⭐1 SRR byla schválena vládou usnesením č. 344 z 15. května Tato Strategie (dále SRR) je základním
1 SRR byla schválena vládou usnesením č. 344 z 15. května Tato Strategie (dále SRR) je základním
Download "1 SRR byla schválena vládou usnesením č. 344 z 15. května 2013. Tato Strategie (dále SRR) je základním"
1 3 Popis integrovaného přístupu k územnímu rozvoji, podporovanému fondy nebo shrnutí integrovaných přístupů k územnímu rozvoji na základě obsahu programů podle čl. 15 (2,A) obecného nařízení Základním východiskem k uplatnění priorit regionální politiky a vymezení územní dimenze v ČR je Strategie regionálního rozvoje ČR (SRR) 1 Územní dimenze je chápána jako možnost koncentrovat prostředky z programů ESIF ve specifických typech území podporujících jednak konkurenceschopnost (v závislosti na rozvojový potenciál) ČR a zohledňující vyrovnávání územních disparit (ve vztahu k vnitřní diferenciaci území a koncentraci problémů 2 ekonomického, sociálního či environmentálního charakteru). Územní zaměření intervencí v programech financovaných z ESIF bude respektovat specifická hlediska 3 Teritoriální rozvojová strategie obsažená ve schválené SRR (vychází z analytických závěrů a vývojových tendencí v oblasti regionálního rozvoje) stanovuje základní cíle a priority regionální politiky ČR. Prioritní oblast regionální konkurenceschopnost je zaměřena na území s dostatečným potenciálem na realizaci stanovených cílů a zahrnuje klíčová témata inovací, spolupráce podnikatelského sektoru s výzkumnými a vývojovými pracovišti, zvýšení kvality vysokoškolského vzdělávání, flexibility pracovního trhu reagujícího na místní potřeby a v neposlední řadě téma dostatečné a kvalitní infrastruktury dopravní i technické - konkurenceschopnosti daného území. Druhá prioritní oblast územní soudržnost je zaměřena na snížení disparit v území a mezi hlavní témata patří infrastruktura veřejných služeb, podpora integrace sociálně vyloučených a sociálním vyloučením ohrožených skupin obyvatelstva, částečně pak kultura, cestovní ruch a bydlení a v periferních územích také podpora lokální ekonomiky. Prioritní oblast environmentální udržitelnost představuje v širších souvislostech témata, která mají přispět ke zlepšení životního prostředí a života obyvatel v něm a soustřeďuje se především na odstraňování ekologických zátěží, omezování vlivu dopravy na krajinu, lepší hospodaření s přírodními zdroji a využívání moderních technologií ve vodním i odpadovém hospodářství. Rovněž nepomíjí ani jako součást územního rozvoje problematiku řešení bezpečnosti v rámci prevence a případné likvidace škod a rizik při živelních pohromách a antropogenních pohromách. Čtvrtou prioritní oblastí je veřejná správa, jež musí vytvářet legislativní i administrativní základnu a naplňovat podporu pro realizaci všech výše jmenovaných témat. 1 SRR byla schválena vládou usnesením č. 344 z 15. května Tato Strategie (dále SRR) je základním koncepčním dokumentem v oblasti regionálního rozvoje. Dle zákona č. 248/2000 Sb., o podpoře regionálního rozvoje formuluje přístup státu k podpoře regionálního rozvoje, poskytuje potřebná východiska a stanovuje rozvojové cíle a zásady pro vypracování regionálních programů rozvoje a dalších opatření regionální politiky. 2 viz např. UV 732/ Specifická hlediska jsou reflektována v v Národním dokumentu územní dimenze2 Územní průmět realizace uvedených prioritních oblastí je dán typologií území ČR, která na základě multikriteriální analýzy rozděluje území ČR na (i) rozvojová (ii) stabilizovaná a (iii) periferní území a byl zohledněn při definování problémových oblastí v kapitole 1.1. Specifickým typem území jsou pak státem podporované regiony, které ve svém sociálně ekonomickém rozvoji významně zaostávají za ostatními územními celky a musí řešit specifické problémy, jejichž zvládnutí je s ohledem na příčiny problémů obtížné a nelze je zvládnout bez širší, koordinované spolupráce. Charakter regionální a sídelní struktury v ČR je vhodný pro široké uplatnění integrovaných přístupů právě v územní dimenzi. Vysoká roztříštěnost sídelní struktury (6 250 obcí, z nichž zhruba 80 % má méně než obyvatel) vede k velmi intenzivním vazbám mezi městy navzájem a mezi městy a venkovem, který tvoří přirozené zázemí regionálních center (viz analytická část návrhu Dohody). Nutnost vyšší míry meziobecní a regionální spolupráce za účelem zlepšení životních podmínek a synergického využití lokálně omezeného potenciálu dokumentuje existence cca 175 místních akčních skupin (MAS) 4 a kolem 500 mikroregionů, které s výjimkou největších měst pokrývají prakticky celé území ČR. Analýza SRR rovněž dokumentuje potřebu vyšší územní integrace jádrových prostorů nejvýznamnějších metropolitních oblastí a aglomerací s jejich širším zázemím za účelem efektivního využití jejich ekonomického a lidského potenciálu. Územní dimenze bude realizována následujícími způsoby: 1. individuálními projekty (prostřednictvím výzev zacílených na konkrétní typy území) 2. integrovanými nástroji. Pro nastavení integrovaných přístupů se vycházelo ze zkušeností programového období , K naplňování integrovaného přístupu k územnímu rozvoji docházelo v programovém období zejména prostřednictvím realizace tzv. Integrovaných plánů rozvoje měst (IPRM) financovaných z regionálních operačních programů (dále jen ROP ) a Integrovaného operačního programu (dále jen IOP ). Dosavadní hodnocení integrovaných přístupů ukazuje, že přispěly ke zlepšení strategického plánování, hledání vhodných synergií, možnosti využití větších objemových finančních rámců na řešení potřebné infrastruktury, posílení partnerství ve městech a další. Mezi negativní stránky pilotního uplatnění v ČR lze řadit především obsahové zaměření strategií pouze na problém řešený na katastrálním území samotného města nebo v rámci vymezené zóny, menší provázanost ROP a IOP s ostatními operačními programy. Rovněž jako negativní se ukázala málo účinná bonifikace projektů IPRM v těchto dalších OP, nejasná závaznost a malá účinnost smlouvy mezi předkladatelem IPRM a řídicím orgánem. Zkušenosti s využitím metody LEADER ukazují, že většina MAS v ČR dokázala plnit stanovené cíle. Integrace na úrovni projektů v rámci přípravy Strategických plánů LEADER probíhala v rozsahu opatření prioritních os I. a III. Programu rozvoje venkova. S ohledem na nastavenou možnost kombinovat aktivity v rámci os nelze považovat tyto strategie za integrované v pravém smyslu, neboť musely být orientované na užší obsahové zaměření Programu rozvoje venkova. Rovněž management a kvalita řízení těchto MAS není u všech na 4MAS vytváří rozsáhlou síť, která pokrývá 90% území ČR.. 5 průběžnéh hodnocení Strategie regionálního rozvoje ČR i Střednědobého hodnocení NSRR3 stejné výši. Celkový vývoj v čase, personální změny a další faktory u některých MAS významně poznamenávají pozitivně, ale též negativně jejich celkovou kvalitu. Základním principem pro uplatnění integrovaných přístupů bude věcná (vhodně a logicky provázané a potřebné tematické/sektorové intervence), územní (realizace intervencí ve vhodném, geograficky a ekonomicky spojeném území) a časová (realisticky připravený harmonogram a časové a věcné sladění předpokládaných intervencí) provázanost intervencí realizovaná na základě kvalitní strategie rozvoje území. Nástroje pro uplatnění integrovaných přístupů realizovaných prostřednictvím fondů ESI budou v českém kontextu představovat Integrované územní investice (ITI), Integrované plány rozvoje území (IPRÚ) a Strategie komunitně vedeného místního rozvoje (SCLLD). Pro nastavení a realizaci principu víceúrovňového partnerství bude využita platforma Stálé konference, sloužící k zajištění vzájemné provázanosti a koordinace státu a regionů při implementaci územní dimenze zahrnuté v programech spolufinancovaných z ESIF. Stálá konference bude vytvořena na národní a na regionální úrovni: Na národní úrovni bude Stálá konference přispívat ke koordinaci realizace územní dimenze, a to prostřednictvím zapojení řídících orgánů a regionálních i dalších partnerů, a projednáváním integrovaných strategií. Na regionální úrovni bude sloužit ke slaďování investičních záměrů na území krajů a bude dávat doporučení k zaměření a slaďování výzev pro individuální projekty také v návaznosti na nastavení a průběh realizace schválených integrovaných nástrojů v rámci územní dimenze. Stálá konference na regionální úrovni bude zřízena v každém kraji, hl. m. Praha bude mít společnou se Středočeským krajem. Využití integrovaných nástrojů je metodicky popsáno v materiálu Metodický pokyn pro uplatnění integrovaných nástrojů v programech ESIF , kde jsou zakotveny zejména základní principy pro naplňování územního rozměru intervencí, popis jednotlivých integrovaných nástrojů (jejich tvorby, implementace a hodnocení, nastavení spolupráce a postupů vedoucích k uplatnění integrovaného přístupu) a rolí a odpovědností zapojených aktérů. 3.1 Opatření přijatá pro zajištění integrovaného přístupu při využívání fondů pro územní rozvoj specifických subregionálních oblastí podle čl.15 (2,ii) obecného nařízení Komunitně vedený místní rozvoj (čl obecného nařízení, čl. 10 EÚS a nařízení k EZFRV, ESF a EFRR ČR má pozitivní zkušenosti s uplatněním komunitně vedeného místního rozvoje (CLLD) již od předvstupních nástrojů. S principy CLLD pracoval předvstupní nástroj SAPARD, národní program LEADER ČR , byly uplatněny v OP Zemědělství (programové období ) i v Programu rozvoje venkova (programové období ). CLLD, resp. metoda LEADER přispívá v ČR k lepšímu zacílení podpory na místní potřeby daného venkovského území a rozvoji spolupráce aktérů na místní úrovni. Prostřednictvím Strategie komunitně vedeného místního rozvoje (SCLLD) budou jednotlivé projekty vykazovat přidanou hodnotu spočívající především ve vzájemné provázanosti, synergii a předcházení duplicitám oproti izolovaně připraveným individuálním projektům. Hlubší znalost místních problémů, dovednost zacílení na specifické problémy v místě působnosti4 MAS jsou výhody implementace projektů formou komunitně vedeného místního rozvoje, který posiluje principy spolupráce, motivace a důvěry. Koordinační role místních akčních skupin (MAS) při realizaci intervencí ve prospěch rozvoje venkova vychází z detailní znalosti místních podmínek a široké spolupráce s místními aktéry. Spolupráce mezi jednotlivými MAS navzájem pak přispívá k přenosu zkušeností a příkladů dobré praxe a vytváření integrovaných projektů s širokým dopadem. Je vhodné posílit správně vedenou koordinační činnost v místě působení MAS. Na základě zkušeností nabytých v programovém období bude hledána optimální role pro MAS zastoupených NS MAS v oblasti vytváření sítí národní a mezinárodní spolupráce v rámci využívání metody LEADER. CLLD bude realizován nejen prostřednictvím Společné zemědělské politiky, ale i prostřednictvím dalších operačních programů v rámci EFRR a ESF. Integrovaného nástroje CLLD bude mimo Program rozvoje venkova využito také v: OP Zaměstnanost, OP Životní prostředí a v Integrovaném regionálním operačním programu. Z EZFRV bude vyčleněno minimálně 5 % v Programu rozvoje venkova. Z EFRR bude indikativně pro CLLD využito 4,95 % a z ESF 2,17 %. Integrovaného nástroje CLLD bude využito ve venkovském území, konkrétně v území MAS tvořeném správními územími obcí s méně než obyvateli, kdy maximální velikost MAS nepřekročí hranici obyvatel a nebude menší než obyvatel. CLLD bude využito především pro naplňování tematického cíle 9 Podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě v integraci s tematickými cíli (1) Posílení výzkumu, technologického rozvoje a inovací, (3) Zvýšení konkurenceschopnosti malých a středních podniků, (4) Podpora přechodu na nízkouhlíkové hospodářství ve všech odvětvích, (6) Ochrana životního prostředí a podpora účinného využívání zdrojů, (7) Podpora udržitelné dopravy a odstraňování překážek v klíčových síťových infrastrukturách, (8) Podpora zaměstnanosti a podpora mobility pracovních sil a (10) Investice do vzdělávání, dovedností a celoživotního učení. Cílovou skupinou jsou obyvatelé venkova, obecným cílem je zlepšení kvality života na venkově. Hlavním cílem využití CLLD je posílení územní soudržnosti venkovského území a zajištění dlouhodobého udržitelného rozvoje území s řešením vztahů mezi obcemi s periferní a stabilizovanou typologií a venkovskými rozvojovými centry. Hlavní úkoly CLLD Řešení vysoké nezaměstnanosti ve venkovských oblastech a zvýšení možnosti uplatnění uchazečů na trhu práce zvýšením počtu pracovních míst na venkově, snížení vnitřní diferenciace trhu práce v rámci místních akčních skupin mezi městem a venkovem zvýšením podílu pracovních míst na venkově Stabilizace obyvatelstva zvyšování a změnami jejich kvalifikace a zajištěním pracovních příležitostí ve venkovském prostoru Podpora podnikatelských příležitostí, podpora zakládání nových podnikatelských subjektů v součinnosti místních aktérů. Zastavení odlivu kvalifikované a mladé pracovní síly do lukrativnějšího nezemědělského podnikání mimo venkovské oblasti. Využití rozvojového potenciálu venkova (např. lidský, atraktivita prostředí, alternativní služby, schopnost obyvatel spolupracovat, obnova kultury). Koordinace spolupráce mezi základními a středními školami, síťování základních škol ve venkovském prostoru.5 Zvýšení funkční vybavenosti venkova, zlepšení pokrytí venkova sítí vhodných služeb (např. sociálních, zdravotních a návazných) a stabilizace základní zdravotní péče a její dostupnosti. Podpora rozvoje lokální ekonomiky (vč. sociálních podniků) ve venkovském prostoru, podpora rozvoje vzájemné spolupráce firem a dalších relevantních aktérů, podpora a rozvoj služeb v oblasti zavádění technických i netechnických inovací. Realizace pozemkových úprav a současně s tím realizovat další efekty zlepšující biodiverzitu, vodní režim v krajině, snižující erozní ohroženost půdy a zvyšující estetickou hodnotu krajiny. Snížení počtu malých zdrojů znečištění, podpora regenerace brownfieldů, zvyšování podílu znovuvyužití odpadů, recyklace a podpora náhrad prvotních zdrojů za druhotné suroviny. Realizace projektů pro využití místních potenciálů pro úspory energie a výroby energie z OZE. Zachování a obnovení propojenosti a prostupnosti krajiny, posílení retenční schopnosti krajiny včetně ochrany před povodněmi, koordinace agroenviromentálních opatření pro zlepšení vzhledu krajiny. SCLLD mohou kromě jiného napomoci také řešení problémů obyvatel lokalit ohrožených sociálním vyloučením, avšak primárně by se mělo jednat o strategie rozvojové, jak vyplývá z jejich názvu. Proces hodnocení CLLD probíhá ve třech fázích (i) ověření kritérií přijatelnosti MAS, (ii) hodnocení kvality Integrované strategie území a (iii) výběr Integrovaných akčních plánů rozvoje území MAS. Řídicí a koordinační úlohu v procesu administrativního zajištění bude mít MMR v úzké spolupráci s MZe. MZe bude, na základě kritérií zohledňující kvalitu organizace a řízení procesů samotných MAS, vybírat okruh MAS, které splní základní kritéria přijatelnosti pro další postup a možnost zpracování SCLLD. MAS mohou zpracovávat integrovanou strategii širšího zaměření financovatelnou z více ESI fondů, a mohou ji realizovat také z jiných prostředků než pouze z evropských fondů. Tyto SCLLD budou pak posuzovány a hodnoceny MMR stejným procesem jako další strategie integrovaných nástrojů. ČR bude realizovat SCLLD za podpory více fondů. Zvažuje se proto stanovení některého z přispívajících fondů jako tzv. hlavního fondu v souladu s článkem 32.4 obecného nařízení. I přes kvalitní nastavení systému fungování metody LEADER ještě v rámci stávajícího programového období s ohledem na fakt, že financování z programového období není již dále k dispozici, zvažuje ČR využit institut přípravné podpory pro podporu provozních a animačních nákladů pro všechny MAS, které se na další plánovací období připravují Integrované územní investice (ITI) Integrované územní investice budou v České republice, v souladu s čl. 36 obecného nařízení a na základě jejich vymezení ve SRR, využity v největších metropolitních oblastech celostátního významu. Jádry metropolitních oblastí (území s koncentrací nad 300 tis. obyvatel) jsou největší města v České republice (Praha, Brno, Ostrava, Plzeň), včetně jejich funkčního zázemí. Z hlediska koncentrace obyvatelstva jsou určitou částí společných6 problémů k těmto centrům přiřazeny i oblasti Ústecko Chomutovské, Olomoucké a Hradecko Pardubické aglomerace. Jmenovitě jde o ITI pro: (i) metropolitní oblasti funkčně vymezené pro hl. m. Prahu (a Středočeský kraj), Brno, Ostravu, Plzeň a (ii) Hradecko-pardubickou, Olomouckou a Ústecko-chomutovskou aglomeraci. Realizací ITI bude v podmínkách ČR rovněž naplňována dimenze urbánní politiky charakterizovaná proporčním zastoupením složek ekonomické, sociální a environmentální složky, což je v souladu s čl. 7nařízení k EFRR pro udržitelný rozvoj měst. ITI jsou realizovány na základě integrovaných územních strategií. Výše vymezená metropolitní oblast/aglomerace předloží ke schválení a realizaci jednu integrovanou územní strategii, vypracovanou na bázi partnerského přístupu v území. Integrovaná územní strategie se ve své analýze a následném definování a hierarchizací priorit soustředí na klíčové tematické okruhy rozvoje specifické pro danou metropolitní oblast v souladu s cíli a prioritami EU. Mezi nejvíce nosná témata spojující jádrová města aglomerací s jejich funkčním zázemím patří zejména doprava, trh práce, propojení výzkumných kapacit a aplikace jejich výstupů do praxe, inovace a podnikání a oblast životní prostředí včetně technické infrastruktury. Dále pak může být řešena oblast veřejných služeb (především sociální, zdravotní a vzdělávací). Integrované územní investice budou zaměřeny převážně na realizaci větších strategických projektů, které mají významný dopad pro řešená území; podpořeny budou i menší projekty, které větší projekty vhodně doplní pro dosažení žádoucích synergických efektů. U předložených Integrovaných územních strategií MMR posoudí soulad strategií s požadavky stanovenými Metodickým pokynem pro využití integrovaných nástrojů v programovém období Poté předložené strategie posoudí řídící orgány dotčených OP zejména z hlediska souladu strategií s cíli OP, podporovanými aktivitami, plánovanými výsledky a možnostmi alokace daných OP. Na základě souhlasu dotčených řídících orgánů bude s příslušnými nositeli Integrovaných územních strategií uzavřena smlouva o jejich realizaci. (Detaily implementace jsou popsány v Metodickém pokynu pro využití integrovaných nástrojů v programovém období ). Schválené Integrované územní strategie budou implementovány zejména prostřednictvím specifických výzev vypisovaných řídícími orgány OP podle schváleného harmonogramu strategií a jejich věcného naplňování. Projekty předkládané v rámci Integrovaných územních strategií do specifických výzev programů ESIF musí respektovat podmínky stanovené příslušným programem a plnit předem stanovené závazné ukazatele včetně zajištění monitoringu a vyhodnocení. Rozhodnutí/smlouvu o jejich financování podepisuje ŘO příslušného OP. Integrované územní strategie budou podpořeny nejen z EFRR prostřednictvím operačních programů OPŽP, OPPIK, IROP, OPVVV a OPD, ale také z ESF z operačních programů OPZ a OPVVV a z Fondu soudržnosti - z programů OPD a OPŽP Udržitelný rozvoj měst, včetně zásad pro vymezení městských oblastí, ve kterých mají být integrované intervence uplatněny (čl. 7 a 8 nařízení k EFRR a čl. 12 nařízení k ESF) V podmínkách ČR je udržitelný rozvoj měst určován třemi dimenzemi - hospodářskou prosperitou, příznivým životním prostředím a sociální soudržností. Hlavními zásadami pro vymezení městských oblastí k naplnění udržitelného rozvoje měst jsou:7 (i) (ii) (iii) (iv) (v) Města představují přirozené prostředí pro výzkum a inovace a na ně navazující podnikání města ovlivňují rozvoj sousedních venkovských oblastí a jsou chápána jako významný faktor konkurenceschopnosti celého regionu. Intervence zaměřené na posilování měst a jejich seskupení jako motorů rozvoje regionů budou podporovat vytváření urbánních sítí schopných přenášet rozvojové a inovační impulsy do regionů. Infrastruktura a dostupnost služeb významnou materiální podmínku pro rozvoj a kvalitu udržitelného městského rozvoje představuje dopravní a technická infrastruktura (zejména vodohospodářské, energetické a další sítě). Klíčovým úkolem je podporovat rozvoj dopravních sítí a zajistit provázanost (integraci) regionálních dopravních systémů. Sociální začleňování součástí městské problematiky je i problematika bezpečnosti, prevence kriminality a sociální soudržnosti. Problémem především velkých měst se stává narůstání sociálních rozdílů v některých místních částech. K největším problémům patří vysoká nezaměstnanost a sociální vyloučení, které je často lokalizováno do určitých čtvrtí či lokalit s často zdevastovaným bytovým fondem a narušeným životním prostředím. Životní prostředí kumulativně působící negativní vlivy na životní prostředí ve městech vyžadují integrovaný přístup k péči o jeho jednotlivé složky a vzájemnou provázanost s ostatními politikami rozvoje města. Zásadním problémem je omezování negativních vlivů dopravy a průmyslu (způsobující znečištění ovzduší, emise škodlivých plynů a hluk, na životní prostředí a zdraví obyvatel), řešení ochrany a udržitelného využívání zdrojů a bezpečnosti prostředí. Strategické plánování a rozvoj vztahů měst a venkova při posilování vazby město-venkov hrají v území významnou roli koordinační a organizační opatření, především v oblasti dopravy, technické a občanské infrastruktury a cestovního ruchu. V oblasti veřejné dopravy (zajištění dopravní obslužnosti území) se ve vazbě na velká města vytvářejí integrované dopravní systémy pomáhající propojit město a jeho okolí, které umožňují lidem cestovat za prací, za vzděláním i službami. Vazba městovenkov se dále projevuje při budování technické infrastruktury, a to především v hospodaření s odpady, zásobování vodou a čištění odpadních vod, v oblasti občanské vybavenosti při zajištění sociálních služeb, zdravotnictví nebo vzdělání, především vyššího stupně. Pro rozvoj vztahů mezi městem a venkovem mají velký význam mikroregionální centra poskytující široké spektrum služeb svému okolí. Jejich podporou dojde k posílení územní soudržnosti a k funkční integraci území mikroregionů. ČR se zavazuje ke splnění požadavku alokace minimálně 5% prostředků EFRR na udržitelný městský rozvoj. Naplnění požadavku na vyčlenění alespoň 5% alokace EFRR bude dosaženo prostřednictvím: (i) kombinace intervencí OP Praha pól růstu, který sám o sobě splňuje definici pro možný příspěvek k naplnění uvedeného cíle, (ii) realizace aktivit v rámci 7 ITI uvedených v kapitole V těchto metropolitních oblastech se tvoří více jak 55 % HDP ČR, žije zde více jak 45 % obyvatel a aglomerace mají klíčový význam pro ČR z hlediska ekonomického růstu a mezinárodní konkurenceschopnosti. Jsou zde koncentrovány funkce nejvyššího řádu (např. administrativa, finanční sektor, věda, výzkum, vývoj, vysoké školství, infrastruktura, kultura a manažerské struktury). Výrazným trendem ve vývoji8 jejich prostorové struktury je intenzivní suburbanizace, ovšem s řadou negativních důsledků, ovlivňujících jejich celkový vývoj. Pražská metropolitní oblast svým významem přímo ovlivňuje podstatnou část území státu (obyvatel), prostorový vliv brněnské, ostravské a plzeňské metropolitní oblasti je omezený na příslušné části republiky. Určitou částí společných problémů jsou k těmto centrům přiřazeny i dvě aglomerace ústecko chomutovská, hradecko pardubická a olomoucká. Ústecko chomutovská aglomerace je tematicky propojena především problémy plynoucími z těžby uhlí, výroby elektrické energie, alokovaných chemických výrob a poškozeným životním prostředím s nutností rekultivace rozsáhlých území. Je oblastí, která prochází od roku 1989 složitými strukturálními změnami, které se promítají do vysoké míry nezaměstnanosti a vyskytují se zde ve zvýšené míře problémy spojené se sociálním vyloučením. Přes tyto skutečnosti a přes výrazný pokles významu v ekonomické struktuře patří k hospodářsky velmi významným oblastem České republiky. Tato charakteristika je z naprosté většiny platná i pro ostravskou oblast s tím rozdílem, že místo výroby elektrické energie v ní dominuje těžký průmysl především hutnictví. V případě hradecko pardubické aglomerace se jedná o území s víceméně stejně dominantními dvěma jádry, ve významné části orientované na chemickou výrobu a služby, postižené však zánikem významné části průmyslu. Olomoucká aglomerace tvořená nejvýznamnějším jádrem městem Olomouc a dále menšími jádry městy Přerov a Prostějov je orientovaná kromě strojního a chemického průmyslu významně také na potravinářský průmysl.. Olomoucká a hradecko-pardubická aglomerace disponují celkem třemi univerzitami s významným potenciálem v oblasti VaV. Na území těchto aglomerací se nachází významné podniky s mezinárodní konkurenceschopností, přičemž důležitým faktorem rozvoje obou území je jejich poměrně výhodná dopravní poloha, avšak s naléhavou nutností řešit dopravu uvnitř měst těchto aglomerací. Určité specifikum k realizaci udržitelného rozvoje měst v podmínkách ČR budou představovat tzv. Integrované plány rozvoje území (IPRÚ). Ty bude možné (nikoli povinně) realizovat v Českých Budějovicích, Jihlavě, Karlových Varech, Liberci, Mladé Boleslavi a Zlíně včetně funkčního zázemí těchto měst. Mladá Boleslav je významným průmyslovým centrem a významným zdrojem růstu celé ekonomiky ČR, v případě dalších 5 měst 6 se jedná se o regionálně významné aglomerace, které jsou charakterizovány jako regionální póly růstu s přirozeným spádovým územím. V těchto územích je esenciální potřeba zaměřit intervence na dobudování potřebné infrastruktury, které jsou pro následný rozvoj naprosto nezbytné a bez jejichž realizace by hrozilo zaostávání nejen samotného regionálního centra, ale také celého přilehlého regionu. IPRÚ je integrovaná rozvojová strategie popisující problémy a potřeby vymezeného území, cíle a priority z nich vycházející (včetně investiční a neinvestičních záměrů). IPRÚ systémově navazují na IPRM (realizované v programovém období ); jsou však modifikovány pro potřeby širšího území a doplněny o způsob implementace (vyčleněné alokace v rámci programů ESIF a specifické výzvy pro projekty z těchto IPRÚ, včetně smluvního zajištění). 6 České Budějovice sídlo samosprávného Jihočeského kraje, Jihlava sídlo samosprávného kraje Vysočina, Karlovy Vary sídlo samosprávného Karlovarského kraje, Liberec sídlo samosprávného Libereckého kraje a Zlín sídlo samosprávného Zlínského kraje) a statutární město Mladá Boleslav.9 Fond Orientační alokace prostředků na národní úrovni na integrované aktivity pro udržitelný rozvoj měst (EUR) EFRR 2,26 mld. EUR 18,9% (ESF) 0,148 mld. EUR 4,3 % Podíl celkové alokace na fond (%) Pozn.: Rozdělení finančních prostředků na ITI bude upřesněno dle národního dokumentu k vymezení územní dimenze v programovém období Uvedené částky odpovídají kurzu 27 CZK/EUR Určení hlavních prioritních oblastí pro spolupráci v rámci fondů a v relevantních případech se zohledněním makroregionálních aj. strategií Hlavní prioritní oblasti EÚS a jejich vazby na programy cíle Investice pro růst a zaměstnanost Česká republika se bude v programovém období v rámci cíle Evropská územní spolupráce (EÚS) účastnit programů přeshraniční spolupráce ČR Polsko, Slovensko ČR, Rakousko ČR, Svobodný stát Bavorsko ČR a Svobodný stát Sasko ČR a programů nadnárodní spolupráce Central Europe 2020 a Dunajský program. Hlavní prioritní oblasti EÚS Česká republika se v rámci cíle Evropská územní spolupráce plánuje zaměřit na spolupráci se zahraničními partnery v následujících prioritních oblastech: Výzkum, vývoj a inovace V oblasti výzkumu, vývoje a inovací bude podpora zaměřena na rozvoj spolupráce mezi vědeckovýzkumnými institucemi navzájem a na podporu vytváření a posilování vazeb mezi výzkumem a vývoje na jedné straně a soukromým (zejména MSP) a veřejným sektorem na straně druhé (usnadnění přístupu veřejné správy a MSP k výsledkům aktivit v oblasti vývoje a inovací, přímé i nepřímo zapojení MSP do inovačních procesů, rozvíjení sítí na podporu zprostředkování spolupráce MSP a vědeckovýzkumných institucí, rozvíjení klastrů atd.). Prevence, monitoring a řízení rizik Podpora bude zaměřena na vytváření společných systémů prevence, monitoringu a řešení rizik, sdílení informací o potenciálních hrozbách, zvyšování kompatibility a propojenosti integrovaných záchranných systémů a prohlubování spolupráce jednotlivých složek integrovaného záchranného systému přes hranici s cílem zvýšení účinnosti a efektivity opatření na ochranu obyvatelstva, materiálních a kulturních hodnot. Životní prostředí a účinné využívání zdrojů V rámci této oblasti bude spolupráce zaměřena na aktivity v oblasti společné ochrany povrchových a podzemních vod, ochrany půdy a zachování a obnovy biodiverzity, ochrany ovzduší, zvyšování energetické účinnosti a podílu využívání obnovitelných zdrojů ve veřejné správě a bydlení, zavádění nízkouhlíkových strategií ve městech, regionech a funkčních městských oblastech a zavádění inovací a přenosu know-how v oblasti ochrany životního prostředí a efektivního využívání zdrojů.10 Kulturní a přírodní dědictví V rámci této prioritní oblasti bude podpora zaměřena na zachování a obnovu kulturních a přírodních památek, jejich zpřístupnění a přiblížení obyvatelům a návštěvníkům dotčených regionů a začlenění do konceptů udržitelného hospodářského rozvoje dotčených oblastí. Doprava V rámci této prioritní oblasti bude podporováno plánování rozvoje dopravní infrastruktury, budování přeshraničních dopravních spojení, rozvoj dopravních systémů šetrných k životnímu prostředí jak v osobní dopravě (systémy veřejné dopravy osob), tak v nákladní dopravě (nástroje, sítě a služby v oblasti logistiky), rozvoj multimodálních dopravních uzlů apod. Zaměstnanost V rámci této prioritní oblasti bude podporováno zlepšování podmínek pro zaměstnanost aktivací a využitím vnitřního potenciálu příhraničních území. Vzdělávání, dovednosti a celoživotní učení Podpora v rámci této prioritní oblasti bude zaměřena na rozvoj a realizaci společných konceptů a programů všeobecného a profesního vzdělávání, výměnu zkušeností a know-how atd. Spolupráce bude podporována jak mezi vzdělávacími institucemi navzájem, tak např. spolupráce mezi vzdělávacími institucemi a institucemi na trhu práce, ve veřejném sektoru apod. Právní a správní spolupráce a spolupráce mezi občany a institucemi V rámci této prioritní oblasti bude rozvíjena spolupráce institucí veřejné správy, zájmové samosprávy, neziskového sektoru, místních iniciativ s cílem prohlubovat integraci příhraničních regionů a budovat administrativní kapacitu pro další rozvoj přeshraniční spolupráce. Vazby na programy cíle Investice pro růst a zaměstnanost Výše uvedené prioritní oblasti se tematicky překrývají s oblastmi realizovanými v rámci operačních programů (OP) cíle Investice pro růst a zaměstnanost. Obsahově jsou však zaměřeny na řešení společných výzev konkrétních přeshraničních a nadnárodních regionů a jejich cílem bude zejména aktivovat potenciál, který spolupráce při řešení společných problémů nabízí. Zde se otevírá potenciál navazovat na výstupy a výsledky OP cíle Investice pro růst a zaměstnanost a tyto dále v kontextu územní spolupráce rozvíjet a realizovat přidanou hodnotu spolupráce. Příkladem může být v oblasti výzkumu a vývoje sdílení na národní úrovni vybudovaných výzkumných kapacit se zahraničními výzkumnými subjekty; v oblasti vzdělávání například využívání pořízené vzdělávací infrastruktury pro realizaci společných přeshraničních vzdělávacích programů nebo v oblasti rizik sdílení infrastruktury a její zapojování do společných přeshraničních plánů a systémů řízení rizik. Vedle toho se mohou programy EÚS stát katalyzátorem inovací při řešení konkrétních problémů a výzev na národní úrovni, a to realizací pilotních projektů využívajících přenosu know-how a příkladů dobré praxe uplatňovaných v partnerských státech, které pak mohou být ve větším měřítku rozvíjeny v rámci OP cíle Investice pro růst a zaměstnanost.11 Následující tabulka poskytuje přehled, ve kterých programech OP cíle Investice pro růst a zaměstnanost budou realizována témata shodná s hlavními prioritními oblastmi EÚS a kde tedy vznikají potenciální vazby s OP cíle EÚS. Hlavní prioritní oblast EÚS Výzkum, vývoj a inovace Prevence, monitoring a řízení rizik Životní prostředí a účinné využívání zdrojů Kulturní a přírodní dědictví Doprava Zaměstnanost Vzdělávání, dovednosti a celoživotní učení Právní a správní spolupráce a spolupráce mezi občany a institucemi OP cíle Investice pro růst a zaměstnanost OP výzkum, vývoj a vzdělávání OP podnikání a inovace pro konkurenceschopnost OP životní prostředí Integrovaný regionální operační program OP životní prostředí Integrovaný regionální operační program Integrovaný regionální operační program Integrovaný regionální operační program OP Zaměstnanost Výzkum, vývoj a vzdělávání Integrovaný regionální operační program OP zaměstnanost Integrovaný regionální operační program Zohlednění makroregionálních strategií Z existujících makroregionálních strategií se Česká republika podílí na Strategii EU pro Podunají. Základním dokumentem pro její implementaci je Sdělení Evropské komise 7 a zvláště pak doprovodný Akční plán, který tematicky vymezuje oblasti, v nichž by měla být Strategie implementována. Implementací tohoto Akčního plánu jsou na makroregionální úrovni pověřeny tzv. řídící výbory, které jsou zřízeny pro každou z jedenácti prioritních oblastí Strategie EU pro Podunají. Za Českou republiku se jednání těchto řídících výborů účastní jako gestoři či spolugestoři zástupci věcně příslušných ministerstev (MD, MMR, MK, MPO, MŽP, MV, MŠMT). Zároveň je zaručena jejich vzájemná informovanost prostřednictvím Resortní koordinační skupiny ÚV pro makroregionální strategie, které jsou zástupci těchto ministerstev členy, a které předsedá národní kontaktní bod pro Strategii EU pro Podunají v ČR (viz dále). Tato resortní koordinační skupina se schází podle potřeby, zpravidla čtyřikrát ročně. Česká republika vidí v možnosti identifikace společných cílů na makroregionální úrovni podstatnou přidanou hodnotu pro řešení těch vlastních potřeb, které jsou lépe naplnitelné na úrovni makroregionu a z tohoto hlediska je pro ni podstatné zajistit funkční propojení mezi Strategií pro Podunají a přípravou i implementací programu. Ministerstva pověřená gescí řídících výborů na úrovni ČR jsou zároveň řídícími orgány programů, čímž jsou dány vhodné podmínky pro zajištění vazby mezi Strategií EU pro Podunají, konkrétně implementací jejího Akčního plánu na makroregionální úrovni, a programů na národní úrovni. Členové řídících výborů byli požádáni o spolupráci na přípravě programů řídícími orgány těch programů, které byly vyhodnoceny jako pro daný program relevantní na základě podkladů vypracovaných 7 COM (2010) 715: Sdělení Komise evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Strategie Evropské unie pro Podunají.12 Resortní koordinační skupinou pro makroregionální strategie. Členové řídicích výborů budou ve fázi implementace vykonávat konzultace či asistencí v monitorovacích výborech příslušných programů. Tato vazba je využitelná oběma směry, neboť umožňuje jednak vzít v potaz priority Strategie EU pro Podunají při programování a vypisování výzev na národní úrovni, a zároveň také zohlednit priority České republiky ve společném stanovení konkrétních cílů makroregionu prostřednictvím činnosti těchto zástupců v řídících výborech. Na horizontální úrovni zaštiťuje provázanost mezi cíli Strategie a programem národní kontaktní bod, který koordinuje aktivity v rámci Strategie pro Podunají na úrovni ČR. Jde primárně o politickou roli, jejímž cílem je zajištění prosazování makroregionálního přístupu k řešení problémů tam, kde je to relevantní. Národním kontaktním bodem Strategie EU pro Podunají v rámci České republiky je Státní tajemník pro evropské záležitosti při ÚV. Pro potřeby koordinace zřídil výše zmíněnou resortní koordinační skupinu, které předsedá. Státní tajemník pro evropské záležitosti má právo účasti na jednáních vlády, jednání relevantních pracovních skupin pro přípravu i implementaci budoucího programového období, především Řídícího výboru Pracovní skupiny k přípravě Dohody o partnerství , vyjednávacího týmu pro Dohodu o partnerství či monitorovacích výborů jednotlivých OP, čímž je zajištěno propojení na horizontální úrovni jak ve fázi přípravy, tak ve fázi implementace. Specifická situace existuje v rámci Prioritní oblasti 2 Povzbuzení udržitelnější energetiky Strategie EU pro Podunají, ve které je ČR koordinátorem společně s Maďarskem. Jednání řídícího výboru této skupiny se zpravidla účastní také národní kontaktní bod, přičemž ČR některá tato jednání pořádala a bude pořádat. Koordinační úloha ze strany ČR vykonává MPO, přičemž na jeho žádost tato role přejde na ÚV. Tím se dostane roli koordinátora prioritní oblasti vyšší politická váha a budou také umožněny odpovídající investice do lidských zdrojů. Zároveň seskupením obou rolí pod jednu instituci bude usnadněna součinnost mezi nimi. Česká republika vidí možnost zesílené koordinace v rámci těch OP přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce, které nepřesahují teritorium makroregionu Podunají. Specificky se nabízí nově zřízený OP nadnárodní spolupráce Dunaj, jehož území je zcela identické s územím makroregionu. Při uvažování o těchto možnostech je ovšem třeba vzít v potaz objem disponibilních zdrojů tohoto OP. Zapracování konkrétních priorit bude upřesněno v návrzích programů Integrovaný přístup k řešení specifických potřeb území, která jsou nejvíce zasažena chudobou nebo cílových skupin s nejvyšším rizikem diskriminace nebo sociálního vyloučení V ČR je možné identifikovat oblasti a cílové skupiny s výskytem nebo zvýšeným rizikem sociálního vyloučení, které jsou v řadě případů spojeny s problematikou chudoby a existencí sociálně patologických jevů. Mezi území s největším rizikem diskriminace nebo sociálního vyloučení jsou v ČR považovány sociálně vyloučené lokality. V těchto lokalitách dochází k souběhu faktorů, které výrazně omezují možnosti k (1) přístupu na otevřený trh práce, (2) přístupu k veřejným službám, včetně sociálních služeb či vzdělávání, (3) kontaktu ze sociálním okolím, (4) řešení osobních krize (zadlužení, nemoc, apod.) a (5) politické participaci či omezují schopnosti a dovednosti těchto možnosti využívat. Specifickou roli v sociálním vyloučení v českém kontextu hraje etnicita.13 Řešení specifických potřeb těchto lokalit je nejen vzhledem k jejich příčinám vzniku velmi obtížné a nelze jej zvládnout bez širší, koordinované spolupráce více subjektů včetně aktivní pomoci státu. To s sebou nese i diferencovanou aplikace územní dimenze tj. preference potřeby na specifické oblasti, koncentrace a využití všech dostupných finančních prostředků (evropských i národních) a určení komplexního/integrovaného přístupu při definování podpory s cílem zabránit nárůstu hrozby sociálního vyloučení, reagovat odpovídajícím způsobem na prohlubující se socioekonomické nerovnosti a snížit riziko chudoby. Geografická identifikace Vymezení sociálně vyloučených lokalit vychází ze studie zpracované pro MPSV 8, která byla následně aktualizována na základě analýz zpracovaných v letech v 11 krajích ČR 9. V ostatních třech krajích, ve kterých nejsou k dispozici zcela aktuální data, je níže uvedená mapa sestavena z údajů z výše uvedené studie MPSV provedené plošně na celém území ČR v roce V období let probíhá aktualizace celkového přehledu o sociálně vyloučených a sociálním vyloučením ohrožených lokalitách v ČR a jejich vývoji, jejíž výstupy(lokality) budou relevantní při aplikaci integrovaného řešení sociálně vyloučených lokalit. 8 GAC spol. s r.o.: Analýza sociálně vyloučených romských lokalit a komunit a absorpční kapacity subjektů působících v této oblasti. Praha Královéhradecký kraj Zdroj: Průzkum potřeb v sociálně vyloučených lokalitách Královéhradeckého kraje, Etnologický ústav AV ČR, v.v.i., (2010), Liberecký kraj Zdroj: Analýza sociálně vyloučených lokalit a dostupnosti sociálních služeb prevence v těchto lokalitách v Libereckém kraji, Socio Faktor s.r.o. (2013), Plzeňský kraj Zdroj: Monitoring aktuální situace v soc. vyloučených lokalitách Plzeňského kraje, Člověk v tísni (2013), Moravskoslezský kraj Zdroj: Průběžná zpráva analýza sociálně vyloučených lokalitám, AUGUR Consulting s.r.o (2013), Ústecký kraj Zdroj: Analýza financí a zdrojů kapacit služeb sociální prevence v Ústeckém kraji, Barbora Šolková, Petra Lelovičová (2012), Karlovarský kraj Zdroj: Analýza sociálně vyloučených lokalit v Karlovarském kraji, Mgr. Tereza Dvořáková a kol., TD kontext (2013), Jihočeský kraj Zdroj: Analýza sociálně vyloučených romských lokalit a komunit a absorpční kapacity subjektů působících v této oblasti, Ivan Gabal, GaC (2006), aktualizován na základě: Mapování aktuálního stavu sociálně vyloučených lokalit v Jihočeském kraji v roce 2010, Michaela Nováková, Krajský úřad Jihočeského kraje (2010), Středočeský kraj Zdroj: Gabal (2006) aktualizován na základě: Mapování skupin obyvatel akutně ohrožených sociálním vyloučením ve vybraných čtyřech krajích v souvislosti s nedostupností bydlení, Martin Lux a kol. (2010), Olomoucký kraj Zdroj: Gabal (2006) aktualizován na základě: Popis vyloučených lokalit zapojených do projektu: Podkladová analýza pro projekt Zajištění integrace příslušníků romských komunit v Olomouckém kraji II., Olomoucký kraj (2013), Zlínský kraj Zdroj: Zpráva o stavu romské menšiny v kraji za rok 2012, (2013), Vysočina Zdroj: Strategie integrace sociálně vyloučených lokalit v Kraji Vysočina na období , Kraj Vysočina (2011), Hlavní město Praha Zdroj: Gabal (2006), Jihomoravský kraj Zdroj: Gabal (2006), Pardubický kraj Zdroj: Gabal (2006).14 Schéma 3-1: Sociálně vyloučené lokality a oblasti s potenciálem sociálního vyloučení Pozn.: Černé tečky jsou ORP bez uváděných SVL, červené tečky jsou místa s výskytem SVL. Velikost červené tečky je daná velikostí SVL. Identifikace hlavních cílových skupin Mezi cílové skupiny sociálně vyloučených/sociálním vyloučením ohrožených osob a osob zasažených chudobou patří zejména etnické menšiny (zejména Romové), osoby žijící v sociálně vyloučených lokalitách a v jejich okolí, bezdomovci, senioři, osoby se zdravotním postižením, nízkopříjmové skupiny obyvatel, dlouhodobě nezaměstnaní (opakovaně nezaměstnaní), osoby ohrožené závislostí nebo závislé na návykových látkách, v nepříznivě sociální situaci žijící rodiny, děti, mládež a osoby opouštějící ústavní zařízení nebo zařízení výkonu trestu. Zvýšenou pozornost je třeba věnovat osobám ohroženým vícenásobnými riziky (kumulace znevýhodnění z více hledisek, jako je např. věk, pohlaví, zdravotní postižení, finanční zdroje, etnicita) Integrovaný přístup a potřeby identifikovaných oblastí a cílových skupin Cílem podpory vymezených oblastí je snížení či zmírnění nežádoucích socio-ekonomických regionálních disparit. Mezi nejvýznamnější opatření vyžadující integrovaný přístup vedle aktivit, jež podporují pobídky na trhu práce, patří zejména: rozvoj aktivní politiky zaměstnanosti pro nejvíce ohrožené kategorie (např. dlouhodobě nezaměstnané, nekvalifikované, zdravotně handicapované, sociálně vyloučené, příslušníky etnických menšin, zejména Romy a osoby ohrožené vícenásobnou diskriminací), včetně podpory sociálních podniků,15 podpora vzdělávání, rozšíření nabídky rekvalifikací a specifických forem zvyšování kvality znalostí a dovedností, podpora inkluzívního vzdělávání, podpora zvyšování kvality a flexibility v poskytování sociálních služeb, uplatnění preventivní programů v ohrožených oblastech a strategického plánování, dostupnost nájemního bydlení, podpora malého a středního podnikání, podpora sebezaměstnávání a začínajících podnikatelů a aktivní zapojení místních samospráv při řešení předmětné problematiky. Hlavní potřeby identifikovaných cílových skupin jsou zejména zvýšení jejich uplatnitelnosti na trhu práce, zlepšení kvality jejich života, zdraví, dále pak zvýšení účasti místních samospráv na prevenci a řešení problémů v oblasti sociálního začleňování prostřednictvím vytváření a realizace místních rozvojových strategií, zvýšení kvality a dostupnosti v poskytování sociálních a zdravotních služeb. ESI fondy a integrované nástroje Pro řešení problémů identifikovaných oblastí a cílových skupin se využije kombinace vhodných integrovaných nástrojů a provázanosti/komplementarity (při zajištění koordinace výzev) aktivit mezi relevantními programy financovaných z ESF, EFRR (např. problematika zaměstnanosti, sociálních a zdravotních služeb, vzdělávání, rozvoje podnikání a dostupnosti bydlení pro cílové skupiny) a okrajově z EZFRV (cílené intervence na tvorbu pracovních míst do oblastí s vysokou mírou nezaměstnanosti, metoda LEADER místní rozvoj). Příkladem jsou strategické plány sociálního začleňování, na jejich základě již dnes pracuje Agentura pro sociální začleňování. Funkčně vymezeným územím pro řešení sociálně vyloučených lokalit a prevence jejich vzniku jsou především mikroregiony, obce, svazky obcí, regionální centra a jejich zázemí (na úrovni ORP) apod. Tabulka 3-1: Indikativní přehled shrnující integrovaný přístup k řešení specifických potřeb sociálně vyloučených oblastí/lokalit a identifikovaných cílových skupin. Specifické cílové skupiny/zeměpisn á oblast Oblasti sociálně znevýhodněné Sociálně vyloučené lokality Stručný popis jejich potřeb - podpora vzdělávání (inkluzivního), rozšíření nabídky rekvalifikací a specifických forem zvyšování kvality znalostí a dovedností, - podpora zvyšování kvality a flexibility v poskytování sociálních služeb, - podpora malého a středního podnikání, podpora sebezaměstnávání a začínajících podnikatelů - zvýšit aktivní zapojení ESI fondy, které budou využity EFRR Hlavní typy plánových akcí zahrnující integrovaný přístup - zřizování a rozšiřování kapacity služeb poskytovaných v komunitě (terénní, ambulantní a pobytové formy sociálních, zdravotních a návazných služeb - podpora zázemí pro vznik integračních center, komunitních center - vytváření kapacit pro sociální bydlení (tj. byty a zařízení pobytových sociálních Program IROP16 místních samospráv při řešení předmětné problematiky. - zvýšení uplatnitelnosti na trhu práce, - zlepšení kvality života, zdraví, - zvýšení účasti místních samospráv na prevenci a řešení problémů v oblasti sociálního začleňování prostřednictvím vytváření a realizace místních rozvojových strategií, - zvýšení kvality a dostupnosti v poskytování sociálních a zdravotních služeb. služeb) vznik nových a rozvoj existujících podnikatelských aktivit v oblasti sociálního podnikání - podpora vytváření nových pracovních míst na lokální úrovni - rozvoj spolupráce aktérů na místní úrovni s důrazem na řešení nezaměstnanosti - vznik a rozvoj specifických nástrojů k prevenci a řešení problémů - podpora komunitní sociální práce - podpora procesu střednědobého plánování služeb - vzdělávání v sociální oblasti, vzdělávání sociálních pracovníků ve službách a VS OP Z ESF - rozvoj inkluzivního vzdělávání - zvýšení počtu proinkluzivně nastavených běžných škol a školských zařízení směrem k vyšší úrovni sociálního začleňování - zvýšení počtu dětí v účasti na předškolním vzdělávání (PV) s ohledem na děti se specifickými vzdělávacími potřebami (SVP) a rozvoj systému včasné peče o ohrožené děti. - odstranění bariér k přístupu ke kvalitnímu vzdělání - zlepšení systému pedagogickopsychologického poradenství - vyšší míra začleňování dětí a žáků se SVP do již existujících zájmových a volnočasových aktivit. OP VVV17 EZFRV - - podpora podnikání a usnadnění diverzifikace, vytváření nových podniků a pracovních míst - - Investice do nezemědělských činností a podpora cestovního ruchu. - - zvýšení spolupráce a integrace v rozvoji venkova PRV Integrovaný přístup k řešení demografických problémů v regionech nebo specifické potřeby geografických oblastí, postižených silnými nebo trvalým přírodním nebo demografickým znevýhodněním Pro ČR není využití tohoto oddílu vzhledem k tomu, že se na jejím území nenacházejí regiony, na něž se vztahují parametry čl. 174 Smlouvy. Protože se tyto regiony týkají pouze některých členských států, není tento oddíl ve všech případech relevantní. Zobrazit více
ETODCKÝ POKYN PRO VYUŽTÍ NTEGROVANÝCH NÁSTROJŮ V PROGRAOVÉ OBDOBÍ 2014 2020 Verze 1.0 ČERVENEC 2014 etodický pokyn pro využití integrovaných nástrojů v programovém období 2014 2020 NSTERSTVO PRO ÍSTNÍ Více STRATEGIE REGIONÁLNÍHO ROZVOJE ČR 2014 2020
III. STRATEGIE REGIONÁLNÍHO ROZVOJE ČR 2014 2020 duben 2013 1 1 ÚVOD... 4 1.1 Význam a kontext strategie... 4 1.2 Rozvojový rámec... 5 2 ANALYTICKÁ ČÁST... 7 2.1 Česká republika v evropském kontextu... Více MINISTERSTVO PRO MÍSTNÍ ROZVOJ
III. MINISTERSTVO PRO MÍSTNÍ ROZVOJ NÁVRH DOHODY O PARTNERSTVÍ PRO PROGRAMOVÉ OBDOBÍ 2014 2020 ČESKÁ REPUBLIKA Červen 2013 OBSAH ÚVOD... 5 POSTUP PŘÍPRAVY PROGRAMOVÉHO OBDOBÍ 2014 2020 A DOHODY O PARTNERSTVÍ... Více NÁRODNÍ DOKUMENT K ÚZEMNÍ DIMENZI
NÁRODNÍ DOKUMENT K ÚZEMNÍ DIMENZI Verze: 1.0 ze dne 22. 8. 2014 Ministerstvo pro místní rozvoj Staroměstské náměstí 6 110 15 Praha 1 Vydáno Ministerstvem pro místní rozvoj ČR dne 27. srpna 2014 s účinností Více Informace k verzi 3.0 PD IROP ze dne 20. 9. 2013
VERZE 2013 3.0 Informace k verzi 3.0 PD IROP ze dne 20. 9. 2013 Informace o verzi 3.0 Programového dokumentu IROP Programový dokument je zpracován v rozsahu 1. a částečně 2. fáze (kap. 5.1.), definované Více MINISTERSTVO PRO MÍSTNÍ ROZVOJ DOHODA O PARTNERSTVÍ PRO PROGRAMOVÉ OBDOBÍ 2014 2020
MINISTERSTVO PRO MÍSTNÍ ROZVOJ DOHODA O PARTNERSTVÍ PRO PROGRAMOVÉ OBDOBÍ 2014 2020 ČESKÁ REPUBLIKA PŘEDKLADATEL: MINISTERSTVO PRO MÍSTNÍ ROZVOJ Národní orgán pro koordinaci a řízení Dohody o partnerství Více Integrované územní investice v programovém období 2014 2020
Integrované územní investice v programovém období 2014 2020 1 ITI Integrované územní investice Nástroj realizace územní dimenze v metropolitních oblastech celostátního významu. Nový nástroj uplatnění integrovaného Více OPERAČNÍ PROGRAM PRAHA PÓL RŮSTU ČR
III. OPERAČNÍ PROGRAM PRAHA PÓL RŮSTU ČR Verze 7.0 ze dne 30. 6. 2014 Řídicí orgán: hlavní město Praha Zpracovatel: Institut plánování a rozvoje hl. m. Prahy, Odbor evropských fondů MHMP OBSAH ÚVOD... Více OPERAČNÍ PROGRAM PRAHA PÓL RŮSTU ČR
OPERAČNÍ PROGRAM PRAHA PÓL RŮSTU ČR pracovní verze 4.1 ze dne 03. 12. 2013 Řídicí orgán: hlavní město Praha Zpracovatel: Institut plánování a rozvoje hl. m. Prahy, Odbor evropských fondů MHMP OBSAH ÚVOD... Více METODIKA KOORDINOVANÉHO PŘÍSTUPU K SOCIÁLNĚ VYLOUČENÝM LOKALITÁM
METODIKA KOORDINOVANÉHO PŘÍSTUPU K SOCIÁLNĚ VYLOUČENÝM LOKALITÁM Zpracovatelé: Agentura pro sociální začleňování ve spolupráci s Ministerstvem práce a sociálních věcí, Ministerstvem školství, mládeže a Více PROGRAM ROZVOJE JIHOČESKÉHO KRAJE 2014-2020 NÁVRHOVÁ ČÁST
PROGRAM ROZVOJE JIHOČESKÉHO KRAJE 2014-2020 NÁVRHOVÁ ČÁST Verze dokumentu: duben 2014 Jazyková korektura dokumentu a zapracování závěru v AJ bude provedeno po jeho projednání v zastupitelstvu Jihočeského Více ANALÝZA OBLASTÍ PRO PODPORU V RÁMCI POLITIKY SOUDRŽNOSTI NA OBDOBÍ 2014-2020 V HL. M. PRAZE
ÚVOD DO STRATEGIE ITI ostravské aglomerace Integrovaná teritoriální investice Investiční plán pro udržitelný rozvoj měst v území ostravské aglomerace na období 2014 2020 Ostrava, srpen 2014 1 ÚVOD DO STRATEGIE Více Příloha č. 1 ke Strategii regionálního rozvoje ČR. Charakteristika priorit Strategie regionálního rozvoje ČR
Příloha č. 1 ke Strategii regionálního rozvoje ČR Charakteristika priorit Strategie regionálního rozvoje ČR Charakteristika priorit Strategie regionálního rozvoje ČR PO 1: Evropský a národohospodářský Více MINISTERSTVO PRŮMYSLU A OBCHODU ČESKÉ REPUBLIKY. Operační program Podnikání a inovace pro konkurenceschopnost 2014 2020
MINISTERSTVO PRŮMYSLU A OBCHODU ČESKÉ REPUBLIKY Operační program Podnikání a inovace pro konkurenceschopnost 2014 2020 Verze programového dokumentu OP PIK vložená do elektronického systému Evropské komise Více REGIONÁLNÍ OPERAČNÍ PROGRAM NUTS 2 JIHOVÝCHOD
III. REGIONÁLNÍ OPERAČNÍ PROGRAM NUTS 2 JIHOVÝCHOD Tento projekt byl spolufinancován z prostředků EU 2. listopadu 2006 1 OBSAH ÚVOD... 5 1 SOUČASNÁ EKONOMICKÁ A SOCIÁLNÍ SITUACE REGIONU... 7 1.1 VÝCHOZÍ Více Program spolupráce SN CZ 2014 2020. Na podporu přeshraniční spolupráce 2014 2020. v rámci cíle Evropská územní spolupráce
III. MINISTERSTVO PRO MÍSTNÍ ROZVOJ Podklad pro přípravu Dohody o partnerství pro programové období 2014 2020 - Vymezení programů a další postup při přípravě České republiky pro efektivní čerpání fondů Více Příloha č.1 Strategie integrované spolupráce česko-polského příhraničí 2014-2020. Analytická část české území projektu CZ.3.22/3.1.00/11.
Příloha č.1 Strategie integrované spolupráce česko-polského příhraničí 2014-2020 Analytická část české území projektu CZ.3.22/3.1.00/11.02547 Objednatel: Královéhradecký kraj Pivovarské náměstí 1245 500 Více Strategie komunitně vedeného místního rozvoje místní akční skupiny Stolové hory pro období 2014 2020. Strategická část. (průběžná verze červen 2015)
Strategie komunitně vedeného místního rozvoje místní akční skupiny Stolové hory pro období 2014 2020 Strategická část (průběžná verze červen 2015) 1 2 Obsah 1 Strategická část... 5 1.1 Definování Mise... Více Možnosti čerpání prostředků na rozvoj knihoven v rámci Společného regionálního operačního programu
Možnosti čerpání prostředků na rozvoj knihoven v rámci Společného regionálního operačního programu Radka Soukupová Ministerstvo pro místní rozvoj, Praha sourad@mmr.cz INFORUM 2005: 11. konference o profesionálních Více INVESTICE DO ROZVOJE VZDĚ LÁVÁNÍ. Příručka pro žadatele o finanční podporu z Operačního programu Vzdělávání pro konkurenceschopnost
Příručka pro žadatele o finanční podporu z OP VK Vydal ŘO OP VK INVESTICE DO ROZVOJE VZDĚ LÁVÁNÍ Příručka pro žadatele o finanční podporu z Operačního programu Vzdělávání pro konkurenceschopnost platná Více Část II. Programové dokumenty z oblasti rozvoje lidských zdrojů pro Moravskoslezsko
II Část II. Programové dokumenty z oblasti rozvoje lidských zdrojů pro Moravskoslezsko 32 4. Regionální a programový kontext 4.1 Programové dokumenty v oblasti rozvoje lidských zdrojů Jedním z klíčových Více PROGRAMOVÝ DODATEK K JEDNOTNÉMU PROGRAMOVÉMU DOKUMENTU PRO CÍL 3 REGIONU NUTS 2 HLAVNÍ MĚSTO PRAHA
Ministerstvo práce a sociálních věcí ČR ve spolupráci s hlavním městem Prahou PROGRAMOVÝ DODATEK K JEDNOTNÉMU PROGRAMOVÉMU DOKUMENTU PRO CÍL 3 REGIONU NUTS 2 HLAVNÍ MĚSTO PRAHA Schváleno Monitorovacím Více NÁVRH Manuál tvorby Strategie komunitně vedeného místního rozvoje pro programové období 2014 2020
NÁVRH Manuál tvorby Strategie komunitně vedeného místního rozvoje pro programové období 2014 2020 Tento dokument je doporučením pro tvorbu Strategie komunitně vedeného místního rozvoje. Odbor rozvoje a Více PROGRAM ROZVOJE KRAJE VYSOČINA


text:
Vojtěch Šimíček: Soudci by měli mít nárok na tvůrčí volno, aby „nevyhořeli“ - Česká justice
Úvod Justice Vojtěch Šimíček: Soudci by měli mít nárok na tvůrčí volno, aby „nevyhořeli“
Vojtěch Šimíček: Soudci by měli mít nárok na tvůrčí volno, aby „nevyhořeli“
28.10.2016 6:30
Vojtěch Šimíček také působí na Katedře ústavního práva a politologie Právnické fakulty Masarykovy univerzity v Brně Foto: ÚS
Soudcům by prospělo, pokud by měli možnost si vzít tzv. „tvůrčí“ volno. V tomto čase by mohli absolvovat jazykový kurs či zahraniční stáž, napsat odbornou práci nebo by se jinak vzdělávali. Podle soudce Ústavního soudu Vojtěcha Šimíčka by tak zástupci soudcovského stavu mohli získat nové impulsy. „Velmi jednoduše řečeno, vyhořelý kněz jde na několik měsíců meditovat do kláštera, vyhořelý soudce by si mohl třeba doplnit jazykové znalosti, aby přišel na jiné myšlenky,“ říká soudce, který na ÚS přišel z Nejvyššího správního soudu, v rozhovoru pro Českou justici.
Jaké jsou podle vás největší a nejnaléhavější problémy obecné justice?
Především bych rád uvedl, že to s českými soudy vůbec není tak špatné, jak se někdy může zejména podle některých médií jevit. I z těch případů, které se dostanou k Ústavnímu soudu, totiž plyne, že v převážné většině případů bylo rozhodnuto podle práva a i dostatečně přesvědčivě.
Pokud bychom však hledali nedostatky, na kterých je třeba zapracovat, určitě bych začal tím, že zcela klíčové je vybrat správné soudce. Jejich výběr musí být transparentní a předvídatelný a soudci se mají stát skutečné osobnosti, které nejsou pouze odborníky, nýbrž i slušnými a rozumnými lidmi s výrazným přesahem mimo právo. Tvrdím totiž, že i špatné zákony dokáží dobří soudci rozumně vyložit. Naopak sebelepší právní úprava v rukou špatných soudců může vést ke křivdám a nespravedlnostem.
Určitě slabinou justice je absence orgánu, který by jejím jménem mohl mluvit a měl k tomu potřebnou legitimitu a autoritu.
Máte na mysli například Nejvyšší radu soudnictví?
Tímto orgánem samozřejmě nemůže být ministerstvo a ani jednotliví předsedové soudů. Přitom je řada situací, kdy zákonodárci a exekutivě jednoznačně chybí justiční partner k odpovídající diskusi: např. v otázkách platů soudců, způsobu výběru soudců a soudních funkcionářů, vytváření optimální soustavy soudů, a tak bych mohl pokračovat. Tento orgán by měl vyvažovat nejen vztah justice k ostatním mocenským složkám, nýbrž měl by také představovat určitou protiváhu vůči předsedům soudů, a to např. tím, že by se na něj soudci mohli obrátit v případech, když by měli za to, že se k nim předseda soudu chová nehezky, a to např. při sestavování rozvrhu práce.
Rovněž považuji za důležité, aby si všichni soudní funkcionáři byli dobře vědomi toho, že jsou především soudci a teprve poté administrátory. Aby také věděli, že vypršení mandátu jejich funkce neznamená kariérní sešup, nýbrž návrat k tomu, co si profesně vybrali (předpokládám totiž, že se soudci nestali proto, aby byli předsedy soudů, nýbrž aby nalézali právo v konkrétních případech) a aby se proto těšili na práci, na kterou budou mít nyní více času, již zbaveni administrativního balastu.
Dále se připojím k těm kritickým hlasům, které poukazují na velmi nestabilní právní prostředí, na neustálé novely novel právních předpisů a v řadě případů na zcela neodůvodněné volání po dalších a dalších reformách právního systému. Právu a zejména soudům totiž sluší spíše stabilita a já osobně soudům věřím, že jsou schopny nalézat rozumná řešení i bez permanentních reforem.
V další řadě bych mohl uvést četné drobnější problémy justice – nerovnováha zatížení mezi jednotlivými soudy, nepopulární „ping-pong“ mezi jednotlivými instancemi, ne vždy odpovídající technické zajištění práce (dostatek jednacích místností, nahrávací zařízení atp.). Tyto starosti však rád přenechávám ministerstvu.
A co samotní soudci? Je něco, co by jim mohlo pomoci lépe vykonávat jejich profesi, spíše v tom ideologickém než-li praktickém slova smyslu?
Ano. Na závěr doplním jeden moment, o kterém se zatím ani nediskutuje, nicméně alespoň diskutovat by se mohl začít: zavést tzv. sabbatical, aneb tvůrčí volno (zná je již zákon o vysokých školách v § 76). K tomuto podnětu mne vede především zkušenost bývalého kárného soudce. Zde jsem se totiž setkával i s případy, kdy jsme trestali soudce, kteří byli podle všeho velmi slušní, vstřícní k účastníkům, oblíbení mezi kolegy, ale prostě utahaní, vyhořelí, bez potřebné „šťávy“, což se pak projevovalo zejména v průtazích a také ve zcela zbytečných procesních chybách. Právě aby se předešlo těmto situacím by proto asi bylo dobré (byť v praxi samozřejmě nikoliv jednoduché), aby každý soudce po několika letech (např. pěti či více) mohl požádat o několik týdnů volna, kdy by pobíral plat, nicméně musel by prokázat, že to je skutečně „tvůrčí“ volno. Např. by absolvoval jazykový kurs či zahraniční stáž, napsal by odbornou práci, složil by státnice na jiné fakultě, dosáhl by vědeckého titulu apod. Prostě, tvůrčí volno samozřejmě nemůže být určeno k prosté regeneraci či péči o rodinu, od toho je tady dovolená, případně nemocenská. Jde o to, aby soudce dostal nové impulsy. Velmi jednoduše řečeno, vyhořelý kněz jde na několik měsíců meditovat do kláštera, vyhořelý soudce by si mohl třeba doplnit jazykové znalosti, aby přišel na jiné myšlenky.
V letech 1997 až 2003 byl Šimíček asistentem ústavního soudce Vojena Güttlera Foto: NSS
V nedávném nálezu Ústavního soudu soudce zpravodaj Jaromír Jirsa – týkal se odměny za exekuci exekutora Vrány – označil rozhodnutí Nejvyššího soudu za „exces a svévoli“. Nesvědčí takto silná slova o určité rivalitě mezi ÚS a NS?
Nebudu samozřejmě komentovat rozhodnutí jiného senátu Ústavního soudu. Určitá rivalita mezi Ústavním soudem a oběma nejvyššími soudy (mluví se nyní jen o Nejvyšším soudu, nicméně vzpomeňme z nedávné minulosti problémy ve vztahu k Nejvyššímu správnímu soudu ohledně namátkových daňových kontrol, počítání lhůty pro prekluzi daně anebo započítání přeplatku na dani ve vztahu ke konkursnímu řízení) je však zcela přirozená, neboť je systémově předurčena již tím, že institut ústavní stížnosti je pojat natolik široce, že Ústavní soud je oprávněn přezkoumat a případně zrušit téměř jakékoliv soudní rozhodnutí. Obecným soudům se proto určitě mnohdy nelíbí, když jsou zrušena jejich rozhodnutí, a myslí si, že tomu Ústavní soud vlastně ani tak nerozumí, neb se vznáší někde na obláčcích ústavnosti a neví, o čem je reálný život. Ústavní soud se zase ne vždy ubrání pokušení degradovat se na prostou odvolací instanci. Takže jistě, rivalitě se nevyhneme. Velmi bych si však přál, aby se jednalo o rivalitu zdravou, založenou na důsledném uplatňování ústavní zásady, podle níž jsou základní práva pod ochranou celé soudní moci (a nikoliv jen Ústavního soudu!) a podstatou této rivality by proto měla být zejména snaha o co možná největší míru ochrany základních práv, kdy by se jednotlivé soudy v této snaze předbíhaly. Rivalita mezi soudy ostatně není doménou jen vztahu Ústavního soudu a soudů obecných a proto jsme také v jednom nálezu vědomě a právě pro tyto případy vyslali jakýsi obecnější vzkaz: „Výkon soudní moci musí být veden dominantním zájmem na ochraně základních práv a svobod. Soudnictví představuje jednu ze složek státní moci a její vykonavatelé musí mít neustále na zřeteli, že činí službu ve prospěch společnosti. Musí se proto v maximální možné míře oprostit od osobních zájmů a vyvarovat se snaze prosazovat svoje názory z jiných důvodů, než kterými jsou snaha o co možná nejspravedlivější rozhodnutí dané věci. V rámci dvouinstančního soudního řízení je proto úkolem soudu vyšší instance prosazovat jím zastávané řešení rozhodovaných případů silou přesvědčivosti, pečlivosti a skutkové podloženosti argumentace. Soudce nalézacího soudu si zase musí být vědom, že je povinen respektovat právní názory odvolacího soudu, jelikož v opačném případě by se účastníci řízení stávali faktickými rukojmími jeho osobních ambicí. Jakkoliv proto na straně jedné soudce nalézacího soudu má mít možnost přesvědčit výše postavený soud o opodstatněnosti svých skutkových zjištění a právních závěrů, nelze připustit, aby tato jeho snaha vedla k bezdůvodnému prodlužování celého řízení.“
V poslední době se otevřela diskuze o možném překreslení soudní mapy. Předseda Nejvyššího správního soudu Josef Baxa by například uvítal, aby vznikly pouze čtyři správní soudy v rámci ČR a zrušily se specializované úseky na krajských soudech. Byl byste pro? Jaké jiné změny by podle Vás v tomto ohledu justici prospěly? Co například říkáte na myšlenku rušení okresních soudů?
Odpovím velmi obecně: určitě se jedná o zajímavé nápady a velmi dobře rozumím např. tomu, že situace, kdy okresní soud má jednociferný počet soudců anebo správní úsek krajského soudu je tvořen jediným senátem, není optimální. Přinejmenším proto, že na takovém soudě či soudním úseku nemůže dost dobře fungovat nezbytná názorová pluralita, soudci se nemohou s někým ani pořádně poradit a obohatit se o jiné názory. Tyto změny však samozřejmě musí být mimořádně prozíravě připravovány a je to určitě běh na dlouhou trať, který kromě organizačních a personálních změn nutně vyžaduje samozřejmě i přepracování procesních předpisů. Mám dokonce pochybnost v tom smyslu, zda tak zásadní koncepční záležitost má připravovat ministerstvo, byť ve spolupráci se soudy, anebo je to již téma spíše pro nějakou podobu soudní rady (samozřejmě za nezbytné součinnosti s ministerstvem coby strážcem „justičního měšce“).
Jak se stavíte k návrhu opoziční TOP 09, který by zakázal opakování mandátu ústavních soudců a jejich funkční období by bylo 12 let?
S tímto návrhem souzním. Opakování mandátu není dobré, jeho prodloužení je rozumné, a to prostě proto, že i práce ústavního soudce je velmi specifická a nemyslím si, že se každý stane dobrým ústavním soudcem hned složením slibu. Je třeba získat určité specifické znalosti a také zkušenosti a z pohledu státu považuji možná až za luxus, když dobrý soudce musí nenávratně skončit již po deseti letech, což v tomto případě není až tak dlouhá doba, jak se navenek může jevit. Těch otázek k diskusi je však v této souvislosti daleko více.
Skutečně jen namátkou, neměla by být na funkci soudce Ústavního soudu stanovena přísnější kritéria, než je tomu dosud? Rozumím tomu, že počátkem 90. let po Česku neběhaly desítky odborně a zejména osobnostně skvělých právníků starších 40 let a proto, aby se vůbec mohly stát ústavními soudci některé vskutku úctyhodné osobnosti, stanovila se velmi měkká podmínka desetileté (jakékoliv) právnické praxe. Nyní jsme však již někde jinde a tyto nároky by proto mohly být zvýšeny. Také je určitě k diskusi, zda by významnější podíl na složení Ústavního soudu neměly mít osoby přicházející z justice (formou kvóty). Oproti některým jiným ústavním soudům, které neznají naši podobu ústavní stížnosti, totiž reálně 95% činnosti českého Ústavního soudu spočívá v přezkumu rozhodnutí obecných soudů a tady je velmi dobře, pokud v každém senátu působí přinejmenším jeden jeho člen s určitou soudcovskou praxí. Samostatné téma k diskusi je případná volba předsedy plénem Ústavního soudu namísto jeho jmenování prezidentem republiky, to však na dobu kratší, takže např. jen na polovinu či třetinu délky trvání mandátu. Určitě by také bylo dobře, aby návrhy na ústavní soudce nepocházely od jediného zdroje. A tak bychom mohli dlouho pokračovat.
Soudce Vojtěch Šimíček (uprostřed) Foto: archiv
Bylo by podle vás vhodné zavést pravidlo, kdy by soudce ÚS s končícím mandátem zůstal ve funkci do té doby, než Senát „prohlasuje“ nového?
Toto řešení považuji za velmi rozumné, neboť napomůže zajistit plné obsazení Ústavního soudu a také určitou kontinuitu jeho činnosti. Není to koneckonců řešení neobvyklé, neboť tato úprava platí třeba ve SRN. Opodstatněnost tohoto návrhu plyne i z trpkých zkušeností z minulosti: vzpomeňme na roky 2003 a 2004 druhé dekády Ústavního soudu, kdy počet soudců klesl až na 11, takže došlo k zablokování rozhodovací činnosti pléna a tím prakticky ke znemožnění vykonávání nejvýznamnější kompetence této ústavní instituce. Na straně druhé, protože se pohybujeme v českých podmínkách, je třeba upozornit i na skutečnost, že tato změna by posílila postavení prezidenta republiky vůči Senátu. Pokud by totiž prezident věděl, že jeho kandidáti nejsou průchozí a v Senátu je poptávka po zcela jiných osobnostních typech, které by zase byly méně přijatelné pro něj, pak by prostě nenavrhl nikoho a konkrétní soudce by mohl „přesluhovat“ třeba i několik let. Je to tedy i určité riziko, byť opět z pohledu ústavního práva poukazuji na zásadu, podle níž by měly jednotlivé státní orgány fungovat ve vzájemném respektu a souladu a nikoliv jako rozhádaná rodina někde na Sicílii.
Myslíte si, že kárný senát ÚS je soudem ve smyslu čl. 95 Ústavy? Nebude potom takovým soudem i každá komora parlamentu, a to s ohledem na usnesení Pl. ÚS 17/14 (senátor Dryml a vyloučení soudního přezkumu parlamentního kárného řízení)?
O tom, že je kárný senát Ústavního soudu soudem podle čl. 95 Ústavy, nemám sebemenších pochyb. Dokonce tuto otázku otočím: je představitelné, že by soudce Ústavního soudu v kárném řízení (zdůrazňuji jednoinstančním a bez sebemenší možnosti dalšího přezkumu!) mohl být souzen někým jiným, nežli soudem? Já si myslím, že určitě nikoliv.
Ohledně kauzy Pl. ÚS 17/14 pro stručnost odkazuji na podrobný disent, který jsem vůči většinovému názoru pléna v této věci uplatnil. Jeho podstata spočívá v tom, že rozhodnutí o přestupku vydané Senátem má být přezkoumatelné ve správním soudnictví, tedy zcela plnohodnotným soudem, který by pak samozřejmě mohl postupovat i podle čl. 95 Ústavy a navrhnout zrušení zákona nebo jeho části Ústavnímu soudu. Podstata vaší otázky bohužel odkrývá další slabinu řešení, které v této věci Ústavní soud nakonec zvolil.
Z jakého důvodu by podle vás měli soudci ÚS přijít o přestupkovou imunitu?
Jak známo, kárný senát Ústavního soudu již podal návrh na zrušení dvou zákonných ustanovení, z nichž právě tato přestupková imunita plyne. Protože plénum o tomto návrhu ještě nejednalo, ponechám si všechnu argumentaci nejprve na plénum a bylo by velmi neprofesionální a veskrze nevhodné až neslušné, abych ji nejprve zveřejnil ve formě mediálního rozhovoru.
Jak byste nyní popsal atmosféru uvnitř ÚS? V kuloárech se hovoří o tom, že právě animozita mezi vámi a soudcem Radovanem Suchánkem vedla k rozbití dosavadního systému ustavování senátů.
K tomu, co se říká v kuloárech, se samozřejmě nebudu vyjadřovat a atmosféru na Ústavním soudu mohu s klidným svědomím označit za celkově dobrou až přátelskou a na odpovídající profesionální úrovni.
Musím však zcela popřít, že by moje aktivita ohledně zavedení rotačního systému složení senátů Ústavního soudu byla jakkoliv motivována osobními zájmy. Rotaci jako velmi vhodný způsob „okysličování“ činnosti senátů jsem totiž publikoval již v roce 2008 na blogu Jiné právo, tedy v době, kdy skutečně nemohu být podezříván z toho, že jsem mohl tušit, že se někdy stanu ústavním soudcem a s kým budu v senátu. Vždy jsem tvrdil, že rotace napomáhá širší názorové pluralitě, zachování jednoty judikatury a stejných procesních postupů a přispívá rovněž ke vzájemnému odbornému i lidskému obohacování se. Proto je v justici vhodná, byť samozřejmě různé soudy mají řadu specifik třeba s ohledem na specializaci agend. Takto viděno je však Ústavní soud pro systém rotace zcela optimální: neexistuje zde žádná specializace, všichni soudci mají stejný nápad věcí, neplatí žádný senioritní či jiný princip, funkce předsedy senátu se po roce mění, takže se nejedná o formu kariérního postupu a nemusí se proto ani sestavovat senáty tak, aby byli zastoupeni předsedové senátu (resp. řídící předsedové) a votanti apod.
Myslíte si, že soudci ÚS znají dostatečně vzájemná rozhodnutí v senátech a snaží se předcházet tomu, aby byla rozporná?
Mám za to, že tato znalost je dostatečná, nicméně samozřejmě připouštím, že s ohledem na obrovské množství případů, které Ústavní soud rozhoduje, může docházet k určitým obsahovým neshodám. Prostě bohužel nutně platí, že pokud je přítomen lidský prvek, vždy se budou dělat chyby. Jde však o to, aby tyto chyby vznikaly pouhým přehlédnutím a nikoliv úmyslně, což si myslím, že se snad neděje. Navíc, někteří právníci se značně zjednodušeně domnívají, že odmítavé usnesení ÚS pro zjevnou neopodstatněnost je aprobací právního názoru obecného soudu a jde o „test ústavnosti“ srovnatelný s nálezem, byť v drtivé většině případů jeho sdělení spočívá ve skutečnosti pouze v tom, že se Ústavní soud odmítl danou věcí zabývat meritorně. Takže při správném pochopení institutu zjevné neopodstatněnosti těch rozporů zase až tak moc není. Rovněž velmi doporučuji číst každé rozhodnutí Ústavního jako celek a nikoliv pouze tzv. právní věty, neboť jednotlivá rozhodnutí vždy reagují na konkrétní skutkové okolnosti případu a pokud chceme právní názor Ústavního soudu zobecnit či aplikovat na případ jiný, pak je třeba vždy bedlivě porovnávat dané konkrétní okolnosti případu prejudikovaného s případem nově řešeným. Za pozitivní však určitě považuji skutečnost, že třetí dekáda Ústavního soudu se od předchozích dvou dekád vyznačuje tím, že daleko více je využíván institut stanoviska pléna jakožto sjednocovacího mechanismu uvnitř samotného soudu. To totiž svědčí o tom, že si soudci zmíněné riziko uvědomují a poctivě a transparentně se snaží vzniklé rozpory řešit.
Předchozí článekOd listopadu bude daň z nabytí nemovitosti platit jen kupující
Další článekZeman povýšil 11 generálů, z vedení vězeňské služby nikoho

matches:
§ 76
soud
soud
soud
soud
soud
čl. 95
čl. 95
čl. 95
soud
soud
soud
soud


text:
Pravidla a podmínky peněžitých a nepeněžitých vkladů do právnických osob pro VŠB-TUO - PDF
Download "Pravidla a podmínky peněžitých a nepeněžitých vkladů do právnických osob pro VŠB-TUO"
1 VŠB-TUO Účinnost dokumentu od: VŠB-TUO Řízená kopie č.: Razítko: Není-li výtisk tohoto dokumentu na první straně opatřen originálem razítka 1/6
2 Čl. 1 Peněžitý a nepeněžitý vklad (1) Vysoká škola báňská - Technická univerzita Ostrava (dále jen VŠB-TUO ) je oprávněna vkládat svůj peněžitý a nepeněžitý majetek do: a) společností s ručením omezeným, b) družstev, c) komanditní společnosti - pouze jako komandista (společník, který ručí za závazky společnosti pouze do výše svého nesplaceného vkladu zapsaného do obchodního rejstříku), d) cenných papírů pouze jsou-li vydané státem nebo těch, za jejichž splacení se stát zaručil anebo cenné papíry obchodních společností, do kterých VŠB-TUO vložila majetek, e) dalších právnických osob, v souladu s 20 odst. 3 zákona č. 111/1998 Sb., o vysokých školách a o změně a doplnění dalších zákonů (zákon o vysokých školách), ve znění pozdějších předpisů, (dále jen zákon ). (2) Předmětem vkladu podle odstavce 1 nesmí být nemovité věci nabyté do vlastnictví veřejných vysokých škol z vlastnictví státu ani poskytnuté příspěvky podle 18 odst. 3 a poskytnuté dotace podle 18 odst. 4 a 5 zákona. (3) VŠB-TUO není oprávněna vkládat svůj peněžitý a nepeněžitý vklad do: a) veřejných obchodních společností, b) komanditních společností jako komplementář (společník, který ručí za závazky společnosti celým svým majetkem). (4) Účast v právnických osobách je možná jednak založením takové společnosti pouze VŠB-TUO nebo společně s další právnickou osobou, nebo vstupem do již existující společnosti. (5) Zakladatelem nebo subjektem vstupu podle odstavce 4 může být pouze VŠB-TUO, nikoliv její součást. Čl. 2 Účel vstupu do právnických osob Činnosti VŠB-TUO, které navazují na její vzdělávací a vědeckou, výzkumnou, vývojovou, uměleckou nebo další tvůrčí činnosti nebo činnosti sloužící k účinnějšímu využití lidských zdrojů a majetku, které přesahují možnosti doplňkové činnosti, využije VŠB-TUO při vstupu do právnických osob. Čl. 3 Příprava vstupu do právnických osob (1) Pokud nastanou skutečnosti uvedené v čl. 2, upozorní vedoucí tohoto pracoviště na tuto skutečnost děkana příslušné fakulty nebo vedoucího zaměstnance ostatních součástí VŠB TUO (rektora, prorektora, kvestora). Není-li výtisk tohoto dokumentu na první straně opatřen originálem razítka 2/6
3 (2) Návrh na vstup do právnické osoby zpracovaný pracovištěm uvedeným v odstavci 1, nebo jiným pověřeným pracovištěm, předkládá děkan nebo příslušný vedoucí zaměstnanec rektorovi jako navrhovatel. Čl. 4 Náležitosti návrhu na vstup do právnických osob Návrh na vstup právnických osob musí zejména obsahovat tyto základní údaje o projektu: a) charakter navrhovaného vstupu, b) druh právnické osoby, c) forma zapojení (založení nové právnické osoby pouze VŠB-TUO nebo společně s jinou právnickou osobou, nebo vstup do již existující společnosti včetně označení společníků), d) druh navrhovaného vkladu (peněžitý, nepeněžitý), e) navrhovaná výše, nebo hodnota vkladu, f) odůvodnění návrhu na vstup do právnické osoby nemožnost vhodné realizace v rámci VŠB-TUO, g) cíl návrhu, h) majetkoprávní vztahy související s návrhem, i) technicko-technologická charakteristika návrhu (zejména popis výrobního nebo jiného procesu, výkonové parametry), j) stav konkurence, rozbor nákladů návrhu, rozbor výnosů, k) hlavní předpoklady úspěšnosti návrhu, (jeho silné stránky, rizika), l) informace o dalších aktivitách právnické osoby, m) forma a způsob výkonu práv VŠB-TUO v právnické osobě, návrh zaměstnance odpovědného za sledování a vyhodnocování výsledků právnické osoby, n) další významné informace. Čl. 5 Schvalování návrhu na vstup do právnické osoby (1) Rektor jedná a rozhoduje jménem VŠB-TUO o založení právnické osoby pouze VŠB-TUO nebo společně s jinou právnickou osobou, nebo o vstupu do již existující právnické osoby a o peněžitých a nepeněžitých vkladech s tím spojených a do nich vložených. Rozhodnutí rektora je podmíněno pod sankcí neplatnosti předchozím písemným souhlasem Správní rady VŠB- TUO podle 15 odst.1 písm. d) a 15 odst. 2 zákona. (2) Udělení předchozího písemného souhlasu Správní radou VŠB-TUO podle odstavce 1, musí být oznámeno pod sankcí neplatnosti Ministerstvu školství, mládeže a tělovýchovy (dále jen MŠMT ) do 7 dnů ode dne udělení takového souhlasu podle 15 odst. 6 a odst. 7 zákona. (3) K právním úkonům, které vyžadují souhlas Správní rady VŠB-TUO, se vyjadřuje Akademický senát VŠB-TUO podle 9 odst. 2 písm. c) zákona. Není-li výtisk tohoto dokumentu na první straně opatřen originálem razítka 3/6
4 (4) Předložený návrh na vstup do právnické osoby rektor projedná v kolegiu rektora a v případě, že věc shledá jako vhodnou k realizaci, postoupí návrh k vyjádření Akademickému senátu VŠB- TUO. (5) Návrh na vstup do právnické osoby doplněný vyjádřením Akademického senátu VŠB-TUO rektor předloží Správní radě VŠB-TUO se žádostí o písemný souhlas. Čl. 6 Realizace vstupu do právnické osoby (1) Návrh smlouvy o vstupu do právnické osoby musí být v souladu se zvláštními právními předpisy, zejména zákonem a zákonem o obchodních společnostech a družstvech (zákon o obchodních korporacích). (2) Hodnota nepeněžitého vkladu, stejně jako další podmínky stanovené zákonem o obchodních korporacích, musí být uvedena ve společenské smlouvě, zakladatelské smlouvě, zakladatelské listině nebo stanovách. (3) Hodnota nepeněžitého vkladu do obchodních společností se stanoví v souladu s 143 a 251 zákona o obchodních korporacích podle posudku zpracovaného znalcem vybraným ze seznamu znalců vedeného jiným právním předpisem. (4) Nepeněžní vklad do družstva ocení znalec ze seznamu znalců vedeného podle jiného právního předpisu určený dohodou družstva a vkladatele, nebo pokud družstvo dosud nevzniklo dohodou zakladatelů ( 573 zákona o obchodních korporacích). Čl. 7 Evidence a archivace vstupu do právnické osoby (1) Právní dokumenty o vstupu do právnické osoby (o založení nové právnické osoby pouze VŠB- TUO nebo společně s jinou právnickou osobou, nebo o vstupu do již existující společnosti a o peněžitých a nepeněžitých vkladech s tím spojených a do nich vložených) se evidují na pracovišti, které podalo návrh na vstup VŠB-TUO do právnické osoby (o založení nové právnické osoby pouze VŠB-TUO nebo společně s jinou právnickou osobou, nebo o vstupu do již existující společnosti a o peněžitých a nepeněžitých vkladech s tím spojených a do nich vložených). Tuto dokumentaci tvoří zejména: a) společenské smlouvy, b) změny společenských smluv, c) smlouvy o převodu obchodních podílů, d) změny statutárních orgánů, e) přeměny obchodní společnosti, f) zánik obchodní společnosti, g) jiné právní dokumenty, h) výroční zprávy. Dokument, na základě kterého VŠB-TUO vstupuje do právnické osoby (příp. kterým zakládá novou právnickou osobu pouze VŠB-TUO nebo společně s jinou právnickou osobou, nebo o Není-li výtisk tohoto dokumentu na první straně opatřen originálem razítka 4/6
5 vstupu do již existující společnosti a o peněžitých a nepeněžitých vkladech s tím spojených a do nich vložených) bude v kopii neprodleně po uzavření předán na vědomí kvestorovi. (2) Při archivaci dokumentů podle odstavce 1 se postupuje podle Archivního řádu VŠB-TUO. Čl. 8 Sledování a vyhodnocování vstupu do právnických osob (1) Rektor stanoví na návrh navrhovatele (děkan, nebo vedoucí zaměstnanec ostatních součástí VŠB-TUO) zaměstnance odpovědného za sledování a vyhodnocování výsledků hospodaření právnické osoby, do které VŠB-TUO vstoupila. (2) Povinností osoby určené podle odstavce 1 je každoročně do 1. května běžného roku předložit kvestorovi zprávu o hospodaření za uplynulý kalendářní rok. Tuto zprávu je povinna doplnit vlastním komentářem a podrobným zhodnocením ekonomické situace dané právnické osoby včetně návrhu opatření. (3) Zpráva o hospodaření za uplynulý kalendářní rok je s vyjádřením kvestora předložena k projednání v kolegiu rektora. (4) Zaměstnanec odpovědný za sledování a vyhodnocování výsledků hospodaření právnické osoby, pokud zjistí kdykoliv skutečnosti závažného charakteru týkající se hospodaření případně jiných významných okolností v činnosti právnické osoby, je povinen o nich ihned informovat kvestora. Čl. 9 Závěrečná ustanovení (1) Tato pravidla byla schválena podle 9 odst. 1 písm. b) zákona Akademickým senátem VŠB-TUO dne 23. října (2) Tato pravidla nabývají platnosti podle 36 odst. 4 zákona dnem registrace MŠMT. (3) Tato pravidla nabývají účinnosti dnem platnosti. *** Změny Pravidel a podmínek peněžitých a nepeněžitých VŠB-TUO byly schváleny podle 9 odst. 1 písm. b) zákona č. 111/1998 Sb., o vysokých školách a o změně a doplnění dalších zákonů (zákon o vysokých školách), ve znění pozdějších předpisů, Akademickým senátem Vysoké školy báňské Technické univerzity Ostrava dne 19. listopadu 2013 a dne 16. prosince Změny Pravidel a podmínek peněžitých a nepeněžitých VŠB-TUO nabývají platnosti podle 36 odst. 4 a 5 zákona o vysokých školách dnem registrace Ministerstvem školství, mládeže a tělovýchovy. Není-li výtisk tohoto dokumentu na první straně opatřen originálem razítka 5/6
6 Seznam změn a revizí řízeného dokumentu Verze Datum Obsah změny / revize A B Začlenění existujícího dokumentu do systému řízené dokumentace náhrada textu do obchodních společností a družstev novým textem do právnických osob Jméno a podpis garanta dokumentu JUDr. Naděžda Želasková JUDr. Naděžda Želasková Revize beze změny JUDr. Naděžda Želasková Revize beze změny Ing. Vladimíra Plačková Revize beze změny Ladislava Filipková C Úprava čl. 1, odst. 2, čl. 7 odst. 1, čl. 8; úprava názvu Mgr. Martin Bugaj D Úprava čl. 6 Mgr. Martin Bugaj Není-li výtisk tohoto dokumentu na první straně opatřen originálem razítka 6/6

matches:
Čl. 1
zákona č. 111
Čl. 2
Čl. 3
čl. 2
Čl. 4
Čl. 5
Čl. 6
Čl. 7
Čl. 8
Čl. 9
zákona č. 111
čl. 1
čl. 7
čl. 8
čl. 6


ZDRAVOTNICKÁ DOKUMENTACE - ppt stáhnout
Prezentace na téma: "ZDRAVOTNICKÁ DOKUMENTACE"— Transkript prezentace:
1 ZDRAVOTNICKÁ DOKUMENTACE
ISO 9001:2000 certified ZDRAVOTNICKÁ DOKUMENTACE Koordinační středisko transplantací
2 Zdravotnická dokumentace
Zákon č. 20/1966 Sb. definuje povinnost zdravotnických zařízení vést ZD obsah: (i) osobní údaje v rozsahu nezbytném k identifikaci, anamnéza (ii) info o onemocnění, vyšetření, léčbě, postupu … ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
3 Zdravotnická dokumentace
Zákon č. 20/1966 Sb. definuje povinnost zdravotnických zařízení vést ZD obsah: (i) osobní údaje v rozsahu nezbytném k identifikaci, anamnéza (ii) info o onemocnění, vyšetření, léčbě, postupu … Vyhláška č. 385/2006 Sb. formální náležitosti, povinný obsah, info souhlas, skartace ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
4 Zdravotnická dokumentace
Zákon č. 20/1966 Sb. definuje povinnost zdravotnických zařízení vést ZD obsah: (i) osobní údaje v rozsahu nezbytném k identifikaci, anamnéza (ii) info o onemocnění, vyšetření, léčbě, postupu … Vyhláška č. 385/2006 Sb. formální náležitosti, povinný obsah, info souhlas, skartace Vyhláška č. 479/2006 Sb. posunutí účinnosti ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
5 Zdravotnická dokumentace
Zákon č. 20/1966 Sb. definuje povinnost zdravotnických zařízení vést ZD obsah: (i) osobní údaje v rozsahu nezbytném k identifikaci, anamnéza (ii) info o onemocnění, vyšetření, léčbě, postupu … Vyhláška č. 385/2006 Sb. (7/06 – 1/11/06) formální náležitosti, povinný obsah, info souhlas, skartace Vyhláška č. 479/2006 Sb.	(25/10/06 – 1/4/07) posunutí účinnosti Vyhláška č. 64/2007 Sb.	(30/3/07 – 1/4/07) 63 oprav a změn ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
6 Zdravotnická dokumentace
Zákon č. 20/1966 Sb. definuje povinnost zdravotnických zařízení vést ZD obsah: (i) osobní údaje v rozsahu nezbytném k identifikaci, anamnéza (ii) info o onemocnění, vyšetření, léčbě, postupu … Vyhláška č. 385/2006 Sb. formální náležitosti, povinný obsah, info souhlas, skartace Vyhláška č. 479/2006 Sb. posunutí účinnosti Vyhláška č. 64/2007 Sb. 63 oprav a změn Zákon č. 111/2007 Sb. informování pacientů, mlčenlivost, nahlížení ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
7 Zdravotnická dokumentace
Obsah zdravotnické dokumentace: ZD obsahuje osobní údaje pacienta (identifikace, anamnéza) další informace (onemocnění, vyšetření, léčení, stav, postup léčby …) § 67b/2 ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
8 Zdravotnická dokumentace
Obsah zdravotnické dokumentace: ZD obsahuje osobní údaje pacienta (identifikace, anamnéza) další informace (onemocnění, vyšetření, léčení, stav, postup léčby …) Vyhláška – povinné údaje: název ZZ, sídlo, IČ, telefon jméno pacienta, narození, adresa trvalého bydliště, kontakt číslo pojištěnce (r.č.), kód pojišťovny jméno, titul a podpis zdravotnického pracovníka, který zápis provedl jméno a adresa osoby, které lze sdělit informace o zdravotním stavu datum zápisu (čas jen u neodkladné péče nebo návštěvní služby) razítko (jen předává-li se ZD jinam) ústavní péče ... v případě odmítnutí péče datum, čas a důvod anamnestické údaje informace o zjištěném zdravotním stavu …	§ 1 ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
9 Zdravotnická dokumentace
Samostatná část ZD: - musí obsahovat osobní údaje pacienta v rozsahu nezbytném pro jeho identifikaci a označení ZZ, které ji vyhotovilo Vyhláška - samostatné části: Výpis ze ZD vedené lékařem primární péče Vyžádání Lékařské zprávy Propouštěcí zprávy Záznam o info souhlasu Negativní revers Záznam o souhlasu s poskytováním informací Lékařský posudek Dokumentace ZZS Dokumentace LSPP Dokumentace ošetřovatelské péče ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
10 Zdravotnická dokumentace
Zápis ve ZD Průkaznost, pravdivost, čitelnost, průběžné doplňování Opatřen datem zápisu, identifikací a podpisem osoby, která ho provedla Opravy novým zápisem, datum, podpis, čitelnost původního záznamu § 67b/4 Vyhláška Na každém listu uvést jméno, příjmení a rodné číslo pacienta, název zdravotnického zařízení § 3 ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
11 Zdravotnická dokumentace
Povinnosti zdravotníka: povinnost vykonávat zdravotnické povolání svědomitě, poctivě, s hluboce lidským vztahem a s vědomím odpovědnost vykonávat své povolání v rozsahu a způsobem, pro nějž zásady určuje MZ ve spolupráci s profesními organizacemi převzít a řádně plnit i mimořádné úkoly v důležitém obecném zájmu poskytovat první pomoc při ohrožení života nebo zdraví, není-li včas dosažitelná obvyklým způsobem zachovávat mlčenlivost o skutečnostech, o kterých se dověděl při výkonu svého povolání, s výjimkou případů, kdy skutečnost sděluje se souhlasem ošetřované osoby (výjimky: klinické hodnocení nebo zkoušky ZP, etická komise, šetření nežádoucích příhod, obhajobu v trestním řízení a pro řízení před soudem) § 55 ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
12 Zdravotnická dokumentace
Sdělování informací Zdravotnický pracovník způsobilý k výkonu příslušného zdravotnického povolání informuje pacienta, popřípadě další osoby (určené pacientem) o účelu a povaze poskytované zdravotní péče a každého vyšetřovacího nebo léčebného výkonu, jakož i o jeho důsledcích, alternativách a rizicích. Jestliže to zdravotní stav nebo povaha onemocnění pacienta vyžadují, je zdravotnický pracovník uvedený ve větě první oprávněn sdělit osobám blízkým pacientovi (Osobou blízkou je příbuzný v řadě přímé, sourozenec a manžel, (registrovaný) partner; jiné osoby v poměru rodinném nebo obdobném se pokládají za osoby sobě navzájem blízké, jestliže by újmu, kterou utrpěla jedna z nich, druhá důvodně pociťovala jako újmu vlastní) a členům jeho domácnosti, kteří nejsou osobami blízkými, (Domácnost tvoří fyzické osoby, které spolu trvale žijí a společně uhrazují náklady na své potřeby) též informace, které jsou pro ně nezbytné k zajištění péče o tohoto pacienta nebo pro ochranu jejich zdraví. § 23/1 ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
13 Zdravotnická dokumentace
Nahlížet do ZD v rozsahu nezbytně nutném pro splnění konkrétního úkolu v rozsahu své kompetence: zdravotničtí pracovníci a jiní odborní pracovníci v souvislosti s poskytováním zdravotní péče, členové komory (disciplinární řízení), revizní lékaři, soudní znalci, lékaři správních úřadů (stížnosti), pověření lékaři MZ, SÚJB, pověření zaměstanci SÚKL znalci, ombudsman, pověřený hygienik, lékaři orgánů soc. zabezpečení, zaměstnanci státu a ZZ pověření statistikou, ÚZIS pověřené ZZ, inspektoři zjišťující letecké nehody Tito všichni mají také právo na výpisy, opisy, kopie	§ 67b/10 ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
14 Zdravotnická dokumentace
Osoby získávající způsobilost Osoby získávající způsobilost k výkonu zdravotnického povolání mohou nahlížet do ZD pouze v rozsahu nezbytně nutném a u pacientů stanovených pověřeným zdravotnickým pracovníkem ZZ, které zabezpečuje praktickou výuku osob získávajících způsobilost k výkonu zdr. povolání; k nahlížení do ZD takových pacientů je třeba jejich písemného souhlasu, případně souhlasu jejich zákonných zástupců. Souhlasu pacienta není třeba, není-li možné jej získat vzhledem k jeho zdravotnímu stavu. ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
15 Zdravotnická dokumentace
Pacient má právo : na poskytnutí veškerých informací shromážděných ve ZD vedené o jeho osobě nebo v jiných zápisech vztahujících se k jeho zdr. stavu, v přítomnosti zdravotnického pracovníka nahlížet do dokumentů shromážděných ve ZD, pořizovat si výpisy, opisy nebo kopie dokumentů shromážděných ve ZD, určit osobu, která může být informována o jeho zdravotním stavu nebo vyslovit zákaz podávat tyto informace jakékoliv osobě a to při přijetí k poskytování zdravotní péče nebo kdykoliv potom přičemž určí, zda tato osoba má kromě informace také právo nahlížet nebo nahlížet a pořizovat kopie a toto určení nebo zákaz může kdykoliv odvolat § 67b/12 ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
16 Zdravotnická dokumentace
Zemřelý pacient : právo na informace o zdravotním stavu zemřelého pacienta, příčinách úmrtí a výsledku pitvy (byla-li provedena), dále právo na nahlížení v přítomnosti zdravotnického pracovníka a také na pořizování opisů, výpisů a kopií mají osoby blízké, nevyloučil-li je pacient ještě za života nebo osoby, které pacient určil. Jestliže zemřelý pacient za svého života vyslovil zákaz, mají právo (informace - nahlížení – opisy) osoby blízké, je-li to v zájmu ochrany zdraví jejich nebo dalších osob a to pouze v tomto rozsahu. § 67bb/3, 4 ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
17 Zdravotnická dokumentace
Související ustanovení: zdravotnický pracovník má právo v případě pochybnosti o totožnosti osoby, popřípadě jejího vztahu k pacientovi, právo požadovat prokázání totožnosti zdravotnické zařízení je povinno zajistit, aby při nahlížení, výpisech atd. nebyly zjištěny osobní údaje třetích osob lhůty pro výpisy, opisy, kopie : -	10 dnů zdravot. pracovníci, revizní lékaři, znalci atd. -	30 dnů od obdržení žádosti pacienta každé nahlédnutí, výpis, kopie – zaznamenat do ZD: -	jméno, příjmení a datum narození osoby -	rozsah, účel a datum -	podpis přítomného (nebo provádějícího) zdravotnického pracovníka § 67bb/1, 5, 7, 8 ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
18 Zdravotnická dokumentace
Způsob určení oprávněné osoby Určení oprávněné osoby nebo zákaz podávat informace nebo odvolání předchozího projevu vůle se zaznamená do ZD, podepíše ošetřující lékař a pacient. Nemůže-li pacient s ohledem na zdravotní stav záznam podepsat, je ale schopen projevit svou vůli, podepíše prohlášení o určení nebo zákazu lékař a svědek a připojí popis způsobu, jak pacient svou vůli projevil a proč se nemohl podepsat. § 67ba/2, 3, 4 ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
19 Zdravotnická dokumentace
Písemný souhlas zákonných zástupců s odběrem orgánů u nezletilých ? vyhláška č. 385/2006 Sb. o zdravotní dokumentaci § 1/2:	ZD obsahuje ... písemný souhlas pacienta nebo jeho zákonného zástupce ... jestliže povinnost písemné formy souhlasu stanoví zvláštní právní předpis nebo jestliže ohledem na charakter zdravotního výkonu byl souhlas v písemné formě zdravotnickým zařízením vyžádán, zákon č. 285/2002 Sb. (TZ) § 15/1: sdělit předpokládanou možnost odběru – u nezletilých navíc možnost vyslovit prokazatelný nesouhlas (§ 16/1/c) § 15/3:	o poskytnuté informaci se provede zápis do ZD pacienta nebo zemřelého. § 7/4: písemný souhlas povinně pouze u žijících nezletilých dárců ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
20 Zdravotnická dokumentace
Skartační lhůty zdravotnické dokumentace vyhláška č. 385/2006 Sb. o zdravotnické dokumentaci (Příloha č. 3) Primární zdravotní péče S - 10 let od změny lékaře nebo úmrtí pacienta Specializovaná ambulantní zdravotní péče S - 5 let po posledním vyšetření (nebo 10 od úmrtí) Dispenzární péče V - 10 let od vyřazení, ukončení (nebo 10 úmrtí) V let od data nar. dialyzovaného pacienta (nebo 10 úmrtí) Ústavní péče – hospitalizace S - 40 let od poslední hospitalizace (nebo 10 od úmrtí) Výsledky laboratorních a pomocných vyšetření V - 5 ISO 9001:2000 certified Zdravotnická dokumentace
21 Koordinační středisko transplantací
ISO 9001:2000 certified TO JE VŠE, DĚKUJI VÁM Koordinační středisko transplantací
Stáhnout ppt "ZDRAVOTNICKÁ DOKUMENTACE"
Ing. Alena Šalátová Odbor zdravotnictví
Vedení porodnické dokumentace
Nemocenské a další sociální dávky v ČR