text:
98/2012 Sb. VYHLÁŠKA Ministerstva zdravotnictví ze dne 22. března 2012 o zdravotnické dokumentaci ve znění vyhlášek č. 236/2013 Sb. a č. 364/2015 Sb. - PDF
Download "98/2012 Sb. VYHLÁŠKA Ministerstva zdravotnictví ze dne 22. března 2012 o zdravotnické dokumentaci ve znění vyhlášek č. 236/2013 Sb. a č. 364/2015 Sb."
1 98/2012 Sb. VYHLÁŠKA Ministerstva zdravotnictví ze dne 22. března 2012 o zdravotnické dokumentaci ve znění vyhlášek č. 236/2013 Sb. a č. 364/2015 Sb. Ministerstvo zdravotnictví stanoví podle 120 zákona č. 372/2011 Sb., o zdravotních službách a podmínkách jejich poskytování (zákon o zdravotních službách), k provedení 69 písm. a) až d) zákona o zdravotních službách: 1 (1) Zdravotnická dokumentace, s ohledem na rozsah poskytovaných zdravotních služeb, obsahuje údaje o zdravotním stavu pacienta a skutečnostech souvisejících s poskytováním zdravotních služeb pacientovi, a to a) identifikační údaje poskytovatele, kterými jsou 1. jméno, popřípadě jména, příjmení poskytovatele, 2. adresa místa poskytování zdravotních služeb v případě fyzické osoby, 3. obchodní firma nebo název poskytovatele, adresa sídla nebo adresa místa podnikání v případě právnické osoby, 4. identifikační číslo osoby, bylo-li přiděleno, 5. název oddělení nebo obdobné části, je-li zdravotnické zařízení poskytovatele takto členěno (dále jen "oddělení zdravotnického zařízení"), b) identifikační údaje pacienta, kterými jsou 1. jméno, popřípadě jména, příjmení pacienta, 2. datum narození, rodné číslo, je-li přiděleno, číslo pojištěnce veřejného zdravotního pojištění, není-li tímto číslem rodné číslo pacienta, a kód zdravotní pojišťovny, 3. adresa místa trvalého pobytu na území České republiky, jde-li o cizince, místo hlášeného pobytu na území České republiky, a v případě osoby bez trvalého pobytu na území České republiky adresa bydliště mimo území České republiky, c) pohlaví pacienta, d) jméno, popřípadě jména, příjmení a podpis zdravotnického pracovníka nebo jiného odborného pracovníka, který provedl zápis do zdravotnické dokumentace; to neplatí v případě poskytovatele, který poskytuje zdravotní služby vlastním jménem, e) datum provedení zápisu do zdravotnické dokumentace, datum a čas poskytnutí neodkladné zdravotní péče nebo vykonání návštěvní služby u pacienta, f) razítko poskytovatele, jde-li o součást zdravotnické dokumentace, která je předávána pacientovi nebo podle jiných právních předpisů jiné fyzické nebo právnické osobě, která je oprávněna zdravotnickou dokumentaci převzít, g) v případě poskytování jednodenní nebo lůžkové péče datum a čas 1. přijetí pacienta do jednodenní nebo lůžkové péče, 2. ukončení péče o pacienta, 3. přeložení pacienta k jinému poskytovateli, popřípadě jeho přeložení na jiné oddělení zdravotnického zařízení, 4. úmrtí pacienta, h) informace o zdravotním stavu pacienta, o průběhu a výsledku poskytovaných zdravotních služeb a o dalších významných okolnostech souvisejících se zdravotním stavem pacienta a s postupem při poskytování zdravotních služeb, včetně anamnestických údajů potřebných pro poskytování zdravotních služeb, i) informace o tom, zda jde o pacienta zbaveného způsobilosti k právním úkonům nebo pacienta s omezenou způsobilostí k právním úkonům tak, že není způsobilý posoudit poskytnutí zdravotních služeb, popřípadě důsledky
2 jejich poskytnutí (dále jen "pacient zbavený způsobilosti k právním úkonům"), j) u osob vykonávajících činnosti epidemiologicky závažné 1) záznam o druhu vykonávané činnosti. k) zrušeno (2) Zdravotnická dokumentace v návaznosti na zjištěné informace o zdravotním stavu pacienta dále obsahuje a) pracovní závěry a konečnou diagnózu, b) návrh dalšího léčebného postupu a informace o průběhu léčení, jestliže to zdravotní stav pacienta vyžaduje, c) záznam o rozsahu poskytnutých nebo vyžádaných zdravotních služeb, d) záznam o aktuálním vývoji zdravotního stavu podle hodnocení sděleného pacientem a cílený objektivní nález, e) záznam o 1. předepsání léčivých přípravků, potravin pro zvláštní lékařské účely, včetně dávkování a počtu předepsaných balení, nebo zdravotnických prostředků, 2. podání léčivých přípravků nebo potravin pro zvláštní lékařské účely, včetně podaného množství; v případě podání transfuzního přípravku jednoznačné evidenční číslo transfuzního přípravku, včetně kódu identifikujícího zařízení transfuzní služby, datum, čas a podpis zdravotnického pracovníka, který transfuzní přípravek podal, 3. vybavení pacienta léčivými přípravky, potravinami pro zvláštní lékařské účely, včetně množství, nebo zdravotnickými prostředky, f) záznam o vystavení příkazu ke zdravotnické přepravě, včetně druhu dopravního prostředku, g) záznamy o provedené ošetřovatelské péči, včetně záznamů o poskytnuté nutriční péči a léčebně rehabilitační péči, h) záznam o provedení očkování, včetně uvedení názvu očkovací látky a čísla šarže, i) písemný souhlas pacienta nebo jeho zákonného zástupce s poskytnutím zdravotních služeb, jestliže povinnost písemné formy souhlasu stanoví jiný právní předpis 2) nebo jestliže s ohledem na charakter zdravotního výkonu byl souhlas v písemné formě poskytovatelem vyžádán, j) záznam o odmítnutí poskytnutí zdravotních služeb, k) záznam o použití omezovacích prostředků 3) vůči pacientovi, který obsahuje 1. záznam o indikaci omezení včetně specifikace druhu, důvodu a účelu omezení a stanovení intervalů kontrol a jejich rozsahu, 2. čas zahájení a ukončení použití omezovacího prostředku, 3. záznamy o průběžném hodnocení trvání důvodů použití omezovacího prostředku, 4. záznamy o průběžném hodnocení zdravotního stavu pacienta v průběhu omezení, 5. v případě výskytu komplikací jejich popis, 6. jméno, popřípadě jména, a příjmení zdravotnického pracovníka, který použití omezovacího prostředku indikoval; v případě, že použití omezovacího prostředku neindikoval lékař, také jméno, popřípadě jména, a příjmení lékaře, který byl o použití omezovacího prostředku dodatečně informován, 7. v případě, že použití omezovacího prostředku neindikoval lékař, záznam lékaře o vyhodnocení odůvodněnosti omezení, včetně času, kdy ji potvrdil, 8. informaci o tom, že byl zákonný zástupce pacienta zbaveného způsobilosti k právním úkonům nebo nezletilého pacienta informován o použití omezovacích prostředků, l) stejnopisy lékařských posudků, m) v případě poskytnutí vyžádaných zdravotních služeb též žádanku vystavenou jiným poskytovatelem, n) záznam o nahlédnutí do zdravotnické dokumentace vedené o pacientovi s uvedením kdy, kým a v jakém rozsahu k nahlédnutí došlo, včetně záznamu o pořízení kopie nebo výpisu ze zdravotnické dokumentace, pokud byly pořízeny, o) záznam o uznání nebo ukončení dočasné pracovní neschopnosti, posuzování zdravotního stavu v době jejího trvání, údaje o stanoveném režimu dočasně práce neschopného pojištěnce a jeho změnách, záznam o započetí potřeby ošetřování a jeho délce; záznam o ukončení dočasné pracovní neschopnosti provede poskytovatel, který pacienta vedl v evidenci dočasně práce neschopných občanů před jejím ukončením; jestliže byl pacient v průběhu dočasné pracovní neschopnosti předán do evidence jiného poskytovatele nebo převzat od jiného poskytovatele, je součástí zdravotnické dokumentace též záznam o dni jeho předání nebo převzetí, p) záznamy lékaře orgánu nemocenského pojištění související s kontrolou posuzování zdravotního stavu, dočasné pracovní neschopnosti a potřeby ošetřování, q) záznamy o jiných významných okolnostech souvisejících se zdravotním stavem pacienta, které byly zjištěny v souvislosti s poskytováním zdravotních služeb,
3 r) záznam o podezření lékaře ze syndromu týraného, zneužívaného a zanedbávaného dítěte, o přijatých opatřeních a o splnění oznamovací povinnosti v souladu s příslušnými právními předpisy 4). (3) Zdravotnická dokumentace rovněž obsahuje záznamy, součásti a jiné skutečnosti stanovené zákonem o zdravotních službách a podmínkách jejich poskytování, zákonem o specifických zdravotních službách nebo jinými právními předpisy 5). 1) 19 odst. 1 zákona č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví, ve znění zákona č. 274/2003 Sb. a zákona č. 392/2005 Sb. 2) Například zákon č. 285/2002 Sb., o darování, odběrech a transplantacích tkání a orgánů a o změně některých zákonů (transplantační zákon), ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 373/2011 Sb., o specifických zdravotních službách. 3) 39 zákona č. 372/2011 Sb., o zdravotních službách a podmínkách jejich poskytování (zákon o zdravotních službách). 4) 10 odst. 4 zákona č. 359/1999 Sb., o sociálně-právní ochraně dětí, ve znění zákona č. 375/2011 Sb. 5) Například zákon č. 285/2002 Sb., ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 258/2000 Sb., ve znění pozdějších předpisů. 2 Součástí zdravotnické dokumentace vedené o pacientovi jsou a) výsledky vyšetření ve formě písemných popisů, grafických, audiovizuálních, digitálních nebo jiných obdobných záznamů těchto vyšetření, operační protokol, anesteziologický záznam, b) písemné informace o zjištěných skutečnostech o zdravotním stavu pacienta, průběhu a ukončení jeho léčení nebo doporučení a návrhy na poskytnutí dalších zdravotních služeb, které si předávají poskytovatelé v rámci zajištění návaznosti zdravotních služeb o pacienta, c) v případě lůžkové péče souhrn informací (epikríza) o průběhu vyšetření a léčby a plán dalšího léčebného postupu, pokud lůžková péče trvá déle než 7 dnů, d) v případě pracovnělékařských služeb údaje o obsahu a podmínkách výkonu práce, k níž je zdravotní stav zaměstnance sledován, a to včetně údajů o zařazení jednotlivých faktorů pracovního prostředí do příslušné kategorie 6), výsledky biologických expozičních testů, dávky ionizujícího záření a další údaje podstatné pro hodnocení vlivu pracovních podmínek na zdraví zaměstnance a dále písemné informace o dosavadním zdravotním stavu nebo o jeho vývoji předané registrujícím poskytovatelem v oboru všeobecné praktické lékařství, e) záznamy o vyšetřovacích, léčebných nebo administrativních výkonech provedených podle jiných právních předpisů 7), včetně záznamů o zdravotním stavu pacienta, a kopie zpráv, informací a údajů předaných podle těchto jiných právních předpisů, f) záznamy o výskytu závažných nebo neočekávaných nežádoucích příhod v souvislosti s poskytováním zdravotních služeb, s podáním léčivého přípravku, s použitím zdravotnického prostředku, o podání léčivého přípravku v rámci klinického hodnocení nebo použití zdravotnického prostředku v rámci klinického zkoušení, g) záznamy o provádění ověřování nových postupů použitím metody, která dosud nebyla v klinické praxi na živém člověku zavedena 8), h) záznam o hlášení infekční nemoci, podezření na infekční nemoc, úmrtí na infekční nemoc nebo vylučování původců infekčních onemocnění místně příslušnému orgánu ochrany veřejného zdraví. 6) Zákon č. 258/2000 Sb., ve znění pozdějších předpisů. 7) Například zákon č. 48/1997 Sb., o veřejném zdravotním pojištění a o změně a doplnění některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 582/1991 Sb., o organizaci a provádění sociálního zabezpečení, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 359/1999 Sb., ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 273/2008 Sb., o Policii České republiky, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 141/1961 Sb., o trestním řízení soudním (trestní řád), ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 258/2000 Sb., ve znění pozdějších předpisů. 8) Zákon č. 373/2011 Sb., o specifických zdravotních službách. 3
4 (1) Na každém listu zdravotnické dokumentace se uvede jméno, popřípadě jména, příjmení a rodné číslo pacienta, datum narození, není-li rodné číslo přiděleno, dále identifikační údaje poskytovatele, popřípadě název oddělení zdravotnického zařízení. (2) Součásti zdravotnické dokumentace uvedené v příloze č. 1 k této vyhlášce, které jsou jejími samostatnými částmi, obsahují údaje stanovené v této příloze a dále údaje a informace podle 1 odst. 1 písm. a), b), d) až f), pokud není v příloze č. 1 k této vyhlášce stanoveno jinak. (3) Za provedení zápisu do zdravotnické dokumentace je odpovědný zdravotnický pracovník nebo jiný odborný pracovník, který pacientovi poskytl zdravotní službu. 4 Součástí zdravotnické dokumentace zdravotnické záchranné služby jsou a) zvukový záznam o příjmu volání na národní číslo tísňového volání 155 a výzev předaných operačním střediskem jiné základní složky integrovaného záchranného systému (dále jen "tísňové volání"), b) záznam operátora v digitální formě, c) kopie záznamu o výjezdu, d) identifikační a třídící karta, e) záznam o hromadném odsunu pacientů. 5 (1) Poskytovatel vede a uchovává zdravotnickou dokumentaci v souladu se zásadami stanovenými v příloze č. 2 k této vyhlášce; zajišťuje posouzení potřebnosti zdravotnické dokumentace pro další poskytování zdravotních služeb (dále jen "posouzení potřebnosti") pro účely jejího vyřazení a zničení nebo dalšího uchování. To platí obdobně pro příslušný správní orgán, který podle zákona o zdravotních službách převzal zdravotnickou dokumentaci. (2) Zdravotnická dokumentace se uchovává po dobu 5 let a označuje se vyřazovacím znakem "S", pokud není jiným právním předpisem nebo v příloze č. 3 k této vyhlášce stanoveno jinak. V případě převzetí zdravotnické dokumentace příslušným správním orgánem se běh lhůt pro dobu uchování podle přílohy č. 3 k této vyhlášce nepřerušuje. (3) Doba uchovávání zdravotnické dokumentace vedené o pacientovi jedním poskytovatelem počíná běžet dnem 1. ledna následujícího kalendářního roku po dni, v němž byl proveden poslední záznam ve zdravotnické dokumentaci pacienta, pokud není v příloze č. 3 k této vyhlášce stanoveno jinak. (4) Pokud zdravotnická dokumentace nebo její části vedené o pacientovi svým zařazením nebo věcným obsahem podléhají několika lhůtám pro její uchování podle přílohy č. 3 k této vyhlášce, doba uchovávání a vyřazovací znak se určí vždy podle nejdelší doby uchování. (1) V případě zdravotnické dokumentace vedené v elektronické podobě je každý záznam do zdravotnické dokumentace opatřen elektronickým podpisem 9). 6
5 (2) Technické prostředky pro vedení zdravotnické dokumentace v elektronické podobě zaručí a) zabezpečení výpočetní techniky softwarovými a hardwarovými prostředky před přístupem neoprávněných osob ke zdravotnické dokumentaci a b) vedení evidence všech přístupů ke zdravotnické dokumentaci včetně jejich oprav, změn a mazání. 9) Zákon č. 227/2000 Sb., o elektronickém podpisu, ve znění pozdějších předpisů. 7 (1) Na zdravotnickou dokumentaci, která začala být vedena přede dnem 1. dubna 2012, se vztahují přílohy č. 2 a 3 k této vyhlášce. Pokud u této zdravotnické dokumentace uplynula doba uchování určená podle 5 přede dnem nabytí účinnosti této vyhlášky a skartační řízení nebylo provedeno nebo zahájeno podle vyhlášky č. 385/2006 Sb., o zdravotnické dokumentaci, ve znění účinném do 31. března 2012, lze její potřebnost posoudit ode dne 1. července (2) Pokud u zdravotnické dokumentace vedené přede dnem 1. dubna 2012 bylo zahájeno skartační řízení, dokončí se podle vyhlášky č. 385/2006 Sb., o zdravotnické dokumentaci, ve znění účinném do 31. března Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. dubna 2012, s výjimkou ustanovení 1 odst. 1 písm. k), které nabývá účinnosti dnem 1. dubna Ministr: doc. MUDr. Heger, CSc., v. r. Příloha č. 1 Minimální obsah samostatných částí zdravotnické dokumentace 1. Výpis ze zdravotnické dokumentace Výpis ze zdravotnické dokumentace obsahuje: a) základní údaje z anamnézy doplněné o údaje nezbytné k účelu, pro který je výpis vydáván, b) informace o posledně zjištěném zdravotním stavu pacienta a rozpis jím užívaných léčivých přípravků, potravin pro zvláštní lékařské účely a používaných zdravotnických prostředků, c) diagnostický souhrn, d) stručné zhodnocení dosavadního vývoje zdravotního stavu pacienta, včetně reakcí na dosavadní léčbu a dynamiky vývoje výsledků laboratorních a dalších pomocných vyšetření, e) další podstatné informace včetně informací z posudkové péče. Vyžádání dalších zdravotních služeb obsahuje: 2. Vyžádání dalších zdravotních služeb (žádanka)
6 a) požadované zdravotní služby a jejich odůvodnění, včetně naléhavosti jejího poskytnutí, b) údaje o posledně zjištěném zdravotním stavu, včetně výsledků laboratorních a dalších pomocných vyšetření, c) údaje o dosavadní léčbě a reakci pacienta na ni, d) pracovní diagnózu, e) stručné zhodnocení údajů z anamnézy, pokud mají souvislost s požadovanými zdravotními službami. V případě vyžádání odborných vyšetření spočívajících v laboratorním vyšetření, nebo v použití přístrojového vybavení, zejména ekg, ultrazvuk, rentgen, žádanka obsahuje informace podle písmene a) a e). Poskytovatel pracovnělékařské služby uvede v žádosti o odborné vyšetření vedle informací o zjištěném zdravotním stavu vždy údaje o výskytu rizikových faktorů a zdravotní náročnosti práce a podmínkách, za kterých je posuzovaná činnost vykonávána. 3. Zpráva o poskytnutých zdravotních službách Zpráva o poskytnutých zdravotních službách obsahuje: a) údaje o zjištěném zdravotním stavu, včetně výsledků laboratorních a dalších vyšetření, b) údaje o dosavadní léčbě a reakci pacienta na ní, c) doporučení k dalšímu poskytování zdravotních služeb, včetně doporučení v posudkové péči. V případě jednorázového poskytnutí zdravotních služeb zpráva obsahuje údaje o zjištěném zdravotním stavu, včetně výsledků laboratorních a dalších vyšetření a doporučení k dalšímu poskytování zdravotních služeb. V případě vyžádaných odborných vyšetření spočívajících v laboratorním vyšetření nebo v použití přístrojového vybavení, zejména ekg, ultrazvuk, rentgen, zpráva o poskytnutých zdravotních službách obsahuje informace podle písmene a). 4. Informace o ukončení jednodenní nebo lůžkové péče (propouštěcí zpráva) A. Propouštěcí zpráva obsahuje: 1. stručný údaj o anamnéze a současné nemoci, 2. dobu a průběh jednodenní nebo lůžkové péče vystihující, proč byl pacient hospitalizován a jaký byl výsledek diagnostického úsilí, ošetřování a léčby, 3. hlavní diagnózu, vedlejší diagnózy, 4. záznam o dosavadní léčbě a výsledky provedených vyšetření, které jsou podstatné pro poskytování dalších zdravotních služeb, 5. přehled provedených zdravotních výkonů, včetně jejich výsledků a případných komplikací, 6. doporučení k poskytnutí potřebných zdravotních služeb, včetně léčebně rehabilitační a ošetřovatelské péče a doporučení dietního režimu, léčivých přípravků, potravin pro zvláštní lékařské účely a jejich dávkování a doporučení zdravotnických prostředků určené poskytovateli, který bude další zdravotní služby poskytovat, a doporučení pro posudkovou zdravotní péči. B. Předběžná propouštěcí zpráva obsahuje: 1. základní údaje o průběhu hospitalizace, 2. hlavní diagnózu, vedlejší diagnózy, 3. stručný záznam o dosavadní léčbě, léčebně rehabilitační a ošetřovatelské péči, dietním režimu, včetně uvedení léčivých přípravků, potravin pro zvláštní lékařské účely a zdravotnických prostředků, jimiž je pacient vybaven, 4. doporučení dalšího postupu při poskytování zdravotních služeb.
7 5. Písemný souhlas s poskytnutím zdravotních služeb (zdravotních výkonů) A. Písemný souhlas obsahuje: 1. údaje o účelu, povaze, předpokládaném prospěchu, následcích a možných rizicích zdravotních služeb, 2. poučení o tom, zda navrhované zdravotní služby mají nějakou alternativu a pacient má možnost zvolit si z několika alternativ, 3. údaje o možném omezení v obvyklém způsobu života a v pracovní schopnosti po poskytnutí příslušných zdravotních služeb, lze-li takové omezení předpokládat, a v případě změny zdravotního stavu též údaje o změnách zdravotní způsobilosti, 4. údaje o léčebném režimu a preventivních opatřeních, která jsou vhodná, a o poskytnutí dalších zdravotních služeb, 5. poučení o právu pacienta svobodně se rozhodnout o postupu při poskytování zdravotních služeb, pokud jiné právní předpisy toto právo nevylučují, 6. záznam o poučení pacienta, jemuž byl implantován zdravotnický prostředek, formou poskytnutí podrobné informace o implantovaném zdravotnickém prostředku podle zvláštního právního předpisu, 7. datum a podpis pacienta a zdravotnického pracovníka, který pacientovi údaje a poučení poskytl. B. Jde-li o nezletilého pacienta nebo pacienta zbaveného způsobilosti k právním úkonům, musí z písemného souhlasu vyplývat, že příslušné údaje podle části A byly poskytnuty pacientovu zákonnému zástupci a též pacientovi; pokud pacientovi nebyly takové údaje poskytnuty, uvede se důvod jejich neposkytnutí 10). 10) 31 odst. 5 zákona č. 372/2011 Sb. 6. Záznam o odmítnutí poskytnutí zdravotních služeb (revers) A. Záznam o odmítnutí poskytnutí zdravotních služeb pacientem obsahuje: 1. údaj o zdravotním stavu pacienta a potřebných zdravotních službách, 2. údaj o možných následcích odmítnutí potřebných zdravotních služeb pro zdraví pacienta, 3. záznam vyjádření pacienta, že údaje podle bodu 1 a 2 mu byly zdravotnickým pracovníkem sděleny a vysvětleny, že jim porozuměl a že měl možnost klást doplňující otázky, které mu byly zdravotnickým pracovníkem zodpovězeny, 4. písemné prohlášení pacienta, popřípadě záznam o tomto prohlášení, že i přes poskytnuté vysvětlení potřebné zdravotní služby odmítá, 5. místo, datum, hodina a podpis pacienta, 6. podpis zdravotnického pracovníka, který pacientovi informace poskytl, 7. nemůže-li se pacient s ohledem na svůj zdravotní stav podepsat nebo odmítá-li záznam o prohlášení podepsat, opatří se záznam jménem, popřípadě jmény, příjmením a podpisem svědka, který byl projevu odmítnutí přítomen, a uvedou se důvody, pro něž se pacient nepodepsal, a dále se uvede, jakým způsobem projevil svou vůli. B. Jde-li o nezletilého pacienta nebo pacienta zbaveného způsobilosti k právním úkonům, musí z prohlášení o odmítnutí zdravotních služeb vyplývat, že příslušné informace podle části A byly poskytnuty pacientovu zákonnému zástupci a též pacientovi; pokud pacientovi nebyly takové údaje poskytnuty, uvede se důvod jejich neposkytnutí 10). C. Záznam o odmítnutí poskytnutí zdravotních služeb poskytovatelem nebo zdravotnickým pracovníkem nebo nepřijetí do péče obsahuje: 1. důvod odmítnutí poskytnutí zdravotních služeb, včetně popisu odmítnuté zdravotní služby nebo nepřijetí do péče, 2. datum a čas odmítnutí nebo nepřijetí do péče. D. Pro odvolání písemného souhlasu se použije část A a B obdobně.
8 10) 31 odst. 5 zákona č. 372/2011 Sb. 7. Záznam o dříve vysloveném přání Pro záznam o dříve vysloveném přání učiněném při přijetí do péče poskytovatelem nebo kdykoliv v průběhu hospitalizace se obdobně použije: a) část A dílu 5. této přílohy, je-li předmětem dříve vysloveného přání souhlas s poskytnutím zdravotních služeb, b) část A dílu 6. této přílohy, je-li předmětem dříve vysloveného přání nesouhlas s poskytnutím zdravotních služeb. 8. Záznam o souhlasu s poskytováním informací Záznam o souhlasu pacienta nebo zákonného zástupce s poskytováním informací o zdravotním stavu pacienta obsahuje: a) určení osob, kterým lze informace sdělit, popřípadě určení osob, kterým informace sdělit nelze, b) rozsah informace, kterou lze sdělit, c) sdělení, zda má určená osoba nebo osoby právo nahlížet do zdravotnické dokumentace vedené o pacientovi a právo na pořízení její kopie nebo výpisu, d) sdělení, zda má určená osoba nebo osoby právo vyslovit souhlas nebo nesouhlas s poskytnutím zdravotních služeb pacientovi, pokud tak nemůže učinit sám pacient, e) sdělení, jakým způsobem mohou být informace poskytovány (například písemně, ústně, telefonicky, faxem, em, SMS), včetně odpovídajícího kontaktního spojení, f) místo, datum a podpis pacienta nebo zákonného zástupce a podpis zdravotnického pracovníka, který záznam zpracoval. 9. Lékařský posudek Lékařský posudek obsahuje vždy: a) identifikační údaje 1. posuzované osoby v rozsahu jméno, popřípadě jména, příjmení, datum narození, adresa místa trvalého pobytu posuzované osoby, popřípadě místo pobytu na území České republiky, jde-li o cizince, 2. poskytovatele, jehož jménem posuzující lékař lékařský posudek vydal, a to identifikační číslo osoby, bylo-li přiděleno, adresa sídla nebo místa podnikání, razítko poskytovatele, 3. lékaře, který posudek jménem poskytovatele vydal, a to jméno, popřípadě jména, příjmení a podpis lékaře, 4. pořadové číslo nebo jiné evidenční označení posudku, b) účel vydání posudku, c) posudkový závěr, d) poučení o možnosti podat návrh na přezkoumání, e) datum vydání posudku, f) datum ukončení platnosti posudku, pokud je třeba na základě zjištěného zdravotního stavu nebo zdravotní způsobilosti omezit jeho platnost, nebo pokud tak stanoví jiný právní předpis. 10. Dokumentace poskytovatele zdravotnické záchranné služby Dokumentaci poskytovatele zdravotnické záchranné služby tvoří soubor dokumentů a záznamů vztahujících se ke konkrétnímu pacientovi nebo konkrétní události, a to včetně zvukových nahrávek (záznamů) zdravotnického operačního střediska s časovými údaji.
9 A. Záznam operátora obsahuje: a) datum, čas a pořadové číslo tísňového volání, b) osobní údaje pacienta, a to v rozsahu jméno, popřípadě jména, příjmení a datum narození, pokud lze tyto údaje zjistit, a údaje potřebné k určení místa zásahu, c) telefonní číslo nebo jiný údaj o možnosti spojení na volajícího, pokud lze tyto údaje zjistit, d) osobní údaje operátora, který přijal tísňové volání, e) čas předání tísňové výzvy k výjezdu výjezdové skupině zdravotnické záchranné služby, f) indikace výjezdu. Záznam operátora je veden v elektronické podobě a archivuje se na médiu s životností delší 5 let. B. Záznam o výjezdu obsahuje: Kromě náležitostí uvedených v části A také a) místo, odkud je výjezd realizován, b) datum a čas výjezdu výjezdové skupiny, typ výjezdové skupiny, c) datum a čas příjezdu výjezdové skupiny na místo události, d) stručný popis klinického stavu, e) pracovní diagnózu, f) popis poskytnuté přednemocniční neodkladné péče, g) čas a místo předání pacienta do zdravotnického zařízení včetně identifikačních údajů přijímajícího poskytovatele nebo čas a místo ukončení výjezdu, pokud pacient nebyl předán poskytovateli, h) jméno, popřípadě jména a příjmení zdravotnických pracovníků, kteří přednemocniční neodkladnou péči poskytli. Záznam o výjezdu je předán cílovému poskytovateli akutní lůžkové péče, popřípadě pacientovi v listinné podobě, kopie záznamu je archivována v listinné nebo elektronické podobě u poskytovatele zdravotnické záchranné služby. C. Identifikační a třídící karta obsahuje: a) jedinečné registrační číslo pacienta (kombinace písmene označujícího kraj a pořadové číslo karty), b) stupeň naléhavosti ošetření pacienta, c) čas vytřídění pacienta, d) pracovní diagnózu, e) čas předání pacienta odsunovému prostředku, f) čas předání pacienta poskytovateli akutní lůžkové péče, g) druh transportu zdravotnické přepravy v návaznosti na složení výjezdové skupiny podle zákona o zdravotnické záchranné službě, h) stav životně důležitých funkcí, zejména hodnocení stavu pacienta v komatu (GCS), krevní tlak, pulsová a dechová frekvence a graficky znázorněná lokalizace poranění, i) záznam léčby, zejména podané léčivé přípravky, použité zdravotnické prostředky, případně provedení dekontaminace, j) stupeň naléhavosti odsunu. D. Záznam o hromadném odsunu pacientů obsahuje: a) jedinečné registrační číslo pacienta (kombinace písmene a pořadového čísla opsaná z identifikační a třídící karty), b) prioritu odsunu, c) čas předání pacienta odsunovému prostředku. 11. Dokumentace ošetřovatelské péče A. Záznam o ošetřovatelské péči obsahuje: a) ošetřovatelskou anamnézu pacienta a zhodnocení zdravotního stavu pacienta,
10 b) ošetřovatelský plán, ve kterém se uvede: 1. popis ošetřovatelského problému pacienta nebo stanovení ošetřovatelských diagnóz, 2. stanovení předpokládaných ošetřovatelských činností a výkonů, včetně záznamu o jejich provedení a poučení pacienta; podle povahy ošetřovatelského výkonu se uvede též časový údaj o jeho provedení, 3. hodnocení poskytnuté ošetřovatelské péče a průběžné změny v ošetřovatelském plánu, c) průběžné záznamy o vývoji zdravotního stavu pacienta, o předání informací a poučení pacienta, d) ošetřovatelskou propouštěcí nebo překladovou zprávu s doporučením k další ošetřovatelské péči, v níž se zejména uvedou souhrnné údaje o poskytnuté ošetřovatelské péči včetně časových údajů; může obsahovat doporučení k dalším ošetřovatelským postupům; ošetřovatelská překladová zpráva se zpracuje pouze tehdy, pokud je předem plánovaná hospitalizace nebo umístění do jiného zdravotnického zařízení nebo zařízení sociálních služeb. B. Rozsah jednotlivých obsahových součástí záznamu o ošetřovatelské péči podle části A písmen a) až d) může poskytovatel zdravotních služeb přizpůsobit charakteru poskytované ošetřovatelské péče, zpravidla pokud celková doba jejího trvání u téhož pacienta nepřesahuje 3 dny. 12. Pitevní protokol A. Pitevní protokol obsahuje: a) číslo pitevního protokolu, b) identifikační údaje zemřelého, v rozsahu stanoveném v 1 odst. 1 písm. b), jsou-li známy, c) místo, datum a čas úmrtí, jsou-li známy, d) jméno, popřípadě jména, příjmení a titul zdravotnických pracovníků účastnících se pitvy, e) datum a čas zahájení pitvy, f) anamnestické údaje a informace o významných okolnostech souvisejících s úmrtím, jsou-li známy, g) klinickou diagnózu ošetřujícího lékaře nebo lékaře provádějícího prohlídku těla zemřelého, h) zápis o provedené pitvě členěný na 1. zevní prohlídku s popisem těla zemřelého, 2. vnitřní prohlídku s makroskopickým popisem nálezu jednotlivých orgánů tělních dutin, 3. údaje o provedeném odběru biologického materiálu k dalším vyšetřením; písemný výsledek těchto vyšetření je nedílnou součástí protokolu, i) záznam o povinných hlášeních. K pitevnímu protokolu se připojí kopie části A listu o prohlídce zemřelého, kopie příkazu k přepravě těla zemřelého z pitvy a originál průvodního listu k pitvě. B. V případě patologicko-anatomické pitvy je dále součástí pitevního protokolu pitevní diagnóza členěná na: 1. základní onemocnění, 2. komplikace základního onemocnění, 3. bezprostřední příčina smrti, 4. vedlejší patologické nálezy. C. V případě zdravotní pitvy jsou dále součástí pitevního protokolu a) pitevní diagnóza členěná na: 1. základní onemocnění nebo úraz, 2. bezprostřední příčina smrti, b) identifikační údaje jiných osob přítomných pitvě, v rozsahu jméno, popřípadě jména, a příjmení; u jiných přítomných osob se též uvede pracovní nebo služební zařazení a důvod přítomnosti. 13. Průvodní list k pitvě
11 A. Průvodní list k pitvě obsahuje: a) identifikační údaje 1. poskytovatele, jehož lékař provedl prohlídku těla zamřelého, v rozsahu stanoveném v 1 odst. 1 písm. a), 2. lékaře provádějícího prohlídku těla v rozsahu jméno, popřípadě jména, a příjmení, 3. zemřelého v rozsahu jméno, popřípadě jména, a příjmení, rodné číslo, datum narození, není-li rodné číslo přiděleno, b) datum a čas úmrtí, a to i odhad, c) datum a čas provedení prohlídky těla, d) navrhovaný druh pitvy, která má být provedena. Průvodní list se opatří podpisem lékaře, který prováděl prohlídku těla zamřelého a otiskem razítka poskytovatele. B. Průvodní list k patologicko - anatomické pitvě dále obsahuje: a) klinickou diagnózu, a to 1. základní onemocnění, 2. bezprostřední příčinu smrti, 3. komplikace, b) anamnestické údaje, zejména informace o prodělaných onemocněních, operacích, transfuzi krve nebo plazmy, c) stručný popis průběhu onemocnění, které bylo příčinou smrti, d) popis léčby (například ozařování, léčba antibiotiky a jakými, aplikace radioizotopů), e) záznam o trestním oznámení, bylo-li podáno, f) návrhy na zvláštní zjištění při provádění pitvy, je-li to k objasnění příčiny úmrtí nebo ověření léčebných postupů žádoucí. C. Průvodní list k patologicko-anatomické pitvě dětí dále obsahuje: a) údaje podle části B, b) zaměstnání nebo povolání rodičů, popřípadě profesi, c) anamnestické údaje, zejména 1. porodní hmotnost, 2. porod spontánní nebo operativní, 3. kříšení po porodu, 4. údaj o vícečetném těhotenství, 5. výživa novorozence (kojení, umělá výživa), 6. informace o počtu, věku a zdravotním stavu sourozenců, 7. informace o prodělaných onemocněních, operacích, transfuzi krve nebo plazmy, 8. údaje o provedeném očkování. D. Průvodní list ke zdravotní pitvě dále obsahuje: a) místo nálezu těla a jeho popis, včetně údajů o nálezech v okolí těla (například léčivé přípravky, lékovky, zdravotnické prostředky, tekutiny, elektrické nebo plynové spotřebiče, zvířata), b) údaje o vnějších faktorech majících vliv na tělo (například teplota prostředí, vítr, vlhkost, přímý svit slunce, požár), c) popis polohy těla před zásahem zdravotnické záchranné služby, d) údaje o oblečení (například ponecháno v původním stavu, rozstřiženo - kde, odstraněno a pokud ano, které součásti), e) popis posmrtných změn, a to 1. skvrny; uvede se, na které části těla a jaké (vytlačitelné, jak), 2. ztuhlost; uvede se, zda nastala na celém těle nebo na které části těla, její síla, 3. rektální teplota, 4. hnilobné změny; uvede se, zda jsou nepřítomné, počínající nebo pokročilé, přítomnost hmyzu (jakého), velikost larev, f) nemoci, jsou-li známy,
12 g) popis potíží před úmrtím, pokud jsou známy, popřípadě údaj o náhlém úmrtí, h) popis případných známek zevního násilí, i) údaj o provádění resuscitace (laická, rozšířená), j) údaj o invazivním zásahu při poskytování přednemocniční neodkladné péče (například kanylace žíly, drenáž hrudníku), k) zápis o oznámení nálezu těla Policii České republiky podle záznamu operátora, l) záznam subjektu, který se na místo nálezu těla dostavil jako první, a to 1. výjezdová skupina zdravotnické záchranné služby, 2. Policie České republiky, 3. Hasičský záchranný sbor, nebo 4. jiné osoby; v takovém případě se zaznamenají jejich identifikační údaje, pokud jsou známy, a to v rozsahu jméno, popřípadě jména, příjmení, popřípadě též jejich vztah k zemřelé osobě, a kontaktní údaje. Příloha č. 2 Zásady pro uchování zdravotnické dokumentace a postup při jejím vyřazování a zničení po uplynutí doby uchování Čl. 1 (1) Vyřazováním zdravotnické dokumentace se rozumí posuzování a plánovitý výběr zdravotnické dokumentace, která je nadále pro poskytování zdravotních služeb nepotřebná. Při tomto výběru se rozhoduje o tom, zda zdravotnická dokumentace bude po uplynutí doby uchování vyřazena a navržena ke zničení. (2) Vyřazování zdravotnické dokumentace při posouzení potřebnosti se provádí ve lhůtách určených poskytovatelem, nejdéle však jedenkrát za 3 roky komplexně za celého poskytovatele. (3) Předmětem posouzení potřebnosti je veškerá zdravotnická dokumentace, u které uplynula doba uchování. Bez posouzení skutečností rozhodných pro uplynutí lhůty stanovené pro dobu uchování zdravotnické dokumentace a posouzení potřebnosti zdravotnické dokumentace nelze zdravotnickou dokumentaci zničit. (4) Odborný dohled nad posouzením potřebnosti provádí komise pro posouzení potřebnosti zdravotnické dokumentace (dále jen "komise"), která má minimálně 3 členy. Členy komise, které jmenuje a odvolává poskytovatel, jsou zdravotničtí pracovníci. (5) V případě poskytovatele, který má méně než 10 zdravotnických pracovníků nebo jiných odborných pracovníků, se komise nezřizuje a za řádné posouzení zdravotnické dokumentace podle odstavce 3 odpovídá poskytovatel. Čl. 2 Doba uchování zdravotnické dokumentace je doba, po kterou je nutné zdravotnickou dokumentaci uchovat u poskytovatele pro účely poskytování zdravotních služeb. Před jejím uplynutím nesmí být zdravotnická dokumentace zničena. Čl. 3
13 (1) Zdravotnická dokumentace se označuje vyřazovacími znaky, které vyjadřují hodnotu zdravotnické dokumentace pro další poskytování zdravotních služeb a způsob zacházení se zdravotnickou dokumentací po uplynutí doby jejího uchování. (2) Vyřazovací znak a) "S" označuje zdravotnickou dokumentaci, která se po uplynutí doby uchování navrhne ke zničení, b) "V" označuje zdravotnickou dokumentaci, jejíž hodnotu nelze v okamžiku vzniku určit; u takto označené zdravotnické dokumentace dochází po uplynutí dob uchování uvedených v příloze č. 3 k této vyhlášce k posouzení potřebnosti; části zdravotnické dokumentace již nepotřebné pro další poskytování zdravotních služeb se navrhnou k vyřazení a zničení. (3) Doba uchování zdravotnické dokumentace může být prodloužena, nejméně vždy o 5 let, pokud je zdravotnická dokumentace nebo její část nadále potřebná k zajištění poskytování zdravotních služeb. Čl. 4 (1) Zdravotnická dokumentace se podle označení vyřazovacími znaky rozdělí do skupiny "V" a do skupiny "S". (2) U zdravotnické dokumentace skupiny "V" posoudí vedoucí zdravotnický pracovník příslušného oddělení zdravotnického zařízení, které zdravotnickou dokumentaci vede, nebo jím určený zdravotnický pracovník (dále jen "pověřený zdravotnický pracovník"), která část bude navržena k vyřazení a které části bude prodloužena doba uchování. Jde-li o zdravotnického pracovníka poskytujícího zdravotní služby vlastním jménem, posouzení provede tento zdravotnický pracovník. Čl. 5 (1) Pověřený zdravotnický pracovník vypracuje návrh na vyřazení zdravotnické dokumentace, který obsahuje identifikační údaje poskytovatele, včetně uvedení pracoviště, jeli jeho zdravotnické zařízení takto členěno, identifikační údaje pověřeného zdravotnického pracovníka, který návrh vypracoval. (2) K návrhu na vyřazení zdravotnické dokumentace se připojí seznam zdravotnické dokumentace k vyřazení. V závěru seznamu se uvede zdravotnická dokumentace s vyřazovacím znakem "V" s návrhem na její rozdělení na část navrženou k vyřazení a na část, jíž se prodlouží doba uchování. (3) Návrh na vyřazení zdravotnické dokumentace podepisuje pověřený zdravotnický pracovník. (4) Poskytovatel, který je veřejnoprávním původcem podle zákona o archivnictví 11), zašle návrh na vyřazení zdravotnické dokumentace společně se seznamem zdravotnické dokumentace k vyřazení archivu příslušnému podle sídla poskytovatele, popřípadě sídla jeho pracoviště, je-li toto pracoviště zpracovatelem návrhu, k posouzení a k provedení výběru archiválií mimo skartační řízení. (5) Příslušný archiv po posouzení seznamu zdravotnické dokumentace navržené k vyřazení a po provedení výběru archiválií mimo skartační řízení předá protokol o provedeném výběru archiválií mimo skartační řízení (dále jen "protokol o výběru archiválií") poskytovateli. Protokol o výběru archiválií obsahuje soupis zdravotnické dokumentace nebo jejích částí, které byly vybrány za archiválie a které poskytovatel předá příslušnému archivu k zařazení do evidence archiválií ve lhůtě jím stanovené; pokud příslušný archiv nevybere k zařazení do evidence archiválií žádnou zdravotnickou dokumentaci nebo žádnou její část, v protokolu o výběru archiválií uvede tuto skutečnost. (6) Poskytovatel upraví seznam zdravotnické dokumentace k vyřazení podle výsledku provedeného výběru
14 archiválií mimo skartační řízení příslušným archivem a takto upravený seznam předá společně s návrhem na vyřazení zdravotnické dokumentace a protokolem o výběru archiválií komisi podle čl. 1 odst. 4, je-li zřízena, k posouzení a potvrzení. 11) 3 odst. 1 zákona č. 499/2004 Sb., o archivnictví a spisové službě a o změně některých zákonů, ve znění zákona č. 190/2009 Sb. Čl. 6 (1) Komise posoudí návrh na vyřazení zdravotnické dokumentace a potvrdí ho, popřípadě navrhne, kterou zdravotnickou dokumentaci je třeba nadále uchovat a prodloužit její dobu uchování. Při tom zohlední výsledky výběru archiválií provedeného mimo skartační řízení. Návrh předloží poskytovateli. (2) Zdravotnická dokumentace vyřazená ve skupině "S" musí být zničena. Zničením zdravotnické dokumentace se rozumí znehodnocení takovým způsobem, aby byla znemožněna rekonstrukce a identifikace jejího obsahu. Čl. 7 Podle této přílohy se postupuje obdobně, jde-li o zdravotnickou dokumentaci vyřazovanou příslušným správním orgánem, který zdravotnickou dokumentaci podle zákona o zdravotních službách převzal s tím, že členem komise, kterou jmenuje a odvolává příslušný správní orgán, je nejméně jeden lékař, který též provádí činnosti pověřeného zdravotnického pracovníka. Příloha č. 3 Doby uchování zdravotnické dokumentace nebo jejích částí 1. Zdravotní péče poskytovaná registrujícím poskytovatelem v oboru všeobecné praktické lékařství, v oboru praktické lékařství pro děti a dorost, zubní lékařství nebo v oboru gynekologie a porodnictví - S 10 let od změny registrujícího poskytovatele nebo 10 let od úmrtí pacienta 2. Ostatní ambulantní péče - S 5 let po posledním vyšetření pacienta 3. Dispenzární péče - V a) 10 let od vyřazení pacienta z dispenzární péče nebo ukončení této péče nebo 10 let od úmrtí pacienta, b) 100 let od data narození dialyzovaného pacienta nebo 10 let od úmrtí pacienta, c) 100 let od data narození pacienta, který je podle jiného právního předpisu 12) nosičem infekčního onemocnění nebo 10 let od úmrtí pacienta. 4. Zdravotní péče poskytnutá v souvislosti s léčbou duševních poruch a poruch chování, včetně zdravotní péče poskytnuté v souvislosti s ochranným léčením - S 100 let od data narození pacienta nebo 10 let od úmrtí pacienta 5. Lůžková péče - S 40 let od poslední hospitalizace pacienta nebo 10 let od úmrtí pacienta
15 6. Jednodenní péče - S 15 let od posledního poskytnutí jednodenní péče nebo 10 let od úmrtí pacienta 7. Lázeňská léčebně rehabilitační péče - S 10 let od ukončení lázeňské léčebně rehabilitační péče 8. Pracovnělékařské služby a) - S 100 let od data narození pacienta s uznanou nemocí z povolání nebo 10 let od jeho úmrtí, pokud dále není stanoveno jinak, b) - V 15 let od data uznání ohrožení nemocí z povolání nebo 10 let od úmrtí pacienta, pokud dále není stanoveno jinak, c) - V 10 let od ukončení zaměstnání osoby vykonávající práci zařazenou podle zákona o ochraně veřejného zdraví do kategorie první nebo druhé a předání informace o vývoji zdravotního stavu v době výkonu práce a charakteristice zdravotní náročnosti vykonávané práce, včetně uvedení kategorie práce podle jednotlivých faktorů pracovních podmínek a délku jejich expozice, a předání dalšímu příslušnému poskytovateli pracovnělékařských služeb, nebo 10 let od úmrtí této osoby, d) - V 15 let od ukončení zaměstnání osoby vykonávající rizikovou práci podle zákona o ochraně veřejného zdraví, není-li dále stanoveno jinak, a předání informace o vývoji zdravotního stavu v době výkonu práce a charakteristice zdravotní náročnosti vykonávané práce, včetně uvedení kategorie práce podle jednotlivých faktorů pracovních podmínek, jejich míru a délku jejich expozice, a předání dalšímu příslušnému poskytovateli pracovnělékařských služeb, nebo 10 let od úmrtí této osoby, e) - V 40 let od ukončení zaměstnání osoby vykonávající rizikovou práci ve smyslu jiného právního předpisu 13), pokud to jiný právní předpis požaduje, a předání informace o vývoji zdravotního stavu v době výkonu práce a charakteristice zdravotní náročnosti vykonávané práce, včetně uvedení kategorie práce podle jednotlivých faktorů pracovních podmínek, jejich míru a délku jejich expozice, a předání dalšímu příslušnému poskytovateli pracovnělékařských služeb, nebo 10 let po úmrtí této osoby, f) - S u zaměstnance kategorie A 14) alespoň do dosažení věku 75 let, vždy však po dobu nejméně 30 let po ukončení pracovní činnosti v kategorii A, g) - V 30 let od vzniku pracovního úrazu spojeného s hospitalizací přesahující 5 kalendářních dnů nebo 10 let po úmrtí osoby, která utrpěla takový úraz; 10 let od vzniku ostatních pracovních úrazů. Písmena a), b) a g) se vztahují na zdravotnickou dokumentaci vedenou registrujícím poskytovatelem v oboru všeobecné praktické lékařství, poskytovatelem pracovnělékařských služeb a poskytovatelem příslušným k posuzování a uznávání nemocí z povolání; písmena c) až f) se vztahují na zdravotnickou dokumentaci vedenou poskytovatelem pracovnělékařských služeb. 9. Zdravotnická záchranná služba - S a) záznam operátora nejméně 10 let od posledního záznamu, b) záznam o výjezdu 10 let od výjezdu zdravotnické záchranné služby, c) zvukový záznam o příjmu tísňového volání nebo výzvy k výjezdu záchranné služby 24 měsíců od obdržení výzvy. 10. Patologická anatomie a soudní lékařství a) - S kopie části A listu o prohlídce zemřelého, jestliže není rozhodnuto o pitvě nebo pokud není pitva nařízena, 20 let od úmrtí,
16 b) - V pitevní protokol včetně kopie části A listu o prohlídce zemřelého, informace o provedení a výsledku bioptického vyšetření, popřípadě dalšího souvisejícího vyšetření, 150 let ode dne jejich vystavení, c) - S žádanky o bioptické nebo cytologické vyšetření 10 let od provedení vyšetření. 11. Zobrazovací metody - S a) grafický nebo audiovizuální záznam nebo jiný obrazový záznam (například digitální) 10 let od ukončení posledního vyšetření pacienta souvisejícího s poskytnutím zdravotních služeb a ověřováním podmínek vzniku nemoci z povolání (ohrožení nemocí z povolání) podle jiného právního předpisu, pro jejíž potřeby byl záznam vyhotoven, pokud se nejedná o pacienta v dispenzární nebo jiné péči pro onemocnění sledované zobrazovací metodou, b) informace o průběhu a výsledku vyšetření pacienta zobrazovací metodou 10 let po předání informace poskytovateli, který vyšetření zobrazovací metodou vyžádal. 12. Ověřování nových poznatků na živém člověku použitím metod dosud nezavedených v klinické praxi, klinické zkoušky zdravotnických prostředků a klinické hodnocení humánních léčivých přípravků - V a) nejméně 15 let od ukončení ověřování nových poznatků, b) nejméně 30 let od ukončení ozařování, jestliže bylo při ověřování nových poznatků použity metody, které jsou spojeny s ozářením, včetně metod dosud nezavedených v klinické praxi a těch ozáření, kde není přímý zdravotní přínos pro fyzické osoby podstupující ozáření, c) nejméně 15 let od ukončení klinické zkoušky zdravotnického prostředku, d) nejméně 15 let od ukončení klinického hodnocení humánního léčivého přípravku. 13. Lékařské předpisy označené modrým pruhem a jejich průpisy - S Nejméně doba uchování lékařského předpisu stanovená jiným právním předpisem upravujícím zacházení s návykovými látkami 15) 14. Výsledky laboratorních a dalších pomocných vyšetření - S 5 let od provedení vyšetření. 15. Žádanka - S 5 let od provedení vyšetření; týká se poskytovatele, který poskytl vyžádanou zdravotní službu. 16. Záznam o podání transfůzního přípravku - V 30 let od podání transfúzního přípravku nebo 10 let od úmrtí pacienta. 12) 53 zákona č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů, ve znění zákona č. 274/2003 Sb. 13) 40 písm. b) zákona č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů. 14) Vyhláška č. 307/2002 Sb., o radiační ochraně, ve znění vyhlášky č. 499/2005 Sb. 15) 33 zákona č. 167/1998 Sb., o návykových látkách a o změně některých dalších zákonů, ve znění zákona č. 117/2000 Sb. a zákona č. 362/2004 Sb.

matches:
zákona č. 372
zákona č. 258
zákona č. 274
zákona č. 392
zákona č. 372
zákona č. 359
zákona č. 375
zákona č. 372
zákona č. 372
Čl. 1
Čl. 2
Čl. 3
Čl. 4
Čl. 5
čl. 1
zákona č. 499
zákona č. 190
Čl. 6
Čl. 7
zákona č. 258
zákona č. 274
zákona č. 258
zákona č. 167
zákona č. 117
zákona č. 362


text:
Aktuální výzvy (strukturální fondy EU, krajské dotace) (13/05/2019) | Nemovitost profi - rady pro správu nemovitostí SVJ, bytových družstev, obcí a firem
Vybrané úseky silnic II. a III. třídy – integrované projekty IPRÚ – výzva č. 40
Zaměření dotačního titulu: Dotace určená na podporu projektů zaměřených na rekonstrukce, modernizace či výstavbu vybraných úseků silnic II. třídy a vybraných úseků silnic III. třídy, které plní funkce silnic vyšší třídy, na území Českobudějovické, Karlovarské, Liberecko – Jablonecké a Zlínské aglomerace.
celková alokace je téměř 890 mil. Kč,
minimální a maximální výše celkových způsobilých výdajů není stanovena,
projekty budou financovány do 85-90 % celkových nákladů,
Příjemci podpory: kraje, organizace zřizované nebo zakládané kraji za účelem výkonu vlastnických práv a povinností k silnicím II. a III. třídy.
Termín: Příjem plných žádostí probíhá do 31. 12. 2019
Oblast: Rozvoj měst a venkova, doprava
Kraj: Jihočeský, Liberecký, Ústecký, Zlínský
Příjemci podpory: Kraje, města a obce, města a pověřené obce, nestátní neziskové organizace, obecně prospěšné společnosti, církevní právnické osoby, spolky, nadace, sociální družstva, obce, organizace zřizované obcemi (příspěvkové organizace, obchodní společnosti, obecně prospěšné společnosti, školy a školská zařízení), organizace zřizované kraji (příspěvkové organizace, obchodní společnosti, obecně prospěšné společnosti, školy a školská zařízení), dobrovolné svazky obcí.
Termín: Lhůta pro podávání žádostí o dotace je stanovena do 6. 2020 12:00.
Oblast: Vzdělávání, zaměstnanost
Programy: Operační program Zaměstnanost (OPZ), výzva č. 52
Zaměření dotačního titulu: Cílem výzvy je zvýšit kvalitu a udržitelnost systému sociálních služeb, služeb pro rodiny a děti a dalších navazujících služeb podporujících sociální začleňování.
Nestátní neziskové organizace působící v sociální oblasti:
spolky dle § 214-302 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník,
ústavy dle § 402-418 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník,
církevní právnické osoby zřízené podle zákona č. 3/2002 Sb., o církvích a náboženských společnostech.
Městské části hl. m. Prahy podle zákona č.131/2000 Sb., o hlavním městě Praze, ve znění pozdějších předpisů,
Organizace zřizované městskými částmi hlavního města Prahy (příspěvkové organizace, ústavy) působící v sociální oblasti,
Organizace zřizované hl. městem Prahou (příspěvkové organizace, ústavy) působící v sociální oblasti,
Dobrovolné svazky obcí dle zákona č. 128/2000 Sb., o obcích (obecní zřízení) resp. podle zákona č. 131/2000 Sb., o hlavním městě Praze,
Poskytovatelé sociálních služeb zapsaní v registru poskytovatelů sociálních služeb dle zákona č. 108/2006 Sb., o sociálních službách.
Termín: Lhůta pro podávání žádostí o dotace je stanovena do 7. 2019.
Programy: Operační program Zaměstnanost (OPZ), výzva č. 99
Zaměření dotačního titulu: Dotace je zaměřená na budování a rozšíření varovných a výstražných systémů v rámci hlásné povodňové služby na státní úrovni, tvorba digitálních povodňových plánů včetně naplňování sdílených databází Povodňového informačního systému.
Příjemci podpory: státní podniky, příspěvkové organizace.
85% celkových způsobilých výdajů u všech podporovaných aktivit, bližší informace o výši podpory (dotace) jsou uvedeny v platné verzi Pravidel pro žadatele a příjemce podpory v OPŽP 2014 – 2020.
Celková alokace činí 100 000 000 Kč.
Termín: Lhůta pro podávání žádostí o dotace je stanovena do 9. 2019.
Poskytovatel dotace: EU, MŽP
Programy: Operační program Životní prostředí (OP ŽP)
Zaměření dotačního titulu: Dotace je zaměřená na zpracování podkladů pro vymezení území ohroženého zvláštní povodní a na budování a rozšíření varovných, hlásných, předpovědních a výstražných systémů na lokální úrovni, digitální povodňové plány.
Příjemci podpory: Kraje, obce, dobrovolné svazky obcí, organizační složky státu, státní podniky, veřejné výzkumné instituce a výzkumné organizace, městské části hl. města Prahy, příspěvkové organizace, vysoké školy, nestátní neziskové organizace (obecně prospěšné společnosti, nadace, nadační fondy, ústavy, spolky).
Termín: Lhůta pro podávání žádostí o dotace je stanovena do 6. 2019.

matches:
§ 214
zákona č. 89
§ 402
zákona č. 89
zákona č. 3
zákona č.131
zákona č. 128
zákona č. 131
zákona č. 108


text:
2 VSOL 637/2016-A-15
KSBR 24 INS 1724/2016 2 VSOL 637/2016-A-15
Vrchní soud v Olomouci rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Vojtěcha Brhla a soudkyň JUDr. Heleny Myškové a JUDr. Ivany Wontrobové v insolvenční věci dlužnice: Veronika Indrová, narozená 18. ledna 1985, bytem Prostějov, Západní 93, PSČ 796 01, o insolvenčním návrhu dlužnice s návrhem na povolení oddlužení, o odvolání dlužnice proti usnesení Krajského soudu v Brně ze dne 21.března 2016, č.j. KSBR 24 INS 1724/2016-A-10
Usnesení Krajského soudu v Brně ze dne 21. března 2016, č.j. KSBR 24 INS 1724/2016-A-10 s e p o t v r z u j e.
Označeným usnesením Krajský soud v Brně (dále jen insolvenční soud ) uložil dlužnici, aby ve lhůtě 3 dnů od právní moci usnesení zaplatila zálohu na náklady insolvenčního řízení ve výši 50.000 Kč na účet soudu nebo v hotovosti na pokladně Krajského soudu v Brně-pracoviště Husova 15, neboť příjmy dlužnice nepostačují k tomu, aby při schválení oddlužení plněním splátkového kalendáře pohledávky nezajištěných věřitelů, které dlužnice uznává, byly za 5 let uspokojeny nejméně z 30 % a současně aby z částky, která by byla při příjmech dlužnice určena k výplatě věřitelům byla zaplacena insolvenčnímu správci odměna a jeho náklady.
Proti tomuto usnesení podala dlužnice odvolání a namítala, že: Dne 25.1.2016 jsem podala insolvenční návrh spojený s návrhem na povolení oddlužení. Usnesením Krajského soudu v Brně ze dne 21.3.2016 bylo vydáno usnesení o uložení povinnosti uhradit zálohu ve výši 50.000,-Kč. S tímto tvrzením zcela nesouhlasím a vrchnímu soudu předkládám tyto argumenty: Nedostatečný příjem, zejména když jsem v pracovní neschopnosti, podle mne není důvod k usnesení o úhradě zálohy ve výši 50.000,-Kč. Soud mne měl nebo mohl prvně vyzvat k doložení navýšení svého příjmu, tak jak to praktikuje například krajský soud v Ostravě Věřím, že takto bude moje odvolání i posouzeno. isir.justi ce.cz
S ohledem na výše uvedené proto navrhuji, aby vrchní soud v Olomouci zrušil napadené usnesení krajského soudu v Brně, kde si dovoluji navrhnout, aby byla věc vrácena k novému projednávání.
S účinností od 1. 1. 2014 byl insolvenční zákon č. 182/2006 Sb., změněn zákonem č. 294/2013 Sb. Insolvenční návrh dlužnice podala soudu dne 25.1.2016, proto s ohledem na přechodná ustanovení tohoto zákona je třeba věc posoudit podle zákona č. 182/2006 Sb. ve znění účinném od 1. 1. 2014 (dále jen IZ ).
Odvolací soud po zjištění, že odvolání bylo podáno včas a osobou k tomuto úkonu oprávněnou, přezkoumal napadené usnesení, jakož i řízení, které jeho vydání předcházelo (§ 212, § 212a odst. 1, odst. 5 a odst. 6 o.s.ř.), aniž ve věci nařizoval jednání (§ 94 odst. 2 písm. c/ IZ), a dospěl k závěru, že odvolání dlužnice není důvodné.
Podle ustanovení § 108 odst. 1 a odst. 2 věty první IZ insolvenční soud může před rozhodnutím o insolvenčním návrhu uložit insolvenčnímu navrhovateli, aby ve stanovené lhůtě zaplatil zálohu na náklady insolvenčního řízení, jestliže je to nutné ke krytí nákladů řízení a prostředky k tomu nelze zajistit jinak. Tuto zálohu nelze uložit insolvenčnímu navrhovateli, který je zaměstnancem dlužníka a jehož pohledávka spočívá pouze v pracovněprávních nárocích. Výši zálohy může insolvenční soud určit až do částky 50.000 Kč.
Podle ustanovení § 395 odst. 1 písm. b) insolvenčního zákona insolvenční soud zamítne návrh na povolení oddlužení, jestliže se zřetelem ke všem okolnostem lze důvodně předpokládat, že hodnota plnění, které by při oddlužení obdrželi nezajištění věřitelé, bude nižší než 30 % jejich pohledávek, ledaže tito věřitelé s nižším plněním souhlasí.
Z obsahu insolvenčního spisu vyplývá, že dlužnice podala dne 25.1.2016 insolvenční návrh, v němž řádně uvádí skutečnosti svědčící pro její úpadek. Jak ovšem správně insolvenční soud zjistil, příjmy dlužnice nepostačují k tomu, aby při schválení oddlužení plněním splátkového kalendáře pohledávky nezajištěných věřitelů, které dlužnice uznává, byly za 5 let uspokojeny nejméně z 30 % a současně aby z částky, která by byla při příjmech dlužnice určena k výplatě věřitelům byla zaplacena insolvenčnímu správci za každý započatý kalendářní měsíc trvání účinků schválení oddlužení plněním splátkového kalendáře odměna ve výši 750 Kč (bez DPH) a náhrada hotových výdajů ve výši 150 Kč (bez DPH), jak jsou určeny vyhláškou ministerstva spravedlnosti č. 313/2007 Sb., ve znění pozdějších předpisů. Dlužnici lze měsíčně zabavit částku ve výši 1.458 Kč, přičemž při odečtení odměny, hotových výdajů insolvenčního správce a zohlednění vyživovací povinnosti by nezajištěným věřitelům náležela částka 22.140 Kč, což představuje pouze 16,92 % nezajištěných závazků.
Z dosud uvedeného je zřejmé, že dlužnice je v úpadku ve formě platební neschopnosti, neboť má peněžité závazky vůči více věřitelům (nejméně dvěma), které jsou po dobu delší 30 dnů po lhůtě splatnosti a které není schopen plnit, neboť je neplní po dobu delší 3 měsíců po lhůtě splatnosti (§ 3 odst. 1 a odst. 2, písm. b/ IZ). Současně je zřejmé, že příjmové poměry dlužnice nezajišťují úhradu minimálně 30 % nezajištěných závazků přihlášených věřitelů a náklady řízení po dobu oddlužení, nejsou proto dány podmínky pro povolení oddlužení.
Dlužnice se mýlí, pokud vytýká soudu, že ji měl vyzvat k doložení navýšení svého příjmu, neboť to povinností soudu není, naopak je na každém dlužníkovi, aby k dosažení oddlužení předložil takové podklady, které zákon požaduje. To však dlužnice neučinila. Insolvenční soud proto nijak nepochybil, pokud dlužnici, která nemá žádný majetek ani dostatečný příjem, uložil povinnost zaplatit zálohu na náklady insolvenčního řízení ve výši 50.000 Kč, přičemž účel a smysl zálohy vysvětlil v odůvodnění napadeného rozhodnutí a přiléhavě zdůvodnil i její výši.

matches:
soud
soud
soud
Soud
soud
soud
zákona č. 182
soud
§ 212
§ 108
soud
soud
§ 395
soud
soud
soud


Úřední věstník L 329 , 30/12/1993 S. 0034 - 0038 Finské zvláštní vydání: Kapitola 1 Svazek 3 S. 0076 Švédské zvláštní vydání: Kapitola 1 Svazek 3 S. 0076 Směrnice Rady 93/109/ESze dne 6. prosince 1993,kterou se stanoví pravidla pro výkon práva volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu občanů Unie, kteří mají bydliště v některém členském státě a nejsou jeho státními příslušníkyRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména čl. 8b odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],vzhledem k tomu, že Smlouva o Evropské unii představuje novou etapu při vytváření stále užšího svazku mezi národy Evropy; že jedním z jejích úkolů je vytvářet soudržným a solidárním způsobem vztahy mezi národy členských států; že základní cíle Unie zahrnují posílení ochrany práv a zájmů státních příslušníků jejích členských států zavedením občanství Unie;vzhledem k tomu, že hlava II Smlouvy o Evropské unii pozměňující Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství s ohledem na založení Evropského společenství zavádí občanství Unie pro všechny občany členských států a na základě toho jim přiznává soubor práv;vzhledem k tomu, že právo občanů volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě, v němž mají bydliště, stanovené v čl. 8b odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství, představuje uplatňování zásady nediskriminace mezi státními příslušníky daného členského státu a státními příslušníky jiného členského státu a důsledek práva volného pohybu a pobytu uvedeného v článku 8a Smlouvy;vzhledem k tomu, že čl. 8b odst. 2 Smlouvy o ES se týká pouze možnosti výkonu práva volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu, aniž je dotčen čl. 138 odst. 3 Smlouvy o ES, který předpokládá stanovení jednotného postupu pro tyto volby ve všech členských státech; že v podstatě usiluje o zrušení podmínky státní příslušnosti, kterou nyní uplatňuje většina členských států při výkonu těchto práv;vzhledem k tomu, že použití článku 8b odst. 2 Smlouvy o ES nepředpokládá harmonizaci volebních systémů členských států; že kromě toho v souladu se zásadou proporcionality uvedenou v čl. 3b odst. 3 Smlouvy nesmějí právní předpisy Společenství z této oblasti upravovat více, než je nezbytné k dosažení cíle uvedeného v čl. 8b odst. 2 Smlouvy o ES;vzhledem k tomu, že účelem čl. 8b odst. 2 Smlouvy o ES je zajistit, aby všichni občané Unie, ať jsou či nejsou státními příslušníky členského státu, v němž mají bydliště, mohli v tomto státě vykonávat své právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu za stejných podmínek; že je proto nezbytné, aby podmínky týkající se doby a prokazování bydlení platné pro osoby, které nejsou státními příslušníky tohoto členského státu, byly totožné s podmínkami, které případně platí pro státní příslušníky tohoto členského státu;vzhledem k tomu, že čl. 8b odst. 2 Smlouvy o ES stanoví právo občana volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě, v němž má bydliště, aniž by jím bylo nahrazováno právo volit a být volen v členském státě, jehož je občan Unie státním příslušníkem; že musí být respektována svoboda občanů Unie zvolit si členský stát, v němž se zúčastní voleb, přičemž se musí dbát, aby tato svoboda nebyla zneužívána osobami, které volí nebo jsou voleny ve více než v jednom státě;vzhledem k tomu, že každá výjimka z obecných pravidel této směrnice musí být podle čl. 8b odst. 2 Smlouvy o ES odůvodněna zvláštními obtížemi některého členského státu; že každá výjimka musí být přezkoumána na základě její skutečné povahy;vzhledem k tomu, že tyto zvláštní obtíže se mohou projevit zejména v členském státě, v němž poměr občanů Unie, kteří zde mají bydliště, aniž by byli jeho státními příslušníky, a kteří dosáhli věku pro právo volit, významně přesahuje průměr; že poměr 20 % těchto občanů ze všech oprávněných voličů opravňuje k použití odchylných ustanovení, která berou v úvahu dobu, po kterou zde má občan bydliště;vzhledem k tomu, že cílem občanství Unie je snazší integrace občanů Unie v hostitelské zemi a že v této souvislosti je v souladu se záměry autorů Smlouvy, aby se zamezilo jakémukoli rozlišování mezi listinami kandidátů, kteří jsou státními příslušníky daného členského státu, a kandidátů, kteří nejsou jeho státními příslušníky;vzhledem k tomu, že nebezpečí rozlišování se týká zvláště členského státu, v němž poměr počtu občanů Unie, kteří nejsou jeho státními příslušníky a kteří dosáhli věku pro právo volit, přesahuje 20 % všech občanů Unie, kteří dosáhli věku pro právo volit a kteří zde mají bydliště, a že je proto důležité, aby tento členský stát mohl v souladu s článkem 8b Smlouvy přijmout zvláštní předpisy o sestavování kandidátních listin;vzhledem k tomu, že je nutno vzít v úvahu, že v některých členských státech mají státní příslušníci ostatních členských států, kteří zde mají bydliště, právo volit ve volbách do parlamentu členského státu, a že se tedy určitá ustanovení této směrnice v dotyčných státech nemohou uplatnit,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 11. Tato směrnice stanoví pravidla, podle kterých občané Unie, kteří mají bydliště v některém členském státě, jehož nejsou státními příslušníky, v něm mohou ve volbách do Evropského parlamentu vykonávat právo volit a být volen.2. Tato směrnice se nedotýká předpisů jednotlivých členských států upravujících právo volit a být volen jeho státních příslušníků, kteří mají bydliště mimo jeho volební obvod.Článek 2Pro účely této směrnice se rozumí:1) "volbami do Evropského parlamentu" volby do Evropského parlamentu na základě přímého, všeobecného volebního práva, v souladu s aktem ze dne 20. září 1976 [2];2) "volebním obvodem" území členského státu, v němž jsou členové Evropského parlamentu voleni občany tohoto státu v souladu s výše uvedeným aktem a v souladu s volebním zákonem tohoto členského státu;3) "členským státem bydliště" členský stát, v němž občan Unie má bydliště, ale není jeho státním příslušníkem;4) "členským státem původu" členský stát, jehož je občan Unie státním příslušníkem;5) "voličem Společenství" každý občan Unie, který je oprávněn volit ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě svého bydliště v souladu s touto směrnicí;6) "občanem Společenství oprávněným kandidovat" každý občan Unie, který má právo být volen ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě svého bydliště v souladu s touto směrnicí;7) "seznamem voličů" úřední rejstřík všech voličů oprávněných volit v daném volebním okrsku nebo správním obvodu, sestavený a aktualizovaný příslušným orgánem podle volebních předpisů členského státu bydliště, nebo evidence obyvatelstva, postihuje-li způsobilost osob volit;8) "rozhodným dnem" den nebo dny, k nimž občané Unie musí podle práva členského státu bydliště splnit podmínky pro výkon práva volit nebo být volen v tomto státě;9) "čestným prohlášením" prohlášení dotyčné osoby, za jehož nesprávnost hrozí sankce podle vnitrostátních právních předpisů.Článek 3Každá osoba, která k rozhodnému dnia) je občanem Unie ve smyslu čl. 8 odst. 1 druhého pododstavce Smlouvy aa) není státním příslušníkem členského státu bydliště, ale splňuje podmínky, které členský stát bydliště stanoví pro právo volit a být volen vlastním státním příslušníkům,má právo volit a být volena ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě bydliště, pokud nebyla na základě článků 6 a 7 tohoto práva zbavena.Musí-li státní příslušníci členského státu bydliště, aby mohli být voleni, být jeho státními příslušníky po určitou minimální dobu, je občanům Unie přiznáno splnění této podmínky, jsou-li po tuto dobu státními příslušníky kteréhokoli členského státu.Článek 41. Voliči Společenství vykonávají své právo volit a být voleni v členském státě jejich bydliště nebo v členském státě původu. Nikdo nesmí volit v týchž volbách vícekrát než jednou.2. Nikdo nesmí být volen v týchž volbách ve více než jednom členském státě.Článek 5Pokud jsou státní příslušníci členského státu bydliště povinni pro výkon práva volit nebo být volen mít ve volebním obvodu členského státu bydliště po určitou minimální dobu, považuje se tato podmínka u voličů Společenství a občanů Společenství oprávněných kandidovat za splněnou, pokud měli po odpovídající dobu bydliště v jiných členských státech. Uplatněním tohoto ustanovení nejsou dotčeny zvláštní podmínky týkající se délky pobytu v daném volebním okrsku nebo správním obvodu.Článek 61. Každý občan Unie, který má bydliště v některém členském státě, jehož není státním příslušníkem, a který je individuálním rozhodnutím v trestním nebo občanském řízení zbaven práva být volen buď podle právních předpisů členského státu bydliště, nebo právních předpisů členského státu původu, je vyloučen z výkonu tohoto práva v členském státě bydliště ve volbách do Evropského parlamentu.2. Kandidatura kteréhokoli občana Unie ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě jeho bydliště bude prohlášena za nepřípustnou, nemůže-li předložit písemné potvrzení podle čl. 10 odst. 2.Článek 71. Členský stát bydliště může ověřovat, zda občané Unie, kteří projevili vůli vykonávat zde své právo volit, nejsou v členském státě původu tohoto práva zbaveni individuálním rozhodnutím v trestním nebo občanském řízení.2. Pro účely odstavce 1 tohoto článku může členský stát bydliště uvědomit členský stát původu o prohlášení uvedeném v čl. 9 odst. 2. Za tímto účelem poskytne členský stát původu v přiměřené lhůtě a vhodným způsobem užitečné běžně dostupné informace; tyto informace smějí obsahovat pouze údaje naprosto nezbytné pro uplatnění tohoto článku a smějí být použity pouze k tomuto účelu. Popírají-li poskytnuté informace obsah prohlášení, přijme členský stát bydliště vhodná opatření, aby zabránil dotyčné osobě hlasovat.3. Členský stát původu může poskytnout členskému státu bydliště v přiměřené lhůtě a vhodným způsobem jakékoli informace nezbytné pro uplatnění tohoto článku.Článek 81. Volič Společenství vykoná své právo volit v členském státě bydliště, pokud k tomu vyjádří svou vůli.2. Pokud je v členském státě bydliště účast ve volbách povinná, vztahuje se tato povinnost na voliče Společenství, kteří vyjádřili svou vůli volit.KAPITOLA IIVÝKON PRÁVA VOLIT A PRÁVA BÝT VOLENČlánek 91. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby byl voliči Společenství, který projevil vůli v něm volit, umožněn zápis do seznamu voličů s dostatečným předstihem přede dnem konání voleb.2. Pro zápis seznamu voličů musí volič Společenství předložit stejné doklady jako volič, který je státním příslušníkem daného členského státu. Dále musí učinit čestné prohlášení obsahujícía) jeho státní příslušnost a adresu ve volebním obvodu členského státu bydliště,b) v případě potřeby volební okrsek nebo správní obvod v jeho členském státě původu, v jehož seznamu voličů je jeho jméno naposledy zapsáno, ac) prohlášení, že vykoná své právo volit pouze v členském státě bydliště.3. Členský stát bydliště může dále požadovat od voliče Společenství, abya) uvedl ve svém čestném prohlášení, že není zbaven práva volit ve svém členském státě původu,b) předložil platný průkaz totožnosti ac) uvedl datum, od kterého pobývá v tomto státě nebo v jiném členském státě.4. Voliči Společenství zapsaní do seznamu voličů zde zůstanou zapsáni za týchž podmínek jako voliči, kteří jsou státními příslušníky, až do doby, kdy požádají o vymazání, nebo až do úředního výmazu z důvodu, že přestali splňovat podmínky pro výkon práva volit.Článek 101. Při podání žádosti o kandidaturu se musí každý občan Společenství uplatňující své právo být zvolen prokázat stejnými doklady jako kandidát, který je státním příslušníkem daného členského státu. Dále musí učinit čestné prohlášení obsahujícía) jeho státní příslušnost a adresu ve volebním obvodu členského státu bydliště,b) prohlášení, že nekandiduje ve volbách do Evropského parlamentu v jiném členském státě, ac) v případě potřeby volební okrsek nebo správní obvod v členském státě původu, v jehož seznamu voličů je jeho jméno naposledy zapsáno.2. Občan Společenství, který předkládá svou kandidaturu, musí předložit písemné potvrzení příslušných správních orgánů členského státu původu dokládající, že v uvedeném členském státě není zbaven práva být volen nebo že žádná taková nezpůsobilost není těmto orgánům známa.3. Členský stát bydliště může od občana Společenství oprávněného kandidovat požadovat také předložení platného průkazu totožnosti. Může od něj rovněž požadovat uvedení dne, od kterého je státním příslušníkem některého členského státu.Článek 111. Členský stát bydliště informuje dotyčnou osobu o tom, jak byla vyřízena její žádost o zápis do seznamu voličů, nebo o rozhodnutí ve věci přípustnosti její kandidatury.2. V případě odmítnutí zápisu do seznamu voličů nebo zamítnutí kandidatury může dotyčná osoba využít stejných opravných prostředků, jaké stanoví právní předpisy členského státu bydliště pro obdobné případy týkající se voličů a kandidátů, kteří jsou jeho státními příslušníky.Článek 12Členský stát bydliště včas a vhodným způsobem uvědomí voliče Společenství a občany Společenství oprávněné kandidovat o podmínkách a pravidlech pro výkon práva volit a být volen v tomto státě.Článek 13Členské státy si navzájem vyměňují informace požadované pro provedení článku 4. Členský stát bydliště poskytne za tímto účelem na základě čestného prohlášení uvedeného v článcích 9 a 10 členskému státu původu s dostatečným předstihem před dnem konání voleb informace o státních příslušnících členského státu původu, kteří jsou zapsáni do seznamů voličů nebo podali kandidaturu. Členský stát původu přijme v souladu se svými právními předpisy vhodná opatření k zajištění toho, aby jeho státní příslušníci nevolili více než jednou nebo nekandidovali ve více než jednom členském státě.KAPITOLA IIIODCHYLNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍČlánek 141. Jestliže v některém členském státě ke dni 1. lednu 1993 přesahuje poměr občanů Unie, kteří zde mají bydliště, aniž by byli jeho státními příslušníky, a kteří dosáhli věku pro právo volit, 20 % celkového počtu všech občanů Unie, kteří dosáhli věku pro právo volit a kteří zde mají bydliště, může tento členský stát odchylně od článků 3, 9 a 10a) vyhradit právo volit voličům Společenství, kteří mají bydliště v tomto členském státě po určitou minimální dobu, jež nesmí přesáhnout pět let;b) vyhradit právo být volen občanům Společenství oprávněným kandidovat, kteří mají bydliště v tomto členském státě po určitou minimální dobu, jež nesmí přesáhnout deset let.Těmito ustanoveními nejsou dotčena vhodná opatření, která může tento členský stát uplatnit při sestavování kandidátních listin a která mají zejména usnadnit zapojení občanů Unie, kteří nejsou jeho státními příslušníky.Voliči a občané Společenství oprávnění kandidovat, kteří z důvodu, že mají bydliště mimo svůj členský stát původu, nebo z důvodu délky jejich pobytu nemají právo zde volit nebo být voleni, však nepodléhají podmínkám délky pobytu stanoveným v prvním pododstavci.2. Pokud právní předpisy členského státu ke dni 1. února 1993 stanoví, že státní příslušníci jednoho členského státu, kteří mají bydliště v jiném členském státě, zde mají právo volit do parlamentu tohoto státu a mohou být za tímto účelem být zapsáni do seznamu voličů za naprosto stejných podmínek jako voliči, kteří jsou státními příslušníky tohoto státu, může první členský stát odchylně od této směrnice upustit od použití článků 6 a 13 na tyto státní příslušníky.3. Ke dni 31. prosince 1997 a poté 18 měsíců před každými volbami do Evropského parlamentu předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, v níž ověří, zda přetrvávají důvody pro povolení výjimek udělených dotyčným členským státům podle čl. 8b odst. 2 Smlouvy o ES, a případně navrhne vhodné úpravy.Členské státy, které využijí výjimky podle odstavce 1, předloží Komisi všechna potřebná odůvodnění.Článek 15Pro čtvrté přímé volby do Evropského parlamentu se použijí tato zvláštní ustanovení:a) občané Unie, kteří ke dni 15. února 1994 již mají právo volit do Evropského parlamentu v členském státě bydliště a kteří jsou zapsáni v seznamu voličů v členském státě bydliště, nepodléhají formalitám uvedeným v článku 9;b) členské státy, v nichž byly volební seznamy uzavřeny před dnem 15. února 1994, provedou opatření nezbytná k tomu, aby bylo voličům ve Společenství, kteří projeví vůli vykonat zde své právo volit, umožněno zapsat se do volebního seznamu v přiměřené lhůtě před dnem konání voleb;c) členské státy, které nesestavují zvláštní seznamy voličů, ale označují způsobilost osob volit v evidenci obyvatelstva, a členské státy, v nichž není účast ve volbách povinná, mohou použít tento systém pro voliče Společenství, kteří jsou ve zmíněné evidenci uvedeni a kteří, poté co byli jednotlivě informováni o svých právech, neprojeví vůli využít své právo volit ve svém členském státě původu. Tyto členské státy předají orgánům členského státu původu doklad o tom, že tito voliči projevili vůli volit v členském státě bydliště;d) členské státy, v nichž je vnitrostátní postup při určování kandidátů politických stran a skupin upraven zákonem, mohou rozhodnout, že všechny tyto postupy zahájené v souladu s tímto zákonem před dnem 1. února 1994 a rozhodnutí přijatá v této souvislosti zůstávají v platnosti.KAPITOLA IVZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 16Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do dne 31. prosince 1995 zprávu o uplatnění této směrnice při volbách do Evropského parlamentu konaných v červnu 1994. Na základě této zprávy může Rada jednající jednomyslně, na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem přijmout předpisy měnící tuto směrnici.Článek 17Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. února 1994. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 18Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 19Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 6. prosince 1993.Za RadupředsedaW. Claes[1] Úř. věst. C 329, 6.12.1993.[2] Úř. věst. L 278, 8.10.1976, s. 5--------------------------------------------------


text:
II. ÚS 3438/13
II.ÚS 3438/13 ze dne 5. 2. 2014
Ústavní soud rozhodl v senátu složeném z předsedy Stanislava Balíka, soudce Radovana Suchánka a soudce Jiřího Zemánka ve věci ústavní stížnosti Inema, s.r.o., se sídlem Skalická 205, 251 01 Dobřejovice, zastoupené Mgr. Michalem Pokorným, advokátem se sídlem Lublaňská 507/8, 120 00 Praha 2, proti usnesení Vrchního soudu v Praze č. j. 7 Cmo 375/2013-125 ze dne 23. 8. 2013 a usnesení Krajského soudu v Praze č. j. 45 Cm 125/2011-113 ze dne 3. 7. 2013 takto:
Ústavní stížností, která splňuje formální náležitosti ustanovení § 34, 72 a násl. zákona č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu, ve znění pozdějších předpisů (dále jen "zákon o Ústavním soudu"), se stěžovatel domáhá zrušení v záhlaví uvedených soudních rozhodnutí, jimiž mělo dojít zejména k porušení ustanovení čl. 4 odst. 1 a čl. 36 a násl. Listiny základních práv a svobod (dále jen "Listina").
Z napadených rozhodnutí Ústavní soud zjistil, že shora označeným usnesením krajský soud zamítl návrh stěžovatelky, v původním řízení žalované, na vydání předběžného opatření, jímž mělo být změněno dosavadní předběžné opatření, nařízené usnesením Krajského soudu v Praze č. j. 45 Cm 125/2011-54 ze dne 18. 10. 2012 ve spojení s usnesením Vrchního soudu v Praze č. j. 7 Cmo 528/2012-74 ze dne 23. 1. 2013, kterým bylo stěžovatelce zakázáno převést či zatížit věcným právem blíže specifikované nemovitosti v katastrálním území Dobřejovice, část obce Dobřejovice. K odvolání stěžovatelky rozhodl Vrchní soud v Praze v záhlaví uvedeným usnesením tak, že napadené rozhodnutí nalézacího soudu dle § 219 občanského soudního řádu (dále též "o. s. ř.") jako věcně správné potvrdil.
Proti rozhodnutím obecných soudů brojí stěžovatelka ústavní stížností, domáhajíc se jejich kasace. Stěžovatelka uvedla, že návrhem na vydání změny předběžného opatření sledovala takovou dočasnou úpravu poměrů, která by jí umožnila zcizit předmětné nemovitosti, vedlejšímu účastníkovi jako žalobci by složením jejich poměrné hodnoty poskytla dostatečnou jistotu pro případ, že bude ve sporu úspěšný, a konečně i vážnému zájemci jako budoucímu kupujícímu by umožnila nabýt k nim vlastnické právo. Stěžovatelka soudům vytkla přepjatý formalismus při výkladu občanského soudního řádu, poukazujíc na to, že konkrétní normy v kontextu celého o. s. ř. lze interpretovat tak, že jí navržený postup je nejen možný, ale navíc žádoucí. "Je totiž logickým řešením dané situace, když záměrem žalobce je mít zajištěnou případnou pohledávkou dostatečnou jistotou, záměrem žalovaného je nemovitosti prodat a záměrem třetí osoby je nemovitosti koupit a provozovat v ní neomezeně svou podnikatelskou činnost". Stěžovatelka rovněž podrobila kritice stávající předběžné opatření mj. s poukazem na to, že se s ní předčasně zachází jako s účastníkem, který ve sporu nebude úspěšný. Všechny tyto své argumenty v ústavní stížnosti blíže rozvedla. Závěrem navrhla, aby Ústavní soud napadená soudní rozhodnutí zrušil.
Ústavní soud dále považuje za nutné zdůraznit, že sám poskytuje ochranu konstitučně garantovaným právům a svobodám až tehdy, kdy ji nemůže poskytnout jiný orgán veřejné moci. Z toho důvodu je třeba vycházet ze zásady, že ústavní stížností by měla být napadána konečná a pravomocná meritorní rozhodnutí, nikoli však dílčí procesní rozhodnutí, i když jsou sama o sobě pravomocná, tedy přestože proti nim byly všechny dostupné opravné prostředky vyčerpány, pokud právní řád takové prostředky vůbec předvídá (srov. usnesení Ústavního soudu sp. zn. III. ÚS 292/05 ze dne 29. 9. 2005, dostupné, jako další zde citovaná rozhodnutí, na adrese http://nalus.usoud.cz). Z tohoto pravidla činí Ústavní soud výjimky, které záleží v možnosti napadnout i pravomocné rozhodnutí, které toliko uzavírá určitou část řízení nebo které řeší jistou procesní otázku, ačkoli řízení ve věci samé ještě neskončilo, je nutno poznamenat, že zde musí být, cumulative, splněny dvě podmínky. Jednak musí být takové rozhodnutí způsobilé bezprostředně a citelně zasáhnout do ústavně zaručených základních práv či svobod, jednak je třeba, aby se námitka porušení ústavně zaručených základních práv nebo svobod omezovala jen na příslušné stádium řízení, v němž bylo o takové otázce rozhodnuto, expressis verbis, aby již nemohla být v rámci dalšího řízení (např. při použití opravných prostředků proti meritorním rozhodnutím, včetně ústavní stížnosti proti takovým rozhodnutím) efektivně uplatněna.
K otázce způsobilosti předběžného opatření (jako opatření prozatímní povahy) zasáhnout do základních práv a svobod účastníků řízení se Ústavní soud v rozhodovací praxi (ač s nemalou mírou rezervovanosti) vyjádřil tak, že tuto způsobilost vyloučit nelze. Podstatou jeho přezkumu však může být jen posouzení ústavnosti takového rozhodnutí, nikoli posouzení podmínek pro nařízení předběžného opatření, poněvadž ty se přezkumné pravomoci Ústavního soudu vymykají, jak ostatně Ústavní soud ve své ustálené judikatuře akcentuje [srov. např. nález sp. zn. II. ÚS 221/98, Sbírka nálezů a usnesení Ústavního soudu, svazek 16, nález č. 158, str. 171]. Je třeba zdůraznit, že předběžná opatření zpravidla nedosahují takové intenzity, aby mohla zasáhnout do ústavně zaručených práv jedné či druhé strany, neboť se jedná o rozhodnutí, kterým není prejudikován konečný výsledek sporu z hlediska hmotného práva, ale jde o opatření, jehož trvání je omezeno.
Ústavní soud dal ve svých dřívějších rozhodnutích (např. IV. ÚS 171/04, II. ÚS 221/98 aj.) najevo, že i při zatímní úpravě poměrů účastníků musí být poskytnuta ochrana jak tomu, kdo o vydání předběžného opatření žádá, tak v rámci ústavních pravidel i tomu, vůči komu opatření směřuje (s ohledem na čl. 4 a 90 Ústavy, podle nichž jsou soudy povolány k ochraně základních práv a svobod). Současně však platí, že ochrana osoby povinné z předběžného opatření nemůže dosáhnout takové intenzity, aby prakticky znemožnila ochranu oprávněných zájmů druhé strany, popřípadě ochranu veřejného zájmu. I když Ústavní soud ve své judikatuře vyjádřil, že některá rozhodnutí prozatímní povahy lze podrobit ústavněprávnímu přezkumu, z povahy věci vyplývá, že podstatou takového přezkumu může být jen omezený test ústavnosti, neboť podstatná část záruk spravedlivého procesu se vztahuje na soudní řízení jako celek. Ústavnímu soudu tedy, z hlediska ústavněprávního, nikterak nepřísluší přehodnocovat názor obecných soudů stran důvodnosti návrhu na vydání předběžného opatření, nýbrž je povolán toliko ověřit, zda rozhodnutí o návrhu na vydání předběžného opatření, popřípadě rozhodnutí o jeho zamítnutí mělo zákonný podklad (čl. 2 odst. 2 Listiny), bylo vydáno příslušným orgánem (čl. 38 odst. 1 Listiny) a současně nebylo projevem svévole dle čl. 1 Ústavy a čl. 2 odst. 2, odst. 3 Listiny (viz např. nález sp. zn. II. ÚS 221/98, Sbírka nálezů a usnesení ÚS, sv. 16, str. 17).
Dále je třeba poznamenat, že má-li být předběžné opatření nařízeno, musí být tím, kdo takový návrh činí, "prokázána" především - jako tomu bylo též v případě nyní projednávané věci - potřeba zatímní úpravy právních poměrů účastníků [§ 74, § 75c odst. 1 občanského soudního řádu]; tato potřeba nastává - obecně vzato - v těch případech, kde by nenařízením předběžného opatření vznikl prostor pro jednání, jež by vytvořilo nezvratný stav, resp. vedlo k neodčinitelným následkům. Co do podmínky "prokázání" pak platí, že jde o více než osvědčení, tedy že o důvodech potřeby prozatímní úpravy musí navrhovatel soud přesvědčit, na druhé straně však zde nemá místo dokazování v procesním smyslu, pro které z povahy věci není prostor (viz kupříkladu absence jednání). U ostatních "skutečností, které jsou rozhodující pro uložení povinnosti předběžným opatřením" postačí, budou-li osvědčeny, tj. aby se jevily pravděpodobnými (k tomu srov. usnesení Ústavního soudu ve věci vedené pod sp. zn. IV. ÚS 637/05). V posuzované věci pak není důvod pochybovat, že obecné soudy interpretační zásady rozhodných ustanovení procesního práva znaly a že z nich patřičně vycházely (srov. např. stranu 3 napadeného rozhodnutí soudu druhé stolice).
Odvolací soud své rozhodnutí postavil na tom, že dispozice s návrhem ve věci samé i s návrhem na nařízení předběžného opatření, včetně případných změn těchto návrhů, náleží žalobci (navrhovateli), nikoliv žalovanému (účastníkovi), čímž však jednoznačně při interpretaci dotčených zákonných ustanovení pochybil a současně se i dopustil ústavně nekonformního výkladu právních norem, který poškozuje účastníky řízení (v daném případě konkrétně stěžovatelku). Totiž jednak aplikovatelná právní úprava předběžného opatření v civilním procesu osobu navrhovatele blíže nekonkretizuje (označuje jej v obecné poloze za navrhovatele), žalovanému přitom jako účastníkovi řízení podat návrh na předběžné opatření nezapovídá, jednak otázka dispozice s návrhem ve věci samé (žalobou) vůbec nesouvisí s návrhem na nařízení předběžného opatření, a už vůbec ne v případě žádaných změn již nařízených předběžných opatření.
Vrchní soud současně pomíjí, že ve skutečnosti se jedná o návrh na vydání nového předběžného opatření, a nikoli o dispozici s návrhem vedlejšího účastníka (žalobce), o němž navíc bylo pravomocně rozhodnuto výše citovanými soudními rozhodnutími, pročež již z tohoto důvodu nepřichází závěr odvolacího soudu vůbec v úvahu, resp. se zcela míjí se sledem procesních úkonů soudů i účastníků v předmětném řízení; lhostejno přitom, zda a jak se má nové předběžné opatření dotknout předchozího, již účinného předběžného opatření. Argumentace vrchního soudu o tom, že možnost modifikace předběžného opatření na základě nového návrhu občanský soudní řád, jenž je procesním předpisem veřejnoprávní povahy, neupravuje, není namístě. Absence explicitní úpravy v o. s. ř. neznamená, že takový postup není z hlediska procesně právní úpravy možný, resp. dovolený. Je třeba vycházet ze smyslu a účelu institutu předběžného opatření, který spočívá v zatímní úpravě poměrů účastníků; tyto poměry ovšem nemusejí být nevyhnutelně statické, ale během soudního řízení mohou mít i dynamický charakter.
Skutečnost, že žalobce bývá z povahy věci iniciátorem předběžných opatření, neboť se domáhá nápravy pro něj (subjektivně vnímaného) nastalého porušení práva, nicméně nevylučuje, aby s takovým návrhem přišel i žalovaný; i ten totiž může svým myšlenkovým vkladem přispět ke stabilizaci zatímních poměrů mezi procesními stranami. Tyto poměry se nadto v průběhu řízení mohou změnit, a to i v neprospěch žalované strany, která se pak může návrhem na vydání předběžného opatření oprávněně domáhat obnovení pokojného stavu (kupř. v případě neadekvátní realizace retenčního práva ze strany žalobce, obnovení dodávky elektrické energie do prostor využívaných žalovaným apod.). Není tudíž žádných rozumných důvodů pro vyloučení žalovaného z okruhu potenciálních navrhovatelů předběžných opatření. Svým právním názorem tak vrchní soud porušil rovnost účastníků řízení ve smyslu čl. 96 odst. 1 Ústavy České republiky a čl. 37 odst. 3 i čl. 36 odst. 1 Listiny. Tu je třeba také poznamenat, že odvolací soud se svým právním názorem na procesní právo sám dostal do rozporu s judikaturou dalších soudů, včetně dovolacího (srov. kupř. usnesení Nejvyššího soudu sp. zn. 4 Nd 65/2011 ze dne 24. 2. 2011, dostupné na adrese www.nsoud.cz, které možnost vydání předběžného opatření na základě návrhu žalovaného - pro jeho nezpůsobilost být navrhovatelem - nevyloučilo).
Ústavní soud dal ve své dosavadní judikatuře mnohokrát najevo, že shledá-li v postupu orgánu veřejné moci ústavněprávní deficit, je nutno dále uvážit, zda je pro nalezené vady třeba přikročit ke kasaci stěžovaných rozhodnutí či jiných zásahů takového orgánu. V případě subjektivního práva na soudní a jinou právní ochranu je totiž třeba vždy zkoumat, jak porušení procesních práv zkrátilo účastníka řízení na možnosti uplatňovat jednotlivá procesní práva a konat procesní úkony, jež by byly způsobilé přivodit mu příznivější rozhodnutí ve věci samé [srov. usnesení sp. zn. I. ÚS 148/02 ze dne 27. srpna 2003 (U 19/31 SbNU 327)]. Jedním z kritérií k úspěšnému uplatnění ústavní stížnosti je totiž i její racionalita [k tomu blíže kupř. nález sp. zn. II. ÚS 169/09 ze dne 3. března 2009 (N 43/52 SbNU 431)]. Tam, kde by realizace procesního oprávnění účastníka nemohla přinést příznivější rozhodnutí ve věci samé, resp. tam, kde nelze takovou změnu s přihlédnutím ke všem okolnostem příslušného právního řízení oprávněně očekávat, bylo by nepřípustným a z ústavního hlediska nepřijatelným formalismem zrušit rozhodnutí obecného soudu výhradně pro nevyhovění procesním oprávněním účastníka. Naopak kdyby Ústavní soud stížnosti vyhověl, pak by paradoxně sám přispěl k porušení základních práv stěžovatele tím, že by jen z důvodu dodržení "procesní čistoty" prodlužoval řízení.
Taková situace nastala i v případě stěžovatelky, kdy zamítavé rozhodnutí soudu nalézacího a s ním (toliko co do správnosti výroku) korespondující rozhodnutí soudu odvolacího bylo založeno především na tom, že návrh předběžného opatření by směřoval vůči třetí osobě (zájemci o koupi nemovitostí), což po něm za daných okolností nebylo lze spravedlivě požadovat (ve smyslu § 76 odst. 2 o. s. ř.), když fakticky by došlo k blokování peněz osobě, která má zájem o koupi nemovitostí, k čemuž jí však nelze nijak donucovat, a tedy nelze ani vyloučit změnu jejího úmyslu co do realizace koupě, s tím, že při absenci formálního rozhodnutí o přijetí do úschovy (které ustanovení § 352 o. s. ř. nezná) by pak nebyl vysloven účel složení peněz, tj. absentoval by závazek této třetí osoby splnit za žalovanou stranu povinnost, případně jí uloženou konečným rozhodnutím v uvedeném sporu, a tím tedy nelze vyloučit zhoršení postavení žalobce co do zajištění vykonatelnosti případně mu přiznaného nároku. Taková argumentace je dostatečná a Ústavní soud v ní nespatřuje žádné neústavní prvky, pro které by bylo zapotřebí přistoupit ke zrušení napadených soudních usnesení.

matches:
soud
§ 34
zákona č. 182
čl. 4
čl. 36
soud
soud
soud
§ 219
soud
soud
soud
soud
soud
soud
čl. 4
soud
čl. 1
čl. 2
§ 75
soud
soud
soud
soud
čl. 96
čl. 37
čl. 36
soud
soud
SbNU 327
SbNU 431
soud
§ 76
§ 352
soud


Seznam smluvních států, zúčastněný stát uplatňující společný standard pro oznamování a rozhodných dnů zveřejňovaný podle § 13b odst. 2, § 13e odst. 7, § 13g odst. 5 a § 13p odst. 2 a seznam pro účely plnění informační povinnosti podle § 13s odst. 1 zákona č. 164/2013 Sb., o mezinárodní spolupráci při správě daní a o změně dalších souvisejících zákonů, v platném znění - Finanční zpravodaj - Nakladatelství Sagit, a.s.
Předpis č. 27/2017 FZ, zdroj: FINANČNÍ ZPRAVODAJ ročník 2017, číslo 10, ze dne 22. 12. 2017


text:
23 Cdo 890/2017
Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Zdeňka Dese a soudců JUDr. Kateřiny Hornochové a JUDr. Ing. Pavla Horáka, Ph.D., ve věci žalobkyně GE Power s.r.o. , se sídlem v Brně, Olomoucká 3419/7, PSČ 618 00, IČO 47916044, zastoupené JUDr. Věrou Štichovou, advokátkou, se sídlem v Brně, Erbenova 370/3, PSČ 602 00, proti žalované KRÁLOVOPOLSKÁ, a.s., se sídlem v Brně, Křižíkova 2989/68a, PSČ 612 00, IČO 46347267, zastoupené JUDr. Alešem Ondrušem, advokátem, se sídlem v Brně, Bubeníčkova 502/42, PSČ 615 00, o zaplacení částky 8 394 000 Kč s příslušenstvím, vedené u Městského soudu v Brně pod sp. zn. 48 C 92/2014, o dovolání žalované proti usnesení Krajského soudu v Brně ze dne 18. srpna 2016, č. j. 27 Co 479/2015-82, takto:
Městský soud v Brně usnesením ze dne 6. října 2015, č. j. 48 C 92/2014-73, rozhodl, že řízení se přerušuje do pravomocného ukončení řízení vedeného u Krajského soudu v Brně pod sp. zn. 6 Cm 78/2013.
K odvolání žalobkyně Krajský soud v Brně usnesením ze dne 18. srpna 2016, č. j. 27 Co 479/2015-82, usnesení soudu změnil tak, že řízení se nepřerušuje.
Odvolací soud se zabýval posouzením toho, zda jsou splněny předpoklady pro přerušení řízení podle § 109 odst. 2 písm. c) občanského soudního řádu účinného k datu rozhodnutí soudu prvního stupně (dále jen o. s. ř. ).
Proti usnesení odvolacího soudu podala žalovaná dovolání, jehož přípustnost vymezila tak, že z ustanovení § 237 o. s. ř. vyplývá, že dovolání je přípustné proti každému rozhodnutí odvolacího soudu, kterým se odvolací řízení končí, jestliže má být dovolacím soudem vyřešená právní otázka posouzena jinak .
Žalobkyně se ve vyjádření k dovolání ztotožnila se závěry odvolacího soudu a navrhla odmítnutí dovolání jako nepřípustného.
Jak již Nejvyšší soud dříve judikoval (usnesení ze dne 29. srpna 2013, sp. zn. 29 Cdo 2488/2013), dovolací námitka, že vyřešená právní otázka v této věci má být dovolacím soudem posouzena jinak , není způsobilým vymezením přípustnosti dovolání ani v režimu § 238a o. s. ř., ani v režimu § 237 o. s. ř. Spatřuje-li dovolatel přípustnost dovolání v tom, že vyřešená právní otázka má být dovolacím soudem posouzena jinak než jak vyplývá z dosavadní judikatury , musí být z dovolání zřejmé, od kterého svého řešení otázky hmotného nebo procesního práva se má (podle mínění dovolatele) dovolací soud odchýlit (srov. obdobně usnesení Nejvyššího soudu ze dne 30. května 2013, sp. zn. 29 Cdo 1172/2013, nebo usnesení Nejvyššího soudu ze dne 27. srpna 2013, sp. zn. 29 NSČR 55/2013, či usnesení Nejvyššího soudu ze dne 17. června 2014, sp. zn. 29 NSČR 46/2014, a další).
Tomuto požadavku dovolatelka v nyní posuzovaném dovolání (posouzeném z obsahového hlediska i v jiných jeho částech) nedostála, přičemž tuto vadu dovolání nelze odstranit ani posouzením dovolání podle obsahu podání, neboť kromě toho, že dovolatelka neuvedla, od kterého svého řešení právní otázky se má dovolací soud odchýlit, není z dovolání ani zřejmé, o jakou otázku má jít.
O náhradě nákladů dovolacího řízení rozhodne soud v konečném rozhodnutí ve věci.
V Brně dne 29. března 2017 JUDr. Zdeněk Des předseda senátu

matches:
soud
soud
soud
soud
§ 109
§ 237
soud
§ 238
§ 237
soud
soud
soud