text:
9.3 adatkezelő: az a természetes vagy jogi személy, illetve jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet, aki vagy amely önállóan vagy másokkal együtt az adatok kezelésének célját meghatározza, az adatkezelésre (beleértve a felhasznált eszközt) vonatkozó döntéseket meghozza és végrehajtja, vagy az adatfeldolgozóval végrehajtatja;
18.4 adatfeldolgozó: az a természetes vagy jogi személy, illetve jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet, aki vagy amely szerződés alapján – beleértve a jogszabály rendelkezése alapján kötött szerződést is – adatok feldolgozását végzi;
(5)5 A személyes adatok kezelését tisztességesnek és törvényesnek kell tekinteni, ha az érintett véleménynyilvánítási szabadságának biztosítása érdekében az érintett véleményét megismerni kívánó személy az érintett lakóhelyén vagy tartózkodási helyén felkeresi, feltéve, hogy az érintett személyes adatait e törvény rendelkezéseinek megfelelően kezelik és a személyes megkeresés nem üzleti célra irányul. A személyes megkeresésre a munka törvénykönyve szerinti munkaszüneti napon nem kerülhet sor.
8. § (1)6 Személyes adatot e törvény hatálya alá tartozó adatkezelő vagy adatfeldolgozó harmadik országban adatkezelést folytató adatkezelő részére akkor továbbíthat, vagy harmadik országban adatfeldolgozást végző adatfeldolgozó részére akkor adhat át, ha
(3)7 Személyes adatok a nemzetközi jogsegélyről, az adóügyi információcseréről, valamint a kettős adóztatás elkerüléséről szóló nemzetközi szerződés végrehajtása érdekében, a nemzetközi szerződésben meghatározott célból, feltételekkel és adatkörben – a (2) bekezdésben meghatározott feltételek hiányában is – továbbíthatók harmadik országba.
(2)8 Az adatfeldolgozó az adatkezelő rendelkezése szerint vehet igénybe további adatfeldolgozót.
15. § (1)9 Az érintett kérelmére az adatkezelő tájékoztatást ad az érintett általa kezelt, illetve az általa vagy rendelkezése szerint megbízott adatfeldolgozó által feldolgozott adatairól, azok forrásáról, az adatkezelés céljáról, jogalapjáról, időtartamáról, az adatfeldolgozó nevéről, címéről és az adatkezeléssel összefüggő tevékenységéről, továbbá – az érintett személyes adatainak továbbítása esetén – az adattovábbítás jogalapjáról és címzettjéről.
(4)10 Az adatkezelő köteles a kérelem benyújtásától számított legrövidebb idő alatt, legfeljebb azonban 30 napon belül, közérthető formában, az érintett erre irányuló kérelmére írásban megadni a tájékoztatást.
18. § (1)11 A helyesbítésről, a zárolásról, a megjelölésről és a törlésről az érintettet, továbbá mindazokat értesíteni kell, akiknek korábban az adatot adatkezelés céljára továbbították. Az értesítés mellőzhető, ha ez az adatkezelés céljára való tekintettel az érintett jogos érdekét nem sérti.
(3)12 A per elbírálása a törvényszék hatáskörébe tartozik. A per – az érintett választása szerint – az érintett lakóhelye vagy tartózkodási helye szerinti törvényszék előtt is megindítható.
(2)13 Közérdekből nyilvános adat a közfeladatot ellátó szerv feladat- és hatáskörében eljáró személy neve, feladatköre, munkaköre, vezetői megbízása, a közfeladat ellátásával összefüggő egyéb személyes adata, valamint azok a személyes adatai, amelyek megismerhetőségét törvény előírja. A közérdekből nyilvános személyes adatok a célhoz kötött adatkezelés elvének tiszteletben tartásával terjeszthetőek. A közérdekből nyilvános személyes adatok honlapon történő közzétételére az 1. melléklet és a közfeladatot ellátó személy jogállására vonatkozó külön törvény rendelkezései irányadóak.
(7)14 A közfeladatot ellátó szerv gazdálkodásának átfogó, számlaszintű, illetve tételes ellenőrzésére irányuló adatmegismerésekre külön törvények rendelkezései irányadók. Ha erre való hivatkozással az adatigénylés elutasításra kerül, az adatigénylő az 52. § alapján a Hatóságnál bejelentéssel vizsgálatot kezdeményezhet.
(5)15 Az országos illetékességű közfeladatot ellátó szerv ellen indult per a törvényszék hatáskörébe tartozik. A járásbíróság hatáskörébe tartozó ügyekben a törvényszék székhelyén lévő járásbíróság, Budapesten a Pesti Központi Kerületi Bíróság jár el. A bíróság illetékességét az alperes közfeladatot ellátó szerv székhelye alapítja meg.
a)16 a Köztársasági Elnök Hivatala, az Országgyűlés Hivatala, az Alkotmánybíróság Hivatala, az Alapvető Jogok Biztosának Hivatala, az Állami Számvevőszék, a Magyar Tudományos Akadémia, a Magyar Művészeti Akadémia, az Országos Bírósági Hivatal, a Legfőbb Ügyészség,
c)18 a központi államigazgatási szerv a kormánybizottság kivételével, továbbá az országos kamara, valamint
d)19 a fővárosi és megyei kormányhivatal.
(4)20 A nemzetbiztonsági szolgálatok által közzéteendő adatok körét a Kormány – a Hatóság véleményének kikérésével – rendeletben állapítja meg.
24/A.21 A közérdekű adatok központi elektronikus jegyzéke és az egységes közadatkereső rendszer
40. § (1)22 A Hatóságot elnök vezeti. A Hatóság elnökét a miniszterelnök javaslatára a köztársasági elnök nevezi ki, azok közül a jogász végzettségű, az országgyűlési képviselők választásán választható, magyar állampolgárok közül, akik az adatvédelmet vagy az információszabadságot érintő eljárások ellenőrzésében legalább tíz év szakmai tapasztalattal rendelkeznek, vagy e területek valamelyikén tudományos fokozatot szereztek.
(2)23 A Hatóság elnökének nem nevezhető ki az, aki a kinevezésre irányuló javaslat megtételének időpontját megelőző négy évben országgyűlési képviselő, európai parlamenti képviselő, köztársasági elnök, a Kormány tagja, államtitkár, helyi önkormányzati képviselő, polgármester, alpolgármester, főpolgármester, főpolgármester-helyettes, megyei közgyűlés elnöke vagy alelnöke, nemzetiségi önkormányzat tagja, illetve párt tisztségviselője vagy alkalmazottja volt.
d)24 a kinevezéséhez szükséges feltételek hiányának vagy a vagyonnyilatkozat-tételi előírások megsértésének megállapításával;
f)25
g)26
(3)27 Ha a Hatóság elnöke a 41. § szerinti összeférhetetlenségét a kinevezésétől számított harminc napon belül nem szünteti meg, vagy a tisztsége gyakorlása során vele szemben összeférhetetlenségi ok merül fel, a köztársasági elnök a miniszterelnök indítványára dönt az összeférhetetlenség megállapításának kérdésében.
(6)30 A Hatóság elnökének kinevezéséhez szükséges feltételek hiányát a miniszterelnök indítványára a köztársasági elnök állapítja meg. A köztársasági elnök – a miniszterelnök indítványára – megállapítja a vagyonnyilatkozat-tételi szabályok megsértését, ha a Hatóság elnöke vagyonnyilatkozatában szándékosan lényeges adatot, tényt valótlanul közöl.
(6a)31 A miniszterelnök a (3) és (6) bekezdés alapján megtett indítványát a köztársasági elnök és a Hatóság elnöke részére egyidejűleg megküldi.
(6b)32 A Hatóság elnöke az indítvány megalapozatlanságának megállapítása iránt az indítvány kézhezvételét követő harminc napon belül bírósághoz fordulhat, mely határidő elmulasztása esetén igazolásnak nincs helye. A pert a miniszterelnök ellen kell megindítani. A bíróság eljárására a polgári perrendtartásról szóló törvénynek a munkaviszonyból és a munkaviszony jellegű jogviszonyból származó perekre vonatkozó rendelkezéseit azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy az ügyben a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság kizárólagos illetékességgel, soron kívül jár el, és a keresetet, valamint az ügy érdemében hozott jogerős döntését a bíróság a köztársasági elnökkel is közli.
(6c)33 Ha a Hatóság elnökének a (6b) bekezdés alapján benyújtott keresete alapján a bíróság jogerős ítéletében azt állapítja meg, hogy a miniszterelnök a (3) és (6) bekezdés alapján megtett indítványa megalapozatlan, a köztársasági elnök a Hatóság elnöke megbízatásának megszűnését nem állapítja meg.
(6d)34 A köztársasági elnök a miniszterelnök a (3) és (6) bekezdés alapján megtett indítványáról
(7)35 A megbízatás az (1) bekezdés a) és b) pontja szerinti megszűnése esetén a Hatóság elnökét a megszűnéskori havi illetménye háromszorosának megfelelő összegű külön illetmény illeti meg.
(8)36 A köztársasági elnöknek a (3) és a (6) bekezdéssel és a 40. §-sal a hatáskörébe utalt döntéséhez ellenjegyzés nem szükséges.
45/A. §37 A Hatóság elnöke részt vehet és felszólalhat az Országgyűlés bizottságainak ülésén.
(2)38 Az elnökhelyettesnek meg kell felelnie a Hatóság elnökének kinevezéséhez szükséges, a 40. § (1) és (2) bekezdésében előírt feltételeknek, azzal, hogy az adatvédelmet vagy az információszabadságot érintő eljárások ellenőrzésében öt év szakmai tapasztalattal kell rendelkeznie.
d)39 megtilthatja a személyes adatok külföldre történő továbbítását vagy átadását,
b)40 a bevett egyház belső szabálya szerint történik;
(4)41 Az adatvédelmi nyilvántartás nyilvános, abba bárki betekinthet, az abban foglaltakról feljegyzést készíthet.
69. §42 (1) Az adatvédelmi audit a Hatóság olyan szolgáltatása, amelynek célja a végzett vagy tervezett adatkezelési műveletek a Hatóság által meghatározott és közzétett szakmai szempontok szerinti értékelésén keresztül a magas szintű adatvédelem és adatbiztonság megvalósítása. Tervezett adatkezelési műveletek akkor vonhatók audit alá, ha az adatkezelésre vonatkozó koncepció kidolgozottsága ezt lehetővé teszi.
(4)43 A minősített adatot érintő adatkezeléssel kapcsolatos eljárása során a Hatóság elnökhelyettese, vezetői munkakört betöltő köztisztviselője és vizsgálója – ha megfelelő szintű személyi biztonsági tanúsítvánnyal rendelkezik – a minősített adatot a minősített adat védelméről szóló törvényben meghatározott felhasználói engedély nélkül is megismerheti.
72. § (1)44 Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben
c) különös közzétételi listát állapíthasson meg,45
e)46 – a Hatóság véleményének kikérésével – állapítsa meg a nemzetbiztonsági szolgálatok által közzéteendő adatok körét.
c)47
73/A. §48 E törvénynek az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról szóló 2011. évi CXII. törvény módosításáról szóló 2013. évi XCI. törvénnyel megállapított 26. § (2) bekezdését és 30. § (7) bekezdését az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról szóló 2011. évi CXII. törvény módosításáról szóló 2013. évi XCI. törvény hatálybalépésekor49 folyamatban lévő eljárásokra is alkalmazni kell.
78. § (1)–(2)50
78. § (3)–(9)51
79–89. §52
1. melléklet a 2011. évi CXII. törvényhez53
3 A 3. § 9. pontja a 2013: LXXVI. törvény 111. §-a szerint módosított szöveg.
4 A 3. § 18. pontja a 2013: LXXVI. törvény 109. § a) pontja szerint módosított szöveg.
5 A 4. § (5) bekezdését a 2013: XXX. törvény 1. §-a iktatta be.
6 A 8. § (1) bekezdése a 2011: CCI. törvény 411. § (1) bekezdésével megállapított, nyitó szövegrésze a 2013: LXXVI. törvény 109. § b) pontja szerint módosított szöveg.
7 A 8. § (3) bekezdése a 2011: CLVI. törvény 382. §-ával megállapított szöveg.
8 A 10. § (2) bekezdése a 2013: L. törvény 28. §-ával megállapított szöveg.
9 A 15. § (1) bekezdése a 2013: LXXVI. törvény 109. § c) pontja szerint módosított szöveg.
10 A 15. § (4) bekezdése a 2011: CCI. törvény 411. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
11 A 18. § (1) bekezdése a 2011: CCI. törvény 411. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
12 A 22. § (3) bekezdése a 2011: CCI. törvény 412. § a) pontja szerint módosított szöveg.
13 A 26. § (2) bekezdése a 2013: XCI. törvény 1. §-ával megállapított szöveg.
14 A 30. § (7) bekezdését a 2013: XCI. törvény 3. §-a iktatta be.
15 A 31. § (5) bekezdése a 2011: CCI. törvény 412. § b) pontja, a 2012: CCXI. törvény 73. § (2) bekezdés a) pontja szerint módosított szöveg.
16 A 33. § (2) bekezdés a) pontja a 2011: CCI. törvény 412. § c) pontja szerint módosított szöveg.
17 A 33. § (2) bekezdés b) pontja a 2011: CCI. törvény 413. § (2) bekezdése alapján nem lépett hatályba.
18 A 33. § (2) bekezdés c) pontja a 2011: CCI. törvény 413. § (1) bekezdése szerint módosított szöveg.
19 A 33. § (2) bekezdés d) pontja a 2012: XCIII. törvény 79. §-ával megállapított szöveg.
20 A 37. § (4) bekezdése a 2012: XCVI. törvény 1. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
21 A 24/A. alcímet (37/A–37/B. §) a 2011: CCI. törvény 411. § (4) bekezdése iktatta be.
22 A 40. § (1) bekezdése a 2012: XXV. törvény 4. § (1) bekezdése szerint módosított szöveg.
23 A 40. § (2) bekezdése a 88. § (5) bekezdése szerint módosított szöveg.
24 A 45. § (1) bekezdés d) pontja a 2012: XXV. törvény 1. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
25 A 45. § (1) bekezdés f) pontját a 2012: XXV. törvény 5. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte.
26 A 45. § (1) bekezdés g) pontját a 2012: XXV. törvény 5. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte.
27 A 45. § (3) bekezdése a 2012: XXV. törvény 5. § (2) bekezdése szerint módosított szöveg.
28 A 45. § (4) bekezdését a 2012: XXV. törvény 5. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte.
29 A 45. § (5) bekezdését a 2012: XXV. törvény 5. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte.
30 A 45. § (6) bekezdése a 2012: XXV. törvény 1. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
31 A 45. § (6a) bekezdését a 2012: XXV. törvény 1. § (2) bekezdése iktatta be.
32 A 45. § (6b) bekezdését a 2012: XXV. törvény 1. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 2012: CCXI. törvény 73. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
33 A 45. § (6c) bekezdését a 2012: XXV. törvény 1. § (2) bekezdése iktatta be.
34 A 45. § (6d) bekezdését a 2012: XXV. törvény 1. § (2) bekezdése iktatta be.
35 A 45. § (7) bekezdése a 2012: XXV. törvény 4. § (2) bekezdése szerint módosított szöveg.
36 A 45. § (8) bekezdése a 2012: XXV. törvény 4. § (2) bekezdése szerint módosított szöveg.
37 A 45/A. §-t a 2012: XXV. törvény 2. §-a iktatta be.
38 A 46. § (2) bekezdése a 2012: XXV. törvény 3. §-ával megállapított szöveg.
39 A 61. § (1) bekezdés d) pontja a 2011: CCI. törvény 411. § (5) bekezdésével megállapított szöveg.
40 A 65. § (3) bekezdés b) pontja a 2013: CXXXIII. törvény 121. §-a szerint módosított szöveg.
41 A 65. § (4) bekezdése a 2011: CCI. törvény 411. § (6) bekezdésével megállapított szöveg.
42 A 69. § a 2012: CCXI. törvény 73. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
43 A 71. § (4) beekzdése a 2012: V. törvény 58. § (2) bekezdése szerint módosított szöveg.
44 A 72. § (1) bekezdése a 2011: CCI. törvény 411. § (7) bekezdésével megállapított szöveg.
45 Lásd a 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendeletet, a 38/2012. (III. 12.) Korm. rendeletet, a 229/2012. (VIII. 28.) Korm. rendeletet.
46 A 72. § (1) bekezdés e) pontját a 2012: XCVI. törvény 1. § (2) bekezdése iktatta be.
47 A 72. § (2) bekezdés c) pontját a 2012: XCVI. törvény 1. § (3) bekezdése hatályon kívül helyezte.
48 A 73/A. §-t a 2013: XCI. törvény 4. §-a iktatta be.
49 A hatálybalépés időpontja 2013. június 21.
50 A 78. § (1)–(2) bekezdését a 2013: LXXVI. törvény 110. §-a hatályon kívül helyezte.
51 A 78. § (3)–(9) bekezdése a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
52 A 79–89. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
53 Az 1. melléklet a 2011: CLXXV. törvény 188. § (2) bekezdése, a 2011: CXCV. törvény 112. § (1) bekezdése, a 2012: LXIII. törvény 23. §-a, a 2012: XCIII. törvény 79. §-a szerint módosított szöveg.

matches:
Bíróság
bíróság
bíróság
Bíróság
bíróság
bíróság
§37
§42
§48
§52
§ 9
§ 18


text:
A gyanú. árnyékában. Kritikai elemzés a hatékony védelemhez való jog érvényesülésérôl - PDF
Download "A gyanú. árnyékában. Kritikai elemzés a hatékony védelemhez való jog érvényesülésérôl"
1 A gyanú árnyékában Kritikai elemzés a hatékony védelemhez való jog érvényesülésérôl
2 A gyanú árnyékában Kritikai elemzés a hatékony védelemhez való jog érvényesülésérôl
4 A gyanú árnyékában Kritikai elemzés a hatékony védelemhez való jog érvényesülésérôl Magyar Helsinki Bizottság Budapest, 2009
5 Magyar Helsinki Bizottság, 2009 Iván Júlia, Kádár András Kristóf, Moldova Zsófia, Novoszádek Nóra, Tóth Balázs Jelen tanulmány az Európai Bizottság, a Budapesti Nyílt Társadalom Intézet Alapítvány (OSI) és a Trust for Civil Society in Central and Eastern Europe által finanszírozott kutatási projektek keretében íródott. A kutatások gyakorlati megvalósulását a Budapesti Ügyvédi Kamara, a Legfelsôbb Bíróság, a Bács Kiskun Megyei Bíróság, a Borsod Abaúj Zemplén Megyei Bíróság, a Csongrád Megyei Bíróság, a Fejér Megyei Bíróság, a Fôvárosi Bíróság, a Hajdú Bihar Megyei Bíróság, a Komárom Esztergom Megyei Bíróság és a Pest Megyei Bíróság támogatása tette lehetôvé. E kiadvány megjelenését az OSI támogatta. Tartalmáért a kizárólagos felelôsséget a Magyar Helsinki Bizottság viseli; az semmilyen vonatkozásban nem tekinthetô úgy, mint amely az OSI véleményét tükrözi. ISBN: A Magyar Helsinki Bizottság kiadása Felelôs kiadó: dr. Pardavi Márta Tipográfia és kötésterv: Kovácsné Kiss Judit l Createch Készült: Rózsa Gábor nyomdájában
6 Tartalomjegyzék 1. Bevezetés A hatékony védelemhez való jog érvényesülése A tájékoztatáshoz való jog Tájékoztatás a gyanúsítás/vád lényegérôl és okáról Tájékoztatás a rendôrség, illetve az ügyész rendelkezésére álló releváns bizonyítékokról A jogokról és kötelességekrôl való tájékoztatás A védelemhez való jog Védô választása és a rászorulók védôhöz való joga A védôhöz jutás gyakorlati aspektusai Jog a független és kompetens védôhöz Jog a védôvel való konzultációra A kiszolgáltatott helyzetben lévô terhelti csoportokra vonatkozó speciális rendelkezések Jogi segítségnyújtás A védôk díjazása Eljárási jogok Jog a szabadlábra helyezéshez az elôzetes letartóztatás szükségességét megalapozó ok hiányában A terhelt joga a jelenléthez Az ártatlanság vélelme
7 A GYANÚ ÁRNYÉKÁBAN A hallgatáshoz való jog és az önvádra kötelezés tilalma Jog az indokolt döntéshez A fellebbezéshez való jog A hatékony védelemhez kapcsolódó jogok A védô joga az eljáráshoz és annak tárgyához kapcsolódó tények, adatok megismerésére, megszerzésére Jog a védekezés elôkészítéséhez szükséges megfelelô idôhöz és eszközökhöz Jog a tanúk indítványozásához és kérdezéséhez Az anyanyelv használatához való jog A védelemhez való jog megsértésének következményei a magyar büntetôeljárási rendszerben A védelem szakmai kultúrája Az ügyvédi kamarák és szerepük a védelem ellátásában Az ügyvédek szerepe a büntetôeljárásban és az ügyfeleikkel szembeni kötelezettségeik megjelenése az etikai szabályokban A védôk megítélése és kapcsolatuk más jogászi szakmákkal Jogi segítségnyújtás és minôségbiztosítás A hatékony védelemhez fûzôdô jog társadalmi, politikai támogatottsága A bûnözés és a védelmi jogok társadalmi percepciója A büntetôpolitika változásai Következtetések
8 1. Bevezetés Jelen tanulmány az Európai Bizottság és a Nyílt Társadalom Intézet (OSI) által finanszírozott hároméves kutatási projekt keretében íródott. A kutatást egy konzorcium irányította, amelynek tagjai a Maastrichti Egyetem, a West of England Egyetem, a JUSTICE brit kutató- és lobbiszervezet, valamint az Open Society Justice Initiative. A projekt célja az volt, hogy olyan, az emberi jogi normákon és az európai uniós szabályokon alapuló követelményeket határozzon meg, amelyek biztosítják a hatékony védelemhez való jog tényleges érvényesülését, és olyan mechanizmusokat dolgozzon ki, amelyek megkönnyítik annak értékelését, hogy egy ország büntetőeljárása mennyiben felel meg ezeknek a követelményeknek. A projekt további célja az volt, hogy ezen követelmények érvényesülését felmérje kilenc európai országban, és javaslatokat tegyen európai uniós és más nemzetközi szervezeteknél a hatékony védelemhez való jog minél teljesebb érvényesülésének érdekében. A kilenc célországot a kutatás vezetői úgy határozták meg, hogy a mintában jelen legyenek az angolszász, a klasszikus kontinentális és a posztszocialista jogrendszerek is. Az első három elemzés ennek megfelelően Angliáról, Belgiumról és Magyarországról készült. Jelen tanulmány a magyar országjelentés magyarra fordított és némileg átszerkesztett változata. Az eredeti jelentés jóval több, a magyar büntetőeljárási rendszert leíró részt tartalmazott, mivel az volt a cél és követelmény, hogy a magyar rendszerben nem jártas olvasók számára is értelmezhetőek legyenek a felvetett problémák és hiányosságok. Bár ezeket a leíró részeket igyekeztünk kihagyni a magyar nyelvű változatból, valószínű, hogy az anyag még mindig tartalmaz olyan elemeket, amelyek evidenciát jelentenek a hazai elméleti és gyakorló szakemberek számára. Arra kérjük olvasóinkat, hogy elsősorban ne ezekre a részekre, hanem a jogszabályi hiányosságokat és a gyakorlati problémákat ismertető szakaszokra összpontosítsák figyelmüket. 7
9 A GYANÚ ÁRNYÉKÁBAN A kutatás vezetői által meghatározott kérdéssor és szempontrendszer alapján elkészített elemzés megírása során természetesen kapcsolatba léptünk gyakorló büntetőjogászokkal: ügyvédeket, bírákat, ügyészeket és rendőröket kérdeztünk tapasztalataikról, véleményükről. A jelentés első változatának megvitatására április én a Budapesti Ügyvédi Kamarával együttműködve szakmai konferenciát (a továbbiakban: BÜK MHB konferencia) hívtunk össze, amelynek célja az volt, hogy a különböző jogászi szakmák képviselői megoszthassák egymással, álláspontjuk szerint hol szorul az anyag kiegészítésre, pontosításra, mely területeken tartják tévesnek (vagy éppen jónak) az elemzésünket, melyek azok a problémák, amelyek a tanulmányból kimaradtak, vagy éppen jelentőségüknél nagyobb teret kaptak. A hatékony védelem kérdésének különösen problematikus aspektusa hazánkban a kirendelt védői tevékenység minősége. Ennek vizsgálatára a Trust for Civil Society in Central and Eastern Europe alapítvány támogatásával külön kutatást folytattunk abból a célból, hogy kidolgozzunk egy, a védői tevékenység formális minőségellenőrzésére alkalmas kérdőívet, majd 150 lezárt büntetőügy aktáinak elemzése során ki is próbáljuk: nyerhető-e a kérdőív segítségével értékelhető és összehasonlítható információ a védői tevékenység milyenségét illetően. E kutatás (a továbbiakban: aktakutatás) eredményeit szintén bedolgoztuk a jelen tanulmányba. 1 Ezúton is köszönjük a megkeresett szakembereknek, a konferencia résztvevőinek, az iratkutatást engedélyező bírósági elnököknek és a kutatásban közreműködő jogászoknak, hallgatóknak, hogy támogatásukkal, közreműködésükkel, munkájukkal hozzájárultak ahhoz, hogy jelen tanulmány valóban átfogó képet nyújtson a hatékony védelemhez való jog hazai érvényesüléséről. Külön köszönettel tartozunk az alábbi személyeknek: dr. Bánáti János, dr. Fodor-Lukács Krisztina, dr. Frech Ágnes, dr. Galajda Ágnes, dr. Kovács Judit, dr. Réti László, Simonovits Borbála, dr. Tóth Mihály. 1 A kutatásban olyan, egyterheltes ügyeket vizsgáltunk, amelyek január 1. és december 31. között fejeződtek be az ítélőtáblákon emberölés alapesete, emberölés minősített esete, gondatlanságból elkövetett emberölés, életveszélyt okozó testi sértés és halált okozó testi sértés miatt. A vizsgálatban végül 152 ügy iratait dolgoztuk fel. A kutatás során használt kérdőív a Magyar Helsinki Bizottság honlapjáról ( letölthető. 8
10 2. A hatékony védelemhez való jog érvényesülése 2.1. A tájékoztatáshoz való jog Tájékoztatás a gyanúsítás/vád lényegéről és okáról A büntetőeljárás során a terheltet több alkalommal tájékoztatják a gyanúsítás, illetve a vád lényegéről és okáról. Ha a rendelkezésre álló adatok alapján meghatározott személy megalapozottan gyanúsítható bűncselekmény elkövetésével, az ügyész, illetőleg a nyomozó hatóság a gyanúsítottat kihallgatja. Ilyenkor a gyanúsítottal a kihallgatás elején közölni kell a gyanúsítás lényegét, a vonatkozó jogszabályi rendelkezések megjelölésével (a gyanúsítás közlése). 2 Az így adott tájékoztatás nem túlságosan részletes, csupán a gyanúsítás alapjául szolgáló tények közlésére és a Büntető Törvénykönyvről szóló évi IV. törvény (Btk.) releváns rendelkezéseinek az ismertetésére terjed ki, a bizonyítékokra való hivatkozást nem kell tartalmaznia. 3 A gyanú megváltozását is közölni kell a terhelttel a nyomozás során. Ha a gyanúsítottal ismertetett megalapozott gyanú az eljárás későbbi szakaszában beszerzett bizonyítékokra figyelemmel megváltozik, azt a következő kihallgatásakor vele közölni kell. 4 2 A büntetőeljárásról szóló évi XIX. törvény (Be.) 179. (1) (2) bekezdés 3 Lásd: Jakucs (szerk.): A büntetőeljárási törvény magyarázata. KJK KERSZÖV, Budapest, 2003, 363. o. 4 11/2003. (ÜK. 7.) LÜ utasítás a vádelőkészítéssel, a nyomozás törvényessége feletti felügyelettel és a vádemeléssel kapcsolatos ügyészi feladatokról, 8. (2) bekezdés 9
11 A GYANÚ ÁRNYÉKÁBAN A fentieket követően a terheltet a vádemeléskor tájékoztatják érdemben az ellene felhozott vád lényegi elemeiről. A vádirat melyet a terheltnek is kötelező kézbesíteni 5 többek között az alábbiakat tartalmazza: a vád tárgyává tett cselekmény leírását, a vád tárgyává tett cselekmény Btk. szerinti minősítését, a tárgyalásra idézendők és az arról értesítendők indítványozását, a bizonyítási eszközök megjelölését, valamint azt, hogy mely tény bizonyítására szolgálnak, a tárgyaláson való bizonyítás felvételének sorrendjére vonatkozó indítványt. 6 Végül a tárgyalás kezdetén a tanács elnöke megkérdezi a vádlottat, hogy a vádat megértette-e, nemleges válasz esetén pedig megmagyarázza a vádat. 7 A gyanúsítás közlése gyakorló szakemberek szerint általában megfelelően történik, de több gyakorlati problémára rá kell mutatnunk. A Rendőrségről szóló évi XXXIV. törvény (Rtv.) szerint el kell fogni azt, akit szándékos bűncselekmény elkövetésén tetten értek, illetve előállítható, aki bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható. 8 Létező rendőrségi gyakorlat, hogy az előállított személyeket büntetőeljárás formális megindítása nélkül, akár még a beszállítás közben kérdezik ki. 9 Erre jogilag valójában nincs lehetőség, de mind a megkérdezett rendőrök, mind az ügyvédek megerősítették, hogy a gyakorlatban ilyen előfordul. Tekintve, hogy ez az informális kihallgatás a büntetőeljárás megindítása előtt történik, a rendőrséget semmi nem kötelezi arra, hogy tájékoztassa az előállított személyt az őt gyanúsítottként megillető jogokról, vagy a gyanúsítás lényegéről. A megkérdezettek szerint az elszámoltatás során elhangzottakról általában rendőri jelentés készül, amelyet az ügy irataihoz csatolnak, 10 és az is könnyen előfordul- 5 Be Be Be (3) bekezdés 8 Rtv. 33. (1) bekezdés a) pont és (2) bekezdés b) pont. Ez utóbbi esetben a gyanú megkívánt szintje alacsonyabb, mint a Be. esetében. Az előállítás csak a szükséges ideig, de legfeljebb 8 órán át (kivételes esetben 12 órán át) tarthat. 9 A rendőrségi zsargonban ezt elszámoltatás -nak nevezik. 10 Interjú rendőrökkel 10
12 A hatékony védelemhez való jog érvényesülése hat, hogy az így elhangzó információ a szabályszerű kihallgatásról felvett jegyzőkönyvbe is belekerül, hiszen ha valaki beismerő vallomást tett az elszámoltatás során, nyilván könnyebben rávehető arra, hogy az ott tett kijelentéseit megismételje a kihallgatáson. Különösen így van ez, ha az első kihallgatáson nincs jelen a védője (lásd alább). 11 Amennyiben a rendőri jelentés és a terhelt vallomása között ellentmondás van, a bíróság köteles tisztázni ennek okát. 12 Gyakorló bírák szerint szakmai hiba, ha a rendőri jelentésben szereplő vallomást bizonyítékként használják fel: több döntés is rámutat arra, hogy az így szerzett bizonyíték nem használható fel, hiszen a nyilatkozattételt megelőzően nem hangzanak el a törvényben előírt kioktatások. A rendőri jelentés pusztán okirati bizonyíték, amely csak annyit bizonyít, hogy a jelentésben szereplő időben és helyen rendőri intézkedés történt, ahol a jelentésben szereplő személyek jelen voltak. 13 Szintén aggályos a lehetséges gyanúsított tanúként való kihallgatásának gyakorlata. A Be. értelmében a nyomozó hatóság nem köteles közölni a tanúval, hogy gyanúsítottá válhat az adott ügyben (bár a nyomozó hatóság köteles figyelmeztetni a tanút, hogy a vallomástételt megtagadhatja egy adott kérdés kapcsán, ha a válasszal magát vagy hozzátartozóját bűncselekmény elkövetésével vádolná). 14 Tapasztalt védőügyvédek szerint a nyomozó hatóság a kihallgatás során általában nem szolgáltat információt arra vonatkozóan, hogy milyen jellegű bűncselekménnyel kapcsolatban végzik a nyomozást, hanem csupán kérdéseket tesznek fel a kihallgatás során, vagyis a potenciális gyanúsított nem juthat információhoz a gyanúsítás lényegéről és okáról. 15 Az egyik megkérdezett ügyvéd szerint az adott rendőri szerv megfelelő szervezeti egységét vezető személy(ek) nyomozási stratégiáról alkotott elképzeléseinek függvénye, hogy a lehetséges gyanúsított tanúkénti meghallgatását alkalmazza-e a nyomozó hatóság vagy 11 Interjú védőkkel 12 Bírósági forrásaink szerint gyakran előfordul, hogy a tanúként meghallgatott rendőrök, akik a jelentést készítették, nem emlékeznek az ügy körülményeire, és egyszerűen a jelentésben foglaltakat mondják el, megnehezítve így a bíró számára az ellentmondás feloldását. 13 Elhangzott a BÜK MHB konferencián. 14 Be. 88. (1) bekezdés b) pont 15 Interjú védőkkel. Egy gyakorló védőügyvéd említette azt a példát, amikor egy emberölés nyomozása során a tanútól a nyomozó megkérdezte, hogy miért van megvágva az arca, holott a téynkérdések tekintetében meghallgatott tanú esetében ennek nyilvánvalóan nincs jelentősége. 11
13 A GYANÚ ÁRNYÉKÁBAN sem. Egyes rendőri szerveknél ugyanis rendszeresen előfordul, hogy olyan személyeket hallgatnak ki tanúként, akikkel szemben már van annyi bizonyíték, amennyi általában elégséges a megalapozott gyanú közléséhez, míg más szerveknél teljesen ismeretlen ez a gyakorlat. 16 Az ügyészi nyomozások kapcsán ezt a kérdést főügyészi leirat rendezi, amely szerint a leendő gyanúsított tanúként való kihallgatása kerülendő, a megkérdezett ügyészek szerint mindazonáltal néhány esetben szükségszerű ez az eljárás, például amikor a tanú a vonatkozó figyelmeztetés ellenére magára nézve terhelő vallomást tesz. 17 A BÜK MHB konferencián több gyakorló bíró elfogadhatatlannak nevezte a potenciális gyanúsítottak tanúkénti meghallgatásának gyakorlatát. Egyikük felvetette a törvény szövegének módosítását, javasolva, hogy a később terhelti pozícióba kerülő tanú vallomása csak akkor legyen felhasználható az eljárásban, ha a terhelt ezt kifejezetten kéri. Ezzel egyetértett több gyakorló védő is, akik szintén felszólaltak a törvény szövegének módosítása mellett Tájékoztatás a rendőrség, illetve az ügyész rendelkezésére álló releváns bizonyítékokról A belügyminiszter irányítása alá tartozó nyomozó hatóságok nyomozásának részletes szabályairól és a nyomozási cselekmények jegyzőkönyv helyett más módon való rögzítésének szabályairól szóló 23/2003. (VI. 24.) BM IM együttes rendelet (a továbbiakban: BM IM együttes rendelet) szerint a gyanúsítottal a bizonyítékok ismertetése nélkül kell közölni a terhére rótt bűncselekményt megvalósító magatartásának lényegét és Btk. szerinti minősítését az első kihallgatáson. 18 A nyomozás befejezéséig a védelmet jelentős mértékben gátolják a jogszabályi rendelkezések abban, hogy információkat szerezzen a gyanúsítást megalapozó bizonyítékokról, mivel a nyomozati szakban a iratokhoz való hozzáférés a gyanúsítást követően is 16 Interjú védőkkel 17 Interjú ügyészekkel 18 23/2003. (VI. 24.) BM IM együttes rendelet, 119. (1) bekezdés 12
14 A hatékony védelemhez való jog érvényesülése korlátozott: a terhelt és védője alapvetően kizárólag a szakvélemények, illetve az olyan nyomozási cselekményekről készült jegyzőkönyvek megismerésére jogosult, amelyeken jelen lehettek. Az egyéb iratok megismerésére csak akkor van lehetőség, ha az a nyomozás érdekeit nem sérti. 19 Mivel a Be. szerint a védő a nagy számban előforduló nyomozati cselekmények közül csak a gyanúsított kihallgatásán és az általa vagy a gyanúsított által indítványozott tanú kihallgatásán lehet jelen, 20 a fenti rendelkezés jelentős mértékben korlátozza a védelmet az iratok megismerésében, mivel a gyakorlat azt mutatja, hogy a nyomozó hatóságok általában minden, az iratok megismerésére irányuló kérelmet elutasítanak a nyomozás általános érdekeire hivatkozással, az egyéni körülmények mérlegelése nélkül. 21 Ez, amint azt az alábbiakban kifejtjük, különösen a terhelt előzetes letartóztatása esetén lehet aggályos, tekintve, hogy a kényszerintézkedés elrendelésének és fenntartásának alapjául szolgáló bizonyítékokat sem ismerheti meg a védelem. A nyomozás elvégzése után a nyomozó hatóságnak a védelem rendelkezésére kell bocsátania a teljes nyomozati anyagot, hogy a gyanúsított és a védő az esetleges vádemelés alapjául szolgáló valamennyi iratot 22 megismerhesse. 23 Ettől kezdve a védelem gyakorlatilag teljes körűen hozzáférhet az iratokhoz. Jelentőségénél fogva érdemes elemezni, hogy milyen gyakran élnek a védők az iratok megismerésén való részvétel lehetőségével, hiszen a magyar büntetőeljárásban ez az a pont, ahol az iratok nagy részétől addig elzárt védő számára tulajdonképpen kiderül, mi van a nyomozó hatóság kezében, milyen bizonyítékok terhelik a védencét, és itt nyílik meg az a lehetőség, hogy ennek ismeretében megpróbálja indítványok előterjesztésével befolyásolni az eljárás irányát. Ebben a tekintetben az aktakutatás során statisztikailag szignifikáns különbséget fedeztünk fel a kirendelt és a meghatalmazott védők között azon ügyek vizsgálata alapján, amelyeknek az aktája tartalmazott rá utalást, hogy a védőt értesítették az iratok megismerésének lehetőségéről. 19 Be (1) bekezdés 20 Be (2) bekezdés 21 Interjú védőkkel 22 Bizonyos kivételektől eltekintve (pl. védelemben részesített tanú adatai) 23 Be (1) bekezdés 13
15 A GYANÚ ÁRNYÉKÁBAN 1. tábla Jelen volt-e az iratok megismerésén a védő, jelöltje vagy helyettese, ha a védőt értesítették? (MHB, aktakutatás) Kirendelt védô Meghatalmazott védô szám % szám % Jelen volt Nem volt jelen Összesen A táblázatból látható, hogy a kirendelt védőknek csupán 57, míg a meghatalmazott védőknek 85%-a jelent meg az iratok megismerése és áttanulmányozása céljából. Az iratok megismerése éppen azért fontos a védelem szempontjából, mert amint azt fent kifejtettük, az ügy ekkor válik a maga teljességében megismerhetővé a védelem számára. Amennyiben szükségesnek látszik még valamilyen cselekmény elvégzése a nyomozati szak lezárása előtt, ekkor terjeszthető elő erre vonatkozó indítvány, és ekkor lehet kifejteni azokat az érveket, amelyek a gyanúsításhoz képest majdan a terheltnek esetleg kedvező irányba módosíthatják a cselekmény vádirati minősítését. Éppen ezért kiemelten vizsgáltuk azt, hogy a kirendelt és a meghatalmazott védők aktivitása között az iratok megismerése kapcsán mutatható-e ki differencia. A válasz egyértelmű igen: az iratok megismerésén megjelent kirendelt védőknek mindössze 3%-a tett észrevételt, indítványt az iratok megismerését követően, szemben a meghatalmazott védők 50%-ával A jogokról és kötelességekről való tájékoztatás A terhelt jogosult arra, hogy büntetőeljárási jogairól és kötelességeiről a bíróságtól, az ügyésztől és a nyomozó hatóságtól felvilágosítást kapjon, 24 a terheltet tehát mind a nyomozati szakban, mind a bírósági eljárás során tájékoztatni kell a jogairól. A jogszabályi rendelkezések nem írják elő, hogy ennek a tájékoztatásnak írásban kell megtörténnie, de a terheltek két módon is írott információkhoz juthatnak ebben a tárgyban. 24 Be
16 A hatékony védelemhez való jog érvényesülése Egyrészt a jogokra való figyelmeztetésnek szerepelnie kell a különböző eljárási cselekményekről készült jegyzőkönyvekben, és ezekből a jegyzőkönyvekből a terheltnek ingyenesen jár egy példány. Emellett a vádirat kézbesítésekor a bíróság megküldi a terheltnek az úgynevezett 220-as nyomtatványt, amely tartalmazza legfontosabb jogokat és kötelezettségeket, így a védő meghatalmazásához vagy védő kirendelésének kéréséhez való jogot, a jogot arra, hogy az iratokból másolatot kapjanak, és a személyes költségmentesség engedélyezése iránti kérelem benyújtásának jogát. 25 A terheltet kihallgatásának megkezdésekor figyelmeztetni kell arra, hogy nem köteles vallomást tenni, a vallomás tételét, illetőleg az egyes kérdésekre történő válaszadást a kihallgatás folyamán bármikor megtagadhatja, de bármikor dönthet úgy is, hogy vallomást tesz, akkor is, ha korábban a vallomástételt megtagadta. Figyelmeztetni kell arra is, hogy amit mond, illetőleg rendelkezésre bocsát, bizonyítékként felhasználható. A figyelmeztetést, valamint a terheltnek a figyelmeztetésre adott válaszát szó szerint kell jegyzőkönyvbe venni. A figyelmeztetés elmaradása esetén a terhelt vallomása bizonyítási eszközként nem vehető figyelembe. 26 A bírósági szakban a tanács elnöke a vádlottat figyelmezteti arra, hogy a bizonyítási eljárás során a kihallgatottakhoz kérdéseket intézhet, indítványokat és észrevételeket tehet. A figyelmeztetés kiterjed arra is, hogy ha a vádlott nem tesz vallomást, a terheltként tett korábbi vallomása felolvasható. 27 A vádlottat arra is figyelmeztetni kell, hogy a tárgyalás alatt is értekezhet a védőjével, de kihallgatása közben ezt csak a tanács elnökének engedélyével teheti meg. 28 A fentiek ellenére azonban elméleti szakemberek és gyakorló ügyvédek is úgy vélik: a jogokról való tájékoztatás gyakorlata a magyar büntetőeljárási rendszer egyik legproblematikusabb pontja. 29 A releváns jogszabályi rendelkezések felolvasása önmagában nem jelenti szükségképpen azt, hogy a terhelt tudatában lesz a jogainak, hiszen egy hosszú és 25 Interjú bírákkal 26 Be (2) bekezdés 27 Be (2) bekezdés 28 Be (3) bekezdés 29 Lásd például: Fázsi László: A kihallgatás gyakorlati szempontjai. In: Rendészeti Szemle, 2008/2. 15
17 A GYANÚ ÁRNYÉKÁBAN bonyolult jogi szöveg hallás utáni megértése még az iskolázottabbak számára is nehézséget okozhat; a kevésbé kvalifikált terheltek esetében pedig a jogokra való figyelmeztetés további magyarázat nélkül aligha éri el a kívánt célt. Ügyvédek szerint a nyomozati szakban a hatóságok ritkán szolgálnak kiegészítő magyarázattal a jogok tekintetében, 30 a bíróságok esetében ez az adott bírótól függ: egyes bírók hosszas magyarázatokkal igyekeznek segíteni a terhelteket jogaik megértésében, míg mások egyszerűen felolvassák a jogszabályi rendelkezéseket. 31 Egy megkérdezett bíró is megerősítette, hogy még abban az esetben is, amikor a nyomozati szakban végrehajtott kihallgatásról szóló jegyzőkönyvben szerepel, hogy a terhelt jogait felolvasták, néha szükség van ennek további bizonyítására (pl. a kihallgatást vezető rendőr idézése útján), hogy bizonyossá váljon, a terheltet valóban megfelelő módon tájékoztatták. 32 Gyakorló bírák szerint nem ritka, hogy bár a terhelt a kihallgatás elején közli, hogy nem kíván a kérdésekre válaszolni, a jegyzőkönyvben mégis szerepelnek a kérdések, illetve az azokra adott válaszok ilyenkor a bíróra van bízva, hogy az ügy összes körülményét figyelembe véve miként értékeli ezt a bizonyítékot. 33 A gyakorló jogászok egy része kiemelte, hogy ha a terheltet védője megfelelően felkészíti és segíti, akkor nyilvánvalóan kisebb nehézséget okoz neki megérteni jogait és kötelességeit. Mivel a kirendelt védők munkájának minőségével kapcsolatban komoly problémák merülnek fel, a jogokról való tájékoztatás tekintetében a rászoruló terheltek hátrányosabb helyzetbe kerülhetnek, mint azok, akik megengedhetik maguknak, hogy ügyvédet fogadjanak. 30 Gyakorló védők beszámolói szerint előfordul, hogy a kioktatás is elmarad, mivel a terhelt csak kihallgatása végén, a kihallgatási jegyzőkönyv átolvasásakor és aláírásakor ismerheti meg a figyelmeztetéseket, vagyis utólag szerez tudomást jogairól. Amennyiben a védő nélkül kihallgatott terhelt aláírja a jegyzőkönyvet, utólag természetesen már lehetetlen bizonyítani, hogy a figyelmeztetések nem a kihallgatás kezdetekor hangzottak el. 31 A BÜK MHB konferencián részt vevő bírák elmondták: a jogokra vonatkozó jogszabályszöveg felolvasásától nem lehet eltekinteni, mivel a szigorú ítélőtáblai gyakorlat szerint hatályon kívül kell helyezni azokat az ítéleteket, amelyeknek az esetében az eljárás során a kioktatásra nem a törvényben meghatározott módon került sor, holott a törvény szövegének felolvasása önmagában nem jelenti azt, hogy a terhelt tisztában van a jogaival. A bírák ezt a problémát úgy igyekeznek áthidalni, hogy jegyzőkönyvön kívül hétköznapi nyelven is igyekeznek megértetni a terhelttel, milyen jogai és kötelezettségei vannak az eljárás során. 32 Interjú bírákkal 33 Elhangzott a BÜK MHB konferencián. 16
18 A hatékony védelemhez való jog érvényesülése 2.2. A védelemhez való jog A terhelt a büntetőeljárás során személyesen is védekezhet, vagy védelmét az eljárás bármely szakaszában védő is elláthatja. 34 A bíróság, az ügyész és a nyomozó hatóság biztosítja, hogy az, akivel szemben a büntetőeljárást folytatják, védekezhessék Védő választása és a rászorulók védőhöz való joga Közvetlenül a gyanúsítás közlése után a gyanúsítottat figyelmeztetni kell arra, hogy védőt választhat, illetőleg védő kirendelését kérheti. Ha az eljárásban védő részvétele kötelező, a gyanúsított figyelmét arra is fel kell hívni, hogy ha három napon belül nem hatalmaz meg védőt, az ügyész, illetve a nyomozó hatóság rendel ki védőt. Ha a gyanúsított kijelenti, hogy nem kíván védőt megbízni, az ügyész, illetve a nyomozó hatóság nyomban védőt rendel ki. 35 A BM IM együttes rendelet értelmében a gyanúsítottnak a védő meghatalmazására, illetőleg kirendelésére vonatkozó nyilatkozatát jegyzőkönyvbe kell foglalni. 36 A Be. különbséget tesz a nyomozás és a bírósági eljárás között a kötelező védelem esetei és tartalma tekintetében. A nyomozati szakban a védő részvétele kötelező, ha (i) a bűncselekményre a törvény ötévi vagy ennél súlyosabb szabadságvesztést rendel, (ii) a terheltet fogva tartják, (iii) a terhelt süket, néma, vak vagy kóros elmeállapotú, (iv) a terhelt a magyar nyelvet, illetőleg az eljárás nyelvét nem ismeri, (v) a terhelt egyéb okból nem képes személyesen védekezni, 37 (vi) fiatalkorú, 38 (vii) személyes költségmentességet élvez, és védő kirendelését kéri. 39 A bírósági szakban szélesebb körben kötelező a védelem. A fent felsorolt esetek mellett védő részvétele a tárgyaláson kötelező (i) az elsőfokú bíróságként eljáró megyei bíróság 34 Be Be (3) bekezdés 36 Be Be Be Be. 48. (2) bekezdés és 74. (3) bekezdés a) pont 17
19 A GYANÚ ÁRNYÉKÁBAN előtt, (ii) abban az esetben, ha pótmagánvádló lép fel, 40 (iii) ha az ügyész a tárgyaláson részt vesz, és a vádlott, aki korábban védőt nem hatalmazott meg, védő kirendelését kéri. 41 Ha az ügyész a tárgyaláson részt vesz, és a vádlott védőt nem hatalmazott meg, a tanács elnöke szükség esetén, diszkrecionális jogkörében dönthet védő kirendeléséről. 42 A védelem bizonyos külön eljárásokban is kötelező, így például a bíróság elé állítás 43 és a távollévő terhelttel szemben lefolytatott eljárás esetében. 44 Mindezek mellett a kirendelésre jogosult hatóságok mérlegelhetik, hogy a tisztességes tárgyaláshoz való jog érvényesülése érdekében szükség van-e védő kirendelésére: a bíróság, az ügyész, illetőleg a nyomozó hatóság kérelemre vagy hivatalból védőt rendel ki, ha ezt a terhelt érdekében szükségesnek tartja. 45 A széles körben kötelező védelem miatt viszonylag kevés terhelt marad védő nélkül, 2006 és 2007 folyamán a terheltek több mint hetven százalékát képviselte ügyvéd A védőhöz jutás gyakorlati aspektusai Mindenekelőtt rá kell mutatnunk arra, hogy a védelem kötelező jellege nem jelenti azt, hogy a védő jelenléte kötelező az egyes nyomozati cselekményeken. Ez azt jelenti, hogy a nyomozó hatóság abban az esetben is kihallgatja a terheltet, ha a védő az eljárási cselekményről való értesítése ellenére bármilyen okból nem jelenik meg. A bírósági szakban eltérő a helyzet: ha a védelem kötelező, nem tartható tárgyalás a védő távollétében. Amennyiben értékelni akarjuk az ügyvédi képviselethez való hozzájutás gyakorlati lehetőségeit, különbséget kell tennünk a meghatalmazott és a kirendelt védők között. 40 Be (1) bekezdés 41 Be (2) bekezdés 42 Be (2) bekezdés 43 Be Be Be. 48. (3) bekezdés 46 Forrás: Országos Igazságszolgáltatási Tanács 18
20 A hatékony védelemhez való jog érvényesülése A számos kapcsolódó panasz eredményeképp a BM IM együttes rendeletet június 1-jei hatállyal módosították, így jelenleg egyértelmű, hogy a tetten ért, és ezért az Rtv. alapján elfogott személyt az elfogás, illetve az előállítás kezdetétől megilleti a védelemhez való jog, 47 valamint, hogy abba a rendelkezésbe, amely szerint a fogvatartás elrendelését követően, a gyanúsított első kihallgatása előtt biztosítani kell, hogy védőt hatalmazhasson meg, beleértendő a tetten ért személyek elfogása és előállítása is, mint fogvatartás. 48 (Ebben a vonatkozásban súlyos hiányosság, hogy a BM IM együttes rendelet ezt a jogot továbbra sem terjesztette ki arra, akit az Rtv. 33. (2) bekezdés b) pontja alapján állítanak elő, tehát azért, mert bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható.) Ha a gyanúsított a kihallgatása előtt arra hivatkozik, hogy előzetesen védőt hatalmazott meg, és kihallgatásáról a védő értesítését kéri, a nyomozó szerv telefaxon vagy elektronikus úton, ha ez nem lehetséges, telefonon értesíti a védőt. 49 Ez azonban még nem jelenti azt, hogy a védőnek valóban lehetősége van arra, hogy jelen legyen az első kihallgatáson, mivel a nyomozó hatóságot semmi nem kötelezi arra, hogy megvárja, míg a védő megjelenik. A BM IM együttes rendelet szerint a védőt a késedelmet nem tűrő eljárási cselekményeken kívül kellő időben, legkevesebb huszonnégy órával korábban értesíteni kell azokról az eljárási cselekményekről, amelyeken a Be. alapján jelen lehet. 50 Ha a nyomozási cselekményről a védőt értesítették, de azon nem jelent meg, ezt a gyanúsítottal közölni kell, és tájékoztatni kell arról, hogy a védő távolmaradása nem akadálya a kihallgatásnak. A védő értesítésével, illetve a megjelenésével vagy távolmaradásával kapcsolatos tényeket a kihallgatásról készült jegyzőkönyvben fel kell tüntetni. 51 A megkérdezett ügyvédek úgy vélekedtek, hogy azok a gyanúsítottak vannak viszonylag jó helyzetben, akiknek már van kapcsolatuk egy ügyvéddel (például egy korábbi büntetőügyükből kifolyólag). Ilyen esetekben a nyomozó hatóság általában valóban megpróbálja elérni az ügyvédet, bár ilyenkor is gyakran csak igen rövid idővel a kihallgatás előtt értesítik őket, nem is beszélve arról, amikor késő éjszaka faxot vagy t küldenek az ügyvédnek, és így tulajdonképpen semmi esély sincs arra, hogy időben megkapja az 47 23/2003. (VI. 24.) BM IM együttes rendelet, /2003. (VI. 24.) BM IM együttes rendelet, /2003. (VI. 24.) BM IM együttes rendelet, 9. (1) bekezdés 50 23/2003. (VI. 24.) BM IM együttes rendelet, 9. (2) bekezdés 51 23/2003. (VI. 24.) BM IM együttes rendelet, 9. (3) (4) bekezdés 19
A hatékony védelemhez való jog és a joghoz való hozzájutás az Európai Unióban
A hatékony védelemhez való jog és a joghoz való hozzájutás az Európai Unióban Országjelentés Magyarország (Közremőködık: Iván Júlia, Kádár András Kristóf, Moldova Zsófia, Novoszádek Nóra, Tóth Balázs)
A bíróság feladata. Az eljáró bíróságok
Bevezetés 2. - A büntetőeljárás résztvevői: 1. A BÍRÓSÁG A bíróság feladata 12. (1) A bíróság feladata az igazságszolgáltatás. (2) Bíróság dönt - ha e törvény eltérően nem rendelkezik - a szabadságelvonással,
3. A büntetőeljárás során használt egyes iratok nyomtatványként történő rendszeresítéséről 5/2003. OIT szabályzat egyes módosuló nyomtatványai
Az Országos Bírósági Hivatal elnökének 18/2014. (XII. 31.) OBH utasítása az egyes iratok nyomtatványként történő rendszeresítéséről szóló szabályzatok módosításáról A bíróságok szervezetéről és igazgatásáról
Vaskuti András. Összehasonlítása a Be. korábbi és a 2010. évi CLXXXIII. törvény által módosított rendelkezéseinek
Vaskuti András Összehasonlítása a Be. korábbi és a 2010. évi CLXXXIII. törvény által módosított rendelkezéseinek Forrás: Magyar Közlöny 2010. évi 201. szám Kihirdetve: 2010. december 30. Hatályba lépés:

matches: Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság BÍRÓSÁG bíróság bíróság Bíróság