text:
Ennakkoratkaisupyyntö – Ympäristö – Direktiivi 2001/42/EY – Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointi – Päätös – Erityisten suojelutoimien alueen osoittaminen direktiivin 92/43/ETY mukaisesti – Suojelutavoitteiden ja tiettyjen ehkäisevien toimenpiteiden vahvistaminen – Suunnitelmien ja ohjelmien käsite – Velvollisuus suorittaa ympäristöarviointi
Asiassa C‑43/18,
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Conseil d'État (ylin hallintotuomioistuin, Belgia) on esittänyt 12.1.2018 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 24.1.2018, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
– Compagnie d’entreprises CFE SA, edustajanaan J. van Ypersele de Strihou, avocat,
– Région de Bruxelles-Capitale, edustajanaan J. Sambon, avocat,
– Irlanti, edustajinaan M. Browne, G. Hodge, A. Joyce ja G. Simons, avustajinaan C. Toland, SC, ja M. Gray, BL,
– Euroopan komissio, asiamiehinään C. Hermes, F. Thiran ja M. Noll-Ehlers,
1 Ennakkoratkaisupyyntö koskee tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY (EYVL 2001, L 197, s. 30; jäljempänä direktiivi 2001/42) 3 artiklan 2, 4 ja 5 kohdan tulkintaa.
2 Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa osapuolina ovat Compagnie d’entreprises CFE SA (jäljempänä CFE) ja Région de Bruxelles-Capitale (Brysselin pääkaupunkialue, Belgia) ja joka koskee tämän alueen hallituksen Natura 2000 ‑alueen BE1000001 ”Soignesin metsä ja metsänreunat ja läheiset metsäalueet ja Woluwen laakso – Soignesin metsän ja Woluwen laakson kokonaisuus” osoittamisesta 14.4.2016 antaman päätöksen (Arrêté du Gouvernement de la Région de Bruxelles-Capitale portant désignation du site Natura 2000 – BE1000001 ”La Forêt de Soignes avec lisières et domaines boisés avoisinants et la Vallée de la Woluwe – complexe Forêt de Soignes – Vallée de la Woluwe” du 14 avril 2016) (Moniteur belge 13.5.2016, s. 31558; jäljempänä 14.4.2016 annettu päätös) pätevyyttä.
b) joiden on katsottu edellyttävän [luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL 1992, L 206, s. 7)] 6 tai 7 artiklan mukaista arviointia sen todennäköisen vaikutuksen johdosta, joka niillä on mainituissa artikloissa tarkoitetuilla alueilla.
7 Direktiivin 92/43 (jäljempänä luontodirektiivi) 4 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1. Jokaisen jäsenvaltion on laadittava liitteessä III (1 vaihe) vahvistettujen perusteiden ja asianmukaisen tieteellisen tietämyksen perusteella luettelo alueista, josta ilmenee, mitä liitteen I luontotyyppejä ja liitteen II luontaisia lajeja sen kansallisella alueella olevilla alueilla on. Laajoilla alueilla elävien eläinlajien osalta nämä alueet vastaavat näiden lajien luontaisella levinneisyysalueella paikkoja, joissa on niiden elämälle ja lisääntymiselle välttämättömät fyysiset tai biologiset tekijät. Laajoilla alueilla elävien vesieläinlajien osalta näitä alueita koskeva luettelo laaditaan ainoastaan, jos voidaan selvästi määrittää alue, jossa on niiden elämälle ja lisääntymiselle välttämättömät fyysiset ja biologiset tekijät. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa ehdotettava tämän luettelon mukauttamista 11 artiklassa tarkoitetun seurannan tuloksiin.
8 Kyseisen direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa säädetään seuraavaa:
9 Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12.12.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (EYVL 1991, L 375, s. 1; jäljempänä nitraattidirektiivi) 1 artiklassa säädetään seuraavaa:
10 Kyseisen direktiivin 5 artiklassa säädetään seuraavaa:
5. Jäsenvaltioiden on lisäksi toteutettava osana toimintaohjelmia, tarpeellisina pitämiään lisätoimenpiteitä tai vahvistettuja toimia, jos toimintaohjelmien toteuttamisen pohjalta käy ilmeiseksi, että 4 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet eivät ole riittäviä 1 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamiseksi. Jäsenvaltioiden on otettava näiden toimenpiteiden tai toimien valinnassa huomioon niiden tehokkuus sekä niiden kustannukset verrattuna muihin mahdollisiin ehkäiseviin toimenpiteisiin.”
11 Luonnonsuojelusta 1.3.2012 annettu asetus (l'ordonnance du 1er mars 2012, relative à la conservation de la nature) (Moniteur belge, 16.3.2012, s. 16017) on 14.4.2016 annetun päätöksen oikeudellinen perusta.
12 Kyseisen asetuksen 40–56 § sisältyvät sen 4 lukuun, jonka otsikko on ”Natura 2000 ‑alueet”. Mainitun asetuksen 44 §:ssä säädetään seuraavaa:
”Hallituksen päätöksellä kukin yhteisön tärkeänä pitämä alue nimetään Natura 2000 ‑alueeksi kuuden vuoden kuluessa siitä, kun komissio on laatinut aluetta koskevan luettelon yhteisön tärkeänä pitämistä alueista taikka muuttanut sitä, sen perusteella, miten merkittäviä alueet ovat yhteisön tärkeänä pitämän luontotyypin tai yhteisön tärkeänä pitämän lajin suotuisan suojelun tason säilyttämisen tai ennalleen saattamisen ja Natura 2000:n yhtenäisyyden kannalta sekä niitä uhkaavan huononemisen tai häviämisen perusteella.”
13 1.3.2012 annetun asetuksen 47 §:ssä, jonka otsikko on ”Ehkäisevät toimenpiteet”, säädetään seuraavaa:
”47 § 1 momentti – Natura 2000 ‑alueella on kiellettyä heikentää luontotyyppejä ja lajien elinympäristöjä sekä häiritä Natura 2000 ‑alueen suojelutavoitteiden kattamia lajien kantoja, jollei 64 §:n soveltamisesta muuta seuraa.
2 momentti – Hallitus määrää Natura 2000 ‑alueita taikka joitakin niistä koskevista yleisistä kielloista sekä kaikista muista ehkäisevistä toimenpiteistä, joita sovelletaan – ellei vapautuksesta ole määrätty 50 §:n mukaisessa käyttösuunnitelmassa taikka 64 tai 85 §:n mukaista poikkeusta ole myönnetty – hankkeisiin, jotka eivät edellytä tonttijakolupaa, yhdyskuntasuunnittelulupaa, ympäristölupaa taikka jotakin 62 §:n 1 momentissa tarkoitetuista toimista, kyseessä olevilla Natura 2000 ‑alueilla tai niiden ulkopuolella, ekologiset laatunormit mukaan lukien, luontotyyppien ja niiden lajien, joita varten Natura 2000 ‑alueet on osoitettu, heikentymisen ja merkittävien häiriöiden estämiseksi.”
14 14.4.2016 annetun päätöksen 2 §:ssä todetaan, että ”asetuksella” tarkoitetaan 1.3.2012 annettua luonnonsuojeluasetusta.
15 Kyseisen asetuksen 3 ja 4 §:ssä osoitetaan osa Brysselin pääkaupunkialueesta Natura 2000 ‑alueeksi:
”3 § Osoitetaan Natura 2000 ‑alueeksi BE1000001 seuraava erityisten suojelutoimien alue I: Soignesin metsä ja metsänreunat ja läheiset metsäalueet ja Woluwen laakso – Soignesin metsän ja Woluwen laakson kokonaisuus.
Tämä alue jaetaan 28:ksi Natura 2000 ‑osa-alueeksi seuraavasti:
4 § Näin osoitetun alueen kokonaispinta-ala on 2 066 hehtaaria. Sen alue on maantieteellisesti rajattu liitteessä 1.1 oleville kartoille.
Se sisältää kaikki maarekisterissä olevat palstat ja tämän päätöksen liitteessä 2 mainitut palstojen osat, jotka sijaitsevat Ucclen, Watermael-Boitsfortin, Brysselin kaupungin, Auderghemin, Woluwe-Saint-Pierren ja Woluwe-Saint-Lambertin kuntien alueella.
3 §:ssä mainitut eri osa-alueet muodostavat alueen käyttöyksiköt ja ne on maantieteellisesti rajattu liitteessä 1.1 oleville kartoille.”
16 14.4.2016 annetun päätöksen 15 §:ssä määrätään seuraavaa:
”15 § 1 momentti. Tässä pykälässä vahvistetaan asetuksen 47 §:n 2 momenttia soveltaen tässä päätöksessä osoitettua Natura 2000 ‑aluetta koskevat yleiset kiellot.
2 § Jollei erityisiin säännöksiin sisältyvistä vapautuksista tai poikkeuksista muuta johdu, on sellaisten hankkeiden yhteydessä, joilta ei edellytetä asetuksen 47 §:n 2 momentissa tarkoitettua lupaa tai hyväksyntää, kiellettyä
1° poimia, poistaa juurineen, vahingoittaa tai tuhota luontaisia kasvilajeja, mukaan lukien sammalet, sienet ja jäkälät, tai tuhota, heikentää tai muuttaa kasvipeitettä;
2° metsissä ja metsänhoitojärjestelmään kuuluvissa metsissä hakata, poistaa tai siirtää pois kuolleita, onttoja tai kaatuneita puita, elleivät ne aiheuta todellista ja kiireellistä vaaraa turvallisuudelle;
3° poistaa luontaisten puulajien, jotka eivät ole invasiivisia, kantoja suojelutavoitteiden kattamilla yhteisön tärkeinä pitämillä metsätyypeillä;
4° yhteisön tärkeinä pitämillä luontotyypeillä istuttaa muita kuin luontaisia puulajeja tai pensaita muutoin kuin suojeluluetteloon merkittyjen tai vastaavasti lueteltujen alueiden entistämistoimenpiteiden yhteydessä. Tätä kieltoa ei sovelleta hedelmäpuiden vanhoihin lajikkeisiin, jotka voivat olla eksoottisia;
5° tuhota tai karsia luonnollisia metsänreunoja, puulinjoja ja pensasaitoja;
6° muuntaa pysyvällä tavalla niittyjä, joilla on hyvin lisääntyviä lajeja, lukuun ottamatta yksittäisiä toimenpiteitä heinikkokerrostuman entistämiseksi;
7° heittää maastoon siemeniä tai elintarvikkeita, jotka houkuttelevat vaeltavia tai invasiivisia eläimiä;
8° istuttaa lampiin invasiivisia eksoottisia lajeja taikka pohjaa tonkivia kalalajeja karppi (Cyprinus carpio), lahna (Abramis brama), särki (Rutilus rutilus) ja ruutana (Carassius carassius) ja yli 50 kiloa hehtaaria kohden muita kuin pohjaa tonkivia kalalajeja, lukuun ottamatta yksinomaan kalastukseen tarkoitettuja lampia;
9° muuttaa maan pinnanmuodostusta yhteisön tärkeinä pitämillä ja alueellisesti tärkeillä luontotyypeillä;
10° lukuun ottamatta huoltoajoon käytettäviä ajoneuvoja ajaa tai pysäköidä moottoriajoneuvoja yhteisön tärkeinä pitämillä ja alueellisesti tärkeillä luontotyypeillä, tämän kuitenkaan rajoittamatta yleisölle tarkoitettujen pysäköintialueiden käyttämistä;
11° kyntää maata ja levittää kemiallisia lannoitteita tai torjunta-aineita yhteisön tärkeinä pitämillä ja alueellisesti tärkeillä luontotyypeillä;
12° muuttaa tarkoituksellisesti pinta- tai pohjavesien vesijärjestelmää tai muuttaa pysyvästi ojien ja vesivirtausten rakennetta;
13° päästää ympäristöön kemiallisia tuotteita ja levittää likakaivojen sisältöä;
14° jättää tai purkaa jätteitä muihin kuin tätä varten tarkoitettuihin paikkoihin;
15° soittaa vahvistettua musiikkia, joka ylittää 65 desibelin melukynnyksen;
16° kiipeillä puihin metsissä ja metsänhoitojärjestelmään kuuluvissa metsissä sekä julkisilla viheralueilla.
3 § Tätä pykälää ei sovelleta alueen käyttöön ja omaisuuden kunnossapitoon välittömästi liittyviin ja niitä varten tarpeellisiin töihin.”
17 Belgialainen teollisuuskonserni CFE on omistanut vuodesta 1983 lähtien maa-alueen (palsta F64 L4), joka kattaa suurimman osan Watermael-Boitsfortin (Belgia) Plateau de la Foresteriesta.
18 Natura 2000 ‑verkoston perustamisen yhteydessä Brysselin pääkaupunkialueen (Belgia) hallitus laati vuonna 2003 luettelon alueista, joita ehdotetaan erityisten suojelutoimien alueeksi (Moniteur belge, 27.3.2003, s. 14886).
19 CFE nosti 29.8.2003 tästä päätöksestä kumoamiskanteen Conseil d'État'ssa (ylin hallintotuomioistuin, Belgia). Kanne hylättiin 14.3.2011 annetulla tuomiolla, jossa todettiin CFE:ltä puuttuvan intressi päätöksen kumoamiseen, koska tällä välin Euroopan komissio oli lausunut samasta kohteesta.
20 Komissio antoi 7.12.2004 neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisesta luettelosta Atlantin luonnonmaantieteellisellä vyöhykkeellä olevista yhteisön tärkeinä pitämistä alueista päätöksen 2004/813/EY (EUVL 2004, L 387, s. 1), joka sittemmin on kumottu. Tällä hetkellä kyseessä olevaa aluetta eli Soignesin metsää koskeva voimassa oleva päätös on Atlantin vyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeinä pitämistä alueista tehdyn luettelon kymmenennestä päivityksestä 9.12.2016 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/2335 (EUVL 2016, L 353, s. 533).
21 CFE nosti 21.2.2005 päivätyllä kannekirjelmällään tästä päätöksestä kumoamiskanteen Euroopan unionin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti 19.9.2006 antamallaan määräyksellä CFE v. komissio (T‑100/05, ei julkaistu, EU:T:2006:260) kanteen tutkimatta sillä perusteella, että kyseinen päätös ei koskenut CFE:tä suoraan, kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden harkintamarginaali yhteisön tärkeinä pitämillä alueilla aiottujen toimenpiteiden osalta. Tämä määräys sai lainvoiman.
22 Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että Belgian kuningaskunnalle osoitettiin 27.3.2015 virallinen huomautus, koska se ei ole noudattanut velvoitettaan osoittaa yhteisön tärkeinä pitämät alueet erityisten suojelutoimien alueeksi ja todeta niiden suojelua koskevat prioriteetit eikä velvoitettaan toteuttaa tarvittavat suojelutoimenpiteet.
23 Brysselin pääkaupunkialueen hallitus hyväksyi 9.7.2015 ensimmäisessä käsittelyssä luonnoksen päätökseksi osoittaa Natura 2000 ‑alue BE1000001 ”Soignesin metsä ja metsänreunat ja läheiset metsäalueet ja Woluwen laakso – Soignesin metsän ja Woluwen laakson kokonaisuus”. Tätä luonnosta koskeva julkinen kuuleminen pidettiin 24.9.–7.11.2015. Siitä tehtiin 202 valitusta, joista yksi oli CFE:ltä.
24 Brysselin pääkaupunkiseudun hallituntoalueen hallitus antoi riidanalaisella toimella 14.4.2016 päätöksen osoittaa Natura 2000 ‑alue BE1000001 ”Soignesin metsä ja metsänreunat ja läheiset metsäalueet ja Woluwen laakso – Soignesin metsän ja Woluwen laakson kokonaisuus”, johon sisältyy kyseessä oleva palsta F64 L4.
25 CFE toimitti 12.7.2016 Conseil d'État'lle 14.4.2016 annettua päätöstä koskevan kumoamiskanteen.
26 CFE toteaa, että Watermael-Boitsfortin kunta (Belgia) on käyttänyt merkittävää osuutta tästä palstasta vuodesta 1937 vuoteen 1987 laittomana kaatopaikkana ja että se sai tiedon tästä vasta 9.10.2007. Kyseisenä päivänä Institut bruxellois pour la gestion de l'environnement (IBGE) (Brysselin ympäristöhallinnon virasto) antoi sille varoituksen, jonka mukaan valtuutetun toimiston vuonna 2006 toteuttaman tutkimuksen mukaan kyseisen maa-alueen pilaantuminen on riski ihmisten terveydelle, ympäristölle sekä ekosysteemeille, ja siellä olevilla jätteillä on vaikutusta maaperään, pintavesiin, pohjavesiin ja ilmaan. Tässä varoituksessa kehotettiin kantajaa esittämään alueen tervehdyttämishanke.
27 Kantaja vetoaa kanteensa tueksi erityisesti direktiivin 2001/42 3 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin Brysselin pääkaupunkialueen hallituksen olisi pitänyt suorittaa ympäristöarviointi, koska 14.4.2016 annetulla päätöksellä on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia, ja hallituksen olisi pitänyt ainakin määrittää, saattoiko kyseisellä toimella olla tällaisia vaikutuksia, eikä tätä ole tehty.
28 Vastauksessaan Brysselin pääkaupunkialueen hallitus katsoo lähinnä, että mainittu toimi liittyy suoranaisesti alueen käyttöön tai on sen kannalta tarpeellinen luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla, ja se on direktiivin 2001/42 3artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla vapautettu ympäristöarvioinnista.
29 Mainittu hallitus täsmentää vielä yhtäältä, että 14.4.2016 annetun päätöksen 15 §:ssä säädetyt kiellot eivät ole yhteensopimattomia kyseessä olevan palstan pilaantumisen mahdollisen käsittelyn kanssa. Pilaantuneiden maiden puhdistusoperaatiot ovat ympäristöluvan alaisia, eivätkä riidanalaisella toimella vahvistetut erityiset kiellot siten koske niitä, kuten mainitussa 15 §:ssä vahvistetaan. Toisaalta mainituista kielloista on myös mahdollista poiketa. Siten kyseisellä toimella ei todennäköisesti ole merkittäviä ympäristövaikutuksia.
30 Näissä olosuhteissa Conseil d'État on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1) Onko päätös, jolla jäsenvaltion elin osoittaa erityisten suojelutoimien alueen luontodirektiivin nojalla ja johon sisältyy suojelutavoitteita ja säädösluonteisia yleisiä ehkäiseviä toimenpiteitä, direktiivissä 2001/42 tarkoitettu suunnitelma tai ohjelma?
2) Onko tällainen päätös tarkemmin sanottuna direktiivin 2001/42 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu suunnitelma tai ohjelma, jolla vahvistetaan puitteet tulevien hankkeiden lupa- tai hyväksymispäätökselle, jolloin jäsenvaltioiden on määriteltävä kyseisen artiklan 5 kohdan mukaisesti, onko sillä todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia?
3) Onko direktiivin 2001/42 3 artiklan 2 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, ettei kyseiseen suojelualueen osoittamispäätökseen sovelleta tämän direktiivin 3 artiklan 4 kohtaa?”
31 Aluksi on korostettava, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämät kysymykset koskevat yhtä aikaa direktiivin 2001/42 3 artiklan 2, 4 ja 5 kohtaa.
32 Direktiivin 2001/42 3 artiklan 5 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaan jäsenvaltioiden on määriteltävä, onko 3 ja 4 kohdassa tarkoitetuilla suunnitelmilla ja ohjelmilla todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia, joko tapauskohtaisen tarkastelun perusteella tai määrittelemällä suunnitelma- ja ohjelmatyyppejä taikka molempia keinoja yhdistelemällä.
33 Koska kyseisen direktiivin 3 artiklan 5 kohdassa viitataan kyseisen artiklan 4 kohtaan, ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin on vastattava kyseisen direktiivin 3 artiklan 2 ja 4 kohta huomioon ottaen.
34 Kysymyksillään, joita on tutkittava yhdessä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee lähinnä, onko direktiivin 2001/42 3 artiklan 2 ja 4 kohtaa tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen päätös, jolla jäsenvaltio osoittaa erityisten suojelutoimien alueen ja vahvistaa suojelutavoitteet sekä tietyt ehkäisevät toimenpiteet, kuuluu ”suunnitelmiin ja ohjelmiin”, joiden osalta ympäristövaikutusten arviointi on pakollinen.
35 Aluksi on muistutettava yhtäältä, että kuten direktiivin 2001/42 neljännestä perustelukappaleesta ilmenee, ympäristöarviointi on tärkeä keino, jolla voidaan sisällyttää ympäristönäkökohtia tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien valmisteluun ja hyväksymiseen. Tätä varten kyseisen direktiivin 1 artiklan mukaan kyseisen direktiivin tarkoituksena on taata korkeatasoinen ympäristönsuojelu ja edistää ympäristönäkökohtien huomioon ottamista suunnitelmien ja ohjelmien valmistelussa ja hyväksymisessä kestävän kehityksen edistämiseksi varmistamalla, että tietyistä suunnitelmista ja ohjelmista, joilla on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia, tehdään ympäristöarviointi mainitun direktiivin mukaisesti.
36 Toisaalta kun otetaan huomioon direktiivin 2001/42 tavoitteena oleva korkeatasoisen ympäristönsuojelun takaaminen, säännöksiä, joilla rajataan kyseisen direktiivin soveltamisala, ja erityisesti säännöksiä, joissa määritellään, mitä toimia direktiivi koskee, on tulkittava laajasti (tuomio 7.6.2018, Inter-Environnement Bruxelles ym., C‑671/16, EU:C:2018:403, 32–34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 7.6.2018, Thybaut ym., C‑160/17, EU:C:2018:401, 38–40 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
37 On todettava myös, että erityisten suojelutoimien alueiden osoittamismenettely jakautuu kolmeen vaiheeseen, jotka luetellaan luontodirektiivin 4 artiklassa. Kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan mukaan jokaisen jäsenvaltion on laadittava ensinnäkin luettelo alueista, josta ilmenee, mitä liitteen luontotyyppejä ja luontaisia lajeja sen kansallisella alueella olevilla alueilla on, ja tämä luettelo on toimitettava komissiolle. Toiseksi mainitun 4 artiklan 2 kohdan mukaan komissio laatii yhteisymmärryksessä kunkin jäsenvaltion kanssa ja niiden esittämien luetteloiden pohjalta luonnoksen yhteisön tärkeinä pitämien alueiden luetteloksi. Tämän luetteloluonnoksen pohjalta komissio laatii luettelon valituista aluista. Kolmanneksi saman 4 artiklan 4 kohdassa säädetään, että kun yhteisön tärkeänä pitämä alue on hyväksytty, kyseisen jäsenvaltion on muodostettava tämä alue erityisten suojelutoimien alueeksi mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kuuden vuoden kuluessa määrittäen toteamisjärjestyksen sen perusteella, miten merkittäviä alueet ovat luontotyypin tai lajin suotuisan suojelun tason säilyttämisen tai ennalleen saattamisen ja Natura 2000:n yhtenäisyyden kannalta.
38 Esitettyihin kysymyksiin on vastattava näiden toteamusten valossa.
39 Aluksi on hylättävä väitteet siitä, että direktiivin 2001/42 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan säännöksissä ja luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen säännöksissä suljettaisiin kaikissa tapauksissa pois velvollisuus ympäristöarvioinnin suorittamiseen pääasian kaltaisessa tapauksessa.
40 Tältä osin yhtäältä Brysselin pääkaupunkialueen hallitus ja Irlanti katsovat kirjallisissa huomautuksissaan, että siltä osin kuin 14.4.2016 annetussa päätöksessä määritellään suojelutavoitteet, sillä on vain suotuisia vaikutuksia eikä siten sen vaikutusten ympäristöarviointia edellytetä.
41 On kuitenkin muistutettava, että direktiivin 85/337 osalta oikeuskäytännössä on jo todettu, että sillä, että hankkeilla pitäisi olla suotuisia vaikutuksia ympäristölle, ei ole merkitystä arvioitaessa sitä, onko näiden hankkeiden ympäristövaikutukset arvioitava (tuomio 25.7.2008, Ecologistas en Acción-CODA, C‑142/07, EU:C:2008:445, 41 kohta).
42 Toisaalta Brysselin pääkaupunkialueen hallituksen, Tšekin hallituksen ja komission mukaan direktiivin 2001/42 mukaisesti toteutettu strateginen ympäristövaikutusten arviointi on rajoitettu Natura 2000 ‑alueiden osalta sellaisten suunnitelmien ja hankkeiden arviointiin, joista on myös tehtävä luontodirektiivin mukainen alueelle aiheutuvien vaikutusten arviointi, kuten direktiivin 2001/42 3 artiklan 2 kohdan b alakohdasta ja luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdassa säädetystä alueen käyttötoimenpiteisiin sovellettavasta poikkeuksesta ilmenee. Tämän analyysin mukaan ympäristöarviointia ei koskaan vaadittaisi näiden alueiden käyttötoimenpiteistä.
43 Nyt käsiteltävässä asiassa Brysselin pääkaupunkialueen hallitus on päättänyt, että 14.4.2016 annetun päätöksen osalta ei tehdä luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdassa säädettyä arviointia siitä alueelle aiheutuvista vaikutuksista eikä direktiivin 2001/42 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaista ympäristöarviointia.
44 Viittauksesta, joka direktiivin 2001/42 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tehdään luontodirektiivin 6 ja 7 artiklaan, on muistutettava, että luontodirektiivin 4 artiklan 5 kohdan mukaan direktiivin 6 artiklan 2–4 kohdassa säädettyjä suojelutoimenpiteitä on sovellettava yksinomaan alueisiin, jotka on mainitun direktiivin 4 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti merkitty komission vahvistamaan yhteisön tärkeinä pitämiksi valittujen alueiden luetteloon (tuomio 14.1.2016, Grüne Liga Sachsen ym., C‑399/14, EU:C:2016:10, 32 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
45 Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että näin oli pääasian kantajalle kuuluvan palstan osalta.
46 Tästä seuraa, että luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohtaa on sovellettava pääasian kaltaisessa asiassa.
47 Tämän säännöksen mukaan kaikki suunnitelmat tai hankkeet, jotka eivät liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellisia mutta ovat omiaan vaikuttamaan tähän alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa, on arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin.
48 Tästä unionin tuomioistuin on jo todennut, että se, onko kyseessä suunnitelma tai hanke, joka ei liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellinen, riippuu olennaisin osin kyseessä olevan intervention luonteesta (ks. vastaavasti tuomio 17.4.2018, komissio v. Puola (Białowieżan metsä) (C‑441/17, EU:C:2018:255, 125 kohta)).
49 Toimi, jolla jäsenvaltio osoittaa alueen luontodirektiivin mukaisesti erityisten suojelutoimien alueeksi, liittyy kuitenkin suoranaisesti alueen käyttöön tai on sen kannalta tarpeellinen. Luontodirektiivin 4 artiklan 4 kohdassa edellytetään tällaista osoittamista sen täytäntöön panemiseksi.
50 Näin ollen 14.4.2016 annetun päätöksen kaltainen toimi voidaan vapauttaa luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta asianmukaisesta arvioinnista ja siten direktiivin 2001/42 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta ympäristöarvioinnista. Lisäksi luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdassa säädetään, että tässä säännöksessä tarkoitettu asianmukainen arviointi tehdään ”sen kannalta, miten [vaikutetaan] alueen suojelutavoitteisiin”. Toimia, joilla määritellään nämä tavoitteet, ei kaiken järjen mukaisesti voida arvioida näiden samojen tavoitteiden valossa.
51 Kuitenkaan se, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen toimi ei välttämättä edellytä luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan ja direktiivin 2001/42 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan säännösten perusteella edeltävää ympäristöarviointia, ei merkitse sitä, että kaikki alaa koskevat velvoitteet on poistettu, koska ei ole suljettu pois, että siinä voidaan vahvistaa säännöt, jotka johtavat siihen, että se rinnastetaan viimeksi mainitussa direktiivissä tarkoitettuun suunnitelmaan tai ohjelmaan, jonka osalta ympäristövaikutusten arviointi voi olla pakollinen.
52 Kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 64 ja 65 kohdassa, vaikka unionin lainsäätäjä ei luontodirektiivin yhteydessä ole pitänyt Natura 2000 ‑alueiden käyttöön liittyvää ympäristöarviointia ja julkista kuulemista koskevaa säännöstöä tarpeellisena, se ei kuitenkaan merkitse sitä, että se on ympäristöarviointia koskevia yleisiä sääntöjä myöhemmin hyväksyessään halunnut jättää tämän käytön arvioinnin ulkopuolelle. Muiden ympäristönsuojeluinstrumenttien yhteydessä voidaan suorittaa luontodirektiivin sääntöihin nähden rinnakkaisia ja niitä mielekkäällä tavalla täydentäviä arviointeja mahdollisten ympäristövaikutusten arvioinnin ja julkisen kuulemisen osalta.
53 Ensinnäkin pääasiassa kyseessä olevan päätöksen rinnastamisesta direktiivissä 2001/42 tarkoitettuun suunnitelmaan tai ohjelmaan on muistutettava, että direktiivin 2001/42 2 artiklan a alakohdasta ilmenee, että suunnitelmilla ja ohjelmilla tarkoitetaan suunnitelmia ja ohjelmia, jotka täyttävät kaksi kumulatiivista edellytystä, eli yhtäältä suunnitelmia ja ohjelmia, jotka kansallinen, alueellinen tai paikallinen viranomainen valmistelee ja/tai hyväksyy tai jotka viranomainen valmistelee kansanedustuslaitoksen tai hallituksen hyväksyttäväksi lainsäädäntömenettelyllä, ja toisaalta suunnitelmia ja ohjelmia, joita lait, asetukset tai hallinnolliset määräykset edellyttävät.
54 Unionin tuomioistuin on tulkinnut kyseistä säännöstä siten, että direktiivissä 2001/42 tarkoitetulla tavalla ”edellytettyinä” on sitä sovellettaessa pidettävä suunnitelmia ja ohjelmia, joiden hyväksymistä on säännelty kansallisilla laeilla tai asetuksilla, joissa määritetään suunnitelmien ja ohjelmien hyväksymiseen toimivaltaiset viranomaiset sekä niiden laatimismenettely, ja niihin on siten sovellettava niiden ympäristövaikutusten arviointia direktiivissä säädetyin edellytyksin (tuomio 22.3.2012, Inter-Environnement Bruxelles ym., C‑567/10, EU:C:2012:159, 31 kohta ja tuomio 7.6.2018, Thybaut ym., C‑160/17, EU:C:2018:401, 43 kohta).
55 Nyt käsiteltävässä asiassa 14.4.2016 annettu päätös on alueellisen viranomaisen eli Brysselin pääkaupunkialueen hallituksen valmistelema ja antama, ja sitä on edellytetty 1.3.2012 annetun asetuksen 44 §:ssä.
56 Toiseksi siitä, onko suunnitelmaa tai ohjelmaa edellettävä ympäristöarviointi, on muistutettava, että direktiivin 2001/42 2 artiklan a alakohdassa säädettyjä vaatimuksia vastaavista suunnitelmista ja ohjelmista voidaan tehdä ympäristöarviointi, jos ne kuuluvat direktiivin 2001/42 3 artiklassa tarkoitettuihin suunnitelmiin ja ohjelmiin. Direktiivin 2001/42 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ympäristöarviointi on tehtävä 2–4 kohdassa tarkoitetuista suunnitelmista ja ohjelmista, joilla on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia.
57 Direktiivin 2001/42 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan ympäristöarviointi on tehtävä kaikista suunnitelmista ja ohjelmista, joita valmistellaan maa-, metsä- ja kalataloutta, energiaa, teollisuutta, liikennettä, jätehuoltoa, vesitaloutta, televiestintää, matkailua, kaavoitusta tai maankäyttöä varten ja joissa vahvistetaan puitteet direktiivin 2011/92 liitteissä I ja II lueteltujen tulevien hankkeiden lupa- tai hyväksymispäätöksille.
58 Tältä osin Brysselin pääkaupunkialueen hallitus, Tšekin hallitus ja komissio ovat ilmaisseet epäilyksensä siitä, voiko pääasiassa kyseessä olevan kaltainen päätös, jolla jäsenvaltio osoittaa luontodirektiivin 4 artiklan mukaisesti erityisen suojelutoimien alueen ja määrittelee suojelutavoitteet ja tietyt ehkäisevät toimenpiteet, kuulua johonkin näistä sektoreista.
59 Kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 44 kohdassa, koska direktiivin 2001/42 3 artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on määriteltävä, onko sellaisilla muilla kuin 2 kohdassa tarkoitetuilla suunnitelmilla ja ohjelmilla, joilla vahvistetaan puitteet tulevien muiden hankkeiden lupa- tai hyväksymispäätökselle, todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia, on määritettävä, vahvistetaanko pääasiassa kyseessä olevan kaltaisella toimella tällaiset puitteet.
60 Kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 69 kohdassa, velvollisuus suorittaa direktiivin 2001/42 3 artiklan 4 kohdassa säädetty ympäristöarviointi, samoin kuin kyseisen direktiivin 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu arviointi, riippuu siitä, vahvistetaanko kyseessä olevassa suunnitelmassa tai ohjelmassa puitteet hankkeiden myöhemmälle hyväksymiselle.
61 Tältä osin unionin tuomioistuin on todennut, että suunnitelmien ja ohjelmien käsite koskee kaikkia toimia, joilla määritellään säännöt ja menettelyt ja vahvistetaan siten sellaisen hankkeen tai hankkeiden, joilla on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia, hyväksymistä ja toteuttamista koskevien kriteerien ja yksityiskohtaisten sääntöjen merkityksellinen kokonaisuus (tuomio 27.10.2016, D’Oultremont ym., C‑290/15, EU:C:2016:816, 49 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 8.5.2019, Verdi Ambiente e Società (VAS) – Aps Onlus ym., C‑305/18, EU:C:2019:384, 50 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
62 Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että 14.4.2016 annetussa päätöksessä osoitetaan Natura 2000 ‑alue ja määrätään siinä määriteltyjen suojelutavoitteiden saavuttamiseksi ehkäiseviä toimenpiteitä sekä yleisiä ja erityisiä kieltoja. Tätä varten se ilmentää valintoja ja se kuuluu ympäristönsuojelutoimenpiteiden hierarkiaan, erityisesti toteutettavien käyttösuunnitelmien hierarkiaan.
63 Tältä osin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että alueen osoittamisella on oikeusvaikutuksia suunnitelmien toteuttamiselle ja tähän alueeseen vaikuttavan lupahakemuksen tarkastelulle sekä menettelyn kannalta että päätöksentekokriteerin kannalta. Kyseisen tuomioistuimen mukaan tällaisella osoittamisella määritellään siten niiden toimien puitteet, jotka ovat periaatteessa sallittuja tai kiellettyjä tai joihin kannustetaan, ja siten se liittyy suunnitelman ja ohjelman käsitteeseen.
64 7.6.2018 annetusta tuomiosta Inter-Environnement Bruxelles ym. (C‑671/16, EU:C:2018:403, 55 kohta) ja 7.6.2018 annetusta tuomiosta Thybaut ym. (C‑160/17, EU:C:2018:401, 55 kohta) ilmenee, että kriteerien ja yksityiskohtaisten sääntöjen merkityksellinen kokonaisuus on käsitteenä ymmärrettävä laadulliseksi.
65 Kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 91 kohdassa, erityisesti 14.4.2016 annetun päätöksen 15 § tosin sisältää joukon kieltoja. On kuitenkin ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä varmistaa, koskevatko nämä kiellot vain hankkeita, jotka eivät ole luvanvaraisia.
66 Jos kyseinen tuomioistuin päätyy katsomaan, että asia on näin, 14.4.2016 annetun päätöksen kaltaisen päätöksen luonteella ja normatiivisilla ominaisuuksilla ei määritellä niitä puitteita, joissa muiden tulevien hankkeiden täytäntöönpano voitaisiin sallia.
67 Siten siltä osin kuin tällainen toimi ei täytä tämän tuomion 61–64 kohdassa esiin tuotuja edellytyksiä, se ei ole suunnitelma tai ohjelma, jonka vaikutuksista on tehtävä direktiivin 2001/42 3 artiklan 2 kohdassa ja 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu ympäristöarviointi.
68 Tällainen päätelmä ei ole ristiriidassa 17.6.2010 annetussa tuomiossa Terre wallonne ja Inter-Environnement Wallonie (C‑105/09 ja C‑110/09, EU:C:2010:355) vahvistettujen päätelmien kanssa; unionin tuomioistuin on siinä katsonut, että nitraattidirektiivin 5 artiklan 1 kohdan perusteella vahvistettu toimintaohjelma on lähtökohtaisesti suunnitelma tai ohjelma, joka edellyttää direktiivin 2001/42 3 artiklan nojalla ympäristövaikutusten arviointia.
69 Kyseisen tuomion antamiseen johtaneissa olosuhteissa kokonaisanalyysistä ilmeni yhtäältä, että kyseisten toimintaohjelmien luonne erityisohjelmina tarkoitti, että niiden lähestymistavan on oltava kattava ja johdonmukainen ja niiden tulee ilmentää konkreettista ja yksityiskohtaista suunnittelua. Toisaalta kyseisten toimintaohjelmien sisällön osalta nitraattidirektiivin 5 artiklasta ilmenee, että toimintaohjelmiin sisältyi konkreettisia pakollisia toimenpiteitä (ks. vastaavasti tuomio 17.6.2010, Terre wallonne ja Inter-Environnement Wallonie, C‑105/09 ja C‑110/09, EU:C:2010:355, 47 ja 48 kohta).
70 On korostettava, että – kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 76 ja 77 kohdassa – 14.4.2016 annetun päätöksen kaltainen toimi kuuluu yleisesti sitä edeltävien toimien hierarkiaan, joten ei ole pois suljettua, että sillä muutetaan suunnitelmaa tai ohjelmaa ja siten siitä on välttämättä tehtävä ympäristöarviointi.
71 Tältä osin unionin tuomioistuin on toistuvasti katsonut, että käsitteeseen ”suunnitelmat ja ohjelmat” kuuluvat niiden laatimisen lisäksi niiden muutokset, ja siten pyritään turvaamaan sellaisten määräysten ympäristöarviointi, joilla on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia (tuomio 8.5.2019, Verdi Ambiente e Società (VAS) – Aps Onlus ym., C‑305/18, EU:C:2019:384, 52 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
72 Olisi kuitenkin estettävä se, että samasta suunnitelmasta tehdään useita, kyseisen direktiivin kaikki vaatimukset kattavia ympäristöarviointeja (ks. vastaavasti tuomio 10.9.2015, Dimos Kropias Attikis, C‑473/14, EU:C:2015:582, 55 kohta).
73 Tätä varten ja edellyttäen, että niiden vaikutukset on aiemmin arvioitu, suunnitelmien ja ohjelmien käsitteen ulkopuolelle suljetaan toimi, joka kuuluu sellaisten toimien hierarkiaan, joiden itsensä ympäristövaikutukset on tutkittu ja joiden osalta voidaan perustellusti katsoa, että kyseisellä direktiivillä suojeltavat intressit on otettu tässä yhteydessä riittävällä tavalla huomioon (ks. vastaavasti tuomio 22.3.2012, Inter-Environnement Bruxelles ym., C‑567/10, EU:C:2012:159, 42 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
74 Kaikkein edellä esitettyjen päätelmien perusteella esitettyihin kysymyksiin on vastattava, että direktiivin 2001/42 3 artiklan 2 ja 4 kohtaa on tulkittava siten, että ellei ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtäviin kuuluvien tarkistusten perusteella muuta ilmene, pääasiassa kyseessä olevan kaltainen päätös, jolla jäsenvaltio osoittaa erityisten suojelutoimien alueen ja vahvistaa suojelutavoitteet sekä tietyt ehkäisevät toimenpiteet, ei kuulu suunnitelmiin ja ohjelmiin, joiden osalta ympäristövaikutusten arviointi on pakollinen.
Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY 3 artiklan 2 ja 4 kohtaa on tulkittava siten, että ellei ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtäviin kuuluvien tarkistusten perusteella muuta ilmene, pääasiassa kyseessä olevan kaltainen päätös, jolla jäsenvaltio osoittaa erityisten suojelutoimien alueen ja vahvistaa suojelutavoitteet sekä tietyt ehkäisevät toimenpiteet, ei kuulu suunnitelmiin ja ohjelmiin, joiden osalta ympäristövaikutusten arviointi on pakollinen.

matches:
§ 1
§ 1
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin
tuomioistuin


Kumottu säädös Kaavoitusmittausasetus (kumottu) 1284/1999 - Ajantasainen lainsäädäntö - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Lainsäädäntö › Ajantasainen lainsäädäntö › Vanhentuneet ajantasaiset › 23.12.1999/1284
Kaavoitusmittausasetus (kumottu)
Tämä asetus on kumottu A:lla 10.4.2014/328, joka on voimassa 1.5.2014 alkaen.
Ympäristöministerin esittelystä säädetään 5 päivänä helmikuuta 1999 annetun maankäyttö- ja rakennuslain (132/1999) 206 §:n nojalla:
Asemakaavan ja erillisen tonttijaon tulee perustua sellaiseen mittaukseen ja pohjakarttaan kuin tässä asetuksessa säädetään.
Kaavoitusmittauksessa on valittava kaavoituksen tarkoitukseen sekä rakentamisen ja muun maankäytön alueellisiin vaatimuksiin soveltuva ja tarkoituksenmukainen menetelmä.
Kaavoitusmittauksen tulee perustua runkopisteisiin.
Kaavoitusmittauksessa on käytettävä valtakunnallista koordinaatti- ja korkeusjärjestelmää, jolleivät erityiset syyt muuta vaadi.
Kaavan toteuttamista ja kaavoitusta varten tarpeellisiksi katsottavat yksityiskohdat on mitattava kohteen ja valmistettavan kartan mittakaavan edellyttämällä tarkkuudella.
Maanpinnan korkeussuhteet on kuvattava kartassa korkeuskäyrillä ja korkeuspisteillä. Korkeussuhteet voidaan lisäksi esittää muulla havainnollisella tavalla.
Pohjakartta on laadittava yleisiä kartan kuvausperiaatteita noudattaen.
Kaavan pohjakarttana tulee käyttää maastoa kuvaavaa karttaa. Kartta voi olla viivamerkintöihin perustuva kartta (viivakartta). Se voi olla myös kartta, joka koostuu vastaavalla tarkkuudella tehdyistä ortogonaaliprojektiossa olevista ilmakuvista sekä tarpeellisista viivamerkinnöistä (ilmakuvakartta). Ilmakuvakartassa on osoitettava vähintään maanpinnan korkeussuhteet sekä viivamerkinnöin kiinteistöjaotus, rakennukset ja tiet, tarpeellinen nimistö sekä merkittävät johdot.
Maanmittauslaitos valvoo kaavoitusmittauksia.
Jos kunnan käytössä on teknillisen korkeakoulun maanmittausosastolla tehtävään soveltuvan diplomi-insinöörin tutkinnon suorittaneen, kaavoitusmittauksiin käytännössä perehtyneen viranhaltijan palvelu, valvoo tällainen viranhaltija 1 momentissa säädetystä poiketen kunnassa suoritettavaa kaavoitusmittausta. Maanmittauslaitos voi kuitenkin kunnan hakemuksesta ottaa valvottavakseen yksittäisen kaavoitusmittauksen.
Lisäksi Maanmittauslaitos voi kunnan hakemuksesta siirtää määräämässään laajuudessa sanottuja valvontatehtäviään ammattikorkeakoulussa tai teknillisessä oppilaitoksessa tehtävään soveltuvan insinöörin tai teknikon tutkinnon suorittaneelle ja kaavoitusmittauksiin käytännössä perehtyneelle kunnan palveluksessa olevalle viranhaltijalle.
Ennen kaavoitusmittauksen aloittamista on valvojalle toimitettava suunnitelma sekä mittauksen päätyttyä asiakirjat ja kartta tarkastettaviksi.
Jos kartta täyttää tämän asetuksen vaatimukset, kaavoitusmittauksen valvojan on hyväksyttävä se ja kartalle on tehtävä merkintä hyväksymisestä.
Kunnan on säilytettävä sen suorituttamasta kaavoitusmittauksesta laaditut asiakirjat ja kartat.
Maanomistajan huolehtiessa ranta-asemakaavan laatimisesta hänen on toimitettava kaavan laadinnassa syntynyt pohjakartta kunnan säilytettäväksi ja käytettäväksi kunnan viranomaistehtävissä sekä kiinteistönmuodostamis- ja rekisteriviranomaisen tehtävissä. (23.5.2002/395)
Tämän asetuksen täytäntöönpanon valvonta kuuluu ympäristöministeriölle.
Asemakaavaa tai tonttijakoa taikka niiden muutosta ei saa hyväksyä, jos pohjakartta on siinä määrin vanhentunut, ettei sitä enää voida käyttää kaavoituksen perustana. Vähäinen muutos voidaan kuitenkin hyväksyä pohjakartan vanhentuneisuudesta huolimatta, jollei muutos olennaisesti vaikuta alueen tai sen lähiympäristön kaavoitukseen tai tonttijakoihin.
Ennen tämän asetuksen voimaantuloa suoritettuun kaavoitusmittaukseen perustuva asemakaava tai tonttijako taikka niiden muutos saadaan tämän asetuksen säännösten estämättä hyväksyä siltä osin kuin kaavoitusmittaus on suoritettu aikaisemmin voimassa olleiden säännösten edellyttämällä tarkkuudella, jollei alueen luonteesta tai kehityksestä muuta johdu.
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2000. Sitä sovelletaan asetuksen voimaantulon jälkeen aloitettaviin kaavoitusmittauksiin.
Yleiset säännökset 1 § 2 § Tekniset säännökset 3 § 4 § 5 § 6 § Valvonta 7 § 8 § 9 § 10 § Erinäiset säännökset 11 § 12 § 13 § 14 § Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:23.5.2002/395:


text:
Ilmainen Homo Seksilelu Seksiä / Homo Prostituoituja
Ilmainen homo seksilelu seksiä
Castellano secretarias porno videos porno español gratis porno español gratis coñito maduras. con enanas xxx porno gratis parejas porno gratis gordas y chicas cumloude gordasputas corridas porno gratis ruvias 19 amater es. con mama porno español momxxx sonia baby porno gratis video de abuelas gratis videos de maduras lesvianas videos porno manga porno madre porno.
con maduros follando amigas lesbianas grandes pollas negras gordas vídeos pornos abuelas calientes gratis duro porno americanas porno masturbaciones porno duro videos porno gartis videos peliculas porno en español gratis negras videos porno chicas haciendo sexo grates orgias gratis vudeos xxx solo porno gratuito videos de lesvianas videos porno 3d putas videos porno de actrices del porno gratis videos pornos porno en la calle videos porno twinks maduritas porn tube gordita follada lesvianas gratis video porno gratis en hd español secretarias calientes chicas desnudas webcams sexo gratis videos de gorditas peliculas porno de putas viejas chupando pollas grandes porno milf follando latex porn 18 porno de viejas gordas gratis porrno gratis maduras desnudas el coño depilado quiero ver videos porno anal hd videos gratis actrices porno casting español gratis nikita bellucci vídeo xxx videosx hd porno gratis peliculas porno lesbianas follandose videos gratis maduritas porotube porrno gratis gorditas guapas follando videos porno hd abuelas video hentai 3d mature videos sasha grey xxx nacho vidal anal videos de lesbianas amateur hombres desnudos tetonas videos porno películas porno de sexo massage xxx porno en casa mujeres maduras pelis x maduras cumlauder en español hd free culos sexo lesbico chicas del mundo video porno x gratis pollas porno free latina xxx cumlouder maduritas.
con maduras mujer cachonda videos de porno en hd videos maduritas tetonas julia de sexo con pollas gigantes videos porno gratis webcam sexo transexuales videos porno gratis follada enseñando el coño abierto petardas tube mujeres putas peliculas porno gratis mayores follando duro coño depilado quiero ver vidios pono gratis porno amater tube guarras putasxxx porn videos porno negros porno videos porno biejas follando xx porno cratis cumloder videos porno lesbicas video gratis lesbianas follandose videos porno joven despedidas de parejas rusas porno milf amateur porno maduras videos porno anal videos porno con maduritas porn espanol roxy raye pirno gratis sexo video porno anal porno de mujeres free videos porno castellano maduras follando vídeos porno h follando vídeos porno tetonas videos parejas porno amaters porno amateur x chicas fallando sexo por torbe porno viejas peludas follando a joven despedidas de parejas amateur dibujos pornos gratis morena española maduras con tetas gratis descargar videos eroticos rubiad19 videos porno rubias 19 videos xxx gordas maduras teen porn porno geys abuelas trios porno trans videos porno twinks maduritas gratis corrida anal brutal lesbianas sexo tori black videos porno joven porno gratis bbw videos gratis pornografia películas porno españolas videos porno tuve las mejores vídeos xxx cumlouder españolas peliculas sexo videos porno gratis porno amaters maduras follando maduras gratis fotos de lesbianas seso grati videos demaduras lenceria abuelas amateurs tetonad melani rios juegos porno gratis amater corridas follando tetonas videos pornos gratuitos negras maduras gratis bbw amigas lesbianas masajes porno dunia montenegro porno español madre hijo videos pormo español coños peludos ferrara gomez hd teen porn mujeres videos porno porno maduras follando viejas gratis videos porno de maduras lesvianas cosplay babes sexo con maduras actrices del mundo videos porno negra tetona follando videos gratis videos hentai kourtney kane videos porno lesbicos mujeres haciendo sexo video porno viejas gratis free videos xxx gold porno coumlouder secretarias porno hd cumlauder videos porno 69 xxx corridas de lucia xxx porno para follar porno trios amateur latino toro pprno porno duro sexo peludo videos ver vídeos porno español madre porno.
Rubias maduras pormo pollas videos xxx follando porno. cumlouder vídeos porno gratis lesbianas maduras xxx maduras guarras gratis maduras rusas porno gratis de sexo duro peliculas porno gratis en español maduras sexo porno bbw videos gratis hentai video bdsm vidios eroticos gratis porno porno sexo gratis porno voyeur sexo lesbico casero peliculas porno x video porno xxx webcam porn hd videos travestis videos videos folladas por el amor videos porno de gordas x en castellano maduras.
con viejas paris porn anal lesbianas sexo transexuales sexo con viejosfollando chicas desnudas bdsm gratis videos tetas vidios xx potno porno.
: Ilmainen homo seksilelu seksiä
Ilmainen homo seksilelu seksiä Thaihieronta gay vantaa sexwork tampere
SUOMALAISTA SEXIÄ THAI HIERONTA HOMOSEKSUAALISEEN LOHJA Ensimmäisenä esittelyssämme on SexPartner. Gay-treffit — Seksiseuraa homolle löytyy näiltä sivustoilta. Tietenkin tarjolla on myös nuorta seuraa. Mukana on aloittelevia seksideittailijoita, joten paljon on tarjolla esim gay chat seuraa ja muuta flirttailua viesteillä tai puhelimella. Alla on listattu osa Suomen parhaista seksisivustoista — mielestämme tässä on ne parhaimmat sivut, joilta voit löytää esimerkiksi homoseuraa livenä tai vaikka flirttailua gay-chatissa.
Ilmainen homo seksilelu seksiä Tantra hieronta homo mies siveysvyössä
Gay-treffit — Seksiseuraa homolle löytyy näiltä sivustoilta. Kuitenkin liittymällä Flirtfairiin parannat seuran saamisen mahdollisuuksiasi merkittävästi. Tarjolla on myös seuraa bi-henkilöille esim. Mukaan mahtuu myös jo eronneita miehiä ja naisia sekä paljon myös sinkkuja ja avoimissa suhteissa eläviä. Tämän takia sen suosio kasvaa räjähdysmäisesti. Erityisesti suosittelen Victoria Milania.
homo ilmaista kalua video tiukat kalut

matches: hd hd hd hd hd hd hd hd hd


text:
Virolainen: 495. Korkeimmalta oikeudelta ennakkopäätös selvässä asiassa (KKO 2011:81)
Lähettänyt Jyrki Virolainen klo 10/18/2011
Erästä oikeudenalaa suhteellisen läheltä seuranneena sanoisin, että melko harvoin KKO:sta tulee mitään järisyttävää uutta.
Monesti kysymys voi olla tosiaan lähinnä näytön arvioinnista kuten täällä on todettu. Toisaalta, joskus käsittelyyn otettu juttu voi olla niin eksoottinen, että samanlaisia tapauksia ei hevin tule vastaan.
Paljon riippuu tietysti sitä, minkälaisissa asioissa valituslupaa haetaan ja miten asiamieskunta osaa perustella hakemuksensa (suurin osa tuomioistuimiin jätetyistä kirjelmistä ei ainakaan omien havaintojeni mukaan erityisemmin häikäise).
Onkohan tehty jollakin oikeudenalalla tutkimusta, jossa olisi käyty läpi esimerkiksi kaikki tiettyyn lakiin liittyvät hakemukset ja katsottu, mikä/mitkä ovat menestyneet. Kyseista oikeudenalaa tuntevalle tämä kertoisi ainakin jotakin siitä, miten hyvin KKO osaa löytää käsittelynarvoiset jutut.
Mikä hemmetin perinne on muuten se, että KKO sanoo joidenkin juttujen tiivistelmissään (vai miksi niitä kutsutaan), että "kysymys lain x soveltamiseta tilanteessa, jossa... Toisin sanoen, kerrotaan mistä jutussa on kyse muttei KKo:n kannanottoa tiivistetyssä muodossaan.
Mitä noihin kirjaviittauksiin tulee, niin tietty varovaisuus on varmaan siinäkin paikallaan. Ymmärrän kyllä jos viitataan arvostetun auktoriteetin tutkimuksiin, mutta kirjojakin on nykyään niin monenlaisia. Pelkästää se, että mielipide on päässyt kovien kansien väliin, ei tee sitä yhtään arvokkaammaksi.
Niitä "hemmetin tiivistelmiä" sanotaan ennakkopäätöksen otsikoiksi tai joskus oikeusohjeiksi. NIistä on määrä ilmetä tiivistettynä se ratkaisuohje tai ainakin "sanoma", jonka KKO haluaa ratkaisullaan ilmaista.
Nykyisin otsikossa todellakin mainitaan se asia, mistä ratkaisussa on kysymys. Ruotsin korkeimmassa oikeudessa tämä on vielä paljon yleisempi tapa kuin Suomen KKO:ssa.
Tämä on toisaalta ihan hyvä asia, sillä silloin lukijan on pakko perehtyä ratkaisun perusteluihin, jotka sentään ovat kaiken a ja o.
OIkeuskirjallisuuteen viittaaminen ei toki tarkoita sitä, että perusteluihin tulisi koota kaikki ne kirjat ja kirjoitukset, joissa ao. kysymystä on oikeuskirjallisuudessa käsitelty.
Eiköhän KKO:lla ole sen verran arviointikykyä, että tietää, mihin kirjoituksiin ja kirjoituksiin perusteluissa viitattaisiin - jos viitataan.
Sen verran olen perehtynyt muiden maiden ylimpien oikeusasteiden ratkaisujen perusteluihin, että voin sanoa, että lähes kaikissa muissa vertailumaissa ylimpien tuomioistuinten tuomioissa viitataan oikeuslähteinä oikeuskirjallisuuden kannanottoihin. Usein ei tyydytä pelkkiin viittauksiin, vaan perusteluissa selostetaan, kommentoidaan ja arvioidaan keskustelutyyppisesti oikeuskirjallisuuden kannanottoja.
Suomi on niitä harvoja, Europassa itse asiassa ainoita maita, joissa ylimmät oikeudet eli KKO ja KHO eivät nojaudu perusteluissaan oikeuskirjallisuuteen. Tämä osoittaa oikeusajattelun köyhyyttä ja jonkinlaista umpimielisyyttä, sanoisin.
Jaa, mutta Latviasta en tiedä. Ehkä siellä ollaan - myös tässä asiassa - samalla kannalla kuin Suomen KKO:ssa ja KHO:ssa!
Tässä välin pieni hypähdys aivan muuhun asiaan.
Tällä viikolla eduskunta mitä todennäköisimmin hyväksyy presidentin valtaoikeuksia kaventava perustuslain muutoksen, joka on ollut lepäämässä viime eduskunnan jäljiltä.
Uudistus antaa eduskunnalle eräänlaisen erotuomarin roolin, jos presidentti ja hallitus jäävät jossakin kysymyksessä erimielisiksi keskenään. Jos presidentti ei suostu tekemään hallituksen ehdotuksen mukaista päätöstä, hallituksen kanta voittaa, mikäli eduskunta on hallituksen kanssa samaa mieltä.
Tällä on merkitystä ulkopolitiikan osalta, sillä perustuslain mukaan presidentti ja valtioneuvosto eli hallitus johtavat ulkopolitiikkaa yhdessä, ja presidentti päättää ulkopoliittisista asioista hallituksen ratkaisuehdotusten pohjalta.
Tv-uutisissa illalla perustuslakiasiantuntijat Kaarlo Tuori ja Tuomas Ojanen narisivat tuttuun tyyliinsä ko. uudistuksesta ja arvostelivat sitä huonoksi uudistukseksi, koska vahva presidentti voi, niin väitettiin, saada helposti eduskunnan enemmistön puolelleen.
Tuori ja Ojanen kertoivat, että parlamentarismiin kuuluu oletus, jossa toimiva hallitus nauttii eduskunnan luottamusta ja siis lähtökohtaisesti esittää eduskunnan kannan.
- Minun mielestäni pitäisi lähteä myös ulkopolitiikassa siitä, että jos valtioneuvosto ehdottaa jotain tasavallan presidentin päätettäväksi, niin myös tältä osin valtioneuvosto nauttii eduskunnan luottamusta. Nyt on omaksuttu hyvin konstikas, kummallinen konstruktio, narisi Ojanen.
- Presidentille ikään kuin annetaan mahdollisuus testata valtioneuvoston eduskunnassa nauttimaa luottamusta. Tämä on hyvin merkillistä parlamentarismia, säesti Tuori Ojasen narinaa omalla narinallaan.
Niinpä. Mutta tulisi kuitenkin ottaa huomioon, mistä kenkä puristaa ja muistaa, että Tuori ja Ojanen kuuluvat niin sanotusti vasemmiston leiriin.
Jos presidentiksi valittaisiin sosialisti tai vihreä ehdokas, ei herroilla Tuori ja Ojanen olisi mitään huomauttamista perustuslain muutoksesta.
Mutta kun nyt näyttää vahvasti siltä, että pressaksi tuleekin oikeiston ehdokas tai peräti persu, niin Tuori ja Ojanen ovat uudistuksen suhteen suorastaan kauhuissaan.
Minusta tämä KKO:n ratkaisu kuuluu osioon, jossa joko liian virkaintoisia tai muuten tumpeloita käräjäoikeuksin ja hovioikeuksien tuomareita koulutetaan.
Aiemmin saman osion legendaarinen ratkaisu on ollut KKO 1984-II-218. Tuo ratkaisu on ilmeisesti annettu puhtaasti tuomareiden kouluttamistarkoituksessa.
Samaan ryhmään voidaan laskea myös KKO 2011:63, jonka luettuaan voi vain ihmetellä suomalaisten käräjäoikeus- ja hovioikeustuomareiden heikkoa tasoa.
Että on se kuitenkin hyvä kun meillä on KKO.
En voi hyväksyä tuota yleistystä käräjä- ja hovioikeustuomareiden heikosta tasosta. Ylivoimaisesti suurin osa tuomioista on todella hyvin perusteltuja. Niinkuin jokaisessa ammattikunnassa, on tuomareidenkin joukossa ammatillisesti heikkojakin.
Syytä tähän voi vain arvailla, mutta sanoisin että eräs syy voi olla heikko palkkaus ja myös suunnitellun tuomarikoulutuksen puuttuminen.
Täytyy myös muistaa, että hovioikeuksien funktio on juuri korjata näitä harvoja lipsahduksia ja tasoittaa oikeuskäytäntöä ja antaa ratkaisuja laintulkinnallisesti vaikeissa tapauksissa varsinkin uuden lainsäädännön ollessa kyseessä eli jos joskus menee pieleen, ei syy aina ole alioikeuden tuomarissakaan.
Ainakin hovoikeuksien ratkaisujen tason vaatvimmissa jutuissa voidaan olettaa entisestään paranevan valituslupajärjestelmän tultua voimaan kun resursseja voidaan kohdistaa paremmin.
Hovioikeuksissa annetaan vuosittain, olisiko lähellä 20.000 ratkaisua. Eikö korkeimman oikeuden vähäisten ratkaisujen määrä osittain kerro hovioikeuksien tuomioiden korkeasta tasosta, vaikka, kuten blogisti sanoo, ei virheellinen ratkaisu sinänsä ole valituslupaperuste. En ole hovioikeuden tuomari mutta muuutoin 30 vuoden ajan asioita läheltä seurannut.
KKO:een saapuvien kaikkien asioiden ja myös valituslupa-asioiden määrä on pysynyt aika tasaisena koko 2000-luvun alun. Myönnettyjen valituslupien märässä on sen sijaan ollut hienoista laskua.
Voidaan sanoa, että KKO:ssa on vakiintunut eräänlainen "lupakiintiö", jonka puitteissa valituslupia vuosittain myönnetään. Kiintiön suuruus on nykyisin 150-160 valituslupaa vuodessa.
Ei siis voida sanoa, että KKO:ssa olisi niin sanotusti hyviä ja huonoja "valituslupavuosia" mitä valituslupien määrään tulee.
KKO pystyy sääntelemään ja käytännössä myös selvästi sääntelee työmääräänsä, mitä myönnettyihin valituslupiin ja ennakkopäätöksinä julkaistavien ratkaisujen määrään tulee.
Ennakkopäätöksinä julkaistavien ratkaisujen määrässä on tapahtunut viime vuosina selvää laskua. Kun vielä vuonna 2003 KKO julkaisi ennakkopäätöksinä 138 ratkaisua ja vuonna 2005 kaikkiaan 145 ratkaisua, putosi julkaistujen ratkaisujen määrä vuonna 2009 94:een ja oli vuonna 2010 96. Tänä vuonna päästäneen korkeintaan samaan.
Tämä johtunee osin siitä, että käsiteltävät asiat ovat entistä "kinkkisempiä" ja KKO perustelee ratkaisujaan entistä seikkaperäisemmin.
Minusta KKO:n tulisi kuitenkin julkaista kaikki ne tapaukset, joissa valotuslupa on myönnetty, samalla tavalla, katso blogikirjoituksen kohtaa 3a. Nyt vuosittain 60-70 ratkaisusta, joissa on myönnetty valituslupa, julkaistaan Finlexissä ainoastaan 3-4 rivin mittainen suppea tiedonanto.
Se, että KKO julkaisee entistä vähemmän ratkaisujaan ennakkopäätöksinä, ei kerro mitään hovioikeuden ratkaisujen laadun paranemisesta.
KHO:een saapuu vuosittain noin 1 500 asiaa enemmän kuin KKO:een.
Ihan teknisenä asiana KKO:n ennakkopäätöksissä on harmittaa se, että päätöksestä ei mistään ilmene, millä valituslupanumerolla juttu on aikanaan otettu käsiteltäväksi. Nyt voi kyllä Finlexin kautta seurata myönnettyjä valituslupia, mutta se, tuleeko siitä sitten aikanaan ennakkoratkaisu vai ei, ja jos tulee, mikä, on jo vaikeampaa ja osin mahdotonta. Ei tarvitsisi kuin lisätä yksi tietokenttä VL:2011-XX -tyylisesti ennakkoratkaisun netissä julkaistaviin yksilöintitietoihin, niin asia olisi paljon paremmin.
Tällainen "välipala" on ihan paikallaan yksinkertaisestakin asiasta, jos hovioikeuspiirissä A noudatetaan yhdenlaista ratkaisulinjaa ja hovioikeuspiirissä B toisenlaista linjaa.
KKO:n perustelujen tietynlainen sulkeutuneisuus johtaa siihen, että lukijalle ei useinkaan selviä se, miksi KKO on ottanut asian käsiteltäväkseen ja miksi ratkaisu on päätetty julkaista. Epäyhtenäisyystilanteessa KKO voisi esim. hyvin kertoa, että tämmöistä ja tämmöistä käytäntöä on olemassa ja nyt KKO kertoo, että kumpi linja (tai joku kolmas) on paremmin perusteltavissa.
Blogisti on (jälleen) oikeassa: valitusluvat pitäisi perustella ja perustelut julkaista. Esimerkiksi tänään ilmestynyt ratkaisu KKO:2011:83, jossa pohdittiin sotilaan karkuruuden ja luvattoman poissaolon rajanvetoa, ei todellakaan vaikuttanut siltä että sillä olisi millään muotoa voinut olla merkittävän ennakkopäätöksen arvoa. Ainakaan tuomiossa ei ilmennyt että yksikään oikeusaste olisi harkinnut oikeusseikkoja virheellisesti tai jättänyt olennaisia seikkoja huomiotta. Vaikuttaa siltä että KKO on halunnut helpon keissin ratkaistavakseen. Syynä ennakkopäätöksen antamiseen toki saattaa olla että muissa oikeuksissa käytäntö on epäyhteneväistä, mutta tästä tuomiosta sitä ei ilmene. Asiallisesti perustellusta valitusluvasta nämä sen sijaan ilmenisivät.

matches: KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO KKO


text:
Helsingin HO 01.06.2007 1791 - Hovioikeuden päätöksiä - FINLEX ®
Olet tässä: Finlex › Oikeuskäytäntö › Hovioikeudet › 2009 › Helsingin HO 01.06.2007 1791
Helsingin HO 01.06.2007 1791
Kunnianloukkaus - Sananvapaus - Vahingonkorvaus
S 06/709
PORVOON KÄRÄJÄOIKEUS TUOMIO 28.12.2005
Vastaaja: A Oy
Kantaja B on vaatinut, että
1) A Oy velvoitetaan suorittamaan kantajalle kantajan kunniaa loukanneiden kahden F-lehdessä 28.1.2002 ja 1.2.2002 julkaistujen lehtiartikkelien aiheuttaman henkisen kärsimyksen korvauksena yhteensä 16.000 euroa viivästyskorkoineen 1.2.2002 lukien.
2) vastaajayhtiö velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut viivästyskorkoineen siitä päivästä lukien, kun kuukausi on kulunut ratkaisupäivästä.
Kihlakunnansyyttäjä on 6.10.2004 tehnyt asiassa päätökset syyttämättäjättämisestä sillä perusteella, että asiassa ei olisi kysymys törkeästä kunnianloukkauksesta ja epäillyn kunnianloukkauksen syyteoikeus oli vanhentunut.
Kantaja on kuitenkin katsonut, että rikosperusteiset vahingonkorvausvaatimukset eivät ole vanhentuneet, minkä vuoksi kanteessa esitetyt kärsimysvaatimukset on esitetty lehden kustantajaa A Oy:tä vastaan.
Vastaaja on ensisijaisesti kiistänyt kanteen sillä perusteella, että vahingonkorvauksen tuomitseminen kanteessa vaadituilla perusteilla edellyttää sitä, että vastaajat eli päätoimittaja D ja toimittaja E ovat syyllistyneet korvauksen perusteena olevaan rikokseen.
Vastaajayhtiö on lausunut, että kihlakunnansyyttäjän syyttämättäjättämispäätöksen mukaan törkeän kunnianloukkausrikoksen tunnusmerkistö ei tässä tapauksessa täyty eikä syyttäjän toimivaltaan ole kuulunut tutkia, onko asiassa syyllistytty kunnianloukkaukseen, koska syyteoikeus kunnianloukkausrikoksesta on vanhentunut. Kanteessa mainittujen F-lehden artikkelien tiedonsaantia, kirjoittamista ja julkaisemista koskeva asia on kokonaisuudessaan selvitetty päätoimittajan ja toimittajan toimesta poliisitutkinnassa. F-lehden julkaisemat artikkelit ovat olleet todenperäisiä ja niissä on selostettu vain poliisille tutkittavaksi annettuja asioita sellaisina kuin ne oli tutkintapyyntöön sisällytetty. Artikkeleissa ei ole mainittu kenenkään asianosaisen nimiä eikä heitä ole voinut millään muullakaan tavoin tunnistaa artikkeleista. Jälkimmäinen 1.2.2002 julkaistu artikkeli on julkaistu sen jälkeen kun asiasta oli neuvoteltu päätoimittajan ja kantajan kanssa ja kantaja oli tässä keskustelussa antanut hyväksymisensä sen julkaisemiselle.
Poliisitutkinnassa esiin tulleiden selvitysten perusteella vastaaja on katsonut, etteivät päätoimittaja D eikä toimittaja E ole syyllistyneet mihinkään rangaistavaan tekoon
Kunnianloukkaukseen perustuva vahingonkorvausvastuu edellyttää rikoslain 24 luvun mukaisten tekojen (RL 24:9 tai 10) tunnusmerkistön täyttymistä. Vahingonkorvausvastuun syntyminen ei edellytä sitä, että ko. teoista tuomittaisiin rangaistukseen, mutta vahingonkorvausvastuun syntymisen edellytyksenä on, että teon tunnusmerkistö täyttyy.
Käräjäoikeus katsoo että se, jonka kunniaa on loukattu, voi vaatia korvausta henkisestä kärsimyksestä julkaisijalta tai kustantajalta riippumatta siitä, kuka joukkoviestimen piirissä katsotaan syylliseksi julkaisun rikolliseen sisältöön ja riippumatta siitä, tuomitaanko siitä rangaistukseen, koska
korvausvelvollisuus syntyy jo työntekijän tuottamuksellisesta toiminnasta.
Tämän vuoksi kannetta ei voida hylätä vastaajan ensisijaisesti esittämillä perusteilla.
F-lehden syy-yhteys kantajan esittämään henkisestä kärsimyksestä syntyneeseen vahinkoon
Käräjäoikeus toteaa, että lehdistön tehtävä on tuoda esiin ja kirjoittaa yhteiskunnallisesti tärkeistä asioista. Sananvapauteen liittyy kuitenkin velvollisuuksia ja vastuuta. Tämä vastuu konkretisoituu mm. siinä, että toimittajan tulee tietyssä määrin varmistua siitä, että esitettävä tieto perustuu tosiasioihin ja että arvo-asetelmat nojaavat tosiseikkoihin ja ne on laadittu hyvässä uskossa. Ankaran arvostelun kohteeksi joutuneelle on varattava tilaisuus kommentoida esitettyjä väitteitä.
Tietojen paikkansapitävyys on tarkastettava ja tietoihin on suhtauduttava kriittisesti etenkin, jos tietolähteellä saattaa olla omia intressejä tai vahingoittamistarkoitus. Virheellinen tieto on oikaistava, ankaran arvostelun kohteen oma kanta on tuotava esiin.
Näin ei ole menetelty tässä tapauksessa.
Käräjäoikeus katsoo, että artikkelissa on esitetty tunnistettavalla tavalla lukuisia kantajaan kohdistuvia perättömiä ja loukkaavia väitteitä. Väitteet ovat herjaavia ja omiaan saattamaan hänet halveksumisen alaiseksi.
Vahingonkorvausvastuun synnyttää teko in abstracto, korvausvastuu syntyy vaikkei teosta rangaistusta tuomittaisikaan.
E:n ja D:n työnantajana A Oy on velvollinen korvaamaan työntekijän työssään tuottamuksellaan aiheuttaman vahingon.
Kantaja B harjoittaa ammatikseen asianajotoimintaa. Artikkelissa esitetyt väitteet ovat luonteeltaan erittäin vakavia ja kohdistuvat sellaisiin seikkoihin, joilla on asianajajan ammatin harjoittamisessa ratkaisevan suuri merkitys.
Lehti on julkaissut artikkelin kuulematta vastapuolta esitetyistä väitteistä. Lehti ei myöskään myöhemmin ole oikaissut artikkelissa esitettyjä virheellisiä väitteitä. Käräjäoikeus katsoo, ettei jälkimmäinen artikkeli ole ensimmäisen artikkelin oikaisua, vaan siinä vielä toistetaan samat väitteet, jotka ovat omiaan saattamaan artikkelissa mainitun henkilön halveksimisen alaiseksi.
Yllä mainitut seikat huomioon ottaen käräjäoikeus katsoo, että henkisestä kärsimyksestä vaaditut määrät ovat kohtuulliset ja oikeat.
Vastaaja A Oy velvoitetaan suorittamaan kantajalle B:lle hänen kunniaansa loukanneiden kahden F-lehdessä julkaistun lehtiartikkelin aiheuttaman henkisen kärsimyksen korvauksena, molemmista erikseen 8.000 euroa, eli yhteensä 16.000 euroa laillisine viivästyskorkoineen 1.2.2002 lukien.
Vahingonkorvauslaki 3 luku 1 § 1 momentti
Käräjätuomari Ulf Skogster
HELSINGIN HOVIOIKEUS TUOMIO 1.6.2007
A Oy (jäljempänä yhtiö) on vaatinut, että käräjäoikeuden tuomio kumotaan ja B:n kanne hylätään tai että yhtiön maksettavaksi tuomittua vahingonkorvausta joka tapauksessa alennetaan. Lisäksi yhtiö on vaatinut, että B velvoitetaan korvaamaan sen oikeudenkäyntikulut käräjä- ja hovioikeudessa korkoineen.
B ei ollut ollut tunnistettavissa artikkeleiden 28.1.2002 ja 1.2.2002 perusteella. Artikkelien sisältö oli vastannut rikosilmoituksen ja tutkintapyynnön sisältöä, joten kysymyksessä ei ollut ollut tahallinen kunnianloukkaus.
Tuomittu vahingonkorvaus oli oikeuskäytäntö huomioon ottaen kohtuuttoman suuri. Jälkimmäisestä artikkelista 1.2.2002 ei ollut voinut aiheutua lainkaan henkistä kärsimystä, koska sen sisältö oli vastannut pääosin B:n omia näkemyksiä. Lisäksi kyseinen artikkeli oli julkaistu ainoastaan muutama päivä ensimmäisen artikkelin jälkeen, joten asia ei ollut saanut sen johdosta merkittävää lisäjulkisuutta.
B on vaatinut, että valitus hylätään ja yhtiö velvoitetaan korvaamaan hänen oikeudenkäyntikulunsa hovioikeudessa 4.343,60 eurolla ja asianosaiskulunsa 1.125 eurolla, molemmat määrät korkoineen.
B oli ollut helposti tunnistettavissa artikkelien perustella, koska kysymyksessä olleesta peruskorjaushankkeesta oli jo aikaisemmin uutisoitu paikallislehdissä. Artikkeleissa oli esitetty C:n rikosilmoituksesta ilmeneviä useita valheellisia väitteitä, joiden paikkansapitävyyttä yhtiö ei ollut tarkastanut. C:n rikosilmoituspyynnön sisältö huomioon ottaen esitetyt väitteet olisi tullut tarkastaa omakohtaisesti. Tuomittu vahingonkorvaus oli oikeuskäytännön mukainen.
Tekoaikana voimassa olleen vahingonkorvauslain 5 luvun 6 §:n (412/1974) mukaan henkilövahinkoa koskevia vahingonkorvauslain säännöksiä on sovellettava myös sen kärsimyksen korvaamiseen, jonka on aiheuttanut muun muassa kunniaan kohdistunut rikos. Hovioikeus katsoo kuten käräjäoikeus, että vahingonkorvausvastuun syntyminen ei edellytä sitä, että kysymyksessä olevista teoista tuomittaisiin rangaistukseen. Sen sijaan vahingonkorvausvastuun syntymisen edellytyksenä on kunnianloukkausrikoksen tunnusmerkistön toteutuminen.
Kunnianloukkaus ja sanavapaus
Sananvapaus sekä yksityiselämän ja kunnian suoja ovat perus-ja ihmisoikeuksina turvattuja oikeuksia. Perusoikeuksia koskevien lainvalmisteluasiakirjojen mukaan perusoikeudet eivät ainakaan yleisesti voi olla siten ehdottomia, ettei niitä saisi missään olosuhteissa ja missään laajuudessa rajoittaa. Perusoikeusturvan kannalta on toisaalta tärkeää, että rajoitukset kyetään pitämään mahdollisimman vähäisinä (HE 309/1993 vp, s. 29).
Perusoikeuksien käyttämistä voivat oikeuskirjallisuuden mukaan rajoittaa esimerkiksi toisten ihmisten perusoikeudet. Yksilö ei voi vaatia niin ehdotonta suojaa perusoikeudelleen, että se johtaisi toisen yksilön perusoikeuksien loukkaukseen. Kahden tai useamman perusoikeuden keskinäiset kollisiotilanteet ratkaistaan pääsäännön mukaan punninnalla, jossa tulee pyrkiä ratkaisuun, joka mahdollisimman hyvin turvaisi kaikkien kilpailevien perusoikeuksien samanaikaisen toteutumisen. Tavoitteena on siten saavuttaa mahdollisimman hyvä tasapainotilanne yhteen sovitettavien perusoikeuksien kesken. Perusoikeuksien rajoitusten hyväksyttävyyttä tulee arvioida perusoikeusjärjestelmän kannalta. Siten ainakin lähtökohtaisesti toisten yksilöiden perusoikeuksien turvaamistavoite muodostaa hyväksyttävän perusteen rajoittaa perusoikeutta. (Veli-Pekka Viljanen: Perusoikeudet, 1999 s. 157, 164 ja 171).
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin (jäljempänä EIT) on pitänyt erityisen tärkeänä sananvapauden turvaamista tiedotusvälineille, joiden keskeisenä tehtävänä on levittää tietoa ja mielipiteitä yleisistä asioista. EIT:n kannan mukaan (Pederseen ja Baadsgaard v. Tanska 19.6.2003 ja Selistö v. Suomi 16.11.2004) journalistien oikeus yleisesti kiinnostavien tietojen julkaisuun edellyttää, että he toimivat vilpittömässä mielessä ja virheettömien tosiseikkojen pohjalta sekä antavat luotettavaa ja täsmällistä tietoa journalismin etiikan mukaisesti. Tiedotusväline voi yleensä luottaa muun muassa viranomaisten asiakirjoihin tarvitsematta omin tutkimuksin varmistaa tällaisten tietojen todenperäisyyttä (Colombani v. Ranska 25.6.2002 ja Selistö v. Suomi 16.11.2004). Sananvapauteen kuuluu EIT:n mukaan myös tietynasteinen liioittelu yleistä mielenkiintoa herättäviä asioita käsiteltäessä (Cumpana ja Mazare v. Romania 10.6.2003). Toisaalta EIT on todennut, että ankaran arvostelun kohteeksi joutuneelle on varattava tilaisuus kommentoida esitettyjä väitteitä (Harlanova v. Latvia 3.4.2003).
EIT:n Suomea koskevassa ratkaisussa ( Selistö v. Suomi 16.11.2004) on todettu, että sananvapaus koski Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kohdan mukaisin varauksin paitsi myönteisinä, vaarattomina tai yhdentekevinä pidettyjä myös loukkaavia, järkyttäviä tai levottomuutta herättäviä tietoja ja ajatuksia. Tämä johtui pluralismin, suvaitsevuuden ja vapaamielisyyden vaatimuksista, joita ilman demokraattista yhteiskuntaa ei ollut olemassa. Poikkeuksia sananvapaudesta tuli tulkita ahtaasti ja rajoitusten välttämättömyydestä täytyi olla vakuuttavaa näyttöä. Välttämättömyys-testi edellytti, että ihmisoikeustuomioistuimen oli päätettävä siitä, perustuiko puuttuminen pakottavaan sosiaaliseen tarpeeseen ja oliko se oikeassa suhteessa tavoitteeseensa ja olivatko sen oikeutuksen tueksi kansallisten viranomaisten toimesta esitetyt perusteet relevantteja ja riittäviä.
Ratkaisussa todetaan lisäksi, ettei ihmisoikeussopimus taannut täysin rajoittamatonta sananvapautta edes silloin, kun lehdistössä käsiteltiin vakavia julkisia huolenaiheita. Sananvapaus käsitti myös velvollisuuksia ja vastuita, jotka koskivat myös lehdistöä. Näillä oli merkitystä silloin, kun hyökättiin yksityishenkilön mainetta vastaan ja horjutettiin muiden henkilöiden oikeuksia. Velvollisuuksista ja vastuista johtui, että journalistit saivat vedota ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan takaamaan sananvapauteen vain sillä edellytyksellä, että he toimivat vilpittömässä mielessä tarjotakseen täsmällistä ja luotettavaa tietoa journalismin etiikan mukaisesti.
Tapauksessa Selistö v. Suomi kansalliset tuomioistuimet eivät juurikaan olleet pitäneet artikkeleissa esitettyjä seikkoja väärinä, vaan valittaja oli tuomittu enemmänkin sen johdosta, mitä artikkeleissa ei ollut mainittu. Asiassa esitetyt lainaukset olivat perustuneet julkisiksi tulleisiin esitutkintapöytäkirjoihin. Ihmisoikeustuomioistuimen mielestä toimittajilla ja muilla mediaan kuuluvilla ei ollut yleistä velvollisuutta tutkia tuollaisissa asiakirjoissa olleiden lausumien todenperäisyyttä, vaan näiden tuli voida selostaa tapahtuma virallisista lähteistä saamiensa tietojen perusteella.
Nyt kysymyksessä olevassa tapauksessa F-lehdessä on julkaistu kaksi lakimiehen asuntokauppoihin liittyvästä rikosilmoituksesta kertovaa artikkelia. Todistelutarkoituksessa kuullut E ja D ovat todenneet, että asuntokauppoihin ja etenkin vanhojen asuntojen remontointiin ja peruskorjauksiin liittyvät asiat kuuluvat yleistä mielenkiintoa herättäviin uutisiin. Tähän nähden lehdistöllä on oltava oikeus kirjoittaa myös negatiivisista asuntokauppoihin liittyvistä uutisista. Hovioikeus katsookin, että lähtökohtaisesti lehdistöllä on oikeus kirjoittaa yleistä mielenkiintoa herättävistä negatiivisistakin uutisista ilman, että jonkun tapahtumiin liittyvän henkilön kunnian suojaamisen tarve sitä perusteettomasti estäisi.
Kuten edellä on todettu, perusoikeuksien rajoittamisperusteiden tulee olla hyväksyttäviä ja rajoitusten painavan yhteiskunnallisen tarpeen vaatimia. Lisäksi rajoitusten tulee olla välttämättömiä hyväksyttävän tavoitteen saavuttamiseksi ja laadultaan hyväksyttävässä suhteessa rajoitusperusteen painavuuteen. Kahden perusoikeuden asettuessa vastakkain, rajoitusperusteiden soveltaminen edellyttää punnintaa, jossa perusoikeuksien painoarvoa verrataan toisiinsa. Kunnian ja yksityiselämän suojaa ylläpidetään niiden loukkaamisen kriminalisoivalla lainsäädännöllä. Sananvapautta ei sen vuoksi kuitenkaan edellytetä aiheettomasti rajoitettavan. Jäljempänä tulee punnittavaksi, onko sananavapauden käyttäminen nyt kysymyksessä olevassa tapauksessa johtanut kunnianloukkaukseen.
Tietojen tarkistamisvelvollisuus
Nyt kysymyksessä olevassa tapauksessa artikkelit ovat sisältäneet yksityishenkilöä koskevia totuudenvastaisia ja loukkaavia tietoja. Toisin kuin edellä mainitussa tapauksessa Selistö v. Suomi, asiassa ei ole nyt väitettykään, että C:n rikosilmoituksessaan esittämät seikat olisivat olleet totuudenmukaisia. Yhtiö on vedonnut siihen, että artikkelit olivat perustuneet C:n rikosilmoitukseen ja vastanneet siinä esitettyjä tietoja sekä C:n omaa kertomusta. Näin olleen artikkeleissa ei yhtiön mukaan ollut esitetty perätöntä tietoa tai vihjausta. Yhtiö oli lisäksi varmistanut poliisilta, että C oli tehnyt kyseisen rikosilmoituksen. Koska artikkelit olivat vastanneet C:n rikosilmoituksen sisältöä, yhtiöllä ei käsityksensä mukaan ollut ollut velvollisuutta tarkistaa artikkeleissa esitettyjen tietojen totuudenmukaisuutta muualta.
Edellä mainitun hallituksen esityksen perusteluiden, EIT:n ratkaisukäytännön ja oikeuskirjallisuuden perusteella hovioikeus katsoo, että sananvapauden käyttämiseen liittyvän vastuun ja artikkelissa esitettyjen syytösten vakavuuden perusteella yhtiön olisi tullut jo ennen ensimmäisen artikkelin julkaisemista varmistua siinä esitettyjen tietojen totuudenmukaisuudesta ja vähintäänkin varata B:lle mahdollisuus esittää oma näkemyksensä asiassa. Erityisesti rikosilmoituksen sisältö huomioon ottaen artikkeleja laadittaessa olisi tullut tarkistaa niissä esitetyt tiedot sekä varmistua siitä, että esitetyt vakavat väitteet perustuivat objektiivisiin tosiasioihin. Kunnianloukkausrikoksen tunnusmerkistön toteutumisen kannalta merkitystä ei ole sillä, että esitetyt väitteet ovat vastanneet C:n rikosilmoitusta, kun samalla ei ole edes pyritty varmistumaan siitä, että C:n rikosilmoituksessaan esittämät väitteet olisivat olleet totuudenmukaisia. Hovioikeus korostaa lisäksi, että pelkkää poliisille tehtyä rikosilmoitusta ei yleensä voida pitää sellaisena, muun muassa ratkaisussa Selistö v. Suomi mainittuna viranomaisen asiakirjana, jonka sisältöön joukkotiedotusvälineellä olisi oikeus luottaa ilman velvollisuutta varmistua siinä esitettyjen tietojen totuudenmukaisuudesta.
Vaikka B:n nimeä ei artikkeleissa mainita, E ja D ovat tienneet, että C:n väitteet koskevat B:tä. Yhtiön olisi näissä olosuhteissa tullut antaa B:lle tilaisuus esittää oma näkökantansa asiassa jo ennen ensimmäisen artikkelin julkaisemista. Rikosilmoituksessa esitettyjen väitteiden todenperäisyyden varmistamisen laiminlyömisen vuoksi E:llä ja D:llä ei ole ollut riittäviä perusteita uskoa väitteitä todeksi eikä heidän näin ollen voida katsoa toimineen EIT:n edellyttämällä tavalla vilpittömässä mielessä tarjotakseen täsmällistä ja luotettavaa tietoa journalismin etiikan mukaisesti.
Henkilön kunnia saattaa tulla loukatuksi, vaikka hänen nimeään ei varsinaisesti asiayhteydessä mainita. Jotta kysymyksessä voisi olla kunnianloukkaus, tulee henkilöstä annettujen tietojen olla niin tarkkoja ja yksilöiviä, että lehtiartikkelin lukijat tai ainakin osa heistä kykenee tunnistamaan artikkelissa mainitun henkilön.
Kohteen tunnistettavuutta on arvioitu korkeimman oikeuden ratkaisussa 2000:54, jossa kysymys oli oikeudenkäyntiuutisesta, joka oli otsikoitu: "Kehitysvammaohjaaja kavalsi oppilaiden rahoja Hämeenlinnassa". Ratkaisussa katsottiin, että hämeenlinnalaista kehitysvammaohjaajaa koskevassa perättömässä uutisessa asianomaisen henkilöllisyys oli ollut paitsi lähipiirin ja kyseisen oppilaitoksen kanssa tekemisissä olevien lisäksi myös muiden asiasta kiinnostuneiden helposti selvitettävissä. Tunnistamisen merkitystä syyksilukemisen kannalta on arvioitu korkeimman oikeuden ratkaisussa 2006:62, jossa pakinatyylisen kirjoituksen katsottiin loukanneen kunniaa, vaikkei loukatun nimeä ollut mainittu kirjoituksessa ja vaikka ratkaisussa oli todettu, että henkilön tunnistettavuus oli muutoinkin jäänyt melko suppeaksi. Edellä mainituilla seikoilla katsottiin sen sijaan olevan merkitystä tekomuodon törkeysarvioinnissa.
Ihmisoikeustuomioistuimen tapauksessa Selistö v. Suomi on puolestaan annettu merkitystä sille, ettei henkilön nimeä, ikää tai sukupuolta ollut mainittu artikkeleissa ja näin ollen henkilöä ei ollut nimenomaisesti saatettu yleisön tietoon. Tapauksessa vastakkain olivat olleet sananvapaus ja yksittäisen henkilön kunnia. Hyväksyttävänä perusteena sananvapauden käytölle oli tapauksessa Selistö v. Suomi ollut se, että artikkelit olivat puuttuneet tärkeään yhteiskunnalliseen ongelmaan käyttämällä esimerkkinä yksittäistapausta. Nyt kysymyksessä olevassa tapauksessa ei ole kuitenkaan vastaavalla tavalla puututtu yleiseen yhteiskunnalliseen asuntokauppoja koskevaan ongelmaan esimerkkitapauksen kautta, vaan artikkeleissa on pääasiallisesti siteerattu C:n tekemän rikosilmoituksen sisältöä ja hänen mielipiteitään. Tämä tulee ottaa huomioon punnittaessa keskenään sananvapauden ja toisaalta kunnian suojan suhdetta.
Tunnistettavuuden kannalta on olennaista, että artikkeleissa on mainittu porvoolaisrouvan tehneen rikosilmoituksen lakimiehestä, jonka taloyhtiöstä rouva oli ostanut asunnon. Lisäksi artikkelissa on mainittu, että Porvoon poliisi on vahvistanut saaneensa asiasta rikosilmoituksen. Näiden tietojen perusteella on objektiivisesti arvioiden helposti pääteltävissä, että kysymyksessä on Porvoossa sijaitseva taloyhtiö ja että artikkelissa mainittu lakimies oli porvoolainen. Kirjallisena todisteina esitetyistä lehtiartikkeleista (L 20.11.1999 ja 17.3.1999) käy ilmi, että B on ollut osallisena Ä-kadulla sijaitsevan kiinteistön peruskorjaushankkeessa. Lisäksi henkilötodistelulla on selvitetty, että Porvoossa ei ole ollut tuona ajankohtana muita, johonkin tiettyyn lakimieheen henkilöityneitä taloyhtiöitä. Asian aikaisempi uutisointi huomioon ottaen hovioikeus katsoo, ettei tunnusmerkistön toteutumisen kannalta merkitystä voida antaa sille, että artikkeleissa ei ole mainittu B:n nimeä. Lisäksi henkilötodistelulla on selvitetty, että usea porvoolainen oli välittömästi yhdistänyt artikkelin väitteet B:hen. Edellä mainittujen seikkojen perusteella hovioikeus katsoo, että B on ollut ilman erityisiä selvitystoimenpiteitä artikkeleiden perusteella muunkin kuin lähipiirinsä tunnistettavissa kotikaupungissaan.
F-lehdessä 28.1.2002 ja 1.2.2002 julkaistut artikkelit ovat sisältäneet vääriä ja loukkaavia tietoja. Artikkeleja kirjoitettaessa niiden sisältämiä tietoja ei ole tarkistettu millään tavalla eikä B:lle ollut annettu tilaisuutta ennen ensimmäisen artikkelin julkaisemista ottaa väitteisiin kantaa. Lisäksi B:n henkilöllisyys on ollut artikkeleissa esitettyjen tietojen perustella tunnistettavissa siten, että kunnianloukkauksen tunnusmerkistö on toteutunut. B:llä on näin ollen oikeus saada vahingonkorvausta kunnianloukkauksen aiheuttamasta henkisestä kärsimyksestä.
Kunnianloukkausrikoksen aiheuttaman kärsimyksen määrä ja ilmenemismuodot voivat eri henkilöillä suuresti vaihdella. Näytön esittäminen asiaan vaikuttavista psyykkisistä tekijöistä sekä syy- ja seuraussuhteista on usein käytännössä mandotonta. Korvaus on tällöin määrättävä arvioimalla ottaen lähtökohdaksi tapauksen objektiiviset piirteet, kuten kunnianloukkauksen laatu, asian saama julkisuus ja sen tosiasialliset vaikutukset loukatun elämänpiirissä.
Yhtiö on vahingonkorvauksen alentamiseksi vedonnut siihen, että jälkimmäinen eli 1.2.2002 julkaistu artikkeli on perustunut B:n C:stä tekemään tutkintapyyntöön ja että artikkelin sisältö on pääosin vastannut B:n näkemyksiä. Hovioikeus katsoo kuitenkin, että 1.2.2002 julkaistu artikkeli on sävyltään ja kirjoitustavaltaan ensimmäistä artikkelia vastaava. Artikkelissa 1.2.2002 on mainittu muun muassa, että "Porvoolaisrouvan kamppailu oikeuksiensa puolesta on saanut jatkoa". Lisäksi artikkelissa on toistettu ensimmäisessä eli 28.1.2002 julkaistussa artikkelissa esitettyjä loukkaavia seikkoja kuten esimerkiksi, että "Nainen syytti rikosilmoituksessaan asuntokauppoja kanssaan tehnyttä lakimiestä mm. pettämisestä, salaamisesta, jatkuvasta valehtelusta, petoksesta, huijauksesta, kiusanteosta ja aiheettomista syytöksistä".
Korkein oikeus on tapauksessaan KKO 1997:81 ottanut kantaa siihen, mikä vaikutus on annettava sille, että sama aineisto on aikaisemmin julkaistu toisessa lehdessä. Ratkaisussa on todettu, että loukkauksen toistaminen ei välttämättä aiheuta saman suuruista kärsimystä ja vahinkoa kuin ensimmäinen loukkaus. Koska tapauksessa esiintyvien kahden lehden levikki ja kohderyhmä eivät olleet täysin vastanneet toisiaan ja lisäksi artikkeleiden sisällöissä ja sävyissä oli ollut eroja, korkein oikeus oli pitänyt selvitettynä, että myös jälkimmäinen kirjoitus oli aiheuttanut henkistä kärsimystä.
Hovioikeus katsoo, että artikkelin 1.2.2002 sävy ja sisältö huomioon ottaen voidaan pitää selvitettynä, että myös sen julkaiseminen on aiheuttanut henkistä kärsimystä. Koska molemmat artikkelit ovat ilmestyneet samassa lehdessä ja niiden lukijakunta on ollut sama ja artikkelissa 1.2.2002 on myös kerrottu B:n C:n rikosilmoituksesta tekemästä tutkintapyynnöstä, hovioikeus katsoo, että jälkimmäisen artikkelin julkaisusta aiheutunut kärsimys on ollut vähäisempää artikkeliin 28.1.2002 verrattuna. Näin ollen oikeuskäytäntö (esimerkiksi KKO 1997:80, KKO 1997:81, KKO 1997:185, KKO 2000:54, KKO 2005:82) huomioon ottaen kohtuullisena vahingonkorvauksena on pidettävä artikkelin 28.1.2002 osalta 8.000 euroa ja artikkelin 1.2.2002 osalta 4.000 euroa.
Asianosainen, joka häviää asian, on oikeudenkäymiskaaren 21 luvun 1 §:n mukaan velvollinen korvaamaan kaikki vastapuolensa tarpeellisista toimenpiteistä johtuvat kohtuulliset oikeudenkäyntikulut, jollei muualla laissa toisin säädetä.
B:n kanne on pääosin menestynyt. Koska kanteen hyväksymättä jäänyt osa koskee ainoastaan harkinnanvaraista seikkaa, jolla ei ole ollut sanottavaa vaikutusta oikeudenkäyntikulujen määrään, hänen on oikeudenkäymiskaaren 21 luvun 3 §:n 2 momentin säännös huomioon ottaen saatava edellä kerrotun pääsäännön mukaisesti täysi korvaus kuluistaan. Tämän vuoksi yhtiön on korvattava B:n oikeudenkäyntikulut hovioikeudessa.
A Oy:n B:lle maksettavaksi tuomittu korvaus henkisestä kärsimyksestä alennetaan 12.000 euroon käräjäoikeuden tuomitsemine korkoineen.
Iiro Kartano, Martti Harsia, Aino Virkkunen
viskaali Kati Lavi

matches:
§ 1
KKO
KKO
KKO
KKO
KKO
KKO


text:
Testitulokset: Just Cause 2 (DX11) - Radeon HD 6970 ja 6950: Onko Kaimaani alligaattori vai krokotiili?
Hardware.fi > Artikkelit > Radeon HD 6970 ja 6950: Onko Kaimaani alligaattori vai krokotiili? > Testitulokset: Just Cause 2 (DX11)
Just Cause 2 –testin ainoat todelliset suoriutujat ovat Radeon HD 5970 (500 dollaria) ja Radeon HD 6850 –korttien CrossFire-kokoonpano (380 dollaria). Paras valinta on ilmeinen, kunhan tarjolla on neljä korttipaikkaa kahta tuplakorttipaikan kokoista ohjainta varten.
Nvidian GeForce GTX 580 (510 dollaria) on yleisesti ottaen seuraavaksi nopein vaihtoehto, mutta tässäkin tapauksessa voit säästää 100 dollaria, jos valitset kaksi GeForce GTX 460 1GB –korttia sen sijaan.
Seuraavana tulee AMD:n uusi Radeon HD 6970 sijoittuneena keskivaiheille kilvoitellen GeForce GTX 480 ja GTX 570 –mallien kanssa. Tulokset eivät ole huonoja, jos niitä verrataan järjettömästi ylihinnoiteltuun GTX 480 –ohjaimeen, jota kannattaakin välttää kaikin keinoin. AMD kohtaa kuitenkin tiukkaa kilpailua 350 dollarin hintaisen GeForce GTX 570 –mallin taholta.
Jonon hännillä AMD:n Radeon HD 6950 sijoittuu lähelle 290 dollarin hintaisen Radeon HD 5870 –kortin tuloksia, mikä tarkoittaa AMD:lle selkeää kilpailua sen omassa sarjassa.
Edellinen sivuTestitulokset: DiRT2 (DX111)
Seuraava sivuMonen kortin skaalaus: 3DMark Vantage

matches: HD HD HD HD HD HD HD


text:
Laki eläkkeensaajan asumistuesta 571/2007 | EDILEX
Laki eläkkeensaajan asumistuesta 11.5.2007/571
1 – 7 §1 lukuYleiset säännökset ja määritelmät
2 §Suomessa asuminen
4 §Avoliitto ja erillään asuminen
5 §Asumismenot
7 §Laitoshoito
8 – 19 §2 lukuAsumistuen määräytymisperusteet
8 §Oikeus asumistukeen
9 §Huomioon otettavat asumismenot
10 §Asumismenojen enimmäismäärä
11 §Asumismenojen omavastuuosuus
12 §Vuositulo
13 §Huomioon otettava omaisuus
14 §Etuoikeutetut tulot
15 §Asumistuen määrä
16 §Avio- tai avopuolisoiden asumistuki
17 §Asumistuen tarkistaminen
18 §Asumistuen epääminen tai alentaminen
19 §Asumistuen vähimmäismäärä
20 – 34 §3 lukuToimeenpanoa koskevat säännökset
20 §Asumistuen hakeminen
21 §Takautuva hakuaika
22 §Asumistuen hakeminen ja ilmoitusvelvollisuus
23 §Hakemuksen ratkaiseminen käytettävissä olevien tietojen perusteella
24 §Asumistukea koskeva päätös
25 §Maksaminen
25 a §Maksaminen vuokranantajalle
25 b §Vuokranantajan ilmoitusvelvollisuus
26 §Keskeyttäminen laitoshoidon vuoksi
27 §Keskeyttäminen vankeusrangaistuksen vuoksi
28 §Maksaminen kunnan toimielimelle
29 §Takautuvan asumistuen pidättäminen Kansaneläkelaitokselle
30 §Asumistuen periminen takautuvasti maksettavasta työeläkkeestä tai korvauksesta
30 a §Asumistuen myöntäminen väliaikaisesti
31 §Maksamisen väliaikainen keskeyttäminen
32 §Asumistuen lakkaaminen
33 §Takaisinperintä
33 a §Kuoleman jälkeen aiheettomasti maksetun asumistuen palauttaminen
34 §Takaisin perittävän saatavan vanhentuminen
35 – 42 §4 lukuMuutoksenhaku
35 §Muutoksenhakuoikeus
36 §Muutoksenhakuaika
37 §Itseoikaisu
38 §Muutoksenhakuajan jälkeen tullut valitus
39 §Asiavirheen korjaaminen
40 §Lainvoimaisen päätöksen oikaisu
41 §Asian uudelleen ratkaiseminen muun etuuden tai korvauksen myöntämisen johdosta
42 §Lainvoimaisen päätöksen poistaminen
43 – 50 §5 lukuTietojen saaminen, luovuttaminen ja salassapito
43 §Tiedot asumistuen ratkaisemista varten
44 §Tiedot väestörekisteriviranomaiselta
45 §Tiedot laitoshoidosta ja vankeusrangaistuksesta
46 §Tiedot laitoshoitoa koskevaa neuvottelumenettelyä varten
47 §Muuta etuutta varten saatujen tietojen käyttäminen
48 §Tekninen käyttöyhteys
49 §Tiedot viranomaisille
50 §Tiedot asumistuen hakijalle
51 – 57 §6 lukuErinäiset säännökset
51 §Viivästysajalta maksettava korotus
52 §Viivästysaika
53 §Indeksisidonnaisuus
54 §Lämmitys-, vesi- ja kunnossapitokustannusten sekä asumismenojen enimmäismäärien tarkistaminen
55 §Rahamäärien pyöristäminen
56 §Ulosmittaus- ja siirtokielto
57 §Rahoitus
58 – 60 §7 lukuVoimaantulo- ja siirtymäsäännökset
58 §Soveltamissäännös
2 § (11.1.2019/21) [HE 188/2018]
4 § (13.1.2017/11) [HE 232/2016]
4) asumisoikeusasunnoista annetun lain (650/1990) mukaisen asumisoikeuden han...

matches: §1 §2 §3 §4 §5 §6 §7


text:
Matte HD Foundation Palette Diverse Harmony | bennye. fi
Paletit ja kiekot »
HDFP-11 Matte HD Foundation Palette Diverse Harmony
Hinta 229,15 €
Diverse Harmony Matte Foundation 18 värin meikkivoidepaletista löytyvät sarjan suosituimmat sävyt vaaleasta tummaan. Koostumus on ihanan pehmeä, sävyjä on helppo sekoittaa keskenään. Lopputulos peittävä ja matta. Kiinnitä tarvittaessa kevyesti Luxury- tai HD puuterilla.
Noin 750-1800 levitystä per paletti (69g)
Parfum free. Ei tehty eläinkokeita.
* Cabrylic / Capric Triglyceride* Talc* Isoamyl Laurate* Petrolatum* Ethylhexyl Palmitate* Carnauba (Copernicia Cerifera)* Cera Alba (Beeswax)* Kaolin* Ozokerite* Polymethyl Methacrylate* Phenoxyethanol* Potassium Sorbate
Saattaa sisältää: CI NO. (+/-)
* 77891*77491*77492*77499*19140*73360*15850*77288*77289* 77007
Parfum free. Lopeta tuotteen käyttö mikäli ilmenee ärsytysoireita.
HDFP-31 Matte HD Foundation Palette Global
HDFP-21 Matte HD Foundation Palette Fair
MediaPro HD Sheer Foundation

matches: HD HD HD HD HD HD


text:
Mene...Kotiin3DAbstraktiAeroArkkitehtuuriEläimetlinnutPyörätautotSarjakuvatJulkkiksetKaupunkiViileäVärikäsTietokoneetSöpöLiputKukkaRuoka & JuomatHauskaPelitTytötteLomaKuumaElääLogoRakkausMuutElokuvatmusiikkiluontopaikatavaruusUrheiluteknologiaMaailmanLisäämobile	Kotiin / HD / tapetti poisto vihjeitä HD	tapetti poisto vihjeitä HD
0	tapetti poisto vihjeitä HD
Here is most beautiful Selection Of wallpaper removal tips HD For Desktops, PC, Kannettavat, Mobiles Ja Tabletit. Tässäwallpapermad.com Taustakuva tietokanta voit ladata miljoonia korkealaatuisia taustakuvia . Kaikki taustakuvat ovat ilmaisia ladata. Meillä on paljon taustakuvia yli kolmekymmentä Plus kategoriat Like Eläimet, Sarjakuva, Kukka, avaruus , Pelit ja Urheilu ,Jne. vaikka tyyppi tietokoneen että yksinkertaisesti omistat, voit yksinkertaisesti siirtää korkean resoluution taustakuvan kokoa muutetaan ja rajataan sopivaksi työpöydälle näytön.
piipittää noin Maha Edellinen: roxas tapetti HD
näkymät (236) Winter tapetti hd
näkymät (185) funny christmas taustakuva HD
näkymät (127) joulu taustakuvia ilmaiseksi HD
näkymät (86) Joulu työpöydän taustakuvaksi HD
kukka työpöydän taustakuva HDviktoriaaninen tyyli tapetti HDjumalattomat taustakuvia HDHurley tapetti HDvihreä ja sininen tapetti HDmajakka tapetti HDDownton Abbey tapetti HDpääsiäinen työpöydän taustakuva HDElk tapetti HDtapetti ripustimet HD Mainos

matches: HD HD HD HD HD HD hd HD HD HD HD


text:
Discovery hd – Älypuhelimen käyttö ulkomailla
Discovery HD Showcase -kanavalta näet Discovery Channelilta tuttuja sekä ennennäkemättömiä laatuohjelmia HD-teräväpiirtokuvana. Suomen antennilähetysverkon tv-toimijat ovat sopineet vapaasti jaeltavien antenniverkon kanavien yhtäaikaisesta siirtymisestä HD:n eli . Oli kanavat vasta vapaasti katsottavissa, joten kysymys on siis vain salauksenpurusta.
The international Discovery HD first launched . Official for Discovery. Watch Full Episodes FREE with your TV subscription. Get Behind the Scenes with Your Favorite Shows!
TV-oppaan ohjelmatiedot kanavalle Discovery HD. Suomen suosituin TV-opas tarjoaa yli 1kanavan tv-ohjelmien tiedot. Valitse etusivulle omat suosikkikanavasi ja korosta lempiohjelmasi helposti kartalla. Discovery Hd TV Channel Schedule – Schedule of Discovery Hd TV, Discovery Hd TV Channel, Schedule for Discovery H Discovery Hd Schedule Today, . Get complete Discovery HD World TV Channel Guide for various programs or Discovery HD World show TV on Times of India.
Of course shiny new graphics . Shark Week, MythBusters, Wheeler Dealers, Deadliest Catch, Gold Rush and more. Check in on your favourite Discovery Channel India show on our TV schedule page. TV Gids Discovery HD vandaag.
De uitgebreide tv gids van Discovery HD van vandaag vind je hier. De zender Discovery HD heeft . Eli nuo otsikon mukaiset kanavat menivät digiboksin tehdasasetusten palautuksen myötä pimeäksi,kaikki muut HD-kanavapaketin kanavat . The trigger is done directly on the radio control and data are . Live TV stream of Discovery HD broadcasting from USA. Channel description of Discovery HD: Entertainment TV channel. Pete samlar ihop gänget för att . Tradicionālais Discovery kanāls HD kvalitātē.
Piedāvā populārzinātniskās un dokumentālās filmas par dabu, apkārtējo vidi un cilvēku veikumiem. Lace, Antique Frame Replicas, Orchids (Hd). Is there an issue with Discovery HD on Bluesky that Shaw is aware of? Alle Sendungen bei Discovery HD – das gesamte TV Programm von Discovery HD von heute auf einen Blick.
To date, the fourth criterion of . I have been unable to receive Discovery HD. I am getting the ESPN HD as well as my local HD channels. Bekijk wat er nu en straks te zien is op Discovery.

matches: hd HD HD Hd Hd Hd Hd HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD


Soraarnerussutisiaqarnissamut aaqqissuussinermut pinngitsoorani ilaanissaq pillugu Inatsisartut inatsisaat nr. 21, 28. november 2016-imeersumi makkua allanngortinneqarput:
1. Inatsisartut inatsisaata qulequtaa imatut oqaasertalerneqarpoq:
”Soraarnerussutisiaqalernissamut aaqqissuussinermut peqataasussaatitaaneq pillugu Inatsisartut inatsisaat”
2. § 4, imm. 1-imi, imatut oqaasertalerneqarpoq:
” Ileqqaarnissamut tunngavissanik naatsorsuinermi makku naapertorlugit tunniunneqartartut ilanngunneqassanngillat:
1) Kalaallit Nunaanni Namminersornerullutik Oqartussani kommuninilu tjenestemandit pillugit Inatsisartut inatsisaat,
2) Tjenestemandit Inatsisartut suliffeqarfiini atorfillit pillugit Inatsisartut inatsisaat,
3) Naalagaaffimmi tjenestemanditut atorfillit Kalaallit Nunaanniittut pillugit inatsit,
4) Inuit annertuumik innarluutillit ikiorserneqartarnerat pillugu Inatsisartut peqqussutaat,
5) Meeqqanut tapiissutit pillugit Inatsisartut inatsisaat,
6) Meeqqanik inuusuttunillu ikiorsiisarneq pillugu Inatsisartut peqqussutaat,
7) Pisortanit ikiorsiissutit pillugit Inatsisartut peqqussutaat,
8) Utoqqalinermi pensionisiat pillugit Inatsisartut inatsisaat,
9) Siusinaartumik pensionisiat pillugit Inatsisartut inatsisaat,
10) Inissiani attartukkani ineqarnermut tapiissutit pillugit Inatsisartut inatsisaat,
11) Ilinniagaqarnersiutit pillugit Inatsisartut inatsisaat, aamma
12) Borgmesterinik borgmesterillu tulliinik kiisalu kommunalbestyrelsinut nunaqarfinnilu aqutsisunut ilaasortanik aamma najukkani ataatsimiititaliat ilaasortaannut il. il. akissarsiaqartitsineq pillugu Namminersorlutik Oqartussat nalunaarutaanni nr. 25, 30. december 2013-imeersumi § 2, § 12 aamma § 14, akissarsiat aamma ilaasortaajunnaarnersiutit borgmesterinut taakkulu aappaannut meeraannullu pensionisiaqartitsineq pillugu Namminersorlutik Oqartussat nalunaarutaat nr. 24, 30. december 2013-imeersumi § 10, imm. 3, imaluunniit § 10, imm. 4 naapertorlugit pensionisianut tapiissutinut tunngavissiisut, ilaanatik.”
Inatsisartut inatsisaat ulloq 1. januar 2020 atuutilerpoq, aammalu ukioq isertitaqarfiusoq 2019 aallarnerfigalugu atuutilerluni.
L_16-2019_bemaerk_kn
L_16-2019_betaenk_kn


text:
Sound Around Gear Pro HD 1080p Action Cam - Hi-Res Digital Camera/Camcorder with Full HD Video, 12.0 Mega Pixel Camera, 2.4'' Touch Screen (Blue) Arvostelut - alaTest.fi
alaTest on kerännyt ja analysoinut 111 arvostelut tuotteelle Sound Around Gear Pro HD 1080p Action Cam - Hi-Res Digital Camera/Camcorder with Full HD Video, 12.0 Mega Pixel Camera, 2.4'' Touch Screen (Blue). Keskimääräinen antama arvosana tälle tuotteelle on 2.7/5, verrattuna keskimääräiseen arvosanaan 4.0/5 kategoriassa Videokamerat.
Me analysoimme käyttäjien ja ammattilaisten antamia arvosteluita, tuotteen ikää ja muita seikkoja. Verraten muihin tuotteisiin kategoriassa Videokamerat, Sound Around Gear Pro HD 1080p Action Cam - Hi-Res Digital Camera/Camcorder with Full HD Video, 12.0 Mega Pixel Camera, 2.4'' Touch Screen (Blue) on saanut alaScore™-arvosanan 78/100 = Hyvä.
Näytä kaikki 2:n tähden arvostelut (41% arvosteluista)
alaTest has collected and analyzed 111 user reviews of Sound Around Gear Pro HD 1080p Action Cam - Hi-Res Digital Camera/Camcorder with Full HD Video, 12.0 Mega Pixel Camera, 2.4'' Touch Screen (Blue) from Amazon.com. The average user rating for this product is 2.6/5, compared to an average user rating of 3.9/5 for other Camcorders on Amazon.com. Views about the durability and battery are generally positive. The portability and price also get good reviews, but there are some less positive opinions about the design and reliability.
Tämä yhteenveto perustuu tuotteisiin: Sound Around GDV285BK HD Video Recording Gear Pro HD Sport Action Camera, 720p Wide-Angle Camcorder with 2.0 Touch Screen SD Card Slot, USB Plug And M • Sound Around GDV285BK HD Video Recording Gear Pro HD Sport Action Camera, 720p Wide-Angle Camcorder with 2.0 Touch Screen SD Card Slot, USB Plug And M

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD