text:
Společenství vlastníků Mlýnská 534/3 - Dokumenty - Vzor stanov SVJ VI. ze dne 16.4.2019
Úvod › Dokumenty › Vzor stanov SVJ VI. ze dne 16.4.2019
Vzor stanov SVJ VI. ze dne 16.4.2019
Společenství vlastníků (např. pro dům…………………..)
Název společenství: Společenství vlastníků ………………………..
Sídlo: ……………………………….
Identifikační číslo: ……………………..
Společenství vlastníků je právnickou osobou založenou za účelem zajišťování správy nemovité věci – domu č. p.4443/2,4 a pozemku parc. č. 4408/88- zastavěná plocha a nádvoří, tak jak je popsáno v Prohlášení vlastníka budovy a jak je založeno a zapsáno na příslušném listu vlastnictví pro katastrální území Poruba- sever , obec Ostrava u Katastrálního úřadu pro Moravskoslezský kraj, Katastrální pracoviště Ostrava.
Společenství vlastníků vzniklo v souladu s § 9 odst. 3 zákona 72/1994 Sb., o vlastnictví bytů dne …………………….., zapsáno ve veřejném rejstříku dne ………………….
Společenství jako právnická osoba je způsobilé vykonávat práva a zavazovat se ve věcech spojených se správou, provozem a opravami společných částí domu a pozemku v rozsahu a způsobem uvedeným v zákoně č. 89/2012 Sb., občanský zákoník a těchto stanovách.
Společenství vlastníků nesmí podnikat, ani se přímo nebo nepřímo podílet na podnikání nebo jiné činnosti podnikatelů nebo být jejich společníkem nebo členem.
Činnost společenství vlastníků spočívá v zajišťování správy nemovité věci tak, jak je popsána v Čl. 2 odst. 4) cit. stanov.
Činnostmi týkajícími se správy domu a pozemku z hlediska provozního a technického se rozumí zejména:
a) provoz, údržba, opravy, modernizace, rekonstrukce, stavební úpravy a jiné změny, včetně změn vedoucích ke změně v účelu užívání společných částí domu, všech technických zařízení domu jako společných částí domu a společných částí domu vyhrazených k výlučnému užívání vlastníku jednotky, pokud podle prohlášení nebo těchto stanov nejde o činnost příslušející vlastníku jednotky v rámci správy této společné části na vlastní náklady.
Společné části domu a vymezení společných částí vyhrazených k výlučnému užívání vlastníku jednotky jsou určeny prohlášením o rozdělení práva k nemovité věci na vlastnické právo k jednotkám;
revize technických sítí, společných technických zařízení domu, protipožárního zařízení, hromosvodů, rozvodů energií včetně tepla, teplé vody, pitné vody a telekomunikačních zařízení, a jiných společných zařízení podle technického vybavení domu;
údržba pozemku a údržba přístupových cest na pozemku,
uplatnění práva vstupu do jednotky v případě, že vlastník jednotky upravuje stavebně svou jednotku, včetně možnosti požadovat v odůvodněných případech předložení stavební dokumentace, pokud je podle jiných právních předpisů vyžadována, pro ověření, zda stavební úpravy neohrožují, nepoškozují nebo nemění společné části domu.
Činnostmi správy domu a pozemku z hlediska správních činností se rozumí zejména
zajišťování veškeré správní, administrativní a operativně technické činnosti, včetně vedení příslušné technické a provozní dokumentace domu, uchovávání dokumentace stavby odpovídající jejímu skutečnému provedení podle jiných právních předpisů a zajišťování dalších činností, které vyplývají pro osobu odpovědnou za správu domu a pozemku z jiných právních předpisů;
stanovení a vybírání předem určených finančních prostředků od členů společenství jako záloh na příspěvky na správu domu a pozemku a na úhradu nákladů na plnění spojená s užíváním jednotek (dále jen „služby“), jejich evidence, vyúčtování a vypořádání se členy společenství;
vedení účetnictví, zpracování a předložení daňových přiznání, řádné hospodaření s majetkem a příjmy společenství, s finančními prostředky placenými členy společenství, vedení evidence nákladů vztahujících se k nemovité věci a k činnosti společenství vlastníků, a provádění dalších souvisejících ekonomických, provozních a administrativních činností;
uplatňování a vymáhání plnění povinností vůči jednotlivým členům společenství, které jim ukládají jiné právní předpisy nebo vyplývají z těchto stanov a z usnesení shromáždění vlastníků jednotek;
výkon činností vztahujících se k uplatňování ochrany práv vlastníků jednotek;
činnosti spojené s provozováním společných částí a technických zařízení, která slouží i jiným osobám než vlastníkům jednotek v domě, včetně sjednávání a uzavírání s tím souvisejících smluv;
Společenství vlastníků je oprávněno sjednávat smlouvy, kontrolovat jejich plnění a uplatňovat nároky z porušení smluvních povinností druhé smluvní strany, zejména smluv týkajících se
zajištění některých činností správy domu a pozemku třetí osobou (správcem) za podmínek stanovených zákonem nebo shromážděním vlastníků;
zajištění dodávek služeb spojených s užíváním jednotek (nejde-li o služby, jejichž dodávky si členové společenství zajišťují od dodavatele přímo);
nájmu bytů nebo nebytových prostor, které jsou vlastnictvím společenství vlastníků.
Členství ve společenství vlastníků je neoddělitelně spojeno s existencí a vlastnictvím jednotky v domě, pro který společenství vzniklo. Členy společenství mohou být jak fyzické, tak i právnické osoby.
Za dluhy společenství vlastníků ručí člen společenství v poměru podle velikosti svého podílu na společných částech.
Při převodu vlastnického práva člena společenství k jednotce nevzniká společenství vlastníků povinnost vypořádat příspěvky na správu domu ani zálohy na služby spojené s užíváním jednotky ke dni účinnosti převodu.
Společenství vlastníků je povinno na základě žádosti člena společenství vyhotovit tomuto členovi potvrzení pro převod vlastnického práva k jednotce o tom, jaké dluhy související se správou domu a pozemku přejdou na nabyvatele jednotky, popřípadě že takové dluhy nejsou.
Spoluvlastníci jednotky jako společní členové mají postavení vlastníka jednotky a z toho plynoucí právo na schůzi shromáždění hlasovat jako jeden vlastník s velikostí hlasu odpovídajícího spoluvlastnickému podílu na společných částech domu, přičemž tento hlas je nedělitelný.
Společní členové společenství, jimiž jsou spoluvlastníci jednotky nebo manželé, kteří mají jednotku ve společném jmění, jsou povinni určit a zmocnit společného zástupce, který bude vykonávat jejich práva vůči společenství vlastníků. Společní členové jsou povinni předložit zmocnění v písemné podobě statutárnímu orgánu společenství.
Společenství má právo po vlastníku jednotky požadovat, aby v domácnosti člena žil jen takový počet osob, který je přiměřený velikosti bytu a nebrání tomu, aby všechny mohly v bytě žít v obvyklých pohodlných a hygienicky vyhovujících podmínkách.
Člen společenství má práva určená v obecně závazných právních předpisech, těchto stanovách a v rozhodnutích orgánů společenství, a to zejména:
účastnit se veškeré činnosti společenství způsobem a za podmínek určených těmito stanovami a obecně závaznými právními předpisy,
účastnit se jednání shromáždění a hlasováním se podílet na jeho rozhodování, včetně účasti na rozhodování mimo zasedání,
předkládat orgánům společenství návrhy a podněty k činnosti společenství a k odstranění nedostatků v činnosti společenství,
seznámit se s hospodařením společenství, a způsobem správy nemovité věci, včetně nahlížení do smluv uzavřených ve věcech správy, do účetních knih a dokladů, přičemž pro nahlížení platí pravidla uvedená v odstavci 5);
nahlížet v souladu s pravidly uvedenými v odstavci 5) do písemných podkladů pro jednání shromáždění, zápisů ze schůze shromáždění, jakož i do podkladů, z nichž vyplývá určení jeho povinnosti podílet se na nákladech na správu nemovité věci, na nákladech na služby a podílet se na úhradě ztráty společenství,
žádat statutární orgán společenství o sdělení jména a adresy kteréhokoliv člena společenství nebo nájemce jednotky v domě,
obdržet vyúčtování záloh na náklady spojené se správou nemovité věci a záloh na úhradu služeb, a to nejpozději do čtyř měsíců od skončení kalendářního roku,
obdržet přeplatek z vyúčtování záloh na úhradu služeb, a to nejpozději do 4 měsíců od doručení vyúčtování.
Člen společenství má povinnosti určené v obecně závazných právních předpisech, těchto stanovách a v rozhodnutích orgánů společenství, a to zejména
dodržovat právní předpisy, tyto stanovy, plnit usnesení orgánů společenství přijatá v souladu s obecně závaznými právními předpisy a těmito stanovami,
včas hradit příspěvky na správu nemovité věci,
včas hradit zálohy na úhradu služeb a uhradit nedoplatek z jejich vyúčtování nejpozději do 4 měsíců od doručení vyúčtování,
podílet se na úhradě ztráty společenství,
v případě prodlení s peněžitým plněním ve prospěch společenství, které přesahuje 5 dnů ode dne jeho splatnosti, uhradit společenství poplatek z prodlení ve výši stanovené jiným právním předpisem nebo nebude-li takový poplatek vyplývat z právních předpisů, uhradit společenství úrok z prodlení ve výši 1 promile z dlužné částky denně, nejméně však 10,- Kč za každý i započatý měsíc prodlení,
řídit se při užívání společných částí pravidly pro užívání společných částí nemovité věci a společných zařízení domu, obsaženými v těchto stanovách, v domovním řádu, pokud bude přijat, a v usneseních orgánů společenství schválených v souladu s obecně závaznými právními předpisy a těmito stanovami, včetně pokynů stanovených pro provoz společných zařízení výrobcem nebo správcem technických zařízení,
zdržet se jednání, jimiž by zasahoval do práva ostatních členů společenství; úpravy jednotky ve svém vlastnictví provádět tak, aby neohrožoval výkon vlastnického práva ostatních vlastníků jednotek, a v případech kde to stanoví zákon, provádět úpravy společných částí jen se souhlasem společenství nebo na základě smlouvy o výstavbě uzavřené se všemi vlastníky v domě,
odstranit na svůj náklad závady a poškození, které na jiných jednotkách nebo společných částech a společných zařízení domu způsobil sám nebo ti, kteří s ním nebo s jeho souhlasem jednotku užívají,
řídit se pravidly pro správu domu uvedenými v obecně závazných právních předpisech, v těchto stanovách a v usneseních orgánů společenství schválených v souladu s obecně závaznými právními předpisy a těmito stanovami,
udržovat svůj byt a společné části, které má vyhrazeny k výlučnému užívání tak, jak to vyžaduje nezávadný stav a dobrý vzhled domu, zdržet se ohrožení, změny nebo poškození společných částí nebo ztížení výkonu oprávnění svobodně spravovat, výlučně užívat a uvnitř stavebně upravovat svůj byt a užívat společné části jiným členům společenství,
zajistit dodržování pravidel pro správu domu a pro užívání společných částí, jakož i plnění výše uvedených povinností osobami, jimž umožnil vstup do domu nebo bytu,
oznámit společenství vlastníků do jednoho měsíce:
nabytí jednotky do vlastnictví,
svoji adresu (adresu pro doručování),
číslo svého bankovního účtu,
počet osob, které budou mít v bytě domácnost,
počet osob, jež v bytě bydlí po dobu činící v souhrnu nejméně tři měsíce v jednom kalendářním roce;
jméno a adresu osoby, jíž člen společenství přenechal byt do užívání, včetně výše uvedených údajů
veškeré změny výše popisovaných údajů.
umožnit umístění, údržbu, výměnu a kontrolu zařízení pro měření spotřeby plynu, vody, tepla a jiných energií v bytě, odečet naměřených hodnot z těchto zařízení a zdržet se všeho, co by mohlo ovlivnit správnost funkce těchto zařízení nebo bránilo jejich umístění, údržbě a výměně na základě předchozí výzvy společenství vlastníků. Společenství je oprávněno ke kontrole těchto zařízení kdykoli bez předchozí výzvy za přítomnosti osoby oprávněné k pobývání v bytě,
zdržet se všeho, co brání údržbě, opravě, modernizaci, rekonstrukci, úpravě, přestavbě či jiné změně domu nebo pozemku, o níž bylo řádně společenstvím rozhodnuto, umožnit přístup do bytu nebo společné části, která mu výlučně slouží k užívání, pokud má být údržba, oprava, modernizace, rekonstrukce, úprava, přestavba nebo jiná změna společných částí domu prováděna uvnitř bytu nebo na společné části, která mu výlučně k užívání slouží, pokud byl k tomu předem vyzván společenstvím vlastníků,
oznámit společenství předem provádění stavebních úprav v bytě a umožnit přístup společenství i jím přibraným třetím osobám do bytu na základě předchozí výzvy společenství vlastníků pro ověření, zda jím prováděné stavební úpravy neohrožují, nepoškozují nebo nemění společné části, a to i opakovaně,
zásahy do společných částí nemovité věci, a to i když se nacházejí uvnitř bytu nebo jsou přístupné pouze z bytu, provádět výlučně s předchozím písemným souhlasem společenství,
předat společenství k rukám statutárního orgánu ověřenou projektovou dokumentaci v případě, kdy provádí změnu stavby (stavební úpravy bytu),
i bez předchozí výzvy umožnit vstup společenství vlastníků do bytu, pokud je odstraňována havárie nebo pokud jsou zjišťovány její příčiny,
pro případ havarijních situací sdělit na vyzvání společenství telefonní číslo a adresu osoby, která umožní bez zbytečného prodlení vstup do bytu a udržovat tyto informace v aktuálním stavu,
oznámit svou nepřítomnost v bytě, která má být delší než dva měsíce, včetně označení osoby, která po dobu jeho nepřítomnosti zajistí možnost vstupu do bytu, bude-li toho nezbytně zapotřebí. Nemá-li člen společenství takovou osobu po ruce, je touto osobou kterýkoliv člen statutárního orgánu společenství,
oznamovat včas, nejpozději do třiceti dnů, ode dne změny, veškeré změny a skutečnosti rozhodné pro rozúčtování nákladů na služby.
Výzvu k umožnění přístupu do bytu nebo na společnou část sloužící výlučně členu společenství podle odstavce 2) písmene m), n) a o) je povinen učinit statutární orgán členovi společenství nejméně tři dny před zamýšleným datem realizace přístupu.
Svá práva uplatňuje člen společenství vůči statutárnímu orgánu. Při konání zasedání shromáždění uplatňuje svá práva vůči shromáždění.
V souvislosti s výkonem práva nahlížet do dokumentů podle odstavce 1) písmeno e) a f) nemá člen společenství právo požadovat vydání dokumentů do jeho dispozice, ani právo pořizovat si jejich fotokopie. Nahlížení lze realizovat [každé první a třetí pondělí v měsíci, které je pracovním dnem, od 16:00 do 19:00 hodin] na adrese společenství po předchozí domluvě se statutárním orgánem společenství. V případě, že bude člen společenství vyžadovat nahlížení do dokumentů souvisejících s hospodařením společenství a s určením jeho povinnosti podílet se na nákladech správy nemovité věci podle odstavce 1), písmeno e) a f) častěji než [dvakrát] ročně, je povinen uhradit společenství zvýšené náklady na zajištění tohoto práva ve výši [200,- Kč.] za každou i započatou hodinu, po kterou bude nahlížení do dokumentů trvat. Stejnou povinnost bude mít člen společenství, pokud bude vyžadovat nahlížení do podkladů pro jednání shromáždění nebo zápisů ze shromáždění podle odstavce 1) písmeno f) častěji než jedenkrát pro každé shromáždění.
Osobou odpovědnou za správu domu a pozemku je výlučně společenství vlastníků. Společenství vlastníků je oprávněno uzavřít se třetí osobou smlouvu o zajišťování některých činností správy domu a pozemku při dodržení podmínek stanovených pro tento postup obecně závaznými právními předpisy, těmito stanovami a usneseními shromáždění.
Správa domu a pozemku zahrnuje vše, co nenáleží vlastníku jednotky a co je v zájmu spoluvlastníků nutné nebo účelné pro řádnou péči o dům a pozemek jako funkční celek a zachování nebo zlepšení společných částí, jakož i činnosti spojené s přípravou a prováděním změn společných částí domu modernizací, rekonstrukcí, nástavbou, přístavbou, stavební úpravou nebo změnou v užívání, jakož i se zřízením, udržováním nebo zlepšením zařízení v domě nebo na pozemku sloužících všem spoluvlastníkům domu. Správa se vztahuje i na společné části, které slouží výlučně k užívání jen některému spoluvlastníku.
Společenství vlastníků právně jedná s vlastníky jednotek i s třetími osobami. Nabývat majetek a nakládat s ním může pouze pro účely správy domu a pozemku. K právnímu jednání, kterým společenství zajistí dluh jiné osoby, se nepřihlíží.
Vzniknou-li členům společenství práva z vad jednotky, zastupuje je společenství vlastníků při uplatňování těchto práv.
Za společenství jedná jeho statutární orgán, který zajišťuje činnosti správy, nejsou-li obecně závazným právním předpisem nebo těmito stanovami nebo rozhodnutím orgánu společenství vyhrazeny shromáždění společenství nebo jinému orgánu společenství.
Statutární orgán je oprávněn rozhodnout o nabytí nemovitých a movitých věcí v souladu se schváleným rozpočtem společenství. V ostatních případech je oprávněn rozhodnout o
- nabytí movitých věcí, jejichž pořizovací cena v souhrnu za kalendářní rok nepřesáhne částku [10 000 min limit viz 366/2013, v případě i SBD],
- o zcizení nebo zatížení movitých věcí, jejichž zůstatková cena, jde-li o dlouhodobý hmotný nebo dlouhodobý nehmotný majetek, nebo cena obvyklá, jde-li o jiný movitý majetek, v souhrnu za kalendářní rok nepřesáhne částku [10 000 min limit 366/2013, v případě i SBD].
7) Statutární orgán je oprávněn rozhodnout o opravě, modernizaci nebo rekonstrukci společných částí v souladu se schváleným plánem oprav, modernizací a rekonstrukcí společných částí a rozpočtem společenství. V ostatních případech je oprávněn rozhodnout o nákladech na opravu, modernizaci nebo rekonstrukci, nepřesáhnou-li náklady v jednotlivém případě částku [1000kč byt/jednotlivá akce anebo nechat jen na kompetenci shromáždění]; tento limit neplatí, pokud jde o opravu prováděnou v souvislosti s havárií nebo o opravu, jejíž nutnost plyne z revizní zprávy.
8) Při zadání opravy, modernizace nebo rekonstrukce v očekávané souhrnné částce do […………,- Kč] je oprávněn statutární orgán oslovit jednoho potencionálního dodavatele přímo, bez výběrového řízení; v ostatních případech je povinen oslovit nejméně tři potencionální dodavatele.
Společnými částmi jsou ty části nemovité věci, které podle své povahy mají sloužit vlastníkům jednotek společně, jak jsou vymezeny v prohlášení vlastníka. Mezi ně náležejí také společné prostory, zejména vchody, schodiště, chodby, sušárny, místnosti pro uložení kočárků a jízdních kol, kotelny, lodžie, terasy a balkony přístupné ze společných prostor, výtahy, půdy, sklepy, prádelny a další prostory určené pro společné užívání. Shromáždění společenství vlastníků může schválit domovní řád, který upraví podrobnosti způsobu užívání jednotek a společných prostor. Domovní řád se vyvěšuje na nástěnce v domě. Domovní řád je závazný pro všechny členy společenství a pro další osoby vstupující do domu.
Člen společenství je povinen dodržovat klid, pořádek a čistotu ve společných částech, vyvarovat se jednání porušujícího dobré mravy, veřejný pořádek nebo jednání, které by bránilo nerušenému výkonu práv ostatních členů společenství.
V případě chovu domácích zvířat je člen společenství povinen dbát, aby nedocházelo k obtěžování zejména pachem, hlukem nebo znečišťováním společných částí a společných prostor, dodržovat hygienické, veterinární a bezpečnostní předpisy. Je povinen zamezit volnému pobíhání jím držených domácích zvířat, nepřechovávat zvířata a nekrmit je ve společných částech domu a na pozemku, dbát, aby jím držená zvířata neznečišťovala okolí domu a v případě vzniku znečištění toto ihned svým nákladem odstranit. Člen společenství je povinen zdržet se chovu zvířat k domácímu chovu nevhodných, případně nebezpečných druhů.
Člen společenství je povinen zdržet se umisťování předmětů nepatřících k vybavení domu ve společných částech a společných prostorách domu, zejména ukládání látek snadno vznětlivých, hořlavých nebo jinak nebezpečných, obtěžující zápachem, zdržet se užívání otevřeného ohně, kouření ve společných prostorách domu, výtahové kabině a v prostoru na střeše nebo vytváření přepážek ve společných částech, větrání bytu do společných vnitřních prostorů domu a odkládání odpadků v těchto prostorách.
V případě pohybu ve společných prostorách bez automatického zhasínání světla je povinen člen společenství zajistit, aby bylo při jeho odchodu v těchto prostorách zhasnuto, je povinen dbát na uzavírání oken ve sklepě či chodbách, pokud venkovní teplota dosáhne bodu mrazu.
Člen společenství je povinen se zdržet užívání balkonu a lodžií jako skladiště, zajistit, aby předměty umístěné na balkonech a lodžiích byly zabezpečeny proti pádu, při zalévání zde umístěných květin dbát na to, aby nedocházelo ke stékání vody do nižších podlaží.
Vývěsky, nápisy a další informační zařízení mohou být v prostorách domu a na domě umisťovány pouze s předchozím písemným souhlasem statutárního orgánu společenství; tento souhlas nenahrazuje povolení příslušného orgánu státní správy, je-li ho třeba. Při zániku práva na umístění informačního zařízení se člen společenství zavazuje neprodleně toto zařízení odstranit a svým nákladem uvést místo do původního stavu. Člen společenství se zdrží umisťování reklam a vývěsek na informační tabuli sloužící pro podávání informací statutárním orgánem společenství.
Člen společenství je povinen dbát na správné označení poštovní schránky, zvonku a vstupních dveří do bytu jménem svým nebo jménem osoby, jíž umožnil užívání jednotky.
Pokud je nezbytné, aby člen společenství uzavřel domovní uzávěry vody, projedná to předem se statutárním orgánem společenství a vyžádá si jeho souhlas. Člen společenství zajistí, aby uzavření a otevření uzávěrů bylo včas oznámeno ostatním dotčeným členům společenství. To neplatí v případě havárií nebo při odvracení nebezpečných situací. K hlavním uzávěrům vody, plynu, kanalizačním čistícím vstupům a dalším obdobným zařízením ve společných prostorách musí být vždy zajištěn volný přístup. Pokud jsou tato zařízení umístěna v prostorách ve výlučném užívání člena společenství (sklepní kóje, garáže apod.), musí být přijata taková opatření, aby byl k těmto umožněn přístup i za nepřítomnosti člena společenství.
Klíče od uzamykaných společných prostor v domě od místností, kde jsou domovní uzávěry vodovodu, plynovodu, strojovny výtahu a dalších důležitých zařízení, jsou uloženy na místě k tomu určeném.
Každý člen společenství je povinen si při užívání jednotky počínat v souladu s dobrými mravy tak, aby nedocházelo k obtěžování ostatních členů společenství; při provádění stavebních prací v jednotkách je povinen oznámit termín provádění stavebních prací statutárnímu orgánu společenství a ostatním členům společenství a dbát na to, aby práce byly prováděny pouze v pracovní dny v době od 8:00 hod. do 18:00 hod. V době od 22:00 hod. do 6:00 hod. se každý člen společenství zdrží hluku, používání hlučných přístrojů a nástrojů, hry na hudební nástroje, zpěvu a hlučné komunikace.
Člen společenství je povinen zajistit, aby byl dodržován pořádek ve sklepních prostorách, zdržet se umisťování snadno vznětlivých, hořlavých nebo jinak nebezpečných látek a předmětů do sklepních prostor.
Statutární orgán společenství zajišťuje kontrolu využití společných částí v porovnání s jejich původním určením. V případě zájmu člena společenství o využití společných částí, včetně společných domovních prostor, uzavírá člen společenství dohodu s ostatními vlastníky jednotek prostřednictvím společenství vlastníků.
Na návrh osoby odpovědné za správu domu, nebo dotčeného vlastníka jednotky může soud nařídit prodej jednotky toho vlastníka, který porušuje povinnost uloženou mu vykonatelným rozhodnutím soudu způsobem podstatně omezujícím nebo znemožňujícím práva ostatních vlastní jednotek.
Pravidla pro tvorbu rozpočtu společenství, příspěvky na správu domu a pozemku,
úhrady nákladů na služby
a vypořádání výsledku hospodaření
Rozpočet na kalendářní rok schvaluje shromáždění vlastníků nejpozději do konce měsíce listopadu kalendářního roku, na který se rozpočet schvaluje. Návrh rozpočtu předkládá statutární orgán společenství.
a) hospodaření s dlouhodobou zálohou na opravy, úpravy, revize a technické zhodnocení společných částí domu s těmito údaji:
zůstatek k 1. lednu,
tvorba z pravidelných i mimořádných příspěvků členů společenství na správu domu a pozemku,
čerpání na jmenovitě uvedené opravy, modernizace a rekonstrukce společných částí domu,
zůstatek k 31.12.;
b) náklady nehrazené z dlouhodobé zálohy podle písm. a), zejména:
pojištění domu a pozemku,
odměny členů orgánů společenství včetně povinného pojistného na veřejnoprávní pojištění,
odměna osoby zajišťující některé činnosti správy domu a pozemku a vedení účetnictví společenství,
chod kanceláře společenství, včetně jejího vybavení a kancelářských potřeb,
rozúčtování a vyúčtování nákladů na služby, včetně provedení odečtů z měřidel spotřeby vody a zařízení sloužících k rozúčtování nákladů na teplo a dalších energií,
členské příspěvky zájmovému sdružení společenství vlastníků jednotek
a výnosy, zejména:
příspěvky členů společenství na správu domu a pozemku vyjma části příspěvků určených do dlouhodobé zálohy podle písm. a),
úroky z vkladů na bankovních účtech společenství a jiné finanční výnosy.
3) Zisk společenství se převádí do fondu ze zisku, který se používá výhradně k úhradě nákladů na správu domu a pozemku nebo úhradě ztráty společenství.
Pro účely financování nákladů na správu domu a pozemku platí členové příspěvky formou měsíčních záloh, a to
stejnou částkou za jednotku - na náklady vlastní správní činnosti společenství
ve výši odpovídající podílu podlahové plochy jednotky na celkové podlahové ploše všech jednotek v domě – na ostatní náklady,
Za účelem financování oprav, modernizací a rekonstrukcí společných částí se z celkového příspěvku na správu domu a pozemku vytváří účetně oddělený dlouhodobý finanční zdroj – dlouhodobá záloha. Pravidla pro jeho tvorbu a použití schvaluje shromáždění vlastníků. Výši měsíčního příspěvku do dlouhodobé zálohy stanoví statutární orgán na základě plánu oprav, modernizací a rekonstrukcí. O mimořádném příspěvku mimo pravidelné měsíční platby může rozhodnout shromáždění vlastníků, a to nejméně 75% většinou hlasů všech členů.
Zálohový příspěvek na správu domu a pozemku, vyjma dlouhodobé zálohy, se s každým členem vyúčtuje po skončení kalendářního roku a rozdíl z vyúčtování se vypořádá nejpozději do 4 měsíců od doručení vyúčtování, nerozhodne-li shromáždění vlastníků jinak.
Pokud není pro daný kalendářní rok společenstvím vlastníků rozhodnuto jinak, platí výše příspěvku na správu domu a pozemku platná v období předcházejícího kalendářního roku.
Společenství vlastníků zajišťuje tyto služby: dodávku tepla a teplé vody, dodávku vody a odvádění odpadních vod, provoz výtahu, osvětlení společných prostor v domě, úklid společných prostor v domě, umožnění příjmu rozhlasového a televizního signálu, provoz a čištění komínů a odvoz komunálního odpadu a další služby, o jejichž poskytování rozhodne shromáždění vlastníků.
Na náklady na služby jsou členové společenství povinni platit měsíčně zálohy splatné společně s příspěvkem na správu domu a pozemku vždy k 15. dni příslušného kalendářního měsíce. Zálohy se stanovují na základě skutečných nákladů předcházejícího zúčtovacího období, kterým je kalendářní rok, s přihlédnutím k předpokládané výši nákladů pro daný kalendářní rok.
Náklady na služby se na vlastníky jednotek rozúčtují takto:
dodávka vody a odvádění odpadních vod v poměru naměřených hodnot na podružných vodoměrech,
provoz a čištění komínů podle počtu využívaných vyústění do komínů,
umožnění příjmu rozhlasového a televizního signálu podle počtu kabelových zásuvek,
provoz výtahu, osvětlení společných prostor v domě, úklid společných prostor v domě, odvoz odpadních vod a čištění jímek, odvoz komunálního odpadu, popřípadě další služby sjednané mezi poskytovatelem služeb a příjemcem služeb, podle podlahových ploch jednotek stanovených podle čl. 8 odst. 1 písm. b),
dodávka tepla a centralizované poskytování teplé vody podle právního předpisu, kterým se stanoví pravidla pro rozúčtování nákladů na tepelnou energii pro vytápění a nákladů na poskytování teplé užitkové vody mezi konečné spotřebitele, nedojde-li k ujednání všech vlastníků jednotek o jiném postupu,
nerozhodne-li u nákladů uvedených v písm. a) až d) shromáždění vlastníků jinak.
Vyúčtování záloh na služby je společenství vlastníků povinno provést nejpozději do 4 měsíců od skončení zúčtovacího období. Vyúčtování se doručí členům společenství na oznámenou doručovací adresu a zároveň se uveřejní informace o provedeném vyúčtování na vývěsce v domě. Od doručení vyúčtování běží členům společenství lhůta 30 kalendářních dnů na uplatnění námitek ke způsobu a obsahu vyúčtování. Po uplynutí této reklamační lhůty již reklamovat vyúčtování nelze. Vyřízení uplatněných námitek musí být uskutečněno do 30 dnů od doručení námitky. Přeplatky a nedoplatky z vyúčtování jsou splatné nejpozději ve lhůtě 4 měsíců ode dne doručení vyúčtování členovi společenství.
Statutární orgán je povinen po zjištění vzniku dluhu upozornit písemně člena společenství na dluh a vyzvat jej k úhradě. Nedojde-li k úhradě ani v průběhu měsíce následujícího po upozornění statutárním orgánem, je oprávněn statutární orgán podat žalobu na zaplacení dlužné částky proti členu společenství, když veškeré náklady spojené s vymáháním dluhu včetně nákladů na soudní poplatek a náklady právního zastoupení je povinen hradit dlužící člen společenství.
Členem voleného orgánu společenství může být jen ten, kdo je svéprávný a bezúhonný ve smyslu právního předpisu upravujícího živnostenské podnikání, je-li ke dni volby plně svéprávný; to platí i pro zástupce právnické osoby, která je sama členem voleného orgánu. Je-li členem voleného orgánu právnická osoba, zmocní fyzickou osobu, aby ji v orgánu zastupovala, jinak je právnická osoba zastupována členem jejího statutárního orgánu.
Členem voleného orgánu společenství nemůže být současně ten, jehož příbuzný v řadě přímé, sourozenec nebo manžel (manželka) je členem voleného orgánu společenství. Členství v jednom voleném orgánu společenství je neslučitelné s členstvím v jiném voleném orgánu tohoto společenství.
Člen voleného orgánu společenství může být volen opětovně.
Člen voleného orgánu může být před uplynutím funkčního období z funkce odvolán.
Kdo přijme funkci voleného orgánu nebo člena voleného orgánu, zavazuje se, že bude tuto funkci vykonávat s nezbytnou loajalitou i s potřebnými znalostmi a pečlivostí. Má se za to, že jedná nedbale, kdo není této péče řádného hospodáře schopen, ač to musel zjistit při přijetí funkce nebo při jejím výkonu, a nevyvodí z toho pro sebe důsledky.
Nenahradil-li člen voleného orgánu škodu, kterou způsobil společenství při výkonu své funkce, ačkoli byl povinen škodu nahradit, ručí věřiteli společenství za dluh společenství v rozsahu, v jakém škodu nenahradil, pokud se nemůže věřitel plnění na společenství vlastníků domoci.
Dobrá víra členů orgánu společenství se přičítá společenství.
K usnesení orgánu společenství, které se příčí dobrým mravům, nebo mění stanovy tak, že jejich obsah odporuje donucujícím ustanovením občanského zákona, nebo jde-li o usnesení v záležitosti, o které tento orgán nemá působnost rozhodnout, se hledí, jako by nebylo přijato.
Funkční období volených orgánů je pětileté. Pokud však byl člen výboru zvolen do orgánu k pozdějšímu dni, než je den počátku funkčního období, nejdříve zvoleného člena téhož orgánu společenství, končí jeho funkce současně se skončením volebního období tohoto nejdříve zvoleného člena výboru. Funkční období končí všem členům téhož orgánu stejně.
Členové volených orgánů, jejichž počet neklesl pod polovinu, mohou kooptovat náhradní členy do nejbližšího zasedání shromáždění.
O průběhu jednání volených orgánu pořídí ten, kdo jednání orgánu svolal, zápis, který musí obsahovat nejméně údaje o místě, datu a programu jednání orgánu, přijatá usnesení, výsledky hlasování a námitky členů. Přílohou zápisu je seznam členů orgánu s uvedením, kdo ze členů nebyl přítomen, pozvánka na jednání a další podklady, které byly předloženy k projednávaným záležitostem.
V zápisu se jmenovitě uvedou členové voleného orgánu, kteří hlasovali proti jednotlivým usnesením nebo se zdrželi hlasování; u neuvedených členů se má za to, že hlasovali pro přijetí usnesení. Na žádost člena orgánu, který hlasoval proti přijatému usnesení, se v zápise uvede také důvod jeho nesouhlasu. Zápis podepisuje ten, kdo jednání voleného orgánu svolal a alespoň jeden další člen orgánu. Zápisy včetně písemných podkladů k jednání jsou uchovávány u předsedy výboru . Každý člen orgánu má právo na vydání kopie zápisu.
Každý volený orgán rozhoduje většinou hlasů všech svých členů. Zasedání voleného orgánu se svolá vhodným způsobem ve lhůtě nejméně sedm dní před jeho konáním. Z pozvánky musí být patrné místo, čas a pořad jednání.
Kdo zasedání svolal, může je odvolat nebo odložit stejným způsobem, jakým bylo svoláno.
Osoba pověřená vedením zasedání voleného orgánu vede zasedání tak, jak byl jeho pořad na pozvánce ohlášen, ledaže se volený orgán usnese na jiném pořadu jednání. Záležitost, která nebyla zařazena na pořad jednání při jeho ohlášení, lze rozhodnout jen za účasti a se souhlasem všech členů voleného orgánu.
Hlasování ve voleném orgánu společenství je veřejné.
Nejvyšším orgánem společenství je shromáždění, které tvoří všichni členové společenství. Každý z nich má počet hlasů odpovídající jeho podílu na společných částech. Je-li vlastníkem jednotky společenství k jeho hlasu se nepřihlíží.
Statutární orgán svolá shromáždění k zasedání tak, aby se konalo nejméně jedenkrát do roka. Shromáždění svolává statutární orgán i z podnětu vlastníků jednotek, kteří mají více než čtvrtinu všech hlasů, nejméně však dvou z nich; neučiní-li to, jsou oprávněni svolat tito vlastníci shromáždění k zasedání na náklad společenství vlastníků sami. Shromáždění je svoláváno ve lhůtě nejméně patnácti dnů před jeho konáním.
Jednání shromáždění je svoláváno pozvánkou, z níž musí být zřejmé místo, čas a pořad jednání. K pozvánce se připojují zpravidla podklady týkající se pořadu zasedání, nejsou-li tyto podklady připojeny, je povinen svolavatel umožnit každému členu společenství včas se seznámit s těmito podklady. Pozvánka se doručí všem členům společenství na adresu uvedenou v seznamu členů a současně se vyvěsí v domě na domovní vývěsce společenství. Pokud nejsou připojeny k pozvánce podklady týkající se pořadu zasedání, musí pozvánka obsahovat označení místa, kde se člen společenství může seznámit s podklady k jednotlivým záležitostem programu shromáždění.
Má-li dojít ke změně stanov společenství nebo k přijetí usnesení, jehož důsledkem je změna stanov společenství, pozvánka obsahuje v příloze též návrh těchto změn stanov nebo návrh usnesení, nebylo–li tak učiněno již dříve.
Shromáždění je způsobilé se usnášet za přítomnosti členů společenství, kteří mají většinu všech hlasů.
K přijetí rozhodnutí se vyžaduje souhlas většiny hlasů přítomných členů společenství. Pokud se jedná o přijetí rozhodnutí o změně velikosti podílů na společných částech všem vlastníkům jednotek – členům společenství, nebo o změně poměrů výše příspěvku na správu domu a pozemku jinak než v důsledku změny podílu na společných částech, je vyžadován souhlas všech členů společenství. Pokud se jedná o přijetí rozhodnutí o změně stanov, změně správce a způsobu rozúčtování nákladů na služby (vyjma nákladů na dodávku tepla a teplé vody) na vlastníky jednotek a o uzavření úvěrové smlouvy, je vyžadován souhlas alespoň ¾ většiny hlasů všech vlastníků .Není-li svolané shromáždění způsobilé se usnášet, může statutární orgán navrhnout v písemné formě do jednoho měsíce ode dne, na který bylo zasedání svoláno, aby členové společenství rozhodli o týchž záležitostech mimo zasedání.
Každý člen je oprávněn dát se na zasedání shromáždění a při hlasování na shromáždění zastoupit fyzickou osobou, která nemusí být členem společenství. Plná moc musí být písemná a musí být předložena statutárnímu orgánu před zahájením zasedání. Za spoluvlastníky vykonává jejich práva a hlasuje jimi určený společný zástupce na základě plné moci.
Každý člen společenství je oprávněn zúčastnit se shromáždění a požadovat i dostat na něm vysvětlení týkající se záležitostí společenství, pokud se požadované vysvětlení vztahuje k předmětu jednání shromáždění. Pokud by požadoval člen na shromáždění sdělení o skutečnostech, jejichž prozrazení by způsobilo společenství vážnou újmu, nelze mu je poskytnout.
Kdo svolal shromáždění, může je odvolat nebo odložit stejným způsobem, jakým bylo svoláno. Pokud se tak stane méně než 3 dny před oznámeným datem konání shromáždění, nahradí společenství členům, kteří se dostavili podle pozvánky, účelně vynaložené náklady.
Záležitost, která nebyla zařazena na pořad jednání shromáždění v pozvánce, lze rozhodnout jen za účasti a se souhlasem všech členů společenství.
Jednání shromáždění zahájí pověřený člen statutárního orgánu, který ověří, zda je shromáždění schopno se usnášet. Poté zajistí jmenování předsedy zasedání shromáždění a volbu zapisovatele. Předseda zasedání vede shromáždění v souladu s pořadem a body zasedání.
Na shromáždění hlasují členové společenství veřejně. Shromáždění se může většinou hlasů přítomných členů usnést, že bude o určité záležitosti hlasovat tajně pomocí hlasovacích lístků. V takovém případě shromáždění současně stanoví postup pro tajné hlasování.
Z jednání shromáždění se pořizuje zápis, za jehož pořízení odpovídá statutární orgán. Zápis musí obsahovat nezbytné údaje prokazující schopnost shromáždění k usnášení a rozhodování, záznam o průběhu jednání, plná znění přijatých usnesení, výsledky voleb, pokud byly konány. Přílohou zápisu je listina přítomných s jejich podpisy a písemné podklady, které byly předloženy k jednotlivým projednávaným bodům. Zápis podepisuje předseda zasedání a zapisovatel. Zápisy včetně písemných podkladů k jednání shromáždění jsou uchovávány u předsedy výboru.
Je-li pro to důležitý důvod, může přehlasovaný vlastník jednotky, který byl přehlasován na jednání shromáždění společenství vlastníků, navrhnout soudu, aby o této záležitosti rozhodl. Zároveň může navrhnout, aby soud dočasně zakázal jednat podle napadeného rozhodnutí. Není-li návrh podán do tří měsíců ode dne, kdy se vlastník jednotky o rozhodnutí dozvěděl nebo dozvědět mohl, jeho právo zaniká. Je-li pro to důležitý důvod, může vlastník jednotky navrhnout soudu, aby rozhodl o záležitosti, která byla shromáždění předložena řádně k rozhodnutí a o které nebylo rozhodnuto pro nezpůsobilost shromáždění usnášet se. Může též navrhnout soudu, aby rozhodl o neplatnosti rozhodnutí orgánu společenství pro jeho rozpor se zákonem nebo se stanovami za podmínek § 258 občanského zákoníku.
schválení účetní závěrky včetně vypořádání výsledku hospodaření a zprávy o hospodaření společenství vlastníků a správě domu, jakož i celkové výše příspěvků na správu domu a pozemku pro příští období a rozhodnutí o vyúčtování nebo vypořádání nevyčerpaných příspěvků,
schválení druhu služeb a výše záloh na jejich úhradu, jakož i způsobu rozúčtování nákladů na služby na vlastníky jednotek,
schválení rozpočtu a plánu oprav, modernizací a rekonstrukcí společných částí,
rozhodování o
členství společenství vlastníků v právnické osobě působící v oblasti bydlení;
změně účelu užívání domu nebo jednotky;
změně podlahové plochy jednotky;
úplném nebo částečném sloučení nebo rozdělení jednotek;
změně podílu na společných částech;
změně v určení společné části sloužící k výlučnému užívání vlastníků jednotky;
opravě, modernizaci nebo rekonstrukci společné části, není-li toto rozhodnutí v pravomoci statutárního orgánu podle čl. 5 odst. 7;
o způsobu rozdělení ztráty a zisku mezi členy společenství;
k nabytí, zcizení nebo zatížení nemovitých věcí nebo k jinému nakládání s nimi a k nabytí, zcizení nebo zatížení movitých věcí nebo k jinému nakládání s nimi, nejsou-li tato rozhodnutí v pravomoci statutárního orgánu podle čl. 5 odst. 6;
k uzavření smlouvy o úvěru společenstvím vlastníků včetně schválení výše a podmínek úvěru;
k uzavření smlouvy o zřízení zástavního práva k jednotce, pokud dotčený vlastník jednotky v písemné formě s uzavřením zástavní smlouvy souhlasil;
rozhodování v dalších záležitostech určených těmito stanovami nebo v záležitostech, které si shromáždění k rozhodnutí vyhradí.
O záležitostech spadajících do působnosti shromáždění může být rozhodováno mimo zasedání. Statutární orgán zašle návrh rozhodnutí na adresu členů společenství uvedenou v seznamu členů společenství. Návrh musí obsahovat návrh usnesení, podklady potřebné pro jeho posouzení nebo údaj, kde jsou uveřejněny, a údaj o lhůtě, ve které se má vlastník jednotky vyjádřit. Lhůta k vyjádření vlastníka jednotky činí třicet dní od doručení návrhu členu společenství.
K platnosti hlasování se vyžaduje písemné vyjádření „souhlasím/nesouhlasím“ člena společenství s uvedením dne, měsíce a roku, kdy bylo vyjádření učiněno, opatřené vlastnoručním podpisem člena společenství na listinu obsahující plné znění návrhu rozhodnutí.
Nedoručí-li člen společenství ve lhůtě třiceti dnů od doručení návrhu členu společenství statutárnímu orgánu svůj souhlas s návrhem usnesení, platí, že s návrhem nesouhlasí. Většina hlasů se počítá z celkového počtu hlasů všech členů společenství.
Statutární orgán oznámí členům společenství v písemné formě výsledek hlasování a v případě přijetí usnesení jim oznámí též celý obsah přijatého usnesení.
Rozhodnutí se přijímá většinou hlasů všech členů společenství, ledaže obecně závazný právní předpis nebo tyto stanovy vyžadují vyšší počet hlasů.
Pokud se mění všem vlastníkům jednotek velikost podílu na společných částech nemovité věci, nebo pokud se jim mění poměr výše příspěvku na správu domu a pozemku jinak, než v důsledku změny podílu na společných částech, vyžaduje se souhlas všech vlastníků jednotek.
Ke schválení stavebních úprav spočívajících v modernizaci, rekonstrukci a opravách společných částí domu, jimiž se nemění vnitřní uspořádání domu a zároveň velikost spoluvlastnických podílů na společných částech, schválení způsobu rozúčtování nákladů na služby (vyjma nákladů na dodávku tepla a teplé vody) na vlastníky jednotek a uzavření úvěrové smlouvy je zapotřebí 75% většiny hlasů všech členů společenství.
Statutárním orgánem společenství je výbor. Výbor zastupuje společenství ve všech záležitostech. Navenek zastupuje společenství předseda výboru a v jeho nepřítomnosti jiný místopředseda/člen výboru. Písemná právní jednání za společenství podepisuje předseda výboru společně s dalším členem výboru, v době nepřítomnosti předsedy výboru podepisují za společenství dva členové výboru. Kdo za společenství podepisuje, připojí k názvu společenství svůj podpis a údaj o své funkci.
Výbor je výkonným orgánem společenství, řídí a organizuje běžnou činnost společenství, rozhoduje ve věcech spojených se správou domu a pozemku s výjimkou těch věcí, které jsou obecně závazným právním předpisem a těmito stanovami svěřeny do výlučné působnosti shromáždění, nebo které si shromáždění k rozhodnutí vyhradilo.
Za svou činnost odpovídá výbor shromáždění. Navenek za výbor uvnitř společenství jedná předseda.
Členové výboru jsou voleni a odvoláváni shromážděním. Předsedu a místopředsedu volí výbor z řad svých členů a z funkce předsedy a místopředsedy jej odvolává.
Výbor má tři členy. Výbor je schopen usnášení, je-li přítomna nadpoloviční většina jeho členů. Výbor rozhoduje většinou hlasů všech svých členů.
Funkce člena výboru zaniká uplynutím funkčního období a volbou nového člena výboru. Člen výboru může být z funkce odvolán shromážděním. Člen výboru může před uplynutím funkčního období z funkce odstoupit. Odstoupení musí oznámit výboru písemně. Jeho funkce končí dnem, kdy výbor odstoupení na své schůzi projednal, jinak uplynutím dvou měsíců ode dne doručení oznámení o odstoupení.
Shromáždění může rozhodnout, že určité činnosti bude pro společenství vykonávat zaměstnanec (zaměstnanci společenství) na základě pracovní smlouvy, dohody o pracovní činnosti nebo dohody o provedení práce.
Plní-li ke dni účinnosti těchto stanov funkci výkonného a statutárního orgánu společenství pověřený vlastník ve smyslu § 9 odst. 7 písm. b) zákona č. 72/1994Sb., o vlastnictví bytů, platného do 31.12.2013, považuje se za výkon funkce pověřeného vlastníka za výkon funkce předsedy společenství a použijí se na něj ustanovení těchto stanov a dalších právních předpisů o předsedovi společenství, a to až do skončení jeho funkce.
Tyto změny stanov formou úplného znění byly přijaty na shromáždění vlastníků jednotek konaném dne …………. .
V……………………………..dne……………………..……

matches:
§ 9
Čl. 2
soud
čl. 8
soud
§ 258
čl. 5
čl. 5
§ 9
zákona č. 72


text:
28 Cdo 139/2002
Nejvyšší soud rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Milana Pokorného, CSc., a soudců JUDr. Josefa Rakovského a JUDr. Oldřicha Jehličky, CSc., o dovolání Ing. J. M. proti usnesení Městského soudu v Praze z 15.8.2001, sp.zn. 21 Co 329/2001, vydanému v právní věci vedené u Obvodního soudu pro Prahu 4 pod sp.zn. 12 C 299/2000 (žalobce Ing. J. M. proti žalovanému JUDr. R. Ch., o předání výsledků šetření), takto:
V řízení o žalobě žalobce, podané u soudu 14.11.2000, vydal Obvodní soud pro Prahu 4 dne 30.5.2001 usnesení (čj. 12 C 299/2000-50), jímž odmítl žalobu žalobce, domáhajícího se uložení povinnosti žalovanému sdělit Obvodnímu soudu pro Prahu 4 výsledky šetření Policie České republiky ohledně trestních oznámení uvedených v zápise z 27.7.2000, čj. PPS-443/OSK-ST-2000 (sepsaném na Policii ČR Správě hl. m. Prahy), a dále se domáhajícího, aby soud rozhodl ve věcech marazmu genese nemovitostí , a to domu čp. 450/34 v P., D. ulice. Citovaným usnesením bylo také rozhodnuto, že žádný z účastníků řízení nemá právo na náhradu nákladů řízení a že po právní moci tohoto usnesení bude žalobci vrácena částka 1.000,- Kč, zaplacených k úhradě soudního poplatku.
V odůvodnění svého usnesení poukazoval soud prvního stupně na to, že žalobce byl usnesením z 2.4.2001, čj. 12 C 299/2000-10, vyzván podle ustanovení § 43 odst. 1 občanského soudního řádu k odstranění vad svého žalobního návrhu s tím, že nestane-li se tak ve lhůtě 15 dnů od doručení tohoto usnesení, bude žaloba žalobce odmítnuta. Usnesení vyzývající k odstranění vad žalobního návrhu bylo žalobci doručeno 12.4.2001, ale k odstranění vad žalobcovy žaloby v soudem stanovené lhůtě nedošlo.
O odvolání žalobce proti tomuto usnesení bylo rozhodnuto usnesením Obvodního soudu pro Prahu 4 z 12.7.2001, čj. 12 C 299/2000-57, s poukazem na ustanovení § 208 odst. 1 občanského soudního řádu (ve znění vyhlášeném pod č. 69/2001 Sb.), když totiž odvolání žalobce bylo podáno dne 4.7.2001, třebaže 15 denní lhůta k podání odvolání (která začala běžet po doručení usnesení žalobci dne 6.6.2001) již uplynula.
K odvolání žalobce proti citovanému usnesení soudu prvního stupně z 30.5.2001 Městský soud v Praze usnesením z 15.8.2001, sp.zn. 21 Co 329/2001, potvrdil usnesení soudu prvního stupně a rozhodl, že žádný z účastníků řízení nemá právo na náhradu nákladů řízení před soudy obou stupňů. V odůvodnění svého usnesení odvolací soud uváděl, že odvolání žalobce neshledal důvodným, když soud prvního stupně postupoval v souladu s ustanovením § 208 odst. 1 občanského soudního řádu. Proto bylo usnesení soudu prvního stupně potvrzeno podle ustanovení § 219 občanského soudního řádu a o nákladech řízení bylo rozhodnuto podle ustanovení § 224 odst. 1 s § 146 odst. 3 občanského soudního řádu.
Usnesení odvolacího soudu bylo doručeno žalobci dne 3.9.2001 a dovolání ze strany žalobce bylo proti tomuto usnesení podáno u Obvodního soudu pro Prahu 4 dne 2.11.2001, tedy ve lhůtě uvedené v ustanovení § 240 odst. 1 občanského soudního řádu (ve znění vyhlášeném pod č. 69/2001 Sb.).
Dovolatel Ing. J. M. ve svém dovolání, které sepsal a podal sám, navrhoval, aby dovolací soud zrušil usnesení odvolacího soudu i usnesení soudu prvního stupně a aby věc byla vrácena k dalšímu řízení.
Obvodní soud pro Prahu 4 vydal pak dne 9.11.2001 usnesení čj. 12 C 299/2000-79, jímž vyzval žalobce, aby ve lhůtě 20 dnů od doručení tohoto usnesení si zvolil pro dovolací řízení advokáta (ve smyslu ustanovení § 241 odst. 1 a 2 občanského soudního řádu) a aby tuto skutečnost doložil soudu předložením plné moci s tím, že ve stejné lhůtě bude žalobcem předloženo advokátem sepsané dovolání. Dovolateli bylo také v usnesení soudu prvního stupně dáno poučení, že nebude-li výzvě vyhověno v soudem stanovené lhůtě, bude spis předložen dovolacímu soudu a dovolací řízení bude zastaveno.
V podání ze 17.11.2001, jímž žalobce doplňoval své dovolání z 2.11.2001, dovolatel uváděl, že právní zastoupení v této právní věci je, podle jeho názoru, zbytečné, neboť postačí, když soud prvního stupně se bude řídit v řízení a při rozhodování procesními principy občanského soudního řádu a věc projedná při ústním jednání; proto dovolatel výslovně uvedl, že usnesení soudu prvního stupně z 9.11.2001, čj. 12 C 299/2000-79, odmítá.
Při posuzování tohoto dovolání dovolatele vycházel dovolací soud z ustanovení § 241 odst. 1 občanského soudního řádu (v jeho znění se změnami a doplňky vyhlášeném pod č. 69/2001 Sb.), podle něhož dovolatel musí být zastoupen advokátem nebo notářem, pokud sám nemá právnické vzdělání. V ustanovení § 241 odst. 2 téhož právního předpisu je pak ještě stanoveno, že nemá-li dovolatel právnické vzdělání, musí být jeho dovolání sepsáno advokátem.
V rozhodnutí uveřejněném pod č. 13/1993 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek, vydávané Nejvyšším soudem, bylo vyloženo, že ustanovení § 241 odst. 1 občanského soudního řádu o tom, že dovolatel musí být zastoupen advokátem, pokud sám nemá právnické vzdělání, je ustanovení donucující povahy, jež nepřipouští výjimky. Nedostatek tohoto zastoupení je nedostatkem bránícím v pokračování dovolacího řízení. Jestliže dovolatel přes výzvu a poučení nedostatek svého dovolání ve stanovené lhůtě neodstraní, bude dovolací řízení usnesením dovolacího soudu zastaveno ve smyslu ustanovení občanského soudního řádu o řízení u dovolacího soudu a ve smyslu ustanovení § 43 a § 104 odst. 1 téhož právního předpisu.
Protože i v daném případě nebyl dovolatel zastoupen advokátem, třebaže sám nemá právnické vzdělání, jeho dovolání nebylo sepsáno advokátem nebo notářem a dovolatel přes výzvu a poučení ze strany soudu neodstranil nedostatek tohoto zastoupení, bránící v pokračování dovolacího řízení, nezbylo dovolacímu soudu než ve smyslu ustanovení § 241b odst. 2 a 2, § 209, jakož i § 104 odst. 1 občanského soudního řádu (v jeho znění se změnami a doplňky vyhlášeném pod č. 69/2001 Sb.), přikročit k zastavení řízení o dovolání dovolatele.

matches:
soud
soud
soud
soud
§ 43
§ 208
soud
soud
soud
§ 208
§ 219
§ 224
§ 146
§ 240
soud
soud
§ 241
soud
soud
§ 241
§ 241
§ 241
§ 43
§ 104
§ 241
§ 209
§ 104


Svoboda podnikání v EU - PDF
Download "Svoboda podnikání v EU"
Dominika Antonie Čechová
1 Bankovní institut vysoká škola Praha Katedra práva Svoboda podnikání v EU Bakalářská práce Autor: Klára Zídková Právní administrativa v podnikatelské sféře Vedoucí práce: JUDr. Natália Štefanková, Ph.D. Praha Červen, 2015
2 Prohlášení: Prohlašuji, ţe jsem bakalářskou práci zpracovala samostatně a v seznamu uvedla veškerou pouţitou literaturu. Svým podpisem stvrzuji, ţe odevzdaná elektronická podoba práce je identická s její tištěnou verzí, a jsem seznámena se skutečností, ţe se práce bude archivovat v knihovně BIVŠ a dále bude zpřístupněna třetím osobám prostřednictvím interní databáze elektronických vysokoškolských prací. V Praze, dne Klára Zídková
3 Děkuji JUDr. Natálii Štefankové, Ph.D. za odborné vedení této práce, za podnětné připomínky a trpělivost.
4 Anotace Bakalářská práce se zaměřuje na svobodu podnikání v EU, analyzuje její podmínky a moţnosti realizace této svobody ve vztahu k fyzickým a právnickým osobám s pobytem na území EU. Existence jednotného vnitřního trhu tuto svobodu umoţňuje zejména prostřednictvím svobod volného pohybu zboţí, osob, sluţeb a kapitálu. Realizaci svobody podnikání určuje společná obchodní politika, která klade své podmínky a povinnosti, které jsou implementovány do jednotlivých členských států. V práci jsou vymezeny výhody, respektive nevýhody podnikání v EU. Klíčová slova Evropská unie, Schengenský prostor, podnikatel, podnikání, jednotný vnitřní trh, podmínky podnikání, svobody volného pohybu zboţí osob sluţeb a kapitálu, výhody a nevýhody podnikání Annotation The bachelor thesis focuses on business freedom in EU, analysing the conditions and possibilities of realization of this freedom in relation to individuals and legal entities residing in EU. The existence of a single internal market allows this freedom in EU particularly through the existence of the free movement of goods, people, services and capital. The realization of business freedom is defined by the uniform trading policy for all members, which sets conditions and obligations, which are implemented in each Member State. The thesis define the advantages and disadvantages of doing business in the EU. Key words European Union, Schengen Area, entrepreneur, business, single internal market, business condition, free movement of goods, people, services and capital, the advantages and disadvantages of doing business
5 Obsah Úvod Jednotný trh Definice vnitřního trhu Vznik a vývoj Lisabonská smlouva Schengenský prostor Principy a svobody Bariéry Diskriminace Podmínky pro svobodné podnikání v EU Definice podnikání Kdo je podnikatel Fyzická a právnická osoba Podnik Podmínky podnikání v EU Volný pohyb zboţí Volný pohyb kapitálu Volný pohyb sluţeb Svoboda přeshraničního poskytování sluţeb Volný pohyb osob Vysílání pracovníků Svoboda usazování Osoby samostatně výdělečně činné Uznávání kvalifikací Sociální a zdravotní pojištění a daně
6 Financování Podmínky zahájení podnikání Realizace svobody v podnikání Evropská společnost Vztah ekonomické a podnikatelské svobody Rakousko Výhody, resp. nevýhody podnikání v EU Závěr Seznam pouţité literatury Seznam pouţité mapy a tabulek
7 Úvod Tématem mé bakalářské práce je svoboda podnikání v EU. K vymezení této problematiky je zapotřebí nejprve definovat samotný jednotný trh v rámci Evropské unie. Jeho historický vývoj se odráţí v postupné snaze o harmonizaci trhu a odstranění mnoţství bariér bránícím vyuţití plného potenciálu homogenního trhu. Neopominutelným prostředkem je zákaz diskriminace a její vliv na svobodu podnikání. Jednotný trh vyjadřuje svobody volného pohybu zboţí, osob, sluţeb a kapitálu. Přičemţ jako reakce na ulehčení svobody volného pohybu osob vzniká Schengenský prostor. Zde je na místě rozlišení různé míry participace členských států a zmínění dopadů jeho působení. Cílem práce je analýza podmínek svobodného podnikání v EU a moţnosti realizace této svobody ve vztahu k fyzickým a právnickým osobám s pobytem na území EU. Pro analýzu podmínek svobodného podnikání v EU je potřeba vymezit pojem podnikání, podniku a podnikatele jako takového. Zároveň je důleţité upozornit na rozdíl mezi fyzickou a právnickou osobou. Dále ve druhé kapitole naváţi samotnými podmínkami podnikání v EU, kdy se ještě podrobněji zaměřím na čtyři základní svobody. Svobody pohybu osob, sluţeb, zboţí a kapitálu. Podrobněji a účelově rozeberu podmínky podnikání, přičemţ se budu soustředit na nejdůleţitější oblasti, které se nejvíce odráţí na samotné svobodě podnikání. Zároveň věnuji určitou část problematice samotného zahájení podnikání. Ve třetí části se budu věnovat realizaci svobody podnikání. Definuji Evropskou společnost a Evropskou druţstevní společnost. Analyzuji vztah ekonomické svobody a svobody v podnikání. Faktory ovlivňující tyto svobody, zaprvé ve vnitrostátních rozměrech a poté je shrnout na celý vnitřní trh Evropské unie. Rovněţ v této kapitole dle určitého klíče zvolím jeden členský stát a budu aplikovat jeho podmínky, které teoreticky uvedu v předchozím oddíle, na svobodu podnikání v EU. V poslední části si kladu za cíl dedukcí stanovit výhody a nevýhody podnikání v EU a jejich dopady zejména na podnikatele, ale i z pohledu státu a také spotřebitele. 7
8 1. Jednotný trh 1.1. Definice vnitřního trhu Vnitřní trh neboli jednotný trh, je pojem vyjadřující volný pohyb osob, zboţí, sluţeb a kapitálu. Je to takový trh, který není omezen hranicemi jednotlivých států ani jinými překáţkami. Svobodný pohyb uvnitř jednotného trhu funguje na stejném principu jako v rámci jedné země a občanům členských zemí je umoţněno svobodně cestovat, pracovat, studovat, podnikat, ţít, vlastnit nemovitost, nebo pobírat důchod v kterékoli zemi Evropské Unie. Oblast vnitřního trhu se řadí do společné pravomoci Evropské Unie členských států. Unie poskytuje svým občanům prostor svobody, bezpečnosti a práva bez vnitřních hranic, ve kterém je zaručen volný pohyb osob ve spojení s vhodnými opatřeními 1 Unie vytváří vnitřní trh. 2 Vnitřní trh od svého zaloţení prošel mnohými změnami a vylepšeními, přesto politika Evropské Unie neustává ve snaze přetrvávající bariéry zjednodušit, či dokonce úplně odstranit, a tím občanům členských zemí poskytnout moţnost maximálního vyuţití jeho výhod Vznik a vývoj Idea vnitřního trhu se formovala společně se vznikem prvních společenství po 2. světové válce jako součást hlavního cíle, hospodářské a ekonomické integrace. Zaloţením Evropského hospodářského společenství (EHS) Římskou smlouvou 25. března 1957 vznikl společný trh. Postupně dochází k několika významným změnám. V roce 1968 je stanovena celní unie, tj. určení výše cla pro obchodní styk se třetími zeměmi. Zároveň jsou zrušena vnitřní cla 1 Smlouva o Evropské unii, Hlava I. čl. 3, odst. 2 2 Smlouva o Evropské unii, Hlava I. čl. 3, odst. 3 8
9 a kvóty na dovoz zboţí mezi šesticí zakládajících států. Tato opatření obchod podpořila, ale existence mimotarifních bariér, jak jsou tyto překáţky označovány, rozvíjení obchodu stále bránila a Římskou smlouvu bylo třeba doplnit. K nejpalčivějším problémům se řadily roztříštěné vnitřní předpisy a nesjednocené určování výše nepřímých daní, i kdyţ k určitému pokroku, v podobě zavedení daně z přidané hodnoty, došlo. To vše způsobovalo zábranu pro volný pohyb osob i zboţí, kdy se i nadále na přechodech mezi státy udrţovaly jejich hraniční kontroly. V členských zemích sice platil zákaz diskriminace, ale například k některým profesím se zachoval pouze omezený přístup. Soudní dvůr přispěl k realizaci zákazu diskriminace svým rozhodnutím, kdy student jiného členského státu nemusí platit vyšší zápisné, neţ studenti daného členského státu. Konkrétně tímto rozhodnutím Evropského soudního dvora se tak 13. února 1985 ve věci Gravier realizuje zákaz diskriminace kvůli státní příslušnosti. Nutnosti odstranění technických překáţek vyhovělo Rozhodnutí Rady z května 1985, které odkazem na technické normy soukromoprávních institucí (CEN, CENELEC, ETSI) harmonizovalo technická opatření. V červnu 1985 Evropská rada schválila Bílou knihu Komise Dokončení sjednocení trhu. Na jejím základě byl ke sjednocení vnitřních národních předpisů, které jsou v mnoha bodech nesourodé, v roce 1987 ratifikován Jednotný evropský akt. Ten kromě jiného určil den 31. prosince 1992 konečným dnem, kdy se postupně vytvoří jednotný vnitřní trh. Cecchiniho zpráva z roku 1988 zcela názorně vypočítala a vyměřila finanční výhody a naopak nevýhody v podobě ztrát, které pro Evropskou Unii nedokončením sjednocování trhu vyplývaly. Pro trh znamenalo odstranění výše zmíněných bariér zejména lepší konkurenceschopnost, investice a s tím související i pokles nezaměstnanosti. Přelomovým krokem bylo podepsání Smlouvy o Evropské unii 7. června 1992 v Maastrichtu. V lednu 1993 oficiálně vznikl jednotný trh a s ním je zajištěn i volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu v souladu s ustanovením Smluv. 3 Smlouva rovněţ zahrnuje program hospodářské a měnové unie. 3 Smlouva o fungování Evropské unie, část třetí, Hlava I. čl. 26, odst. 2 9
10 Následně se začaly liberalizovat i ostatní odvětví trhu, tzv. síťová. Ta zahrnují například dopravní, telekomunikační, energetické trhy a poštovní sluţby Lisabonská smlouva Dalším neopominutelným dokumentem, který ovlivnil vnitřní trh a má značný vliv na svobodu podnikání, je Lisabonská smlouva, platná od roku 2009 ratifikací členských států. Zrušením pilířové struktury smlouva upřesňuje rozdělení pravomocí mezi Evropskou unii a mezi členskými státy. Z pohledu svobody podnikání je však velice důleţité potvrzení a posílení čtyř svobod spolu se svobodami politickými, hospodářskými a sociálními. Jsou uvedené v zakládajících smlouvách Evropské unie, které tímto nebyly zrušeny, ale pouze upraveny. Lisabonská smlouva reformuje své instituce, kde vytvořila novou funkci předsedy Evropské rady, a rozhodovací proces, kdy se nově přijímá kvalifikovanou většinou. Z hlediska demokratického rozměru přinesla Lisabonská smlouva moţnost občanské iniciativy, a tím větší zapojení občanů a zdůraznila důleţitost národních parlamentů. Ve vnitřní i vnější politice Evropské unie se Lisabonská smlouva zaměřila především na otázku bezpečnosti, kdy se zvýšila pravomoc EU v určitých oblastech, například justiční a policejní spolupráce. Lisabonská smlouva dala také vzniknout nové funkci vysokého představitele pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku Schengenský prostor Schengenský prostor vznikl jako reakce na ulehčení svobody volného pohybu osob. Pětice zakládajících států, Západní Německo, Francie, Belgie, Nizozemsko a Lucembursko podepsala smlouvu o Schengenu a spolu s Portugalskem a Španělskem v roce 1995 zrušila kontroly na společných vnitřních hranicích. Postupně se přidávaly další členské státy a tím se politická důleţitost a rozsah působení zvětšil. 10
11 Otevření vnitřních hranic ulehčilo přístup občanů členských států na zahraniční trhy ostatních členských států, hojně vyuţívané zejména v pohraničních oblastech. Ulehčilo cestování, spojily se turistické i cyklistické trasy, zpřístupnily se nabídky zahraničním pracovníkům. Otevřené vnitřní hranice podporují cestovní ruch a otevírají pracovní příleţitosti coţ je nutné pro fungující evropskou ekonomiku. Zejména kvůli otevřenosti vnitřních hranic a zrušení kontrol, je třeba vysokého stupně ochrany Schengenského prostoru jako celku, a to zejména u jeho vnějších hranic. Zvýšená pozornost je proto věnována ochraně osobních údajů, vyuţívání Schengenského informačního systému a dokonalé vízové a konzulární spolupráci spolu se spoluprací policejní a justiční. Například organizace Evropské unie EUROPOL, European Police Office, přispívá k ochraně Schengenského prostoru svou poradenskou, informační a vzdělávací činností. Členským státům poskytuje Evropská unie na zajištění bezpečnosti hranic finanční prostředky z Fondu pro vnitřní bezpečnost. Cílem je umoţnění legálního cestování bez ohroţení bezpečnosti a zároveň řešení nelegální migrace a související agendy víz. Na následující mapě je zachycena různá participace členských i nečlenských států v Schengenském prostoru. Některé členské země si totiţ ponechaly určitá privilegia. Konkrétně Velké Británii a Irsku bylo ponecháno právo provádět kontroly na svých hranicích. Toto právo jim bylo přiznáno na základě statusu ostrova, kdy musí chránit své hranice ze všech stran. Ve všech ostatních oblastech Schengenské spolupráce se tyto země zapojují. Další kategorií jsou nečlenské státy, které se k Schengenskému prostoru připojily zvláštní dohodou o přidruţení. V roce 2001 Island a Norsko. Severské státy se k Schengenskému prostoru připojily z důvodu plynoucích výhod a hlavně z důvodu jiţ probíhající úzké spolupráce na základě Severské pasové unie. Švýcarsko se do Schengenského systému připojilo v roce 2008 po národním referendu, jako jedna z posledních západních evropských zemí. 11
12 Mapa 1: Schengenský prostor 4 Členské země EU, které jsou součástí Schengenu Belgie, Česká republika, Dánsko, Estonsko, Finsko, Francie, Itálie, Litva, Lotyšsko, Lucembursko, Maďarsko, Malta, Německo, Nizozemí, Polsko, Portugalsko, Rakousko, Řecko, Slovensko, Slovinsko, Španělsko, Švédsko 4 https://www.euroskop.cz/742/sekce/aktualni-stav, ze dne
13 Členské země EU, které jsou součástí Schengenu částečně Země, které jsou součástí Schengenu a nejsou členy EU Členské země EU, která dosud nesplňují kritéria pro přijetí Schengenu Jiné země bez hraničních kontrol Irsko (od roku 2002) a Velká Británie (od roku 2000). Jde o oblast bezpečnosti a justice, zatímco hraniční a celní kontroly si tyto státy ponechaly. Island, Norsko a Švýcarsko Kypr, Rumunsko, Bulharsko, Chorvatsko Monako, San Marino a Vatikán Ačkoli nejsou tyto země oficiálně součástí Schengenu, na jejich hranicích se uplatňují schengenské dohody. Zvláštní případ Andorra Andorra není součástí Schengenu a na jejích hranicích zůstaly kontroly. Občanům Evropské unie ale stačí pro vstup do země pouze občanský průkaz, zatímco ostatní cestující musí mít ke vstupu do země platný pas. Legenda 1 k mapě Schengenského prostoru 5 5 https://www.euroskop.cz/742/sekce/aktualni-stav, ze dne
14 1.5. Principy a svobody Vnitřní trh funguje na několika zřejmých principech, které souvisí se čtyřmi svobodami a navzájem se prolínají a působí na sebe. Mezi tyto principy řadíme především: zákaz diskriminace koordinace a spolupráce (harmonizace) Základní čtyři svobody, tj. svoboda osob, zboţí, sluţeb a kapitálu, jsou zakotveny ve Smlouvě o fungování Evropské unie, čl. 26, Hlava II a Hlava IV. Tyto svobody se potvrzují rovněţ v Preambuli Listiny základních práv Evropské Unie, která neopomíná zdůraznit také důleţitost svobodu usazování. Článek 3 Smlouvy o Evropské unii vysloveně hovoří o zaručeném volném pohybu osob. Všechna tato ustanovení vymezují práva a povinnosti subjektů vyuţívajících těchto svobod. Volný pohyb zboţí, osob, sluţeb a kapitálu na vnitřním trhu umoţňuje obchodu a podnikání jako takovému veliký rozvoj, umoţňuje vyuţít velký potenciál homogenního trhu a přináší výhody podnikatelům i spotřebitelům. Pro všechny je potom jedním ze základních shodných znaků princip zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti, uvedené v čl. 18 SFEU. Volný pohyb zboţí je obsaţen v čl SFEU. Pod pojmem zboží lze chápat produkt, jehož hodnota je ocenitelná v penězích a jehož podstata mu dovoluje být předmětem obchodních transakcí. 6. Do této svobody lze také přiřadit zemědělství, rybolov a obchod zemědělskými produkty, uvedené v Hlavě III SFEU. Svoboda volného pohybu osob má na svobodu podnikání v EU velice významný vliv. Zásadně souvisí s unijním evropským občanstvím, kdy se význam samotného státního 6 ROZEHNAL, A. et al. Obchodní právo. Plzeň: Aleš Čeněk, s.r.o., str
15 občanství poněkud stírá, nikoliv však nahrazuje. Státní občanství tak pouze doplňuje, jelikoţ je dáno, ţe Každá osoba, která má státní příslušnost členského státu, je občanem Unie. 7 Tímto se výrazně podpořil zákaz diskriminace na základě státní příslušnosti. Samotná svoboda volného pohybu osob vznikla aţ po myšlence volného pohybu pracovníků, který řešil problémy pracovních trhů. Následné vymezení práva usazování v kapitole 2 SFEU se vztahuje na fyzické i právnické osoby, z čehoţ vyplývá ovlivnění zejména obchodních korporací. Svobodu sluţeb její poskytovatelé vyuţívají, pokud sluţbu poskytují na území členského státu bez toho, aby se v něm usadili, čímţ se tato svoboda liší od vyuţití práva a svobody usazování. Důleţitým parametrem je dočasnost. Služba může být poskytována buď usazením v jiném členském státě, nebo přes hranice. 8 Pojem sluţeb vymezuje čl. 57 SFEU, který je povaţuje za úkony podávané zpravidla za úplatu a řadí do nich průmyslové, obchodní, řemeslné činnosti a další. Volný pohyb kapitálu navázal na jiţ zmíněné svobody, které samozřejmě zároveň významně ovlivňuje. Zahrnuje platby, které představují přemisťování peněz a pohyb kapitálu, kdy se jedná zejména o nejrůznější druhy investic. Pro plné vyuţití těchto svobod bylo zapotřebí zdolat řadu překáţek, coţ se v průběhu vývoje v některých oblastech podařilo, některé bariéry však stále přetrvávají Bariéry Bariéry vnitřního trhu Evropské unie jsou obecně technického, daňového nebo fyzického charakteru a vztahují se zejména ke čtyřem svobodám, které přímo, či nepřímo ovlivňují. 7 Smlouva o fungování Evropské unie, část druhá, čl. 20 (bývalý článek 17 Smlouvy o ES), odst. 1 8 https://www.euroskop.cz/8735/sekce/volny-pohyb-sluzeb/, ze dne
16 Vnitrostátní předpisy zaměřené na obchodní právo, ať stojí samostatně, či jako součást práva občanského, jsou rozdílné zejména v technických poţadavcích a sazbách přímých a nepřímých daní. Jestliţe se liší vnitrostátní předpisy a nedošlo by k jejich harmonizaci uvnitř jednotného trhu, popřelo by to samotný základ jeho existence, která se opírá o jiţ několikrát zmíněný, a v další kapitole více rozvedený, zákaz diskriminace. Pokud by si jednotlivé členské státy chtěli zachovat své rozdílné právní úpravy, nebyl by jednotnému trhu důvod. Ten byl zaloţen právě pro výhody, které plynou z existence stejných práv a povinností pro kaţdého člena, samozřejmě při zachování suverenity členských států. Je samozřejmostí, ţe změny se provádějí postupně a ve většině případů pouze částečně. Bariéry obchodu zejména omezují, nebo dokonce zakazují dovoz, vývoz nebo i jen přesun určitého zboţí nebo sluţby. Taková omezení jsou jiţ povolená pouze z výslovně stanovených důvodů, uvedených v čl. 36 SFEU. Mohou dovoz omezovat například v kvalitě, mnoţství, daňovými sazbami, existencí cla i jinak, například neúměrnými vytvářením státních monopolů. Diskriminace je také povaţována za bariéru volného pohybu osob. Bariéra v podobě legitimování osob při přechodu státních hranic je značně omezena Schengenským prostorem. Za další překáţku lze povaţovat nutná administrace, pojící se k ţivotu v jiném členském státě. Práva, podmínky i administrativní formality jsou rozdílné pro studenty, pracující a důchodce. Pobyty v jiném členském státě se přitom dělí na: Krátkodobé, které jsou kratší neţ tři měsíce, delší neţ 3 měsíce, trvalý pobyt. Přičemţ kaţdý má své podmínky a poţadavky, které musí být splněny. U krátkodobých pobytů, které jsou kratší neţ tři měsíce, můţe být v některých státech tzv. evidenční povinnost. Ta by měla být bez poplatku a za její nesplnění hrozí sankce, nemůţe být ale udělena sankce vyhoštění. Volný pohyb osob můţe být omezen jen za výslovně uvedených výjimek v čl. 45 SFEU, a to z důvodů: 16
17 veřejného pořádku veřejné bezpečnosti ochrany zdraví Mezi bariéry svobody volného pohybu sluţeb lze zařadit rozdílná právní úprava členských států ohledně legálnosti či nelegálnosti poskytování určitých sluţeb, jako je například distribuce drog, prostituce, hazardní hry apod Diskriminace Elementárním nástrojem k docílení svobody podnikání v Evropské unii zákaz diskriminace na základě státní příslušnosti, který je explicitně vyjádřený v čl. 17 v SFEU. Kdy se zakazuje diskriminace přímá i nepřímá. Diskriminace nepřímá vyuţívá jiných neţ národnostních kritérií, například kvalifikace. Je rovněţ zakázána diskriminace právnických osob, které mají své sídlo na území členského státu a byly zaloţené podle jeho právní úpravy. Za zmínku stojí rozhodnutí Evropského soudního dvora v případu Daily Mail and General Trust PLC, v němţ definoval tzv. primární podnikání, které se dotýká existence samotné společnosti a změny jejího sídla, a sekundární podnikání spočívající v zakládání dceřiných společností či poboček v jiných členských státech. 9 Svoboda podnikání zahrnuje pouze výše definované podnikání sekundární, kdy záleţí pouze na rozhodnutí osoby zakládající společnost, ve kterém členském státě tak učiní. 9 ze dne
18 2. Podmínky pro svobodné podnikání v EU Pro podmínky pro svobodné podnikání v EU je důleţité vymezit určité pojmy, jako je podnikání, podnikatel, podnik. Tyto definice jsou vztahovány k vymezení pojmu v zákonech a předpisech ČR Definice podnikání Právo podnikat zakotvuje jiţ Listina základních práv a svobod v čl. 26. Definice podnikání ve stávající úpravě OZ není upravena. Zákon stanovuje pouze definici podnikatele v 420 OZ, na jejímţ základě lze odvodit definici podnikání. Jedná se o samostatnou výdělečnou činnost na základě ţivnosti nebo podobným způsobem, s cílem dosaţení zisku a se záměrem činit tak soustavně. Není důleţité, zdali zisku bylo nakonec opravdu dosaţeno. Zároveň je tato činnost vykonávaná na vlastní účet a odpovědnost, coţ znamená, ţe sám odpovídá za případné porušení povinností vyplývajících ze zákona. Za podnikání se nepokládá výkon funkcí v orgánech obchodních korporací, který má příkazní charakter, čímţ se vylučuje samostatné jednání. Samostatné jednání ale nevylučuje zastupování jiné osoby, proto například advokacie podnikáním je Kdo je podnikatel Občanský zákoník vymezuje pojem podnikatele v a je subjektem všech právních vztahů zaloţených na základě předpisů obchodního práva. Za podnikatele se také povaţuje kaţdá osoba, která uzavírá smlouvy související s vlastní obchodní, výrobní nebo obdobnou činností, či při samostatném výkonu svého povolání, popřípadě osoba, která jedná jménem nebo na účet podnikatele. 18
19 Za podnikatele se povaţuje osoba zapsaná v obchodním rejstříku. Zároveň je zde zmíněna podmínka vlastnictví ţivnostenského nebo jiného oprávnění podle jiného zákona Fyzická a právnická osoba Podnikatelem můţe být fyzická i právnická osoba. Dle 423 podnikatel můţe právně jednat pod svým jménem, nebo pod svou obchodní firmou, kterou musí mít dle OZ zapsanou v obchodním rejstříku. Dle čl. 5 Listiny je Fyzickou osobou kaţdý člověk. Fyzická osoba má ale právní osobnost od narození aţ do smrti, zatímco právnická od svého vzniku do svého zániku..fyzické osoby mohou podnikat na základě ţivnostenského listu, jedná-li se o ohlašovací ţivnost, či koncesní listiny, která je určena pro ţivnost koncesovanou a vzniká okamţikem nabytí právní moci rozhodnutí o udělení koncese. 11 Mezi ohlašovací ţivnosti se z hlediska Ţivnostenského zákona řadí ţivnost řemeslná, vázaná a volná, přičemţ vzniká jiţ ohlášením. Právnická osoba je organizovaný útvar, který má podle zákona právní osobnost. 12 Pojem právnické osoby definuje několik charakteristických znaků. Kaţdá právnická osoba má právní osobnost a účel. Právnická osoba má svou identifikaci v podobě názvu, sídla a zápisu do veřejného rejstříku. Právnické osoby mohou mít práva a povinnosti, které jsou v souladu s povahou jejich činnosti, ovšem bez zřetele na předmět dané činnosti. Právnická osoba je způsobilá k právním jednáním a má odpovědnost za protiprávní jednání svých orgánů. Právnické osoby mají majetkovou autonomii a jsou uspořádané do organizačních celků Zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů, ze dne Zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů, 20 odst DVOŘÁK, J., ŠVESTKA, J., ZUKLÍNOVÁ, M. a kol. Občanské právo hmotné. Svazek 1. Díl první: Obecná část. Praha: Wolters Kluwer ČR, 2013, 432 s. 19
20 Právnické osoby se dělí dle několika kritérií. Pro účel této práce zmíním jen některé. S tím zároveň souvisí i jejich následné dělení, které zmíním jen okrajově. Dle útvaru se právnické osoby dělí na korporace, fundace a smíšené útvary. Korporace jako organizovaná společenství osob se dělí na veřejnoprávní a soukromoprávní. Veřejnoprávní korporací jsou například útvary územní a stavovské samosprávy nebo stát. Soukromoprávní korporace jsou potom obchodní korporace, v podobě druţstev a obchodních společností, a neziskové soukromoprávní korporace, v podobě například spolku. Obchodní korporace se dělí na osobní a kapitálové korporace. Mezi osobní patří veřejná obchodní společnost a komanditní společnost. Mezi kapitálové patří společnost s ručením omezeným a akciová společnost. Obchodní společnosti mohou také podnikat na základě ţivnostenského listu, ale podmínkou je sepsání společenské smlouvy. Společnost vznikne aţ zápisem do obchodního rejstříku Podnik Podnikem je jakýkoliv subjekt vykonávající hospodářskou činnost nezávisle na právním postavení tohoto subjektu a způsobu jeho financování. 14 Definice podniku je základem pro určení velikosti podniku. Podniky se dělí na drobný podnik drobný podnikatel: < 10 zaměstnanců, aktiva 15 nepřesahují korunový ekvivalent 2 mil.. malý podnik malý podnikatel: < 50 zaměstnanců; aktiva 16 nepřesahují korunový ekvivalent 10 mil ze dne uvedená v rozvaze, nebo čistý obrat za poslední uzavřené účetní období, přičemţ si podnikatel můţe vybrat 20
21 střední podnik střední podnikatel: < 250 zaměstnanců; aktiva uevedená v rozvaze nepřesahují korunový ekvivalent 43 mil.., nebo čistý obrat za poslední uzavřené účetní období nepřesahují korunový ekvivalent 50 mil.. velké podniky velký podnikatel: > 250 zaměstnanců Toto rozlišení je významné z důvodu zvláštních právních předpisů platných pro malé a střední podnikatele a z důvodu kontroly hospodářské soutěţe. Při aplikaci ţádosti o podporu malých a středních podniků musí ţadatel popravdě uvést konkrétně o jaký podnik se jedná, v opačném případě hrozí sankce vrácení dotací. Druhy podnikatelů zohledňované při stavovování počtu zaměstnanců a finančních částek samostatný podnikatel není vymezen ani jako typ podnikatele 2. ani partnerský podnikatel není typem 3. a zároveň vlastní výlučně nebo společně 25 50% kapitálu nebo hlasovacích práv jiného podnikatele 3. spojený podnikatel patří mu většina hlasovacích práv společníků, členů nebo akcionářů jiného podnikatele a zároveň mu přistanou určitá výsadní práva, například právo uplatňovat dominantní vliv nad jiným podnikatelem a další 2.4. Podmínky podnikání v EU Podmínky pro podnikání se liší v kaţdém členském státě. Hospodářské ukazatele se proto vyplatí hlídat na Statistickém úřadě dané země. Největší odlišnosti jsou zejména v následujících oblastech: Daňové podmínky, způsoby vedení účetnictví, 16 uvedená v rozvaze, nebo čistý obrat za poslední uzavřené účetní období, přičemţ si podnikatel můţe vybrat 17 ze dne
22 administrativní úkony spojené se vstupem na trh dané země, investice, veřejné zakázky, pracovní síla: náklady, dostupnost, legálnost dané sluţby, uznávání kvalifikací. Rozdílné úpravy jsou ale ku prospěchu podnikatelům, kteří si tak mohou ideálně svým poţadavkům a parametrům zvolit místo registrace, kde umístí své sídlo. Podnikatel je vázán daňovým právem země, ve kterém se zaregistroval. Daňový systém je potřeba zohlednit komplexně. Daně z příjmů, různé odčitatelné poloţky, úlevy, slevy. Kaţdý stát má i jiný systém ohledně uznatelných nákladů, nepřímé daně a mnoho dalších poloţek finančně podnikatele ovlivní. 18 Zároveň je podnikatel vázán pracovním právem této země, sociálním a zdravotním zabezpečením. Zároveň výše minimálních mezd se v členských státech liší. Pokud se podnikatel rozhodne své sídlo přemístit, je důleţité, aby si ujasnil, s jakou pracovní sílou počítá. Pokud by si chtěl udrţet stávající zaměstnance, ovlivní ho různé aspekty. Mimo jiné rozhodování samotných zaměstnanců, nebo nutnost pracovního povolení Volný pohyb zboží Jak jiţ bylo zmíněno v kapitole 1.5 Principy a svobody, je svoboda volného pohybu zboţí obsaţena v čl SFEU a je jedním ze základních předpokladů, které umoţnily vznik a fungování jednotného vnitřního trhu. Odstraněním jedné z bariér, tzv. tarifních překáţek, postupně docházelo k růstu obchodních transakcí a objemů obchodovaného zboţí. 18 ze dne
23 Další bariéry, které brání spravedlivé hospodářské soutěţi, jsou regulační pravomoci jednotlivých členských států, které tím upřednostňují své producenty. Jedná se zejména o předpisy technické, environmentální, hygienické a zdravotní. 19 Tyto bariéry jsou řešeny dvěma způsoby. Jedním z nich je harmonizace národních předpisů členských států Evropské unie. Harmonizací dochází ke sjednocení poţadavků na výrobek, coţ má za následek větší bezpečnost. Proto se harmonizují zejména potencionálně nebezpečné výrobky, například léky, chemikálie, hračky, automobily a další. K harmonizaci národních předpisů se vyuţívají tzv. směrnice nového přístupu. Ty se nezaměřují pouze na určení poţadavků, ale hlavně stanovují pravidla pro uznávání různých výrobků, zkoušek a kontrol. Výrobky musí být označeny značkou CE, coţ znamená, ţe výrobek je splňuje. Harmonizace národních předpisů je ale náročná, jelikoţ se musí členské státy shodnout na kompromisu. Další nevýhodou je nemoţnost pokrýt veškeré výrobky dostupné na trhu a stíhat vývoj nových. Proto se k řešení bariéry u výrobků, které nejsou takto harmonizovány, pouţívá tzv. princip vzájemného uznávání. V případě, ţe výrobek splnil legislativu jiného členského státu, je mu zpřístupněn trh všech členských států. Pokud se tak nestane, má podnikatel právo se obrátit i na soud, případně na systém SOLVIT, který řeší tyto situace neformálně. Členské státy mohou volný pohyb zboţí omezit jen za určitých podmínek a samozřejmě v přiměřené míře. Takovou podmínkou můţe být například ohroţení veřejného zájmu, přičemţ důkazní břemeno leţí na daném členském státu. 19 Příručka "Příležitosti pro podnikání ve službách na evropských trzích", Objednatel: Ministerstvo průmyslu a obchodu ČR, Odbor vnitřního trhu a sluţeb EU (Odbor č ), Řešitel: CS-Project, spol. s. r. o., mpo.cz [online], Copyright 2005 MPO, Archiv, Publikováno , [cit ] 23
Bankovní institut vysoká škola Praha Katedra práva Svoboda podnikání v EU Bakalářská práce Autor: Klára Zídková Právní administrativa v podnikatelské sféře Vedoucí práce: JUDr. Natália Štefanková, Ph.D.


text:
Vesper Transport s.r.o. IČO: 28808096, Přibyslav, výpis z rejstříku (13.11.2019) | Euro.cz
Firma Vesper Transport s.r.o. IČO 28808096
Vesper Transport s.r.o. má aktuální nebo historický záznam v těchto rejstřících: obchodní rejstřík, živnostenský rejstřík.
Vesper Transport s.r.o. (28808096) je Společnost s ručením omezeným. Sídlí na adrese Malinského 428, 582 22 Přibyslav Česká republika. Do obchodního rejtříku byla zapsána dne 27. 11. 2010 a je stále aktivní. Vesper Transport s.r.o. má celkem pět provozoven a tři živnosti.
Jako zdroj dat o Vesper Transport s.r.o. nám sloužily tyto stránky:
Detailní informace o Vesper Transport s.r.o. na Justice.cz
Detailní informace o Vesper Transport s.r.o. na rzp.cz
Výpis dat pro Vesper Transport s.r.o. na portále firmy.euro.cz obsahuje pouze takové informace, které lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.
Základní údaje Vesper Transport s.r.o.
C 28449
28808096
Aktuální kontaktní údaje Vesper Transport s.r.o.
Kapitál Vesper Transport s.r.o.
Sídlo Vesper Transport s.r.o.
Malinského 428 , 582 22 Přibyslav Česká republika
Malinského 428, 582 22 Přibyslav 31.10.2014
Přibyslav, Malinského 428, PSČ 58222 27.11.2010 - 31.10.2014
Předmět podnikání Vesper Transport s.r.o.
silniční motorová doprava - nákladní provozovaná vozidly nebo jízdními soupravami o největší povolené hmotnosti nepřesahující 3,5 tuny, jsou-li určeny k přepravě zvířat nebo věcí, - osobní provozovaná vozidly určenými pro přepravu nejvýše 9 osob včetně řidiče 31.10.2014
výroba, obchod a služby neuvedené v přílohách 1 až 3 živnostenského zákona 27.11.2010
vedení firmy Vesper Transport s.r.o.
Statutární orgán Vesper Transport s.r.o.
Tomáš Krejčí 31.10.2014
Malinského 428, 582 22 Přibyslav
Tomáš Krejčí 27.11.2010 - 31.10.2014
Přibyslav, Malinského 428, PSČ 58222
Sbírka Listin Vesper Transport s.r.o.
C 28449/SL 7 účetní závěrka [2014] Krajský soud v Hradci Králové 3.1.2016 4.1.2016 6
C 28449/SL 6 účetní závěrka [2012] Krajský soud v Hradci Králové 15.12.2014 16.12.2014 7
C 28449/SL 5 účetní závěrka [2013] Krajský soud v Hradci Králové 15.12.2014 16.12.2014 7
C 28449/SL 4 notářský zápis NZ 427/2014 Krajský soud v Hradci Králové 10.11.2014 10.11.2014 10
C 28449/SL 3 notářský zápis NZ 427/2014 Krajský soud v Hradci Králové 30.10.2014 3.11.2014 9
C 28449/SL 2 účetní závěrka 2011 Krajský soud v Hradci Králové 6.12.2012 6.12.2012 7
Malinského 428, Přibyslav 582 22
Živnosti a provozovny Vesper Transport s.r.o.
Stromovka 3964, Havlíčkův Brod 580 01
1011219727
Průmyslová 4062, Havlíčkův Brod 580 01
1011823128
1012339734
Vesper Transport s.r.o. - 28808096 - Přibyslav
VESPER BEVERAGES s.r.o. - 01529951 - Pardubice
VESPER AUTOMOTIVE s.r.o. - 29157803 - Mochtín
Vesper Solutions, s. r. o. - 28165616 - Havlíčkova Borová
VESPER FRAMES s.r.o. - 27832902 - Rýmařov
Vesper Green s.r.o. - 01929666 - Svitavy
OCI VESPER s.r.o. - 45353158 - Praha
VESPER Services, s.r.o. - 49973576 - Brno
Vesper Consulting LTD - 03935761 - Praha
Vesper Professional s.r.o. - 04904486 - Praha

matches:
zákona č. 101
soud
soud
soud
soud
soud
soud


text:
Nad51/2012
Nad 51/2012-43
Nejvy¹¹í správní soud rozhodl v senátì slo¾eném z pøedsedkynì JUDr. Dagmar Nygrínové a soudcù JUDr. Jaroslava Vla¹ína a JUDr. Jiøího Pally v právní vìci ¾alobkynì: ZIMBO CZECHIA s. r. o., se sídlem Na Zátorách 8, Praha 7, zast. JUDr. Marcelou Scheeovou, advokátkou, se sídlem ©tupartská 4, Praha 1, proti ¾alované: Státní veterinární správa, se sídlem Slezská 7, Praha 2, v øízení o ¾alobì proti rozhodnutí ¾alované ze dne 21. 3. 2012, è. j. SVS/6306/2011, o návrhu ¾alobkynì na pøikázání vìci vedené u Mìstského soudu v Praze pod sp. zn. 6 A 78/2012 Mìstskému soudu v Praze,
Dne 4. 6. 2012 podala ¾alobkynì u Mìstského soudu v Praze ¾alobu proti rozhodnutí Ústøední veterinární správy Státní veterinární správy ze dne 21. 3. 2012, è. j. SVS/6306/2011, kterým bylo zamítnuto odvolání ¾alobkynì a potvrzeno rozhodnutí Krajské veterinární správy pro Moravskoslezský kraj ze dne 24. 10. 2011, è. j. 2011/2846/KVST/3, o ulo¾ení poøádkové pokuty ve vý¹i 50.000 Kè za nesplnìní povinnosti kontrolované osoby stanovené v § 53 odst. 4 zákona è. 166/1999 Sb., o veterinární péèi a o zmìnì nìkterých souvisejících zákonù (veterinární zákon), ve znìní pozdìj¹ích pøedpisù.
V ¾alobì ¾alobkynì navrhla, aby Nejvy¹¹í správní soud podle § 9 odst. 2 zákona è. 150/2002 Sb., soudní øád správní, ve znìní pozdìj¹ích pøedpisù (dále jen s. ø. s. ), pøikázal tuto vìc Mìstskému soudu v Praze. Uvedla, ¾e tento soud není podle právní úpravy místní pøíslu¹nosti správních soudù úèinné od 1. 1. 2012 k øízení o ¾alobì místnì pøíslu¹ný. ®alobkynì poukázala na mno¾ství ¾alob smìøujících proti rozhodnutím ¾alované, která se zabývají stejnou právní otázkou ve skutkovì identických vìcech, a konstatovala, ¾e podle souèasné úpravy místní pøíslu¹nosti by soudní øízení probíhala po celém území Èeské republiky. Vhodnost pøikázání vìci spatøovala ¾alobkynì ve svých finanèních a èasových úsporách (dojí¾dìní k nahlí¾ení do spisù, k úèasti pøi jednání), a dále v tom, aby stejné vìci tých¾ úèastníkù rozhodoval jeden soud. Mìstský soud v Praze zvolila proto, ¾e ¾alobkynì i ¾alovaná v Praze sídlí.
®alovaná vyjádøila s navrhovaným postupem nesouhlas, pøièem¾ poukázala na úèel zmìny právní úpravy místní pøíslu¹nosti soudù ve správním soudnictví spoèívající ve snaze rozdìlit nápad rovnomìrnìji mezi v¹echny krajské soudy.
Dne 17. 7. 2012 byl spis Mìstského soudu v Praze pøedlo¾en Nejvy¹¹ímu správnímu soudu k rozhodnutí o návrhu na pøikázání vìci z dùvodu vhodnosti podle § 9 odst. 2 s. ø. s.
Vycházeje z návrhu ¾alobkynì Nejvy¹¹í správní soud posoudil, zda jsou dány podmínky pro vydání rozhodnutí o pøikázání vìci Mìstskému soudu v Praze v intencích ustanovení § 9 odst. 2 s. ø. s., pøièem¾ shledal, ¾e tomu tak není.
Podle § 9 odst. 2 s. ø. s. Nejvy¹¹í správní soud mù¾e vìc pøikázat jinému ne¾ místnì pøíslu¹nému krajskému soudu, je-li to pro rychlost nebo hospodárnost øízení nebo z jiného dùle¾itého dùvodu vhodné.
Citované ustanovení odrá¾í skuteènost, ¾e delegace vhodná je pouhou výjimkou ze zásady trvání místní pøíslu¹nosti a z ústavní zásady zákonného soudu a soudce, a proto k ní lze pøistoupit jen v ojedinìlých a odùvodnìných pøípadech (k tomu srov. usnesení roz¹íøeného senátu Nejvy¹¹ího správního soudu ze dne 22. 4. 2004, è. j. Nad 138/2003-26, publikované ve Sbírce rozhodnutí Nejvy¹¹ího správního soudu pod è. 305/2004, www.nssoud.cz, pøípadnì nález Ústavního soudu ze dne 15. 11. 2001, sp. zn. I. ÚS 144/2000, publikováno v ASPI pod è. JUD32417CZ).
Rozhodnutí o pøikázání vìci jinému soudu znamená, ¾e se vìc odejme soudu místnì pøíslu¹nému a rozhodnutím Nejvy¹¹ího správního soudu se zalo¾í místní pøíslu¹nost soudu jiného. Aby mohl Nejvy¹¹í správní soud rozhodnout o delegaci, musí být nejprve postaveno najisto, který soud je místnì pøíslu¹ný k projednání a rozhodnutí vìci, proto¾e pro pøikázání vìci jinému ne¾ místnì pøíslu¹nému soudu je nezbytné místnì pøíslu¹ný soud znát. V projednávané vìci v¹ak otázka místní pøíslu¹nosti soudu zùstala nevyjasnìna, resp. zatím nebyla øe¹ena.
®alobkynì i ¾alovaná shodnì tvrdily, ¾e Mìstský soud v Praze není k projednání a rozhodnutí vìci místnì pøíslu¹ný. Tento názor patrnì sdílí i Mìstský soud v Praze, který v jiné vìci tých¾ úèastníkù (rovnì¾ se jednalo o poøádkovou pokutu podle veterinárního zákona) vyslovil svou nepøíslu¹nost a usnesením ze dne 13. 2. 2012, è. j. 11 A 16/2012-30, vìc postoupil Krajskému soudu v Praze.
Nejvy¹¹í správní soud není oprávnìn v této fázi øízení zasahovat do posuzování místní pøíslu¹nosti a autoritativnì o ní rozhodovat, nebo» by tím v rozporu s § 7 odst. 5 s. ø. s. zasahoval do pravomoci Mìstského soudu v Praze.
Podle § 7 odst. 5 s. ø. s., není-li soud, u nìho¾ byl návrh podán, k jeho vyøízení místnì pøíslu¹ný, postoupí jej k vyøízení soudu pøíslu¹nému. Nesouhlasí-li tento soud s postoupením vìci, pøedlo¾í spisy k rozhodnutí o pøíslu¹nosti Nejvy¹¹ímu správnímu soudu. Rozhodnutím Nejvy¹¹ího správního soudu o této otázce jsou soudy vázány.
Vzhledem k tomu, ¾e ¾alobkynì svou ¾alobu podala u Mìstského soudu v Praze, je nyní ve výluèné kompetenci tohoto soudu rozhodnout, zda v této vìci pøijme svou místní pøíslu¹nost nebo vìc postoupí jinému soudu. Pøitom by mìl zohlednit rovnì¾ argumentaci úèastníkù øízení, kteøí svùj názor na tuto právní otázku ji¾ pøednesli.
Dospìje-li Mìstský soud v Praze k závìru, ¾e je místnì pøíslu¹ným a vìc si ponechá, návrh na pøikázání vìci tomuto soudu by byl bezpøedmìtným. Postoupí-li Mìstský soud v Praze vìc jinému soudu, má tento soud mo¾nost pøedlo¾it spis Nejvy¹¹ímu správnímu soudu a uplatnit argumenty, proè není místnì pøíslu¹ným. O tuto mo¾nost by Nejvy¹¹í správní soud pøedèasným autoritativním urèením místní pøíslu¹nosti pøedmìtný krajský soud neprávem pøipravil. Pokud by Nejvy¹¹í správní soud pova¾oval nesouhlas za dùvodný, mohl by urèit, ¾e místnì pøíslu¹ným je Mìstský soud v Praze, a návrh na delegaci tomuto soudu by byl opìt bezpøedmìtným.
Nejvy¹¹í správní soud uzavírá, ¾e podmínkou pro rozhodnutí o návrhu na pøikázání vìci jinému ne¾ místnì pøíslu¹nému soudu je skuteènost, ¾e v øízení ji¾ byla vyøe¹ena otázka, který soud je místnì pøíslu¹ný. Tato podmínka v projednávané vìci splnìna nebyla, nebo» místní pøíslu¹nost Mìstského soudu v Praze oba úèastníci øízení zpochybnili a samotný Mìstský soud v Praze se k ní dosud v souladu s § 7 odst. 5 s. ø. s. nevyjádøil.
Na základì uvedených skuteèností Nejvy¹¹í správní soud shledal, ¾e nejsou splnìny podmínky pro rozhodnutí o pøikázání vìci podle § 9 odst. 2 s. ø. s., a proto návrh ¾alobkynì v souladu s § 46 odst. 1 písm. a) s. ø. s. odmítl.
Nejvy¹¹í správní soud na okraj pøipomíná, ¾e s úèinností od 1. 1. 2012 je rozhodující pro místní pøíslu¹nost krajských soudù sídlo správního orgánu, který ve vìci vydal rozhodnutí v prvním stupni (srov. ustanovení § 7 odst. 2 s. ø. s.). V usnesení ze dne 16. 5. 2012, è. j. Nad 5/2012-34, k tomu Nejvy¹¹í správní soud doplnil, ¾e toto pravidlo platí bez ohledu na to, zda tomuto správnímu orgánu pravomoc rozhodovat nále¾í i v dobì podání ¾aloby ve správním soudnictví.

matches:
soud
§ 53
soud
§ 9
soud
soud
§ 9
soud
§ 9
§ 9
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
§ 7
§ 7
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
soud
§ 7
soud
§ 9
§ 46
soud
§ 7
soud


text:
Občanský zákoník – zákon č.89/2012 Sb - ppt stáhnout
Prezentace na téma: "Občanský zákoník – zákon č.89/2012 Sb"— Transkript prezentace:
1 Občanský zákoník – zákon č.89/2012 Sb
Zánik manželství § §770 Příbuzenství a švagrovství § § 774
2 Číslo a název projektu CZ.1.07/1.5.00/ OP: Vzdělávání pro konkurenceschopnost Zvyšování vzdělanosti pomocí e-prostoru Název a adresa školy Soukromá střední škola a jazyková škola s právem státní jazykové zkoušky Č. Budějovice, s.r.o., Jeronýmova 28/22, České Budějovice Kód materiálu Klíčová aktivita III/2 Inovace a zkvalitnění výuky prostřednictvím ICT Název materiálu 3.Zánik manželství a příbuzenství Autor Ing. Miriam Fišarová Tematická oblast Právo Anotace DUM je určen pro výklad učiva pro předmět Právo, konkrétně oblast rodinného práva dle nového Občanského zákona Ročník Třetí a čtvrtý– obchodní akademie, nástavbové studium 1.ročník Datum tvorby Září 2013 Pokud není uvedeno jinak, použitý materiál je z vlastních zdrojů autora
3 Rozvod manželství Manželství zaniká jen z důvodů stanovených zákonem.
Manželství může být rozvedeno, je-li soužití manželů hluboce, trvale a nenapravitelně rozvráceno a nelze očekávat jeho obnovení. Přesto, že je soužití manželů rozvráceno, nemůže být manželství rozvedeno, byl-li by rozvod v rozporu: se zájmem nezletilého dítěte manželů, které nenabylo plné svéprávnosti, přičemž zájem dítěte na trvání manželství soud zjistí i dotazem u opatrovníka jmenovaném soudem pro řízení o úpravu poměrů k dítěti na dobu po rozvodu, nebo se zájmem manžela, který se na rozvratu porušením manželských povinností převážně nepodílel a kterému by byla rozvodem způsobena zvlášť závažná újma s tím, že mimořádné okolnosti svědčí ve prospěch zachování manželství, ledaže manželé spolu již nežijí alespoň po dobu tří let. Mají-li manželé nezletilé dítě, které není plně svéprávné, soud manželství nerozvede, dokud nerozhodne o poměrech dítěte v době po rozvodu manželů. Následky zániku manželství: Manžel, který přijal příjmení druhého manžela, může do šesti měsíců po rozvodu manželství oznámit matričnímu úřadu, že přijímá zpět své dřívější příjmení.
4 Výživné rozvedeného manžela
Není-li rozvedený manžel schopen sám se živit a tato jeho neschopnost má svůj původ v manželství nebo v souvislosti s ním, má vůči němu jeho bývalý manžel v přiměřeném rozsahu vyživovací povinnost, lze-li to na něm spravedlivě požadovat. Při rozhodování o výživném nebo o jeho výši přihlídne soud k tomu, jak dlouho rozvedené manželství trvalo a jak dlouho je rozvedeno, jakož i zda si rozvedený manžel neopatřil přiměřené zaměstnání, přestože mu v tom nebránila závažná překážka, si rozvedený manžel mohl výživu zajistit řádným hospodařením s vlastním majetkem, se rozvedený manžel podílel za trvání manželství na péči o rodinnou domácnost, se rozvedený manžel nedopustil vůči bývalému manželu nebo osobě mu blízké trestného činu, nebo je dán jiný obdobně závažný důvod. Rozsah vyživovací povinnosti a způsob poskytování výživného se řídí dohodou rozvedených manželů. Ujednají-li si, že se výživné nahradí odbytným, zanikne právo rozvedeného manžela na výživné poskytnutím odbytného. Nedojde-li k dohodě rozvedených manželů o výživném, rozhoduje o něm soud. Právo rozvedeného manžela na výživné lze požadovat jen na dobu okolnostem přiměřenou, nejdéle však po dobu tří let od rozvodu. Dopustí-li se bývalý manžel vůči druhému manželovi jednání, které naplňuje znaky domácího násilí, nemá právo na výživné, ač by jinak podmínky přiznání práva na výživné splňoval.
5 Majetková povinnosti a práva při zániku manželství
Zanikne-li manželství smrtí manžela, posoudí se majetkové povinnosti a práva bývalých manželů v rámci řízení o dědictví podle toho majetkového režimu, který existoval mezi manžely, popřípadě i podle pokynů, které zemřelý manžel ještě za svého života ohledně svého majetku pro případ smrti učinil. Byl-li manžel prohlášen za mrtvého, posoudí se jeho majetkové povinnosti a práva ke dni, který je v rozhodnutí o prohlášení za mrtvého uveden jako den jeho smrti. Zanikne-li manželství rozvodem, spravují se majetkové povinnosti a práva rozvedených manželů dohodou manželů, nedohodnou-li se rozhoduje o vypořádání majetkových práv a povinností soud. Bydlení po zániku manželství Zaniklo-li manželství rozvodem, a manželé měli k domu nebo bytu, v němž se nacházela jejich rodinná domácnost, stejné, nebo společné právo a nedohodnou se, kdo bude v domě nebo bytě dále bydlet, rozhoduje o tom soud. Zároveň rozhodne o způsobu úhrady za ztrátu práva. Přitom přihlíží zejména k tomu, kterému z rozvedených manželů byla svěřena péče o nezletilé dítě. Rozvedený manžel, který má dům nebo byt opustit, má právo tam bydlet, dokud mu druhý manžel nezajistí náhradní bydlení. Pokud mu náhrada nebyla přiznána, může v bytě nebo domě bydlet nejdéle jeden rok. Byla-li mu však svěřena péče o nezletilé dítě, které nenabylo plné svéprávnosti, nebo o dítě nezaopatřené, které s ním žije, může soud na návrh tohoto manžela založit v jeho prospěch právo bydlení.
6 Příbuzenství a švagrovství
Příbuzenství je vztah osob založený na pokrevním poutu, nebo vzniklý osvojením. a) Osoby jsou příbuzné v linii přímé, pochází-li jedna od druhé – např. babička – matka – dcera. Blízkost příbuzenského vztahu se vyjadřuje stupni. |V jakém stupni jsou dvě osoby spřízněny, záleží na počtu porodů, k nimž muselo dojít, aby příbuzenský vztah vznikl. Otec se synem jsou příbuzní v prvním stupni, dědeček s vnukem ve druhém stupni. b) Osoby jsou příbuzné ve vedlejší linii, mají-li společného předka, ale při tom nepochází jedna od druhé. Nejbližší příbuzní v pobočné linii jsou sourozenci. Zde začíná příbuzenství druhým stupněm. Teta s neteří jsou nejblíže příbuzní ve třetím stupni, bratranci ve čtvrtém stupni. švagrovství Vznikem manželství vznikne švagrovství mezi jedním manželem a příbuznými druhého manžela. V jaké linii a v jakém stupni je někdo příbuzný s jedním manželem, v takové linii a v takovém stupni je sešvagřen s druhým manželem. Zanikne-li manželství smrtí jednoho z manželů, švagrovství tím nezaniká.
Stáhnout ppt "Občanský zákoník – zákon č.89/2012 Sb"

matches:
§770
§ 774
soud
soud
soud
soud