text:
Asiassa C‑472/10,
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 267 TFEU, from the Pest Megyei Bíróság (Hungary), made by decision of 25 August 2010, received at the Court on 29 September 2010, in the proceedings jossa on kyse EY 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Pest Megyei Bíróság (Unkari) on esittänyt 25.8.2010 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 29.9.2010, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság v
Invitel Távközlési Zrt, Invitel Távközlési Zrt ,
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Tizzano sekä tuomarit M. Safjan (esittelevä tuomari), A. Borg Barthet, J.-J. Kasel ja M. Berger,
– Unkarin hallitus, asiamiehinään Z. Fehér, K. Szíjjártó ja Z. Tóth, – the Spanish Government, by F. Díez Moreno, acting as Agent,
– Euroopan komissio, asiamiehinään G. Rozet ja K. Talabér-Ritz,
kuultuaan julkisasiamiehen 6.12.2011 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
Judgment tuomion Grounds
1. This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 3(1) and (3) and Article 6(1) of Council Directive 93/13/EEC of 5 April 1993 on unfair terms in consumer contracts (OJ 1993 L 95, p. 29) (the ‘Directive’) and points 1(j) and 2(d) of the annex to that directive.
1. Ennakkoratkaisupyyntö koskee kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29; jäljempänä direktiivi) 3 artiklan 1 ja 3 kohdan sekä 6 artiklan 1 kohdan ja sen liitteessä olevien 1 kohdan j alakohdan sekä 2 kohdan d alakohdan tulkintaa. 2. The reference has been made in public-interest proceedings brought by Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság (the Hungarian national consumer protection authority; the ‘NFH’) against the company Invitel Távközlési Zrt (‘Invitel’), concerning the latter’s use of allegedly unfair terms in its contracts concluded with consumers. 2. Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság (kansallinen kuluttajansuojaviranomainen, jäljempänä NFH) on nostanut Invitel Távközlési Zrt -nimistä yritystä (jäljempänä Invitel) vastaan yleisen edun mukaisen kanteen, jossa on kyse siitä, että viimeksi mainitun väitetään käyttäneen kohtuuttomia sopimusehtoja kuluttajien kanssa tekemissään sopimuksissa.
Legal context Asiaa koskevat oikeussäännöt European Union Law Unionin oikeus 3. According to the 20th recital in the preamble to the Directive: 3. Direktiivin johdanto-osan 20 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa: ‘… contracts should be drafted in plain, intelligible language, the consumer should actually be given an opportunity to examine all the terms … ‘
”sopimukset on laadittava selvin ja ymmärrettävin ilmaisuin; kuluttajalle on tosiasiallisesti annettava tilaisuus tutkia kaikki ehdot – –”
4. Article 1 of the Directive provides: 4. Direktiivin 1 artiklassa säädetään seuraavaa: ‘...
5. Article 3 of the Directive provides: 5. Direktiivin 3 artiklassa säädetään seuraavaa: ‘1. A contractual term which has not been individually negotiated shall be regarded as unfair if, contrary to the requirement of good faith, it causes a significant imbalance in the parties’ rights and obligations arising under the contract, to the detriment of the consumer. ”1. Sopimusehtoa, josta ei ole erikseen neuvoteltu, pidetään kohtuuttomana, jos se hyvän tavan vastaisesti aiheuttaa kuluttajan vahingoksi huomattavan epätasapainon osapuolten sopimuksesta johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien välille. ...
3. The Annex shall contain an indicative and non-exhaustive list of the terms which may be regarded as unfair.’ 3. Liitteessä on ohjeellinen luettelo, joka ei ole tyhjentävä, niistä ehdoista, joita voidaan pitää kohtuuttomina.” 6. Article 4 of the Directive states: 6. Direktiivin 4 artiklassa säädetään seuraavaa:
‘1. Without prejudice to Article 7, the unfairness of a contractual term shall be assessed, taking into account the nature of the goods or services for which the contract was concluded and by referring, at the time of conclusion of the contract, to all the circumstances attending the conclusion of the contract and to all the other terms of the contract or of another contract on which it is dependent. ”1. Sopimusehdon kohtuuttomuutta arvioidaan ottaen huomioon sopimuksen kohteena olevien tavaroiden ja palvelujen luonne ja viitaten sopimuksentekohetkellä kaikkiin sopimuksen tekoon liittyviin olosuhteisiin sekä kaikkiin muihin sopimuksen ehtoihin tai toiseen sopimukseen, josta se on riippuvainen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan soveltamista. 2. Assessment of the unfair nature of the terms shall relate neither to the definition of the main subject-matter of the contract nor to the adequacy of the price and remuneration, on the one hand, as against the services or goods [supplied] in exchange, on the other, in so far as these terms are in plain intelligible language.’ 2. Sopimusehtojen kohtuuttoman luonteen arviointi ei saa koskea sopimuksen pääkohteen määrittelyä, hinnan tai korvauksen riittävyyttä eikä vastineena toimitettavia palveluja ja tavaroita, jos ehdot on laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi.” 7. Article 5 of the Directive provides: 7. Direktiivin 5 artiklassa säädetään seuraavaa: ‘In the case of contracts where all or certain terms offered to the consumer are in writing, these terms must always be drafted in plain, intelligible language. ...’
”Jos on kyse sopimuksesta, jonka kaikki tai tietyt kuluttajalle esitetyt ehdot on laadittu kirjallisesti, ehdot on aina laadittava selkeästi ja ymmärrettävästi. – –”
8. Article 6 of the Directive provides: 8. Direktiivin 6 artiklassa säädetään seuraavaa: ‘1. Member States shall lay down that unfair terms used in a contract concluded with a consumer by a seller or supplier shall, as provided for under their national law, not be binding on the consumer and that the contract shall continue to bind the parties upon those terms if it is capable of continuing in existence without the unfair terms.
9. Article 7 of Directive 93/13 is worded as follows: 9. Direktiivin 7 artiklassa säädetään seuraavaa: ‘1. Member States shall ensure that, in the interests of consumers and of competitors, adequate and effective means exist to prevent the continued use of unfair terms in contracts concluded with consumers by sellers or suppliers. ”1. Jäsenvaltioiden on kuluttajien ja kilpailevien elinkeinonharjoittajien edun vuoksi varmistettava, että on olemassa riittäviä ja tehokkaita keinoja kohtuuttomien ehtojen käytön lopettamiseksi elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisissä sopimuksissa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut keinot sisältävät säännöksiä, joiden mukaisesti henkilöt ja järjestöt, joilla on kansallisen lainsäädännön mukaisesti laillinen etu suojella kuluttajia, voivat kansallisen lainsäädännön mukaisesti saattaa asian käsiteltäväksi tuomioistuimessa tai toimivaltaisessa viranomaisessa, jotka voivat päättää, ovatko yleiseen käyttöön laaditut sopimusehdot luonteeltaan kohtuuttomia, ja käyttää riittäviä ja tehokkaita keinoja tällaisten ehtojen käytön lopettamiseksi. 3. With due regard for national laws, the legal remedies referred to in paragraph 2 may be directed separately or jointly against a number of sellers or suppliers from the same economic sector or their associations which use or recommend the use of the same general contractual terms or similar terms.’ 3. Kansallista lainsäädäntöä noudattaen 2 kohdassa tarkoitetut oikeudelliset keinot voidaan kohdistaa erikseen tai yhteisesti useisiin saman alan elinkeinonharjoittajiin tai näiden järjestöihin, jotka käyttävät samoja yleisiä sopimusehtoja tai samanlaisia ehtoja tai suosittavat niiden käyttöä.” 10. Article 8 of the Directive states: 10. Direktiivin 8 artiklassa säädetään seuraavaa: ‘Member States may adopt or retain the most stringent provisions compatible with the Treaty in the area covered by this Directive, to ensure a maximum level of consumer protection.’ ”Jäsenvaltiot voivat antaa tai pitää voimassa tämän direktiivin soveltamisalalla perustamissopimuksen mukaisia tiukempia säännöksiä varmistaakseen kuluttajalle suojelun korkeamman tason.” 11. The annex to the Directive lists the terms referred to in Article 3(3):
11. Direktiivin liitteessä luetellaan 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut sopimusehdot seuraavasti:
‘1. Terms which have the object or effect of: ”1. Ehdot, joiden tarkoituksena tai seurauksena on: ...
j) elinkeinonharjoittajan valtuuttaminen muuttamaan sopimusehtoja yksipuolisesti ilman pätevää sopimuksessa mainittua syytä; ...
l) sen salliminen, että tavaroiden hinnat määrätään luovutushetkellä tai että tavaroiden myyjälle tai palvelujen toimittajalle annetaan oikeus korottaa niiden hintaa antamatta kummassakaan tapauksessa kuluttajalle vastaavaa oikeutta peruuttaa sopimus, jos lopullinen hinta on liian korkea suhteessa sopimuksen tekohetkellä sovittuun hintaan; ...
2. Edellä g, j ja l alakohdan soveltamisala ...
Edellä j alakohta ei – – ole esteenä ehdoille, joiden mukaisesti elinkeinonharjoittaja varaa itselleen oikeuden muuttaa yksipuolisesti määräämättömäksi ajaksi tehdyn sopimuksen ehtoja, jos elinkeinonharjoittaja velvoitetaan ilmoittamaan siitä kuluttajalle kohtuullisen ajan kuluessa tehdyllä ennakkoilmoituksella ja jos kuluttaja voi vapaasti purkaa sopimuksen. ...
(d) Subparagraph (l) is without hindrance to price-indexation clauses, where lawful, provided that the method by which prices vary is explicitly described.’ d) Edellä l alakohta ei estä hintaindeksiehtoja, jos ne ovat laillisia ja jos hintojen vaihtelumenetelmä esitetään yksityiskohtaisesti.” National law Kansallinen lainsäädäntö 12. Article 209 of the Hungarian Civil Code provides: 12. Siviililain (polgari törvénykönyv) 209 §:ssä säädetään seuraavaa: ‘1. A standard contract term, or a non-individually negotiated term of a consumer contract, shall be regarded as unfair if, in breach of the obligation to act in good faith and fairly, it unilaterally and unjustifiably establishes the contractual rights and obligations of the parties to the detriment of the party other than that imposing the contract term in question.
”1. Kuluttajasopimuksen yleinen sopimusehto tai sopimusehto, josta ei ole erikseen neuvoteltu, on kohtuuton, jos siinä lojaliteettiperiaatteen vastaisesti ja kohtuuttomasti määritellään yksipuolisesti ja perusteetta osapuolten sopimuksesta johtuvat oikeudet ja velvollisuudet kyseisen sopimusehdon laatineen osapuolen sopimuskumppanille epäedullisella tavalla.
13. Article 209/A of the Civil Code states: 13. Siviililain 209/A §:ssä säädetään seuraavaa: ‘1. The party adversely affected may contest unfair terms which appear in the contract as standard contract terms.
”1. Vahinkoa kärsinyt sopimuspuoli voi riitauttaa sopimuksen yleisissä sopimusehdoissa olevat kohtuuttomat ehdot.
2. Kuluttajasopimusten yleisissä sopimusehdoissa olevat kohtuuttomat ehdot tai ehdot, jotka elinkeinonharjoittaja on laatinut yksipuolisesti etukäteen ja joista ei ole erikseen neuvoteltu, ovat pätemättömiä. Pätemättömyyteen voidaan vedota vain kuluttajan eduksi.”
14. Article 209/B of the Civil Code provides as follows: 14. Siviililain 209/B §:ssä säädetään seuraavaa: ‘1. Bodies designated in separate legislation may also apply to the courts for the declaration of invalidity of an unfair term which appears in a consumer contract as a standard contract term, pursuant to Article 209/A(2) of this Code. The declaration of invalidity of the unfair term shall have effects as regards all those who have concluded contracts with a seller or supplier who applies such a term. ”1. Myös erikseen lailla nimetty järjestö voi vaatia tuomioistuimelta kuluttajasopimuksen yleisissä sopimusehdoissa olevan kohtuuttoman ehdon toteamista pätemättömäksi 209/A §:n 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Jos tuomioistuin toteaa kohtuuttoman ehdon pätemättömäksi, tätä päätöstä on sovellettava kaikkiin kyseistä ehtoa käyttävän elinkeinonharjoittajan kanssa sopimuksen tehneisiin osapuoliin.
2. Erikseen lailla nimetty järjestö voi myös vaatia sellaisen yleisen sopimusehdon pätemättömyyden toteamista, joka on tarkoitettu käytettäväksi kuluttajien kanssa tehtävissä sopimuksissa ja joka on saatettu yleiseen tietoon, vaikka sitä ei olisikaan vielä käytetty. 3. If the court, in proceedings under paragraph 2, finds that a standard contract term is unfair, it shall declare it invalid in the event of its (future) use in favour of all parties who conclude contracts with any seller or supplier who has published the term in question. Following such judgment the user of the unfair contract term is to satisfy any claim that consumers may have against him. The judicial decision must also contain a clause prohibiting the party which published the term in question from further use thereof. 3. Jos tuomioistuin toteaa 2 momentissa tarkoitetussa menettelyssä kyseisen yleisen sopimusehdon kohtuuttomaksi, sen on julistettava, että ehto on mitätön kaikkiin niihin osapuoliin nähden, jotka (tulevaisuudessa) tekevät sopimuksen sen tunnetuksi tehneen elinkeinonharjoittajan kanssa. Jokaisella kohtuutonta sopimusehtoa käyttävällä henkilöllä on velvollisuus noudattaa kuluttajan kyseisen päätöksen nojalla esittämiä vaatimuksia. Tuomioistuimen on ratkaisussaan lisäksi kiellettävä kohtuuttoman yleisen sopimusehdon tunnetuksi tehnyttä käyttämästä kyseistä ehtoa. ...’
15. Article 39 of the Law CLV of 1997 on consumer protection provides:
15. Kuluttajansuojasta (fogyasztóvédelemről szóló törveny) vuonna 1997 annetun lain nro CLV 39 §:ssä säädetään seuraavaa:
”1. Kuluttajansuojaviranomainen, kuluttajien etuja ajava yhteiskunnallinen järjestö tai yleinen syyttäjä voi nostaa kuluttajien suojaamiseksi joukkokanteen tai vahingonkorvauskanteen sitä vastaan, joka lainvastaisella toiminnallaan loukkaa huomattavaa määrää kuluttajia tai aiheuttaa huomattavan suurta vahinkoa. Tällainen oikeudenkäynti voidaan saattaa vireille myös silloin, kun asiassa ei voida yksilöidä vahingon kärsineitä kuluttajia. ...’
16. Article 132 of Law C of 2003 on electronic communications states:
16. Sähköisestä viestinnästä (elektronikus hírközlésről szóló törveny) vuonna 2003 annetun lain nro C 132 §:ssä säädetään seuraavaa:
”1. Liittymäsopimuksen tekemiseen liittyviä sääntöjä on sovellettava liittymäsopimuksia muutettaessa. Yleisissä sopimusehdoissa voidaan sallia, että liittymäsopimuksia muutetaan 2 momentin säännösten mukaisesti.
2. Palvelun tarjoaja voi yksipuolisesti muuttaa liittymäsopimusta vain seuraavissa tapauksissa:
a) jos yksittäisessä liittymäsopimuksessa tai yleisissä sopimusehdoissa määrätyt edellytykset täyttyvät, mutta kuitenkin siten, ettei muuttamisesta aiheudu olennaisia muutoksia sopimusehtoihin, jollei laista tai sähköistä viestintää koskevista säännöksistä muuta johdu
b) jos muuttaminen on perusteltua lainmuutoksen tai viranomaispäätöksen vuoksi or
(c) if it is justified by substantial changes in circumstances. c) jos muuttaminen on olosuhteiden olennaisen muuttumisen vuoksi perusteltua. 3. A substantial amendment shall mean a change relating to the conditions necessary to receive the service or to the indicators corresponding to a quality objective. 3. Olennaisena muuttamisena on pidettävä palvelun käyttöedellytysten tai palvelun laatuparametrien muuttamista.
4. Jos palvelun tarjoajalla on yleisten sopimusehtojen nojalla yksipuolinen oikeus muuttaa näitä ehtoja niissä mainituissa tapauksissa, sen on ilmoitettava tästä liittymän omistajille tämän lain säännösten mukaisesti vähintään 30 päivää ennen kyseisten muutosten voimaantuloa; sen on myös ilmoitettava liittymän omistajille niiden oikeudesta päättää sopimus. Liittymän omistajalla on tällöin kahdeksan päivän kuluessa muutoksista tiedon saatuaan oikeus päättää sopimus välittömin vaikutuksin.
5. Where the amendment includes provisions which are unfavourable to the subscriber, the latter may terminate the subscriber contract, without any other legal consequences, within 15 days of the aforementioned notification. However, subscribers are not entitled to avoid the contract if they have undertaken to use the service for a specific period of time and if they have concluded the subscriber contract in light of the benefits stemming from such an undertaking, and the amendment does not affect the benefits received. Where the amendment has an effect on the benefits received and the subscriber terminates the contract, the supplier of the service cannot claim from the subscriber the amount of the benefits received for the period subsequent to the termination of the contract. 5. Jos muutokset sisältävät liittymän omistajalle epäedullisia määräyksiä, liittymän omistajalla on oikeus 15 päivän kuluessa tiedoksisaannista ilman oikeudellisia seuraamuksia päättää liittymäsopimus. Liittymän omistaja ei kuitenkaan voi päättää liittymäsopimusta, jos hänellä on velvollisuus käyttää palvelua tietyn ajanjakson ajan ja jos hän on tehnyt sopimuksen tietoisena sopimuksen tuottamista eduista ja muutos ei koske saatuja etuja. Jos muutos koskee saatuja etuja ja jos liittymän omistaja päättää liittymäsopimuksen, palvelun tarjoaja ei voi vaatia liittymän omistajaa maksamaan saatua etua sopimuksen päättämisen jälkeiseltä ajalta.
The dispute in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset 17. In the context of public-interest proceedings, the NFH challenges Invitel’s practice of requiring, in fixed-term, so-called ‘loyalty contracts’, and subsequent to the conclusion of those contracts, that the consumer pay fees which had not initially been agreed between the parties. 17. NFH riitauttaa yleisen edun vuoksi nostamassaan kanteessa Invitelin menettelyn, kun se ”asiakassopimuksiksi” kutsuttujen määräaikaisten sopimusten perusteella ja näiden sopimusten tekemisen jälkeen vaatii, että kuluttajan on maksettava kuluja, joista ei alun perin ollut sovittu osapuolten välillä.
18. As is apparent from the case-file, Invitel, as a fixed-line telephone network operator, introduced, into its general business conditions (‘GBC’) in force from 1 January 2008, a term providing for ‘money order fees’, that is to say, the fees applied in the event of payment of invoices by money order. According to that term, ‘if the subscriber pays the amount of the invoice by means of a money order, the supplier of services shall have the right to invoice the additional fees which result (such as postal fees)’. Furthermore, the GBC did not contain any provision specifying the method of calculation of those money order fees.
18. Kuten asiakirja-aineistoista ilmenee, Invitel sisällytti tietoliikenneyrityksenä, joka tarjoaa kiinteän verkon palveluja, 1.1.2008 lähtien voimassa olleisiin yleisiin sopimusehtoihin lausekkeen, joka koski ”postiosoituskuluja”, toisin sanoen kuluja, joita sovelletaan silloin, kun laskut maksetaan postiosoituksena. Kyseisessä lausekkeessa määrätään, että ”jos liittymän omistaja maksaa laskun postiosoituksena, palvelun tarjoajalla on oikeus laskuttaa liittymän omistajalta tästä aiheutuvat lisäkulut (kuten postikulut)”. Yleisissä sopimusehdoissa ei kuitenkaan ole määräystä siitä, miten nämä postiosoituskulut lasketaan.
19. The NFH received a large number of complaints from consumers, on the basis of which it formed the view that the term included in the GBC referred to in the previous paragraph was unfair within the meaning of Article 209 of the Civil Code. As Invitel refused to amend that term, the NFH brought an action before the Pest Megyei Bíróság (Pest County Court) with a view to obtaining a declaration that the contested term was void as being unfair, and the automatic and retroactive reimbursement to subscribers of the amounts wrongly invoiced and received as ‘money order fees’. However, that court took the view that the outcome of the dispute depended on the interpretation of provisions of European Union law. 19. NFH vastaanotti suuren määrän kuluttajien tekemiä kanteluita, joiden perusteella se katsoi, että edellisessä kohdassa mainittu yleisten sopimusehtojen lauseke oli siviililain 209 §:ssä tarkoitetuin tavoin kohtuuton. Koska Invitel kieltäytyi muuttamasta kyseistä lauseketta, NFH nosti kanteen Pest Megyei Bíróságissa ja vaati, että se julistaisi riidanalaisen lausekkeen kohtuuttomana pätemättömäksi ja että liittymän omistajille palautettaisiin automaattisesti ja takautuvasti perusteettomasti perityt ja ”postiosoituskuluina” laskutetut maksut. Kyseinen tuomioistuin on kuitenkin katsonut, että asian ratkaiseminen riippuu u nionin oikeuden säännösten tulkinnasta.
20. In those circumstances, the Pest Megyei Bíróság decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling: 20. Näin ollen Pest Megyei Bíróság on lykännyt asian käsittelyä ja esittänyt unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset: ‘(1) May Article 6(1) of [the Directive] … be interpreted as meaning that an unfair contract term is not binding on any consumer where a body appointed by law and competent for that purpose seeks a declaration of the invalidity of that unfair term which has become part of a consumer contract on behalf of consumers in an action in the public interest ( actio popularis )?
”1) Voidaanko – – direktiivin – – 6 artiklan 1 kohtaa tulkita siten, ettei kohtuuttoman sopimusehdon katsota sitovan yksittäistä kuluttajaa silloin, kun kuluttajasopimuksessa olevan kohtuuttoman sopimusehdon pätemättömyyden toteamista koskevan vaatimuksen tekemiseen laissa nimetty ja lailla tähän valtuutettu järjestö on yleisen edun mukaisella kanteella vaatinut tätä kuluttajien nimissä (ryhmäkanne)? May Article 6(1) of that directive be interpreted, where an order which benefits consumers who are not party to the proceedings is made, or the application of an unfair standard contract term is prohibited, in an action in the public interest, as meaning that an unfair term which has become part of a consumer contract is not binding on all consumers also as regards the future, so that the court has to apply the consequences in law thereof of its own motion? Kun on nostettu yleisen edun mukainen kanne, jossa vaaditaan ratkaisemaan asia sellaisten kuluttajien, jotka eivät ole asianosaisia, hyväksi tai jossa vaaditaan, että kohtuuttoman yleisen sopimusehdon käyttäminen kielletään, voidaanko – – direktiivin 6 artiklan 1 kohtaa tulkita siten, ettei kuluttajasopimuksissa oleva kohtuuton sopimusehto sido ketään asianomaisista kuluttajista eikä tulevaisuudessa muitakaan kuluttajia ja että tuomioistuimen on viran puolesta sovellettava tästä johtuvia oikeudellisia seurauksia? (2) May Article 3(1) of [the Directive], in conjunction with points 1(j) and 2(d) of the annex applicable by virtue of Article 3(3) of that directive, be interpreted as meaning that, where a seller or supplier provides for a unilateral amendment of a contract term without explicitly describing the method by which prices vary or giving valid reasons in the contract, that contract term is unfair ipso jure ?’ 2) Voidaanko – – direktiivin – – 3 artiklan 1 kohtaa – ottamalla huomioon sen 3 artiklan 3 kohdan mukaan sovellettavassa liitteessä olevan 1 kohdan j alakohdan ja 2 kohdan d alakohdan säännökset – tulkita siten, että silloin kun elinkeinonharjoittaja tai palvelujen tarjoaja yksipuolisesti muuttaa sopimusehtoja esittämättä yksiselitteisesti hintojen vaihtelumenetelmää ja mainitsematta sopimuksessa perusteltuja syitä, tätä on pidettävä kohtuuttomana sopimusehtona suoraan lain nojalla?”
Consideration of the questions referred Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu The second question Toinen kysymys 21. By its second question, with which it is appropriate to deal first, the referring court asks, in essence, whether, in light of points 1(j) and 2(d) of the annex to the Directive, Article 3(1) and (3) of the latter should be interpreted as meaning that, where a seller or supplier provides, in a term appearing in the GBC of a consumer contract, for a unilateral amendment of the fees connected with the service to be provided, without setting out clearly the method of fixing those fees or specifying a valid reason for this amendment, that term is unfair.
21. Toisessa kysymyksessään, joka on syytä tutkia ensiksi, kansallinen tuomioistuin kysyy pääasiallisesti, onko direktiivin 3 artiklan 1 ja 3 kohtaa direktiivin liitteessä olevan 1 kohdan j alakohdan ja 2 kohdan d alakohdan valossa tulkittava siten, että kun elinkeinonharjoittaja yksipuolisesti muuttaa tarjottavaan palveluun liittyviä kuluja koskevia kuluttajasopimusten yleisiä sopimusehtoja esittämättä selkeästi kulujen vahvistamismenetelmää ja pätevää syytä muuttamiselle, kyseinen sopimusehto on kohtuuton.
22. It should be noted, in this regard, that the jurisdiction of the Court of Justice extends to the interpretation of the concept of ‘unfair term’ used in Article 3(1) of the Directive and in the annex thereto, and to the criteria which the national court may or must apply when examining a contractual term in the light of the provisions of the Directive, bearing in mind that it is for that court to determine, in the light of those criteria, whether a particular contractual term is actually unfair in the circumstances of the case (Case C‑137/08 VB Pénzügyi Lízing [2010] ECR I‑0000, paragraph 44). It is thus clear that the Court of Justice must limit itself, in its response, to providing the referring court with the indications which the latter must take into account in order to assess whether the term at issue is unfair.
22. Tästä on tärkeää muistuttaa, että unionin tuomioistuimella on toimivalta tulkita direktiivin 3 artiklan 1 kohdan ja sen liitteen mukaista ”kohtuuttoman ehdon” käsitettä ja niitä perusteita, joita kansallinen tuomioistuin voi tai joita sen täytyy soveltaa, kun se tutkii sopimusehtoa direktiivin säännökset huomioon ottaen, ja kansallisen tuomioistuimen on mainittujen perusteiden avulla lausuttava tietyn sopimusehdon konkreettisesta luokittelusta esillä olevan asian olosuhteet huomioon ottaen (asia C-137/08, VB Pénzügyi Lízing, tuomio 9.11.2010, 44 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa). Tästä seuraa, että unionin tuomioistuimen on vastauksessaan esitettävä kansalliselle tuomioistuimelle vain ne seikat, jotka kansallisen tuomioistuimen halutaan ottavan huomioon kyseisen sopimusehdon kohtuuttomuutta arvioidessaan.
23. In accordance with Article 4(2) of the Directive, the assessment of the unfair nature of terms is to relate neither to the definition of the main subject-matter of the contract nor to the adequacy of the price and remuneration, on the one hand, as against the services or goods supplied in exchange, on the other, in so far as those terms are in plain and intelligible language. However, this exclusion cannot apply to a term relating to a mechanism for amending the prices of the services provided to the consumer. 23. Direktiivin 4 artiklan 2 kohdan mukaan sopimusehtojen kohtuuttoman luonteen arviointi ei saa koskea yhtäältä sopimuksen pääkohteen määrittelyä eikä toisaalta hinnan tai korvauksen riittävyyttä suhteessa vastineena toimitettaviin palveluihin ja tavaroihin, jos ehdot on laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi. Tätä säännöstä ei kuitenkaan voida soveltaa kuluttajalle tarjottavista palveluista aiheutuvien kulujen muuttamismekanismia koskevaan sopimusehtoon.
24. With regard to a contract term providing for an amendment of the total price of the service provided to the consumer, it should be pointed out that, in light of points 1(j) and (l) and 2(b) and (d) of the annex to the Directive, the reason for and the method of the variation of the aforementioned price must, in particular, be set out, the consumer having the right to terminate the contract. 24. Sopimusehdosta, jolla muutetaan kuluttajalle tarjottavasta palvelusta aiheutuvaa kokonaiskustannusta, on todettava, että kun direktiivin liitteessä olevat 1 kohdan j ja l alakohta ja 2 kohdan b ja d alakohta otetaan huomioon, elinkeinonharjoittajan on ilmoitettava muun muassa kyseisten kustannusten vaihtelun syy tai niiden vaihtelumenetelmä, ja kuluttajalla on tällöin oikeus päättää sopimus.
25. That annex, to which Article 3(3) of the Directive refers, contains only an indicative and non-exhaustive list of terms which may be regarded as unfair (see Case C‑243/08 Pannon GSM [2009] ECR I‑4713, paragraphs 37 and 38; VB Pénzügyi Lízing , paragraph 42; and order in Case C‑76/10 Pohotovosť [2010] ECR I‑0000, paragraphs 56 and 58). 25. Kyseisessä liitteessä, johon direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa viitataan, on vain ohjeellinen luettelo, joka ei ole tyhjentävä, niistä ehdoista, joita voidaan pitää kohtuuttomina (ks. asia C-243/08, Pannon GSM, tuomio 4.6.2009, Kok., s. I-4713, 37 ja 38 kohta; em. asia VB Pénzügyi Lízing, tuomion 42 kohta ja asia C-76/10, Pohotovosť, tuomio 16.11.2010, 56 ja 58 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
26. If the content of the annex does not suffice in itself to establish automatically the unfair nature of a contested term, it is nevertheless an essential element on which the competent court may base its assessment as to the unfair nature of that term. In the present case, it is clear from a reading of the provisions of the annex to the Directive, referred to in paragraph 24 of the present judgement, that, in assessing the unfair nature of a term such as that at issue in the main proceedings, the question whether the reasons for, or the method of, the variation of the fees connected with the service provided were specified and whether the consumer had the right to terminate the contract is particularly relevant. 26. Vaikka sopimusehdon kohtuuttomuutta ei voida automaattisesti määrittää yksin kyseisen liitteen säännösten perusteella, liite on kuitenkin olennainen seikka, johon toimivaltainen tuomioistuin voi perustaa kyseisen ehdon kohtuuttomuutta koskevan arviointinsa. Tämän tuomion 24 kohdassa tarkoitettuja direktiivin liitteen säännöksiä tässä tapauksessa luettaessa voidaan havaita, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen sopimusehdon kohtuuttomuuden arvioinnin kannalta merkitystä on muun muassa sillä, oliko tarjottavasta palvelusta aiheutuvien kustannusten vaihtelun syyt ja vaihtelumenetelmä esitetty yksityiskohtaisesti ja oliko kuluttajilla oikeus päättää sopimus.
27. Moreover, as is clear from the 20th recital in the preamble to the Directive, the consumer should actually be given an opportunity to examine all the terms appearing in the GBC and the consequences of those terms. Further, the obligation to draft terms in clear, intelligible language is laid down in Article 5 of the Directive.
27. Kuten kyseisen direktiivin johdanto-osan 20 perustelukappaleesta ilmenee, kuluttajalle on lisäksi tosiasiallisesti annettava tilaisuus tutkia kaikki yleisissä sopimusehdoissa olevat ehdot ja niistä aiheutuvat seuraukset. Direktiivin 5 artiklassa asetetaan velvollisuus laatia ehdot selkeästi ja ymmärrettävästi.
28. Consequently, in the assessment of the ‘unfair’ nature of a term, within the meaning of Article 3 of the Directive, the possibility for the consumer to foresee, on the basis of clear, intelligible criteria, the amendments, by a seller or supplier, of the GBC with regard to the fees connected to the service to be provided is of fundamental importance.
28. Näin ollen arvioitaessa sopimusehtojen direktiivin 3 artiklassa tarkoitettua ”kohtuuttomuutta” olennaisen tärkeää on, että kuluttajalla on mahdollisuus selkeiden ja ymmärrettävien perusteiden nojalla ennakoida niitä muutoksia, joita elinkeinonharjoittaja tulee tekemään tarjottavasta palvelusta aiheutuvia kuluja koskeviin sopimusehtoihin.
29. Where certain aspects of the method of amendment of the fees connected with the service to be provided are specified by mandatory statutory or regulatory provisions within the meaning of Article 1(2) of the Directive, or where those provisions provide, for the consumer, the right to terminate the contract, it is essential that the consumer be informed of those provisions by the seller or supplier.
29. Jos tarjottavasta palvelusta aiheutuvien kulujen vaihtelumenetelmistä säädetään tietyiltä osiltaan direktiivin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla pakottavilla laeilla tai asetuksilla tai jos kuluttajalla on näiden säännösten nojalla oikeus päättää sopimus, on olennaista, että elinkeinonharjoittaja ilmoittaa kyseiselle kuluttajalle näistä laeista tai asetuksista.
30. It is for the national court, ruling on an action for an injunction, brought in the public interest and on behalf of consumers, by a body appointed by national law, to assess, in the light of Article 3(1) and (3) of the Directive, the unfair nature of a term such as that at issue in the main proceedings. In that assessment, the national court must determine, inter alia, whether, in light of all the terms appearing in the GBC of the consumer contracts which include the contested term, and the national legislation setting out the rights and obligations which could supplement those provided by the GBC at issue, the reasons for, or the method of, the amendment of fees connected with the service to be provided are set out in plain, intelligible language and, as the case may be, whether consumers have a right to terminate the contract.
30. Kun kansallisessa lainsäädännössä nimetty järjestö nostaa kuluttajien nimissä yleisen edun vuoksi kieltokanteen kansallisessa tuomioistuimessa, viimeksi mainitun tehtävänä on direktiivin 3 artiklan 1 ja 3 kohdan nojalla arvioida, onko pääasiassa kyseessä olevan kaltainen sopimusehto kohtuuton. Sen on tuossa arvioinnissa riidanalaisen sopimusehdon sisältävän kuluttajasopimuksen yleisissä sopimusehdoissa olevien kaikkien ehtojen ja näiden lisäksi mahdollisesti sovellettavien, oikeuksia ja velvollisuuksia asettavien kansallisten säännösten valossa tarkistettava muun muassa, onko tarjottavasta palvelusta aiheutuvien kulujen vaihtelun syyt tai niiden vaihtelumenetelmä esitetty selkeästi ja ymmärrettävästi ja onko kuluttajilla tällaisessa tilanteessa oikeus päättää sopimus.
31. In light of the foregoing considerations, the answer to the second question is that it is for the national court, ruling on an action for an injunction, brought in the public interest, and on behalf of consumers by a body appointed by national law, to assess, with regard to Article 3(1) and (3) of the Directive, the unfair nature of a term included in the GBC of consumer contracts by which a seller or supplier provides for a unilateral amendment of fees connected with the service to be provided, without setting out clearly the method of fixing those fees or specifying a valid reason for that amendment. As part of this assessment, the national court must determine, inter alia, whether, in light of all the terms appearing in the GBC of consumer contracts which include the contested term, and in the light of the national legislation setting out rights and obligations which could supplement those provided by the GBC at issue, the reasons for, or the method of, the amendment of the fees connected with the service to be provided are set out in plain, intelligible language and, as the case may be, whether consumers have a right to terminate the contract.
31. Edellä esitetty huomioiden toiseen kysymykseen on vastattava siten, että kun kansallinen tuomioistuin ratkaisee kansallisessa lainsäädännössä nimetyn järjestön kuluttajien nimissä yleisen edun vuoksi nostaman kieltokanteen, sen tehtävänä on direktiivin 3 artiklan 1 ja 3 kohdan nojalla arvioida, onko kuluttajasopimuksen yleisissä sopimusehdoissa oleva ehto, jossa elinkeinonharjoittaja määrää, että se voi yksipuolisesti muuttaa tarjottavaan palveluun liittyviä kuluja mutta jossa se ei kuitenkaan selkeästi esitä näiden kulujen vahvistamismenetelmää tai pätevää syytä muuttamiselle, kohtuuton. Kyseisen tuomioistuimen on tuossa arvioinnissa riidanalaisen sopimusehdon sisältävän kuluttajasopimuksen yleisissä sopimusehdoissa olevien kaikkien ehtojen ja näiden lisäksi mahdollisesti sovellettavien, oikeuksia ja velvollisuuksia asettavien kansallisten säännösten valossa tarkistettava muun muassa, onko tarjottavasta palvelusta aiheutuvien kulujen vaihtelun syyt tai niiden vaihtelumenetelmä esitetty selkeästi ja ymmärrettävästi ja onko kuluttajilla tällaisessa tilanteessa oikeus päättää sopimus.
The first question Ensimmäinen kysymys 32. By its first question, the referring court asks, in essence, whether Article 6(1) of the Directive, read in conjunction with Article 7(1) and (2) thereof, should be interpreted as meaning that it does not preclude a declaration of invalidity of an unfair term which is part of the GBC of a consumer contract in an action for an injunction, referred to in Article 7 of that Directive, brought against a seller or supplier in the public interest and on behalf of consumers, by a body appointed by national law from producing effects with regard to all consumers who have concluded a contract to which the same GBC apply, including those who were not party to proceedings for an injunction, and whether the national courts are required to apply all the legal consequences under national law, also with regard to the future. 32. Kansallinen tuomioistuin kysyy ensimmäisessä kysymyksessään pääasiallisesti yhtäältä, onko direktiivin 6 artiklan 1 kohtaa, kun sitä luetaan yhdessä sen 7 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, ettei sen vastaista ole, että kun kansallisessa lainsäädännössä nimetty järjestö on kuluttajien nimissä yleisen edun vuoksi nostanut direktiivin 7 artiklassa tarkoitetun kieltokanteen, jota käsiteltäessä todetaan, että kuluttajasopimuksissa oleviin yleisiin sopimusehtoihin sisältyvä kohtuuton ehto on pätemätön, tämä toteaminen vaikuttaa kyseisen lainsäädännön mukaan kaikkiin sellaisen sopimuksen tehneisiin kuluttajiin, johon näitä samoja yleisiä sopimusehtoja sovelletaan, ja myös kuluttajiin, jotka eivät olleet asianosaisina kieltokanneasiassa, ja toisaalta, onko kansallisilla tuomioistuimilla velvollisuus viran puolesta – myös tulevaisuudessa – tehdä tästä kaikki kansallisessa oikeudessa säädetyt päätelmät.
33. In order to answer the first part of this question, it is first necessary to bear in mind that the system of protection established by the Directive is based on the idea that the consumer is in a weak position vis-à-vis the trader as regards both his bargaining power and his level of knowledge, which leads to the consumer agreeing to terms drawn up in advance by the trader without being able to influence the content of those terms (Case C‑453/10 Pereničová and Perenič [2012] ECR I‑0000, paragraph 27 and the case-law cited).
33. Jotta kysymyksen ensimmäiseen osaan voitaisiin vastata, aluksi on muistutettava, että direktiivillä 93/13 toteutettu suojajärjestelmä perustuu ajatukseen siitä, että kuluttaja on elinkeinonharjoittajaan nähden heikompi osapuoli sekä neuvotteluaseman että tietojen puolesta, mikä johtaa kuluttajan sitoutumaan elinkeinonharjoittajan ennakolta laatimiin sopimusehtoihin ilman, että hän voisi vaikuttaa niiden sisältöön (asia C-453/10, Pereničová ja Perenič, tuomio 15.3.2012, 27 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
34. In the context of actions involving an individual consumer, the Court has held that, in view of that weak position, Article 6(1) of the Directive requires Member States to specify that unfair terms ‘shall, as provided for under their national law, not be binding on the consumer’ As is apparent from the case‑law, that is a mandatory provision which aims to replace the formal balance which the contract establishes between the rights and obligations of the parties with an effective balance which re-establishes equality between them ( Pereničová and Perenič , paragraph 28 and the case-law cited).
34. Kanteista, joissa on asianosaisena yksittäinen kuluttaja, unionin tuomioistuin on todennut, että kun tämän asema heikompana osapuolena otetaan huomioon, direktiivin 6 artiklan 1 kohta velvoittaa jäsenvaltiot säätämään, että kohtuuttomat ehdot ”eivät sido kuluttajia niiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti”. Kuten oikeuskäytännöstä ilmenee, kyseessä on pakottava säännös, jolla pyritään korvaamaan muodollinen tasapaino, joka sopimuksessa perustetaan sopimuspuolten oikeuksien ja velvollisuuksien välille, todellisella tasapainolla, jolla voidaan palauttaa sopimuspuolten välinen yhdenvertaisuus (em. asia Pereničová ja Perenič, tuomion 28 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
35. With regard to actions for an injunction brought in the public interest, such as that here at issue in the main proceedings, it should be noted that, while the Directive does not seek to harmonise the penalties applicable in the event of a term being found to be unfair in the context of those actions, Article 7(1) of the Directive nevertheless requires the Member States to ensure that adequate and effective means exist to prevent the continued use of unfair terms in contracts concluded with consumers.
35. Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisista, yleisen edun vuoksi nostetuista kieltokanteista on syytä todeta, että vaikka direktiivillä ei yhdenmukaistetakaan seuraamuksia, jotka ovat sovellettavissa, jos sopimusehto todetaan kohtuuttomaksi tällaisia kanteita käsiteltäessä, direktiivin 7 artiklan 1 kohdalla jäsenvaltiot velvoitetaan tästä huolimatta varmistamaan, että on olemassa riittäviä ja tehokkaita keinoja kohtuuttomien ehtojen käytön lopettamiseksi kuluttajien kanssa tehtävissä sopimuksissa.
36. As is apparent from Article 7(2) of the Directive, the aforementioned means are to include the possibility for persons or organisations having a legitimate interest under national law in protecting consumers to take action in order to obtain a judicial decision as to whether contract terms drawn up for general use are unfair and, where appropriate, to have them prohibited (see Case C‑372/99 Commission v Italy [2002] ECR I‑819, paragraph 14). 36. Kuten kyseisen säännöksen 2 kohdasta ilmenee, edellä mainittuihin keinoihin kuuluu henkilöiden ja järjestöjen, joilla on kansallisen lainsäädännön mukaisesti legitiimi intressi suojella kuluttajia, mahdollisuus saattaa asia käsiteltäväksi tuomioistuimessa, jonka on ratkaistava, ovatko yleiseen käyttöön laaditut sopimusehdot luonteeltaan kohtuuttomia, ja saada ne tarvittaessa kielletyiksi (ks. asia C-372/99, komissio v. Italia, tuomio 24.1.2002, Kok., s. I‑819, 14 kohta).
37. In this respect, it should be added that the deterrent nature and dissuasive purpose of the measures to be adopted, together with their independence of any particular dispute, mean that such actions may be brought even though the terms which it is sought to have prohibited have not been used in specific contracts (see Commission v Italy , paragraph 15).
37. Tähän on lisättävä, että kieltokanteiden ennalta ehkäisevä luonne ja yleisestävä tavoite sekä se, etteivät ne liity konkreettiseen yksittäiseen riitaan, tarkoittavat, että tällaisia kanteita voidaan nostaa, vaikka ehtoja, joiden kieltämistä on vaadittu, ei olisi käytetty tietyissä yksittäisissä sopimuksissa (ks. em. asia komissio v. Italia, tuomion 15 kohta).
38. The effective implementation of that objective requires, as the Advocate General essentially noted in point 51 of her Opinion, that terms of the GBC of consumer contracts which are declared to be unfair in an action for an injunction brought against the seller or supplier concerned, such as the term here at issue in the main proceedings, are not binding on either the consumers who are parties to the actions for an injunction or on those who have concluded with that seller or supplier a contract to which the same GBC apply.
38. Kyseisen tavoitteen tehokas saavuttaminen edellyttää – kuten julkisasiamies ratkaisuehdotuksensa 51 kohdassa toteaa –, että kuluttajasopimusten yleiset sopimusehdot, jotka on todettu kohtuuttomiksi kyseistä elinkeinonharjoittajaa vastaan nostetussa, pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa kieltokanneasiassa, eivät sido kieltokanneasiassa asianosaisina olevia kuluttajia eivätkä kuluttajia, jotka ovat tehneet kyseisen elinkeinonharjoittajan kanssa sellaisen sopimuksen, johon sovelletaan näitä samoja yleisiä sopimusehtoja.
39. In the main proceedings, the national legislation provides that the declaration, by a court, of the invalidity of a term appearing in the GBC of consumer contracts is to apply to any consumer who has concluded a contract with a seller or supplier which includes that term. As is apparent from the case-file in the main proceedings, the subject-matter of the dispute concerns the use by the supplier of standard terms featuring the disputed term in contracts concluded with numerous consumers. It should be noted that, as the Advocate General pointed out in points 57 to 61 of her Opinion, national legislation such as that referred to in the present paragraph satisfies the requirements of Article 6(1), read in conjunction with Article 7(1) and (2), of the Directive.
39. Pääasiassa kyseessä olevassa kansallisessa lainsäädännössä säädetään, että jos tuomioistuin toteaa kuluttajasopimuksen yleisissä sopimusehdoissa olevan kohtuuttoman ehdon pätemättömäksi, tätä päätöstä on sovellettava kaikkiin kyseistä ehtoa käyttävän elinkeinonharjoittajan kanssa sopimuksen tehneisiin osapuoliin. Kuten pääasian asiakirja-aineistosta ilmenee, oikeudenkäynnin kohteena on se, että kyseinen elinkeinonharjoittaja käyttää riidanalaisen ehdon sisältäviä yleisiä sopimusehtoja useiden kuluttajien kanssa tekemissään sopimuksissa. Tästä on todettava, että – kuten julkisasiamies ratkaisuehdotuksensa 57–61 kohdassa toteaa – tässä kohdassa tarkoitetun kaltainen kansallinen lainsäädäntö täyttää direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa, kun sitä luetaan yhdessä sen 7 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa, asetetut edellytykset.
40. The application of a penalty of invalidity of an unfair term with regard to all consumers who have concluded a consumer contract to which the same GBC apply ensures that those consumers will not be bound by that term, but does not exclude the application of other types of adequate and effective penalties provided for by national legislation.
40. Sillä, että kohtuuttoman ehdon pätemättömyysseuraamusta sovelletaan kaikkiin niihin kuluttajiin, jotka ovat tehneet sellaisen kuluttajasopimuksen, johon sovelletaan samoja yleisiä sopimusehtoja, taataan, ettei kyseinen ehto sido näitä kuluttajia, sulkematta kuitenkaan pois kansallisessa lainsäädännössä säädettyjä muuntyyppisiä riittäviä ja tehokkaita seuraamuksia.
41. As regards the second part of the first question, concerning the consequences that national courts must draw from a finding, in an action for an injunction, as to the unfair nature of a term included in the GBC of consumer contracts, it must be noted at the outset that the national court’s power to determine of its own motion whether a term is unfair constitutes in itself a means of achieving the result sought by Article 7 (see Case C‑168/05 Mostaza Claro [2006] ECR I‑10421, paragraph 27 and the case-law cited). The nature and importance of the public interest underlying the protection which the Directive confers on consumers justify, moreover, the national court being required to assess of its own motion whether a contractual term is unfair (see Mostaza Claro , paragraph 38).
41. Ensimmäisen kysymyksen toisesta kohdasta, joka koskee niitä päätelmiä, jotka kansallisilla tuomioistuimilla on velvollisuus tehdä, jos ne kieltokannetta käsitellessään toteavat kuluttajasopimusten yleisissä sopimusehdoissa olevan sopimusehdon olevan kohtuuton, on heti aluksi muistutettava, että kansallisen tuomioistuimen mahdollisuus tutkia viran puolesta tietyn sopimusehdon kohtuuttomuus on keino, joka on omiaan edistämään direktiivin 7 artiklassa tarkoitetun tavoitteen toteuttamista (ks. asia C-168/05, Mostaza Claro, tuomio 26.10.2006, Kok., s. I‑10421, 27 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Yleinen etu, johon direktiivillä turvattu kuluttajansuoja perustuu, on lisäksi luonteeltaan ja merkitykseltään sellainen, että on perusteltua, että kansallisella tuomioistuimella on velvollisuus viran puolesta tutkia sopimusehdon kohtuuttomuus (ks. em. asia Mostaza Claro, tuomion 38 kohta).
42. National courts which find that a term included in GBC is unfair are required under Article 6(1) of the Directive to draw all the consequences that follow under national law, so that the consumer is not bound by that term (see Pereničová and Perenič , paragraph 30 and case-law cited).
42. Kansallisilla tuomioistuimilla, jotka toteavat yleisissä sopimusehdoissa olevan ehdon kohtuuttomuuden, on direktiivin 6 artiklan 1 kohdan nojalla velvollisuus tehdä tästä kaikki kansallisen oikeuden perusteella seuraavat päätelmät, jotta mainittu sopimusehto ei sitoisi kuluttajaa (ks. em. asia Pereničová ja Perenič, tuomion 30 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
43. It follows that, where the unfair nature of a term included in the GBC of consumer contracts has been recognised in an action for an injunction, such as that here at issue in the main proceedings, the national courts are required, of their own motion, and also as regards the future, to draw all the consequences provided for by national law in order to ensure that consumers who have concluded a contract to which those GBC apply will not be bound by that term.
43. Tästä seuraa, että jos kansalliset tuomioistuimet pääasiassa kyseessä olevan kaltaista kieltokannetta käsitellessään toteavat kuluttajasopimusten yleisissä sopimusehdoissa olevan sopimusehdon olevan kohtuuton, niillä on velvollisuus viran puolesta – myös tulevaisuudessa – tehdä tästä kaikki kansallisessa oikeudessa säädetyt päätelmät, jotta kyseinen sopimusehto ei sitoisi sellaisen sopimuksen tehneitä kuluttajia, johon näitä samoja yleisiä sopimusehtoja sovelletaan.
44. In the light of those considerations, the answer to the first question is that Article 6(1) of the Directive, read in conjunction with Article 7(1) and (2) thereof, must be interpreted as meaning that:
44. Ensimmäiseen kysymykseen on nämä seikat huomioiden vastattava, että direktiivin 6 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä sen 7 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että – it does not preclude the declaration of invalidity of an unfair term included in the GBC of consumer contracts in an action for an injunction, provided for in Article 7 of that directive, brought against a seller or supplier in the public interest, and on behalf of consumers, by a body appointed by national legislation from producing, in accordance with that legislation, effects with regard to all consumers who concluded with the seller or supplier concerned a contract to which the same GBC apply, including with regard to those consumers who were not party to the injunction proceedings; – sen vastaista ei ole, että kun kansallisessa lainsäädännössä nimetty järjestö on kuluttajien nimissä yleisen edun vuoksi nostanut direktiivin 7 artiklassa tarkoitetun kieltokanteen, jota käsiteltäessä todetaan, että kuluttajasopimuksissa oleviin yleisiin sopimusehtoihin sisältyvä kohtuuton ehto on pätemätön, tämä toteaminen vaikuttaa kyseisen lainsäädännön mukaan kaikkiin niihin kuluttajiin, jotka ovat tehneet asianomaisen elinkeinonharjoittajan kanssa sellaisen sopimuksen, johon näitä samoja yleisiä sopimusehtoja sovelletaan, mukaan lukien myös kuluttajat, jotka eivät olleet asianosaisina kieltokanneasiassa – where the unfair nature of a term in the GBC has been acknowledged in such proceedings, national courts are required, of their own motion, and also with regard to the future, to draw all the consequences which are provided by national law in order to ensure that consumers who have concluded a contract with the seller or supplier to which those GBC apply will not be bound by that term.
– jos kansalliset tuomioistuimet tällaista asiaa käsitellessään toteavat kuluttajasopimusten yleisissä sopimusehdoissa olevan sopimusehdon olevan kohtuuton, niillä on velvollisuus viran puolesta – myös tulevaisuudessa – tehdä tästä kaikki kansallisessa oikeudessa säädetyt päätelmät, jotta kyseinen sopimusehto ei sitoisi kyseisen elinkeinonharjoittajan kanssa sellaisen sopimuksen tehneitä kuluttajia, johon näitä samoja yleisiä sopimusehtoja sovelletaan.
Costs Oikeudenkäyntikulut 45. Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court. Costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable. 45. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
1. It is for the national court, ruling on an action for an injunction, brought in the public interest and on behalf of consumers by a body appointed by national law, to assess, with regard to Article 3(1) and (3) of Council Directive 93/13/EEC of 5 April 1993 on unfair terms in consumer contracts, the unfair nature of a term included in the general business conditions of consumer contracts by which a seller or supplier provides for a unilateral amendment of fees connected with the service to be provided, without setting out clearly the method of fixing those fees or specifying a valid reason for that amendment. As part of this assessment, the national court must determine, inter alia, whether, in light of all the terms appearing in the general business conditions of consumer contracts which include the contested term, and in the light of the national legislation setting out rights and obligations which could supplement those provided by the general business conditions at issue, the reasons for, or the method of, the amendment of the fees connected with the service to be provided are set out in plain, intelligible language and, as the case may be, whether consumers have a right to terminate the contract. 1) Kun kansallinen tuomioistuin ratkaisee kansallisessa lainsäädännössä nimetyn järjestön kuluttajien nimissä yleisen edun vuoksi nostaman kieltokanteen, sen tehtävänä on kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 3 artiklan 1 ja 3 kohdan nojalla arvioida, onko kuluttajasopimuksen yleisissä sopimusehdoissa oleva ehto, jossa elinkeinonharjoittaja määrää, että se voi yksipuolisesti muuttaa tarjottavaan palveluun liittyviä kuluja, mutta jossa se ei kuitenkaan selvästi kuvaa näiden kulujen vahvistamistapaa tai esitä pätevää syytä muuttamiselle, kohtuuton. Kyseisen tuomioistuimen on tuossa arvioinnissa riidanalaisen sopimusehdon sisältävän kuluttajasopimuksen yleisissä sopimusehdoissa olevien kaikkien ehtojen ja näiden yleisten sopimusehtojen lisäksi mahdollisesti sovellettavien, oikeuksia ja velvollisuuksia asettavien kansallisten säännösten valossa tarkistettava muun muassa, onko tarjottavasta palvelusta aiheutuvien kulujen vaihtelun syyt tai niiden vaihtelumenetelmä esitetty selkeästi ja ymmärrettävästi ja onko kuluttajilla tällaisessa tilanteessa oikeus purkaa sopimus. 2. Article 6(1) of Directive 93/13, read in conjunction with Article 7(1) and (2) thereof, must be interpreted as meaning that: 2) Direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä sen 7 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että – it does not preclude the declaration of invalidity of an unfair term included in the standard terms of consumer contracts in an action for an injunction, provided for in Article 7 of that directive, brought against a seller or supplier in the public interest, and on behalf of consumers, by a body appointed by national legislation from producing, in accordance with that legislation, effects with regard to all consumers who concluded with the seller or supplier concerned a contract to which the same general business conditions apply, including with regard to those consumers who were not party to the injunction proceedings; – sen vastaista ei ole, että kun kansallisessa lainsäädännössä nimetty järjestö on kuluttajien nimissä yleisen edun vuoksi nostanut kyseisen direktiivin 7 artiklassa tarkoitetun kieltokanteen, jota käsiteltäessä todetaan, että kuluttajasopimuksissa oleviin yleisiin sopimusehtoihin sisältyvä kohtuuton ehto on pätemätön, tämä toteaminen vaikuttaa kyseisen lainsäädännön mukaan kaikkiin niihin kuluttajiin, jotka ovat tehneet asianomaisen elinkeinonharjoittajan kanssa sellaisen sopimuksen, johon näitä samoja yleisiä sopimusehtoja sovelletaan, mukaan lukien myös kuluttajat, jotka eivät olleet asianosaisina kieltokanneasiassa – where the unfair nature of a term in the general business conditions has been acknowledged in such proceedings, national courts are required, of their own motion, and also with regard to the future, to draw all the consequences which are provided by national law in order to ensure that consumers who have concluded a contract with the seller or supplier to which those general business conditions apply will not be bound by that term. – jos kansalliset tuomioistuimet tällaista asiaa käsitellessään toteavat kuluttajasopimusten yleisissä sopimusehdoissa olevan sopimusehdon olevan kohtuuton, niillä on velvollisuus viran puolesta – myös tulevaisuudessa – tehdä tästä kaikki kansallisessa oikeudessa säädetyt päätelmät, jotta kyseinen sopimusehto ei sitoisi kyseisen elinkeinonharjoittajan kanssa sellaisen sopimuksen tehneitä kuluttajia, johon näitä samoja yleisiä sopimusehtoja sovelletaan. Top

matches: tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin tuomioistuin


text:
Swedish erotic massage videos erotic massage tartu
Lähetetty 05.01.2019 Kirjoittaja swedish erotic massage videos erotic massage tartu	päällä Swedish erotic massage videos erotic massage tartu
massage blind experiment full fuck videos swedish massage lesbian seduction pussy eating lesbian pussy eating masszage naughty wife massage nude bath fake lesbian agent spanish. M erotic massage, sweden Search, free sex videos. 65,756 swedish massage erotic, fREE videos found on xvideos for this search. Account Join for free Log in Straight. erotic massage Sweden Search swedish massage erotic Search, page 1 Erotic Massage 71: Horny Girl Cums Again and Again. 10 min Primal Fetish -.5M Views - 1080p. Massage -X - Oiled Irina Pavlova up teen-porn experience.
Uhsm-003 With Her Husband 2 Feet Away - Super Erotic Massage. Free 7 day premium access, no Ads Exclusive Content HD Videos Cancel Anytime. Join RedTube Premium and never look back. Adblock users get a week free. Luckily you can have free 7 day access! By signing up today, you get one week free access, no Ads Exclusive Content HD Videos Cancel Anytime.
Sensual Swedish Massage: Swedish erotic massage videos erotic massage tartu
Claim your 7 day free access. Start now, watch this exclusive video only on swedish erotic massage videos erotic massage tartu pornhub premium. Watch this hd video now, you will never see ads again! Watch this 1080p video only on pornhub premium. 1080p, thousands of the best full length videos and no ads. Watch this hd video now, by upgrading today, you get one week free access, no Ads Exclusive Content HD Videos Cancel Anytime. Head's up that some site functionality may break due to Adblock. Ads are the worst, right? Swedish Massage porn videos for free, here. Discover the growing collection of high quality Most Relevant XXX movies and clips. No other sex tube is more popular and features more Sensual. Swedish Massage scenes than, pornhub! Browse through our impressive selection of porn videos in HD quality on any device you own. Tons of free Naked. Swedish Massage porn videos and XXX movies are waiting for you on Redtube. Find the best Naked. Swedish Massage videos right here and discover why our sex tube is visited by millions of porn lovers daily. Nothing but the highest quality Naked. Swedish Massage porn on Redtube! Similar searches massage japanese voyeur doctor asia jacqline vedio german massage hotel massage over 50 mom swedish blonde british massage massage singapore massage danish massage filipina massage busty unwanted swallow hot milf massage swedish milf sweedish massage swedish thai massage. Watch Nude Swedish Massage porn videos for free, here. No other sex tube is more popular and features more Nude Swedish Massage scenes than Pornhub! Kaveri piikittelee koulutyttö Sylvi-Kyllikki Sinervon punaista käsinauhaa: Helsingin yökerhoista aamuyöllä otetut kuvat näyttävät unelmien sirpaleet. Juha Sipilä, onko valta turmellut sinut? Pillua oli seksikäs vanhat rouvat iisalmi vanhojavalokuvia jyväskylästä. Naiset paini aloittelijan peppuseksi rakel liekki pipo onninen pipo meno kiihottaa pillun täydeltä videoita itsetyydytykseen penispumppaus haitat pepun levitys pilluunpano kunnon selkäsauna kangasala vanhat lesbot videot. Vahva meikki vuotiaan meikki vuotiaan meikki vibeot seka mehet helsingissä.
0 ajatuksia “Swedish erotic massage videos erotic massage tartu”
swedish erotic massage videos erotic massage tartu päällä Swedish erotic massage videos erotic massage tartu

matches: HD HD hd hd HD HD


text:
HD 330 Dolly-porraskiipijä - 060706 - Oy Kontutek Ab
Akkutoimiset porraskiipijätHD-porraskiipijät tavaransiirtoon
HD 330 Dolly-porraskiipijä
Huippulaadukas alumiinirunkoinen porraskiipijä, jossa yhdistyvät SAL-ja MTK-mallien parhaat ominaisuudet. HD-mallit on tarkoitettu erityisesti yli 170 kg:n kuormien kuljettamiseen.
HD 330 Dollyn runko on samanlainen kuin HD 330 UNI:ssa. Dollyssä on lisäksi tukipyöräpari, jonka avulla kuorma voidaan kuljettaa kärryt tukipyörien varaan kallistettuna kärryjen runko 45° kulmassa. Tämä helpottaa suurten tavaroiden, kuten juoma- ja elintarvikeautomaattien kuljettamista oviaukoista. Tukipyörien avulla raskaat tavarat on helppo kuljettaa pitkiäkin matkoja kuorman painon levätessä kärryn ja tukipyörien varassa. HD:ssä on kevyt ja erittäin tukeva ergonomisesti muotoiltu alumiiniprofiilirunko ja SANOn patentoima vahva erikoisrakenteinen nostomoottori. Huippuunsa kehitetty elektroninen kiipeämis- ja nostomekanismi varmistaa turvallisen kuorman käsittelyn vaikeissakin olosuhteissa. Vakiona karkeille alustoillekin hyvin sopivat ja hiekallakin kevyesti liikkuvat puhkeamattomat solukumirenkaat. Käyttöturvallisuutta lisää erikoisjarrumekanismi, joka voidaan halutessa kytkeä pois päältä, kun liikutaan tasaisella alustalla. HD on erittäin turvallinen, helppokäyttöinen ja käyttäjäystävällinen apuväline tavaroiden siirtoon.
2 nousunopeutta: 6 ja 10 askelmaa / min.
Ulkomitat (L x S x K): 560 x 485 x 1615 mm.Korkeus: kiipijä pystyasennossa.
Paino ilman akkua 40 kg.
Akun kapasiteetti: - 200 kg kuormalla: noin 220 askelmaa - 250 kg kuormalla: noin 190 askelmaa - 330 kg kuormalla: noin 120 askelmaa.
UNI kaarikahva
Tukipyöräsarja.
Tuotenumero: 060706.
kpl Jatkonokka HD 780 x 190 mm
kpl Jatkonokka HD 590 x 210 mm
kpl Jatkonokka HD 900 x 210 mm
kpl Jatkonokka HD 590 x 300 mm
kpl Jatkonokka HD 680 x 300 mm
kpl Jatkonokka HD 530 x 400 mm
kpl Lisänokka HD 464 x 345 mm
kpl Lisänokka HD 535 x 345 mm
kpl Akku BU-SAL/HD 24 VDC / 5 Ah
kpl Verkkovirtalatauslaite BC 100-230 V VAC
kpl Autolatauslaite BC 10-30 VDC-SAL
kpl Autolatauslaite BC 10-30 VDC-SAL akkupidikkeellä
kpl Akun kiinnityspidike
kpl Sidontavyö SP-SAL/HD 3,50 m

matches: HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD HD


Sijoitusrahastolaki 48/1999 | EDILEX
Sijoitusrahastolaki 29.1.1999/48
5 – 18 § 2 lukuRahastoyhtiön ja säilytysyhteisön toimilupa
13–15 §
18 a – 18 b §2 a lukuUlkomaisen ETA-rahastoyhtiön sivuliikkeen perustaminen ja palvelujen tarjoaminen Suomeen
Palvelujen tarjoaminen sivuliikettä perustamatta
18 c – 18 j §2 b lukuUlkomaisen ETA-rahastoyhtiön hallinnoiman sijoitusrahaston perustaminen Suomeen
Lupa sijoitusrahaston perustamiseen
Suomessa sijoitusrahastoa hallinnoivaan ulkomaiseen ETA-rahastoyhtiöön sovellettavat säännökset
Ulkomaisen ETA-rahastoyhtiön toiminnan rajoittaminen ja kieltäminen
18 k §2 c luku
19 – 22 §3 lukuRahasto-osuudenomistajien kokous ja edustajisto
23 – 30 §4 lukuRahastoyhtiön toiminta ja tehtävät
30 a – 30 c §4 a lukuRahastoyhtiön vakavaraisuus ja riskien hallinta
30 d – 30 l §4 b lukuPalkitseminen
31 – 34 b §5 luku Säilytysyhteisön tehtävät, tehtävien ulkoistamisen edellytykset ja toiminta
35 – 40 §6 lukuTilinpäätös ja tilintarkastus
41 – 44 §7 lukuSijoitusrahaston ja erikoissijoitusrahaston säännöt (7.3.2014/163)
45 – 52 §8 lukuRahasto-osuus sekä sen arvonmääritys, liikkeeseenlasku ja lunastaminen
53 – 57 §9 lukuRahasto-osuusrekisteri ja osuustodistus
57 a – 57 g §9 a lukuRahasto-osuuden hoitajan hallinnoimat rahasto-osuudet
58 – 67 §10 lukuArvo-osuusjärjestelmään kuuluvat rahasto-osuudet
68 – 86 a §11 lukuSijoitusrahastodirektiivissä tarkoitetun sijoitusrahaston varojen sijoittaminen
87 – 88 §12 lukuErikoissijoitusrahaston sijoitustoiminta
89 – 98 c §13 lukuRahasto-osuuksien markkinoiminen ja rahastoyhtiön tiedonantovelvollisuus
99 – 102 §14 lukuSisäpiirisäännökset
103 – 106 a §15 lukuSijoitusrahastotoiminnan luovuttaminen ja säilytysyhteisön vaihtaminen
107 – 111 §16 lukuSijoitusrahaston sulautuminen
Sijoitusrahaston sulautumisen hyväksyminen
Sulautumisen ehdot, kun yhteissijoitusyritys sulautuu sijoitusrahastoon
Kolmannen osapuolen valvonta, rahasto-osuudenomistajille tiedottaminen ja rahasto-osuudenomistajien muut oikeudet
Kustannukset ja voimaantulo
112 – 115 §17 lukuSijoitusrahaston jakautuminen
115 a – 115 n §17 a lukuSyöttörahasto ja kohderahasto
Syöttörahaston hyväksyminen
Syöttörahastoa ja kohderahastoa koskevat yhteiset säännökset
Säilytysyhteisöt ja tilintarkastajat
Syöttörahaston tiedonantovelvollisuus ja markkinointi
Sijoitusrahaston muuttaminen syöttörahastoksi ja kohderahaston vaihtaminen
Velvoitteet ja toimivaltaiset viranomaiset
116 – 123 b §18 lukuRahastoyhtiön toimiluvan peruuttaminen ja toiminnan rajoittaminen, rahastoyhtiön ja sijoitusrahaston lakkauttaminen sekä asiakasvalitusten käsittely (18.3.2016/175)
124 – 126 §19 lukuSäilytysyhteisön toimiluvan peruuttaminen ja säilytysyhteisön lakkauttaminen
126 a – 132 §20 lukuRahastoyhtiön toiminta ulkomailla ja yhteissijoitusyrityksen osuuksien markkinointi Suomessa (29.12.2011/1490)
Rahastoyhtiön toiminta ulkomailla sivuliikkeen välityksellä
Rahastoyhtiön toiminta ulkomailla sivuliikettä perustamatta
Sijoitusrahaston hallinnointi rahastoyhtiön isäntävaltiossa
Rahastoyhtiön ja ulkomaisen ETA-rahastoyhtiön Suomessa hallinnoiman sijoitusrahaston rahasto-osuuksien markkinointi sijoitusrahaston vastaanottavassa ETA-valtiossa
Erikoissijoitusrahaston rahasto-osuuksien markkinointi muualla kuin Suomessa ja sijoitusrahaston rahasto-osuuksien markkinointi muussa kuin ETA-valtiossa
Yhteissijoitusyrityksen osuuksien markkinointi Suomessa
Väliotsikko on kumottu L:lla 7.3.2014/163.
132 a – 132 r §20 a lukuUlkomaisia rahastoyhtiöitä ja valvontayhteistyötä koskevat erityissäännökset
Ulkomaisia rahastoyhtiöitä koskevat erityissäännökset
Valvontayhteistyötä koskevat erityissäännökset
133 – 144 §21 lukuSalassapito- ja vahingonkorvaus- velvollisuus sekä sijoittajan tunnistaminen
144 a – 150 §22 lukuSeuraamukset ja rikkomuksista ilmoittaminen (18.3.2016/175)
150 a – 150 b §22 a luku Valvontavaltuudet
151 – 155 §23 lukuVoimaantulo- ja siirtymäsäännökset
Ks. muutosehdotukset HE 14/2018, HE 100/2018 ja HE 141/2018 sekä lakiehdotus HE 243/2018.
1 § (7.3.2014/163) [HE 94/2013]
Rahastoyhtiöihin sovelletaan sijoituspalvelulakia (747/2012) siten kuin siitä tässä laissa ja sijoituspalvelulain 1 luvun 4 §:ssä säädetään.
Rahastoyhtiö saa hoitaa vaihtoehtorahastojen hoitajista annetun lain (162/2014) 2 luvun 1 §:ssä tarkoitettua vaihtoehtorahastoa edellyttäen, että sillä on vaihtoehtorahastojen hoitajan toimilupa tätä toimintaa varten tai että se on rekisteröitynyt Finanssivalvontaan siten kuin mainitussa laissa säädetään. Vaihtoehtorahastojen hoitajista annetussa laissa tarkoitettu ulkoisesti hoidetun vaihtoehtorahaston hoitaja saa hallinnoida sijoitusrahastoja edellyttäen, että sillä on rahastoyhtiön toimilupa tätä toimintaa varten. Vaihtoehtorahastojen hoitaja, jolla on vaihtoehtorahastojen hoitajan toimilupa tätä toimintaa varten tai joka on rekisteröitynyt Finanssivalvontaan siten kuin mainitussa laissa säädetään, saa hoitaa erikoissijoitusrahastoa siten kuin tämän lain 3 a §:ssä säädetään. Lisäksi vaihtoehtorahastojen hoitajaan sovelletaan, mitä tämän lain 8, 8 c, 21, 37, 38, 51, 52, 54, 56, 57 a, 57 b, 59, 63, 87 tai 127 d §:ssä säädetään.
Ulkomainen ETA-rahastoyhtiö saa harjoittaa Suomessa kotivaltiossaan saamansa toimiluvan mukaisesti 5 §:ssä tarkoitettua toimintaa, lukuun ottamatta 12 luvussa tarkoitettua toimintaa, siten kuin 2 a, 2 b ja 20 a lu...