Download Joukkorahoitus Eeva Bertula Riskit ja mahdollisuudet aloittavalle yritykselle
Eeva Bertula
Riskit ja mahdollisuudet aloittavalle yritykselle
Joukkorahoitus. Riskit ja mahdollisuudet aloittavalle yritykselle
Tämän opinnäytetyön tavoitteena oli käsitellä joukkorahoituksen tarjoamia mahdollisuuksia
ja riskejä aloittavalle yritykselle. Opinnäytetyössä oli tarkoituksena käydä läpi myös mahdollisuudet ja riskit palveluntarjoajan ja joukkorahoitusta käyttävän sijoittajan näkökulmista.
Opinnäytetyön tehtävänä oli kartoittaa joukkorahoituksen sopivuutta siemenvaiheen yrityksille ja tutkia joukkorahoitusalan tulevaisuudennäkymiä Suomessa.
Tutkimusmenetelmänä käytettiin kvalitatiivisia tutkimushaastatteluja. Aineistona olivat
joukkorahoitusta käsittelevät esitelmät ja internetlähteet. Kvalitatiiviset haastattelut valittiin,
koska ala on vasta kasvuvaiheessa Suomessa eikä kattavan kvantitatiivisen tutkimuksen
tekemiseen ollut mahdollisuutta. Suomen markkinoiden vertailukohtana käytettiin belgialaista joukkorahoituksen tarjoajaa. Lisäksi esiteltiin lyhyesti starttiraha, joka on perinteinen
aloittavan yrityksen rahoitusmuoto Suomessa. Työssä esiteltiin joukkorahoituksen eri muotoja koskeva lainsäädäntö ja alaa koskeva muu sääntely.
Tutkimuksen edetessä löytyi ristiriitaisuuksia alaa sääntelevän Finanssivalvonnan ja joukkorahoituksen palveluntarjoajan mielipiteistä. Suurimmat erot löytyivät suhtautumisessa
joukkorahoitukseen aloittavan yrityksen rahoitusmuotona. Opinnäytetyön lopussa esiteltiin
lyhyesti muutama joukkorahoituksen case-esimerkki joukkorahoituksen käytännön toteutuksesta.
joukkorahoitus, sääntely, riski, mahdollisuudet, rahoitusmuoto
Crowd Funding. Risks and Opportunities for startup companies
32 pages + 1 appendix
This report describes the opportunities and risks of crowdfunding for startup companies,
investors and service providers. The purpose of this thesis was to find out if crowdfunding
is a suitable way of getting equity for startup companies and also to study the future perspectives of crowdfunding in Finland.
The theory part of this thesis is based on different internet sources and presentations
about crowdfunding. The research method of this thesis was decided to be qualitative and
the research material was collected from interviews about crowdfunding. The reason for
using only a qualitative method was that in Finland crowdfunding is still relatively small and
there would not have been enough responders for quantitative methods. The conclusions
of the research are based on the interviews of the biggest crowdfunding service provider in
Finland. A Belgian service provider was used as a point of reference for Finnish crowdfunding. The study also includes a short introduction to startup money, which has been the
traditional way of financing startup companies. In addition, legislation regarding different
types of crowdfunding methods and other regulations concerning crowdfunding are introduced.
During the research some incoherence in opinions about the topic was found between the
Financial supervisory authority that regulates crowdfunding in Finland and the service provider interviewed for the study. The biggest difference in opinions was about how well
crowdfunding suits early-stage companies. At the end of the report there are two real life
cases of crowdfunding to show the reader how it actually works.
Crowdfunding, regulation, risk, opportunity, financing,
Tutkimusongelma ja kysymykset
Finanssivalvonnan ohjeistukset
Joukkolainaaminen
Palveluntarjoajan näkemys joukkorahoituksesta
Joukkorahoituksen keräämisen vaiheet
Due Diligence ja hiljainen markkinointi
Julkinen anti
Sijoittajalle tarjottavan vastikkeen määrittely
Lainsäädännön vaikutus joukkorahoitukseen
Palveluntarjoajan ansaintalogiikka ja riskit
Vastapuoliriski ja seuranta kampanjan jälkeen
Joukkorahoitus aloittavalle yritykselle
Joukkorahoituksen toimivuus
Joukkorahoitus sijoittajalle
Sijoittajalle olennaiset tiedot
Joukkorahoituksen kontrollointi
Riski luvatusta tuotosta ja pääoman takaisinmaksusta
Sijoituksen likviditeetti ja osakkeiden rajatut ehdot
Vertaislainojen kontrolloimattomuus
Palveluntarjoajan väärinkäytökset
Starttiraha yrityksen rahoittajana
Starttirahan määrä ja hakeminen
Joukkorahoituksen lainsäädäntö
Muut säännellyt muodot
10.1 Tavoitteen toteutuminen
10.2 Uusi rahoitusmuoto
10.3 Maakohtaiset erot
10.4 Näkemyserot ja lainsäädännön tarpeellisuus
10.5 Kansainvälisten markkinoiden hyödyntäminen
10.6 Joukkorahoituksen sopivuus yrityksille
10.7 Jatkotutkimuskysymykset
Johdannossa käydään läpi aiheen valinta ja rajaus sekä esitellään käytetyt tutkimusmenetelmät ja tutkimuskysymykset.
Joukkorahoituksen keskeinen idea on kerätä rahaa suurelta yleisöltä määrättyyn hankkeeseen. Joukkorahoituksen palveluntarjoaja toimii rahoituksen välittäjänä tuoden yhteen rahoitusta tarvitsevat yrittäjät ja potentiaaliset sijoittajat. Rahoitus kootaan keräämällä pieniä summia laajalta sijoittajajoukolta yrityksen ennalta määrittämän tarpeen
mukaan. (Mitä on joukkorahoitus? 2014.)
Yritysten perinteisiä lisärahoituksen lähteitä ovat Suomessa olleet pankkilainat, julkiset
osakeannit tai joukkovelkakirjojen liikkeellelasku. Viime vuosina uutena rahoitusvaihtoehtona markkinoille on ilmestynyt joukkorahoitus, joka erityisesti kulttuuriin liittyvissä
hankkeissa on ollut kasvava trendi jo usean vuoden ajan. Kulttuurihankkeissa sijoittajilta haettavat summat ovat olleet maltillisia ja joukkorahoituksen vastikkeena on toiminut
valmis tuote. Kulttuuriin liittyvää joukkorahoitusta kutsutaan joukkosponsoroinniksi.
(Larmi 2015.)
Yrityksille suunnattu joukkorahoitus on kasvussa Euroopan lisäksi myös Suomessa.
Joukkosponsoroinnista yritysten joukkorahoituskampanjat poikkeavat vastineen muodossa. Valtionvarainministeriön selvityksen mukaan joukkorahoitus kiinnostaa rahoitusmuotona sekä sijoittajia, alan toimijoita että viranomaisia. Joukkorahoitusalan kasvu
on tällä hetkellä Suomessa 20 - 50 % vuodessa. (Ekholm 2015.)
Euroopassa joukkorahoitus on yleisempää kuin Suomessa vuonna 2016 ja eurooppalaisen joukkorahoituksen perusajatuksena on sijoittajien yhteisöllisen älykkyyden hyödyntäminen. Yhteisöllisellä älykkyydellä tarkoitetaan joukkorahoituksessa sijoittajien
erillään tekemiä samansuuntaisia päätöksiä, jotka johtavat kokonaisuudessaan parempaan lopputulokseen kuin yksittäisen sijoittajan tekemä arvio sijoituksen kannattavuudesta. (De Decker 2016.)
Maailmanlaajuisesti joukkorahoitus on nopeimmin kasvava uusirahoitusmuoto erityyppisille projekteille (Tekes 2015). Kuviosta 1 nähdään joukkorahoituksen koko toimialan
volyymin kasvu vuodesta 2012 vuoteen 2015 maailmassa.
Kuvio 1. Joukkorahoitusalan kasvu maailmanlaajuisesti (Crowdfunding Industry report 2015).
Tässä opinnäytetyössä tarkastelen joukkorahoitusta Suomessa. Kartoitan joukkorahoitusta yrityksen perustamisen pohjana, tutkin joukkorahoitusta sijoittamisen kohteena ja
vertaan joukkorahoituksen sekä perinteisen starttirahan eroavuuksia aloittavan yrityksen näkökulmasta. Valtionvarainministeriön 2014 tekemässä selvityksessä todetaan
Joukkorahoitus on vuosittain tärkeä rahoituksen lähde noin puolelle miljoonalle eurooppalaiselle hankkeelle, jotka eivät muuten pystyisi välttämättä hankkimaan tarvittavia varoja.
(Raportti: Joukkorahoitus on tehokas, nopea ja joustava rahoitustapa. 2014)
Joukkorahoitus nähdään mahdollisuutena täydentää perinteisiä rahoituslähteitä (Raportti: Joukkorahoitus on tehokas, nopea ja joustava rahoitustapa 2014). Joukkorahoitukseen lukeutuvat rahoitusmuodot ovat Suomessa suhteellisen uusi rahoitusmuoto
(Larmi 2015). Tässä opinnäytetyössä keskityn yritysmaailman näkökulmaan ja selvitän
myös joukkorahoitukseen liittyviä riskejä sekä sijoittajan että aloittavan yrityksen kannalta.
Joukkorahoitusta pidetään potentiaalisena rahoitusvaihtoehtona erityisesti aloittaville
yrityksille, joilla ei ole vielä vakiintunutta asiakaskuntaa ja vakaita kassavirtoja. Joukkorahoitusta koskeva riskien kartoitus keskittyy erityisesti tähän näkökulmaan, ja sijoittajien riskeissä on painotettu aloittavien yritysten epävarmuutta vastikkeiden takaisin
maksuissa. (Larmi 2015.)
Tämän opinnäytetyön tutkimusongelma on joukkorahoituksen soveltuvuus aloittavan
yrityksen tarpeisiin. Ongelmaa pyritään kartoittamaan tutkimalla voimassa olevaa lainsäädäntöä, Finanssivalvonnan ohjeistuksia ja palveluntarjoajan näkemystä aiheesta.
Tutkimusongelma on jaettu tutkimuskysymyksiin, joilla pyritään selvittämään soveltuuko joukkorahoitus rahoitusvaihtoehdoksi aloittaville yrityksille. Haastattelu kysymykset
lähetettiin neljälle Suomalaiselle joukkorahoituksen palveluntarjoajalle, joista yksi vastasi määräaikaan mennessä. Palveluntarjoajan näkemys perustuu Invesdorin myynti- ja
viestintä johtajan Mikko Savolaisen sekä MyMicroInvestin sijoitusasiantuntijan Peter De
Deckerin näkemyksiin.
Haastattelu kysymysten tarkoitus oli saada laajasti tietoa tukemaan teoriaosuuden tietoja. Teorian ja haastattelujen avulla pyrittiin saamaan vastaus tutkimusongelmaan.
Haastattelut muotoiltiin siten, että vastauksista tulisi mahdollisimman kattavat. Suljettuja kysymyksiä pyrittiin välttämään. Palveluntarjoajille lähetetyt haastattelu kysymykset
löytyvät liitteestä 1. Opinnäytetyön tutkimuskysymykset olivat:
• Miten joukkorahoituskampanjan konkreettinen toteutus tapahtuu?
• Sopiiko joukkorahoitus start up -yrityksille rahoitusvaihtoehdoksi?
• Mitkä tekijät voivat estää joukkorahoituksen hakemisen?
• Minkälaiset ovat joukkorahoituksen tulevaisuuden näkymät ja niihin vaikuttavat seikat?
•Minkälaisia riskejä ja mahdollisuuksia joukkorahoituksella on?
Aineistona ovat joukkorahoitusta käsittelevät internetsivut ja esitelmät sekä kvalitatiiviset tutkimushaastattelut. Haastateltavia ovat joukkorahoituksen palveluntarjoajat: Invesdor ja belgialainen joukkorahoitusyritys MyMicroinvest. Haastatteluiden avulla pyrin
löytämään kattavan näkökulman alaan, jonka koko on Suomessa vuonna 2016 pieni ja
jonka markkinat ovat vielä kehittymässä.
Belgialainen toimija valikoitui osaksi opinnäytetyön tutkimusta sattumalta. Olin Metropolia Ammattikorkeakoulun järjestämässä lyhyt vaihdossa Belgiassa maaliskuussa
2016, ja MyMicroInvest piti joukkorahoitusta käsittelevän luennon vaihtoviikon aikana.
Eurooppalainen toimija antaa näkemystä siitä, mihin suuntaan myös Suomen markkinat voivat tulevaisuudessa kasvaa.
Haastateltavat palveluntarjoajat ovat eurooppalainen ja suomalainen yritys. Joukkorahoitus on Euroopassa pidemmälle kehittynyttä kuin Suomessa. Vertaamalla eri maiden
palveluntarjoajien näkemyksiä pyritään saamaan esille erot, joita maakohtaisessa toiminnassa on.
Suomen markkinan ollessa vielä suhteellisen pieni ei kvantitatiiviseen eli määrälliseen
tutkimukseen ole edellytyksiä, sillä vastausprosentti jäisi turhan pieneksi kattavan analyysin tekemistä varten.
Starttiraha aloittavan yrityksen perinteisenä rahoitusvaihtoehtona toimii peilauspintana
uudenlaisen rahoituksen hakemisen ja perinteisen rahoituksen välillä.
Koska joukkorahoituksen on vielä kasvunsa alkuvaiheessa, perustuu alan toimijoiden
valvonta Finanssivalvonnan määrittämiin näkemyksiin. Finanssivalvonnan ohjeistukset
on tehty Euroopan unionin tekemän joukkorahoitusta koskevan kartoituksen pohjalta.
Finanssivalvonta pyrkii soveltamaan Euroopassa toimivia käytäntöjä Suomen joukkorahoitusmarkkinaan. Alaa koskevan lainsäädännön puuttuessa Finanssivalvonnan ohjeistukset toimivat Suomea käsittelevän joukkorahoituksen viitekehyksenä ja raportin
Tässä luvussa esitellään joukkorahoitusalaa ja käydään läpi Suomessa käytössä olevat
joukkorahoituksen muodot. Perehtymisen helpottamiseksi joukkorahoitusalan eri tyyppejä on koottu kuvioiksi, jotka helpottavat variaatioiden erojen hahmottamista.
Joukkorahoitus on vanha rahoituskeino, jolla on rahoitettu mm. vapaudenpatsaan jalusta Yhdysvalloissa vuonna 1886. Rahoitusmuoto on muokkautunut vuosien saatossa, ja
nykymuodossaan sitä on harjoitettu 2000-luvun alkupuolelta lähtien. Euroopassa ja
Yhdysvalloissa joukkorahoitus on jo levinnyt suuren yleisön tietoon ja palveluntarjoajia
löytyy useita erilaisia. (Huotari 2014.)
Joukkorahoitus on koko alaa koskeva yleistermi, jonka alla joukkorahoitus jaetaan
joukkosponsorointiin, joukkosijoittamiseen sekä joukkolainaukseen. Rahoitusmuotojen
suurimmat erot löytyvät sijoittajalle tarjottavan vastineen muodosta sekä rahoitusmuodon ehdoista ja lainsäädännöstä. (Mitä on joukkorahoitus? 2014.)
Kuvio 2 kuvaa eri joukkorahoitusmuotojen eroavaisuuksia ja tyypillisiä piirteitä. Kuviosta nähdään, että joukkorahoituksen yleisimmistä muodoista joukkosijoittaminen sisältää
eniten ulottuvuuksia. Joukkorahoituksen eri muotoja käsitellään tarkemmin luvussa 2.2.
Media näkyvyys
riski sijottajille
Suuri riski rahoittajille
Tuotteen myyntikanava
Sopii erilaisille tuotteille
Kuvio 2. Joukkorahoitusmuotojen erot (Tekes 2015).
Joukkorahoitus on nykymuodossaan suhteellisen uusi ilmiö Suomessa. Samankaltaista
toimintaa ovat aiemmin harjoittaneet Suomessa lähinnä isot ja vakavaraiset yritykset,
järjestämällä avoimia osakeanteja, joilla on kerätty yrityksille omanpääoman ehtoista
rahoitusta. (Larmi 2015.)
Uutta nykyisessä joukkorahoituksessa on se, että se toteutetaan sähköisten alustojen:
”platformien”, kautta. Nykyään joukkorahoitusta tarjotaan pienille ja keskisuurille yrityksille, pienille kasvuyrityksille sekä starttirahan korvaavana vaihtoehtona uusille, aloittaville yrityksille. (Larmi 2015.)
Joukkorahoitukselta odotetaan paljon ja sen oletetaan kasvavan Suomessa tulevaisuudessa. Valtionvarain- ja työ- ja elinkeinoministeriön yhdessä toteuttamassa joukkorahoituskyselyssä vastanneet asiantuntijat arvioivat joukkorahoituksen olevan nopea,
tehokas ja joustava rahoitustapa erityisesti aloittaville yrityksille ja uusille innovaatioille.
Joukkorahoitus nähdään mahdollistavan yksityishenkilöiden talletusvarojen tehokkaan
hyödyntämisen ja rahoituksen saatavuuden lisääntymisen. (Raportti: Joukkorahoitus on
tehokas, nopea ja joustava rahoitustapa. 2014.) Suomen joukkorahoitusmarkkinoiden
koko oli noin 18 miljoonaa euroa vuonna 2013. Markkinat kasvavat noin 20–50 prosenttia vuodessa. (Joukkorahoituslaki toisi selkeät pelisäännöt toimialalle. 2015.)
Joukkorahoitus jaetaan toiminnallisten ja taloudellisten erojen mukaan edellä mainittuihin osiin. Koska ala on nykymuodossaan vasta kehityksensä alkuvaiheessa, osa-alueet
kehittyvät ja muuttuvat tulevaisuudessa. Kuviossa 3 esitellyt joukkorahoituksen muodot
ovat tällä hetkellä yleisimmät markkinoilla esiintyvät joukkorahoituksen variaatiot.
Palautuksen muoto
Sijoituksen arvon
mahdollinen nousu,
Rahoitusmarkkin
arvopaperimark
kina laki
Lainan kuoletus ja
korko sovituin
kinalaki
Kuvio 3. Joukkorahoituksen muodot ja vastineet (Valtiovarainministeriö 2014).
Sponsorointi tarkoittaa varojen lahjoittamista määriteltyyn käyttötarkoitukseen, jonka
vastineena lahjoittaja saa julkisuutta tai rahoituksen vastineena jonkinlaisia etuja kuten
mainontaa (Keskuskauppakamari 2012). Joukkorahoituksessa joukkosponsoroinnilla
tarkoitetaan rahojen lahjoittamista ennalta määriteltyä lopputuotetta vastaan (Larmi
Kuviossa 4 näkyvät joukkosponsoroinnin osa-alueet sekä vuonna 2016 joukkosponsorointia koskeva lainsäädäntö.
Kuvio 4. Joukkosponsoroinnin osa-alueet (Valtiovarainministeriö 2014)
Lahjoituspohjainen joukkorahoitus eli joukkosponsorointi tarkoittaa määriteltyyn hankkeeseen yleisöltä kerättäviä lahjoituksia. Rajatun ajanjakson ajan tapahtuva keräys
toteutetaan levittämällä tietoa keräyksestä internetin ja sosiaalisen median välityksellä.
Joukkosponsorointia on käytetty erilaisten kulttuurituotteiden ja tapahtumien rahoittamiseen Suomessa. Tunnetuin Suomessa toimiva joukkosponsorointialusta on Mesenaatti. Joukkosponsoroinnin avulla kerätyt summat ovat selkeästi pienempiä kuin joukkosijoittamisella kerätyt. Joukkosponsoroinnissa sijoittajan saama vastine sijoitukselle
voi olla esimerkiksi cd-levy tai lippu kulttuuritapahtumaan kuten konserttiin tai teatteriesitykseen. Finanssivalvonnan määritelmän mukaan:
Palkintopohjaisessa tai ennakkomyyntiin perustuvassa joukkorahoituksessa rahoittajille tarjotaan jonkinlaista vastiketta, kuten mahdollisuus osallistua rahoittamaansa kulttuurikokemukseen tai tuote, joka on kehitetty ja valmistettu kerätyillä
varoilla.(Finanssivalvonta 2014.)
Finanssivalvonnan käyttämä määrittely pohjautuu Euroopan unionissa tehtyyn selvitykseen joukkorahoituksen muodoista. Palkintopohjaisessa joukkorahoituksessa rahoittaja
saa symbolisen vastikkeen sijoitukselleen jolloin puhutaan joukkosijoittamisen sijaan
lahjoittamisesta tai joukkosponsoroinnista. (Eurlex 2014.)
Joukkosponsoroinnin vastine voi olla myös hyväntekeväisyys kohde, esimerkkinä Belgiassa hallituksen vastaisissa mielenosoituksissa tuhottu auto. Auton omistajan noustua julkisuuteen auton polttamisen jälkeen, yleisö perusti joukkorahoituskampanjan
jonka tuottamilla varoilla saatiin korvattua mellakoitsijoiden aiheuttamat vahingot. (De
Decker 2016.)
Joukkosijoittamisessa sijoittaja saa vastineena osakkeita tai joukkovelkakirjalainaosuuksia. Palveluntarjoaja antaa sijoittajille mahdollisuuden merkitä tai ostaa rahoitusta
tarvitsevan yrityksen arvopapereita palvelun kautta. Joukkosijoittamisen osa-alueet ja
vuoden 2016 lainsäädäntö on esitelty kuviossa 5.
Kuvio 5. Joukkosijoittamisen osa-alueet (Valtiovarainministeriö 2014)
Joukkosijoittaja on oikeutettu osaan rahoitettavan hankkeen mahdollisista tulevista
voitoista. Finanssivalvonta määrittelee joukkosijoittamisen seuraavasti:
Arvopaperipohjaisessa tai sijoitusmuotoisessa joukkorahoituksessa yritykset
laskevat sijoittajia varten liikkeeseen osakkeita tai velkainstrumentteja. Menettely
poikkeaa säännellystä listautumisannista muun muassa siten, että liikkeeseen
lasketuilla osakkeilla ei yleensä käydä kauppaa jälkimarkkinoilla eikä niihin liity
merkintätakuuta. (Finanssivalvonta 2014.)
Taloudellisen tuoton tarjoaminen on merkittävin ero joukkosponsoroinnin ja joukkosijoittamisen välillä. Joukkosijoittaminen on arvopaperipohjaista sijoittamista, siihen liittyviä
riskejä käsittelen myöhemmin luvuissa 4.2 ja 5.4 sekä sijoittajan että rahoituksen hakijan näkökulmista.
Joukkolainaamisen voidaan ajatella olevan joukkosijoittamisen rinnakkaismuoto. Joukkolainaamisessa arvopapereina toimivat joukkovelkakirjalainat. Joukkolainaamisen
rahoitus- ja palautusmuoto sekä lainsäädäntö vuonna 2016 esitetään kuviossa 6.
Kuvio 6. Joukkolainaamisen osa-alueet ( Valtiovarainministeriö 2014)
Joukkolainaamisessa riskit ovat pienemmät kuin joukkosijoittamisessa, jolloin myös
sijoitukselle saatava tuotto on maltillisempaa.
Joukkolainaamisessa kampanjan järjestäjät lainaavat yleisöltä rahaa ja lupaavat maksaa
pääoman takaisin sovituilla ehdoilla korkoineen, tai joissakin tapauksissa ilman korkoa.
Tästä ovat esimerkkeinä kuluttajat, jotka lainaavat pieniä rahasummia esimerkiksi kotinsa
kunnostamiseen tai opintojensa rahoittamiseen, tai yritykset, jotka lainaavat rahaa uuteen
toimintaansa. (Eurlex 2014.)
Joukkolainaaminen voi olla yritysten lisäksi myös kuluttajien välillä tehtyä lainaamista
jota kutsutaan vertaislainaamiseksi. Palvelun tarjoaja saattaa yhteen rahan tarjoajat ja
rahan tarvitsijat. Yrityksen tarvitessa joukkolainamuotoista rahoitusta kerätään varat
sijoittajilta, ja lainoilla on ennalta sovitut takaisinmaksuehdot. Kuluttajien välillä tapahtuvasta joukkolainaamisesta eli vertaislainoista kerrotaan lisää luvussa 5.4.3
Joukkorahoituksen palveluntarjoaja tarkoittaa sähköisen alustan ylläpitäjää ja rahoituksen välittäjä yritystä. Palveluntarjoajan näkemysten erittelyssä on tässä työssä kartoitettu joukkorahoituksen keräämisen vaiheet ja käyty läpi palveluntarjoajan toiminnan
kannalta oleelliset asiat, kuten lainsäädännön tuomat velvoitteet sekä riskit ja mahdollisuudet, joita joukkorahoitus tarjoaa palveluntarjoajille.
Joukkorahoituksen palveluntarjoajien näkökulmasta joukkorahoitus on rahoitusalan
prosessien digitalisointia eli työkalu, jota monenlaiset yritykset voivat hyödyntää. Invesdorin Mikko Savolainen on esittänyt seuraavaa: ”Joukkorahoituksen markkinointikampanjaan vahvasti tiivistyvän luonteen johdosta parhaiten pärjäävät yritykset, joilla on vakiintunut ja
sitoutunut kohderyhmä.” (Savolainen 2016.)
Kuviossa 7 esitellään joukkorahoituskampanjan tyypilliset vaiheet alkaen kampanjan
suunnittelusta ja päättyen kampanjan jälkeisiin toimenpiteisiin.
Ennen kampanjan aloitusta
Rahoitustarpeen
Hiljainen markkinointi
Tavoite 25-35%
kerättävästä
Tiedon leivittäminen
alkavasta kampanjasta
Merkintä mahdollisuus
mukaan kampanjaan,
Viimeiset päivät ennen
Tavoite, ylittää haetun
Kampanjan etenemisestä
Yrityksen jatkoseuranta ja
sijoittaja suhteiden
Kampanjan onnistumisesta
Kuvio 7. Joukkorahoituskampanjan vaiheet (De Decker 2016).
Olemassa olevien sidosryhmien aktivointi levittää tietoa käynnissä olevasta kampanjasta laajemmalle, jolloin joukkorahoituskampanjalla on paremmat mahdollisuudet saavuttaa tavoitteensa. Savolaisen mukaan startup-vaiheen yritykset ovat vain poikkeustapauksissa soveltuvia joukkorahoituksen hyödyntämiseen. Olemassa olevat ja vakaat
kassavirrat helpottavat joukkorahoituskampanjan toteuttamista. (Savolainen 2016.)
Due Diligence -termi tarkoittaa yrityksen taustatutkimusta ja analysointia ennen liiketoimien aloittamista (Definition of Due Diligence). Joukkorahoituksessa annin valmisteluvaiheessa tehtävän taustaselvityksen eli Due diligencen tarkoituksena on löytää rahoituksen hakemisen esteenä mahdollisesti olevat tekijät. Tällaisia tekijöitä ovat esimerkiksi epäeettinen liiketoiminta, epäselvät omistusrakenteet ja pääomien käyttösuunnitelmat tai rahoitusta hakevan yrityksen perustajahenkilöiden ”tahraiset” taustat.
(Savolainen 2016.)
Yrityksen läpäistyä Due Diligence -selvityksen valmistellaan antimateriaalit. Antimateriaaleihin kuuluu erinäisiä pakollisia asiakirjoja, kuten päätös osakeannin järjestämisestä, tasekirja, osakasluettelo ym. Lisäksi luodaan markkinointia varten niin kutsutut
Pitch-materiaalit jotka sisältävät esimerkiksi yrityksen tarinasta ja suunnitelmista kertovaa proosaa, kuvia ja videoita. (Savolainen 2016).
Pitch materiaalien valmistuttua voidaan anti avata hiljaisen markkinoinnin vaiheeseen.
Tässä vaiheessa sijoituskohde ei ole vielä julkisesti nähtävillä, vaan sitä markkinoidaan
kohdeyrityksen ja palveluntarjoajan lähiverkostoille. ( Savolainen 2016).
Hiljaisen vaiheen tarkoituksena on kerätä noin 30 % kampanjan tavoitteesta, jotta julkinen vaihe voi alkaa jo valmiilta rahoituspohjalta. Hiljaisen vaiheen kesto on yleensä
muutamasta viikosta kuukauteen. 30 %:n saavuttamisen jälkeen anti siirretään julkiseksi ja markkinointitoimenpiteet käynnistetään.(Savolainen 2016). Hiljaisella markkinoinnilla kerätään alkupääoma, jotta julkisessa vaiheessa rahoituskohteeseen on jo
kertynyt sijoituksia ja se näyttää houkuttelevammalta ulkopuolisille sijoittajille (Savolainen 2016).
Markkinointitoimenpiteiden käynnistämisellä alkava julkinen anti kestää yleensä kuukauden tai kaksi. Sijoittajat tekevät tunnistautumisen, osakemerkinnän ja maksun palveluntarjoajan välityksellä. Tässä vaiheessa sijoittajien rahat siirtyvät annin ajaksi palveluntarjoajan asiakasvaratilille. Merkintäajan jälkeen palveluntarjoaja joko siirtää varat
asiakasvaratililtä kohdeyritykselle ja toimittaa merkintätodistukset sijoittajille tai palauttaa pääomat sijoittajille kampanjan onnistumisen mukaan. ( Savolainen 2016.)
Joukkorahoitusta hakevat yritykset määrittävät täysin itsenäisesti haettavan rahoituksen määrän. Realistiset laskelmat helpottavat kampanjan toteuttamista ja rahoituksen
tarpeen määrittämistä. Palveluntarjoaja saattaa kuitenkin huomauttaa potentiaalista
asiakasta rahoituksen määrän vaikuttaessa epärealistiselta. Palveluntarjoajat eivät
kuitenkaan konsultoi yrityksiä liiketoiminnan johtamiseen liittyvissä asioissa. (Savolainen 2016.)
Euroopassa joukkorahoituksen palveluntarjoajat osallistuvat hieman enemmän jo alkuvaiheessa rahoitustarpeen määrittelyyn. Päätökset tehdään yritysten sisällä, samoin
kuin Suomessa, mutta rahoituksen realistiseen määrään annetaan enemmän konsultointiapua kuin Suomessa. (De Decker 2016.)
Rahoitustarpeen määrittämisen lisäksi myös vastikkeesta päättäminen on yrityksen
omassa vallassa. Joukkorahoituskampanjan toteuttaminen vaatii yrityksiltä vahvaa
kassavirtaa, sillä joukkovelkakirjalainat tulee maksaa kuoletusehtojen mukaisesti takaisin sijoittajille. Takasinmaksun vuoksi lainamuotoinen joukkorahoitus soveltuu yleensä
vain pidempään toimineille yrityksille, sillä aloittavalla yrityksellä harvemmin on vaadittavia kassavirtoja käytössään. (Savolainen 2016).
Belgialaisen palveluntarjoajan mukaan joukkorahoitus on aloittavalle yritykselle erinomainen tapa kerätä alkupääomaa. Liikeidean tulee olla tarkkaan mietitty ja palveluntarjoaja auttaa yrityksiä miettimään sopivaa vastiketta liikeidean ja tarvittavan rahoitustarpeen pohjalta. (De Decker 2016.)
Savolaisen mukaan vuonna 2016 voimassa oleva lainsäädäntö säätelee sijoitusmuotoista joukkorahoitusta selkeästi. Vastikkeiden ollessa osakkeita vaaditaan Finanssivalvonnan ohjeistuksen mukaan sijoituspalvelutoimiluvan hakemista. Invesdor on hakenut
MIFID-tason toimiluvan, jolloin toiminta tapahtuu MIFID-direktiivin asettamassa viitekehyksessä. Savolaisen näkemys on seuraava:
Valmisteilla oleva joukkorahoituslaki saattaa kuitenkin helpottaa pienempien toimijoiden toimimista markkinoilla, sillä sijoituspalvelutoimilupa on pienille yrityksille raskas
vaatimus. Jonkin tasoinen sääntely on kuitenkin tarpeen, kun puhutaan hyvin riskipitoisten sijoitusten mahdollistamisesta pörssilistaamattomiin yrityksiin.(Savolainen 2016.)
Euroopan unionissa vuonna 2014 säädetty MIFID 2 -direktiivi säätelee rahoitusvälineillä käytävää kauppaa ja sijoituspalveluiden tarjoamista. Direktiivin tavoitteena on lisätä
rahoitusvälinemarkkinoiden tehokkuutta, vakautta ja toiminnan läpinäkyvyyttä. (Directive 2014/65/EU.)
MIFID-direktiivin tarkoituksena on ohjata kaupankäyntiä OTC (over the counter) kaupankäynnin sijaan järjestäytyneille markkinoille joiden toiminta on valvottua. Uudella
direktiivillä pyritään parantamaan sijoittajan suojaa tiukentamalla sijoituspalveluyritysten toiminnan järjestämisen vaatimuksia. Vaatimuksia on tiukennettu erityisesti rajoittamalla riippumattomassa sijoitusneuvonnassa ja omaisuudenhoidossa tarjottavia kannustimia eli tarjoajien keskinäisiä palkkioita. Direktiivi on jäsenmaissa saatettava voimaan kesäkuussa 2016. (Luottolaitokset, vakaus ja valvonta 2016.)
Joukkorahoituksessa palveluntarjoajan kassavirrat muodostuvat prosenttiosuudesta,
jonka rahoitusta hakeva yritys suorittaa kampanjan avulla kerättävästä tuotosta. Prosenttiosuus riippuu palveluntarjoajan ehdoista, kerättävästä summasta ja kampanjaan
toteuttamiseen käytetyn työn määrästä. (Savolainen 2016.)
Joukkorahoituksen suurin riski palveluntarjoajalle on kampanjan epäonnistuminen.
Kassavirtojen muodostuessa prosenttiosuudesta kerättävästä summasta, epäonnistunut kampanja ja rahojen palautuminen sijoittajille on palveluntarjoajan kannalta huonoin
mahdollinen vaihtoehto. Muita joukkorahoitukseen liittyviä riskejä palveluntarjoajan
kannalta ovat huonosti valittu kohdeyritys, taustaselvityksen vajaavaisuus tai rahoituksen hakijan puutteellinen osallistuminen kampanjan markkinointiin. (De Decker 2016.)
Invesdorin Mikko Savolaisen mukaan:
”Kampanjoista voi syntyä palveluntarjoajalle esimerkiksi imagoriskejä, mutta myös tavallisia liiketoimintaan liittyviä riskejä, kuten vastapuoliriskit.” (Savolainen 2016).
Albert Hirschmanin ”exit-voice” -teorian (1970) mukaan asiakas on aina oikeassa. Pettynyt asiakas on aina imagoriski yritykselle (Schumpeter, 2012). Joukkorahoituskampanjoissa asiakastyytyväisyys on tärkeää, sillä onnistunut kampanja mahdollistaa uusien toteuttamisen. Palveluntarjoajan asiakkaita ovat sekä rahoitusta tarvitsevat yritykset, että sijoittajat jotka etsivät kiinnostavia sijoituskohteita markkinoilta. (Savolainen
Joukkorahoituksessa vastapuoliriski kuvaa joukkorahoituksen vastapuolen, kuten rahoitusta hakevan yrityksen kykyä ja halua suoriutua velvoitteistaan. Koska joukkorahoituskampanjan epäonnistuminen on palveluntarjoajan kannalta merkittävä riski, tulee
taustaselvitys tehdä mahdollisimman huolella vastapuoliriskin minimoimiseksi. (Investopedia ja Savolainen 2016.)
Joukkorahoitusta käyttäneen yrityksen jatkoseuranta on myös palvelun tarjoajan näkökulmasta tärkeää. Liiketoiminnan kehittymisen seuranta kampanjan päättymisen jälkeen parantaa palveluntarjoajan sijoittajasuhteita ja helpottaa uusien kampanjoiden
toteuttamista. (Savolainen 2016.) Jälkiseuranta on kehitysvaiheessa. Savolainen esittää seuraavaa:
Kampanjan jälkeinen automaattinen seuranta on tärkein yksittäinen sijoittajien pyytämä
asia. Kehitämme tähän parhaillamme skaalautuvaa ratkaisua. Meillä on jo tällä hetkellä
käytössä ratkaisu, joka mahdollistaa kohdeyritysten ja sijoittajien välisen helpon yhteydenpidon myös annin jälkeen. (Savolainen 2016.)
Aloittavan yrityksen riskien ja mahdollisuuksien tutkiminen perustuu Finanssivalvonnan
ja joukkorahoituksen palveluntarjoajien näkemykseen.
Finanssivalvonnan näkemyksen mukaan joukkorahoitus tarjoaa aloittavalle yritykselle
uusia mahdollisuuksia hankkia yritystoimintaan tarvittavaa pääomaa (Larmi 2015).
Lainsäädännön puutteellisuus nähdään rahoituskampanjoiden toteuttamista rajoittavana tekijänä. Rahoituskampanjan tulkitseminen rahankeräyslain alaiseksi toiminnaksi
saattaa estää aloittavien yritysten joukkorahoituksen hyödyntämisen. (Laakso 2012.)
Rahankeräyslain kannalta olennaista on, että rahoitus ei mene pelkästään jonkin hankkeen tukemiseen, vaan kyseessä on oltava selkeästi määritelty kauppa, jossa sijoittaja
saa sijoittamalleen pääomalle vastineen (Laakso 2012).
Aloittavalle yritykselle joukkorahoituksen suurimmat riskit muodostuvat liikeidean toimivuuden, tuottojen varmistamisen ja vastineen määrittämisen lisäksi myös imago – ja
rahoitusriskistä. Yrityksen tulee löytää tarpeisiinsa sopiva palveluntarjoaja ja tutustua
yhteistyöyrityksen tarjoaman palvelun ehtoihin ennen kampanjan aloittamista. Kassavirtojen epävarmuus saattaa vaikeuttaa kampanjan toteuttamista ja estää sen jopa kokonaan. (Savolainen 2016.)
Markkinoinnin epäonnistuminen on oma riskinsä ja koko kampanjan onnistumisen kannalta olemassa olevien sidosryhmien hyödyntäminen on erittäin tärkeää. Euroopassa
markkinoinnissa on alettu hyödyntää tekniikkaa, jossa rahoitusta hakeva yritys käyttää
olemassa olevia sidosryhmiään tuotteiden markkinointiin ja tiedonlevittämiseen jo kampanjan hiljaisen markkinoinnin vaiheessa. (De Decker 2016.)
Joukkorahoituksen yleistyminen ja lainsäädännön muutokset tarjoavat yrityksille mahdollisuuden kerätä pääomaa tai lainamuotoista rahoitusta sijoittajayhteisöltä. Joukkorahoituksen hyödyksi voidaan katsoa markkinointi jo kampanjavaiheessa, jolloin tuotteet
tai muu rahoitettava projekti nousevat kuluttajien tietoisuuteen jo ennen varsinaisen
tuotantoprosessin aloittamista. (De Decker 2016.)
Rahoituksen saaminen perinteisten pankkilainojen muodossa voi olla haastavaa aloittaville ja kasvuyrityksille. Joukkorahoituksen tarjoamien mahdollisuuksien avulla yritykset voivat saada tarvitsemansa varat paremmilla ehdoilla kuin pankkien tarjoaman rahoituksen kautta. (Paajanen 2012.)
Tässä luvussa käsitellään riskien ja mahdollisuuksien lisäksi myös sijoittajan asema ja
joukkorahoitusalan kontrollointi. Riskit on jaoteltu niiden käsittelyn helpottamiseksi neljään eri osioon.
Joukkorahoitus laajentaa sijoittajien mahdollisia sijoituskohteita. Joukkorahoituksessa
sijoittaja pääsee valitsemaan suoraan mihin rahansa sijoittaa. Mahdollisuus suurempiin
voittoihin sisältää myös suuremman riskin sillä aloittavien yritysten rahoittaminen on
aina epävarmaa toimintaa. Sijoituksen arvon menettämisen riski on sääntelyn puutteen
vuoksi suurempi kuin perinteisillä osakemarkkinoilla. Joukkorahoitusta harkitsevan sijoittajan tulee tiedostaa riskit ennen sijoituspäätöksen tekemistä. (Larmi 2015.)
Joukkorahoitus jaetaan kahteen eri luokkaan: vastikkeelliseen, kuten arvopapereilla
tapahtuva, ja vastikkeettomaan, joka katsotaan rahankeräykseksi. Poliisihallituksen
tehtävänä on valvoa vastikkeetonta rahankeräystä ja vastikkeellisen valvonta kuuluu
tällä hetkellä finanssivalvonnalle. Sijoittajan voi olla hankalaa saada riittävästi tietoa
sijoituskohteesta. Koska joukkorahoitus on osin sääntelemätöntä myös tiedon oikeellisuus saattaa olla epävarmaa. Joukkorahoitusta tarvitsevat yritykset ovat usein aloittavia tai vakiintumattomia, joten myös rahoitukseen sisältyvät riskit ovat merkittävämpiä
kuin vakavaraisilla, pidempään toimineilla yrityksillä. Listaamattomien yhtiöiden osakkeet voi olla vaikea myydä eteenpäin, koska jälkimarkkinoita ei ole. Sijoitusten arvottaminen on myös hankalaa, jolloin riski väärinhinnoittelusta ja osakkeen yliarvostuksesta
kasvaa. (Larmi 2015.)
Joukkorahoituksen valvominen on yksi Finanssivalvonnan tehtävistä. Joukkorahoitusta
ei ole tarkasti määritelty, sillä se on suhteellisen uusi ilmiö nykymuodossaan, kun käytössä ovat sähköiset alustat joita käytetään varojen keräämiseen. (Larmi 2015.)
Finanssivalvonnan tehtäviin vuonna 2016 kuuluu eri palveluntarjoajien liiketoimintamallien selvittäminen, jotta se pystyy tutkimaan mitkä toimijoista harjoittavat luvanvaraista
liiketoimintaa kuten arvopaperikauppaa tai luottolaitostoimintaa. Larmin mukaan joukkorahoitus on ”varojen keräämistä suurelta joukolta määriteltyyn kohteeseen”.(Larmi
2015.) Sijoittaja odottaa vastikkeeksi panoksestaan yleensä tuottoa tai sijoituksen arvon nousua.
Sähköisten alustojen avulla tarjottavaa joukkorahoitusta tarjotaan nykyään yleensä pkyrityksille, pienille kasvuyrityksille ja startup -yrityksille, kun aiemmin osakeantien kautta
haettu rahoitus on koskenut vain vakavaraisia isoja yrityksiä. Osakkeet ja joukkovelkakirjalainat toimivat joukkorahoituksessa vastikkeina, jotka siirtyvät sijoittajan haltuun
sijoittajan osallistuttua joukkorahoitukseen. (Finanssivalvonta 2015.)
Kaikkeen joukkorahoitukseen ei liity valvontaa tai säätelyä sillä muun kuin arvopaperien välittäminen ei ole luvanvaraista toimintaa. Luvanvaraisiin toimintoihin kuuluvat
muun muassa: vaihtoehtorahastojen hoitaminen, luottolaitostoiminta ja maksupalveluiden toteuttaminen eli rahan välitys. (Larmi 2015.)
Joukkorahoituksen yhtenä riskinä ovat juuri valvomattomat toimijat. Väärinkäytökset
lisääntyvät, kun yrityksiltä puuttuu valvonta ja niiden toiminta ei ole luvanvaraista eli
toiminnan ei tarvitse täyttää tarkkoja kriteerejä. (Larmi 2015.)
Sijoittajan näkökulmasta joukkorahoitus on aina korkean riskin toimintaa. Sijoittajan
suoja koskee ainoastaan luvanvaraisia toimijoita, eikä se silloinkaan takaa tuottoa.
Larmi jakaa sijoittajan riskin viiteen pääosa-alueeseen, jotka ovat riski luvatusta tuotosta, riski pääoman takaisin maksusta yhtiön konkurssitilanteessa, sijoituksen likviditeetti
eli siirtokelpoisuus, kun jälkimarkkinoita ei vielä ole muodostunut, vastikkeena saatavien osakkeiden rajatut ehdot sekä riski palveluntarjoajien väärinkäytöksistä. (Larmi
Joukkorahoitus voi olla sijoittajille houkutteleva vaihtoehto, sillä mahdolliset osingot
ovat pörssiyhtiöitä kevyemmin verotettuja listaamattomissa yhtiöissä. Tuotto on kuitenkin epävarma, jolloin verohyöty voi jäädä kokonaan saamatta. (Finanssivalvonta 2015.)
Joukkorahoitusta harkitsevan sijoittajan tulee aina sijoituspäätöstä tehdessään tiedostaa riski koko sijoitetun pääoman mahdollisesta menettämisestä. Koska joukkorahoitusalalle ei ole vielä muodostunut säänneltyjä jälkimarkkinoita, on mahdollista, että koko sijoitus menettää arvonsa. Aloittavien yritysten rahoittaminen on aina riskisijoittamista, sillä sijoittaja ei pysty peilaamaan sijoituksensa riskiä yhtiön historiatietoihin, jolloin
sijoitukselle luvattu mahdollinen tuotto on täysin arvausten varassa. (Larmi 2015.)
Pienen aloittavan yrityksen osakkeet, joita tarjotaan joukkorahoituksen vastikkeena,
ovat likviditeetiltään huomattavasti huonompia kuin pörssin välityksellä ostettavat osakkeet. Koska joukkorahoitus on kasvuvaiheessa oleva rahoitusmuoto, ei jälkimarkkinoita
vastikkeena saataville osakkeille ole ehtinyt vielä muodostua. Mikäli sijoittaja haluaa
muuttaa sijoituksensa rahaksi, on halukkaiden ostajien etsiminen hankalaa ilman toimivaa jälkimarkkinaa. (Larmi 2015.) Huono likviditeetti lisää sijoittajan riskiä, mikä johtaa
myös tuotto-odotuksen nousuun (Markowitz 1952).
Joukkorahoituksen vastikkeena tarjottavilla osakkeilla on usein hyvin rajatut oikeudet.
Halutessaan pitää päätäntävallan yrityksen perustajilla, rahoitusta hakeva yritys voi
tarjota vastikkeena äänivallattomia osakkeita. Sijoittajan tulee huomioida, mitä oikeuksia osakkeilla tai osinko-osuuksilla on ja kuinka oikeaa tietoa on mahdollista saada
yhtiön toiminnasta ja tilasta sijoitushetkellä. (Larmi 2015.)
Koska joukkorahoitusala on vielä osin sääntelemätöntä, on Suomessakin noussut ongelmaksi vertaislainojen valvomattomuus. Vertaislainatoiminnassa lainanottajan luottotietoja tai takaisinmaksukykyä ei tarkisteta lainkaan. Palveluntarjoaja välittää ainoastaan varat lainan antajalta sen tarvitsijalle. Talvella 2016 uutisoitiin lainan ottajista, jotka
olivat joutuneet ongelmiin otettuaan vertaislainoja yli maksukykynsä. Lainan määrän
kasvaessa jopa satoihin tuhansiin euroihin, on yleensä kyse siitä, että alkuperäisen
lainan lyhennyksiä on yritetty paikata uudella lainalla. Sijoittajan kannalta ongelmallista
on löytää vastuunkantaja tilanteessa, jossa lainaa on otettu maksukyvyn reippaasti
ylittäviä määriä. (Pieti 2016.)
Sijoittajan tulee tutkia tarkkaan eri palveluntarjoajien taustat ja toimintatavat ennen sijoituspäätöksen tekemistä. Rahoitusmallin tekniikan ja sopimusten ymmärtäminen ovat
ensiarvoisen tärkeitä tilanteessa, jossa rahoituskampanja epäonnistuu. (Larmi 2015.)
Joukkorahoitusta tarjotaan valtioiden rajojen yli, jolloin toisessa maassa toimivan palveluntarjoajan antamat ehdot epäonnistumistilanteessa saattavat poiketa huomattavasti
Suomen lainsäädännön määrittämistä velvoitteista. Käytetty lainsäädäntö määritellään
palveluntarjoajan rekisteröinti maan mukaan. (Larmi 2015.)
Tammikuussa 2015 Kickstarter joukkorahoituspalvelun kampanjan epäonnistuminen
vei rahat tuhansilta piensijoittajilta. Kampanja kaatui rahoituksen hakijan lopetettua
toimintansa, koska Kickstarterin ehtojen mukaan se tarjoaa ainoastaan välineen rahoituksen keräämiselle. (Farivar 2015.)
Joukkorahoitus antaa sijoittajille mahdollisuuden sijoittaa varojaan aloittaviin yrityksiin.
lisäksi joukkorahoituksen kautta on mahdollista ostaa osakkeita pörssilistaamattomista
yrityksistä tai tukea yrityksiä aloilla jotka ovat vasta nousemassa suuren yleisön tietoisuuteen. (Larmi 2015.)
Uusiin innovaatioihin sijoittaminen mahdollistaa uudenlaisten alojen kehittymisen ja
kasvun. Sijoittajan näkökulmasta uudenlaisien keksintöjen ja tuoreen liiketoiminnan
tukeminen avaavat mahdollisuuksia osallistua yritysten toimintaan eritavalla kuin
aiemmin. (De Decker 2016.)
Starttiraha toimii tässä opinnäytetyössä vertailukohtana uudenlaiselle rahoitusmuodolle. Osiossa esitellään starttirahan myöntäviä tahoja, starttirahan hakemisen ehdot ja
Suurimmat starttirahan myöntäjät Suomessa ovat Finnvera ja Tekes. Aiemmin pienen
aloittavan yrityksen rahoitusmahdollisuudet ovat yleensä olleet pankkilaina täysvakuuksilla tai yritystoiminnan aloittamiseen tarkoitetun starttirahan hakeminen. Edelleen
pankkilainoilla katetaan suurin osa yritysten lisärahoituksen tarpeesta. (Larmi 2015.)
Tekes tukee lähinnä teknologia alan toimijoita. Finnvera tarjoaa aloittaville yrittäjille
yrityslainaa ja takaus mahdollisuutta sekä tukee yrityksiä paikkaamalla rahoitusvajetta
tilanteessa jossa yrityksellä on jo Tekesin tai ELY-keskuksen myöntämä avustuspäätös. (Finnvera.)
Starttiraha on aloittavalle päätoimiselle yrittäjälle myönnettävää henkilökohtaista ja verotettavaa tuloa. Valtion myöntämä starttiraha on harkinnan varaista ja se voidaan
myöntää myös useammalle yrittäjälle samaan aikaan, heidän työskennellessään samassa yrityksessä. Starttirahan ehtona on, ettei yrittäjällä ole muita tuloja kuin alkavan
yritystoiminnan tuottamat tulot. (Uusyrityskeskus.)
Starttirahaa voidaan myöntää 500–900 euroa kuukaudessa riippuen työ- ja elinkeinotoimiston harkinnasta. Yleensä rahoitus myönnetään kahdessa osassa, joista ensimmäisen osan kesto on yhdestä kuuteen kuukautta. Starttirahan tarkoitus on turvata
yrittäjän toimeentuloa yrityksen käynnistysvaiheessa ja tukea omaehtoista työllistymis-
tä. Starttirahaa voi saada enintään 18 kuukauden ajan yritystoiminnan käynnistämisestä alkaen. (Uusyrityskeskus.)
Jotta yritys voi saada starttirahaa, yritystoiminta tulee aloittaa vasta, kun tuen myöntämisestä on päätetty. Aloittaminen koskee kaupallisen liiketoiminnan aloittamista, eikä
toiminnan suunnittelu tai järjestely vaikuta tuen myöntämiseen. Aloittava yritys voi olla
rekisteröity kaupparekisteriin ennen rahoituksen hakemista. Toiminta katsotaan aloitetuksi, kun yritys on rekisteröity ennakonperintärekisteriin, jolloin yritykselle on muodostunut laskutusoikeus. Liiketoiminnan aloittamisajankohdan lisäksi yrittäjäkokemus tai koulutus, toiminnan kannattavuus ja yrittäjäksi ryhtymisen tarpeellisuus ovat edellytyksiä starttirahan saamiselle. (Uusyrityskeskus.)
Joukkorahoituksen lainsäädännön käsittely on jaoteltu eri joukkorahoitusmuotojen mukaan. Tässä luvussa käydään läpi joukkorahoitusta vuonna 2016 koskevaa lainsäädäntöä.
Vertaislainojen välittäminen ei vaadi Suomessa yleensä toimilupaa eikä ole Finanssivalvonnan valvonnan alaista toimintaa. Joukkorahoittamisessa rahoituksen välittäminen lainan antajalta lainan tarvitsijalle on siis sääntelyn ulkopuolella. Finanssivalvonta
määrittelee vertaislainaamisen toiminnaksi, jossa yksityishenkilöt lainaavat varojaan
toisille yksityishenkilöille jonkin palvelun kautta, jonka luotonvälittäjäyritys heille tarjoaa.
Vertaislanoissa ei ole olemassa yritysten sisäistä, riskienhallintaan tai lainan ottajien
luottoluokituksiin kohdistuvaa valvontaa. (Finanssivalvonta 2015.)
Palveluntarjoajan toimiessa omaan lukuunsa eli lainatessa eteenpäin sille annettuja
varoja on kyseessä luottolaitostoiminta, joka edellyttää toimilupaa ja Finanssivalvonnan
toiminnan valvontaa (Finanssivalvonta 2015).
Yleisesti sijoitustoimintaa koskeva sääntely, kuten velvollisuus laatia arvopaperimarkkinalainmukainen esite osakeanneissa ja arvopaperien tarjoamista koskeva tiedonantovelvollisuus, tulee huomioida myös sijoitusmuotoisessa joukkorahoituksessa (Finanssivalvonta 2015).
Sijoitusmuotoinen joukkorahoitus ja sen välittäminen ovat toimiluvanvaraisia sijoituspalveluita, jotka vaativat palveluntarjoajalta toimiluvan, jos sijoituskohde on sijoituspalvelulain 1 luvun 10 §:n mukainen rahoitusväline, kuten osake tai joukkovelkakirjalaina.
Sijoituspalvelu on määritelty sijoituspalvelulain 1 luvun 11 §:ssä ja palveluntarjoajan
täyttäessä määrittelyn ehdot on toiminta toimiluvanvaraista (Finanssivalvonta 2015).
Sijoituspalvelulain 1 luvun 11 § 1 momentin mukaan rahoitusvälineisiin kohdistuva toimeksiantojen vastaanottaminen ja uudelleenvälittäminen katsotaan sijoituspalvelutoiminnaksi. Sähköisten alustojen kautta tapahtuva rahan tarvitsijan ja sijoittajan yhteen
saattaminen on siis toimiluvanvaraista liiketoimintaa. Saman lain 1 luvun 11 § 1 momentin kohdassa 2 on myös määritelty, että palveluntarjoajan ottaessa osakemerkintöjä vastaan sijoittajilta ja välittäessä ne eteenpäin osakeannin järjestäjälle, syntyy toimiluvan vaativa liiketoimi, kun palveluntarjoaja toimii asiakkaan eli rahoitusta tarvitsevan
yrityksen lukuun. (Sijoituspalvelulaki 2012/747 luku 1 § 11.)
Sijoitusneuvonnan toimilupa taas tarvitaan, jos asiakkaalle annetaan suosituksia tai
neuvontaa, joka liittyy rahoitusvälineellä tehtävään liiketoimintaan, kuten osakkeiden
myymiseen tai ostamiseen. Sijoituspalvelulain 1 luvun 11 § 1 momentin kohdassa 5 on
määritelty, että neuvonnan ollessa yksilöllistä ja sijoittajan tarpeeseen räätälöityä toimiluvan varaisuudenehto täyttyy. Sijoittajien hankkiminen liikkeellelaskijan tarpeisiin on
myös toimiluvanvaraista sijoituspalvelulain 1 luvun 11 § 1 momentin kohdan 7 perusteella. (Sijoituspalvelulaki 2012/747 luku 1 § 11.)
Arvopapereiden listaamattomuudella ja jälkimarkkinakelpoisuudella ei ole vaikutusta
toimiluvan varaisuuteen (Finanssivalvonta 2015).
Maksulaitoslain 6 ja 7 §:n mukaan maksupalveluiden tarjoaminen on toimiluvan varaista toimintaa. Joukkorahoituksen tarjoajan täyttäessä lain tarkoittamat ehdot tulee toimilupaa tai rekisteröintiä hakea Finanssivalvonnalta. Maksupalvelulain soveltamisalaan
kuuluvat maksupalvelut ovat Finanssivalvonnan valvonnan alaista liiketoimintaa. (Maksulaitoslaki 2010/297 § 6 ja 7.)
Toimintamallin mukaan palveluntarjoajan toiminta saattaa olla myös vaihtoehtorahastojen hoitamista, jonka toimiluvan varaisuudesta on säädetty vaihtoehtorahastojen hoitamista koskevan lain 3 luvun 1 §:ssä (Laki vaihtoehtorahastojen hoitajista 2014/162
luku 3 § 1).
Arvopaperimarkkinalain luvuissa 3-5 on säädetty velvollisuudesta julkaista Finanssivalvonnan hyväksymä esite, kun sijoittajille tarjotaan osakkeita tai muita arvopapereita
ostettavaksi (Arvopaperimarkkinalaki 2012/746 luvut 3 - 5). Saman lain 1 luvun 3 §
mukaan arvopapereiden tai muiden rahoitusvälineiden markkinoinnissa käytettyjen
tietojen tulee olla totuudenmukaisia eivätkä ne saa olla harhaanjohtavia (Arvopaperimarkkinalaki 2012/746 luku 1 § 3).
Esitettä ei tarvitse lain mukaan julkaista tilanteessa jossa tarjottavien osakkeiden yhteissumma on alle 1,5 miljoonaa euroa ja sijoittaja saa osakkeen arvoon olennaisesti
vaikuttavat riittävät tiedot. Annettujen tietojen riittävyyttä arvioitaessa huomioidaan
kohdesijoittajien sijoituskokemusta, tietämystä kaupan olevista arvopapereista sekä
tietämystä liikkeellelaskijasta. Tarjoukseen mahdollisesti liittyvät erityispiirteet ovat
myös arvioinnin kohteena. Vaadittavien tietojen laajuus on lähellä kansallisen esitteen
sisältövaatimuksia, jos vähäisempää tiedonantovelvollisuutta ei pystytä perustelemaan
kohdesijoittajien kokemuksella, tietämyksellä tai muilla merkittävillä syillä. (Finanssivalvonnan määräykset ja ohjeet 6/2013.)
Case-esimerkeissä käydään läpi palveluntarjoajien eroavuuksia ja esitellään kaksi eri
toimijaa, joita on käytetty opinnäytetyön tutkimusongelman kartoittamisen apuna.
Case-tapausten tarkoituksena on esitellä muutama erityyppinen joukkorahoituskampanja. Esimerkki tapaukset ovat Suomessa toteutettu Radio Helsingin kampanja sekä
Belgiassa toteutunut Belgibeer. Palveluntarjoajina kampanjoissa ovat toimineet edellä
esitellyt alustat Invesdor ja MyMicroInvest.
Palveluntarjoajat toimivat samantyyppisellä liiketoimintamallilla maasta riippumatta.
Suurimmat erot eri toimijoilla löytyvät suhtautumisesta aloittaviin yrityksiin ja käytetyimmistä kampanjamuodoista. Suomessa palveluntarjoaja kannattaa lainamuotoisen
rahoituksen järjestämistä ja suuntaa joukkorahoitusta vakaille kasvuyrityksille liiketoiminnan kehittämistä varten. Belgiassa aloittavat startup-yritykset ovat joukkorahoituksen tarjoajan suurin asiakasryhmä. Joukkorahoitusta tarjotaan perinteisten rahoitusmuotojen, kuten pankkilainojen, rinnalla aktiivisesti rahoitusvaihtoehtona.
Invesdor on Suomen suurin joukkorahoituksen tarjoaja. Yrityksen markkinaosuus pohjoismaissa vuonna 2015 oli 46 % koko joukkorahoitusmarkkinasta. Yritys sai MIFIDtasoisen sijoituspalvelutoimiluvan Finanssivalvonnalta huhtikuussa 2015. Invesdorin
toimilupa kattaa laina- ja sijoitusmuotoisen joukkorahoituksen, ja se on ensimmäinen
Suomessa toimiluvan saanut palveluntarjoaja. (Tammelin 2015.)
Invesdor on perustettu vuonna 2011. Yrityksen perustamisen lähtökohtana oli auttaa
yrityksiä myymään pörssilistaamattomia osakkeitaan sijoittajille. Vuonna 2016 yritys on
kasvanut alan suurimmaksi toimijaksi Suomessa, ja sen visio on olla alansa johtava,
ammattimaisesti toimiva palveluntarjoaja. Yrityksen pyrkimys on tarjota Suomen lisäksi
kansainvälisille sijoittajille mahdollisuus osallistua yritysten joukkorahoituskampanjoihin
verkon välityksellä. (Savolainen 2016.)
MyMicroInvest on vuonna 2011 perustettu Belgialainen joukkorahoituksen palveluntarjoaja. Yrityksen tarjoamat joukkorahoituksen muodot ovat sijoitus- ja lainamuotoinen
joukkorahoitus. Mymicroinvestillä oli vuonna 2015 yli 31 000 rekisteröitynyttä sijoittajaa.
Vuonna 2012 sijoittajia oli 2 500, joten joukkorahoitukselle on selvästi ollut kysyntää
Belgiassa. Yritys työllistää 23 työntekijää (vuonna 2015), ja sen avulla on perustamisen
jälkeen kerätty yli 15 miljoonaa euroa yritysten tarpeisiin. MyMicroInvestin yleisin asiakasyritys on terveydenhoito tai ravitsemusalalta. Keskimäärin yhdelle rahoitusta tarvitsevalle yritykselle on kerätty n. 400 000 euroa. (De Decker 2016.)
Radio Helsinki on vuonna 2000 perustettu paikallisradio, joka toimi vuoteen 2013 asti
osana Sanoma-konsernia. Sanoma konsernin ilmoitettua kanavan lopettamisesta perustettiin syyskuussa 2013 Pro radio Helsinki-liike, jonka tarkoituksena oli pelastaa radiokanava. Radio Helsinki aloitti toimintansa itsenäisenä radiokanavana tammikuussa
2014. Kanavalla oli vuonna 2014 noin 141 000 aktiivista viikkokuuntelijaa. (Radio Helsinki 2015.)
Yritys ajautui talousvaikeuksiin vuoden 2014 loppupuolella, ja ratkaisuna se aloitti joukkorahoituskampanjan Invesdorin kautta. Joukkorahoituskampanjassa vastikkeena toimivat 150 euron hintaiset osakkeet ja erilaiset osakepaketit. Yritys sai tarvitsemansa
rahoituksen kasaan ennen kampanjan loppumista ja onnistui lopulta keräämään yli
270 000 euroa, joka riitti velkojen maksun lisäksi myös toiminnan kehittämiseen.
(Sundqwist 2015.)
Belgibeer aloitti toimintansa vuonna 2012. Yrityksen liikeideana on myydä Belgialaisia
käsityöläisoluita internetin välityksellä Belgian lisäksi myös muihin Euroopan maihin.
Yritys myy internetsivuillaan kuukausittain vaihtuvaa olutlajitelmaa, johon sisältyy kahdeksan erilaista pienen tai keskisuuren Belgialaisen panimon olutta. Internetsivuilla
esitellään kuukauden oluet ja panimot, joissa tuotteet on tehty.
Belgibeer keräsi vuonna 2015 lähes 130 000 euroa toimintansa tukemiseen MyMicroInvest palveluntarjoajan avulla. Joukkorahoituskampanja toteutettiin sijoitusmuotoisena. Osakkeiden hinta oli 150 euroa, ja yli 200 euron sijoittajille tarjottiin tuotelahjaa
osakkeiden lisäksi. Joukkorahoituskampanjan jälkeen Belgibeer onnistui parantamaan
liiketoimintamalliaan, ja vuonna 2016 yritys palvelee asiakkaitaan internetissä englanniksi, ranskaksi, espanjaksi, italiaksi ja hollanniksi. (MyMicroInvest 2015.)
Opinnäytetyön tutkimustuloksissa käydään läpi tutkimuksen toteutus. Lisäksi keskitytään joukkorahoitusalan tulevaisuuden näkymiin ja pohditaan vuonna 2016 voimaan
tulevan uuden joukkorahoitusta koskevan lainsäädännön tavoitteita.
Tutkimus ongelmaan pyrittiin löytämään ratkaisu tutkimalla teoria pohjana vuonna 2016
voimassa olevaa lainsäädäntöä, Finanssivalvonnan joukkorahoitusta koskevia ohjeistuksia sekä haastattelemalla joukkorahoitusalan palveluntarjoajia. Teoriapohjan rakentaminen aloitettiin marraskuussa 2015 tutustumalla joukkorahoitusta käsitteleviin internet lähteisiin. Finanssivalvonta järjesti joukkorahoitusta käsittelevän esitelmän sijoitusmessuilla syksyllä 2015. Esitelmä käsitteli joukkorahoituksen riskejä ja mahdollisuuksia
erityisesti sijoittajan näkökulmasta. Puhujana oli Finanssivalvonnan markkinavalvoja
Ulla Larmi. Larmin näkemys joukkorahoituksesta tukee Finanssivalvonnan ohjeistuksia
ja hänen esitelmäänsä sekä sen jälkeistä keskustelua on käytetty teoriaosuuden taustana.
Haastattelu kysymykset muotoiltiin tammikuussa 2016. Tavoitteena oli saada mahdollisimman monta vastausta alan erikokoisilta toimijoilta. Valitettavasti kysymyksiin saatiin
vastaukset määräaikaan mennessä vain yhdeltä palveluntarjoajalta. Viimeiseksi vastaus ajankohdaksi oli päätetty helmikuun 2016 loppu, jotta vastausten läpikäymiseen jäi
tarpeeksi aikaa. Belgialaisen palveluntarjoajan mukaan saaminen tapahtui sattumalta
Metropolia Ammattikorkeakoulun kautta käydyn lyhyt vaihdon aikana. Belgialainen alan
toimija piti joukkorahoitusta käsittelevän luennon Proximus kampuksella Belgian Leuvenissa maaliskuussa 2016.
Joukkorahoitusta koskeva lakiesitys on menossa eduskunnan käsiteltäväksi keväällä
2016 ja sen tarkoitus on selkeyttää joukkorahoitusalan tällä hetkellä hajanaisia pelisääntöjä. EU tasolla ollaan myös valmistelemassa koko Eurooppaa koskevia yhteisiä
sääntöjä, sillä tällä hetkellä joukkorahoitusta koskevat säännökset vaihtelevat maakohtaisesti vaikka palveluntarjoajat voivat myydä joukkorahoitusta kuitenkin verkon välityksellä maasta toiseen.
Invesdorin Mikko Savolaisen näkemys on seuraava: ”Kansainvälisesti sijoitusmuotoisen
joukkorahoituksen sääntelyssä ja yhtiöiden rahoituksen hakemista säätelevät lait ovat melko
pirstaleisia. Vaikka MiFID-toimiluvan siirrettävyys avaa mahdollisuuden toimia koko ETAalueella, täytyy meidän huomioida myös paikalliset lait ja säädökset. Harmonisointi olisi tervetullutta, mutta tämä on helpommin sanottu kuin tehty.” (Savolainen 2016.)
Joukkorahoitus nähdään lupaavana varojenkeruumuotona. Muiden rahoitusmuotojen
tapaan joukkorahoitukseen liittyy epävarmuustekijöitä, kuten tiedon puute, kuluttajasuojaan liittyvät epäselvyydet, lainsäädännön vaatimukset ja immateriaaliomaisuuden suojan haasteet. Immateriaaliomaisuudella tarkoitetaan yritysten aineetonta omaisuutta
kuten lisenssejä ja patentteja.
Suomessa hallitus on jo 2013 päättänyt kartoittaa laina- ja sijoitusmuotoista joukkorahoitusta koskevan lainsäädännön kehitystarpeita. Silloinen elinkeinoministeri Jan Vapaavuori oli sitä mieltä, että : ”Joukkorahoitus on otettava vakavasti - Ala on lähdössä kasvuun myös Suomessa. Toimiala voisi aidosti laatia omat sisäiset toimintaohjeensa ja tämän
jälkeen mahdollisesti sertifioida ne toimijat, jotka sitoutuvat kyseisiä ohjeita noudattamaan.”
Finanssivalvonnan ohjeistuksen arvioidaan voivan tukea ja täydentää alan omia sääntöjä. Rahankeräyslaki voisi huomioida myös joukkorahoituksen tarpeet, jolloin sääntely
olisi helpompaa. (Raportti: Joukkorahoitus on tehokas, nopea ja joustava rahoitustapa
Joukkorahoituksen suurimmat ongelmat liittyvät tällä hetkellä väärinkäytösten mahdollisuuteen, viranomaisvalvonnan ja sääntelyn puuttumiseen sekä sijoittajansuojaan ja oikean sekä riittävän tiedon antamiseen. Väärinkäytösten estämiseksi ja sijoittajansuojan
parantamiseksi ollaan säätämässä yhtenäistä lakia joka sisältää myös kohdat, jotka
koskevat tiedonantovaatimuksia ja toimijoiden rekisteröintiä. (Valtiovarainministeriö
Koska joukkorahoitus on vielä uusi rahoituksen muoto yritysten rahoitusmahdollisuutena, alaa koskevaa kattavaa sääntelyä ei ole. Finanssivalvonnassa tehdään parhaillaan
selvitystä sääntelyn tarpeellisuudesta. Osa joukkorahoituksen muodoista kuuluu jo jonkinlaisen sääntelyn piiriin mutta alan tuoreuden vuoksi palveluntarjoajat eivät välttämättä itsekkään tunnista sääntelyn asettamia vaatimuksia. Toimintamallista riippuen joukkorahoituksen sääntelyä sovelletaan esimerkiksi rahankeräyslain, kauppa-ja kuluttajansuojalain, sijoituslain, arvopaperimarkkinalain tai luottolaitoslain puitteissa. (Finanssivalvonta 2015.)
Joukkorahoitus, jonka toimintamalli sivuaa jotakin edellä mainituista laeista, saattaa
vaatia palveluntarjoajalta rekisteröintiä, ilmoituksia, esitteitä tai toimilupaa. Toimialan
hajanaisuuden ja kattavien säännösten puutteen vuoksi jokainen palveluntarjoaja joudutaan tällä hetkellä kartoittamaan Suomessa erikseen. (Finanssivalvonta 2015.)
Joukkorahoitusta koskevan lain tarkoitus on selkeyttää pelisääntöjä, jolloin sijoittajat
saavat lisää sijoitusvaihtoehtoja ja yritykset pystyvät hyödyntämään joukkorahoitusta
rahoitusvaihtoehtona nykyistä paremmin. Lain tavoitteena on parantaa joukkorahoituksen sijoittajan suojaa sekä luoda toiminta- ja kasvuedellytykset joukkorahoitusalalle.
Osana lakiehdotusta on myös tarve selkeyttää viranomaisten vastuun jakautumista
joukkorahoituksen eri muotojen valvonnassa. Ehdotus uudesta laista sisältää muutosesityksiä osaan nykyisistä laeista, jotta joukkorahoituksen koko lainsäädäntö olisi yhtenäinen. (Joukkorahoituslaki toisi selkeät pelisäännöt toimialalle. 2015.)
Joukkorahoitusala on suurten muutosten edessä tulevaisuudessa, lähinnä lainsäädännöllisten uudistusten vuoksi. Finanssivalvonnan ja palveluntarjoajan osittain ristiriitaiset
tiedot joukkorahoituksen sopivuudesta aloittavalle yritykselle asettavat omat haasteensa alan tulevaisuuden näkymille. Uudistetun lainsäädännön tulisi huomioida molemmat
näkökulmat ja helpottaa joukkorahoituksen järjestämistä.
10 Loppupäätelmät
Opinnäytetyön loppupäätelmissä arvioidaan työn tavoitteen toteutuminen, käsitellään
joukkorahoitusta uutena rahoitusmuotona aloittaville yrityksille, pohditaan joukkorahoituksen maakohtaisia ja näkemyseroja ja tutkitaan joukkorahoituksen sopivuutta eri vaiheissa oleville yrityksille.
Tämän opinnäytetyön tavoitteena oli tutkia joukkorahoituksen soveltuvuutta aloittavan
yrityksen tarpeisiin. Tutkimusongelma määriteltiin työn alussa koskemaan joukkorahoituksen soveltuvuutta aloittaville yrityksille. Tutkimuskysymykset käsittelivät joukkorahoituskampanjan konkreettista toteutusta, joukkorahoituksen sopivuutta startupyritysten rahoitusvaihtoehdoksi, tekijöitä jotka voivat estää joukkorahoituskampanjan
toteutuksen sekä joukkorahoituksen tulevaisuuden näkymiä, mahdollisuuksia ja riskejä.
Palveluntarjoajien haastattelut antoivat kattavan kuvan joukkorahoitusalan toimivuudesta ja kampanjoiden konkreettisen toteutuksen vaiheista. Teoriapohja, jota aiheesta
löytyi, loi hieman virheellisen käsityksen joukkorahoituksen toimivuudesta aloittaville
yrityksille. Tulevaisuuden näkymistä, riskeistä ja mahdollisuuksista löytyi hyvin tietoa ja
niiden käsittely joukkorahoituksen eri osapuolten näkökulmista auttoi ymmärtämään
alan monimuotoisuutta.
Suomessa uudenlaisena rahoitusmuotona toimiva joukkorahoitus tarjoaa mahdollisuuksia monille erilaisille toimijoille. Kulttuurihankkeissa joukkorahoitus on alkanut jo
toimia vaihtoehtoisena rahoitusmuotona, mutta yritysten rahoitusmuotona se hakee
vielä paikkaansa. Sääntöjen selkiytyminen ja tiedon leviäminen tulevat edesauttamaan
myös sijoittajia joukkorahoituspalveluiden käytössä.
Perinteiseen starttirahaan verrattuna joukkorahoitus tarjoaa uusia mahdollisuuksia.
Starttiraha on joukkorahoituksen rinnalla toimiva uuden yrityksen rahoitusmuoto, ja
selkein ero rahoitusmuotojen välillä on kassavirtojen muodostumisessa. Starttiraha on
lähinnä elinkustannuksiin tarjottavaa tukea yrittäjälle, kun taas joukkorahoituksen avulla
kerätyt varat on tarkoitettu kokonaan yritystoiminnan tukemiseen tai uuden tuotteen
valmistuskustannusten kattamiseen.
Suomessa joukkorahoitukseen suhtaudutaan eri tavalla kuin muualla Euroopassa.
Suomen palveluntarjoajien varautuneempi suhtautuminen liittyy varmasti osittain myös
yrityskulttuuriin ja tapaan rahoittaa erilaisia projekteja. Esimerkiksi belgialaisen palveluntarjoajan avoimempi suhtautuminen rahoitettaviin projekteihin ja yrityksiin on mahdollistanut nopean kasvun koko joukkorahoitusalalla. Kuviosta 8 nähdään palveluntarjoajien määriä eri Euroopan maissa vuonna 2014. Alan voimakas kasvu tulee lisäämään erityyppisiä alustoja entisestään tulevaisuudessa. Suomalaisten toimijoiden lisääntyminen tulee näkymään vasta lainsäädäntömuutosten jälkeen. Markkinan kasvu
riippuu lain määrittämistä rajoitteista, jotka koskevat palveluntarjoajana toimimista.
Kuvio 8. Palveluntarjoajien määriä eri Euroopan maissa 2014 (De Decker 2016).
Aloittavien yritysten kannalta lainsäädännön tulisi olla mahdollisimman kevyttä, jotta
joukkorahoitus olisi mahdollinen rahoitusvaihtoehto myös yrityksille, jotka ovat vasta
aloittamassa liiketoimintaansa.
Finanssivalvonnan tulisi huomioida myös palveluntarjoajien näkökulma. Joukkorahoituksen markkinointi sijoittajille vain aloittavien yritysten riskien näkökulmasta on tehotonta ja harhaanjohtavaa tilanteessa, jossa palveluntarjoajat eivät näe joukkorahoitusta
edes vaihtoehtona starttirahalle tai muunlaiselle aloittavan yrityksen rahoitukselle.
Hajanaisen ja tulkinnanvaraisen lainsäädännön parantaminen tulee avaamaan joukkorahoitusmarkkinoita ja parantamaan koko toimialan tulevaisuuden näkymiä Suomessa.
Riskinä uudessa lainsäädännössä voi olla tulkinnanvaraisuus tai liian tiukat ehdot, jolloin joukkorahoitus ei pääse kasvamaan Suomessa samalle tasolle kuin se nyt jo on
monissa muissa Euroopan maissa.
Internetissä toimivan palvelun täysi potentiaali hyödynnetään, kun markkinoidaan suomen lisäksi englanniksi ja on suunnattu myös ulkomaisten markkinoiden sijoittajille.
Suomalaiset innovaatiot ja uudet yritykset voisivat hyödyntää paremmin myös kansainvälisten sijoittajien pääomia, kun markkinointi ja joukkorahoitusalustat on suunnattu
myös kotimarkkinan ulkopuolella toimiville sijoittajille. Erityisesti yrityksille, jotka tarvitsevat ison määrän sijoittajia, myös Euroopan markkinoiden hyödyntäminen parantaa
kampanjoiden onnistumismahdollisuuksia.
Yrityksen elinkaari vaikuttaa eri vaiheissa olevien yritysten rahoituksen tarpeeseen.
Aloittava yritys tarvitsee pääomaa toiminnan käynnistämiseen. Suomessa palveluntarjoajat pitävät startup-vaiheen yrityksiä soveltuvina joukkorahoituksen hakijoina vain
poikkeustapauksissa. Belgiassa startup-yritykset nähdään potentiaalisina joukkorahoituksen käyttäjinä ja markkinat ovat ottaneet uudet yrittäjät hyvin vastaan. Kuviossa 9
kuvataan yrityksen elinkaarta ja joukkorahoituksen soveltuvuutta elinkaaren erivaiheissa oleville yrityksille Suomessa ja Euroopassa.
Joukkoraho itus kasvavalle, vakaalle yritykselle
Joukkoraho itus uusille innovaatioille
Joukkoraho itus kasvuyritykselle
Joukkoraho itus aloittavalle yritykselle
Joukkorahoitus Euroopassa
Uusiutuminen/Lopetus
Yrityksen uusiutuminen
Kuvio 9. Yrityksen elinkaari ja joukkorahoitus (Yrittäjäkoulu 1995 ja De Decker 2016).
Kuten kuviosta 9 näkyy, joukkorahoitus tarjoaa rahoitusvaihtoehtoja kaikissa yrityksen
elinkaaren vaiheissa. Suomalaisen palveluntarjoajan näkemyksen mukaan aloittavien
yritysten kassavirrat eivät ole tarpeeksi vakaita onnistuneen kampanjan toteuttamiseen
kuin poikkeustapauksissa. Eurooppalaiset palvelun tarjoajat taas uskovat joukkorahoituksen soveltuvan jo siemen vaiheessa oleville toimijoille, ja tästä syystä joukkorahoitus on kasvanut Euroopassa nopeammin kuin Suomessa 2010-luvun aikana.
Suomen markkinalla aloittaville yrityksille paras rahoitusvaihtoehto saattaisi olla starttirahan ja joukkorahoituksen hyödyntäminen yhdessä. Tilanteessa jossa yritys on jo
saanut Tekesiltä myönteisen päätöksen starttirahasta, voisi liiketoiminnan aloittamisessa hyödyntää joukkorahoitusta. Tämän kaltaisessa tilanteessa starttiraha turvaisi aloittavan yrittäjän elatuksena ja joukkorahoitus voisi mahdollistaa liiketoiminnan tehokkaan
aloittamisen. Starttirahan ja joukkorahoituksen yhdistäminen poistaisi tarpeen ottaa
Finnveran takaamaa lainaa pankista. Yrityksen aloituskustannukset saisi katettua yrittäjän parhaaksi katsomalla tavalla esimerkiksi osakeannin kautta.
Uuden joukkorahoitusta koskevan lainsäädännön valmistuttua olisi hyvä tutkia joukkorahoitusalan kehittymistä ja uuden lain toimivuutta alalla. Eurooppaan verrattuna palveluntarjoajien määrä Suomessa on suhteellisen pieni vuonna 2016. Lainsäädännön vaikutukset alkavat näkyä muutaman vuoden päästä ja joukkorahoitusalaa koskevan
sääntelyn taso tulee vaikuttamaan merkittävästi markkinoiden mahdolliseen kasvuun
tai vaihtoehtoisesti kuihtumiseen.
Mahdollisten uusien joukkorahoitusmuotojen syntyminen markkinan kehittyessä olisi
myös mahdollinen tutkimusaihe tulevaisuudessa. Ristiriitaisuudet Finanssivalvonnan ja
palveluntarjoajien näkemyksissä saattavat luoda kokonaan uudentyyppisiä joukkorahoituksen muotoja, joiden kehityksen tutkiminen ja soveltuvuus erityyppisille yrityksille
olisi kaikkien joukkorahoituksen osapuolten kannalta tarpeellista.
Berschewsky, Tapio 2015 Joukkoistuspalvelu poisti miljoonien eurojen laserpartahöylän - toinen palvelu koppasi. Iltasanomat 14.10.2015.
Http://www.iltasanomat.fi/digi/art-1444798181798.html?ref=emailshare. Luettu
Counterparty risk, vastapuoliriski määritelmä. Investopedia.
Http://www.investopedia.com/terms/c/counterpartyrisk.asp. Luettu 4.2.2016.
Clark Bill 2011, The History & Evolution of Crowdfunding .Mashable 15.9.2011.
Http://mashable.com/2011/09/15/crowdfunding-history/#9JHwjHnV5uqD. Luettu
Crowdfunding Industry report 2015. Massolution 2015.
Http://www.crowdsourcing.org/editorial/global-crowdfunding-market-to-reach-344b-in2015-predicts-massolutions-2015cf-industry-report/45376. Luettu 2.5.2016
De Decker Peter 2016, MyMicroInvest, Sharing value. Luento Proximus kampuksella
Belgiassa 9.3.2016.
Definition of Due Diligence. Merriam Webster. Http://www.merriamwebster.com/dictionary/due%20diligence. Luettu 21.2.2016
Directive 2014/65/EU. Http://eur-lex.europa.eu/legalcontent/EN/TXT/?uri=celex%3A32014L0065. Luettu 2.5.2016
Ekholm Riitta 2015. Joukkorahoitus mullistaa rahoitusmarkkinat. Pörssisäätiö
12.10.2015. Http://www.porssisaatio.fi/blog/2015/10/12/joukkorahouitus-mursimarkkinoita. Luettu 21.2.2016.
Faviar, Cyrys 2015. After raising record $3.4M on Kickstarter, UK drone startup collapses. Arstechnica 18.11.2015. Http://arstechnica.com/business/2015/11/after-raisingrecord-3-4m-on-kickstarter-uk-drone-startup-collapses. Luettu 20.11.2015.
Finanssivalvonnan määräykset ja ohjeet 6/2013, Arvopaperien tarjoaminen ja listalle
otto. Finanssivalvonta 2013.
Http://www.finanssivalvonta.fi/fi/Saantely/Maarayskokoelma/Uusi/Documents/06_2013.
M1.pdf. Luettu 18.11.2015.
Finnvera. Finnveran rahoitus eritilanteissa. Https://www.finnvera.fi/Finnvera/Useinkysyttyae/Usein-kysyttyae. Luettu 2.5.2016.
Huotari, Mikko 2014. Vapaudenpatsas olisi palasina ilman joukkorahoitusta. Suomenkuvalehti 10.10.2014. Http://suomenkuvalehti.fi/jutut/kotimaa/talous/vapaudenpatsasolisi-palasina-ilman-joukkorahoitusta/. Luettu 8.4.2016.
Jalonen, Harri 2014. Ääni ratkaisee. Tekes 24.3.2014. Http://www.tekes.fi/nyt/blogit2014/fiiliksen-blogit/aani-ratkaisee. Luettu 21.2.2016.
Joukkorahoitus 2015. Finanssivalvonta 31.7.2015.
Http://www.finanssivalvonta.fi/fi/Toimiluvat/joukkorahoitus/Pages/Default.aspx. Luettu
Joukkorahoituksen tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntäminen Euroopan unionissa
komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle.2014. Http://eur-lex.europa.eu/legalcontent/FI/TXT/?uri=CELEX:52014DC0172. Luettu 20.11.2015.
Joukkorahoitus yrityksen rahoitus lähteenä 2014. Business Angels 2014.
Http://www.businessangels.fi/joukkorahoitus.html. Luettu19.1.2016.
Joukkorahoituslaki toisi selkeät pelisäännöt toimialalle 2015. Valtionvarainministeriö
18.5.2015. Http://vm.fi/artikkeli/-/asset_publisher/joukkorahoituslaki-toisi-selkeatpelisaannot-toimialalle. Luettu 20.11.2015.
Keskuskauppakamari, Lahjonnanvastaiset periaatteet 2012. Keskuskauppakamari
2012. Http://kauppakamari.fi/wp-content/uploads/2012/04/lahjonnanvastaisetperiaatteet-soveltamisohjeet1.pdf. Luettu 8.4.2016
Laakso, Leena 2012. Fröken Senja -joukkorahoituksen uusintakierros alkoi. Kauppalehti 21.11.2012. Http://www.kauppalehti.fi/uutiset/froken-senja--joukkorahoituksenuusintakierros-alkoi/DWAgkqMz. Luettu 31.3.2016.
Larmi, Ulla 2015. Joukkorahoituksen riskit sijoittajalle. Sijoitus-invest messut Wanhassa
Satamassa 2015. 11.11.2015.
Http://www.slideshare.net/Finanssivalvonta/joukkorahoituksen-riskit-sijoittajalle.
Luottolaitokset vakaus ja valvonta 2015. Valtiovarainministeriö 2015.
Http://vm.fi/rahoitusmarkkinat/luottolaitokset-vakaus-ja-valvonta. Luettu 4.2.2016
Markowitz Harry, portfolio teoria. 1950. Luettu 12.11.2015
Mitä on joukkorahoitus 2015. Finanssivalvonta 31.7.2015.
Http://www.finanssivalvonta.fi/fi/Finanssiasiakas/Tuotteita/Sijoittaminen/muut_tuotteet/j
oukkorahoitus/Pages/Default.aspx. Luettu 18.11.2015.
Money to play with. The Economist 8.9.2012.
Http://www.economist.com/node/21562213. Luettu 18.11.2015.
MyMicroInvest 2015. Belgibeer. MyMicroInvest 2015.
Https://www.mymicroinvest.com/en/financings/42-belgibeer. Luettu 8.4.2016.
Pieti, Pasi 2016. Uusi ilmiö hämmentää velkaneuvojaa Oulussa: ”Ihmiset ovat joutuneet aivan erityisiin liemiin”. Iltasanomat 16.1.2016.
Http://www.iltasanomat.fi/kotimaa/art-1452925511086.html?ref=emailshare. Luettu
Pitkänen, Perttu 2015. Europan suurin kickstarter-hanke kaatui - Miljoonia ei aiota palauttaa. Iltasanomat 19.11.2015. Http://www.iltasanomat.fi/digi/art2000001038336.html. Luettu 19.11.2015
Raportti: Joukkorahoitus on tehokas, nopea ja joustava rahoitustapa 2014. Valtionvarainministeriö 13.3.2014. Http://vm.fi/artikkeli/-/asset_publisher/raportti-joukkorahoituson-tehokas-nopea-ja-joustava-rahoitustapa. Luettu 20.11.2015
Schumpeter, Exit Albert Hirschman. The Economist 22.12.2012.
Http://www.economist.com/news/business/21568708-great-lateral-thinker-dieddecember-10th-exit-albert-hirschman. Luettu 21.2.2016
Sundqwist, Vesa 2015. Radio Helsinki saa velat maksuun - joukkorahoitus onnistui. Yle
14.7.2015. Http://yle.fi/uutiset/radio_helsinki_saa_velat_maksuun__joukkorahoitus_onnistui/8155685. Luettu 14.4.2016.
Tammelin, Lotta 2015. Joukkorahoituksen toimilupa ensimmäisenä Suomeen –
”Olemme saaneet pelisäännöt joukkorahoituksen villiin länteen”. Pirkanmaan Yrittäjät
ry 21.4.2015.. Http://www.yrittajat.fi/fiFI/pirkanmaanyrittajat/tiedote/uutisarkisto/joukkorahoituksen-toimilupa-ensimmaisenasuomeen-olemme-saaneet-pelisaannot-joukkorahoituksen-villiin-lanteen. Luettu
Tekes 2015. Askelmerkkejä joukkorahoitukseen 10/2015
Https://www.tekes.fi/globalassets/julkaisut/askelmerkkeja_joukkorahoitukseen.pdf. Luettu 7.4.2016.
Uusyrityskeskus, starttiraha. Http://uusyrityskeskus.fi/fi/starttiraha. Luettu 8.4.2016.
Yrittäjäkoulu, yrityksen elinkaari. 1995.
Http://www.yrittajakoulu.fi/yrittajyyden_oppia/dokumentit/showtext.asp?UID=9333&docI
D=122&index=6#2. Luettu 8.4.2016.
Yrityksen perustaminen. Finnvera Https://www.finnvera.fi/Alku/Yrityksen-perustaminen.
Luettu 18.11.2015.
Haastattelukysymykset joukkorahoituksen palveluntarjoajille:
1. Miten joukkorahoitus kampanjan konkreettinen toteutus tapahtuu?
 Työvaiheet
2. Millä kriteereillä valitsette yritykset, joille rahoitusta kerätään?
 Onko jotain joka pois sulkee yrityksen mahdollisuudet saada rahoitusta?
Minkä tyyppisille yrityksille rahoitusmuoto sopii mielestänne parhaiten
3. Määrittävätkö yritykset itse rahoitustarpeensa?
 Annatteko neuvoja rahoituksen määrästä tai muunlaista konsultointi
4. Miten rahoitus kampanjoiden vastikkeet määritellään?
Valinta sijoitus tai JVK kampanjoiden välillä
Vastikkeen arvo sijoittajalle/ yritykselle?
5. Onko tämän hetkisestä lainsäädännöstä haittaa joukkorahoituskampanjoiden toteuttamisessa?
 Jos kyllä, mitä muutoksia toivoisitte lainsäädäntöön?
Jos ei, mikä on erityisen hyvää tällä hetkellä?
6. Millä tavoin määritätte kampanjoiden riskit:
 Rahoitusta hakevalle yritykselle
Teille palvelun tarjoajana
Sijoittajille
7. Millaisena näette joukkorahoitus alan tulevaisuuden?
Mahdollisuudet
Uhat/riskit
8. Seuraatteko asiakas yrityksienne kehitystä onnistuneen kampanjan jälkeen?
Kotihoidon toiminnanohjaus- ja viestintäjärjes- telmän käyttöönottoprosessin kehittäminen Viivi Karhinen
Emilia Virtanen JATKUVA SÄÄSTÄMINEN Case Honkilahden Osuuspankki