat Italiassa asuvia Romanian kansalaisia ja vaativat korvausta aineellisista ja aineettomista vahingoista, jotka ovat aiheutuneet iure proprio.
14. Ennakkoratkaisua pyytävä tuomioistuin pohtii tässä yhteydessä nyt käsiteltävän asian tosiseikkoihin sovellettavaa lakia ja erityisesti sitä, miten Rooma II -asetuksen 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava.
15. Tribunal civile di Trieste päätti 10.7.2014 tekemällään päätöksellä lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”Miten on tulkittava asetuksen N:o 864/2007 4 artiklan 1 kohtaa siltä osin kuin siinä säädetään, että ’sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen, joka johtuu vahingonkorvausvastuun perustavasta tapahtumasta, sovelletaan sen maan lakia, jossa vahinko aiheutuu’? Erityisesti
1) Miten pitäisi tulkita asetuksen N:o 864/2007 4 artiklan 1 kohdan käsitettä paikkakunta, ’jossa vahinko aiheutuu’, kun kyseessä on aineellisten ja aineettomien vahinkojen korvaamista koskeva vaatimus, jonka esittävät tuomioistuimen valtiossa tapahtuneessa liikenneonnettomuudessa menehtyneen henkilön omaiset, kun nämä omaiset asuvat unionin jossain toisessa maassa ja ovat kärsineet siellä kyseiset vahingot?
2) Ovatko asetuksen N:o 864/2007 4 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa aineelliset ja aineettomat vahingot, joita tuomioistuimen valtiossa tapahtuneessa liikenneonnettomuudessa menehtyneen henkilön omaiset ovat kärsineet heidän asuinmaassaan, 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä osassa tarkoitettua ’vahinkoa’ vai saman säännöksen jälkimmäisessä osassa tarkoitettuja ’välillisiä seurauksia’?”
16. Pääasian väliintulijat, Itävallan ja Portugalin hallitukset sekä Euroopan komissio ovat esittäneet kirjallisia huomautuksia. Lazar ei puolestaan ole esittänyt huomautuksia.
III Oikeudellinen arviointi
17. Nyt käsiteltävä ennakkoratkaisupyyntö koskee Rooma II -asetuksessa vahvistetun vahingon aiheutumispaikkaa koskevan keskeisen perusteen tulkintaa määritettäessä sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavaa lakia.
18. Ennen esitettyjen kysymysten varsinaista tutkimista on mielestäni tarpeen esittää muutamia alustavia täsmennyksiä Rooma II -asetuksella sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavan lain määrittämiseksi käyttöön otetun mekanismin rakenteesta.
A Alustavia näkemyksiä Rooma II -asetuksella käyttöön otetun mekanismin rakenteesta
19. Sopimuksiin perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavien lainvalintasääntöjen moninaisuus on aiheuttanut tällä alalla jo pitkään(5) yhtenäistämistarvetta, jotta voitaisiin taata jossain määrin sovellettavan lain ennakoitavuus ja samalla korjata hankaluudet, joita aiheutuu forum shopping -tilanteista.
20. Rooma II -asetus on tulos kompromissista, jossa on otettu huomioon tarve taata tietty oikeusturvan taso suojelemalla asianosaisten perusteltuja odotuksia kiinteiden liittymäperusteiden avulla ja tahto ylläpitää tiettyä joustavuutta silloin, kun näiden perusteiden soveltaminen johtaa epäasianmukaisina pidettäviin tuloksiin, joten siinä on omaksuttu ratkaisut, joita oli siihen mennessä tehty sovellettavassa modernissa kansainvälisessä yksityisoikeudessa.
21. Mekanismia, jonka mukaisesti määritetään laki, jota sovelletaan sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin, voidaan kuvata kaavamaisesti seuraavalla tavalla.
22. Rooma II -asetuksessa otetaan huomioon tietty määrä kiinteitä liittymäperusteita. Tälle asetukselle on tältä osin ominaista, että mikäli osapuolet eivät ole sopineet siitä, mitä lakia sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovelletaan (ks. 14 artikla), siinä otetaan käyttöön yhtäältä yleissääntö (4 artikla) ja toisaalta viisi erityistä lainvalintasääntöä (asetuksen 5–9 artikla(6)).
23. Yleissäännöstä, joka on ainoa, jolla on merkitystä nyt käsiteltävän asian kannalta, on todettava, että 22.7.2003 annetusta ehdotuksesta asetukseksi sopimuksenulkoisiin velvoitteisiin sovellettavasta laista(7) ilmenee, että Rooma II -asetuksen ensisijaisena tavoitteena oli parantaa ratkaisujen ennustettavuutta oikeusvarmuuden nimissä.
24. On siis huomattava, että toisin kuin sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehdyssä yleissopimuksessa,(8) joka avattiin allekirjoitettavaksi Roomassa 19.6.1980 ja jossa määritettiin lähtökohtaisesti sovellettavaksi laiksi sen maan laki, johon kyseinen tilanne läheisimmin liittyy, tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa valitaan selvästi kiinteä peruste, joka on vahingon aiheutumispaikkakunta (locus damni).
25. Lisäksi on korostettava, että toisin kuin liittymät, joita on omaksuttu tuomioistuimen toimivallan osalta Brysselin yleissopimuksessa ja Bryssel I -asetuksessa, joissa tarjotaan vahinkoa kärsineelle mahdollisuus valita oikeuspaikaksi joko sen paikkakunnan tuomioistuin, missä vahingon aiheuttanut teko sattui, tai sen paikkakunnan tuomioistuin, missä vahinko sattui, Rooma II -asetuksessa on omaksuttu yksi ainoa liittymäperuste.
26. Rooma II -asetuksen esitöistä ilmenee tältä osin, että Euroopan unionin neuvosto ja komissio hylkäsivät Euroopan parlamentin muutosehdotukset, joilla pyrittiin tuomaan asetukseen lisää joustavuutta,(9) koska ne arvioivat, että 4 artiklassa taataan ”oikeusvarmuuden vaatimus ja tarve oikeudenmukaisiin ratkaisuihin yksittäisissä tapauksissa”.
27. Kun Rooma II -asetuksessa on valittu liittymäperusteeksi locus damni, siinä on siis valittu täysin perinteinen kansainvälisen yksityisoikeuden lainvalintasääntö, johon liittyy kiistatta useita etuja.
28. Ensinnäkin tällä liittymäsäännöllä pyritään Rooma II -asetuksen johdanto-osan 16 perustelukappaleessa(10) vahvistettujen tavoitteiden mukaisesti luomaan kohtuullinen tasapaino asianosaisten intressien välille. Sen maan laki, jossa vahinko aiheutuu, on näet neutraali laki, jossa ei aseteta etusijalle vahingon aiheuttajaa sen enempää kuin uhriakaan.
29. Kuten useat kirjoittajat ovat korostaneet,(11) sovellettavan lain määrittäminen vahingon aiheutumispaikkakunnan mukaan saattaa olla täysin mielivaltaista ja ennakoimatonta tietyissä tilanteissa – millä viime kädessä vaarannetaan asetuksella tavoitellun ratkaisujen ennakoitavuuden tavoite –, mutta tämä hankaluus ei missään tapauksessa ole ylittämätön. On näet korostettava, että vahingon aiheutumispaikkakuntaan perustuvan lain soveltaminen voidaan aina hylätä joko asuinpaikkakunnan hyväksi, jos vahingonkärsijällä ja vastuulliseksi väitetyllä henkilöllä on asuinpaikka samassa maassa (Rooma II -asetuksen 4 artiklan 2 kohta), tai jonkin muun maan lain hyväksi, jos kaikista tapaukseen liittyvistä seikoista ilmenee, että vahingonkorvausvastuun perustava tapahtuma liittyy läheisemmin johonkin toiseen maahan (tämän asetuksen 4 artiklan 3 kohdassa säädetty ns. ”poikkeuslauseke”). Palaan tähän jäljempänä.
30. Toiseksi locus damnin valinta vastaa vahingonkorvausvastuuta koskevan lainsäädännön nykyaikaista lähestymistapaa, jossa asetetaan etusijalle ns. ”objektiivisen” vastuun käsite, jolla on lähinnä vahingon korvaamisen tehtävä. Tämän lähestymistavan mukaisesti vahingonkorvausvastuun tarkoituksena on pikemminkin vahinkojen korvaaminen kuin seuraamuksen määrääminen moitittaviksi pidettävistä teoista. Tästä seuraa, että korostetaan enemmän vahingon aiheutumispaikkaa kuin vahingon aiheuttaneen tapahtuman sattumispaikkaa. Lisäksi on korostettu, että Rooma II -asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa vahvistettu yleissääntö, jossa hylätään lex loci delicti commissi -toimivalta, antaa mahdollisuuden ratkaista esimerkiksi hyvin kiistanalainen kysymys siitä, mikä on ns. ”monimutkaisiin” delikteihin sovellettava laki, kun näille delikteille on ominaista, että vahingon aiheuttaneen tapahtuman paikka ja vahingon aiheutumispaikka eivät ole maantieteellisesti samat.
31. Mutta mitä pitäisi tulkita tarkoitettavan vahingon aiheutumispaikalla? Nyt käsiteltävässä ennakkoratkaisupyynnössä tulee esiin nimenomaan tämä kysymys.
32. Kuten ennakkoratkaisua pyytävä tuomioistuin on maininnut, nyt käsiteltäviin tosiseikkoihin sovellettavan lain määrittämisellä on merkittäviä seurauksia. On näet olemassa tietty intressi siihen, että vahingonkorvausvaatimukseen sovellettava laki on pikemminkin kansallinen lainsäädäntö kuin jokin muu lainsäädäntö. Tarkemmin sanoen pääasian kohteena olevassa onnettomuudessa menehtyneen henkilön perheenjäsenten vaatimia vahingonkorvauksia koskevan oikeuden olemassaolo, näiden vahinkojen luonnehdinta ja niiden korvattavuus riippuvat suureksi osaksi sovellettavan aineellisen oikeuden valinnasta.
33. Vaikka ilmeisesti kaikissa kansallisissa oikeusjärjestyksissä tunnustetaan vainajan perheenjäsenille oikeus korvauksiin, tässä yhteydessä on korostettava oleellisia eroja, joita on jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen välillä, kun kyseessä on onnettomuudessa menehtyneen henkilön jälkeenjääville korvattavan vahingon luonnehdinta, luonne ja laajuus.
34. Sopimussuhteeseen perustumatonta vahingonkorvausvastuuta koskevat kansalliset järjestelmät, jotka tapauksen mukaan mahdollistavat välillisen vahingon korvaamisen tai edellyttävät oikeudellisesti suojatun intressin välitöntä loukkausta, poikkeavat näet selvästi rakenteellisesti toisistaan. Lisäksi eri kansallisissa lainsäädännöissä vainajan perheenjäsenille tunnustettuja oikeuksia korvaukseen, olipa kyseessä aineellinen tai aineeton vahinko, pidetään joissain tapauksissa itsenäisinä oikeuksina (iure proprio), joissain tapauksissa vainajan oikeuksien liitännäisinä oikeuksina.
35. Kuten jo julkisasiamies Darmon totesi asiassa Dumez France ja Tracoba antamassaan ratkaisuehdotuksessa,(12) välillisen vahingon luonne on epäilyksettä yksi hankalimmista ja kiistanalaisimmista vahingonkorvausvastuuta koskevaan lainsäädäntöön liittyvistä kysymyksistä, sillä tietyt kirjoittajat katsovat alkuperäiselle vahingonkärsijälle aiheutuneen vahingon heijastuvan välilliseen vahingonkärsijään, kun taas toisten mielestä kyseessä on päinvastoin erillinen vahinko.(13) Tämä kysymys ei tule myöskään esiin jäsenvaltioissa, joissa ei tunnusteta oikeutta saada korvausta välillisestä vahingosta eikä siten tunneta välillisen vahingon käsitettä.(14)
36. Kun kyseessä ovat tieliikenneonnettomuudet, on lisäksi korostettava, että useissa jäsenvaltioissa(15) sovelletaan Rooma II -asetuksen voimaantulosta huolimatta kyseisen asetuksen 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti(16) edelleen tieliikenneonnettomuuksissa sovellettavasta laista Haagissa 4.5.1971 tehtyä yleissopimusta,(17) jonka mukaan sääntönä sovellettavan lain määrittämiselle on lex loci delicti commissi, ilman että asianomaiset voisivat valita jonkin muun lain, ja jossa vahvistetaan erilaisia liittymäperusteita kuin Rooma II -asetuksen 4 artiklassa.(18) Liikenneonnettomuudessa aiheutuneita vahinkoja koskeviin korvauskanteisiin sovellettavan lain määrittämiseen liittyvät ongelmat voivat siis osoittautua erityisen monimutkaisiksi.(19)
37. Pääasian oikeudenkäynnin osalta ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen antamista tiedoista ilmenee, että merkityksellisessä Italian lainsäädännössä eli Italian siviililain 2043 ja 2059 §:ssä, sellaisina kuin Corte suprema di cassazione on niitä tulkinnut, myönnetään erityisen laaja korvaus vahingoista, joita onnettomuudessa menehtyneen henkilön ja erityisesti liikenneonnettomuudessa menehtyneiden henkilöiden perheenjäsenille on aiheutunut. Italian lain nojalla vahinko, joka aiheutuu perheenjäsenen kuolemasta, on näet tälle aiheutunutta välitöntä (iure proprio) vahinkoa. Tästä näyttäisi seuraavan, että velvoitesuhde, joka on olemassa menehtyneen perheenjäsenen ja vastuulliseksi katsotun henkilön (tai tämän jäädessä tuntemattomaksi vahingon korvaamisesta vastaavan elimen) välillä, on riippumaton suhteesta, joka yhdistää menehtyneen henkilön kyseiseen elimeen.
38. Tässä tapauksessa on todettava, että vaikka Rooma II -asetuksen 4 artiklan 1 kohdan nojalla sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavan lain määrittämistä koskevalle säännölle ominainen peruste vahingon aiheutumispaikka vaikuttaa yksinkertaiselta, se on aiheuttanut tulkintaongelmia.
39. Pääasian oikeudenkäynnissä ilmenee lähinnä kaksi toisistaan poikkeavaa käsitystä.
40. Ensimmäistä käsitystä tukee Itävallan hallitus, ja sen mukaan toisessa jäsenvaltiossa menehtyneen henkilön perheenjäsenille aiheutuneet aineelliset ja aineettomat vahingot eivät ole välttämättä Rooma II -asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja vahingonkorvausvastuun perustavan tapahtuman välillisiä seurauksia. Tästä seuraa muun muassa, että oikeuspaikan valtiossa tapahtuneessa liikenneonnettomuudessa menehtyneen henkilön perheenjäsenten esittämää vaatimusta aineellisten vahinkojen korvaamisesta on arvioitava sen paikkakunnan lain mukaan, jossa kyseisille perheenjäsenille on aiheutunut vahinkoa, eli heidän asuinpaikkansa lain mukaan, koska vaatimus perustuu velvoitteeseen, joka on erillinen siitä velvoitteesta, joka liittää vastapuolen ja onnettomuudessa menehtyneen henkilön toisiinsa, ellei osoiteta, että Rooma II -asetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti kaikista tapaukseen liittyvistä seikoista ilmenee, että tapahtuma liittyy selvästi läheisemmin johonkin toiseen maahan.
41. Jälkimmäiseen käsitykseen yhtyvät erityisesti pääasian väliintulijat ja komissio, ja sen mukaan vahinkoja, joita oikeuspaikan valtiossa tapahtuneessa liikenneonnettomuudessa menehtyneen henkilön perheenjäsenille on aiheutunut heidän asuinmaassaan, on pidettävä onnettomuuden välittömälle vahingonkärsijälle aiheutuneen vahingon välillisinä seurauksina. Käsitettä maa, ”jossa vahinko aiheutuu”, on tulkittava siten, että siinä viitataan paikkakuntaan, jolla vahinko on aiheutunut, eli pääasiassa liikenneonnettomuuden paikkakuntaan.
42. Kuten komissio on ehdottanut, vaikuttaisi asianmukaiselta kääntää ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen esittämien kysymysten tutkimisjärjestys.
43. Rooma II -asetuksen 4 artiklan 1 kohdan toisessa osassa näet säädetään, että paikkakunnalla, jossa vahingonkorvausvastuun perustavan tapahtuman välilliset seuraukset ilmenevät, ei ole merkitystä määritettäessä sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen sovellettavaa lakia. Näin ollen on ensin vastattava kysymykseen, joka koskee sitä, onko Rooma -asetuksen 4 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että vahinkoa, joka oikeuspaikan valtiossa tapahtuneessa liikenneonnettomuudessa menehtyneen henkilön perheenjäsenille on aiheutunut heidän asuinmaassaan, on pidettävä tämän säännöksen ensimmäisessä osassa tarkoitettuna ”vahinkona”, vai onko sitä pidettävä tämän säännöksen toisessa osassa tarkoitettuna vahingonkorvausvastuun perustavan tapahtuman ”välillisinä seurauksina”.
44. Tähän ensimmäiseen kysymykseen annettavan vastauksen perusteella on tämän jälkeen määriteltävä käsite maa, ”jossa vahinko aiheutuu”, niiden aineellisten ja aineettomien vahinkojen korvausvaatimuksen osalta, joita on aiheutunut onnettomuudessa menehtyneen henkilön omaisille.
1. Ensimmäinen näkökohta (toinen kysymys): sellaisten aineellisten ja aineettomien vahinkojen luonnehdinta, joita on aiheutunut oikeuspaikan valtiossa tapahtuneessa liikenneonnettomuudessa menehtyneen henkilön omaisille heidän asuinmaassaan
45. Rooma II -asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa säädetään, että sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen, joka johtuu vahingonkorvausvastuun perustavasta tapahtumasta, sovelletaan sen maan lakia, jossa vahinko aiheutuu. Kuten tähän säännökseen nimenomaisesti sisältyvistä täsmennyksistä ilmenee, paikka, jossa vahinko aiheutuu, on erotettava ensinnäkin paikasta, jossa vahingon aiheuttanut tapahtuma sattui, ja toiseksi paikasta, jossa vahingonkorvausvastuun perustavan tapahtuman välilliset seuraukset ilmenevät.
46. Rooma II -asetuksen esitöistä ja erityisesti sitä koskeneen ehdotuksen liitteenä olleesta selvityksestä näyttää ilmenevän selvästi, että tämän säännöksen mukaan perussääntönä on sen paikkakunnan laki, jossa välitön vahinko on ilmennyt tai uhkaa ilmetä.(20)
47. Tässä selvityksessä todetaan lisäksi nimenomaisesti liikenneonnettomuutta koskevasta esimerkistä, että välittömän ”vahingon aiheutumispaikka on paikka, jossa törmäys on tapahtunut, riippumatta siitä, onko jossakin toisessa valtiossa mahdollisesti aiheutunut taloudellisia tai aineettomia vahinkoja”.(21)
48. Tämän selvityksen mukaan vaikuttaa edelleen siltä, että komissio viittaa nimenomaisesti unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, joka koskee Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohdan tulkintaa,(22) ja tässä määräyksessä erotetaan Bryssel I -asetuksen 5 artiklan 3 alakohdan tavoin toisistaan välittömät vahingot ja välilliset vahingot.
49. Tämä nimenomainen viittaus Bryssel I -asetukseen sisältyy Rooma II -asetuksen perusteluihin, sillä sen johdanto-osan seitsemännessä perustelukappaleessa todetaan, että näiden kahden asetuksen aineellisen soveltamisalan ja säännösten on oltava keskenään johdonmukaisia.
50. On kuitenkin muistettava, että kuten unionin tuomioistuin on toistuvasti todennut,(23) Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohdan erityinen toimivaltasääntö perustuu siihen, että riitauttamisen ja muiden kuin vastaajan kotipaikan tuomioistuinten välillä on erityisen läheinen liittymä, ja sillä pyritään viime kädessä hyvään oikeudenkäyttöön ja prosessin asianmukaiseen järjestämiseen. Tässä mielessä on siis voitu korostaa, että kysymysten keskittäminen yhteen tuomioistuimeen perustui erityisesti objektiiviseen tarpeeseen näytön esittämisen tai prosessin järjestämisen kannalta.(24)
51. Tämä edellytys, joka on relevantti toimivaltaisen tuomioistuimen määrittämisessä, ei ole välttämättä yhtä tärkeä, kun on määritettävä sovellettava laki. Unionin tuomioistuin on näin ollen aina korostanut tarvetta välttää se, että useat tuomioistuimet olisivat toimivaltaisia saman oikeussuhteen osalta, ja todennut, että sen paikkakunnan tuomioistuimella, jossa vahinko sattui, on yleensä parhaat mahdollisuudet ratkaista asia muun muassa riidan läheisyyden ja asian selvittämisen vaivattomuuden vuoksi.(25)
52. Katson kuitenkin, että vaikka näiden kunkin oikeudellisen instrumentin tavoitteet poikkeavat hieman toisistaan, Rooma II -asetuksen käsitteitä on tulkittava mahdollisimman pitkälle siten, että otetaan huomioon tulkinnat, joita on omaksuttu Brysselin yleissopimuksen tai Bryssel I -asetuksen yhteydessä. Näitä käsitteitä on näet tulkittava tietyssä määrin samansuuntaisesti, koska kaikkien oikeudellisten instrumenttien tavoitteena on omaksuttavien ratkaisujen ennakoitavuus.
53. Mitä päätelmiä voidaan tehdä Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohdan ja Bryssel I -asetuksen 5 artiklan 3 alakohdan tulkintaan liittyvästä oikeuskäytännöstä?
54. Useat tuomiot ovat huomion arvoisia.
55. Asiasta, jossa annettiin tuomio Dumez France ja Tracoba,(26) on muistutettava, että yhteisöjen tuomioistuimen piti antaa ratkaisu käsitteestä ”paikkakunta, jossa vahinko aiheutuu”, sellaisen kanteen yhteydessä, jonka kaksi ranskalaista yhtiötä oli nostanut Ranskassa kahta Saksaan sijoittautunutta pankkia vastaan ja jossa ne vaativat korvausta taloudellisesta vahingosta, jonka ne väittivät kärsineensä tiettyjen Saksaan sijoittautuneiden tytäryhtiöidensä sellaisten konkurssien vuoksi, jotka olivat niiden mukaan aiheutuneet siitä, että kyseiset pankit olivat irtisanoneet näille tytäryhtiöille kiinteistöohjelman toteuttamiseksi myöntämänsä lainat.
56. Yhteisöjen tuomioistuin, jonka tehtävänä oli antaa ratkaisu väitetyn vahingon luonteesta, katsoi, että emoyhtiöiden väittämä vahinko oli vain välillinen seuraus taloudellisista tappioista, joita niiden tytäryhtiöille oli ensin aiheutunut luottojen irtisanomisen ja sitä seuranneen töiden lopettamisen vuoksi. Yhteisöjen tuomioistuin totesi tässä yhteydessä, että ”nyt käsiteltävän kaltaisessa tilanteessa väitetty vahinko on vain välillinen seuraus vahingosta, joka aiheutui alun perin muille oikeushenkilöille, jotka olivat aiheutuneen vahingon välittömiä kärsijöitä muulla kuin sillä paikkakunnalla, jossa välilliselle vahingonkärsijälle aiheutui tämän jälkeen vahinkoa”.(27)
57. Yhteisöjen tuomioistuin tutki tämän jälkeen, tarkoittiko tuomion Bier, ns. Elsassin potaskakaivokset -tapaus (21/76, EU:C:1976:166), käsite ”paikkakunta, jossa vahinko ilmeni”, paikkakuntaa, jossa vahinkoa välillisesti kärsineille aiheutuu vahingollisia taloudellisia seurauksia, ja totesi, että vaikka tämä käsite voi tämän tuomion mukaisesti tarkoittaa paikkakuntaa, jossa vahinko ilmeni, tämä käsite voidaan ymmärtää vain siten, että sillä tarkoitetaan paikkakuntaa, jossa syy-yhteydessä oleva tapahtuma, joka aiheuttaa sopimukseen perustumattoman vahingonkorvausvastuun syntymisen, on vaikuttanut suoraan vahingollisesti sen välittömään uhriin.(28) Yhteisöjen tuomioistuin täsmensi tässä yhteydessä, että paikkakunnalla, jossa alkuperäinen vahinko ilmeni, on yleensä läheinen liittymä muihin vastuun perustana oleviin seikkoihin, mutta tilanne ei useimmiten ole tällainen välillisen vahingonkärsijän kotipaikan osalta.(29)
58. Tämä näkemys on sittemmin vahvistettu tuomiossa Marinari,(30) johon komissio nimenomaisesti viittasi 22.7.2003 antamassaan asetusta koskeneessa ehdotuksessa(31) ja joka koski sitä, tarkoittaako käsite ”paikkakunta, missä vahingon aiheuttanut teko sattui”, yksinomaan paikkakuntaa, jossa on sattunut aineellinen henkilö- tai esinevahinko, vai voidaanko sillä tarkoittaa myös paikkakuntaa, tarvittaessa jossain muussa maassa, jossa on ilmennyt aineellista vahinkoa.
59. Yhteisöjen tuomioistuin totesi tässäkin tapauksessa, että vaikka hyväksytään se, että yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohdan käsitteellä ”sen paikkakunnan tuomioistuimessa, missä vahingon aiheuttanut teko sattui”, voidaan tarkoittaa samalla sekä sen paikkakunnan tuomioistuinta, missä vahinko on ilmennyt, että sen paikkakunnan tuomioistuinta, missä vahinkoon syy-yhteydessä oleva tapahtuma on sattunut, tätä käsitettä ei voida kuitenkaan tulkita laajentavasti siten, että siihen sisältyisivät kaikki paikkakunnat, joissa voi ilmetä sellaisen seikan aiheuttamia vahingollisia seurauksia, joka on jo aiheuttanut toisella paikkakunnalla tosiasiassa ilmenneen vahingon. Tämän vuoksi tätä käsitettä ei voida tulkita siten, että siihen sisältyisi se paikkakunta, jossa vahingonkärsijä väittää hänelle aiheutuneen sellaista aineellista vahinkoa, joka on alun perin toisessa sopimusvaltiossa ilmenneen ja hänen siellä kärsimänsä vahingon seuraus.(32)
60. Asiassa, jossa annettiin tuomio Shevill ym. (C‑68/93, EU:C:1995:61) ja jossa yhteisöjen tuomioistuimen piti tulkita käsitettä ”paikkakunta, missä vahingon aiheuttanut teko sattui”, määrittääkseen tuomioistuimet, jotka ovat toimivaltaisia antamaan ratkaisun vahingonkorvauskanteesta, joka koski vahinkoja, joita oli aiheutunut siitä, että useissa jäsenvaltioissa oli julkaistu loukkaava lehtiartikkeli, yhteisöjen tuomioistuin muistutti, että näkemykset, jotka se oli esittänyt tuomiossa Bier, ns. Elsassin potaskakaivokset -tapaus (21/76, EU:C:1976:166), sekä tuomiossa Dumez France ja Tracoba (C‑220/88, EU:C:1990:8) aineellisten vahinkojen osalta, olivat voimassa myös aineettomien vahinkojen osalta.
61. On mielenkiintoista havaita, että yhteisöjen tuomioistuin totesi vahingosta, joka ilmenee paikkakunnilla, joissa julkaisua jaetaan, että Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohtaa piti tulkita siten, että vahingonkärsijä voi nostaa vahingonkorvauskanteen kustantajaa vastaan joko sen sopimusvaltion tuomioistuimissa, missä loukkaavan julkaisun kustantaja sijaitsee; nämä tuomioistuimet ovat toimivaltaisia kunnianloukkauksesta aiheutuneen koko vahingon osalta; tai kunkin sellaisen sopimusvaltion tuomioistuimissa, missä julkaisua on jaettu ja missä vahingonkärsijä väittää maineensa kärsineen vahinkoa; nämä tuomioistuimet ovat toimivaltaisia tutkimaan ainoastaan oman valtionsa alueella aiheutetut vahingot. Tällaisessa tapauksessa voidaan näet katsoa, että kyseessä ei ole enää yksi vaan useampi alun perin syntynyt vahinko.
62. Sitä pyydettiin asiassa, jossa annettiin tuomio Kronhofer (C‑168/02, EU:C:2004:364), määrittämään, tarkoittiko käsite ”paikkakunta, missä vahingon aiheuttanut teko sattui”, vahingonkärsijän kotipaikkaa, jossa oli hänen ”omaisuutensa keskuspaikka”, jolloin viimeksi mainitulla olisi oikeus nostaa vahingonkorvauskanne vastaavassa tuomioistuimessa. Tämä kysymys esitettiin erityisessä asiayhteydessä, jossa vaadittiin kanteella korvausta taloudellisesta vahingosta, jota yksityishenkilölle oli aiheutunut pörssiostoista, jotka olivat koskeneet hänen sellaisia omaisuuseriään, jotka hän oli aikaisemmin sijoittanut muussa sopimusvaltiossa kuin kotipaikkavaltiossaan.
63. Yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että tähän kysymykseen on vastattava kieltävästi.
64. Se näet muistutti päätelmistä, jotka oli tehty tuomiossa Marinari (C‑364/93, EU:C:1995:289), ja totesi, että ilmaisua ”paikkakunta, missä vahingon aiheuttanut teko sattui”, ei pidä tulkita laajentavasti niin, että siihen sisältyisivät kaikki paikkakunnat, joissa voi ilmetä toisella paikkakunnalla tapahtuneen seikan aiheuttamia vahingollisia seurauksia.(33) Yhteisöjen tuomioistuin täsmensi tämän näkemyksen tueksi, että tällainen tulkinta merkitsisi sitä, että toimivaltaisen tuomioistuimen määrittäminen riippuisi epävarmoista ja satunnaisista seikoista kuten siitä, mikä on paikkakunta, jossa oli vahingonkärsijän ”omaisuuden keskuspaikka”, ja niinpä se olisi sen tavoitteen vastainen, joka on unioniin sijoittautuneiden henkilöiden oikeussuojan vahvistaminen.(34)
65. Yhteisöjen tuomioistuin totesi äskettäin vielä Bryssel I -asetuksen 5 artiklan 3 alakohdan tulkinnasta tuomiossa Zuid-Chemie (C‑189/08, EU:C:2009:475), joka koski riitaa, jossa olivat vastakkain keinolannoitteita tuottava yritys ja yritys, joka toimitti näiden keinolannoitteiden tuotantoon tarvittavia raaka-aineita, ja jonka kohteena oli saastuneen tuotteen toimitus, että käsite ”paikkakunta, missä vahinko sattui”, tarkoitti paikkakuntaa, jossa alkuperäinen vahinko ilmeni, kun tuotetta käytettiin normaalisti siihen tarkoitukseen, johon se oli tarkoitettu.
66. Mielestäni oikeuskäytäntö, jota unionin tuomioistuin on kehittänyt Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohdan ja Bryssel I ‑asetuksen 5 artiklan 3 alakohdan tulkinnan osalta, on siis täysin merkityksellinen. Tämä pätee erityisesti sen vuoksi, että kuten komissio ja Portugalin hallitus ovat perustellusti korostaneet, (Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohdassa) tarkoitettu käsite ”paikkakunta, missä vahingon aiheuttanut teko sattui” ja (Bryssel I -asetuksen 5 artiklan 3 alakohdassa tarkoitettu) käsite ”paikkakunta, missä vahinko sattui”, joilla ei tarkoiteta ainoastaan syy-yhteydessä olevan tapahtuman paikkakuntaa vaan myös vahingon ilmenemispaikkaa, on laajempi kuin (Rooma II -asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu) maa, ”jossa vahinko aiheutuu”.
67. Tästä oikeuskäytännöstä ilmenee, että vahinkoja, joita aiheutuu oikeuspaikan valtiossa tapahtuneessa liikenneonnettomuudessa menehtyneen henkilön omaisille heidän asuinmaassaan, on pidettävä onnettomuuden välittömälle vahingonkärsijälle alun perin aiheutuneen vahingon ”välillisinä seurauksina”.
68. Kuten olen edellä maininnut, on selvää, että erottelu, joka on tehty vahingon aiheuttaneen tapahtuman ja vahingon itsensä välillä, kuvastaa pikemminkin halua asettaa vastuuta koskeva objektiivinen lähestymistapa etusijalle kuin halua laajentaa tässä säännöksessä tarkoitettujen vahinkojen luonnetta.
69. Lopuksi on huomautettava, että Rooma II -asetuksen johdanto-osan 17 perustelukappaleessa täsmennetään, että ”henkilö- tai omaisuusvahingon tapauksessa maan, jossa vahinko aiheutuu, olisi oltava se maa, jossa henkilö tai omaisuus vahingoittui”.
70. Kun määritetään vahingonkorvauskanteeseen sovellettavaa lakia, vaikuttaa siis siltä, että ainoastaan paikkakunta, jossa välitön vahinko aiheutuu, on merkityksellinen, riippumatta siitä, miten kansallisissa oikeuksissa on luonnehdittu kyseisten vahinkojen luonnetta tai korvattavuutta.
71. Pidän siis kaiken kaikkiaan komission tältä osin ehdottamaa lähestymistapaa selvästi parempana useistakin syistä.
72. Ensinnäkin käsitettä maa, ”jossa vahinko aiheutuu”, on tulkittava itsenäisesti ja objektiivisesti unohtamatta sitä, että Rooma II -asetus on yhdenmukaistava asetus.
73. Kuten edellä mainitsin, jäsenvaltioiden oikeuksille ovat ominaisia huomattavat erot henkilön perheenjäsenille aiheutuneiden vahinkojen luonteessa ja laajuudessa. Mikäli katsottaisiin, että Rooma II -asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vahinko sisältää menehtyneelle henkilölle suoraan aiheutuneen vahingon lisäksi todellisuudessa kaikki vahingot, joita katsotaan aiheutuneen iure proprio kyseisen henkilön jälkeenjääneille, olisi pelättävissä, että tuomioistuimessa todettava teko jakautuu useisiin suhteisiin, joihin sovelletaan asianomaisen henkilön asuinpaikan mukaan eri lakeja. Voidaan katsoa, että kun lainsäätäjä on rajoittanut liittymätekijöitä, jotka otetaan huomioon Rooma II -asetuksen 4 artiklan 1 kohdan yleissäännön nojalla (ks. tämän ratkaisuehdotuksen 25 ja 26 kohta), se on myös pyrkinyt rajoittamaan niiden lakien lukumäärää, jotka voivat tulla sovellettaviksi kussakin tilanteessa.
74. Tässä yhteydessä tulkinta, jonka mukaan vahvistetulla yleissäännöllä, jonka mukaan Rooma II -asetuksen 4 artiklan 1 kohdan ilmaisulla maa, ”jossa vahinko aiheutuu”, tarkoitetaan välittömän vahingon – tässä tapauksessa kuolemaan johtaneen törmäyksen – paikkakuntaa, on se etu, että se on yksinkertainen ja objektiivinen, jos kaikilla väitetyillä vahingoilla on todellisuudessa sama lähde. Kuten ennakkoratkaisua pyytävä tuomioistuin on itse maininnut, onnettomuuden tapahtumapaikkakunnan lain soveltaminen estää muun muassa sen, että tuomioistuimen arvioinnin kohteena oleva teko voitaisiin jakaa eri osiin, joihin sovelletaan eri lakia nimettyjen vahingonkärsijöiden kotipaikan lain mukaan.
75. Toiseksi vaikuttaa siltä, että tämä tulkinta on täysin Rooma II -asetuksen laadinnan yhteydessä tavoitellun ennakoitavuuden mukainen. Useimmissa tapauksissa näet henkilö, joka joutuu vastuuseen, kykenee ennakoimaan menettelynsä tai niiden henkilöiden menettelyn, joista hänen on vastattava, seuraukset muissa maissa. Samalla tavoin vahingonkärsijä on lähtökohtaisesti tietoinen oikeudellisesta asiayhteydestä, jolle hän on alttiina tai jolle hän on asettanut omaisuutensa alttiiksi. Toisin sanoen sekä henkilö, joka joutuu vastuuseen, että vahingonkärsijä ovat toimineet näistä seikoista tietoisina, ja he ovat ryhtyneet muun muassa vakuutuksen osalta toimiin, jotka ovat välttämättömiä sen lain yhteydessä, joka on sovellettavissa maassa tai maissa, joissa vahingot mahdollisesti aiheutuvat.(35)
76. Kolmanneksi Rooma II -asetuksessa yleissäännölle sovellettavan lain määrittämisessä on, toisin kuin muille säännöille,(36) ominaista neutraalisuus. Jos otetaan esimerkiksi liikenneonnettomuudessa menehtyneen henkilön jälkeenjääville aiheutunut aineellinen vahinko, voidaan katsoa, että lain neutraalisuus vaarannettaisiin, mikäli tämä vahinko paikallistuu aina vahingonkärsijän kotipaikkaan.
77. Neljänneksi tällainen tulkinta vaikuttaa mielestäni myös kansainvälisen yksityisoikeuden liittymien taustalla olevan toisen ajatuksen eli läheisyyttä koskevan ajatuksen mukaiselta, sillä siinä pyritään mahdollisuuksien mukaan liittämään tilanne sen maan lakiin, johon sillä on läheisimmät yhteydet. Vaikka näet onnettomuuspaikkakunnalla on kiistatta yhteyksiä muihin vastuun perustana oleviin seikkoihin, tämä ei välttämättä päde välillisen vahingonkärsijän kotipaikan tapauksessa.(37)
78. Jos otetaan esimerkiksi pääasian tilanne, on huomattava, että vakuutusyhtiö Allianzin haastaminen oikeuteen tieliikenneonnettomuuksien uhreja varten perustetun takuurahaston nimeämänä yhtiönä on tehty Italian oikeuden nojalla nimenomaisesti mahdolliseksi, kun kuolonkolarista vastannutta ajoneuvoa ei ole tunnistettu.(38)
79. Lopuksi on korostettava, että Rooma II -asetuksella otetaan käyttöön korjausmekanismeja, joilla voidaan välttää vahingon aiheutumispaikkaa koskevaan sääntöön liittyvä ilmeinen jäykkyys usealla tavalla.
80. Lex locus damni on ensinnäkin hylättävä siinä tapauksessa, että vahingosta vastaava henkilö ja vahingonkärsijä asuvat samassa maassa. Tässä tapauksessa sovelletaan viimeksi mainitun maan lakia. Tällä poikkeuksella, jolla pyritään asettamaan etusijalle sen maan laki, joka on kyseessä olevalle tilanteelle kaikkein läheisin, vältetään täysin satunnaiset liittymätilanteet, ja siitä on paljon hyötyä esimerkiksi liikenneonnettomuustapauksissa. Tätä voidaan kuvata esimerkillä, jossa Tanskassa sattuu päivittäisessä tavarankuljetuksessa kolari, jossa ovat osapuolina kaksi Saksassa rekisteröityä autoa, joiden kuljettajat asuvat Saksassa. Tässä tapauksessa lex locus damni -säännön soveltaminen voidaan hylätä Saksan lain hyväksi.
81. Tämän jälkeen Rooma II -asetuksen 4 artiklan 1 kohdan sääntö voidaan hylätä kyseisen asetuksen 4 artiklan 3 kohdan nojalla, jos se johtaa kohtuuttomiin tuloksiin, sen maan lain hyväksi, jonka kanssa kyseisellä tilanteella on selvästi läheisimmät siteet. Tämä syrjäyttämislauseke mahdollistaa esimerkiksi siinä tapauksessa, että vastuussa oleva henkilö ja vahingonkärsijä eivät asu samassa maassa, sen maan lain soveltamisen, jonka katsotaan olevan riidanalaisessa tilanteessa keskuspaikka.(39) Tällaisen lausekkeen pitäisi siis olla hyödyllinen siinä tapauksessa, että esimerkiksi todettaisiin, että toisin kuin pääasian tilanteessa, onnettomuuden välittömän uhrin kotipaikka, vastuulliseksi väitetyn henkilön kotipaikka tai mikä tahansa tämän onnettomuuden aiheutumiseen liittyvä seikka ei liity maahan, jossa kyseinen onnettomuus aiheutui, vaan selvästi enemmän johonkin muuhun maahan.
82. Vaikka voidaan lopuksi katsoa, että lex loci damni voi tietyissä olosuhteissa osoittautua epäedulliseksi, jos enemmän tai vähemmän välittömät vahingonkärsijät asuvat jossain muussa maassa kuin siinä, jossa onnettomuus tapahtui, Rooma II -asetuksen johdanto-osan 33 perustelukappaleessa kehotetaan nimenomaan tuomioistuinta, jossa asia on vireillä, ottamaan henkilövahingoista maksettavien vahingonkorvausten suuruutta määritellessään huomioon ”kaikki yksittäisen uhrin todelliset asiaan liittyvät olosuhteet, mukaan lukien erityisesti todelliset menetykset ja kustannukset jälkihoidosta ja sairaanhoidosta”. Tuomioistuinta kehotetaan siten ottamaan mahdollisuuksien mukaan huomioon erityisesti arvioidessaan vahinkoja, joita aiheutuu henkilöille, jotka eivät asu kuolemaan johtaneen onnettomuuden tapahtumapaikan maassa, elintasoerot sekä todelliset kustannukset, joita kyseisille vahingonkärsijöille on aiheutunut heidän asuinmaassaan.
2. Toinen näkökohta: käsite maa, ”jossa vahinko aiheutuu”
83. Kuten toiseen kysymykseen annettavasta vastauksesta ilmenee, onnettomuuden uhrin läheisille aiheutuvat vahingot ovat välillisiä seurauksia uhrille aiheutuneesta onnettomuudesta, joten paikkakunnalla, jossa nämä vahingot aiheutuvat, ei ole mitään merkitystä sovellettavaa lakia määritettäessä. Vahingon aiheutumispaikan käsitteen on näet sen mukaisesti, mitä on vahvistettu Brysselin yleissopimukseen ja Bryssel I -asetukseen liittyvässä oikeuskäytännössä, ymmärrettävä tarkoittavan paikkakuntaa, jossa sattui tapahtuma, tässä tapauksessa liikenneonnettomuus, joka aiheutti vahingolliset vaikutukset suoraan välittömälle vahingonkärsijälle.
84. Katson joka tapauksessa, että käsitteellä maa, ”jossa vahinko aiheutuu”, on tähän tapaukseen liittyvissä erityisissä olosuhteissa tulkittava tarkoitettavan liikenneonnettomuuden tapahtumapaikkakuntaa. Tämän käsitteen ei voida katsoa kattavan onnettomuudesta aiheutuvien muiden vahinkojen aiheutumispaikkaa, onpa kyseessä välitön vahingonkärsijä tai tämän vahingonkärsijän läheiset kolmannet osapuolet. Sillä ei ole merkitystä, ovatko tässä yhteydessä väitetyt vahingot aineellisia vai aineettomia vahinkoja.
85. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Tribunal civile di Triesten kysymyksiin seuraavasti:
Sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista 11.7.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 864/2007 (Rooma II) 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että vahinkoja, joita oikeuspaikan valtiossa tapahtuneessa liikenneonnettomuudessa menehtyneen henkilön omaiset kärsivät asuinpaikkansa maassa, on pidettävä tässä säännöksessä tarkoitettuina ”välillisinä seurauksina”. Näin ollen kyseisessä säännöksessä tarkoitettua käsitettä maa, ”jossa vahinko aiheutuu”, on tulkittava liikenneonnettomuuden yhteydessä siten, että siinä viitataan paikkakuntaan, jossa teosta, joka aiheutti vahingon, eli liikenneonnettomuudesta, aiheutui vahingollisia vaikutuksia suoraan välittömälle vahingonkärsijälle.
2 – Sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista 11.7.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (Rooma II) (EUVL L 199, s. 40; jäljempänä Rooma II ‑asetus).
3 – Korostettakoon, että sen lisäksi, että unionin tuomioistuimella ei ole vielä tähän mennessä ollut tilaisuutta antaa ratkaisua tämän säännöksen ulottuvuudesta, se ei ole myöskään vielä tulkinnut Rooma II -asetuksen asiasisältöä laajemmin. Unionin tuomioistuin on näet lukuun ottamatta tuomiota Homawoo (C‑412/10, EU:C:2011:747), joka koski kyseisen asetuksen ajallista sovellettavuutta, tähän mennessä vain viitannut kyseiseen asetukseen (ks. tuomio Football Dataco ym., C‑173/11, EU:C:2012:642 ja tuomio Kainz, C‑45/13, EU:C:2014:7). On kuitenkin korostettava, että Rooma II -asetuksen 4 artiklan tulkintaa on pyydetty useissa asioissa, jotka ovat tällä hetkellä vireillä unionin tuomioistuimessa (ks. erityisesti julkisasiamies Szpunarin ratkaisuehdotus Prüller-Frey (C‑240/14, EU:C:2015:325); yhdistetyt asiat C‑359/14 ja C‑475/14, Ergo insurance ja gjensidige baltic ja asia C‑191/15, Verein für Konsumenteninformation).
4 – Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EYVL 2001, L 12, s. 1; jäljempänä Bryssel I ‑asetus).
5 – Ks. tästä ensimmäiset yritykset yhdenmukaistaa sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin liittyvät lainvalintasäännöt vuonna 1972 luonnoksessa yhteisön sopimukseksi sopimukseen perustuviin ja perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista (Revue critique de droit international privé, 1973, s. 209).
6 – Näihin säännöksiin sisältyvien erityissääntöjen kohteena ovat ”tuotevastuu”, ”vilpillinen kilpailu ja vapaata kilpailua rajoittavat toimet”, ”ympäristövahinko”, ”teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaaminen” ja ”työtaistelutoimenpiteet”.
7 – KOM(2003) 427 lopullinen, ehdotuksen 2.1 kohta.
8 – EYVL 1980 L 266, s. 1. Ks. tästä kyseisen yleissopimuksen 4 artiklassa vahvistettu yleissääntö, joka koskee sovellettavan lain määrittämistä lakiviittauksen puuttuessa.
9 – Ks. esim. parlamentin oikeudellisten asioiden valiokunnan 27.6.2005 päivätty mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi sopimuksenulkoisiin velvoitteisiin sovellettavasta laista (”Rooma II”) (KOM(2003)0427 – C5-0338/2003 – 2003/0168(COD)), jossa ehdotettiin lisättäväksi säännös, jonka mukaan ”liikenneonnettomuudesta aiheutuvien henkilövahinkojen tapauksessa ja moottoriajoneuvojen liikennevakuutusdirektiiviä silmällä pitäen tuomioistuimen, jossa asia on vireillä, ja vastuussa olevan kuljettajan vakuutusyhtiön olisi vahingonkorvausvaatimusten tyypin määrittelyä ja korvauksen määrän laskemista varten sovellettava yksittäisen uhrin tavanomaisen asuinpaikkakunnan sääntöjä, paitsi jos tämä olisi uhrin kannalta kohtuutonta”.
10 – Tämän perustelukappaleen mukaan ”yhdenmukaisten sääntöjen olisi lisättävä tuomioistuinten päätösten ennakoitavuutta ja varmistettava kohtuullinen tasapaino vastuulliseksi väitetyn henkilön ja vahingonkärsijän etujen välillä – –”.
11 – Ks. esim. Boskovic, O., ”Loi applicable aux obligations non contractuelles (matières civile et commerciale)”, Répertoire de droit européen, saatettu ajan tasalle syyskuussa 2010, 26 kohta.
12 – C‑220/88, EU:C:1989:595.
13 – Ibid, ratkaisuehdotuksen 23 ja 24 kohta.
14 – Ks. tämän asian taustalla olevien tosiseikkojen tapahtuma-aikana voimassa olleen kansallisen lainsäädännön kehityksen osalta edellä mainitun ratkaisuehdotuksen 34–38 kohdassa esitetty tiivistelmä.
15 – Kyseessä ovat Belgian kuningaskunta, Tšekin tasavalta, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Latvian tasavalta, Liettuan tasavalta, Luxemburgin suurherttuakunta, Alankomaiden kuningaskunta, Itävallan tasavalta, Puolan tasavalta, Slovenian tasavalta ja Slovakian tasavalta.
16 – Kyseisen säännöksen mukaan ”tämä asetus ei vaikuta sellaisten kansainvälisten yleissopimusten soveltamiseen, joiden osapuolina on tätä asetusta annettaessa yksi tai useampi jäsenvaltio ja joilla säännellään sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin liittyvää lainvalintaa”.
17 – Ks. esimerkkinä Haagin yleissopimuksen soveltamisesta Rooma II -asetuksen voimaantulosta huolimatta tuomio Haasová (C‑22/12, EU:C:2013:692, 36 kohta).
18 – Ranskan Cour de cassationin ensimmäinen jaosto totesi vastaavasti äskettäin asiassa, joka oli tietyllä tavalla samankaltainen kuin pääasia, että Haagin yleissopimusta piti soveltaa ensisijaisesti Rooma II -asetukseen nähden (Cour de cassation, 1. siviiliasioita käsittelevä osasto, tuomio 30.4.2014, nro 13-11.932, ECLI:FR:CCASS:2014:C100428).
19 – Ks. tältä osin esiin tulleiden kysymysten osalta esim. Malatesta, A., ”The Law Applicable to Traffic Accidents”, The Unification of Choice of Law Rules on Torts and Other Non-Contractual Obligations in Europe, 2006, s. 85–106; Kadner Graziano, T., ”The Rome II Regulation and the Hague Conventions on Traffic Accidents and Product Liability – Interaction, Conflicts and Future Perspectives”, Nederlands Internationaal Privaatrecht. 26e jaarg. 2008, afl. 4, s. 425–429; von Hein, J., ”Article 4 and Traffic Accidents”, The Rome II Regulation on the law applicable to non-contractual obligations, 2009, s. 153–173; Nagy, C. I., ”The Rome II Regulation and Traffic Accidents: Uniform Conflict Rules with Some Room for Forum Shopping – How So?”, Journal of Private International Law, vol. 6, 2010, nro 1, s. 93–108, ja Papettas, J., ”Direct Actions Against Insurers of Intra-Community Cross Border Traffic Accidents: Rome II and the Motor Insurance Directives”, Journal of private international law, vol. 8, 2012, nro 2, s. 297–321.
20 – Ks. KOM(2003) 427 lopullinen, 22.7.2003, s. 12.
21 – Ibidem.
22 – Brysselissä 27.9.1968 allekirjoitettu tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskeva yleissopimus (EYVL 1972 L 299, s. 32), sellaisena kuin se on muutettuna uusien sopimusvaltioiden liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen tehdyillä yleissopimuksilla (jäljempänä Brysselin yleissopimus).
23– Ks. tuomio Bier, ns. ”Elsassin potaskakaivokset” -tapaus (C‑21/76, EU:C:1976:166, 11 kohta), tuomio Marinari (C‑364/93, EU:C:1995:289, 10 kohta ja sitä seuraavat kohdat) ja tuomio Shevill ym. (C‑68/93, EU:C:1995:61, 19 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
24 – Ks. vastaavasti tuomio Kronhofer (C‑168/02, EU:C:2004:364, 18 kohta).
25 – Ks. esim. tuomio DFDS Torline (C‑18/02, EU:C:2004:74, 27 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
26 – C‑220/88, EU:C:1990:8.
27 – Tuomio Dumez France ja Tracoba (C‑220/88, EU:C:1990:8, 13 ja 14 kohta).
28 – Tuomio Dumez France ja Tracoba (C‑220/88, EU:C:1990:8, 20 kohta).
29 – Tuomio Dumez France ja Tracoba (C‑220/88, EU:C:1990:8, 21 kohta).
30 – Tuomio Marinari (C‑364/93, EU:C:1995:289).
31 – Ks. kyseisen ehdotuksen s. 12.
32 – Tuomio Marinari (C‑364/93, EU:C:1995:289, 14 ja 15 kohta).
33 – Tuomio Kronhofer (C‑168/02, EU:C:2004:36, 19 kohta).
34 – Tuomio Kronhofer (C‑168/02, EU:C:2004:36, 20 kohta).
35 – Ks. Calliess, G.-P., Rome Regulations: Commentary on the European Rules of the Conflict of Laws, 2. painos, Wolters Kluwer, 2015 s. 498.
36 – Ks. erityisesti Rooma II -asetuksen 6 artikla (kilpailun osalta) ja 7 artikla (ympäristövahinkojen osalta).
37 – Ks. vastaavasti tuomio Dumez France ja Tracoba (C‑220/88, EU:C:1990:8, 21 kohta).
38 – Välipäätöksestä ilmenee, että Italian yksityisistä vakuutuksista annetun lain 283 §:n a ja c kohdassa säädetään, että jos vahingon aiheuttanut ajoneuvo jää tuntemattomaksi, tieliikenneonnettomuuksien uhreja varten perustettu takuurahasto korvaa liikenteessä aiheutuneet vahingot koko maan alueelle nimettyjen vakuutusyhtiöiden kautta.
39 – Ks. em. Rooma II -asetusta koskevan ehdotuksen liitteenä oleva selvitys, 13 kohta.

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


text:
Panoseuraa netistä milf finland
Panoseuraa netistä milf finland / Yhaoo salo Finland milf panoseuraa netistä / Erotiikka chat Maksullinen Nainen, milf Finland - Tantra-Hieronta Kristiinankaupunki Seuranhaku yliopisto vai amk kuvat nettiin panoseuraa fi äiti pornoa kiimainen rouva. Tai edessä, tai sivulla, tai pällä, tai alla. Moni mies sanoo, että heitä kiinnostavat kokeneemmat naiset, koska nämä tietävät mitä he haluavat. Kokenut nainen uskaltaa sanoa äneen mitä hän haluaa seksin aikana. Tons of free Hd Finnish. Milf Finland, mature Housewife porn videos and XXX movies are waiting for you on Redtube. Milf -seuraa: Mistä ja miksi miehet haluavat vanhempia Find the best Hd Finnish. Milf Finland, mature Housewife videos right here and discover why our sex tube is visited by millions of porn lovers daily. Nothing but the highest quality Hd Finnish. Milf Finland, mature Housewife porn on Redtube! Se on helpompaa kuin luuletkaan. Olipa kotikaupunkisi Helsinki, Espoo, Vantaa, Turku, Tampere, Oulu, Jyväskylä, Rovaniemi, Kuopio tai Panoseuraa netistä milf finland / Yhaoo salo Finland milf panoseuraa netistä / Erotiikka chat Maksullinen Nainen, milf Finland - Tantra-Hieronta Kristiinankaupunki Seuranhaku yliopisto vai amk kuvat nettiin panoseuraa fi äiti pornoa kiimainen rouva. Tai edessä, tai sivulla, tai pällä, tai alla. Moni mies sanoo, että heitä kiinnostavat kokeneemmat naiset, koska nämä tietävät mitä he haluavat. Kokenut nainen uskaltaa sanoa äneen mitä hän haluaa seksin aikana. Tons of free Hd Finnish. Milf Finland, mature Housewife porn videos and XXX movies are waiting for you on Redtube. Milf -seuraa: Mistä ja miksi miehet haluavat vanhempia Find the best Hd Finnish. Milf Finland, mature Housewife videos right here and discover why our sex tube is visited by millions of porn lovers daily. Nothing but the highest quality Hd Finnish. Milf Finland, mature Housewife porn on Redtube! Se on helpompaa kuin luuletkaan. Olipa kotikaupunkisi Helsinki, Espoo, Vantaa, Turku, Tampere, Oulu, Jyväskylä, Rovaniemi, Kuopio tai mikä tahansa muu seuraa löytyy varmasti. Panoseuran etsiminen on siirtynyt nettiin. Tk aikuisviihde elokuvat meseseuraa opel zafira viat lutakko netti iskelmä seksitreffit omakuva turkki kemer itsetyydytys.
Panoseuraa netistä milf finland - Finnish
Sinun pitä vain jutella ihmisille ja käyttä hieman aikaa tutustumiseen ja toisen lämmittelyyn. Kokemus ja itsevarmuus ovat seksikkäitä ominaisuuksia. Kirjeessän Ben antoi 8 yksinkertaista syytä siihen, miksi vanhemmat naiset ovat oiva valinta nuoren miehen rakastajattareksi. Jos haluat yksinkertaisesti pästä kauniin naisen tai komean miehen pöksyihin, unohda alkoholintäyteiset baari-illat.
Panoseuraa netistä: Panoseuraa netistä milf finland
Cp panoseuraa netistä saunalahti gprs asetukset taihieronta kauhajoen ammattikoulu itsetyydytys novelli rajut pornovideot isoäiti narsismin piirteet himos festival 2014 järvenperän pizza oinas tatuointi 24suomi treffit myyrmanni divari hemmottelu seksiä oulussa. 324 finland milf, fREE videos found on xvideos for this search. Milf porn videos for free, here.
Panoseuraa netistä milf finland - finland milf
Discover the growing collection of high quality Most Relevant XXX movies and clips. No other sex tube is more popular and features more Finnish. Milf scenes than, pornhub! Tässä nopea 4 kohdan ohjeemme. Kuva kiinnittä huomion älä aliarvioi merkitystä. Benjamin Franklinin selitys, nyt menemme jo todella syvälle tähän aiheeseen, mutta Benjamin Franklin kirjoitti aikoinaan kirjeen aiheesta Ohjeita nuorelle miehelle rakastajan valinnanssa (vapaa kännös). Toinen selitys on joidenkin ilmaista lesboseksiä suomen seksikkäin nainen miesten halu penetroitua hoivaajiin.
0 Svar till “Panoseuraa netistä milf finland”
Porno tarinoita pissa fetissi

matches: Hd Hd Hd Hd Hd Hd


text:
Be You - Komplett.fi
Osta ohut & kevyt kannettava tänään ja saat 65 € takaisin*
Osta Office uuteen ohueen ja kevyeen kannettavaan ja saat vielä 25 € takaisin
*Tarjous on voimassa 16.4.–6.5.2018. Katso yleiset ehdot osoitteesta moneyback.microsoft.fi.
Office-tuotteet jotka kuuluvat Cashback-tarjouksen piiriin on listattu tällä sivulla. Officen ladattavat versiot eivät kuulu tähän tarjoukseen.
1. Osta vähintään 400 euron arvoinen ohut ja kevyt kannettava (alle 2 cm), jossa on Windows 10 S/Home/Pro -käyttöjärjestelmä sekä Intel-suoritin, 16.4.–6.5.2018 (ei koske käytettyjä tuotteita).
2. Osta Office ja ohut ja kevyt kannettava samalla kertaa ja saat ylimääräiset 25 € takaisin.
3. Enintään 5 tuotetta per henkilö/yritys
Nykypäivän tietokoneista löytyy vaihtoehtoja jokaiselle.
Windows 10 -käyttöjärjestelmän ja kehittyneen laitetekniikan ansiosta nykypäivän tietokoneet ovat entistä nopeampia, kevyempiä ja ohuempia. Kokemus tuntuu uudelta mutta silti tutulta, ja voit luottaa siihen, että käytössäsi on kaikkien aikojen turvallisin Windows. Uusia malleja löytyy monesta hintaluokasta, akun kesto on aiempaa parempi ja ihastut takuulla tietokoneen nopeuteen.
Windows Ink Windows 10:llä
Tee ideoista nopeasti totta monipuolisen Windows Inkin avulla. Voit tehdä muistiinpanot ajatuksiesi vauhdilla, jopa ennen sisäänkirjautumista. Pääset käyttämään Ink-ominaisuutta missä tahansa Ink-sopivissa Windows sovelluksissa.
Klikkaa kynääsi - Windows Ink luo välittömästi tilaa ideoillesi.
Raapusta muutama tehtävä ylös ja ne muuttuvat muistilistaksi.
Saumatonta Officen käyttöä
Officen dokumentteja on helppo muokata. Ympyröi teksti valitaksesi se, ja ylivetämällä se poistuu.
Ultrakevyt laite ilman teknisiä rajoitteita. Uskomattoman tyylikäs ja samalla poikkeuksellisen kestävä ja kevyt. Tämä laite on ohut ja upeasti muotoiltu. Sen tekniikka mahdollistaa kaiken mihin tietokonetta tarvitset – missä ikinä keksitkään sitä käyttää. Sisäänrakennetut Bang&Olufsen Play -kaiuttimet takaavat erinomaisen äänenlaadun, ja ne ovat vain yksi esimerkki tämän mallin hienouksista.
Höyhenenkevyttä tekniikkaa suoraan huipulta! Ylellisellä alumiinipinnalla varustettu Lenovo Ideapad 720S on hämmästyttävän kevyt tietokone, jonka nopea lataus, runsas tallennustila ja mullistavat liitäntävaihtoehdot tekevät vaikutuksen. Erikoisvalmisteisen näytön tarkkuus ja yksityiskohtien laadukas toisto takaavat nautinnollisen elokuvakokemuksen. Ideapad 720S tuo elokuvateatterin mukaan kaikkialle.
Jätin päivätyöni työskennelläkseni oman projektini parissa. En halunut rajoittaa omia designejani. Nykyään teen kaiken aina designeista nettisivujen päivitykseen. Laadukas Surface Laptop näyttelee isoa osaa projekteissani ja kosketusnäyttö inspiroi minua uusiin työskentelytapoihin. Rakastan sen ohutta ja kevyttä olemusta, ja se sopii täydellisesti design laukkujeni sisään. Olen todella kiitollinen että uskalsin tehdä tämän. On unelmien täyttymys työskennellä tämän kanssa päivittäin.
Haluan olla oma pomoni ja vapaa tekemään juuri mitä itse haluan. Siksi ryhdyin yrittäjäksi ja loin omat sääntöni. ASUS Zenbook Flip S on täydellinen minulle, koska se auttaa minua työssäni. 360 asteen kääntyvällä näytöllä voin työskennellä erittäin joustavasti ja katsoa YouTubesta Full HD-videoita, jotka saavat minut tuntemaan aivan kuin olisin luonnon keskellä – vaikka olen omassa kahvilassani.
Word, Excel, PowerPoint, OneNote, 7 GB OneDrive. Englanninkielinen
Ei varastossa. 5 kpl. Odotetaan varastoon 22.huhti.2018. Päivämäärä on arvio.
7 GB:n ilmainen OneDrive-tallennus, 1 käyttäjä, 1 laite. Englanninkielinen
Ei varastossa. 9 kpl. Odotetaan varastoon 22.huhti.2018. Päivämäärä on arvio.
Tuotenro: 953522 / Valm. tuote: E403NA-FA042T
Tuotenro: 951401 / Valm. tuote: 2SX84EA#UUW
Tuotenro: 951402 / Valm. tuote: 2SX85EA#UUW
Saatavuus: Ei varastossa. 10 kpl. Odotetaan varastoon 25.huhti.2018. Päivämäärä on arvio.
Tuotenro: 951403 / Valm. tuote: 2SX86EA#UUW
Saatavuus: Ei varastossa. 5 kpl. Odotetaan varastoon 3.touko.2018. Päivämäärä on arvio.
Tuotenro: 986323 / Valm. tuote: 20KF001KMX
Tuotenro: 986324 / Valm. tuote: 20KF001RMX
Tuotenro: 986322 / Valm. tuote: 20L7001HMX
Tuotenro: 922283 / Valm. tuote: 20JF0018MX
Tuotenro: 995471 / Valm. tuote: 20HR0022MX
Saatavuus: 4 kpl tulossa 24.huhti.2018. Päivämäärä on arvio.
Tuotenro: 919769 / Valm. tuote: 20HR002MMX
Saatavuus: Ei varastossa. 5 kpl. Odotetaan varastoon 25.huhti.2018. Päivämäärä on arvio.
Tuotenro: 971604 / Valm. tuote: NT.LDRED.005
Saatavuus: Ei varastossa. 90 kpl. Odotetaan varastoon 16.touko.2018. Päivämäärä on arvio.
Tuotenro: 949206 / Valm. tuote: NX.GRMED.008
Acer Swift 1 13.3" Full HD matta pink
Tuotenro: 924301 / Valm. tuote: NX.GPRED.002
Acer Swift 1 13.3" Full HD matta kulta
Tuotenro: 924302 / Valm. tuote: NX.GNMED.001
Acer Swift 1 13.3" Full HD matt Ruusukul
Tuotenro: 950600 / Valm. tuote: NX.GNMED.005
Tuotenro: 923574 / Valm. tuote: NT.LDRED.001
Saatavuus: 53 kpl varastossa. Toimitusaika 3-5 arkipäivää
Tuotenro: 926969 / Valm. tuote: NT.LDSED.001
Core i5-8250U Quad Core,8GB RAM,512GB SSD, Active kynä, Windows 10 Home
Tuotenro: 974426 / Valm. tuote: NX.GSFED.005
Tuotenro: 961972 / Valm. tuote: NX.GTMED.008
Tuotenro: 926970 / Valm. tuote: NT.LDSED.002
Tuotenro: 950521 / Valm. tuote: NH.Q2YED.007
Tuotenro: 961973 / Valm. tuote: NX.GTMED.011
Saatavuus: Ei varastossa. 26 kpl. Odotetaan varastoon 18.touko.2018. Päivämäärä on arvio.
ASUS VivoBook S410UN 14" Full HD matta
Tuotenro: 953742 / Valm. tuote: S410UN-EB015T
Saatavuus: Ei varastossa. 75 kpl. Odotetaan varastoon 29.huhti.2018. Päivämäärä on arvio.
Tuotenro: 927232 / Valm. tuote: UX370UA-C4059T
ASUS ZenBook Pure UX430UAR 14" FHD matta
Tuotenro: 953527 / Valm. tuote: UX430UAR-PURE2X
Saatavuus: Ei varastossa. 31 kpl. Odotetaan varastoon 28.huhti.2018. Päivämäärä on arvio.
Tuotenro: 953530 / Valm. tuote: UX430UAR-PURE6X
Tuotenro: 953531 / Valm. tuote: UX430UN-PURE6X
Saatavuus: Ei varastossa. 31 kpl. Odotetaan varastoon 19.touko.2018. Päivämäärä on arvio.
ASUS ZenBook UX550VE 15.6" FHD matta
Tuotenro: 927233 / Valm. tuote: UX550VE-BN020T
Saatavuus: Ei varastossa. 32 kpl. Odotetaan varastoon 28.huhti.2018. Päivämäärä on arvio.
Tuotenro: 996329 / Valm. tuote: GM501GM-EI005T
Saatavuus: Ei varastossa. 16 kpl. Odotetaan varastoon 19.touko.2018. Päivämäärä on arvio.
Tuotenro: 996331 / Valm. tuote: GM501GS-EI004T
ASUS ROG GX501GI 15.6" FHD matta 144Hz
Tuotenro: 996333 / Valm. tuote: GX501GI-EI016T
Saatavuus: Ei varastossa. 11 kpl. Odotetaan varastoon 6.touko.2018. Päivämäärä on arvio.
Tuotenro: 952550 / Valm. tuote: 2QF95EA#UUW
Tuotenro: 952544 / Valm. tuote: 2PL16EA#UUW
Tuotenro: 952547 / Valm. tuote: 2PS28EA#UUW
Tuotenro: 952549 / Valm. tuote: 2PS30EA#UUW
Saatavuus: Ei varastossa. 16 kpl. Odotetaan varastoon 28.huhti.2018. Päivämäärä on arvio.
Tuotenro: 952543 / Valm. tuote: 2PF38EA#UUW
Tuotenro: 952548 / Valm. tuote: 2PS29EA#UUW
Tuotenro: 949221 / Valm. tuote: 2PS54EA#UUW
Geforce MX150,Core i7-8550U Quad Core,16GB RAM,512GB PCIe SSD,Active kynä ,W10H
Tuotenro: 979605 / Valm. tuote: 3DL17EA#UUW
Radeon RX Vega M,Core i7-8705G Quad Core,16GB RAM,512GB PCIe SSD,Active kynä,W10
Tuotenro: 979606 / Valm. tuote: 3FZ76EA#UUW
Tuotenro: 973034 / Valm. tuote: 81A5007QMX
Lenovo IdeaPad 320s 13.3" Full HD matta
Tuotenro: 953240 / Valm. tuote: 81AK008LMX
Saatavuus: Ei varastossa. 78 kpl. Odotetaan varastoon 9.touko.2018. Päivämäärä on arvio.
Tuotenro: 953227 / Valm. tuote: 81A5007PMX
Tuotenro: 973198 / Valm. tuote: 80X80151MX
Tuotenro: 953271 / Valm. tuote: 81C8004UMX
Tuotenro: 953247 / Valm. tuote: 81BV004SMX
Saatavuus: Ei varastossa. 28 kpl. Odotetaan varastoon 9.touko.2018. Päivämäärä on arvio.
Lenovo IdeaPad 720s 14" FHD matta
Tuotenro: 973197 / Valm. tuote: 81BD004KMX
Tuotenro: 953248 / Valm. tuote: 81BV004BMX
Lenovo Yoga 910 13.9" FHD touch silver
Tuotenro: 898897 / Valm. tuote: 80VF006UMX
Lenovo IdeaPad 720s 15.6" Full HD matta
Tuotenro: 951258 / Valm. tuote: 81AC000PMX
Saatavuus: 31 kpl varastossa. Toimitusaika 3-5 arkipäivää
Tuotenro: 951259 / Valm. tuote: 80X700A5MX
Saatavuus: Ei varastossa. 29 kpl. Odotetaan varastoon 2.touko.2018. Päivämäärä on arvio.
Tuotenro: 953272 / Valm. tuote: 80Y7007RMX
Tuotenro: 973333 / Valm. tuote: 80Y7008JMX
MSI GS73 17.3" FHD matta 120Hz
Tuotenro: 995296 / Valm. tuote: GS73 8RF-005NE
Core i7-7660U, 16GB RAM, 512GB SSD, ei sis. Type Cover, Windows 10 Pro
Tuotenro: 923940 / Valm. tuote: FKH-00005
Saatavuus: 3 kpl tulossa 20.huhti.2018. Päivämäärä on arvio.
Tuotenro: 923937 / Valm. tuote: FKH-00005 + COVER
Saatavuus: 3 kpl tulossa 21.huhti.2018. Päivämäärä on arvio.
Core i7-7660U, 8GB RAM, 256GB SSD, ei sis. Type Cover, Windows 10 Pro
Tuotenro: 923935 / Valm. tuote: FJZ-00005
Tuotenro: 923936 / Valm. tuote: FJZ-00005 + COVER
Core m3 7Y30, 4GB RAM, 128GB SSD, ei sis. Type Cover, Windows 10 Pro
Tuotenro: 923930 / Valm. tuote: FJR-00005
Tuotenro: 923931 / Valm. tuote: FJR-00005 + COVER
Tuotenro: 996092 / Valm. tuote: FJR-00005 + COVER2

matches: HD HD HD HD HD HD


text:
Mene...Kotiin3DAbstraktiAeroArkkitehtuuriEläimetlinnutPyörätautotSarjakuvatJulkkiksetKaupunkiViileäVärikäsTietokoneetSöpöLiputKukkaRuoka & JuomatHauskaPelitTytötteLomaKuumaElääLogoRakkausMuutElokuvatmusiikkiluontopaikatavaruusUrheiluteknologiaMaailmanLisäämobile	Kotiin / teknologia / osx tapetti HD	osx tapetti HD
0	osx tapetti HD
Here is most beautiful Selection Of osx wallpaper HD For Desktops, PC, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. Tässäwallpapermad.com Taustakuva tietokanta voit ladata miljoonia korkealaatuisia taustakuvia . Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia ladata. Meillä on paljon taustakuvia yli kolmekymmentä Plus kategoriat Like Eläimet, Sarjakuva, Kukka, avaruus , Pelit ja Urheilu ,Jne. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön. 1.
Yksinkertaisuuden, valitse Desktopin Koko (esim. 1366×768, 1920×1080, 1024×768 jne.) luettelosta päätöksiä oikeassa paneelissa, ja myös järjestelmä voi valita sinulle kaikkea järjestelmän hyväksyttävän Size Set. Ja muistaa Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia henkilökohtaiseen käyttöön. If you Like This osx wallpaper HD Collection Give us a Like And Share On Facebook and other Social Media.
piipittää noin Maha Edellinen: Ocean taustakuvat HD
seuraava: panoraama taustakuva HD
näkymät (205) Winter tapetti hd
näkymät (180) Kaley Cuoco tapetti HD
näkymät (122) Tumblr taustakuvat HD
valkaisuaine hd taustakuvia HDtyöpöydän taustakuvapitbull koira taustakuva HDWalking Dead tapetti4chan tapetti1440×900 HD tapettiDisneyland tapetti HDhydrangea tapetti HDjalkapallokenttä tapetti HDfaux grasscloth tapetti HD Mainos

matches: HD HD HD HD HD HD HD hd HD HD hd HD HD


Nuorisovaltuustoaloite: Oppilas-/opiskelijaedustajat Rovaniemen oppilaitosten työryhmiin | Rovaniemi
Kokous 15.5.2019
Nuorisovaltuustoaloite: Oppilas-/opiskelijaedustajat Rovaniemen oppilaitosten työryhmiin
Nuorisovaltuusto, kokous 15.5.2019
§ 24 Nuorisovaltuustoaloite: Oppilas-/opiskelijaedustajat Rovaniemen oppilaitosten työryhmiin
ROIDno-2018-3449
Nuorisovaltuusto, 13.11.2018
Anne Luiro, anne.luiro@rovaniemi.fi
“Rovaniemen kaupungin oppilaitosten sisäisissä työryhmissä ei tällä hetkellä ole riittävää oppilasedustusta. Oppilasedustajan tulee ajaa oppilaiden asioita työryhmissä sekä antaa oppilaan näkökulmasta mielipiteitä koulun asioihin liittyviin ratkaisuihin.
On huolestuttavaa, että useassa Rovaniemen oppilaitosten eri työryhmissä ei ole oppilasedustajaa. Se tarkoittaa käytännössä sitä, että oppilaita ei kuulla / oteta huomioon tarpeeksi oppilaitokseen liittyvissä ratkaisuissa. Oppilasedustaja tulisi nimetä esimerkiksi oppilas/opiskelijakunnan hallituksesta muun muassa hyvinvointityöryhmään, vanhempaintoimikuntaan, ruokalatoimikuntaan sekä koulun johtoryhmään. Oppilas olisi kokouksissa/palavereissa aina kun työryhmä kokoontuu, eikä vain silloin kun työryhmässä käsitellään juuri oppilaisiin liittyviä asioita. Mikäli kokouksessa olisi salaisia asioita, oppilas voisi odottaa sen ajan ulkopuolella, kun asiaa käsitellään. Näin taattaisiin se, että oppilaiden mielipiteet huomioitaisiin ja saataisiin oppilaille hyvät kokemukset vaikuttamisesta.
Oppilasedustaja työryhmiin tulisi valita yläkouluilta sekä toisen asteen oppilaitoksista. Kun työryhmissä on oppilasedustaja, taataan se että kaikkia kuultaisiin oppilaitokseen liittyvissä ratkaisuissa tasapuolisesti."
Merja Tervo, palvelualuepäällikkö, merja.tervo@rovaniemi.fi
Nuorisovaltuusto päättää lähettää yllä olevan aloitteen työstettäväksi erityisopetuksen koordinaattori Irmeli Vähäaholle.
Nuorisovaltuusto päätti palvelualuepäällikön esityksen mukaisesti.
Aloitteen työstämistä jatketaan kokouksessa yhdessä erityisopetuksen koordinaattori Irmeli Vähäahon kanssa.
Nuorisovaltuusto työstää aloitetta eteenpäin kokouksessa.
Erityisopetuksen koordinaattori, rehtorit
§ 17 Kokouksen laillisuus ja päätösvaltaisuus sekä työjärjestyksen hyväksyminen
§ 18 Pöytäkirjan tarkastus
§ 19 Huppari-toiminnan esittely
§ 20 M2 matkahallintaohjelman koulutus
§ 21 Nuorisobarometri 2018
§ 22 Valtuustoaloite mahdollisuus suorittaa ylioppilaskirjoitukset väistötiloissa