text:
I. ÚS 3524/13
I.ÚS 3524/13 ze dne 21. 1. 2014
Ústavní soud rozhodl mimo ústní jednání bez přítomnosti účastníků v senátě složeném z předsedkyně Kateřiny Šimáčkové (soudkyně zpravodajky), soudce Ludvíka Davida a soudkyně Ivany Janů o ústavní stížnosti stěžovatele Jiřího Tkáče, zastoupeného JUDr. Vladimírem Papežem, advokátem se sídlem v Českých Budějovicích, nám. Přemysla Otakara II. č. 32/117, proti rozsudku Městského soudu v Praze ze dne 31. 1. 2013 č. j. 58 Co 458/2012-288 a usnesení Nejvyššího soudu ze dne 29. 8. 2013 č. j. 29 Cdo 2488/2013-309, takto:
1. Stěžovatel se v ústavní stížnosti domáhá zrušení v záhlaví označených rozhodnutí obecných soudů vydaných v jeho civilní věci, a to pro porušení práva na spravedlivý proces zaručeného článkem 36 Listiny základních práv a svobod (dále jen "Listina"), článku 90 a článku 95 odst. 1 Ústavy, v důsledku nichž došlo k zásahu do jeho práva vlastnit majetek garantovaného článkem 11 Listiny.
2. Z ústavní stížnosti a vyžádaného spisu Obvodního soudu pro Prahu 6 sp. zn. 8 C 417/2010 zjistil Ústavní soud, že stěžovatel se u tohoto soudu domáhal po správci konkursní podstaty, dražebníku a konkursnímu věřiteli náhrady škody a vydání bezdůvodného obohacení vzniklých tím, že při dražbě nemovitostí v rámci zpeněžení majetku patřícího do konkursní podstaty úpadce byl prodán i pozemek ve vlastnictví stěžovatele, který do konkursní podstaty nespadal. Obvodní soud pro Prahu 6 rozsudkem ze dne 10. 11. 2011 č. j. 8 C 417/2010-241 ve znění doplňujícího rozsudku ze dne 17. 4. 2012 č. j. 8 C 417/2010-263 zamítl žalobu, jíž se stěžovatel domáhal po konkursním věřiteli vyplacení částky 72 870 Kč představující výtěžek ze zpeněžení pozemku ve vlastnictví stěžovatele (výrok II.), protože ten v průběhu řízení stěžovatelovu pohledávku započetl na dluh stěžovatele vůči němu. Žalobu, jíž se stěžovatel domáhal po dražebníku zaplacení částky 104 100 Kč, soud zamítl (výrok III.) z důvodu promlčení. Správci konkursní podstaty soud uložil zaplatit stěžovateli částku 31 230 Kč (výrok I.) a žalobu zamítl v části, v níž se stěžovatel proti němu domáhal zaplacení částky 72 870 Kč (výrok VI.), neboť správce konkursní podstaty stěžovateli způsobil škodu porušením povinnosti odborné péče dle ustanovení § 8 odst. 2 zákona č. 328/1991 Sb., o konkursu a vyrovnání, avšak škoda vznikla jen v přiznané výši tedy jako rozdíl mezi obvyklou cenou pozemku a nižší cenou stanovenou pro účely konkursního řízení, když ve výši 72 870 Kč škoda nevznikla v důsledku započtení konkursním věřitelem.
3. Městský soud v Praze rozsudkem ze dne 31. 1. 2013 č. j. 58 Co 458/2012-288 rozsudek soudu prvního stupně ve výroku I. změnil tak, že žalobu co do částky 31 230 Kč zamítl. Vysvětlil, že porušením povinnosti správce konkursní podstaty stěžovateli škoda nevznikla, neboť na předmětný pozemek byl vydán exekuční příkaz a pokud by nebyl prodán v rámci zpeněžení majetkové podstaty úpadce, byl by prodán v exekučním řízení, přičemž nelze předpokládat, že by byl prodán za cenu vyšší, protože způsob prodeje by byl obdobný. Soud dále potvrdil rozsudek soudu prvního stupně v zamítavých výrocích II., III. a VI., přičemž dodal, že neshledal rozpor námitky promlčení s dobrými mravy, poněvadž k marnému uplynutí promlčecí doby došlo pouze v důsledku chování stěžovatele, který své právo neuplatnil včas, ačkoli mu v tom nebránil žádný závažný důvod. Soud dále na podkladě ustanovení § 224 odst. 1 o. s. ř. ve spojení s ustanovením § 142 odst. 1 o. s. ř. uložil stěžovateli zaplatit správci konkursní podstaty na náhradě nákladů řízení před soudy obou stupňů částku 25 600 Kč.
4. Nejvyšší soud usnesením ze dne 29. 8. 2013 č. j. 29 Cdo 2488/2013-309 odmítl stěžovatelovo dovolání, neboť trpělo vadou, pro kterou nelze v dovolacím řízení pokračovat. Konstatoval, že stěžovatelova žádost, jež měla založit přípustnost jeho dovolání a spočívající v tom, že "vyřešená právní otázka v této věci má být dovolacím soudem posouzena jinak", neodpovídá požadavku, aby "dovolacím soudem (již dříve) vyřešená otázka byla (dovolacím soudem) posouzena jinak". Pro splnění požadavku, aby dovolatel uvedl, v čem spatřuje naplnění předpokladů přípustnosti dovolání, nepostačuje pouhá citace ustanovení § 237 o. s. ř., ale z dovolání musí být zřejmé, od kterého svého řešení právní otázky se má dovolací soud odchýlit.
5. Stěžovatel v ústavní stížnosti shledává nepřípustným závěr odvolacího soudu, podle kterého je hodnota pozemku prodaného ve veřejné dražbě nízká, neboť by byl jinak prodán v exekučním řízení; odvolací soud tak předjímal dosud neznámé skutečnosti a jeho úvaha odporuje zásadě volného hodnocení důkazů. Za absurdní konstrukci jdoucí proti smyslu a účelu zákona stěžovatel považuje úvahu odvolacího soudu o vzniku škody pouze v případě, že by hodnota pozemku byla vyšší než cena získaná dražbou, a to proto, že bezdůvodné obohacení má povahu subsidiární a přichází do úvahy v případech, kdy nárok nelze odvodit z jiného právního titulu. Uplatnění námitky promlčení stěžovatel pokládá za rozporné s dobrými mravy a výraz zneužití práva, poněvadž oproti stěžovateli jako straně slabší vystupovali dražebník i správce konkursní podstaty jako profesionálové a osoby nadané vysokou odbornou znalostí, správce konkursní podstaty dokonce jako "osoba honosící se řadou akademických titulů". Jako vnitřně nesourodé stěžovatel hodnotí rozhodnutí odvolacího soudu o náhradě nákladů řízení, který na jedné straně shledal zásadní pochybení žalovaných, avšak na druhé straně "potrestal" stěžovatele uložením povinnosti k náhradě nákladů řízení. Rozhodnutí dovolacího soudu je dle stěžovatelova názoru založeno na chybném výkladu ustanovení § 241a o. s. ř. ve spojení s ustanovením § 41 odst. 2 o. s. ř. Pro posouzení, o jaký dovolací důvod se jedná, totiž není podstatné, jak jej dovolatel označil či pod které ustanovení jej zařadil, ale jeho obsahové vylíčení; stěžovatel má za to, že ve svém dovolání dostatečně uvedl důvody, pro které má být hodnoceno jako důvodné.
8. Jde-li o výklad a aplikaci předpisů podústavního práva, lze je hodnotit jako protiústavní, jestliže nepřípustně postihují některé ze základních práv a svobod, případně pomíjí možný výklad jiný, ústavně konformní, nebo jsou výrazem zjevného a neodůvodněného vybočení ze standardů výkladu, jež je v soudní praxi respektován, resp. jež odpovídá všeobecně akceptovanému (doktrinárnímu) chápání dotčených právních institutů (a představuje tím nepředvídatelnou interpretační libovůli), případně je v extrémním rozporu s požadavky věcně přiléhavého a rozumného vypořádání posuzovaného právního vztahu či v rozporu s obecně sdílenými zásadami spravedlnosti - tzv. přepjatý formalismus (srov. např. nález sp. zn. Pl. ÚS 85/06 ze dne 25. 9. 2007, N 148/46 SbNU 471).
9. Takového pochybení se obvodní a krajský soud při formování úsudku o neexistenci škody v poměrech stěžovatele nedopustily; posuzovaná ústavní stížnost de facto představuje pouze a jen pokračující polemiku se závěry obecných soudů, vedenou v rovině práva podústavního, a stěžovatel - nepřípadně - předpokládá, že na jejím základě Ústavní soud podrobí napadená rozhodnutí běžnému instančnímu přezkumu; aniž by se uchýlil k hodnocení "podústavní" správnosti stížností konfrontovaných právních názorů, pokládá Ústavní soud za adekvátní se omezit na sdělení, že ve výsledku kvalifikovaný exces či libovůli ani vybočení z pravidel ústavnosti nespatřuje.
10. Zásada souladu práv, resp. jejich výkonu s dobrými mravy představuje významný princip, který v odůvodněných případech dovoluje zmírňovat tvrdost zákona a dává soudci prostor pro uplatnění pravidel slušnosti (srov. nález sp. zn. IV. ÚS 2842/10 ze dne 25. 5. 2011, N 101/61 SbNU 527); soudce totiž nesmí rezignovat na spravedlivé řešení, jakkoliv se to může jevit složité (srov. nález sp. zn. II. ÚS 3168/09 ze dne 5. 8. 2010, N 158/58 SbNU 345). Posouzení jednání jako odporujícího dobrým mravům přísluší výhradně obecným soudům (s ohledem na relativní neurčitost pojmu "dobré mravy" je zde soudům dána možnost uvážení); ústavněprávní přezkum není vyloučen, avšak je omezen na to, zda rozhodnutí nevybočilo z ústavních mezí, tj. zda jde o uvážení zákonem povolené, učiněné orgánem veřejné moci k tomu zmocněným a zda netrpí prvky svévole. Ústavnímu soudu coby orgánu ochrany ústavnosti ex constitutione přísluší korigovat pouze evidentní excesy (srov. usnesení ze dne 11. 9. 2008 sp. zn. III. ÚS 151/08, dostupné na http://nalus.usoud.cz).
11. Použití ustanovení § 3 občanského zákoníku není vyloučeno ani k posouzení vznesené námitky promlčení (srov. nález Ústavního soudu ze dne 15. 1. 1997 sp. zn. II. ÚS 309/95, N 6/7 SbNU 45), byť je tomu tak oproti nazírání všeobecnému, že naopak námitka promlčení zásadně dobrým mravům neodporuje. Výjimečně - ve smyslu judikatury Ústavního soudu - mohou nastat situace (např. v poměru mezi nejbližšími příbuznými nebo v důsledku předchozí liknavosti státu), že uplatnění této námitky je výrazem zneužití práva na úkor účastníka, který marné uplynutí promlčecí doby nezavinil, a vůči němuž by nepřiznání jeho nároku bylo nepřiměřeně tvrdým postihem (srov. nálezy ze dne 6. 9. 2005 sp. zn. I. ÚS 643/04, N 171/38 SbNU 367; sp. zn. I. ÚS 718/11 ze dne 26. 6. 2012). Obdobným je posouzení věci, kdy žalobce uplatnil svůj nárok "v dobré víře" v souladu s tehdejší soudní praxí, avšak vlivem pozdější změny judikatury by byl jeho nárok shledán jako promlčený (srov. nálezy sp. zn. IV. ÚS 2842/10 ze dne 25. 5. 2011, N 101/61 SbNU 527; sp. zn. III. ÚS 1275/10 ze dne 22. 12. 2010, N 253/59 SbNU 581; sp. zn. III. ÚS 1976/09 ze dne 13. 12. 2011, sp. zn. II. ÚS 3/10 ze dne 5. 9. 2012). Rozpor s dobrými mravy shledal Ústavní soud také v případě námitky promlčení vznesené státem proti uplatněnému nároku na náhradu škody způsobené nesprávným zahrnutím pozemků do privatizace; zde Ústavní soud ve prospěch stěžovatelek argumentoval principem presumpce správnosti rozhodovací činnosti orgánů státu a nemožností stěžovatelek situaci ovlivnit až do okamžiku těsně předcházejícímu uplynutí objektivní promlčecí doby (srov. nález sp. zn. I. ÚS 2216/09 ze dne 31. 5. 2011, N 103/61 SbNU 551).
12. Ze stěžovatelovy ústavní stížnosti se nepodává, že by mu ve včasném uplatnění nároku na náhradu škody vůči dražebníku bránila nějaká překážka, příbuzenský poměr či by bylo jinak mimo moc stěžovatele, případně že by stěžovatel důvodně spoléhal na ustálený právní názor ohledně promlčení, který později doznal změny. Skutečnost, že dražebník je osobou nadanou odbornými znalostmi, nemůže sama o sobě automaticky činit námitku promlčení rozpornou s dobrými mravy a tedy nevyvolávat příslušné právní účinky, protože dovedeno ad absurdum by to znamenalo, že nárok osoby méně odborně zdatné se nikdy nepromlčí.
13. Rozhodnutí o nákladech řízení před soudem prvního a druhého stupně odráží výsledek řízení ve věci samé vyjádřený ve výrokové části jejich rozhodnutí. Jestliže stěžovateli nebyly požadované nároky přiznány, ať už z jakéhokoli důvodu, nebyl ve své věci úspěšný, s čímž se pojí nepříznivé důsledky v oblasti náhrady nákladů řízení.
14. K tomu, aby dovolání nevykazovalo vady, je třeba, aby kromě jiného obsahovalo nejen vylíčení dovolacího důvodu, ale i vymezení, v čem dovolatel spatřuje splnění předpokladů přípustnosti dovolání (srov. ustanovení § 241a odst. 2 o. s. ř.). Stěžovatele tak stíhala nejdříve povinnost poukázat na právní otázku dříve vyřešenou Nejvyšším soudem, která měla být dle jeho názoru vyřešena jinak, čímž se založila přípustnost dovolání, a následně vymezit dovolací důvod tak, že by vyložil, proč by Nejvyšší soud měl tuto právní otázku posoudit jinak. Nejvyšší soud v napadeném rozhodnutí nerozporoval, že stěžovatel vymezil dovolací důvod, resp. touto otázkou se nezabýval a své rozhodnutí založil na závěru, že stěžovatelovo dovolání trpí absencí identifikace právní otázky, jejíž odlišné řešení mělo založit přípustnost dovolání. Jestliže dovolání tuto náležitost postrádalo, stěží jej bylo možno vykládat dle jeho obsahu (ustanovení § 41 odst. 2 o. s. ř.), který zde není.
15. Vzhledem k tomu, že stěžovatel nedoložil porušení svých ústavně zaručených práv, odmítl Ústavní soud podanou ústavní stížnost jako zjevně neopodstatněnou dle ustanovení § 43 odst. 2 písm. a) zákona č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu, ve znění pozdějších předpisů.

matches:
soud
soud
soud
soud
§ 8
zákona č. 328
soud
Soud
Soud
§ 224
§ 142
soud
§ 237
soud
soud
§ 241
§ 41
SbNU 471
soud
soud
soud
SbNU 527
SbNU 345
§ 3
SbNU 45
SbNU 367
SbNU 527
SbNU 581
soud
soud
SbNU 551
§ 241
soud
soud
§ 41
soud
§ 43
zákona č. 182


text:
Informace o nás - Český ombudsman z.s.
Rok 2011+2012.pdf 1.19MB
Rok 2013.pdf 684.76kB
Rok 2014.pdf 575.08kB
Rok 2015.pdf 468.28kB
Rok 2016.pdf 764.17kB
Rok 2017.pdf 373.65kB
Vymezení působnosti - administrativně po celé ČR, ve vyjímečných případech osobně až do získání nových spolupracovníků v jednotlivých městech . Jinak určen pro kraj Vysočina.
Oblast sledovaného zájmu - činnost v oblasti dodržování a hájení lidských práv, monitorování, transparentní zveřejňování porušování a předkládání ústavně-právnímu výboru poslanecké sněmovny k posouzení, zejména dle tzv. vyšších právních norem, Ústavy - Listiny základních práv a svobod, Všeobecné deklarace lidských práv a svobod, Mezinárodních dohod a úmluv, kompaktability s EU,demokratickými principy a dobrými mravy. Dále v rozsahu práv a povinností dle Trestního řádu, Správního řádu, Občanského soudního řádu, Zákoníku práce, obzvláště zákona č. 99/1963 Sb. § 26, odst. 2, 3 s účinností od 1.1.2003, zákona č. 198/1993 Sb. zákona č. 101/2000 Sb. a zákona č. 106/1999 Sb. § 50 se zaručením svobody slova a zákazu cenzury.
Výhrady a pozice - kontrola moci z dola a sledování tzv. demokracie s právem evidence, monitorování a předávání informací médiím (člen Syndikátu novinářů ČR - investigativní žurnalistika) o postupech moci zákonodárné, soudní, represivní, osob ze sféry úřední, podnikatelské i soukromé.
Právo na info_20140916_0004.pdf 3.32MB
Právo na info-zpeněžené..pdf 714.84kB
ČTK-šíř.inf. za úplatu.pdf 484.72kB
Webová nehoráznost_20141123_0001.pdf 760.11kB
Nový zákon o ochraně osobních udajů nabývá platnosti v květnu 2018, nastává tedy omezení ve zveřejněném vykazování činnosti prostřednictvím webových stránek a povinnost skartace dosavadní evidence od r. 1991 - 2017
Bude tedy nově platit, pro ty jenž se na nás budou s důvěrou obracet prostřednictvím e-mailu, že uvedením celého jména, adresy a telefonního kontaktu poskytují souhlas se zpracováním osobních údajů i s případným zveřejněním.
Doklady-oprávnění
Prokázání psych.způsobilosti
Kvalita obyvatel.
Kvalita obyvatel.jpg 5.74MB
Nezaměstnanost zřejmě někomu vyhovuje..pdf 1.25MB
K souboru ,,Nezaměstnanost zřejmě někomu vyhovuje" je nezbytné dodat, že vhledem k tzv. transformaci občanských sdružení do spolků dle NOZ došlo od 1.1.2014 k tomu, že v evidenci MV ČR jako neziskové, nestátní organizace (NNO) zůstala jenom hrstka ,,Vyvolených" ( např. Helsinský výbor) s nárokem na státní dodatace a programem integrace cizinců.
Penze.pdf 1.1MB
Vychytralý rádobyzaměstnavatel..pdf 470.42kB
Čs. voj. mise v zahraničí_20150129_0002.pdf 1.54MB

matches:
zákona č. 99
§ 26
zákona č. 198
zákona č. 101
zákona č. 106
§ 50


text:
VINIS GOLD s.r.o. Český Těšín - Mosty IČO 25893742 kontakty (19.08.2018) | Finance.cz
VINIS GOLD s.r.o. Český Těšín - Mosty IČO: 25893742
Tato stránka obsahuje výpis dat z různých rejstříků pro firmu VINIS GOLD s.r.o., která sídlí v obci Český Těšín - Mosty a bylo jí přiděleno IČO 25893742.
Výpis obsahuje aktuální i historická data z obchodního rejstříku (Justice.cz) včetně sbírky listin a živnostenského rejstříku (RŽP). Pokud firma VINIS GOLD s.r.o. má i datovou schránku, pak zde naleznete i údaje o její datové schránce.
Firma s názvem VINIS GOLD s.r.o. se sídlem v obci Český Těšín - Mosty byla založena v roce 2001. Společnost je stále aktivní. V jejím vedení se dosud vystřídalo 2 osob. Společnost podniká v oboru Výroba, obchod a služby neuvedené v přílohách 1 až 3 živnostenského zákona , Velkoobchod , Zprostředkování obchodu a další.
Základní údaje o VINIS GOLD s.r.o. IČO: 25893742
VINIS GOLD s.r.o.
Společnost s ručením omezeným 20.11.2001
gvwam3b
CZ25893742
Školní 333 MOSTY 735 62 ČESKÝ TĚŠÍN 6
3513651339/0800 15.4.2014
Kontakty na VINIS GOLD s.r.o. IČO: 25893742
Školní 333 , 735 62 Český Těšín - Mosty Česká republika
Český Těšín - Mosty, Školní 333, PSČ 73562 20.11.2001
Školní 333, Český Těšín 735 62
Školní 333 NEOAD, Český Těšín 735 62
Český Těšín - Mosty, Školní 333, PSČ 735 62
Obory činností VINIS GOLD s.r.o. IČO: 25893742
velkoobchod 20.11.2001
specializovaný maloobchod 20.11.2001
zprostředkování obchodu 20.11.2001
279 , Třanovice 739 53
1007786264
Vedení firmy VINIS GOLD s.r.o. IČO: 25893742
Ing. Barbara Sembol 15.10.2009
739 55 Smilovice 242 Česká republika
Smilovice 242, PSČ 73955
Ing. Barbara Sembolová 20.11.2001 - 15.10.2009
Školní 333 , Český Těšín - Mosty Česká republika
Český Těšín - Mosty, Školní 333
Ing. Barbara Sembol
Vlastníci firmy VINIS GOLD s.r.o. IČO: 25893742
zakladni 200 000 Kč - 20.11.2001
Sbírka Listin VINIS GOLD s.r.o. IČO: 25893742
C 24802/SL 17 účetní závěrka [2013] Rozvaha Krajský soud v Ostravě 1.7.2014 1.8.2014 2
C 24802/SL 16 účetní závěrka [2013] VZZ Krajský soud v Ostravě 1.7.2014 1.8.2014 1
C 24802/SL 15 účetní závěrka [2013] Příloha Krajský soud v Ostravě 1.7.2014 1.8.2014 2
C 24802/SL 14 účetní závěrka [2012] rozvaha+výkaz zisků a ztrát Krajský soud v Ostravě 5.9.2013 6.9.2013 4
C 24802/SL 13 účetní závěrka r. 2011 bez příl. Krajský soud v Ostravě 22.10.2012 17.1.2013 3
C 24802/SL 12 účetní závěrka r.2010 bez příl. Krajský soud v Ostravě 31.3.2011 5.4.2011 2
C 24802/SL 9 účetní závěrka r. 2007 vč. přílohy Krajský soud v Ostravě 31.1.2008 14.6.2010 15.6.2010 7
C 24802/SL 8 účetní závěrka r. 2006 vč. přílohy Krajský soud v Ostravě 14.2.2007 14.6.2010 15.6.2010 7
C 24802/SL 7 účetní závěrka r. 2005 vč. přílohy Krajský soud v Ostravě 16.3.2006 14.6.2010 15.6.2010 7
C 24802/SL 6 účetní závěrka r. 2004 vč. přílohy Krajský soud v Ostravě 25.3.2005 14.6.2010 15.6.2010 7
C 24802/SL 11 účetní závěrka r. 2009 vč. přílohy Krajský soud v Ostravě 4.2.2010 14.6.2010 15.6.2010 6
C 24802/SL 10 účetní závěrka r. 2008 vč. přílohy Krajský soud v Ostravě 31.3.2009 14.6.2010 15.6.2010 6
C 24802/SL 5 zakladatelské dokumenty - spol. smlouva Krajský soud v Ostravě 18.9.2009 15.10.2009 19.10.2009 5
C 24802/SL 4 účetní závěrka r.2003,úč.z.,příl.,usn.VH Krajský soud v Ostravě 22.9.2004 23.9.2004 7
C 24802/SL 3 účetní závěrka r. 2002 Krajský soud v Ostravě 17.7.2003 21.7.2003 9
C 24802/SL 2 účetní závěrka - rok 2001 Krajský soud v Ostravě 7.4.2003 1
C 24802/SL 1 notářský zápis NZ 166/2001 Krajský soud v Ostravě 8.8.2001 23.11.2001 6
Hodnocení VINIS GOLD s.r.o.
Výpis dat pro firmu VINIS GOLD s.r.o. obsahuje pouze taková data, která lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.
výpis firmy VINIS GOLD s.r.o., 25893742 na obchodním rejstříku
výpis firmy VINIS GOLD s.r.o., 25893742 na živnostenském rejstříku
výpis firmy VINIS GOLD s.r.o., 25893742 na Datových schránkách
VINIS GOLD s.r.o. - 25893742 - Český Těšín , Školní 333
Stella vinis s.r.o. - 02252180 - Ostrava , Švabinského 1700/4

matches:
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
zákona č. 101


text:
21 Cdo 742/2004
Dotčené předpisy: § 241a odst. 3 předpisu č. 99/1963Sb., § 237 odst. 1 písm. c) předpisu č. 99/1963Sb., § 243b odst. 5 písm. c) předpisu č. 99/1963Sb., § 218 odst. 5 písm. c) předpisu č. 99/1963Sb.
Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedy senátu JUDr. Ljubomíra Drápala a soudců JUDr. Zdeňka Novotného a JUDr. Mojmíra Putny v právní věci žalobce J. V., jako správce konkursní podstaty úpadce N., spol. s r.o., zastoupeného advokátem, proti žalované D. L., zastoupené advokátem, o 135.379,60 Kč s příslušenstvím, vedené u Okresního soudu v Hradci Králové pod sp. zn. 11 C 86/2001, o dovolání žalované proti rozsudku Krajského soudu v Hradci Králové ze dne 3. listopadu 2003 č.j. 21 Co 455/2003-142, takto:
II. Žalovaná je povinna zaplatit žalobci na náhradě nákladů dovolacího řízení 6.285,- Kč do tří dnů od právní moci tohoto usnesení k rukám advokáta.
Obchodní společnost N., spol. s r.o. (dále též jen "úpadce") se žalobou podanou u Okresního soudu v Hradci Králové dne 18.5.2001 domáhala, aby jí žalovaná zaplatila 135.379,60 Kč s 26% úrokem od 16.4.1998 do zaplacení. Žalobu zdůvodnila zejména tím, že žalovaná byla u ní zaměstnána podle pracovní smlouvy ze dne 18.12.1995 a že v době trvání pracovního poměru, který byl skončen dohodou ke dni 31.3.1998, s ní dne 5.1.1998 uzavřela dohodu o hmotné odpovědnosti. Po provedené inventuře pokladny dne 6.3.1998 byl úpadcem zjištěn schodek na svěřených hodnotách ve výši 140.790,60 Kč, který žalovaná nedokázala vysvětlit. Po dohodě se žalovanou byla na celkovou výši škody 140.790,60 Kč "započtena mzda" žalované za měsíce únor a březen 1998 v celkové částce 5.411,- Kč s tím, že o úhradě zbývající částky bude uzavřena samostatná dohoda. K tomu však již nedošlo a žalované zbývá uhradit zbytek škody ve výši 135.379,60 Kč. Žalovaná byla zástupcem úpadce vyzvána k zaplacení zůstatku škody dopisem ze dne 20.3.1998 nejpozději do 15.4.1998, žádnou částku však úpadci neuhradila.
Okresní soud v Hradci Králové - poté, co zjistil, že na majetek obchodní společnosti N., spol. s r.o., byl usnesením Krajského soudu v Hradci Králové ze dne 17.10.2001 č.j. 45 K 54/2001-38 prohlášen konkurs a že správcem konkursní podstaty byl ustaven J. V., který navrhl, aby v řízení bylo pokračováno a který se proto stal žalobcem na místě úpadce - rozsudkem ze dne 15.5.2003 č.j. 11 C 86/2001-115 žalobě vyhověl a rozhodl, že žalovaná je povinna zaplatit žalobci na náhradě nákladů řízení 30.605,- Kč k rukám advokáta JUDr. J. S. Z provedeného dokazování dovodil, že žalovaná za trvání pracovního poměru v době od 18.12.1995 do 31.3.1998 uzavřela a podepsala dne 5.1.1998 se žalobcem jako zaměstnavatelem, za něhož jednal Z. B., dohodu o hmotné odpovědnosti, kterou převzala ke dni 5.1.1998 pokladní hotovost v celkové výši 52.346,- Kč a současně převzala hmotnou odpovědnost za takto svěřenou částku a další hodnoty, které převezme k vyúčtování v rámci pokladny, kterou pro žalobce vedla. Podle soudu prvního stupně žalovaná neprokázala, že by dohoda o hmotné odpovědnosti byla uzavřena a podepsána až v měsíci březnu 1998, tedy po provedení inventury pokladny a zjištění schodku (v tomto směru je výpověď žalované v rozporu s výpovědí svědka Z. B., s písemným uznáním závazku k náhradě škody ze dne 18.3.1998 a s jejím podpisem na samostatné dohodě o hmotné odpovědnosti u data 5.1.1998). Tvrzení žalované, že "dohodu podepsala jako antidatovanou a na nátlak Z. B.", považoval soud prvního stupně za účelové a nevěrohodné, neboť žalovaná v tomto směru nepředložila žádné důkazy. Rovněž za nevěrohodnou považoval výpověď svědka Ing. V. J. ohledně tvrzeného podpisu "antidatované dohody" žalovanou z důvodu její rozporuplnosti, když tento svědek v rámci svého prvního vyjádření k této otázce dne 9.9.1998 při svém výslechu v procesním postavení svědka v trestním řízení uvedl, že "vůbec neví, zda žalovaná měla nějakou takovou dohodu uzavřenou", teprve následně s odstupem dvou let v rámci svého výslechu u hlavního líčení dne 14.7.2000 a podrobněji ještě v rámci výslechu v této věci dne 14.2.2002 popisoval okolnosti související s chováním a jednáním žalované ohledně podpisu "antidatované dohody" (sám svědek však uvedl, "že neví, zda dohoda byla antidatována, ani nebyl přítomen jejímu podpisu"). Soud prvního stupně uzavřel, že žalovaná neprokázala, že by schodek zjištěný v pokladně za období od 1.1.1998 do 6.3.1998 ve výši 140.790,60 Kč vznikl zcela či zčásti bez jejího zavinění, a že proto podle ustanovení § 176 odst. 1 zákoníku práce za tento schodek odpovídá. Neshledal důvody pro snížení schodku ani podle ustanovení § 182 zákoníku práce, neboť nebylo žalovanou tvrzeno ani prokázáno, že by měla uzavřenou dohodu o společné hmotné odpovědnosti, ani podle ustanovení § 183 zákoníku práce, když nebyly žalovanou tvrzeny ani prokázány důvody zvláštního zřetele hodné. Podle soudu prvního stupně bylo bezpředmětné, jaký druh práce měla žalovaná podle pracovní smlouvy pro žalobce vykonávat, neboť bylo prokázáno, že vedla pro žalobce pokladnu a uzavřela dohodu o hmotné odpovědnosti, a stejně tak bylo nerozhodné, zda žalovaná byla k vedení pokladny žalobcem zaškolena či nikoliv, neboť vedení pokladny nevyžadovalo zvláštního proškolení (zvláštních znalostí či zvláštního vzdělání).
K odvolání žalované Krajský soud v Hradci Králové rozsudkem ze dne 3.11.2003 č.j. 21 Co 455/2003-142 rozsudek soudu prvního stupně potvrdil a rozhodl, že žalovaná je povinna zaplatit žalobci na náhradě nákladů odvolacího řízení 24.960,- Kč k rukám advokáta JUDr. J. S. a že České republice se nepřiznává právo na náhradu nákladů řízení. Dovodil, že soud prvního stupně správně zhodnotil provedené důkazy z hlediska jejich významu pro rozhodnutí ve věci i z hlediska jejich věrohodnosti (správně vyhodnotil při porovnání jednotlivých výpovědí učiněných svědkem Z. B. v tomto řízení a v řízení trestním jeho výpověď jako věrohodnou, naproti tomu při obdobném porovnání jednotlivých výpovědí - v časové souvislosti - učiněných svědkem Ing. V. J. zhodnotil jeho výpověď jako nevěrohodnou), a na základě těchto důkazů učinil správná skutková zjištění a vyvodil správné právní závěry. Námitku žalované, že dohodu o hmotné odpovědnosti podepsala jako antidatovanou a pod nátlakem "majitele firmy" Z. B. a že proto je uvedená dohoda neplatná, odvolací soud odmítl s odůvodněním, že žalovaná neunesla v tomto směru důkazní břemeno. Souhlasil rovněž s názorem soudu prvního stupně, že vedení pokladny nevyžadovalo zvláštní zaškolení ani zvláštní vzdělání, neboť šlo o jednoduché účetní operace. Za nepřípadné označil odvolací soud námitky žalované, že neměla vytvořeny podmínky k řádnému plnění povinností pokladní z důvodu stěhování žalobce do jiného sídla, neboť bylo prokázáno (výpovědí svědkyně D. S.), že stěhování bylo provedeno do konce roku 1997, a inventura, kterou byl zjištěn schodek, se týkala pouze účetních operací pokladny za leden, únor a počátek měsíce března roku 1998.
Proti rozsudku odvolacího soudu podala žalovaná dovolání. Namítá, že "sice byly provedeny navržené důkazy", ale "nebyly zhodnoceny v jejich jednotlivostech a vcelku". Soud "dal za pravdu svědkovi B., přičemž nebral v úvahu svědeckou výpověď Ing. J.". Žalovaná se od počátku řízení hájila, že k antidatování a podpisu dohody byla panem B., který byl v té době jejím nadřízeným a "majitelem firmy", donucena, neboť jí bylo řečeno, že "když dohodu nepodepíše, bude věc předána policii". Namítá, že všechny její výpovědi, jak v trestním řízení, tak i v civilním, byly shodné. Výpověď svědka B. při jednání považuje žalovaná za "absolutně nepřesvědčivou", neboť svědek používal "jinotajů, jako např. nepamatuji se, domnívám se". Žalovaná rovněž spatřuje pochybení soudů obou stupňů v hodnocení důkazů, především v tom, že "obě soudní rozhodnutí polemizují s důkazy, které byly prováděny v trestním řízení", "soudy tak nedodržely zásadu stanovenou v § 135 odst. 1 o.s.ř., že soud je vázán rozhodnutím, které učinil soud v trestním řízení". Podle názoru žalované bylo přihlédnuto při konečném rozhodnutí pouze k důkazům, které jsou "v neprospěch žalované a neobjektivní". Za nesprávný považuje žalovaná závěr soudu, že by neunesla důkazní břemeno o tom, že dohoda byla podepsána jiného data a že byla podepsána pod nátlakem. Žalovaná dovozuje, že "nebylo prokázáno její zavinění podle § 172 odst. 3 ZP", pouze bylo konstatováno, že při účetní závěrce byl zjištěn schodek, "nebylo však prokázáno jak byl způsoben". Navrhla, aby dovolací soud zrušil rozsudky soudů obou stupňů a aby věc vrátil soudu prvního stupně k dalšímu řízení.
Žalobce navrhl, aby dovolací soud dovolání žalované jako "nepřípustné zamítl". Uvedl, že napadené rozhodnutí nemá po právní stránce zásadní význam, neboť žalovaná ve svém dovolání neuvádí "žádný z dovolacích důvodů, předpokládaných současným právním řádem", a pouze zpochybňuje soudy provedené hodnocení důkazů, zejména výslech svědků.
Žalovaná v projednávané věci - jak vyplývá z obsahu dovolání - právní posouzení věci nezpochybňuje. Z obsahu dovolání (z vylíčení důvodů dovolání) vyplývá, že podrobuje kritice skutková zjištění, z nichž rozsudek odvolacího soudu (a rozsudek soudu prvního stupně) vychází. Podstatou všech jejích námitek je nesouhlas s tím, jak odvolací soud (a soud prvního stupně, jehož závěry považoval odvolací soud za správné) hodnotil provedené důkazy, a k jakým skutkovým závěrům z provedených důkazů dospěl. Dovolatelka na rozdíl od skutkových zjištění soudů obou stupňů v dovolání předestírá vlastní skutkové závěry (o tom, že "dohoda o hmotné odpovědnosti byla podepsána v jiný den, než který je uveden na dohodě, 5.1.1998" a že "k podpisu této dohody byla donucena svým nadřízeným Z. B."). Na těchto skutkových závěrech pak buduje své vlastní a od odvolacího soudu odlišné právní posouzení věci (podle kterého "je dohoda o hmotné odpovědnosti neplatná" a "ke vzniku schodku došlo bez zavinění žalované"). Tím, že dovolatelka na vlastních (odlišných) skutkových závěrech buduje odlišný právní názor na věc, nezpochybňuje právní posouzení věci odvolacím soudem, ale skutková zjištění, která byla pro právní posouzení věci odvolacím soudem rozhodující. Námitky žalované tedy nepředstavují uplatnění dovolacího důvodu podle ustanovení § 241a odst. 2 písm. b) o.s.ř., ale dovolacího důvodu podle ustanovení § 241a odst. 3 o.s.ř. Správnost rozsudku odvolacího soudu z hlediska tohoto dovolacího důvodu nemohl dovolací soud přezkoumat, neboť skutečnost, že rozsudek odvolacího soudu eventuálně vychází ze skutkového zjištění, které nemá podle obsahu spisu v podstatné části oporu v provedeném dokazování, nezakládá - jak uvedeno výše - přípustnost dovolání podle ustanovení § 237 odst. 1 písm. c) o.s.ř.
V dovolacím řízení vznikly žalobci v souvislosti se zastoupením advokátem náklady, které spočívají v paušální odměně za zastupování ve výši 6.210,- Kč (srov. ustanovení § 3 odst. 1 bod 5, § 10 odst. 3, § 14 odst. 1, § 15, § 16 a § 18 odst. 1 vyhlášky č. 484/2000 Sb. ve znění vyhlášek č. 49/2001 Sb. a č. 110/2004 Sb.) a v paušální částce náhrady výdajů za jeden úkon právní služby ve výši 75,- Kč (srov. § 13 odst. 3 vyhlášky č. 177/1996 Sb. ve znění vyhlášek č. 235/1997 Sb., č. 484/2000 Sb. a č. 68/2003 Sb.), celkem ve výši 6.285,- Kč. Protože dovolání žalované bylo odmítnuto, dovolací soud jí podle ustanovení § 243b odst. 5 věty první, § 224 odst. 1 a § 146 odst. 3 o.s.ř. uložil, aby žalobci tyto náklady nahradila. Žalovaná je povinna přiznanou náhradu nákladů řízení zaplatit k rukám advokáta, který žalobce v tomto řízení zastupoval (§ 149 odst. 1 o.s.ř.).

matches:
§ 241
§ 237
§ 243
§ 218
soud
soud
soud
Soud
§ 176
§ 182
§ 183
soud
soud
soud
soud
Soud
§ 135
soud
soud
§ 172
soud
soud
soud
soud
soud
§ 241
§ 241
soud
§ 237
§ 3
§ 10
§ 14
§ 15
§ 16
§ 18
§ 13
soud
§ 243
§ 224
§ 146


11 Tcu 128/2003
Podle § 4 odst. 2 zák. č. 269/1994 Sb. se do evidence Rejstříku trestů zaznamenají údaje o odsouzení státních občanů České republiky J. A. a K. Č., rozsudkem Obvodového soudu v Drážďanech, Spolková republika Německo, ze dne 5. 5. 1998, sp. zn. 218 Ds 142 Js 077516/97, a to v případě J. A. pro trestný čin řemeslného převádění cizinců ve třech případech a v případě K. Č. pro trestný čin řemeslného převádění cizinců ve dvou případech podle § 92a odst. 2 č. 1 odst. 1 č. 1 a 2, § 92 odst. 1 č. 1 a 6 cizineckého zákona Spolkové republiky Německo, § 53, § 54 trestního zákona Spolkové republiky Německo k úhrnnému nepodmíněnému trestu odnětí svobody v trvání jednoho roku a šesti měsíců u J. A. a k úhrnnému nepodmíněnému trestu odnětí svobody v trvání jednoho roku a dvou měsíců u K. Č.
Rozsudkem Obvodového soudu v Drážďanech, Spolková republika Německo, ze dne 5. 5. 1998, sp. zn. 218 Ds 142 Js 077516/97, jenž nabyl právní moci pokud jde o J. A. dne 13. 5. 1998, a pokud jde o K. Č. dne 7. 7. 1998, byl J. A. uznán vinným trestným činem řemeslného převádění cizinců ve třech případech a K. Č. uznán vinným trestným činem řemeslného převádění cizinců ve dvou případech, a to podle § 92a odst. 2 č. 1 odst. 1 č. 1 a 2, § 92 odst. 1 č. 1 a 6 cizineckého zákona Spolkové republiky Německo, § 53, § 54 trestního zákona Spolkové republiky Německo. Uvedené trestné činnosti se podle zjištění soudu dopustili tím, že
1. někdy ve dnech 12. až 13. 12. 1997 J. A. sám převedl 34 občanů neznámých třetích států v oblasti obce N. přes česko - německou hranici na území Spolkové republiky Německo, na místo, které mu ukázal jeho příkazce na mapě. Za to mu přislíbil odměnu v neznámé výši.
2. dne 16. 12. 1997 J. A. společně s třetí osobou převedl na příkaz dvou neidentifikovaných osob 8 příslušníků neznámých třetích států v oblasti M.?N. přes česko - německou hranici na území Spolkové republiky Německo, kde K. Č. měl tyto osoby převzít na německé straně do osobního vozu a dále převézt do vnitrozemí SRN, k čemuž nedošlo, protože J. A. s cizinci na určené místo nedorazil, ale vzal šest z těchto osob zpět do vnitrozemí, neboť neměli finanční prostředky na další přepravu. Za každou osobu byla K. Č. slíbena odměna ve výši 100,- DM a J. A. finanční odměna ve výši 50, - 100,- DM.
3. dne 17. 12. 1997 převedli oba obžalovaní společně na příkaz třetí osoby 8 alžírských státních příslušníků v oblasti N. pěšky přes česko - německou hranici na území Spolkové republiky Německo. Oběma obžalovaným byl za tuto činnost přislíben majetkový prospěch ve výši 400,-DM v případě dopravení osob do B. Obžalovaní a převáděné osoby byli zadrženi.
Ve všech případech jim bylo známo, že cizinci z třetích zemí neměli povolení pro legální přicestování do Spolkové republiky Německo, ani povolení pro legální pobyt, či potvrzení o čekací lhůtě. Za tuto trestnou činnost byl K. Č. uložen úhrnný nepodmíněný trest odnětí svobody v trvání jednoho roku a dvou měsíců a J. A. úhrnný nepodmíněný trest odnětí svobody v trvání jednoho roku a šesti měsíců.
Z podaného návrhu a z obsahu připojeného spisového materiálu vyplývá, že odsouzení jsou občany České republiky, kteří byli odsouzeni cizozemským soudem, přičemž odsouzení se týká skutku, který vykazuje znaky trestného činu i podle právního řádu České republiky (trestného činu nedovoleného překročení státní hranice podle § 171a tr. zák.). Tím jsou splněny formální podmínky ustanovení § 4 odst. 2 zákona.
V posuzované věci jsou dány ovšem i podmínky materiální povahy. K. Č. a J. A. se s úmyslem opatřit si trvalý příjem podíleli opakovaně na organizované ilegální přepravě značného počtu cizinců přes státní hranici ne území jiného státu. Jedná se o nebezpečnou a v posledních letech také velmi rozšířenou trestnou činnost, která současně poškozuje i zájmy České republiky. Pokud jde o druh trestu, byly jim uloženy nepodmíněné tresty odnětí svobody již v nezanedbatelné výši. Lze tedy dovodit, že podmínky ustanovení § 4 odst. 2 zákona týkající se závažnosti činu a druhu uloženého trestu jsou splněny.


text:
Vyhláška 246/2001 sb. - Vyhláška o požární prevenci | Požární prevence
Vyhláška MV 246/2001 sb. – Vyhláška o požární prevenci
Ministerstvo vnitra (dále jen „ministerstvo“) podle § 101 písm. a) stanoví k provedení § 6b, § 11 odst. 8, § 15 odst. 2, § 16 odst. 4, § 17 odst. 5 a § 31a zákona č. 133/1985 Sb., o požární ochraně, ve znění zákona č. 425/1990 Sb., zákona č. 40/1994 Sb., zákona č. 203/1994 Sb., zákona č. 163/1998 Sb., zákona č. 71//2000 Sb. a zákona č. 237/2000 Sb. (dále jen „zákon“):
a) požární bezpečností – souhrn organizačních, územně technických, stavebních a technických opatření k zabránění vzniku požáru nebo výbuchu s následným požárem, k ochraně osob, zvířat a majetku v případě vzniku požáru a k zamezení jeho šíření,
b) požární technikou – zásahové požární automobily, požární přívěsy, návěsy, kontejnery, plavidla, vznášedla a letadla,
c) věcnými prostředky požární ochrany – prostředky používané k ochraně, záchraně a evakuaci osob, k hašení požáru a prostředky používané při činnosti jednotky požární ochrany při záchranných a likvidačních pracích a ochraně obyvatelstva při plnění úkolů civilní ochrany, popřípadě při činnosti požární hlídky,
d) požárně bezpečnostním zařízením – systémy, technická zařízení a výrobky pro stavby podmiňující požární bezpečnost stavby nebo jiného zařízení,
e) vyhrazenými druhy požární techniky, věcných prostředků požární ochrany a požárně bezpečnostních zařízení – požární technika, pro kterou jsou stanoveny technické podmínky zvláštním právním předpisem,1) věcné prostředky požární ochrany a požárně bezpečnostní zařízení, na jejichž projektování, instalaci, provoz, kontrolu, údržbu a opravy jsou kladeny zvláštní požadavky,
f) normativním požadavkem – konkrétní technický požadavek obsažený v české technické normě, jehož dodržením se považuje požadavek příslušného ustanovení vyhlášky za splněný; neexistuje-li pro příslušnou oblast platná česká technická norma, považuje se za normativní požadavek konkrétní technická specifikace obsažená ve veřejně dostupném uznávaném normativním dokumentu,2)
g) hořlavou látkou – látka v tuhém, kapalném nebo plynném stavu, která je za předvídatelných podmínek schopna hořet nebo při své látkové nebo fázové změně vytvářet produkty schopné hořet,
h) požárním nebezpečím – pravděpodobnost vzniku požáru nebo výbuchu s následným požárem,
i) požárně technickou charakteristikou – vlastnost látky vyjádřená měřitelnou hodnotou nebo stanovená na základě měřitelných hodnot více dílčích vlastností anebo jev vystihující chování látky při procesu hoření nebo s ním související,
j) technicko bezpečnostním parametrem – požárně technická charakteristika, která kvalitativně nebo kvantitativně vyjadřuje vlastnosti hořlavé látky, při jejímž dodržení za předvídatelných podmínek se činnost považuje z hlediska nebezpečí vzniku požáru nebo výbuchu s následným požárem za bezpečnou,
k) průvodní dokumentací – montážní návod, technické podmínky pro projektování nebo provoz, návod k obsluze, požadavky na kontroly, údržbu nebo opravy, podmínky požární bezpečnosti pro používání výrobku nebo zařízení, bezpečnostní listy apod.,
l) veřejností – osoby, které se oprávněně mohou vyskytovat při provozovaných činnostech a nejsou v pracovním poměru nebo obdobném pracovním vztahu3) k jejím provozovatelům, nejsou vlastníky objektů, v nichž jsou činnosti provozovány ani provozovateli těchto činností,
m) požárem – každé nežádoucí hoření, při kterém došlo k usmrcení nebo zranění osob nebo zvířat, ke škodám na materiálních hodnotách nebo životním prostředí a nežádoucí hoření, při kterém byly osoby, zvířata, materiální hodnoty nebo životní prostředí bezprostředně ohroženy,
n) ohlašovnou požárů – místo s trvalou obsluhou vybavené potřebnými komunikačními prostředky, které je určeno k přijímání hlášení o vzniku požáru nebo jiné mimořádné události a k vyhlášení požárního poplachu, jakož i k plnění dalších úkolů podle příslušné dokumentace požární ochrany.
(1) Množství, druhy a způsob vybavení prostor a zařízení právnických osob a fyzických osob vykonávajících podnikatelskou činnost podle zvláštních předpisů (dále jen „podnikající fyzické osoby“) věcnými prostředky požární ochrany a požárně bezpečnostními zařízeními vyplývá z požárně bezpečnostního řešení stavby,4) nebo z obdobné dokumentace, která je součástí projektové dokumentace ověřené stavebním úřadem podle zvláštního právního předpisu5) nebo je stanoveno v jiném právním předpisu.6)
(3) Za vyhrazené druhy požárně bezpečnostních zařízení (dále jen „vyhrazená požárně bezpečnostní zařízení“) se považují
(3) U vyhrazených požárně bezpečnostních zařízení, jejichž projektování není vymezeno normativními požadavky, se postupuje podle projekčních předpisů výrobců nebo dovozců (dále jen „výrobce“) těchto zařízení.
(6) Je-li podmínkami stavebního povolení stanoveno předložení podrobnější dokumentace podle zvláštního právního předpisu,12) (dále jen „podrobnější dokumentace“) musí být splněny požadavky uvedené v § 10 odst. 2.
(1) Pravidelné kontroly dodržování předpisů o požární ochraně podle § 5 odst. 1 písm. e) zákona se zabezpečují formou preventivních požárních prohlídek a prověřováním dokladů o plnění povinností stanovených předpisy o požární ochraně (dále jen „preventivní požární prohlídky“).
(3) Cílem preventivních požárních prohlídek je odstranění zjištěných závad a odchylek od žádoucího stavu (dále jen „požární závady“). Lhůty k odstranění zjištěných požárních závad navrhuje osoba provádějící preventivní požární prohlídku.
(2) Na základě žádosti osoby předávající výrobek nebo vzorek podle odstavce 1 vyhotovuje orgán státního požárního dozoru potvrzení („Protokol o předání a převzetí výrobku nebo vzorku“), jehož stejnopis předávající osoba obdrží.
(1) Podmínky požární bezpečnosti se stanoví k zabránění vzniku požáru a k ochraně osob, zvířat a majetku v případě vzniku požáru a k zamezení jeho šíření. Při stanovení podmínek požární bezpečnosti se k prostorám, objektům a pracovištím (dále jen „místa“), kde právnické osoby nebo podnikající fyzické osoby provozují činnosti, přiřadí charakteristiky, podle kterých jsou definovány činnosti se zvýšeným požárním nebezpečím (§ 4 odst. 2 zákona).
stanovení maximálního množství hořlavých a hoření podporujících látek, přípravků nebo materiálů (dále jen „množství látek“),
stanoví zajištění požární ochrany v době přerušení, omezení nebo přechodného zastavení provozu (dále jen „doba sníženého provozu“) a v mimopracovní době,
(1) Při posuzování požárního nebezpečí činností s vysokým požárním nebezpečím (dále jen „posouzení požárního nebezpečí“) se postupuje obdobně podle § 15 odst. 1 až 3, přičemž se klade zvláštní důraz na případné kumulativní účinky požárního nebezpečí.
organizačního charakteru – například stanovení organizační struktury pro plnění povinností na úseku požární ochrany, zvláštní požadavky na provádění školení zaměstnanců a odbornou přípravu zaměstnanců zařazených do preventivních požárních hlídek, preventistů požární ochrany a jednotek požární ochrany, způsobilost zaměstnanců určených k obsluze, údržbě, opravě a kontrolám technických a požárně bezpečnostních zařízení, není-li tato stanovena výrobcem, zpracování a kontrola dokumentace požární ochrany, způsob, rozsah a termíny provádění preventivních požárních prohlídek, zajištění požární ochrany v době sníženého provozu a v mimopracovní době,
technického charakteru – například zvláštní požadavky na provádění údržby, oprav, obsluhy a kontroly objektů, technických a technologických zařízení, stanovení technických parametrů, které nelze překročit (teplota, tlak apod.), zajištění spojovacích prostředků, vybavení ohlašoven požárů, označení ochranných nebo nebezpečných pásem, způsob vybavení požární technikou, věcnými prostředky požární ochrany, popřípadě požárně bezpečnostními zařízeními, zajištění volných únikových cest, příjezdových komunikací a nástupních ploch pro požární techniku, přístupu k hlavním vypínačům elektrického proudu, uzávěrům vody, plynu, ústředního vytápění, popřípadě dalších produktovodů, označení všech určených míst požárními, výstražnými a bezpečnostními značkami9) nebo tabulkami, způsob manipulace s hořlavými nebo nebezpečnými látkami,
jiná – například vytvoření vlastního systému přípravy na řešení závažných havárií a systému řízení při jejich vzniku, stanovení jeho organizační struktury, specifikace materiálního a technického vybavení, vícestupňové systémy požárně bezpečnostních zařízení, zřízení jednotky požární ochrany (druh jednotky požární ochrany, početní stavy, vybavení apod.).
množství látek vyskytujících se při provozování činností v jednom prostoru (jeden nebo více stavebních objektů, skladovací nebo manipulační plochy, technologická zařízení nebo jejich části, zásobníky a nádrže, které právnická osoba nebo podnikající fyzická osoba užívá a které spolu stavebně, provozně nebo technologicky souvisejí, (dále jen „jeden prostor“), se sčítají,
(3) Koncentrace hořlavého prachu nebo par hořlavých kapalin ve směsi se vzduchem nebo jiným plynným okysličovadlem se považuje za nebezpečnou pro výbuch s následným požárem (dále jen „nebezpečná koncentrace“), přesahuje-li technicko bezpečnostní parametry stanovené v průvodní dokumentaci. Nejsou-li technicko bezpečnostní parametry stanoveny nebo doloženy průvodní dokumentací, považuje se za nebezpečnou koncentraci dosažení hodnoty 25 % a vyšší, než je dolní mez výbušnosti23) pro hořlavé prachy nebo páry hořlavých kapalin.
(1) Komise ministerstva podle § 11 odst. 1 a 2 zákona (dále jen „komise“) se ustavuje z příslušníků Hasičského záchranného sboru České republiky (dále jen „příslušník“), popřípadě z dalších odborníků z oblasti požární ochrany. Komise má lichý počet členů, nejméně 3, přičemž 1 z jejích členů, kterého určí ministerstvo, vykonává funkci předsedy.
(2) Přihlášku ke zkoušce odborné způsobilosti podle § 11 odst. 1 a 2 zákona (dále jen „zkouška“) podává uchazeč komisi. Komise při jednání rozhoduje většinou hlasů. O výsledku zkoušky komise vyhotoví písemný protokol podepsaný předsedou a členy komise.
(7) Jestliže uchazeč odpověděl v písemném testu správně alespoň na 90 % v něm obsažených otázek, je hodnocen klasifikačním stupněm „prospěl“ a postupuje k ústnímu přezkoušení. V opačném případě je hodnocen klasifikačním stupněm „neprospěl“.
(8) Při ústním přezkoušení uchazeč prokazuje potřebné znalosti včetně jejich samostatné aplikace. V případě, že odpoví správně na zkušební otázky, je hodnocen klasifikačním stupněm „prospěl“.
(9) Je-li uchazeč hodnocen klasifikačním stupněm „prospěl“ z písemného testu i z ústního přezkoušení, je jeho zkouška hodnocena klasifikačním stupněm „prospěl“. V opačném případě je hodnocen klasifikačním stupněm „neprospěl“ a v případě opakování zkoušky opakuje jak písemný test, tak ústní přezkoušení. Totéž platí pro uchazeče, který byl ze zkoušky vyloučen.
(1) Uchazeči, který úspěšně vykonal zkoušku, vydá ministerstvo osvědčení o odborné způsobilosti (dále jen „osvědčení“). Osvědčení obsahuje jméno, příjmení, titul a rodné číslo uchazeče, katalogové číslo osvědčení, označení odborné způsobilosti, datum vydání osvědčení, úřední razítko ministerstva a podpis pověřeného vedoucího zaměstnance ministerstva. Vzory osvědčení jsou uvedeny v přílohách č. 4 a 5 této vyhlášky.
(1) Školení zaměstnanců o požární ochraně (dále jen „školení zaměstnanců“) obsahuje seznámení
(1) Odborná příprava zaměstnanců zařazených do preventivních požárních hlídek (dále jen „odborná příprava preventivních požárních hlídek“) se provádí před zahájením činností se zvýšeným nebo s vysokým požárním nebezpečím.
Dokumentace o začlenění do kategorie činností se zvýšeným požárním nebezpečím a s vysokým požárním nebezpečím (dále jen „začlenění“) obsahuje
(1) Dokumentaci zdolávání požárů tvoří operativní plán zdolávání požárů (dále jen „operativní plán“) a operativní karta zdolávání požáru (dále jen „operativní karta“), které upravují zásady rychlého a účinného zdolávání požárů a záchrany osob, zvířat a majetku v objektech právnických osob a podnikajících fyzických osob.
posouzení požadavků na zabezpečení stavby požárně bezpečnostními zařízeními, následně stanovení podmínek a návrh způsobu jejich umístění a instalace do stavby (dále jen „návrh“); návrh vždy obsahuje
(1) S ohledem na druh podkladu nebo dokumentace posuzované podle § 31 odst. 1 písm. b) zákona (dále jen „podklady nebo dokumentace“) se zjišťuje
(1) Požárně technická expertiza se zpracovává na základě zadání orgánu státního požárního dozoru, popřípadě dalších orgánů uvedených v § 50 odst. 2 nebo právnických osob, podnikajících fyzických osob a fyzických osob (dále jen „zadavatel“). Výsledkem požárně technické expertizy je odborné vyjádření nebo znalecký posudek.
ČSN EN 45 020 Normalizace a souvisící činnosti – Všeobecný slovník.
ČSN ISO 8421 – 1 – 8 Požární ochrana – Slovník.
Například ČSN 73 0802 Požární bezpečnost staveb – Nevýrobní objekty, ČSN 73 0804 Požární bezpečnost staveb – Výrobní objekty, ČSN 73 0873 Požární bezpečnost staveb – Zásobování požární vodou, ČSN 73 0875 Požární bezpečnost staveb – Navrhování elektrické požární signalizace.
Například ČSN 73 0873 Požární bezpečnost staveb – Zásobování požární vodou.
Vyhláška č. 30/2001 Sb., kterou se provádějí pravidla provozu na pozemních komunikacích a úprava a řízení provozu na pozemních komunikacích (dopravní značka B 29 s dodatkovou tabulkou „Nástupní plocha pro požární techniku“).
Například ČSN 73 0802 Požární bezpečnost staveb – Nevýrobní objekty, ČSN 73 0804 Požární bezpečnost staveb – Výrobní objekty.
Například ČSN 07 8304 Tlakové nádoby na plyny – Provozní pravidla, ČSN 65 0201 Hořlavé kapaliny – Provozovny a sklady.
Vyhláška č. 64/1987 Sb., o Evropské dohodě o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (ADR), ve znění sdělení č. 157/1997 Sb., sdělení č. 54/1999 Sb. a sdělení č. 93/2000 Sb. m. s., a sdělení č. 60/1999 Sb., o přijetí změn a doplňků Přílohy I – Řád pro mezinárodní železniční přepravu nebezpečného zboží (RID) Přípojku B – Jednotné právní předpisy pro smlouvu o mezinárodní železniční přepravě zboží (CIM) k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) ze dne 9. května 1980.
Čl. 1.30.1 ČSN ISO 8421-1 Požární ochrana. Slovník – Část 1: Obecné termíny a jevy požáru.
ČSN 01 3495 Výkresy ve stavebnictví – Výkresy požární bezpečnosti staveb.
Bezpečnostní vzdálenosti volných skladů sena a slámy1) od vybraných
druhů objektů, lesů a komunikací
Pol. Objekty nebo prostory Vzdálenost volného
1. závody (sklady), v nichž se vyrábějí,
(např. benzin, sirouhlík, aceton) 300
2. ostatní průmyslové závody, zemědělské
závody a střediska, les 100
1) Bezpečnostní vzdálenost se nestanoví u volných skladů sena a
slámy do 50 m3. Tyto volné sklady se posuzují ve smyslu ČSN
2) Je-li kolej železniční trati na náspu, zvětšuje se vzdálenost
4) Volný sklad sena a slámy může mít objem nejvýše 4000 m3. Jako
jeden volný sklad se posuzuje také souvislá skupina stohů,
Hodnoty nahodilého požárního pn pro účely členění činností podle
požárního nebezpečí
Hodnoty nahodilého požárního zatížení pn (v kg/m2) uvedené v
následující tabulce jsou vztaženy na 1 m2 podlahové plochy a lze je
použít bez dalšího průkazu o skutečném stavu nahodilého požárního
zatížení pn. Hodnoty mají charakter průměrného (reprezentativního)
1.1 Prostory kancelářského charakteru, pisárny,
technikou (osobními počítači) 40
kapalinami, popř. s hořlavými plyny 60
1.4 Prostory určené k reprodukci, např.
součást administrativních provozů) 75
1.8 Zasedací, přednáškové a konferenční síně,
hovorny, bankovní a jiné haly s přepážkami 20
1.9 Předsálí, čekárny, kuřárny 10
1.10 Vstupní prostory, haly, dvorany, chodby
položky 1.9 nebo 1.8) 5
1.11 Společně šatny u shromažďovacích prostorů 75
1.12 Prostory určené k občerstvení (např.
čajovny) 15
1.13 Výpočetní střediska
1.13.2 přípravna dat, pracovna vstupní a výstupní
kontroly 90
1.13.3 sklad médií, dokumentace, papíru apod.
hmot 75
2.3 Školní laboratoře, dílny a podobné prostory
určené pro výuku 45
2.4 Kabinety středních, odborných a vysokých škol
včetně prostorů pro pedagogické pracovníky 50
3. Osvěta, kultura
3.1 Hlediště (v divadlech, kinech, kulturních
domech, koncertních síních apod.) 25
3.7 Výstavní síně, obrazárny galerie 15
3.8 Výstavní síně muzeí a výstaviště (bez
ohledu na druh vystavovaných předmětů) 60
3.13 Prostory s historickou instalací ( v zámcích
jiných památkových objektech), kromě komunikací 45
3.15 Vstupní prostory a chodby s funkcí
výstavních síní 15
4.1 Prostory zdravotnických zařízení, ve kterých
4.2 Prostory pro rehabilitaci, elektroléčbu,
léčebný tělocvik, argoterapii, masáže 10
4.3 Komunikační prostory, chodby, koupelny,
sádry a sejmutých sádrových obvazů 5
4.4 Lůžkové pokoje v nemocnicích, sanatoriích,
léčebnách, kromě pol. 4.5 20
4.6 Herny a ložnice v dětských zdravotnických
dětské domovy) 25
4.11 Příruční sklady (sklady a sběrny lůžkovin
apod.) 75
5. Tělesná výchova a sport
5.7 Vstupní prostory a předsálí využité částečně
pro obchod 30
6. Obchody
6.1.1 nehořlavých výrobků (železářského zboží,
zeleniny, nealkoholických nápojů a piva 10
6.1.2 osobních automobilů a jednostopých vozidel
(autosalony), bez prodeje auto-moto výzbroje 20
6.1.3 domácích potřeb, elektrospotřebičů, skla,
porcelánu, keramiky, zbraní, prodejní galerie 25
6.1.4 auto-moto výzbroje (kromě prodejen pneumatik,
informační techniky, hudebních nástrojů 35
6.1.5 masa, uzenin, novin a tabáku, pekařského
a cukrářského zboží 40
6.1.6 dárkového zboží, lahůdek, lihovin, módních
doplňků, bižuterie 50
6.1.7 košíkářského provaznického a pryžového zboží 55
6.1.8 zboží z plastických hmot, parfumerie, koloniál,
prodej bylin 60
6.1.10 hraček, galanterie, sportovních potřeb,
doplňků 70
6.1.12 textilu (metrového a kusového), kancelářských
6.1.14 drogistického zboží, kromě barev a laků,
podlahových krytin a koberců 90
6.2.1 prodejní zařízení dočasného nebo trvalého
na otevřených tržištích 40
objektech 60
6.2.2 prodejny s průmyslovým zbožím širšího
do 2,5 m 55
přes 2,5 m 75
6.2.3 velkoprodejny potravin apod. (potraviny, maso,
do 2,5 m 70
přes 2,5 m 90
6.2.4 obchodní domy textilního zboží (metrový i
6.2.5 obchodní domy bez ohledu na sortiment
podlaží požárního úseku 90
6.4.2 barev, laků, pneumatik, motorových olejů,
zboží z plastických hmot 180
6.4.3 příruční sklady ostatních prodejen (kromě
zvyšuje o 30
6.5.1 pasáže (průchody) pouze s funkcí komunikačního
prostoru 5
6.5.2 pasáže (atria, mall) s výskytem výstavních
6.5.3 pasáže (atria, mall) s výskytem sedacího
7. Veřejné stravování a ubytování
7.1.1 prostory ke stravování s místy k stání (bufety,
výčepy apod.) 10
7.1.2 prostory ke stravování se stolovým zařízením
7.1.3 prostory pro pobyt hostů (kavárny, vinárny,
noční kluby apod.) 30
7.1.4 přípravny a výrobny pokrmů (kuchyně hromadného
stravování včetně pomocných provozů) 30
7.1.5 příruční sklady výroben pokrmů (bez ohledu
7.2.1 pokoje hotelů, motelů, hromadné ubytovny a
8. Byty
8.1 Bytové domy, rodinné domky, domovy důchodců
včetně příslušenství 40
9. Služby a provozovny
9.1 Prostory pro příjem, výdej a zkoušení výrobků
9.1.1 výrobky převážně z nehořlavých hmot (klenoty,
hodiny, optické přístroje apod.) 10
9.1.2 výrobky částečně obsahující hořlavé hmoty
bižutérie, deštníky a slunečníky) 25
hudební nástroje, sběrny fotoprací 35
nábytku apod. 60
9.2 U prostorů pro dopravu, výrobu, popř. čištění
zvyšuje o 15
9.3 U samostatných skladových a expedičních
nahodilé požární zatížení zvyšuje o 30
9.4 Dílny (údržbářské, opravárenské, výrobní),
řemesel apod. 30
obrazů apod. 40
fotolaboratoře apod. 50
lakýrnická dílna, dílna autobaterií apod. 60
apod. 75
9.5.1 obstaravatelské služby, prostory pro styk se
kanceláře apod.) 30
9.5.3 kosmetické salóny, kadeřnictví, vlásenkářství
9.5.4 drobné provozovny zahrnující prodej, výrobu,
9.6 Čekárny u služeb a provozoven, popř. včetně
hygienického zázemí 10
10. Garáže a servisy motorových vozidel
10.1 Osobní automobily, dodávkové automobily,
náhradních dílů a materiálů) 15
10.2 Nákladní automobily, autobusy, speciální
náhradních dílů a materiálů) 45
10.3 Prostory pro nanášení hořlavých nátěrových
hmot 25
10.4 Sklad náhradních dílů, např. demontovaných
položky 10.5 55
10.5 Sklad nátěrových hmot, olejů a mazadel,
čalounění, pneumatik 150
10.7 Čerpací stanice pohonných hmot a olejů uvnitř
(např. bufety) 20
11.2 Čekárny (u nádražních stanic, letišť) včetně
12. Spoje
12.1.11 sál zesilovaní stanice 25
12.1.13 zkušebna technologie spojů (uzlová, tranzitní
apod.) 45
12.2.1 přepážková hala a navazující administrativní
prostory kromě dále uvedených provozů 40
12.2.2 výpravna balíkových a listovních závěrů,
výpravna a sklad balíků 120
13. Výrobní provozy
13.1.1 slévárny, kovárny, lisovny, klempírny, brusírny
(bez olejových kalicích lázní) 10
13.1.2 soustružny, frézárny, galvanizovny, svařovny,
13.1.3 výroba a montáž silničních a kolejových
strojů 20
13.1.4 výroba izolovaných drátů, kompletizovaných
13.2.1 výroba elektrických přístrojů, elektrických
(počítače) 25
13.2.2 výroba akumulátorů, navíjení motorů,
samostatný provoz) 35
13.3.2 výroba pracích prostředků, mýdla,
kyselin 25
13.3.3 výroba čisticích prostředků (na boty, na
13.3.4 výroba disperzních a tiskařských barev, tmelů,
lepidel, klihu, voskového zboží 60
13.3.5 výroba bitumenu, dehtu, umělé kůže, pneumatik,
plynů včetně plníren 75
13.3.6 výroba umělé pryskyřice, plastů a pěnových
a IV. třídy nebezpečnosti 120
13.3.7 výroba nitrolakových a lihových nátěrových
13.4.1 textilní výroba – vyšívání a pletené zboží,
textilií 20
13.4.2 přádelny, tkalcovny, bělírny, žehlírny,
tkanin 30
13.4.3 výroba prádla a oděvů, výroba obuvi, koženého
přikrývek, textilní tiskárny 45
13.5.1 provozovny mokrého (vodního) zpracování
dřevní hmoty (např. varna celulózy) 5
13.5.2 zpracování surového dřeva (všeobecně),
výroba papíru (všeobecně) 30
13.5.3 výroba dřevěného zboží (soustružna, modelárna,
žaluzií 45
13.5.4 apretace a zušlechtění papíru, výroba
výroba dřevité vlny, výroba člunů 60
13.5.5 výroba laťovek, překližek, dřevotřískových,
úprav 150
13.6.1 výroba nealkoholických nápojů, ovocných šťáv,
jiné mokré provozy 10
13.6.2 výroba bonbónů, cukrářského zboží a čokolády,
masných výrobků, zpracování tabáku 20
13.6.3 pražírna kávy, výroba likérů a lihovin, výroba
zboží 30
13.6.4 výroba kvasnic, zpracování kakaa, výroba
marmelád a džemů 45
13.6.5 pekárny, výroba sušené zeleniny, těstovin,
výroba cukru (kromě položky 13.6.7) 60
13.6.6 výroba a zpracování stolních olejů, jedlých
tuků 75
13.6.7 mlýny na obilí, výroba škrobu (kromě položky
mrazírny 120
13.7.1 výroba žárového skla, keramiky, porcelánu,
výztuže 10
13.7.2 výroba a zpracování minerální a skelné vaty
stavební zámečnictví 10
13.7.3 výroba dřevěného bednění, lešenářských podlážek
apod. 60
13.8 Jiné průmyslové výroby:
13.8.1 výroba provaznického a kartáčnického zboží,
štětců, výroba hudebních nástrojů 45
13.8.3 nahodilé požární zatížení oproti položce
hmot o 30
b) typu papírových a kartónových obalů o 15
dotčeného druhu zboží-výrobků, nejméně však o 30
nejméně však o 50
13.9.1 volně ložené sklady brambor, zeleniny, okopanin,
13.9.10 pásová sušárna chmele, posklizňové úpravy
obilí, semen apod., výrobny krmných směsí 45
13.9.11 sklady kukuřičných úsušků, sušárny obilí a
semen 52,5
13.9.15 jsou-li produkty u položek 13.9.1., 13.9.5,
14. Hygienické prostory
15. Jiné provozy
15.6 Prostory náhradních zdrojů elektrické
15.7 Kompresorové stanice pro nehořlavé plyny 10
v těchto prostorech 65
b) pouze s ovládacími řídícími prvky 15
– Nevýrobní provozy, přičemž některé hodnoty nahodilého
Základní tematické okruhy k ověřování odborné způsobilosti fyzických
Poř. tematický okruh technik odborně
číslo PO způsobilá
1. Současná právní úprava požární ochrany ano ano
(dále jen „PO“)
2. Povinnosti právnických osob a
podnikajících fyzických osob na úseku PO ano ano
3. Členění provozovaných činností podle
požárního nebezpečí ano ano
4. Způsob stanovení podmínek požární
6. Přehled dokumentace PO a způsob jejího
vedení ano ano
7. Dokumentace PO-dokumentace zdolávání
požárů ano ano
8. Dokumentace PO-posouzení požárního jen
nebezpečí seznámení ano
9. Dokumentace PO-stanovení organizace
požární kniha ano ano
10. Dokumentace PO-požární řád, požární
plán ano ano
11. Dokumentace PO-bezpečnostní dokumentace
činností ano ano
12. Organizace a provádění školení o PO a
13. Státní kontrola, kontrola dodržování
požární ochraně ano ano
14. Postavení a působnost orgánů státní
správy a samosprávy na úseku PO ano ano
16. Vyloučení věcí z užívání, zákaz
činnosti a zastavení provozu ano ano
17. Odborně způsobilé osoby na úseku PO,
požárních hlídkách ano ano
18. Pokuty právnickým osobám a podnikajícím
fyzickým osobám, správní řád ano ano
20. Zásady přestupkového řízení a přestupky
na úseku PO ano ano
21. Podmínky pro hašení požárů a pro
záchranné práce ano ano
22. Podmínky požární bezpečnosti při
23. Požární bezpečnost technických a
technologických zařízení ano ano
26. Stabilní a polostabilní hasicí
zařízení ano ano
28. Obsah a rozsah požárně bezpečnostního
řešení stavby ano ano
29. Zásady požární bezpečnosti nevýrobních
objektů, specifika dle účelu a druhů jen
provozů seznámení ano
30. Zásady požární bezpečnosti výrobních jen
objektů seznámení ano
31. Požární riziko a způsoby jeho vyjádření, jen
požární úseky seznámení ano
33. Požárně nebezpečný prostor a jen
odstupové vzdálenosti seznámení ano
34. Podmínky požární bezpečnosti při
svařování ano ano
35. Elektrická zařízení jako možný
iniciační zdroj ano ano
36. Ochrana před účinky statické
elektřiny ano ano
37. Zásady PO při manipulaci, ukládání
plynů ano ano
38. Osobní a věcná pomoc při zdolávání
39. Posuzování shody výrobků, prohlášení
o shodě, certifikace, autorizace, jen
akreditace seznámení ano
40. Technické požadavky na výrobky a
distributorů ano ano
44. Problematika přepravy nebezpečných
látek ano ano
45. Klasifikace, značení, balení látek dle
stáčení, výdejní čerpací stanice ano ano
46. Požární tabulky, bezpečnostní barvy,
značky ano ano
47. Požárně technické charakteristiky
a majetku ano ano
48. Výměna plynů při požáru, neutrální
rovina a její ovlivnění ano ano
50. Základní hasební látky a jejich
hasební účinky ano ano
51. Sdílení tepla, základní poznatky o
52. Parametry požáru, podmínky, které
ovlivňují šíření požáru ano ano
54. Prevence závažných havárií způsobených
havarijní plány, orgány státní správy jen
a provádění kontroly seznámení ano
55. Chemické látky a chemické přípravky,
hořlavé a hořlavé, balení a označování, jen
bezpečnostní list seznámení ano
56. Stanovení podmínek požární bezpečnosti
nebezpečím ano ano
57. Zpracování posouzení požárního
nebezpečí činností s vysokým jen
požárním nebezpečím seznámení ano
58. Určování požadavků na stavební
konstrukce, průkaz jejich ověření a jen
vlastnosti stavebních konstrukcí seznámení ano
59. Výkresy požární bezpečnosti staveb jen ano
60. Požadavky na požární odolnost jen
stavebních konstrukcí seznámení ano
61. Stupeň požární bezpečnosti a z něho
vyplývající požadavky na stavební jen
konstrukce seznámení ano
62. Dodatečné zateplovací systémy jen
seznámení ano
63. Změny staveb z hlediska požární jen
bezpečnosti seznámení ano
64. Požární bezpečnost budov pro jen
bydlení a ubytování seznámení ano
65. Požární bezpečnost shromažďovacích jen
prostorů seznámení ano
66. Požární bezpečnost zdravotnických jen
zařízení seznámení ano
67. Požární bezpečnost zemědělských jen
68. Požární bezpečnost skladů jen
69. Ochrana staveb proti šíření požárů jen
vzduchotechnickým zařízením seznámení ano
70. Technická normalizace ve vztahu PO jen
Pozn. Seznámením se rozumí znalost obsahu příslušné dokumentace
požární ochrany a jejího začlenění do systému požární
ochrany; v oblasti požární bezpečnosti staveb se seznámením
Vzor osvědčení o odborné způsobilosti odborně způsobilé osoby
Číslo v katalogu …………………….
Jméno, příjmení: ………………………………………….
Rodné číslo: ……………………………………………..
podle § 11 odst. 1 zákona č. 133/1985 Sb., o požární ochraně, ve
V XXX dne ………………………………
Pozn. Text je umístěn na ochranném podtisku se symbolem malého
Vzor osvědčení o odborné způsobilosti technika požární ochrany
Číslo v katalogu: ……………………..
podle § 11 odst. 2 zákona č. 133/1985 Sb., o požární ochraně, ve
V XXX dne ……………………….

matches:
§ 101
§ 6
§ 11
§ 15
§ 16
§ 17
§ 31
zákona č. 133
zákona č. 425
zákona č. 40
zákona č. 203
zákona č. 163
zákona č. 71
zákona č. 237
§ 10
§ 5
§ 15
§ 11
§ 11
§ 31
§ 50
Čl. 1
§ 11
zákona č. 133
§ 11
zákona č. 133


text:
II. ÚS 1203/17
II.ÚS 1203/17 ze dne 15. 8. 2017
Ústavní soud rozhodl v senátu složeném z předsedy Jiřího Zemánka a soudců Vojtěcha Šimíčka (zpravodaj) a Ludvíka Davida ve věci ústavní stížnosti Jany Herzánové, zastoupené JUDr. Františkem Loskotem, CSc., advokátem se sídlem Československé armády 556, Hradec Králové, proti rozsudku Krajského soudu v Hradci Králové ze dne 5. 10. 2016, č. j. 21 Co 232/2016-167, a usnesení Nejvyššího soudu ze dne 22. 2. 2017, č. j. 25 Cdo 203/2017-187, za účasti Krajského soudu v Hradci Králové a Nejvyššího soudu jako účastníků řízení, takto:
1. Ústavní stížností doručenou Ústavnímu soudu dne 20. 4. 2017 se stěžovatelka domáhá zrušení v záhlaví označených rozhodnutí z důvodu tvrzeného porušení práva na spravedlivý proces ve smyslu čl. 36 odst. 1, čl. 37 odst. 3 a čl. 38 odst. 2 Listiny základních práv a svobod (dále i jen "Listina"), čl. 6 odst. 1 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a čl. 14 odst. 1 Mezinárodního paktu o občanských a politických právech.
2. Stěžovatelka rekapituluje, že napadeným rozsudkem Krajského soudu v Hradci Králové bylo změněno rozhodnutí soudu prvního stupně tak, že její žaloba na náhradu škody způsobené poraněním od psa žalované (věcná škoda a škoda na zdraví) byla zamítnuta. Náhrada škody spočívající ve vynaložení nákladů na léčbu psa byla stěžovatelce pravomocně přiznána. Dovolání stěžovatelky pak bylo odmítnuto napadeným usnesením Nejvyššího soudu.
3. Stěžovatelka konkrétně Krajskému soudu v Hradci Králové vytýká, že se dopustil protiústavních pochybení při zjišťování skutkového stavu. Zejména pak stěžovatelka považuje za protiústavní postup odvolacího soudu při výslechu Petra Honla. Ten přesvědčivě a neměnně vypovídal před správním orgánem a soudem prvního stupně ve prospěch stěžovatelky a jeho výslech odvolacím soudem byl proveden více jak 4 roky po incidentu. Přitom právě na základě tohoto výslechu, resp. jeho hodnocení, bylo rozhodnutí soudu prvního stupně změněno.
4. Další námitky uplatnila stěžovatelka proti provedení důkazu ohledáním v bytě svědka Petra Honla. Výsledky ohledání nebyly zaznamenány na žádném nosiči a účastníkům řízení tak byla upřena možnost se k nim efektivně vyjádřit.
5. Konečně stěžovatelka tvrdí, že odvolací soud nedostatečně odůvodnil svůj závěr, podle něhož byla přetržena příčinná souvislost mezi jednáním žalované a škodlivým následkem (zranění stěžovatelky), resp. že tato příčinná souvislost nebyla v řízení prokázána.
7. Procesně bezvadná ústavní stížnost byla podána včas osobou oprávněnou a řádně zastoupenou. K jejímu projednání je Ústavní soud příslušný a jde zároveň o návrh přípustný.
8. Ústavní soud dále posoudil obsah ústavní stížnosti a dospěl k závěru, že tato představuje zjevně neopodstatněný návrh ve smyslu ustanovení § 43 odst. 2 písm. a) zákona č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu, ve znění pozdějších předpisů (dále jen "zákon o Ústavním soudu"). Uvedené ustanovení v zájmu racionality a efektivity řízení před Ústavním soudem dává tomuto soudu pravomoc posoudit "přijatelnost" návrhu ještě předtím, než dospěje k závěru, že o návrhu rozhodne meritorně nálezem, přičemž jde o specifickou a relativně samostatnou část řízení, která nemá charakter řízení kontradiktorního, kdy Ústavní soud může obvykle rozhodnout bez dalšího, jen na základě obsahu napadených rozhodnutí orgánů veřejné moci a údajů obsažených v samotné ústavní stížnosti. Pravomoc Ústavního soudu je totiž v řízení o ústavní stížnosti založena výlučně k přezkumu rozhodnutí z hlediska dodržení ústavnosti, tj. zda v řízení, respektive v rozhodnutí je završujícím, nebyly porušeny ústavními předpisy chráněné práva a svobody účastníka tohoto řízení, zda řízení bylo vedeno v souladu s ústavními principy, zda postupem a rozhodováním obecných soudů nebylo zasaženo do ústavně zaručených práv stěžovatele a zda je lze jako celek pokládat za spravedlivé.
9. Klíčový právní závěr, na němž je napadené rozhodnutí odvolacího soudu postaveno a který stěžovatelka rozporuje, je ten, že nebyla prokázána nepřetržená příčinná souvislost mezi porušením právní povinnosti žalovanou (v původním řízení) a škodou na zdraví, kterou utrpěla stěžovatelka. Lapidárně řečeno, odvolací soud konstatoval, že nebylo prokázáno, jak stěžovatelka spadla do koryta potoka. S ohledem na skutečnost, že se skutková tvrzení stěžovatelky a žalované výrazně lišila, byla rozhodujícím důkazem v řízení před soudem prvního stupně výpověď Petra Honla. Odvolací soud tento důkaz v odvolacím řízení znovu provedl a hodnotil jej tak, že z něj (ani z dalších důkazů) nelze jednoznačně dovodit, že skutková tvrzení stěžovatelky jsou pravdivá. Rozhodnutí odvolacího soudu je tudíž opřeno o argument, podle něhož stěžovatelka neunesla důkazní břemeno, neboť výpověď svědka Honla skutkovou verzi stěžovatelky nepotvrzuje.
10. Lze tak konstatovat, že klíčová námitka stěžovatelky je tudíž námitkou brojící proti hodnocení skutkového stavu odvolacím soudem. Ústavní soud však konstatuje, že jak procesní postup odvolacího soudu při provádění důkazů, tak jejich hodnocení, jsou ústavně konformní.
11. Ústavní soud řadě nemůže přisvědčit ani námitce stěžovatelky, podle níž k porušení jejího práva na spravedlivý proces došlo tím, že výsledky ohledání bytu nebyly zaznamenány na žádném nosiči a účastníkům řízení tak byla upřena možnost se k nim efektivně vyjádřit. Zejména je totiž nutno konstatovat, že odvolací soud svůj závěr, podle něhož nebyla prokázána skutková tvrzení stěžovatelky, neopřel o hodnocení důkazu ohledáním bytu, nýbrž o přehodnocení (a opětovné provedení) důkazu výslechem Petra Honla. Navíc je zřejmé, že tento důkaz byl proveden zejména proto, aby odvolací soud zjistil, zda je třeba výpověď tohoto svědka opakovat.
12. Důkaz opětovným výslechem svědka Honla byl pak proveden v souladu s relevantními ustanoveními občanského soudního řádu; jeho hodnocení bylo opřeno o racionální úvahy, jež odvolací soud v odůvodnění svého rozhodnutí řádně a přesvědčivě vyložil; a konečně stěžovatelce byl dán procesní prostor, aby se k tomuto důkazu a jeho hodnocení vyjádřila.
13. Za tohoto stavu považuje Ústavní soud postup odvolacího soudu, který znovu provedl klíčový důkaz, přehodnotil jej a na tomto základě opravil skutkové závěry soudu prvního stupně, za ústavně konformní a souladný s právem stěžovatelky na spravedlivý proces.
14. S ohledem na shora uvedené byl tudíž Ústavní soud nucen ústavní stížnost odmítnout jako návrh zjevně neopodstatněný dle ustanovení § 43 odst. 2 písm. a) zákona o Ústavním soudu

matches:
soud
čl. 36
čl. 37
čl. 38
čl. 6
čl. 14
soud
soud
soud
§ 43
zákona č. 182
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
§ 43


text:
ArrowSys s.r.o. Tábor IČO 28156609 kontakty (27.01.2020) | Finance.cz
ArrowSys s.r.o. Tábor IČO: 28156609
Tato stránka obsahuje výpis dat z různých rejstříků pro firmu ArrowSys s.r.o., která sídlí v obci Tábor a bylo jí přiděleno IČO 28156609.
Firma s názvem ArrowSys s.r.o. se sídlem v obci Tábor byla založena v roce 2012. Společnost je stále aktivní. V jejím vedení se dosud vystřídalo 2 osob. Společnost podniká v oboru Výroba, obchod a služby neuvedené v přílohách 1 až 3 živnostenského zákona .
Základní údaje o ArrowSys s.r.o. IČO: 28156609
Krajský soud v Českých Budějovicích 9.5.2012
C 20795
28156609
Společnost s ručením omezeným 9.5.2012
Aktuální kontaktní údaje ArrowSys s.r.o.
Kontakty na ArrowSys s.r.o. IČO: 28156609
Vožická 1276/6 , Tábor 390 02 18.10.2016
Vožická 1276/6 , Tábor 390 02 9.5.2012 - 18.10.2016
Obory činností ArrowSys s.r.o. IČO: 28156609
Výroba, obchod a služby neuvedené v přílohách 1 až 3 živnostenského zákona 9.5.2012
1009579011
Vedení firmy ArrowSys s.r.o. IČO: 28156609
Každý jednatel zastupuje společnost ve všech věcech samostatně. 18.9.2017
Jednatel jedná za společnost ve všech věcech samostatně v plném rozsahu. 9.5.2012 - 18.9.2017
Bc. Jan Šíp 18.10.2016
Bc. Marek Šíp 18.9.2017
Bc. Jan Šíp 9.5.2012 - 18.10.2016
Vlastníci firmy ArrowSys s.r.o. IČO: 28156609
zakladni 294 000 Kč - 9.5.2012
Sbírka Listin ArrowSys s.r.o. IČO: 28156609
C 20795/SL 9 účetní závěrka [2014] 2014 Krajský soud v Českých Budějovicích 19.11.2015 20.11.2015 20.11.2015 6
C 20795/SL 10 účetní závěrka [2014] 2014 - příloha Krajský soud v Českých Budějovicích 19.11.2015 20.11.2015 20.11.2015 2
C 20795/SL 6 účetní závěrka [2013] 2013 - příloha Krajský soud v Českých Budějovicích 28.4.2015 29.4.2015 2
C 20795/SL 5 účetní závěrka [2013] 2013 Krajský soud v Českých Budějovicích 28.4.2015 29.4.2015 6
C 20795/SL 4 účetní závěrka [2012] Krajský soud v Českých Budějovicích 28.6.2013 1.7.2013 8
C 20795/SL 3 posudek znalce Krajský soud v Českých Budějovicích 26.3.2012 3.5.2012 14.5.2012 11
C 20795/SL 2 posudek znalce Krajský soud v Českých Budějovicích 3.5.2012 14.5.2012 8
C 20795/SL 1 notářský zápis NZ 83/2012 Krajský soud v Českých Budějovicích 2.5.2012 3.5.2012 14.5.2012 4
Hodnocení ArrowSys s.r.o.
Výpis dat pro firmu ArrowSys s.r.o. obsahuje pouze taková data, která lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.
výpis firmy ArrowSys s.r.o., 28156609 na obchodním rejstříku
výpis firmy ArrowSys s.r.o., 28156609 na živnostenském rejstříku
ArrowSys s.r.o. - 28156609 - Tábor , Vožická 1276/6

matches:
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
zákona č. 101


Advokátní kancelář Dohnal & Bernard - Domů
Mgr. Vítězslav Dohnal oceněn jako Právník roku 2019
Napsal Mgr. Vítězslav Dohnal, advokát – 3. únor 2020
Vážení klienti, vážení kolegové, vážení přátelé!
S potěšením si Vás dovolujeme informovat, že Mgr. Vítězslav Dohnal získal ocenění Právník roku 2019 v kategorii PRO BONO!
Ocenění uděluje odborná porota v rámci soutěže pořádané Českou advokátní komorou a společností epravo.cz.
Napsal Mgr. Vítězslav Dohnal, advokát – 20. prosinec 2019
Celý tým Advokátní kanceláře Dohnal & Bernard Vám přeje klidný zbytek roku 2019 a vydařený rok 2020.
Romana Prokopová
Michal Bernad
Rozšířili jsme náš tým
Napsal JUDr. Michal Bernard, Ph.D., advokát – 12. prosinec 2019
Naše advokátní kancelář rozšířila své řady o novou posilu, advokátního koncipienta Mgr. Jana Trachtu.
Na pobočce v Jílovém u Prahy působí jako advokátní koncipient od 1. listopadu 2019. V advokátní kanceláři se věnuje zejména právu správnímu a občanskému právu.
Napsal Mgr. Vítězslav Dohnal, advokát – 20. listopad 2019
Ve spolupráci se společností Vodní zdroje Ekomonitor s. r. o. pořádáme akreditovaný seminář "Náhrady za omezení vlastnického práva v územním plánování". Seminář se koná v Praze dne 27. 11. 2019. Seminář je určen pro obecní a krajské samosprávy, pro orgány územního plánování, pro projektanty územních plánů i pro případné další zájemce o téma územního plánování. Seminář se zaměřuje na vysvětlení principu náhrad za omezení stanovená územními plány a analyzuje dosavadní rozhodnutí správních i civilních soudů k tomuto tématu.
Napsal Mgr. Vítězslav Dohnal, advokát – 13. listopad 2019
Nejvyšší správní soud změnil prostřednictvím svého rozšířeného senátu dříve zastávaný názor, podle kterého souhlasy stavebních úřadů nejsou z pohledu soudního přezkumu rozhodnutími, ale je potřeba je žalovat jako tzv. nezákonný zásah. V usnesení ze 17. září 2019 konstatoval jednoznačně, že souhlasy vydávané stavebním úřadem zejména podle § 96, § 106, § 122, § 127 a § 128 zákona č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební zákon), jsou rozhodnutími správního orgánu dle § 65 odst. 1 s. ř. s.


Odpovědi na dotazy z online poradny – 36. díl - Portál POHODA
Náhradní autobusová doprava a sazba DPH
Při rozsáhlé výluce ČD vypomáhám jako autobusový dopravce firmě, která vyhrála výběrové řízení na zajištění náhradní dopravy za vlaky. Jedná se o práci v rámci 4-6 měsíců. Mám licenci jako autobusový dopravce, při jednotlivých úsecích účtuji firmě kilometrovné a čekací dobu a DPH. Jakou DPH – 15%, nebo 21%? Podnik, kterému pak vystavuji fakturu, nařídil účtovat 15% DPH, je to tak správně?
V Příloze č. 2 k zákonu o DPH je seznam služeb podléhajících první snížené sazbě, tj. 15 %. Mezi nimi je uvedena i „pozemní hromadná pravidelná doprava cestujících a jejich zavazadel“. Ve vysvětlivkách se dozvíme, že „pravidelnou hromadnou přepravou osob se rozumí přeprava osob po stanovených trasách, kdy cestující nastupují a vystupují na předem určených zastávkách nebo místech podle předem stanovených jízdních řádů“.
Podle § 36 písm. g) zákona č. 266/1994 Sb., o dráhách, na který je v této souvislosti odkazováno, má dopravce povinnost zabezpečit náhradní dopravu za přerušenou veřejnou drážní osobní dopravu z důvodu nehody nebo z provozních důvodů, pro které nelze přepravu dokončit drážním vozidlem, kterým bylo započato plnění přepravní smlouvy. Z tohoto tedy vyplývá, že i náhradní autobusová doprava zajišťující pravidelnou hromadnou přepravu místo vlaků bude podléhat první snížené sazbě 15 %.
DIČ identifikované osoby v systému VIES
Objeví se DIČ osoby identifikované k DPH při ověřování plátců DPH v EU (VIES)?
Ano, DIČ identifikované osoby se v systému VIES objeví jako platné DIČ.
Nejsem plátce DPH, musím uvádět na účtenkách DIČ?
Jsem taxikář, mám na účtenkách z taxametru uvádět své DIČ? DIČ mám přidělené, nejsem plátce DPH.
Daňové identifikační číslo (DIČ) je jedinečnou a jednoznačnou identifikací každého daňového subjektu (právnické nebo fyzické osoby), která je daňovým poplatníkem. DIČ se skládá z kódu země a z identifikátoru. U fyzických osob je obvykle identifikátorem rodné číslo a u právnických osob je to většinou přidělené identifikační číslo (IČ). Daňový subjekt obdrží DIČ na základě registrace u správce daně (u finančního úřadu) a toto číslo uvádí při komunikaci s finančním úřadem. Na vystavené doklady (faktury, příjmové či výdajové pokladní doklady atd.) uvádí své DIČ pouze plátci daně z přidané hodnoty.
Registrace při překročení limitu obratu
V zákoně je uvedeno, že „plátcem se stane osoba povinná k dani se sídlem v tuzemsku, jejíž obrat za nejvýše 12 bezprostředně předcházejících po sobě jdoucích kalendářních měsíců přesáhne 1.000.000 Kč, s výjimkou osoby, která uskutečňuje pouze plnění osvobozená od daně bez nároku na odpočet daně.“ Znamená to součet obratů za oněch dvanáct měsíců? Nebo 1.000.000 Kč každý měsíc po dobu 12 měsíců?
Překročení obratu se sleduje v souhrnu, tj. v součtu za 12 po sobě jdoucích kalendářních měsíců. To znamená, že je třeba vždy na konci měsíce sečíst obrat předchozích 12 měsíců dohromady. Pokud tento součet za 12 měsíců po sobě jdoucích přesáhne 1.000.000 Kč, stává se osoba povinná k dani plátcem DPH.
Koupě nemovitosti od neplátce DPH
Když koupím nemovitost od neplátce DPH, tak si nebudu uplatňovat DPH na vstupu? A následný pronájem budu také účtovat bez DPH?
V uvedeném případě nevzniká koupí nemovitosti nárok na odpočet DPH. Pokud bude nemovitost zařazená do obchodního majetku pronajímaná, pak se obecně jedná o plnění od DPH osvobozené bez nároku na odpočet daně na vstupu podle § 51 písm. g) zákona o DPH. Pokud však bude plátce pronajímat nemovitou věc jiným plátcům, pak se podle § 56a odst. 3 může rozhodnout, že u nájmu vybrané nemovité věci jiným plátcům pro účely uskutečňování jejich ekonomických činností DPH uplatní.
Bezúročná zápůjčka, jejíž předpokládaný úrok přesáhne 100.000 Kč
Společnost s ručením omezeným poskytne jiné s. r. o. bezúročnou zápůjčku, předpokládaný úrok by přesáhl za zdaňovací období 100.000 Kč. Jak postupovat z hlediska daně z příjmů? Musí se úrok dodanit? A pokud ano, v jaké výši? Celý úrok, nebo jen částka přesahující 100.000 Kč? Dodanění se uvede až v ročním přiznání k DPPO?
Dle ustanovení § 19b odst. 1 písm. d) zákona o daních z příjmů („ZDP“) se u vydlužitele při bezúročné zápůjčce od daně z příjmů právnických osob osvobozuje bezúplatný příjem v podobě majetkového prospěchu, pokud v úhrnu příjmy z tohoto majetkového prospěchu od téže osoby nepřesáhnou ve zdaňovacím období, za které se podává daňové přiznání, částku 100.000 Kč. Majetkovým prospěchem se rozumí obvyklá výše úroků z částky poskytnuté bezúročně, například výše úroků u bankovních úvěrů v místě podnikání společnosti. Pokud je limit 100.000 Kč přesažen, pak celý majetkový prospěch (celý úrok) bude zdanitelným příjmem.
Majetkový prospěch se neúčtuje ve výnosech, ale podle § 23 odst. 3 písm. a) bod 16 ZDP zvyšuje základ daně na ř. 30 přiznání k dani z příjmů právnických osob. Pokud je bezúplatný příjem využit k dosažení, zajištění a udržení příjmů, které jsou předmětem daně a nejsou od daně osvobozené, a o bezúplatném příjmu nebylo účtováno v nákladech, pak lze podle ustanovení § 23 odst. 3 písm. c) bod 8 ZDP základ daně snížit o hodnotu bezúplatného příjmu, o kterou byl zvýšen podle § 23 odst. 3 písm. a) bod 16 ZDP. V takovém případě se základ daně v přiznání k dani z příjmů právnických osob snižuje na ř. 160.
Změna režimu na plátce DPH v daňovém přiznání
Při změně režimu na plátce DPH vypořádám DPH z majetku pořízeného částečně v roce 2014 a částečně v roce 2015. Jak mám vypořádat tento nárok na odpočet z hlediska daně z příjmů? Za rok 2015 odečtu z výdajů, ale co DPH z roku 2014? Jedná se o daňovou evidenci.
Podle Pokynu GFŘ č. D-6 k § 23 odst. 6 zákona o daních z příjmů je příjmem též DPH, kterou plátce daně uplatní jako nárok na odpočet daně při změně režimu podle § 79 odst. 1 až 3 zákona o DPH, v souvislosti s registrací plátce. Tento příjem se uvede na ř. 105 v daňovém přiznání k dani z příjmů fyzických osob za zdaňovací období 2015.
Platby přijaté ze zahraničí a jejich zdanění
Jak to chodí, pokud poskytnu službu někomu v zahraničí a tento člověk mi chce zaplatit prostřednictvím bezhotovostní platební služby Western Union? Vím, jak probíhá samotný proces přijetí platby – musím vyplnit formulář a poté mi může být platba vyplacena. Musím takto vydělané peníze hlásit na finančním úřadě, nebo daň zaplatí společnost Western Union sama? Existuje speciální daňový režim pro platby přijaté ze zahraničí, resp. přijaté prostřednictvím Western Union?
Western Union je platební společnost, která poskytuje především přeshraniční převody peněz. Není důležité, jakým způsobem je příjem za poskytnutou službu obdržen (bankovním převodem, složenkou atd.), ale o jakou poskytnutou službu se jedná a zda podléhá či nepodléhá zdanění v ČR. Pokud příjem podléhá dani (DPH či dani z příjmů), pak daňový subjekt musí podat daňové přiznání za příslušné zdaňovací období.
Jsem pracující důchodce (částečný úvazek), můj plat je 10.000 Kč. Jaké srážky mi z toho plynou?
Pokud se jedná o řádný starobní důchod, pak neexistuje žádné omezení týkající se typu pracovního úvazku nebo výše mzdy. Pracovněprávní vztah lze uzavřít na základě standardní pracovní smlouvy nebo zkráceného úvazku, dohody o provedení práce („DPP“) či dohody o pracovní činnosti („DPČ“). Pracující důchodci mají stejná práva a povinnosti jako ostatní zaměstnanci s ohledem na uzavřenou pracovní smlouvu a zákoník práce. Z hlediska zdanění a odvodů na sociální a zdravotní pojištění je rozhodující, na základě jaké smlouvy je výdělečná činnost vykonávána.
Jestliže se jedná o standardní pracovní smlouvu, pak se zaměstnanci ze mzdy stanoví záloha na daň z příjmů fyzických osob (15 % se superhrubé mzdy) a odvody na sociální a zdravotní pojištění (11 % z hrubé mzdy). Pokud důchodce u svého zaměstnavatele podepíše Prohlášení k dani („růžový papír“), pak má nárok na měsíční slevu na dani ve výši 2.070 Kč.
Jiné podmínky týkající se odvodů z odměny jsou v případě uzavřených DPP. Pokud je měsíční odměna do 10.000 Kč a důchodce nepodepíše Prohlášení k dani, pak odměna podléhá 15% srážkové dani. V tomto případě lze uplatnit měsíční slevu na dani na poplatníka až v ročním zúčtování, příp. v daňovém přiznání k dani z příjmů fyzických osob za příslušné zdaňovací období. Sociální ani zdravotní pojištění se do tohoto limitu neodvádí. Odpracovat na dohodu o provedení práce lze však u jednoho zaměstnavatele maximálně 300 hodin ročně.
V případě DPČ může práce pro jednoho zaměstnavatele překročit 300 hodin ročně, ale nesmí v průměru přesáhnout polovinu týdenní pracovní doby. Sociální ani zdravotní pojištění se neplatí, pokud je odměna nižší než 2.500 Kč. Z odměny se odvádí „zálohová“ 15% daň a v případě podepsaného Prohlášení k dani lze opět uplatnit měsíční slevu na dani na poplatníka ve výši 2.070 Kč.
Pokud stále pracující starobní důchodce odvádí ze své mzdy či odměny srážky na sociální pojištění, pak si může každé dva roky požádat o přepočet výše svého starobního důchodu. Za každých 360 dní se důchod zvýší o 0,4 % výpočtového základu, který byl stanoven při výpočtu důchodu.
K jakému dni zaúčtovat poskytnuté dotace na sociální služby?
K jakému datu se má zaúčtovat poskytnutá dotace na sociální služby? V den podepsání smlouvy, nebo v den připsání dotace na bankovní účet?
Jelikož na dotaci není právní nárok, účtuje se o ní ve chvíli jejího přijetí, popřípadě k okamžiku, kdy je zcela nezpochybnitelné, že dotace bude přijata (může to být při podpisu smlouvy, pokud tím vzniká nezpochybnitelný právní nárok na dotaci). Pokud k rozvahovému dni není známa výše dotace a není dán nezpochybnitelný právní nárok, pak se nevytvářejí ani dohadné položky ani výnosy příštích období.
Příspěvky, které poskytuje úřad práce podle podmínek uvedených ve smlouvě, se účtují jako pohledávky do období, kdy jsou tyto podmínky splněny.
Použití služebního telefonu i pro soukromé účely ve směrnici
Zajímalo by mě, jak vyřešit v účetních směrnicích použití služebního mobilního telefonu i pro soukromé účely. Jak to ošetřit u tarifu omezeného i neomezeného?
Obecně jsou podmínky používání firemních mobilních telefonů řešeny tak, že náklady vzniklé v souvislosti s užíváním služebních mobilních telefonů a SIM karet jsou hrazeny z prostředků společnosti do stanovené výše (limitu), uvedené v příloze dané směrnice. Limity je nutné stanovit tak, aby odpovídaly dané pracovní pozici zaměstnance. Pokud zaměstnanec limit v daném měsíci překročí, musí prokázat, že to bylo z pracovních důvodů, pokud ne, tak je povinen rozdíl uhradit. U neomezeného volání se soukromé hovory zaměstnancům obvykle k úhradě nepředepisují. V každém případě by měl být telefon využíván zejména k pracovním účelům a v případě opakovaného vyššího poměru hovorů soukromých vůči hovorům pracovním je vhodné řešit situaci úpravou tarifů a stanovených limitů.
Časové rozmezí kontrol na nemocenské
Jak je to v letošním roce s kontrolami na nemocenské? V jakém časovém rozmezí muže kontrola přijít?
Zákon o nemocenském pojištění stanovuje právo provádět kontrolu dodržování léčebného režimu v době pracovní neschopnosti zaměstnance. Tuto kontrolu může provádět buď zaměstnavatel (během prvních 14 dnů trvání pracovní neschopnosti), nebo okresní správa sociálního zabezpečení, a to jak z vlastního podnětu, tak z podnětu ošetřujícího lékaře či zaměstnavatele kdykoliv během trvání dočasné pracovní neschopnosti. Kontroly mohou být prováděny během pracovního týdne, ale i o víkendu, přičemž zákon nijak neohraničuje hodiny, ve kterých může kontrola přijít. Zpravidla by kontroly neměly probíhat mezi 22:00 až 6:00, jelikož se toto časové rozmezí uznává jako čas nočního klidu. Ovšem v případě určitého podezření či udání není ani v tomto čase kontrola dodržování léčebného režimu vyloučená.