text:
Kúria mint felülvizsgálati bíróság - PDF Free Download
Download "Kúria mint felülvizsgálati bíróság"
1 Pfv.V /2014/3. Kúria mint felülvizsgálati bíróság A Kúria a Hámori és Soltész Ügyvédi Iroda (ügyintéző: dr. Soltész Beatrix ügyvéd) által képviselt felperesnek a személyesen eljáró alperes ellen üdülőhasználati díj megfizetése iránt a Pesti Központi Kerületi Bíróság előtt 11.P /2014. szám alatt megindított perében a Fővárosi Törvényszék augusztus 29. napján meghozott 73.Pf /2014/5. számú jogerős ítéletével szemben a felperes november 27. napján 12. sorszámon előterjesztett felülvizsgálati kérelme folytán meghozta a következő ítéletet: A Kúria a jogerős ítéletet hatályában fenntartja. Az ítélet ellen további felülvizsgálatnak nincs helye. Indokolás A fizetési meghagyással indult, ellentmondás folytán perré alakult eljárásban november 6. napján előterjesztett keresetében a felperes forint, ennek február 1. napjától évi 20%-os kamata megfizetésére kérte kötelezni az alperest. Irányadó jogszabályként hivatkozott a Ptk (1), 218. (1), 332. (1), 338/B. (8), 428. (1) bekezdésére, az ingatlanok időben megosztott használati jogának megszerzésére irányuló szerződésekről szóló 20/1999. (II. 5.) kormányrendelet (korm.rendelet) 7. (1) bekezdés k) pontjára, a lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló évi LXXVIII. törvény (Ltv.) 42. (1) bekezdésére, a gazdasági társaságokról szóló évi 4. törvény (Gt.) 180. (2) bekezdésére. Előadta, hogy az alperes február 14. napján üdülőhasználati szerződést kötött jogelődjével, a Kft-vel az üdülőingatlan D131. számú apartmanjára minden év 8. hetére vonatkozóan 99 év időtartamra. Az üdülőhasználati szerződés 3. pontjában meghatározott üdülőhasználati díjat az alperes minden év január 31. napjáig volt köteles megfizetni. A évre vonatkozó forint bérleti díj tekintetében az alperes nem teljesítette a fizetési kötelezettségét arra hivatkozva, hogy 2012-ben
2 e jogát értékesítette, így a évi díj a vevőt terheli. A felperes álláspontja szerint azonban az alperes által hivatkozott szerződés nem alkalmas arra, hogy az üdülőhasználati jogot a vevő nevére átírja. A szerződés nem jogosította fel az alperest az üdülőhasználat bárki részére történő eladására, csak a használat átengedését biztosította. A használati jog átruházása egy háromoldalú jogügylet létrejöttét feltételezi, melynek a felperes is részese kellett, hogy legyen. Az átruházás ugyanis egyrészt a használati jog harmadik személyre történő engedményezését jelenti, másrészt a harmadik személy tartozás átvállalását az éves üdülőhasználati díj használatba adó részére való megfizetése tárgyában, mégpedig a szerződésből még fennálló teljes időtartamra. A tartozás átvállalásához a jogosult hozzájárulása szükséges, de az alperes által megkötött adásvételi szerződés nem felel meg azoknak a feltételeknek, hogy a felperes a hozzájárulását adja. Mivel az átruházás esetén a használó pozíciójába harmadik személy kerül - és ez a szerződés lényeges módosítását jelenti -, a szerződésben részes másik félnek, a használatba adónak a hozzájárulása szükséges. A felek között megkötött üdülőhasználati szerződés egy atipikus helyiségbérleti jogviszonyt hozott létre, így az analóg irányadó Ltv. rendelkezése szerint a bérleti jogviszony átruházása csak a bérbeadó hozzájárulásával történhet meg. A szerződés megkötésekor még hatályos korm.rendelet szerint az üdülőhasználati jogviszonyba az üdülőhasználói pozícióba csak fogyasztó léphet, a vevő viszont nem tekinthető annak. Továbbá az alperes által megkötött adásvételi szerződés alakilag is hibás, mert nem tartalmazza a szerződés lényeges tartalmi elemeként a vételárat. Hivatkozott arra, hogy az alperes által az üdülőhasználati jog megvásárlásával egyidejűleg megvásárolt, az Rt. által kibocsátott részvényeket az erre megkötött szerződés ellenére a vevő nem szerezte meg, mert a dematerializált részvény átadása, azaz az értékpapírszámlán történő átírása sem történt meg, ami viszont a jogcím mellett a tulajdonjog megszerzéséhez feltétlenül szükséges. Az alperes a kereset elutasítását kérte. Előadta, hogy december 28. napján mind az üdülőhasználati jogot, mind a részvényeket adásvételi szerződéssel átruházta a (vevő) részére. Ezért a évre vonatkozó díjfizetési kötelezettség már nem terheli. A Pesti Központi Kerületi Bíróság április 1. napján meghozott 11.P /2014/9. számú ítéletével a keresetet elutasította. Ítéletének indokolásában megállapította, hogy a felek viszonylatában a korm.rendelet 2. a) pontja értelmében ingatlan időben megosztott használati jogának megszerzésére irányuló szerződés jött létre. Az alperes december 28. napján az üdülőhasználati jogot és az ahhoz kapcsolódó dematerializált részvényeket értékesítette. A szerződés egyértelműen tartalmazza, hogy a vevő január 1. napjától szedi a hasznokat, viseli a terheket, ezért az alperest már nem terhelte a évi üdülőhasználati díj megfizetésének kötelezettsége. Hivatkozott a korm.rendelet 7. (1) bekezdés k) pontjára és 9. -ára. A csatolt szerződések és egyéb okiratok alapján nem volt megállapítható, hogy a felperes jogelődje és az alperes között létrejött szerződésben, vagy azzal egyidejűleg írásban az alperes tájékoztatást kapott volna a használati jog elidegenítésének lehetőségéről, illetve korlátairól.
3 Tájékoztatás hiányában az alperes a felperes hozzájárulása nélkül is jogosult volt elidegeníteni az üdülőhasználati jogot. Mivel azonban az alperes január 1. napján már nem volt az üdülőhasználati jog tulajdonosa, ezért a évre esedékes használati díj tekintetében fizetési kötelezettség nem terhelte. Az alperesnek adott tájékoztatás hiányára tekintettel figyelmen kívül hagyta a felperesnek a fogyasztói minőséggel kapcsolatos érvelését. A felperes fellebbezésében az elsőfokú ítélet megváltoztatását és az alperes kereset szerinti marasztalását kérte. A Fővárosi Törvényszék augusztus 29. napján meghozott 73.Pf /2014/5. számú ítéletével az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyta. Ítéletének indokolásában - utalva az elsőfokú döntés helyes indokaira - kifejtette, hogy a felperes az alperes és a vevő közötti adásvételi szerződés létrejöttét, érvényességét vitatta, azonban ezzel az adásvételi szerződéssel kapcsolatban kereseti kérelmet nem terjesztett elő, a vevőt alperesként nem vonta perben, ezért a bíróság a felperes erre vonatkozó érvelését nem vizsgálta. A korm.rendelet 2. a) pontjára figyelemmel megállapította, hogy az alperes magánszemélyként kötötte meg az adásvételi szerződést, amely így nem tartozik a korm.rendelet hatálya alá, az abban foglalt rendelkezéseknek nem kellett megfelelnie. Mivel a korm.rendelet az elidegenítéssel kapcsolatban sem feltételt, sem tilalmat nem határozott meg, és ilyen kikötés a felek közötti üdülőhasználati szerződésben sincs, a Ptk (1) bekezdése sem volt alkalmazható. A perköltségre vonatkozó döntés mellőzését a Pp. 79. (1) bekezdésével indokolta. A felperes felülvizsgálati kérelmében a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését és új határozat meghozatalát, az alperes kereset szerinti marasztalását kérte. Állította, hogy a jogerős ítélet sérti a Pp (1), 166. (1) bekezdését, a Ptk. 1. (1), 5. (2), 217. (1), 218. (2)-(3), 234. (1) bekezdését, 685. d) pontját, valamint a korm.rendelet 1. -át, 2. a) pontját, 3. -át és 5. (1) bekezdését. Álláspontja szerint az alperest terhelte annak bizonyítása, hogy a évi üdülőhasználati díj vele szemben már nem volt érvényesíthető. Ezzel szemben az alperes által hivatkozott adásvételi szerződés ennek a bizonyítására nem alkalmas, mivel a szerződés alaki okból semmisnek tekintendő. Ennek oka, hogy az írásban megkötött adásvételi szerződés nem tartalmazta az adásvételi szerződés lényeges tartalmi elemét, az adásvétel tárgyát képező jog vételárát, csak a részvények vételárára utalt. Az adásvételi szerződés semmiségére az alperes ellenkérelmével szembeni kifogásként hivatkozott, így nem kellett a szerződés érvénytelenségének megállapítása iránt keresetet előterjesztenie, a vevőre a keresetet kiterjesztenie. Az alaki érvénytelenséget
4 hivatalból kellett volna észlelni. Az érvénytelen szerződés pedig nem szolgálhat bizonyítékul arra, hogy az alperes a jogviszonyból kikerült, és emiatt nem terheli a évre szóló üdülőhasználati díj. Változatlanul hivatkozott arra, hogy a korm.rendelet értelmében az üdülőhasználó pozíciójában csak fogyasztó állhat, mivel e jogviszony az üdülési célú fogyasztói igények hosszú távú kielégítésére szolgál. Mindezek alapján a használó státuszában változatlanul az üdülőhasználati jogviszony részese áll, így az üdülőhasználati díj megfizetésére továbbra is ő köteles. Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmet nem terjesztett elő. A felülvizsgálati kérelem nem alapos. A felülvizsgálati kérelem a jogerős ítélet jogszabálysértését abban határozta meg, hogy a felhívott jogszabályokkal ellentétes az a következtetés, miszerint az alperes az üdülőhasználati jogát átruházta, és emiatt évre már nem terheli az üdülőhasználati díj megfizetése. A Kúria a jogerős ítéletet ebben a keretben vizsgálta felül. A jogerős ítélet felülvizsgálatára a Pp (2) bekezdése értelmében csak jogszabálysértés miatt van mód, a perben támadott jogerős ítélet nem jogszabálysértő. A felperes arra hivatkozott felülvizsgálati kérelmében, hogy az alperes által harmadik személlyel kötött adásvételi szerződés semmisnek tekintendő, mert a szerződés egyik lényeges tartalmi elemét, az üdülőhasználati jog vételárát (ellenértékét) a kötelező írásbeliség ellenére nem tartalmazza (Ptk (1), 218. (1) bekezdés). Eltekintve attól, hogy a február 14-i szerződés - amire a felperes a követelését alapítja -, maga sem tartalmazza az üdülőhasználati jog vételárát, ez a hivatkozás alaptalan. Az alperes részéről az üdülőhasználati jog megszerzése az Rt. 28 darab, összesen forint névértékű dematerializált részvénye megvételével történt, és az alperes e részvények forint értékben történő eladásával, ezen összeg vevő általi megfizetéséhez kapcsolódóan az üdülőhasználati jogot átruházta a vevőre. A felperes által hivatkozott alaki érvénytelenségi ok nem állapítható meg. Egyébként a szerződés érvénytelensége tárgyában - akár kereseti kérelemként, akár kifogásként hivatkoznak erre -, megállapítás nem tehető, mert az egyik szerződő fél nem áll perben, a vitában érdekelt fél perben állása nélkül a jogaira és kötelezettségeire kiható bírói megállapításnak nincs helye. A Kúria nem értett egyet a felülvizsgálati kérelemben előadott azon felperesi érveléssel sem, mely szerint a korm.rendelet értelmében az üdülőhasználó pozíciójában csak fogyasztó állhat. A korm.rendelet 1. -a a jogszabály személyi és tárgyi hatályát határozza meg a
5 fogyasztóvédelemről szóló évi CLV. törvényre hivatkozással. E szerint a fogyasztó és gazdálkodó szervezet/vállalkozás között létrejövő ingatlanok időben megosztott használati jogának megszerzésére irányuló szerződésekre a korm.rendelet rendelkezései kötelezően alkalmazandók. A rendelkezés a rendelet hatályát és nem általában az üdülőhasználati jog megszerzésére irányuló szerződéses jogviszony személyi körét határozza meg. Ezért az üdülőhasználati jog átruházása az alperes és a vevő között érvényesen megtörtént, így a per tárgyává tett követelés az alperest már nem terhelte. Mivel a jogerős ítélet a felülvizsgálati kérelemben megjelölt okokból nem volt jogszabálysértő, azt a Kúria - a Pp (1) bekezdése szerint tárgyaláson kívül meghozott határozatával - a Pp (3) bekezdése alapján hatályában fenntartotta. A sikertelen felülvizsgálati kérelmet előterjesztő felperes a Pp (1) bekezdése folytán alkalmazandó Pp. 78. (1) bekezdése alapján viseli a felülvizsgálati eljárásban felmerült perköltségét. Az alperesnek a Pp. 75. (1) bekezdése alapján igazolható költsége nem volt. Budapest, december 2. Dr. Molnár Ambrus s.k. a tanács elnöke Dr. Madarász Anna s.k. előadó bíró Dr. Szűcs József s.k. bíró A kiadmány hiteléül: tisztviselő
A Kúria mint felülvizsgálati bíróság Pfv.V.21.568/2014/5. A Kúria a Hámori és Soltész Ügyvédi Iroda (ügyintéző dr. Soltész Beatrix ügyvéd) által képviselt felperesnek a Hódy és Társai Ügyvédi Iroda (ügyintéző:
A Kúria mint felülvizsgálati bíróság Pfv.V.20.659/2015/6. A Kúria a Hámori és Soltész Ügyvédi Iroda (ügyintéző dr. Soltész Beatrix ügyvéd) által képviselt mint a Korlátolt Felelősségű Társaság jogutóda)
ÜDÜLŐHASZNÁLATI JOG A JOGVESZTÉSRE VONATKOZÓ SZERZŐDÉSI KIKÖTÉS ÉRTELMEZÉSE
ÜDÜLŐHASZNÁLATI JOG A JOGVESZTÉSRE VONATKOZÓ SZERZŐDÉSI KIKÖTÉS ÉRTELMEZÉSE A felmondás a szerződést megszünteti, de a már teljesített szolgáltatásért ellenszolgáltatás jár és az ellenszolgáltatás nélkül

matches: bíróság Kúria bíróság Kúria Bíróság Kúria Bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria bíróság Kúria


text:
Í T É L E T E T : A feljegyzett (négyszáznyolcvankettőezer-kilencszáz) forint kereseti illetéket a Magyar Állam viseli. I N D O K O L Á S : - PDF
Í T É L E T E T : A feljegyzett (négyszáznyolcvankettőezer-kilencszáz) forint kereseti illetéket a Magyar Állam viseli. I N D O K O L Á S :
Download "Í T É L E T E T : A feljegyzett 482.900.- (négyszáznyolcvankettőezer-kilencszáz) forint kereseti illetéket a Magyar Állam viseli. I N D O K O L Á S :"
1 Vagyongyarapodás lakáscélú kedvezmény Fővárosi Bíróság Budapest, Markó u K /2006/7. A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! A bíróság Kövesdy Ügyvédi Iroda (..., ügyintéző: dr. Kövesdy Attila ügyvéd) által képviselt felperes neve (...) felperesnek dr. Ruthner Éva jogtanácsos által képviselt APEH Hatósági Főosztály (...) alperes ellen adóügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata iránt indított perében meghozta a következő Í T É L E T E T : A bíróság az alperes február 7-én kelt számú határozatának II. pontját az elsőfokú határozatra is kiterjedően hatályon kívül helyezi és az alperest új eljárás lefolytatására kötelezi. A feljegyzett (négyszáznyolcvankettőezer-kilencszáz) forint kereseti illetéket a Magyar Állam viseli. Az ítélet ellen fellebbezésnek helye nincs. I N D O K O L Á S : Felperesnél az APEH Dél-budapesti Igazgatósága évre vonatkozóan a 242/ számú megbízólevél alapján személyi jövedelemadó ellenőrzést folytatott le. Az ellenőrzés jegyzőkönyvvel zárult, amelynek alapján kiadásra került az elsőfokú adóhatósági határozat. Ebben felperes terhére ft adókülönbözetet állapított meg, amely adóhiánynak is minősült. Az adóhiány után ft adóbírságot is kiszabott, valamint előírt ft késedelmi pótlékot is felperes terhére.
2 Az ellenőrzés folytán megállapította, hogy felperes évi személyi jövedelemadó bevallásában ft lakásra, földszerzésre fordított összeget jelölt meg. Az ingatlan értékesítésből származó bevételből lakásszerzés céljára felhasznált ingatlanaként a Budapest,..., Budapest,..., ingatlanokat jelölte meg. Felperes XII. 09-én kérelmet nyújtott be, melyben az évi személyi jövedelem adó bevallásában bevallott ingatlan értékesítéséből származó jövedelmével kapcsolatban halasztott adóként szerepeltetett összeg felhasználását kivánta igazolni a kérelem mellékleteként beküldött bizonylattal és dokumentumokkal. A kérelemhez becsatolta a Budapest...számu ingatlannal kapcsolatos adásvételi vegyes csereszerződést, földhivatali igazolást, XI. 25-én készült forgalmi értékbecslést, költségvetést, használatbavételi engedélyt, és az évi szja bevallást. Az alperes megállapította, hogy az ingatlan átruházásból származó jövedelem lakáscélú felhasználására vonatkozó igazolások határidőn belüli benyújtása a... utcai ingatlan tekintetében megtörtént, melyről felperest levélben értesítette. Hivatkozott az adóhatóság az évben hatályos Személyi jövedelemadóról szóló 1991.évi XC. törvény (a továbbiakban: régi SZJA tv.) 22.. (4) bekezdésére, és ennek következtében megállapította, hogy lakáscélú felhasználással érintett lakástulajdonnak a szerzés időpontját követő 5 éven belül történő átruházásakor a forgalmi értéket növelni kell azzal az összeggel, melyet a lakáscélú felhasználás alapján nem kellett bevételként figyelembe venni. Hivatkozott ugyanakkor az január 1-től hatályos Személyi jövedelemadóról szóló évi CXVII. törvény (a továbbiakban: új SZJA tv.) 63.. (5) bekezdésére, amely alapján ha a magánszemély vagy a lakásszerző hozzátartozó a lakásszerzési kedvezmény érvényesítését követő 60 hónapon belül a lakáscélú felhasználással szerzett lakás tulajdonjogát haszonélvezeti jogát, használati jogát vagy bérleti jogát átruházza, akkor az átruházásból származó bevételt növelni kell a korábban érvényesített lakásszerzési kedvezmény adóalapjával. Miután felperes 1994-ben vette a felépitett és később értékesített ingatlan szerzésének időpontja a használatbavételi engedély kiadása, állapitotta meg határozatában, illetve ellenőrzési jegyzőkönyvében az alperes. A lakáscélú felhasználás az új SZJA tv (4) bekezdésében foglaltak értelmében lakás épitése esetén a jogerős használatbavételi engedéllyel valósul meg, amelynek időpontja XII. 16, a kedvezmény érvényesítése pedig XII. 09. Mindezek alapján felperes 2000-ben történt ingatlan átruházásának értékesítéséből származó jövedelmét megemelte az évben érvényesített összeggel. Felperes úgy a jegyzőkönyv ellen észrevétellel, mint a határozat ellen fellebbezéssel élt. Ebben kifejtette, hogy felperes 1994-ben nem telket vásárolt, hanem lakóingatlant, amely később lebontásra került. Előbbi esetben helyes lenne az a megállapítás, hogy a felépített ingatlan szerzési időpontja a használatbavételi engedély kiadásának időpontjával azonos, felperes esetében azonban más a tényállás. Álláspontja szerint az új SZJA tv. 83. (2) bekezdése értelmében a 63.. (5) bekezdés felperesre nem alkalmazható, mert csak az évben hatályos jogszabályok alkalmazhatók. Ugyanis a régi SZJA tv. 22. (4) bekezdése az öt éves határidő számítást a szerzés időpontjához köti. A szerzés időpontja a régi SZJA tv. 24. (1) bekezdése szerint egyértelműen október 3. A... utcai ingatlan a megszerzésekor lakóingatlan volt. A régi SZJA tv. 6. (3) bekezdése a használatbavételi engedély kiadásának időpontjához csak a lakásépítés,
3 bővítés, valamint a lakáscélú felhasználás igazolását köti. A használatbavételi engedély megszerzése nem tulajdonszerzési jogcím. Az alperes határozatával az elsőfokú határozatot a határozat egyéb részeiben megváltoztatta, a keresettel érintett részében azt változatlanul meghagyta, felperes terhére az adóhiány összegét és az adókülönbözet összegét ft összegben állapította meg. A bírság összegét ft-ban, míg a késedelmi pótlékot ft-ban állapította meg. Határozatában kifejtette, hogy a régi SZJA tv (9) bekezdése értelmében a 6.. (1) bekezdésének h) pontjában emliti bevételként figyelembe nem vett összeget, annak a magánszemélynek kell nyilvántartania, akinek a lakása tulajdonjogának, haszonélvezeti jogának, használati jogának vagy bérleti jogának megszerzésére, lakása épitésére vagy bővítésére ezt az összeget fordították. E nyilvántartott összeg után az adófizetési kötelezettség akkor keletkezik, amikor a 6.. (2) bekezdésében meghatározott időpontig, figyelemmel a 6.. (3) bekezdésére is, a magánszemély nem igazolja annak lakáscélú felhasználását, vagy pedig akkor, amikor a lakáscélú felhasználás megvalósulását követően ezt a lakást átruházza. Az új SZJA tv. 83. (1) bekezdése szerint a rendelkezéseit január 1-ét követően megszerzett jövedelmekre és keletkezett adókötelezettségekre kell alkalmazni. A (2) bekezdés átmeneti szabály, a régi SZJA tv. alkalmazását az év előtti adóévekben keletkezett jövedelmekre adókötelezettségekre rendeli alkalmazni. Felperes azonban jelen ügyben évi bejelentésével adókedvezményt kívánt érvényesíteni, amely esetén a (2) bekezdés az SZJA tv. alkalmazást nem zárja ki. Mindezek alapján végkövetkeztetésként az alperes megállapította, hogy a régi SZJA tv (9) bekezdése, mind az új SZJA tv. hivatkozott átmeneti szabályai értelmében az elsőfokú adóhatósági határozat helyesen állapította meg az új SZJA tv (5) bekezdésének alkalmazását. Ez pedig felperes esetében azt jelenti, hogy az ingatlan átruházásának időpontja május 22, a lakásszerzési kedvezmény érvényesítésétől számítva 60 hónapon belülinek minősül, ezért a bevételt a korábban érvényesített lakásszerzési kedvezmény alapjával meg kell növelni. Ezt követően felperes a Fővárosi Bírósághoz keresetet nyújtott be, amelyben kérte a bíróságot, hogy az alperesi határozat felperessel szemben alkalmazott jogkövetkezményeit törölje. Amennyiben az elsődleges kereseti kérelmének nem tudna helyt adni, úgy kérte a késedelmi kamat, illetve az adóbírság törlését felperes részére. Kereseti kérelmét a bírósági tárgyaláson már csak egy jogkérdésben tartotta fenn, mégpedig abban, hogy valójában a bíróságnak abban a kérdésben kell döntenie, hogy az elidegenítési tilalom tekintetében a régi SZJA tv. 22. (4) bekezdése, vagy pedig az új SZJA tv (5) bekezdését kellett-e felperes viszonylatában alkalmazni. Ugyanis felperes álláspontja szerint a két törvény az elidegenítési tilalmat különböző módon szabályozza, míg a régi SZJA tv (4) bekezdése a szerzés időpontját követő 5 éven belüli átruházáskor rendeli megnövelni a forgalmi értéket azzal az összeggel, amelyet az adóalany nem vett bevételként figyelembe. Az új SZJA tv.63. (5) bekezdése viszont ezzel szemben a lakásszerzési kedvezmény érvényesítését követő 60 hónapon belül történő átruházásból származó bevételhez rendeli a lakásszerzési kedvezmény tizszeresének hozzáadását. Felperesnek perköltség igénye nem volt.
4 Az alperes úgy a nyilatkozatában, mint később a bírósághoz előterjesztett irásbeli nyilatkozataiban a határozatában foglaltakat teljes körűen fenntartotta. Változatlanul hivatkozott a régi SZJA tv (4) bekezdésére, 6.. (2) és (3) bekezdésére, valamint az új SZJA tv (2) és (8) bekezdéseinek rendelkezéseire, a (2) bekezdés, valamint a (7) bekezdés is különös hangsúllyal utal a régi SZJA tv. III.sz. mellékletére. A (7) bekezdés szerint a régi SZJA tv. III.sz. melléklete 2/6. pontja alapján keletkező halasztott adót nem kell megfizetni. Az itt hivatkozott alpontja értelmében az december 31-ig történő ingatlan átruházása alapján az évben hatályos évi XLV. törvény 44.. (1) bekezdésének b) pontja szerinti halasztott adó esetén a halasztás alapjául szolgáló feltétel teljesítése, illetőleg annak elmulasztása esetére az említett törvény 44..-ának (2) (3) bekezdése alapján kell eljárni. Az új SZJA tv a a régi SZJA tv. hatálya alatt történt ingatlan átruházásból származó bevételre igénybe vett kedvezményről ilyen értelemben nem rendelkezik, következésképpen jogsértés esetén adókötelezettség keletkezik. Ugyanis az alperes álláspontja szerint mind a tényleges lakáscélú felhasználás, és annak bejelentése, mind az 5 éven belüli elidegenítés az SZJA tv. hatályba helyezését követő időszakra esik. E törvény a régi SZJA tv. rendelkezéseivel ellentétben egy szakaszba foglaltan olyan világosan, egyértelműen és félremagyarázhatatlanul rendezi a lakáscélú kedvezményre vonatkozó előirásokat, hogy azokhoz alperesi álláspont szerint a határozatokban foglalt magyarázaton túlmenően indokolás nem szükségeltetik, ugyanis a régi SZJA tv. 6.. (2) bekezdésében meghatározott időponttal figyelemmel a 6.. (3) bekezdésére is, a magánszemély nem igazolja annak lakáscélú felhasználását, vagy pedig akkor, amikor a lakáscélú felhasználás megvalósulását követően ezt a lakást átruházza. A magánszemélynek ezt az összeget az adófizetési kötelezettség keletkezésének évében kell az összjövedelméhez hozzáadni. Felperes évi bevallásában ft-ot bevételként nem vett figyelembe, ez által a jövedelem megállapításánál nem vette számításba, vagyis az összeg az adók hatóköréből kikerült. Figyelemmel arra, hogy az új SZJA tv. már ismert 83. (1) bekezdése szerinti átmeneti szabályok körében a felperes azt jelzi, hogy az abban irt feltétel konjuktiv. Rögziteni szeretné az alperes, hogy az még a fent idézett régi SZJA tv. szerint is teljesült. A lakáscélú felhasználásra vonatkozó előirások megsértése esetére ugyanis a 33.. (9) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a korábban e célra megjelölt összeget úgy kell tekinteni, mint amely jövedelem az átruházás évében keletkezett. Felperes a... úti ingatlant évben, vagyis a lakáscélú felhasználás december 19-i érvényesítéséhez képest 5 éven belül értékesítette, az abból származó bevételét évi szja bevallásában feltüntette, amelynek az ft-tal történő megnövelését elmulasztotta, holott arra mind a régi SZJA tv 33.. (9) bekezdése, mind az új SZJA tv. 63. (5) bekezdése alapján köteles lett volna. Perköltség igénye volt az alperesnek, amelynek mértékének megállapítását a bíróság mérlegelésére bízta. Felperes keresete az alábbiak szerint alapos. A bíróság az alperes határozatának felülvizsgálata során az Adózás rendjéről szóló évi XCII. törvény (a továbbiakban: Art) a, a Polgári perrendtartásról szóló, többször módosított évi III. tv. (Pp) (1) bekezdése szerint lefolytatott
5 eljárásban a kereseti kérelem és az ellenkérelem korlátai között azt vizsgálhatja, hogy a határozat megfelel-e a támadott rendelkezéseiben az anyagi- és eljárásjogi szabályoknak. A bíróságnak a perben azt kellett megitélnie, hogy a felperes által érvényesített lakáscélú kedvezmény megítélése a régi SZJA tv, vagy az új SZJA tv. szabályai az irányadóak. A bíróság a keresetlevél, az alperes nyilatkozata, a felek előadásai, és a becsatolt iratok, valamint a közigazgatási iratok alapján megállapított tényállásból kiindulva a következőkre alapozta döntését. A régi SZJA tv 6.. (1) bekezdés h) pontja: h) Az ingatlan átruházásból, valamint a vagyoni értékű jog alapításából, átruházásából az ilyen jogról szóló lemondásból, gyakorlásának végleges átengedéséből (a továbbiakban együtt: átruházás) származó adóköteles bevételnek az a része, amelyet a magánszemély a ban foglaltak alkalmazásával kiszámított jövedelméből a (2) bekezdésben megjelölt határidőn belül saját maga, házastársa, egyeneságbeli rokona - ide értve az örökbefogadott, mostoha - és nevelt gyermeket, valamint az örökbefogadó mostoha - vagy nevelő szülőt - részére belföldön állandó lakóhely céljából lakástulajdon jogának haszonélvezeti jogának, használati jogának, vagy bérleti jogának megszerzésére, lakás épitésére, vagy bővítésére fordított, kivéve a 22.. (4) bekezdésében emlitett esetet. A (2) bekezdés szerint: Az (1) bekezdés h) pontjában emlitett időszak lakásvásárlás, lakásra vonatkozó haszonélvezeti jog, és használati jog, továbbá a lakásbérleti jog megszerzése esetén az elidegenités éve és az azt követő év, lakásépités és bővités esetén az elidegenítés éve és azt azt követő négy év. Ebben a vonatkozásban az elidegenítést megelőző 6 hónapot az elidegenítés évének kell tekinteni. (3) bekezdés: Az (1) bekezdés h) pontja alkalmazása során a magánszemély a lakás vásárlását, haszonélvezeti jogának megszerzését, a földhivatalhoz benyújtott szerződéssel, a magánszemély saját adózott forrásból lizingdij cimén az állami vagyonügynökségnek átutalt összeget., a lakásépités, lakás bővítést, a használatbavételi engedéllyel igazolja, valamint az összeg felhasználását bizonyítja." A 22. (1) bekezdés: Az ingatlan és vagyonértékű jog átruházásából, valamint ingó dolog nem üzletszerű értékesítésből származó bevételnek a (2) és (4) bekezdés szerint számított részét kell jövedelemnek tekinteni. Bevételnek - figyelemmel a 6.. ( 1) bekezdés h) pontjára a (4) bekezdésben és az I. számú melléklet A/I/5. pontjában foglaltakra is - a forgalmi értéket kell tekinteni. A (4) bekezdés: Az e törvény hatálybalépését követően a 6.. (1) bekezdésének h) pontjában említett módon szerzett lakástulajdon jogának haszonélvezeti, használati vagy bérleti jogának a szerzés időpontját követő 5 éven belül történő átruházásakor a 22.. (1) bekezdése szerinti forgalmi értéket növelni kell azzal az összeggel, amelyet a 6.. (3) bekezdés h) pontjának alkalmazása során nem kellett bevételként figyelembe venni.
6 A 24.. (2) bekezdése értelmében: Az ingatlan, vagyon értékű jog átruházásának időpontja az a nap, amikor az erről szóló érvényes szerződést, (okiratot, bírósági, hatósági határozatot) a Földhivatalhoz benyújtották. Az ingatlan nyilvántartásba bejegyzése nem kötelezett, vagyonértékű jog továbbá ingó dolog átruházásának időpontja az a nap, amikor az erre vonatkozó szerződés kelt. A 33.. (9) bekezdése értelmében: A 6.. (1) bekezdésének h) pontjában emlitett bevételként figyelembe nem vett összeget annak a magánszemélynek, törvényes képviselőjének kell nyilvántartania, akinek a lakása tulajdonjogának, haszonélvezeti jogának, használati jogának, vagy bérleti jogának megszerzésére lakása építésére, vagy bővítésére ezt az összeget fordították. E nyilvántartott összeg után adófizetési kötelezettség akkor keletkezik, amikor a 6.. (2) bekezdésében meghatározott időpontig (figyelemmel a 6.. (3) bekezdésére is) a magánszemély nem igazolja annak lakáscélú felhasználását, vagy pedig akkor, amikor a lakáscélú felhasználás megvalósulását követően ezt a lakást átruházza. A magánszemélynek ezt az összeget az adófizetési kötelezettség keletkezésének évében kell az összjövedelméhez hozzáadnia. Az új SZJA tv (5) bekezdése szerint: Ha a magánszemély, vagy a lakásszerző hozzátartozó a lakásszerzési kedvezmény érvényesítését követő 60 hónapon belül a lakáscélú felhasználással szerzett lakás tulajdonjogát, haszonélvezeti jogát, használati jogát, vagy bérleti jogát átruházza, akkor az átruházásból származó bevételt növelni kell a korábban érvényesített lakásszerzési kedvezmény alapjával." Az új SZJA tv (1) bekezdése szerint ez a törvény január elsején lép hatályba, rendelkezéseit - a (2) (8) bekezdés rendelkezéseire is figyelemmel - az január 1-től megszerzett jövedelemre és keletkezett adókötelezettségekre kell alkalmazni. A 2.. értelmében a törvény hatálybalépésével egyidejűleg hatályát veszti. A magánszemélyek jövedelemadójáról szóló évi XC. törvény... azzal, hogy az év előtti adóévekben keletkezett jövedelmekre, adókötelezettségekre, az adott évben hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni, bele értve azok későbbi jogkövetkezményeit is, különös tekintettel az évi XC. törvény III.sz. mellékletének rendelkezéseire, kivéve ha e törvény másként rendelkezik." A kiemelt rendelkezések összevetésével a bíróság arra kíván rámutatni, hogy a régi SZJA tv. 24. (2) bekezdése értelmében az ingatlan megszerzésének időpontjának azt a napot kell tekinteni, amikor az erről szóló érvényes szerződést a Földhivatalhoz benyújtották. E jogszabályi rendelkezés figyelembevételével kell a szerzés időpontját akkor is megállapítani, ha az ingatlanon már volt épület, csak azt az adóalany lebontotta, majd egy új épületet épített fel.
7 A kiemelt rendelkezések összevetéséből továbbá az is megállapítható, hogy a nem bevételként figyelembe vett összeg megfizetésére az adóalany akkor köteles, amennyiben a szerzés időpontját követő 5 éven belül átruházza a régi SZJA tv. 6.. (1) bekezdésének h) pontjában említett módon szerzett ingatlanát. Ezen jogszabályi rendelkezés értelmében jogosult ugyanis az adóalany az átruházásból származó jövedelmének azon részét nem bevételként figyelembe venni, amelyet saját maga, házastársa, egyeneságbeli rokona részére belföldön állandó lakóhely céljából lakástulajdon jogának, haszonélvezeti jogának, használati jogának, vagy bérleti jogának megszerzésére, lakás építésére, vagy bővítésére fordított. Ezen összeg felhasználására a 6. (2) bekezdése megjelöli azon időpontot, amely időintervallum alatt az adóalany igazolni köteles a lakáscélú felhasználást, éspedig a lakás vásárlásra vonatkozóan az elidegenítés éve és az azt követő év, lakásépítés, bővítés esetén pedig az elidegenítés éve és az azt követő 4 év. Meghatározza továbbá a kiemelt rendelkezések figyelembevételével az igazolás módját is a törvény. Lakásvásárlás esetén a szerződés Földhivatalhoz való benyújtással igazolhatja az adóalany a lakáscélú felhasználást, míg a lakásépités esetén pedig a használatbavételi engedéllyel. Amennyiben az adóalany az ilyen módon szerzett lakás tulajdonjogának a szerzés időpontját követő 5 éven belül átruházza, akkor viszont növelni kell azzal az összeggel a fizetendő adó összegét, amelyet bevételként az átruházáskor nem vett figyelembe. A kiemelt rendelkezésekből az is megállapítható, hogy a nyilvántartott összegek után adófizetési kötelezettség abban az esetben keletkezik, amennyiben a régi SZJA tv. 6.. (2) illetve a 6.. (3) bekezdésében meghatározottak szerint az adóalany nem igazolja lakáscélú felhasználását, illetve akkor, amikor a lakáscélú felhasználás megvalósulását követően ezt a lakást átruházza, azonban mindezt a 22.. (4) bekezdésben meghatározott időintervallum alatt köteles az adóalany, éspedig a szerzéstől számított 5 éven belül kell, hogy a lakáscélú felhasználást igazolja, és a szerzéstől számított 5 éven belül a lakáscélú kedvezménnyel érvényesített lakás tulajdonjogát nem idegenitheti el. A kiemelt rendelkezések összevetéséből továbbá az is megállapítható, hogy a régi SZJA tv. az elidegenítés tilalmát az ingatlan szerzéséhez társitja, míg az új SZJA tv (5) bekezdése viszont a lakásépités esetén a használatbavételi engedély megszerzéséhez. Az új SZJA tv. a régihez viszonyitva abban különbözik, hogy a bevétel növelést a régi SZJA tv. a szerzéshez társítja, míg az új SZJA tv. pedig a lakásszerzési kedvezmény érvényesítéséhez. Az átmeneti rendelkezésekből az is megállapítható, hogy az január 1. napját megelőzően megszerzett jövedelmekre a régi SZJA tv.-t kell alkalmazni. Az új SZJA tv. csak az január 1-ét követően megszerzett jövedelemre és keletkezett adókötelezettségre kell alkalmazni azzal, hogy a 83.. (2) bekezdése külön kiemeli, hogy az év előtti adóévben keletkezett jövedelmekre, adókötelezettségre az adott évben hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni. Ebből következően tehát ha a jövedelem 1994-ben keletkezett, akkor az adókötelezettséget is az 1994.évben hatályos SZJA tv. rendelkezéseit kell alkalmazni. A fentiekből kiindulva a bíróság megállapította, hogy felperes október 3-án szerezte meg az ingatlanát. A szerzés időpontja függetlenül attól, hogy az ingatlanon új épületet épitett fel, a szerződésnek a Földhivatalhoz való benyújtással kerül megállapításra (régi SZJA tv (2) bekezdése).
8 A kiemelt rendelkezések alapján a bíróság azt is megállapította, hogy amennyiben felperes a szerzés időpontját követő 5 éven belül a lakáscélú kedvezmény érvényesítésével értékesített ingatlanát átruházza, úgy az átruházáskor a forgalmi értéket meg kell növelni azzal az összeggel, amelyet a lakáscélú felhasználás alapján nem kellett bevételként figyelembe venni. A bíróság rendelkezésére álló iratokból megállapítható volt, hogy felperes használatbavételi engedéllyel az alperes által is elismerten december 9-ével lakásszerzési kedvezmény érvényesítésével, illetve a lakáscélú felhasználását december 16-ával igazolta. A régi SZJA tv. értelmében felperes ezzel eleget tett a 22.. (4) bekezdésében foglaltaknak, miután a jogszabályi rendelkezés helyes értelmezésével a bíróság számára e jogszabályi rendelkezésből az volt kiolvasható, hogy a felperesnek az ingatlan átruházásakor adóját abban az esetben kell megnövelni, amennyiben a szerzés időpontját követő 5 éven belül idegeníti el. Felperes azonban az ingatlanát a szerzés időpontját követő 5 éven túl idegenítette el évben, így vele szemben az alperesi határozatban megállapított jogkövetkezmények nem alkalmazhatóak. Miután a törvény egyértelműen a bevétel növelésére azt az indokot jelöli meg, amennyiben a szerzés időpontját követő 5 éven belül ruházza át felperes az ingatlanát. Ezzel egyidejűleg a régi SZJA tv. meghatározza lakásépités esetében azt az időpontot, ameddig a lakás épitéshez kapcsolódó lakás szerzési kedvezményt igazolni kell, illetve annak módját is, hogy a lakás épités esetén a lakás szerzési kedvezmény igazolását használatbavételi engedéllyel kell igazolni. Azonban arra vonatkozóan a bíróság a régi SZJA tv.-ben rendelkezést nem talált az alperesi határozatokban hivatkozottakra utalva, hogy felperesnek a jogszabályban meghatározott elidegenítési tilalomként meghatározott 5 év a használatbavételi engedély megszerzését követően kezdődött volna. Az alperes által hivatkozott régi SZJA tv (9) bekezdéséből a bíróság olvasatában ez nem következik. E jogszabályi rendelkezés értelmezéséből az állapítható meg, hogy átruházáskor az adófizetési kötelezettség, tehát a bevételként nyilvántartott összeg után az adófizetési kötelezettség akkor keletkezik, amennyiben a régi SZJA tv. 6.. (2) bekezdésében meghatározott időpontig, figyelemmel a 6.. (3) bekezdésére is, a magánszemély nem igazolja annak lakáscélú felhasználását, vagy amikor a lakáscélú felhasználás megvalósulását követően ezt átruházza. A hivatkozott 6.. (2) és (3) bekezdése meghatározza azt az időszakot, amelyet lakás építés esetén az adóalanynak be kell tartania, és meghatározza az igazolás módját is. Ebből következően tehát lakásépítés esetén az igazolást az elidegenítés éve és az azt követő 4 évben határozza meg azzal, hogy a lakáscélú felhasználást az adóalany használatbavételi engedéllyel igazolja. Ebből azonban a bíróság olvasatában az a jogszabályi értelmezés, amelyet alperes alkalmazott, hogy a használatbavételi engedély kiadását követően kezdődik az elidegenítés kezdő időpontja nem következik. Ebből mint arra a bíróság utalt, az következik, hogy az adásvételt követő 5 éven belül az adóalany használatbavételi engedéllyel bizonyítja, a lakáscélú kedvezmény megvalósulását, azonban a jogszabályi rendelkezésből olyan értelmezés, mely szerint ezzel a használatbavételi engedély kiadásának időpontjához kötné a jogszabály alkotó, az elidegenítést, nem olvasható ki az alperesi érveléssel ellentétben. E rendelkezésből kifejezetten az következik, hogy felperes a lakásépités esetén az
9 átruházást követő 5 éven belül nem ruházhatja át az ingatlant, a lakásszerzési kedvezményt lakásépités esetén használatbavételi engedéllyel köteles az intervallumon belül igazolni. Az ingatlan átruházásakor vizsgálni kell, hogy a lakáscélú kedvezmény érvényesítése a szerzéstől számított 5 éven belül történt-e. Ennek felperes a bíróság értelmezése alapján eleget tett, ugyanis október 4-én szerezte meg az ingatlant, és a lakáscélú felhasználást december 16-ával érvényesítette, a lakásszerzési kedvezmény érvényesítésével december 9-én igazolta az alperes által sem vitatottan. Ezt követően a lakásszerzési kedvezménnyel érvényesített ingatlanát évben ruházta át, amelyből egyértelműen megállapítható, hogy a régi SZJA tv (4) bekezdésében meghatározott 5 éves intervallumon túl történt az értékesítés, így a felperes adókötelezettségét a perrel érintett ft-tal évben megnövelni nem lehet. E körben nem osztotta a bíróság azon alperesi hivatkozást, hogy gyakorlatilag a régi SZJA tv (9) bekezdéséből, valamint az új SZJA tv (2) bekezdéséből következően a két jogszabályi rendelkezés azonos módon szabályozza a kedvezmény érvényesítését. Miután a 83.. (2) bekezdése az új törvény alkalmazását felperes viszonylatában nem zárja ki. A bíróság értelmezésében az új SZJA tv (2) bekezdéséből az következik, hogy az év előtti adóévekben keletkezett jövedelmekre, adókötelezettségekre az adott évben hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni, bele értve azok jogkövetkezményeit is. A felperesnek a jövedelme 1994.évben keletkezett, így az adókötelezettségére is az adott évben hatályos, tehát a régi SZJA tv (4) bekezdését kell alkalmazni, függetlenül attól, hogy felperes 1998-ban érvényesítette lakáscélú felhasználását, ugyanis az alperesi érveléssel ellentétben felperes 1998-ban a lakáscélú felhasználását igazolta, és nem jövedelmet szerzett az új SZJA tv (1) bekezdésére is utalva. Az új SZJA tv (2) bekezdése ugyanis az év előtti adóévekben keletkezett jövedelmekre, adókötelezettségekre az adott évben, tehát 1994.évben hatályos rendelkezéseket rendeli alkalmazni, bele értve azok jogkövetkezményeit is. Ha a felperes az évhez kapcsolt jövedelem szerzéséhez társított lakásszerzési, lakáscélú felhasználást évben érvényesíti, attól még a jövedelem szerzése és az adóztatásának megítélése az évben hatályos régi SZJA tv. szerint kell, hogy minősüljön, ugyanis az átmeneti rendelkezés figyelembevételével az 1994.évben keletkezett jövedelemre adókötelezettségre az évben hatályos rendelkezést kell alkalmazni, bele értve a későbbi jogkövetkezményeket is. Valójában azzal, hogy felperes 1998-ban lakásszerzési kedvezményt érvényesített, nem vonatkoztatható rá az új SZJA tv a, mert az új SZJA tv. átmeneti rendelkezését is figyelembe véve jövedelme 1994.évben keletkezett, és így annak jogkövetkezményeit is, bár később jelentkeztek, az évben hatályos rendelkezések alapján kell megítélni. Miután felperes 1998-ban lakáscélú felhasználást igazolta, és nem jövedelmet szerzett, ahogy azt az alperes állítja, így rá az új SZJA tv. nem vonatkoztatható.
10 Mint arra a bíróság már utalt, a régi SZJA tv. rendelkezéseiből olyan rendelkezés, amely azt mondaná ki, hogy a használatbavételi engedélytől kell számítani a 22.. (4) bekezdésében megjelölt 5 éves intervallumot, nem tartalmaz, ezzel szemben meghatározza az 5 éves intervallumon belül a lakásszerzési kedvezmény igazolására rendelkezésre álló időt, valamint a lakásszerzési kedvezmény igazolásának módját. A használatbavételi engedélyhez olyan jogszabályi rendelkezést nem társit, amelyből következően lakásépités esetén a használatbavételi engedély időpontjától, illetve a lakásszerzési kedvezmény érvényesítésének időpontjától számítana az 5 éves idő intervallum. Mindezek alapján a bíróság az alperesi határozat II. pontját hatályon kívül helyezte az elsőfokú adóhatósági határozatra is kiterjedően, és az elsőfokú adóhatóságot új eljárás lefolytatására kötelezte azzal, hogy a felperes által évben érvényesített ft-tal a évben megállapított személyi jövedelemadóját nem növelheti meg, ugyanis a felperes a régi SZJA tv.-ben foglalt jogszabályi rendelkezések figyelembevételével az abban foglaltak szerint járt el, és az átruházása nem történt a régi SZJA tv (4) bekezdésében meghatározott idő intervallumon túl. A bíróság az alperes határozatát a felperes által kifogásolt körben vizsgálta felül. A bíróság a jogszabálysértő határozatot részben a Pp (1) bekezdése alapján hatályon kívül helyezte, és az elsőfokú adóhatóságot új eljárás lefolytatására kötelezte. A Közigazgatási eljárásról szóló évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) (3) bekezdése szerint az államigazgatási szervet a bírósági ítélet rendelkezései és indokolása is köti. Annak megállapításait a megismételt eljárás és határozathozatal során köteles figyelembe venni. A megismételt eljárásban az alperesnek a bíróság iránymutatása szerint a felperes terhére az ft-tal a évi jövedelmét nem növelheti meg. A bíróság az alperes határozatát a felperes által kifogásolt részben vizsgálta felül, éspedig a határozat II. pontjához kapcsolódóan, melynek során hozta meg a rendelkező rész szerinti döntését. A felperes a tárgyalás folyamán perköltséget nem igényelt, ezért ebben a kérdésben a bíróságnak nem kellett döntenie. A kereseti illeték viseléséről a bíróság a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 14. -a alapján határozott. Az ítélet elleni fellebbezés lehetőségét a Pp (1) bekezdése zárja ki. Budapest, november 29. Dr. Kopinja Mária s.k.
11 A kiadmány hiteléül: bíró
12 Kfv.I /2007/9.szám A Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága a Kövesdy Ügyvédi Iroda (ügyintéző dr. Kövesdy Attila ügyvéd) által képviselt felperes neve (felperes címe) felperesnek a dr. Ruthner Éva jogtanácsos által képviselt Adó-és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Központi Hivatal alperes ellen adóügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata iránt indult perében a Fővárosi Bíróság november 29-én kelt 11.K /2006/7. sorszámú jogerős ítélete ellen az alperes részéről 8. sorszám alatt benyújtott felülvizsgálati kérelem folytán, az alulírott napon megtartott nyilvános tárgyaláson meghozta az alábbi í t é l e t e t : A Legfelsőbb Bíróság a Fővárosi Bíróság 11.K /2006/7. számú ítéletét hatályában fenntartja. Kötelezi az alperest, hogy 15 nap alatt fizessen meg a felperesnek (ötvenezer) forint felülvizsgálati perköltséget. A felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli. Ez ellen az ítélet ellen további felülvizsgálatnak nincs helye. I n d o k o l á s Az első fokú adóhatóság a felperesnél 2000 évre vonatkozóan személyi jövedelemadó adónemben ellenőrzést folytatott le, melynek eredményeként adókülönbözetet állapított meg. Ennek alapja az volt, hogy a felperes az évi személyi jövedelemadó bevallásában Ft lakásra, földszerzésre fordított összeget jelölt meg. A felperes december 9-én kívánta igazolni a halasztott adóként szerepeltetett összeg felhasználását, melyhez a beszámítani kívánt ingatlan október 19-én kelt használatbavételi engedélyét csatolta. Az évben hatályos személyi jövedelemadóról szóló XC. törvény (továbbiakban régi SZJA tv.) 22. (4) bekezdése és az január 1-jétől hatályos személyi jövedelemadóról szóló évi CXVII. törvény (továbbiakban új SZJA tv.) 63. (5) bekezdésére hivatkozással az adóhatóság kifejtette, hogy a lakáscélú felhasználás, a jogerős használatbavételi engedéllyel valósult meg. Az ingatlan évben történt átruházása az 5 éves, illetve 60 hónapon belüli tilalmi időn belül történt, így a felperes 2000-ben történt ingatlan átruházásának értékesítéséből származó jövedelmét megemelte az 1994-ben érvényesített összeggel. A felperes fellebbezésében arra hivatkozott, hogy lakóingatlant vásárolt, erre
13 vonatkozott a kedvezmény, esetében a régi SZJA tv-t kell alkalmazni. Az alperes számú határozatával az első fokú határozat egyéb rendelkezéseit megváltoztatta, a keresettel érintett részében helybenhagyta. Ennek alapján a felperes terhére Ft adóhiányt állapított meg, amely után Ft adóbírságot és Ft késedelmi pótlékot írt elő. Kifejtette, hogy az új SZJA tv. 83. (1) és (2) bekezdéseiből következően a vitatott esetben a régi SZJA tv. és az új SZJA tv. rendelkezéseit is értelmezni és alkalmazni kell, melyből megállapította, hogy az új SZJA tv. 63. (5) bekezdésére figyelemmel a lakásszerzési kedvezmény érvényesítését követő 60 napon belül történt az ingatlan átruházása, így a évi szja számításnál a lakásszerzési kedvezmény 10-szeresének hozzáadását kell elrendelni. A felperes keresetében elsődlegesen a közigazgatási határozatok hatályon kívül helyezését, másodlagosan a bírság, illetve pótlék törlését kérte. Jogi álláspontja szerint esetében a régi SZJA tv-t kell alkalmazni, így annak 22. (4) bekezdésére figyelemmel a tulajdonjog szerzésének időpontját követő 5 éven túl történt az elidegenítés. Az első fokú bíróság jogerős ítéletével az alperes határozatának II. pontját az első fokú határozatra is kiterjedően hatályon kívül helyezte, és az alperest új eljárás lefolytatására kötelezte. Ítéletének indokolásában ismertette a régi SZJA tv. 6. (1) bekezdés h) pontját, (2)-(3) bekezdéseit, 22. (1) és (4) bekezdését, 24. (2) bekezdését, 33. (9) bekezdését, valamint az új SZJA tv. 63. (5) bekezdését, 83. (1) és (2) bekezdéseit. A fenti jogszabályok egybevetéséből megállapította, hogy az új SZJA tv. 83. (2) bekezdéséből is adódóan az év előtti adóévben keletkezett jövedelmekre, adókötelezettségekre az adott évben hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni. Mivel a jövedelem a felperesnél évben keletkezett, az akkor hatályos régi SZJA tv. rendelkezéseit kell alkalmazni. A felperes október 3-án szerezte meg ingatlanát, és a szerzés időpontja független attól, hogy az ingatlanon új épületet épített. A szerzés időpontja a régi SZJA tv. 24. alapján a szerződésnek a Földhivatalhoz való benyújtásának időpontja. A felperes a régi SZJA tv. 22. (4) bekezdésében foglaltaknak eleget tett, hiszen a lakásszerzési kedvezményt december 9-én érvényesítette, és a lakáscélú felhasználást december 16-ával igazolta. A felperes az ingatlanát a szerzés időpontját követő 5 éven túl idegenítette el 2000 évben. A régi SZJA tv. nem tartalmazott olyan rendelkezést, hogy a jogszabályban meghatározott elidegenítési tilalomként meghatározott 5 év a használatbavételi engedély megszerzését következően kezdődött. Ez a régi SZJA tv. 33. (9) bekezdéséből sem következik. Az alperes jogszabálysértően állapította meg, hogy a használatbavételi engedély kiadását követően kezdődik az elidegenítés kezdő időpontja. E rendelkezésből az következik, hogy a felperes lakásépítés esetén az átruházást követő 5 éven belül nem ruházhatja át az ingatlant, a lakásszerzési kedvezményt
14 (lakásépítés esetén) a használatbavételi engedéllyel köteles ezen intervallumon belül igazolni. A felperes október 4-én szerezte meg az ingatlant, a lakáscélú felhasználást december 16-ával érvényesítette, ezt december 9-én igazolta. Ezt követően a lakásszerzési kedvezménnyel érvényesített ingatlanát évben ruházta át, amely a régi SZJA tv. 22. (4) bekezdésében meghatározott 5 éves intervallumon túl történt értékesítésnek számít. Az első fokú bíróság mindezek alapján helyezte hatályon kívül az alperes határozatát és rendelt el új eljárást azzal, hogy a felperes terhére Ft-tal a évi jövedelmét nem növelheti meg. A jogerős ítélet ellen az alperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet. Kérte annak hatályon kívül helyezését, és a felperes keresetének elutasítását azzal, hogy az alperes által megállapított tényállás egyes elemeinek nem tulajdonított jelentőséget, illetve tévesen jelölte ki és értelmezte az irányadó jogszabályt (régi SZJA tv.). A vizsgált ügyben az új SZJA tv. alkalmazandó, a felperes adófizetési kötelezettsége az új SZJA tv. 63. (5) bekezdésén alapul. A 60 napos elidegenítési tilalom kezdő időpontja a kedvezmény érvényesítésének napja. A régi SZJA tv-vel kapcsolatban kifejtette, hogy az építési telken felépített épület szerzési idejét illetően hallgat, de a 33. (9) bekezdése alapján a kezdő időpont legkorábban a megvalósulás időpontjához köthető. A felperes ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában való fenntartását indítványozta azzal, hogy a régi SZJA tv. rendelkezéseit kell alkalmazni és az elidegenítési tilalom az ingatlan megszerzésének időpontjához kötődött. A felülvizsgálati kérelem nem alapos. Az első fokú bíróság jogerős ítéletének felülvizsgálatánál a Legfelsőbb Bíróságnak elsődlegesen azt kellett vizsgálnia, hogy a perben a régi vagy az új SZJA tv. rendelkezéseit kell alkalmazni. Az új SZJA tv. 83. (1) bekezdése értelmében a törvény január 1. napján lép hatályba, rendelkezéseit - a (2)-(8) bekezdésre rendelkezésére is figyelemmel - az január 1-jétől megszerzett jövedelemre és keletkezett adókötelezettségre kell alkalmazni. A (2) bekezdés tartalmazza, hogy az év előtt adóévekben keletkezett jövedelmekre, adókötelezettségekre az adott évben hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni, beleértve azok későbbi jogkövetkezményeit is, különös tekintettel a régi SZJA tv. 3. számú mellékletének rendelkezéseire, kivéve, ha e törvény másként nem rendelkezik. A perbeli jogkérdés kiindulópontja az volt, hogy a felperes az évi személyi jövedelemadó bevallásában a megszerzett bevétellel szemben lakáscélú felhasználást tüntetett fel. Ez a régi SZJA tv. 6. (1) bekezdés h) pontja értelmében nem tekinthető bevételnek. Amennyiben az adózó ilyenre hivatkozik, azzal halasztott adófizetési
15 kötelezettsége keletkezik. Ennek érvényesítésére, igazolására vagy ezek elmulasztása esetén a jogkövetkezményekre - az új SZJA tv. hatályba léptető rendelkezéseit is figyelembe véve - a régi SZJA tv. rendelkezéseit kell alkalmazni. Ebből megállapíthatóan az első fokú bíróság helyesen a régi SZJA tv. rendelkezései alapján vizsgálta az alperes határozatának jogszerűségét, illetve a felperes adófizetési kötelezettségének fennállását. A felperes az adásvétellel vegyes csereszerződést október 3-án nyújtotta be a Földhivatalhoz, így a régi SZJA tv. 24. (2) bekezdése értelmében az ingatlan átruházásának időpontjának ezt a napot kell tekinteni. A... u-i ingatlannal kapcsolatban megállapítható, hogy a felperes nem építési telket vásárolt, hanem lakóingatlant. Egyetért a Legfelsőbb Bíróság az első fokú bírósággal abban, hogy a régi SZJA tv. nem tartalmazott külön rendelkezést arra az esetre, ha az adózó a lakóingatlan megvásárlását követően a lakást lebontotta és azon újat épített. Ebben az esetben a szerzés időpontját nem határozta meg más módon, és nem kötötte a használatbavételi engedély megadásához. A régi SZJA tv. a lakásszerzési kedvezmény érvényesítését nem tekintette semmilyen szempontból kezdő időpontnak az elidegenítés szempontjából. Az új SZJA tv. 63. (4) és (5) bekezdései ezzel kapcsolatban másfajta jogi konstrukciót alkalmaznak, és a kezdő időpontot a lakásszerzési kedvezmény érvényesítéséhez köti, amely feltételezi a használatbavételi engedéllyel történő igazolást. Ilyet azonban a régi SZJA tv. nem tartalmazott. A régi SZJA tv. 33. (9) bekezdéséből az sem következik, hogy a lakáscélú felhasználás megvalósulásának időpontjától kezdődne a 6. (2) bekezdésében meghatározott 5 év. A régi SZJA tv. 33. (9) bekezdése a halasztott adófizetési kötelezettség keletkezésének két módját szabályozza. Egyik, amikor a 6. (2) bekezdésében meghatározott időpontig (figyelemmel a 6. (3) bekezdésére is) a magánszemély nem igazolja annak lakáscélú felhasználását. Nem elég tehát a korábban elidegenített ingatlanból származó vételárat lakáscélú felhasználásra fordítani, hanem ezt megfelelően igazolni kell. Az igazolás elmulasztásával beáll a fizetési kötelezettség. A másik eset, amikor megfelelően igazolta ugyan a lakáscélú felhasználást, de annak megvalósulását követően ezt a lakást átruházta. Ez a régi SZJA tv. 22. (4) bekezdésében megfogalmazott, a szerzés időpontját követő 5 éven belül történő átruházásra vonatkozik. Ennek kezdő időpontjával kapcsolatban a Legfelsőbb Bíróság már utalt arra, hogy az SZJA tv. nem tartalmazott külön szabályozást a lakásépítés, a használatbavételi engedély, vagy az igény érvényesítésének időpontjával sem. Így ezek a későbbi időpontok nem vehetők figyelembe. Mind a megszerzés, mind az átruházás időpontját a régi SZJA tv. 24. (1) és (2) bekezdései az erről szóló érvényes szerződés Földhivatalhoz való benyújtásához köti. A felperes esetében a vétel benyújtására október 3-án került sor, így ezen ingatlan évi elidegenítése 5 éven túl történt, így sem az 1994., sem a évi személyi jövedelemadó szempontjából bevételként nem vehető figyelembe.
16 Mindezek alapján a Legfelsőbb Bíróság az első fokú bíróság ítéletét a Pp (3) bekezdése alapján hatályában fenntartotta. A felperes az első fokú eljárás során perköltséget nem igényelt, de felülvizsgálati ellenkérelmében már kérte az alperes perköltségben való marasztalását, ezért a Legfelsőbb Bíróság a pervesztes alperest a Pp (1) bekezdése szerint alkalmazandó Pp. 78. (1) bekezdése alapján kötelezte a pernyertes felperes felülvizsgálati költségének megfizetésére. A tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt felülvizsgálati eljárási illetéket a pervesztes alperes személyes illetékmentességére figyelemmel a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 14. -a alapján az állam viseli. Budapest, február 21. Dr. Lomnici Zoltán sk. a tanács elnöke, Dr. Hajnal Péter sk. előadó bíró, Dr. Danziger Éva sk. bíró

matches: Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság


(2)2 A hadkötelesek behívása behívóparanccsal történik, amelyet a katonai igazgatásnak a hadköteles lakóhelye szerint illetékes területi szerve a behívottnak kézbesít.
(3)3 A behívásra kerülőket a katonai igazgatásnak a hadköteles lakóhelye szerint illetékes területi szerve a Honvédség szervezeteinek igénye alapján választja ki a katonai szolgálatra alkalmas hadkötelesek közül. A fegyver nélküli katonai szolgálat teljesítésére engedélyt kapott hadköteles katonát a jogerős határozatot követő 15 napon belül szolgálatra be kell hívni.
f)4 akit országgyűlési, európai parlamenti vagy helyi önkormányzati képviselőjelöltként, polgármesterjelöltként, nemzetiségi önkormányzati képviselőjelöltként nyilvántartásba vettek vagy megválasztottak, a jelöltsége, vagy mandátuma, megbízatása fennállásáig,
h)5 aki a Honvédség, az Országgyűlési Őrség és a rendvédelmi szervek hivatásos vagy szerződéses állományú tagja,
6. § (1)6 A hadköteles a katonai igazgatásnak a hadköteles lakóhelye szerint illetékes területi szerve által kiadott behívóparancsra, az abban megjelölt okirataival, meghatározott időpontban és helyre köteles a katonai szolgálat teljesítése céljából bevonulni.
(3)7 A hadköteles - járóképtelensége esetén - az akadályoztatását köteles haladéktalanul írásban bejelenteni a katonai igazgatás hadköteles lakóhelye szerint illetékes területi szervének.
(5)8 Bevonuláskor a hadköteles külföldre utazásra jogosító összes okmányát a bevonulás helyén a katonai igazgatásnak a hadköteles lakóhelye szerint illetékes területei szervének képviselője a fogadó katonai szervezet részére átadja. A katonai szolgálat teljesítése alatt az okmányokat az állományilletékes katonai szervezet őrzi. Az átvett okmányokat a leszereléssel egyidejűleg a leszerelt részére vissza kell adni.
(6)9 A hadköteles katonai szolgálata akkor kezdődik, amikor őt a katonai igazgatásnak a hadköteles lakóhelye szerint illetékes területi szervétől a katonai szervezet képviselője átvette.
(7)10 A katonai igazgatásnak a hadköteles lakóhelye szerint illetékes területei szervének vezetője a katonai szolgálat félbeszakítását megszünteti, ha tudomására jut, hogy a félbeszakítás oka már nem áll fenn, vagy, ha a családfenntartói okból adott kedvezmény esetén a hadköteles a családfenntartói kötelezettségét önhibájából nem teljesíti.
(2)11 A kérelmet a Honvédség katonai igazgatási és központi adatfeldolgozó szervének a vezetőjéhez kell benyújtani. Az a hadköteles, akinek a fegyver nélküli katonai szolgálat teljesítésére irányuló kérelmét elutasították, újabb kérelmet nem nyújthat be.
10. § (1)12 A fegyver nélküli katonai szolgálat teljesítésére vonatkozó engedély iránti kérelmet a Honvédség katonai igazgatási és központi adatfeldolgozó szervének a vezetője annak beérkezésétől számított 8 napon belül bírálja el.
(4)13 A Honvédség katonai igazgatási és központi adatfeldolgozó szervének a határozata ellen fellebbezésnek helye nincs.
(5)14 Az igénybevevő az ingatlan, szolgáltatás vagy technikai eszköz igénybevételének biztosítása érdekében a tulajdonossal vagy a szolgáltatóval szerződést köthet.
(6)15 Az igénybevevő a szerződés egy hitelesített másolati példányát a székhelye szerint illetékes katonai igazgatási központ részére a szerződéskötést követő 30 napon belül megküldi. A szerződés megszűnésének tényét az igénybevevő köteles haladéktalanul írásban bejelenteni a székhelye szerint illetékes katonai igazgatási központ részére.
(7)16 A szerződéssel igénybevételre lekötött ingatlant, szolgáltatást és technikai eszközt az igénybevételi hatóság igénybevételre nem jelölheti ki.
c)17 a törvényben meghatározott esetben és feltételek szerint a katonai igazgatás területi szervének vezetője, továbbá a (6) bekezdés szerinti esetben a lőtér és a gyakorlótér működtetéséért felelős parancsnok [a továbbiakban az a)-c) pontban felsoroltak együtt: igénybevételi hatóság].
a)18 elrendeli a település lakosságának polgári védelméhez, ellátásához szükséges szolgáltatások teljesítését,
(5a)19 A helyi védelmi bizottság elnöke
(6)20 A Honvédség és a rendvédelmi szervek részére biztosított technikai eszközökkel kapcsolatos szolgáltatás elrendelésére a katonai igazgatás területi szervének vezetője, lőterek és gyakorlóterek biztonságos használatához szükséges korlátozások elrendelésére pedig a lőtér és gyakorlótér működtetéséért felelős parancsnok jogosult.
a)21 az Országgyűlés, az Alkotmánybíróság, a Köztársasági Elnöki Hivatal, az Állami Számvevőszék, az Alapvető Jogok Biztosának munkaszervezete, a minisztériumok, a Kúria, a Legfőbb Ügyészség és a Magyar Nemzeti Bank,
d)22 a vallási közösségek azon dolgok és jogok tekintetében, amelyek közvetlenül a hitéleti feladatokat szolgálják,
18. § (1) A rendvédelmi szervek, valamint az Országgyűlési Őrség a jogszabályban meghatározott hatáskörükben, illetékességi területükön:23
(4)25 Az egyesületek, a vallási közösségek és a karitatív szervezetek - önkéntes alapon - a védelmi igazgatás szervei által koordináltan vehetnek részt a honvédelmi feladatok ellátásában.
b)26 a Honvédség részletes bontású létszámát, ide értve az önkéntes tartalékosokat is, főbb haditechnikai eszközeit és biztosítja az ezekhez szükséges anyagi forrásokat.27
e)28 meghatározza és összehangolja a miniszterek és - az autonóm államigazgatási szervek és az önálló szabályozó szervek kivételével - a központi államigazgatási szervek, valamint a honvédelemben közreműködő egyéb szervek honvédelmi feladatait,29
f) gondoskodik a Kormány békétől eltérő, valamint a Honvédelmi Tanács működésének feltételeiről,30
g) gondoskodik Magyarország honvédelmi igazgatási szervei által folytatott döntés-előkészítés és döntéshozatal, valamint az f) pontban meghatározott feladat info-kommunikációs támogatásáról, az e feladatokkal összefüggő minősített információ biztonságos tárolásáról, továbbításáról,31
h) gondoskodik az Észak-atlanti Szerződés Szervezete (a továbbiakban: NATO) Válságreagálási Rendszerének nemzeti alkalmazásáról, továbbá létrehozza és irányítja a NATO Válságreagálási Rendszerrel összhangban álló nemzeti intézkedések rendszerét,32
i) meghatározza a fegyveres összeütközések időszakában végrehajtandó polgári védelmi felkészítés feladatait,33
b) az a) pontban foglaltaktól elkülönítve tervezi a honvédelmi felkészítéssel - ezen belül a nemzetgazdaság felkészítésével, a Honvédelmi Tanács és a Kormány speciális működési feltételeinek, az info-kommunikációs rendszer fenntartásával és fejlesztésével, továbbá a lakosság légi riasztásának biztosításával - kapcsolatos költségeket, valamint gondoskodik a jóváhagyott költségvetési átcsoportosítások végrehajtásáról.34
22/A. §35 Az 1. mellékletben meghatározott gazdasági társaság állami tulajdonú részesedése felett az államot megillető tulajdonosi jogokat és kötelezettségeket a honvédelemért felelős miniszter gyakorolja azzal, hogy az 1. mellékletben meghatározott gazdasági társaság állami tulajdonú részesedésének elidegenítése, megterhelése, a részesedésen vételi jog, elővásárlási jog létesítése, továbbá a részesedés biztosítékul adása és az 1. mellékletben meghatározott gazdasági társaság végelszámolás útján történő megszüntetése tekintetében a tulajdonosi jogokat a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zártkörűen Működő Részvénytársaság (a továbbiakban: MNV Zrt.) gyakorolja.
(4)36 A megyei védelmi bizottság elnöke a kormánymegbízott, elnökhelyettesei a honvédelmi feladatok tekintetében a Honvédség állományába tartozó tényleges állományú katona, a katasztrófák elleni védekezés tekintetében a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szervének vezetője. Tagjai az elnökön és az elnökhelyettesen kívül
a)37 a megyei közgyűlés elnöke, a fővárosban a főpolgármester vagy az általa kijelölt főpolgármester-helyettes,
(5)38 A megyei védelmi bizottság ülésein tanácskozási joggal részt vevő, állandó meghívottak körét a Kormány rendeletben állapítja meg. A megyei védelmi bizottság elnöke az ülésre tanácskozási joggal más személyeket is meghívhat. A helyi védelmi bizottság feladatkörét érintő döntésben részt vesz a helyi védelmi bizottság elnöke is.
(2)39 A megyei védelmi bizottság elnöke a védelmi igazgatási feladatait a Kormány általános hatáskörű területi államigazgatási szervének közreműködésével látja el. A honvédelmi feladatok ellátása érdekében, a szükséges mértékben, munkaidő-korlátozás nélkül a Kormány általános hatáskörű területi államigazgatási szervének kormánytisztviselője, kormányzati ügykezelője, állami tisztviselője, állami ügykezelője és munkavállalója rendkívüli munkavégzésre kötelezhető.
27. § (1)40 A járásokban és a fővárosi kerületekben helyi védelmi bizottság működik. A helyi védelmi bizottságok illetékességi területe a járásokhoz, illetve a fővárosi kerületekhez igazodik.
(4)42 A helyi védelmi bizottság testületi szerv. A helyi védelmi bizottság elnöke a fővárosi és megyei kormányhivatal járási (fővárosi kerületi) hivatal (a továbbiakban: járási hivatal) vezetője, elnökhelyettesei a katasztrófák elleni védekezés tekintetében a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szervének vezetője által kijelölt személy, a honvédelmi feladatok tekintetében a Honvédség állományából szükség esetén vezényelt tényleges állományú katona. Tagjai az elnökön és az elnökhelyettesen kívül:
e)44 a helyi védelmi bizottság titkára.
28. § (1)45 A helyi védelmi bizottság a megyei védelmi bizottság irányítása alatt működő közigazgatási szerv, amely az illetékességi területén irányítja és összehangolja a honvédelmi felkészítés helyi feladatainak végrehajtását.
b)46 közreműködik az illetékességi területén működő szervek honvédelmi feladatainak irányításában,
c)47 összehangolja az illetékességi területére háruló gazdasági és anyagi szolgáltatási kötelezettségek teljesítését,
d)48 irányítja az illetékességi területe honvédelmi feladataihoz szükséges tájékoztatási rendszer kialakítását és működését,
(3)49 A helyi védelmi bizottság kiadásainak és működési költségeinek fedezetét a járási hivatal részére az egyes honvédelmi feladatokra biztosított költségvetési összegből és céltámogatásból, továbbá a helyi védelmi bizottság illetékességi területéhez tartozó településekre háruló honvédelmi feladatok és a lakosság létszámának arányában meghatározott normatív állami támogatásból kell biztosítani.
(4)50 A helyi védelmi bizottság a szervezeti és működési rendjét maga állapítja meg, amelyhez a megyei, fővárosi védelmi bizottság előzetes hozzájárulása szükséges.
a)-b)51
e)52 részt vesz az illetékességi területe honvédelmi feladataihoz szükséges tájékoztatási rendszer működtetésében,
(4)53 A polgármester a védelmi igazgatási feladatait a járási hivatal közreműködésével látja el. A honvédelmi feladatok ellátása érdekében, a szükséges mértékben, munkaidő-korlátozás nélkül a járási hivatal minden állami tisztviselője, állami ügykezelője és munkavállalója rendkívüli munkavégzésre kötelezhető.
f)54 felhasználás,
h)55 a menedékjogról szóló törvény szerinti tömeges bevándorlás okozta válsághelyzet idején közreműködés az államhatár őrzésében, az államhatár rendjét közvetlenül veszélyeztető konfliktushelyzet és a tömeges méretű migráció kezeléséhez szükséges intézkedések végrehajtásában, valamint az államhatár rendje ellen irányuló erőszakos cselekmények elhárításában.
(1b)57 A 36. § (1) bekezdés h) pontja szerinti közreműködés során a katona kizárólag a menedékjogról szóló törvény szerinti tömeges bevándorlás okozta válsághelyzetet kihirdető kormányrendeletben meghatározott területen - e törvényben meghatározottak szerint - segítheti a rendőr feladatainak ellátását.
(3)59 A 36. § (1) bekezdés h) pontja szerinti közreműködői feladat során meg kell határozni az igénybevétel pontos célját, időtartamát, a kirendelt erők feladatait, létszámát és eszközeit, fegyverzetét, továbbá földrajzilag körülírt területét. A 36. § (1) bekezdés h) pontjában és a 36. § (2) bekezdésében meghatározott feladatok teljesítésére alárendelt szervezeteitől legfeljebb 200 fő 21 napi időtartamot meg nem haladó igénybevételéről a Honvéd Vezérkar főnöke, az ezt meghaladó létszámú vagy időtartamú igénybevételről a honvédelemért felelős miniszter dönt. A 3000 főt meghaladó igénybevételről a honvédelemért felelős miniszter - a döntéssel egyidejűleg - az Országgyűlés honvédelmi ügyekkel foglalkozó bizottságát tájékoztatja.
(5)60 A készenlét fokozása érdekében, a Honvédség szállítóeszközei, műszaki munkagépei, rendszeresített harcjárművei és fegyverzete a honvédelemért felelős miniszter engedélyével, a Honvéd Vezérkar főnöke és a Katonai Nemzetbiztonsági Szolgálat (a továbbiakban: KNBSZ) főigazgatója által meghatározottak szerint kerülnek biztosításra a KNBSZ számára.
38. § (1) A Honvédség szervezeti felépítését a honvédelemért felelős miniszter által vezetett minisztérium, a honvédelemért felelős miniszter közvetlen alárendeltségébe tartozó, valamint a Honvédség hadrendje szerinti szervezetek összessége képezi. Az egyes honvédségi szervezetek konkrét feladatait jogszabályok, közjogi szervezetszabályozó eszközök, valamint a belső rendelkezések határozzák meg.61
(4)63 A honvéd tisztjelölt a Honvédség önálló állománytáblával rendelkező, a Honvéd Vezérkar főnöke közvetlen alárendeltségébe tartozó Ludovika Zászlóalj állományába tartozik, emellett a Nemzeti Közszolgálati Egyetemmel (a továbbiakban: NKE) hallgatói jogviszonyban áll.
(5)64 A Ludovika Zászlóalj az NKE-n folyó képzés céljainak megvalósítását biztosítva látja el katonai feladatait. A Ludovika Zászlóalj - az NKE-vel együttműködésben - a honvéd tisztjelöltek kiképzésének gyakorlati részét haditechnikai eszközeinek és anyagainak felhasználásával, állami tulajdonú és a honvédelemért felelős miniszter által vezetett minisztérium vagyonkezelésében álló ingatlanok igénybevételével biztosítja.
(6)65 A honvéd altiszt-jelölt a Honvédség önálló állománytáblával rendelkező, a Honvéd Vezérkar főnöke közvetlen alárendeltségébe tartozó Altiszti Akadémia állományába tartozik, emellett az Altiszti Akadémiával tanulói jogviszonyban áll.
(7)66 A Honvédség szervezeti felépítésére, működésére, haditechnikai eszközeire és anyagaira, valamint hadfelszerelésére vonatkozó adatok a keletkezésüktől számított 30 évig honvédelmi és nemzetbiztonsági érdekből nem nyilvánosak. Ezen adatok megismerését a honvédelmi és a nemzetbiztonsági érdek mérlegelésével a Honvéd Vezérkar főnöke engedélyezheti.
(8)67 A (7) bekezdés szerinti adat megismerésére irányuló igény - a (7) bekezdésben meghatározott időtartamon belül - akkor engedélyezhető, ha az adat megismerése a Honvédség törvényes működési rendjét vagy feladat- és hatáskörének illetéktelen külső befolyástól mentes ellátását, valamint a honvédelmi és a nemzetbiztonsági érdekeket nem veszélyezteti.
40. § (1)68 A Honvédség személyi állománya tényleges szolgálatot teljesítő katonákból (a továbbiakban: tényleges állomány tagja), kormánytisztviselőkből, közalkalmazottakból és a munka törvénykönyvének hatálya alá tartozó munkavállalókból, valamint megelőző védelmi helyzet és rendkívüli állapot idején - a hadkötelezettség bevezetése után - hadkötelesekből áll. A Honvédség személyi állományára vonatkozó - a Honvédség védelmi képességének, hadrafoghatóságának biztosításával összefüggő - adatok a keletkezésüktől számított 30 évig honvédelmi és nemzetbiztonsági érdekből nem nyilvánosak. Ezen adatok megismerését a honvédelmi és a nemzetbiztonsági érdek mérlegelésével a Honvéd Vezérkar főnöke engedélyezheti.
(1a)69 Az (1) bekezdés szerinti adat megismerésére irányuló igény - az (1) bekezdésben meghatározott időtartamon belül - akkor engedélyezhető, ha az adat megismerése a Honvédség törvényes működési rendjét vagy feladat- és hatáskörének illetéktelen külső befolyástól mentes ellátását, valamint a honvédelmi és a nemzetbiztonsági érdekeket nem veszélyezteti.
(4)70 A Honvédségnél munkavállaló kizárólag közhatalmi, irányítási, ellenőrzési és felügyeleti hatáskör-gyakorlással közvetlenül össze nem függő munkakörben foglalkoztatható. Nem Magyarországon települő honvédségi szervezet szolgálati vagy kormányzati szolgálati jogviszonyt nem igénylő munkakörében közalkalmazott is foglalkoztatható.
(5)71 Május 21-e a Magyar Honvédelem Napja, a Honvédség személyi állományára kiterjedően munkaszüneti nap.
42. § (1)72 A Honvédség szervezeteinek elhelyezéséhez, és feladatai ellátásához rendelkezésre bocsátott ingatlanok állami tulajdonban, a honvédelemért felelős miniszter által vezetett minisztérium vagyonkezelésében állnak. A honvédelemért felelős miniszter által vezetett minisztérium vagyonkezelésében lévő ingatlanok elsődleges rendeltetése a honvédelmi feladatok ellátásának biztosítása.
(3)73 A honvédelemért felelős miniszter által vezetett minisztérium vagyonkezelésében lévő ingatlannal határos, az államháztartás valamely alrendszerébe tartozó jogi személy vagy ennek többségi befolyásával működő a polgári perrendtartásról szóló törvény szerinti gazdálkodó szervezet tulajdonában vagy vagyonkezelésében lévő közterületi ingatlan honvédelmi érdekkel összefüggő, honvédségi szervezet általi, indokolt és szükséges mértékű használatát a honvédségi szervezet erre irányuló igénybejelentése alapján - a nemzeti vagyonról szóló törvény rendelkezéseivel összhangban - ingyenesen kell biztosítani.
42/A. §74 A honvédelemért felelős miniszter által vezetett minisztérium vagyonkezelésében lévő, a nemzeti vagyonról szóló törvény szerint nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű nemzeti vagyonnak minősülő ingatlanon Magyarországnak az Észak-atlanti Szerződés Szervezetében való tagságából eredő szövetségesi kötelezettségének teljesítésével összefüggésben nemzetközi szervezet vagy nemzetközi katonai parancsnokság javára szolgalom, vezetékjog, használati jog, valamint osztott tulajdon létesíthető.
46/A. §75 A honvédelemért felelős miniszter által vezetett minisztériumban működő helyettes államtitkár titkárságát osztályvezető vezeti, akinek a tevékenységét a helyettes államtitkár irányítja.
(4)76 A katonai rendész járőr parancsnoka a rend fenntartása és helyreállítása érdekében - jogszabályban megállapított hatáskörében - a katona részére parancsot adhat.
54. § (1)77 A katonai szervezetek objektumait, létesítményeit, szállítmányait, javait fontosságuknak megfelelően őrizni, személyi állományát pedig védelmezni kell. A Honvédség által védendő, kijelölt létesítményeket a Honvédség kormányrendeletben meghatározottak szerint őrzi. Az őrzés katonai erővel, fegyveres biztonsági őrséggel, technikai rendszer telepítésével, őrkutyákkal, és ezek kombinált alkalmazásával biztosítható.
35/A.78 Katonai Rendészeti Szolgálat
54/A. §79 A Magyarország területén működtetett katonai rendészeti szolgálatok rendeltetése a katonai rend és fegyelem fenntartása. A rendészeti szolgálatok hatásköre a Honvédség személyi állománya, gép- és harcjárművei rendészeti ellenőrzésére és a jogszabályban meghatározott egyéb feladatok végrehajtására terjed ki.
54/B. §80 (1) A katonai rendész jogosult jogszabályban meghatározottak szerint
54/C. §81 A katonai rendészeti szervek feladataikat önállóan vagy a rendőrséggel együttműködésben, továbbá nyomozótiszt, katonai ügyész utasítása alapján teljesítik.
35/B.82 A katona tömeges bevándorlás okozta válsághelyzetben való közreműködése
54/D. §83 (1) A 36. § (1) bekezdés h) pontja szerinti feladatra vezényelt katona - e törvény rendelkezéseitől eltérően -
(4)84 Ha a (3) bekezdés szerinti műveletet folytató többnemzeti katonai szervezet műveleti utasítása, harctevékenységi előírásokat tartalmazó dokumentuma és az ezek alapján kiadott parancsok szerint harctevékenységet kell végezni, a fegyverhasználat és más kényszerítő eszközök alkalmazása során ezen dokumentumoknak a hazai jogszabályokban nem szabályozott előírásait is érvényesíteni kell. A fegyverhasználat kilátásba helyezését tartalmazó szóbeli és írásbeli figyelmeztetést - céljától függően - lehetőleg az ellenség vagy a helyi lakosság nyelvén kell megtenni.
(2)85 A kényszerítő eszköz alkalmazását a szolgálati elöljárónak haladéktalanul jelenteni kell, aki a kényszerítő eszköz alkalmazásának a jogszerűségét köteles megvizsgálni, majd - a műveleti területen, valamint a 36. § (1) bekezdés h) pontja szerinti feladat végrehajtása során végzett katonai tevékenység kivételével - álláspontjáról a kényszerítő eszköz alkalmazásától számított nyolc napon belül értesíti azt, akivel szemben a kényszerítő eszközt alkalmazták. Ha a kényszerítő eszközt utasításra alkalmazták, a jelentés megtétele az utasítást adó elöljáró kötelezettsége, és annak jogszerűségéről a Honvéd Vezérkar főnöke foglal állást.
61/A. §86 (1) Műveleti területen végzett katonai tevékenység során a katona, amennyiben azt a műveletet folytató többnemzeti katonai szervezet műveleti utasítása, harctevékenységi előírásokat tartalmazó dokumentuma megengedi, az abban foglaltak szerint, a nemzetközi jog normáival összhangban testi sérülés okozására alkalmas kényszerítő eszközt is használhat, azonban annak használata nem irányulhat az emberi élet kioltására.
63. § (1)87 Katonai jelképek: a Honvédség főparancsnokának lobogója, a csapatzászló, a zászlószalag, a hadilobogó, az árbocszalag, a történelmi zászlósor és a felségjel.
(1a)88 A Honvédség főparancsnokának lobogója a köztársasági elnök által használt címert a csapatzászló elemeivel ötvözi.
(7)89 A tényleges állomány tagjai szolgálati beosztásukhoz és feladataik végrehajtásához egyenruhát viselnek, a nyugállományúak a honvédelem érdekében végzett tevékenységük során egyenruhát viselhetnek. Egyenruha viselése miniszteri rendeletben meghatározottak szerint engedélyezhető a szolgálaton kívüli állománynak, továbbá a rendelkezésre állása időszakában az önkéntes tartalékosnak és műveleti területen a rendvédelmi szerv tagjának, ha a Honvédség érdekében végeznek tevékenységet. Az önkéntes tartalékos a rendelkezésre állása időszakában a szerződésében meghatározott esetben is viselhet egyenruhát. Állami vezető műveleti területen egyenruhát viselhet. Más személyek részére a Honvédségnél rendszeresített egyenruha, vagy azzal összetéveszthető ruházat viselete tilos.
(7a)90 Az arra jogosult az öltözködésre vonatkozó szabályok betartásával kizárólag a Honvédségnél rendszeresített egyenruhát viselhet. Miniszteri rendeletben meghatározott esetekben az egyenruha viselése megtiltható, előzetes írásbeli engedélyhez köthető, megvonható, valamint egészségi okból korlátozható.
(8)91 A Honvédség tényleges állományú tagjának rendfokozatát az egyenruhán elhelyezett rendfokozati jelzések fejezik ki. A honvéd tisztjelöltek és a honvéd altiszt-jelöltek egyenruhájukon rendfokozat helyett évfolyamjelzést viselnek. Az önkéntes tartalékos a szerződésben meghatározottak szerint rendfokozatot visel. Rendszeresített rendfokozat viselésére kizárólag a tényleges állomány tagja, a rendvédelmi szervek állománya, valamint - a rá vonatkozó korlátozásokkal - e szervezetek nyugállományú tagja és az önkéntes tartalékos jogosult. Amennyiben a szolgálaton kívüli állomány tagjának egyenruha viselete engedélyezett, legutolsó rendfokozatát az egyenruhán elhelyezett rendfokozati jelzések fejezik ki. Az arra jogosult a rendfokozatát vagy az évfolyamjelzését neve feltüntetése után használja. A rendfokozatát az önkéntes tartalékos az önkéntes tartalékos állományra, a nyugállomány tagja a nyugállományra, a szolgálaton kívüli állomány tagja a szolgálaton kívüli állományra utaló megjelöléssel használhatja. A név és a rendfokozat között a képzettségére utaló jelző nem használható.
TERRORVESZÉLYHELYZET, MEGELŐZŐ VÉDELMI HELYZET, RENDKÍVÜLI ÁLLAPOT, SZÜKSÉGÁLLAPOT ÉS VÁRATLAN TÁMADÁS IDEJÉN ALKALMAZHATÓ SZABÁLYOK92
64. § (1)93 A terrorveszélyhelyzet, a megelőző védelmi helyzet, rendkívüli állapot, szükségállapot és váratlan támadás idején alkalmazható szabályokat, a bevezethető rendkívüli intézkedéseket ez a fejezet állapítja meg. A NATO Válságreagálási Rendszerrel összhangban álló nemzeti intézkedések önállóan, illetve a bevezetett rendkívüli intézkedésekkel összhangban alkalmazhatók.
c)94 a terrorveszélyhelyzet kihirdetésének kezdeményezését követően az alapvető jogok lényeges tartalmát nem érintve a 69. § (1) bekezdése, a 70. § (4)-(6) bekezdése szerinti, valamint a 79. §-ban meghatározott intézkedéseket a 79. § a), b), e), i) és j) pontjai kivételével,
d)95 terrorveszélyhelyzetben a c) pontban meghatározottakon túl a 65. § (2) bekezdés a)-e) pontjában, valamint a 70. § (3) bekezdés b) pontjában meghatározott intézkedéseket
(5)96 Ahol ez a rész rendeletet említ, azon rendkívüli állapot idején a Honvédelmi Tanács rendeletét, szükségállapot idején a köztársasági elnök rendeleti úton bevezetett rendkívüli intézkedését, terrorveszélyhelyzetben, megelőző védelmi helyzetben és váratlan támadás esetén a Kormány rendeletét kell érteni. Az ezekkel ellentétes jogszabály nem alkalmazható.
65. § (1)97 A hadkötelezettségen alapuló katonai szolgálat időtartama megelőző védelmi helyzet idején legfeljebb 12 hónap. Rendkívüli állapot idején az időtartam a katonai szükséghez igazodóan állapítható meg. A fegyveres katonai szolgálatot teljesítő a 40. § (3) bekezdésében szereplő esküt teszi le a szolgálatteljesítés első napján.
a)98 szünetel a Honvédség hivatásos állományába történő felvétel, továbbá a hivatásos szolgálati viszony lemondással nem szüntethető meg,
b)99 a szolgálati idő kezdete és vége a megelőző védelmi helyzethez, terrorveszélyhelyzethez, rendkívüli állapothoz vagy szükségállapothoz igazodóan szabályozható,
66. § (1)100 A járási hivatal vezetője, valamint a polgármester hatáskörébe tartozó államigazgatási feladatot rendelet is megállapíthat.
(3)101 A helyi védelmi bizottság elnöke a honvédelmi igazgatási, valamint a rendkívüli intézkedésekből adódó feladatait a megyei védelmi bizottság utasításai szerint látja el.
66/A. §102 Az oktatásért felelős miniszter határozatban írhatja elő a közoktatási intézmények működésével, működtetésével, a nevelési év, tanítási év megszervezésével kapcsolatos feladatokat. Az oktatásért felelős miniszter elrendelheti a határozat azonnali végrehajtását. A határozat közlése távközlési eszköz útján is történhet.
(4)103 Rendeletben megállapított esetben a járásbírósági hatáskörbe tartozó kisebb jelentőségű bűncselekmények szabálysértésnek minősülnek. Rendeletben módosíthatók más büntető anyagi jogi rendelkezések is, így új bűncselekmények állapíthatók meg, egyes bűncselekmények büntetési tételei, tételkeretei módosíthatók, rendelet azonban új büntetési nemet nem állapíthat meg.
(5)104 A járásbíróságok hatáskörébe tartozó ügyekben bírósági eljárásnak csak rendelet által meghatározott körben van helye. Rendeletben megállapított esetben a járásbírósági hatáskörbe tartozó kisebb jelentőségű bűncselekmények miatt büntetőeljárás nem indítható és nem folytatható le.
(5)105 A rögtönbíráskodás a törvényszék és a katonai bíróság hatáskörébe tartozik.
(2)106 Rendeletben az államháztartásra vonatkozó szabályoktól eltérő rendelkezések állapíthatók meg. Rendelet alapján a költségvetési fejezetek között előirányzat-átcsoportosítás hajtható végre, egyes kiadási előirányzatok teljesítése felfüggeszthető, a központi költségvetésről szóló törvényben nem szereplő kiadások teljesíthetők, rendkívüli fizetési kötelezettség írható elő, új bírságnem állapítható meg, valamint a fizetési kötelezettségek és a bírságok mértéke módosítható, a mentességek, kedvezményezek köre megszüntethető.
47/A.107 A NATO Biztonsági Beruházási Programja keretében kiírásra kerülő pályázatokon való részvételi jogosultság megszerzésével kapcsolatos eljárási szabályok
79/A. §108 (1) Az Észak-atlanti Szerződés Szervezete Biztonsági Beruházási Programja keretében kiírásra kerülő pályázatokon való részvételi jogosultság feltételeiről, a jogosultság megszerzésével kapcsolatos eljárás szabályairól és az eljáró szervezetről szóló kormányrendeletben szabályozott szakmai és gazdasági alkalmasságra vonatkozó értékelési eljárás során az értékelés iránt benyújtott kérelem megérkezését követő naptól számított huszonegy napon belül a honvédelemért felelős miniszter - ha a kérelem hiányos - hiánypótlásra hívhatja fel a kérelmezőt.
g)109 honvédelmi érdek: az ország biztonságát, katonai védelmi képességét meghatározó módon befolyásoló körülmények összessége, ideértve különösen a törvényes rend védelméhez, a függetlenség elleni támadó szándékú törekvések, a szuverenitást és területi integritást sértő vagy veszélyeztető törekvések elhárításához a szövetségesi kötelezettségek teljesítéséhez, a szövetségi és honi védelmi infrastruktúra működésének, fejlesztésének biztosításához fűződő érdekeket,
k)110 meghagyás: munkakörhöz kapcsolódóan és névre szólóan végrehajtott eljárás, amely során kormányrendelet vagy hatósági határozat alapján meghagyásba bevont szerv által kijelölt személyek a meghagyási névjegyzékbe kerülnek, és akiket ez alapján a katonai igazgatásnak a kijelölt személyek lakóhelye szerint illetékes területi szerve behívásra ideiglenesen nem tervezhető kategóriába sorol,
q)111 potenciális hadköteles: a hadkötelezettség alá tartozó tartalékos, aki nem tartozik az önkéntes tartalékos és a kiképzett tartalékos állományba,
v)112 katonai hatóság: a honvédelmi és a katonai célú ingatlanok, azok védőterületei, valamint az ott végzett tevékenységek vonatkozásában - jogszabályban meghatározott hatósági jogkörében eljárva - hatósági vagy szakhatósági feladatokat ellátó honvédségi szervezet,
w)113 felhasználás: a Honvédség részvétele az erőszakos cselekmények elhárításában szükségállapot és terrorveszélyhelyzet idején.
49. Felhatalmazó rendelkezések114
a) a honvédelemért felelős miniszternek a honvédelem ágazati irányításával, valamint a Honvédség irányításával és vezetésével kapcsolatos feladatait, a szakirányítási és a vezetési tevékenységet ellátó vezetők feladatkörét,115
b) a NATO Válságreagálási Rendszerrel összhangban álló nemzeti intézkedési rendszer rendeltetését, feladatait, eljárási rendjét, a közreműködők kötelezettségeit,116
c) légitámadás esetére a légiriasztási rendszer szabályait,117
d) a miniszterek honvédelmi igazgatási feladatait,118
e) a helyi védelmi igazgatási szervek szakmai felügyeleti, ellenőrzési rendszerét és rendjét, továbbá a katonai igazgatás területi szervei illetékességi területeit,119
f) a Honvédelmi Tanács és a Kormány speciális működési feltételeinek biztosítását szolgáló szabályokat,120
g)121 a magyarországi székhelyű, a polgári perrendtartásról szóló törvény szerinti gazdálkodó szervezeteknek a NATO Biztonsági Beruházási Programja keretében kiírásra kerülő pályázatokon való részvételi jogosultsága feltételeit, a jogosultság megszerzésével kapcsolatos eljárás szabályait és az eljáró szervezetet, valamint a NATO vonatkozó szabályanyagának figyelembevételével a Magyarország területén kivitelezendő Biztonsági Beruházási Programok megvalósításában közreműködő belföldi és külföldi székhelyű, a polgári perrendtartásról szóló törvény szerinti gazdálkodó szervezetek kiválasztásának módját,122
m) a gazdasági-anyagi szolgáltatások teljesítése és a kártalanítással összefüggő eljárás részletes szabályait,123
n) az önkéntes tartalékos rendszer munkáltatói ösztönző-kompenzációs elemének részletes szabályait,124
o) a fegyveres összeütközések időszakában végrehajtandó polgári védelmi feladatokra történő felkészítés követelményeit,125
dc)126 a személyi szabadság korlátozásának eljárási szabályait és a végrehajtásának módját, a kényszerítő eszköz alkalmazásának, illetve az alkalmazás kivizsgálásának részletes szabályait,
e) a honvédelemért felelős miniszter által vezetett minisztérium, a honvédelemért felelős miniszter közvetlen alárendeltségébe, irányítása, fenntartói irányítása és felügyelete alá tartozó, valamint a Honvédség hadrendje szerinti szervezetek jogi képviseletének és jogi képviselete felügyeletének rendjét,127
f)128 a honvédségi munkavállalók munkabérének folyósítását, jutalmazását, a honvédségi munkavállalóknak és közeli hozzátartozóiknak nyújtható juttatások, költségtérítések, kedvezmények, támogatások rendszerét és feltételeit, továbbá a honvédségi munkavállalóknak, a kormánytisztviselőknek és a kormányzati ügykezelőknek nyújtott üdültetés, pihentetés, szociális és a kegyeleti gondoskodás, az étkezési, valamint a lakhatási támogatások körét, a jogosultság feltételeit és rendjét, továbbá a külföldi szolgálatot teljesítő és külföldi képzésben részt vevő honvédségi munkavállalók, kormánytisztviselők és kormányzati ügykezelők részére nyújtható juttatások, költségtérítések megállapításának, kifizetésének és elszámolásának rendjét,129
h)130 a meg nem térülő károk leírással vagy törléssel történő rendezésének és nyilvántartásának sajátos szabályait, a kártérítési eljárás munkáltatói jogkört gyakorló általi megszüntetésére, a kár leírására és a törlésére vonatkozó munkáltatói jogkörök vezetési szintektől és a kár összegétől függő differenciált módon történő megállapítására vonatkozó szabályokat,131
j)132 a Honvédségnél rendszeresített igazolványok fajtáit, az igazolványok kezelését és kiadását,
m) a külföldi katonai szolgálat esetén a rangidős nemzeti képviselőt megillető jogköröket,133
n)134 a szövetségi és honi védelmi infrastruktúra működésének biztosítása, fejlesztése érdekében a honvédelmi és katonai célú építmények, ingatlanok működési és védőterületei megállapításának szakmai szabályait,
o)135 a katonai jelképek tartalmi elemeit, leírását, az adományozásukra és használatukra vonatkozó szabályokat,
p)136 az adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben a katonai hatóságok eljárásáért fizetendő igazgatási szolgáltatás díj mértékét és a díjfizetés szabályait,
q)137 a lő- és gyakorlóterek biztonságos használatához szükséges korlátozások elrendelésének és az e körben felmerülő károk megtérítésének részletes szabályait,
r)138 az egyenruha, a katonai rendfokozati és a fegyvernemi jelzés, az évfolyamjelzés, a kitüntetés és a szolgálati jel viselésének módját, továbbá az egyenruha és a rendfokozat viselésének korlátozását, előzetes engedélyhez kötését, tilalmát, az egyenruha-viseléssel és annak megvonásával kapcsolatos jogkört gyakorló szervezetet, az egyenruha viselésének megvonására vonatkozó eljárás rendjét.
(2a)139 Felhatalmazást kap a honvédelemért felelős miniszter, hogy rendeletben szabályozza
(3) Felhatalmazást kapnak a miniszterek, hogy feladatkörükben eljárva a honvédelemért felelős miniszterrel egyetértésben, rendeletben határozzák meg ágazatuk honvédelmi feladatait, valamint az országos jelentőségű termelési, ellátási szolgáltatások, az infrastrukturális hálózatok előkészítésének és igénybevételének anyagi jogi szabályait.140
50. Hatályba léptető rendelkezések141
83. §143 E törvény
a)144 I-V. Fejezete a 38. § (7) és (8) bekezdése kivételével, VII-IX. Fejezete a 46/A. § kivételével, 48. alcíme, 49. alcíme, 52. alcíme és 1. melléklete az Alaptörvény T) cikk (1) bekezdése, XXXI. cikk (3) bekezdése, 45. cikk (5) bekezdése, valamint 54. cikk (4) bekezdése,
85. §145
1. melléklet a 2011. évi CXIII. törvényhez146
http://net.jogtar.hu/jr/gen/hjegy_doc.cgi?docid=A1100113.TV
"Műhelymunka"
Mozgalmunk Szent László csoportja a hétvégén bajtársi közösségekkel közösen a Mátra alján töltötte hasznosan idejét. A Farkasokkal és MÖM-ös barátainkkal, valamint meghívott külsős előadóval tartottunk közös képzést. Az összejövetel célja, a környezetünkben lévő szervezetekkel való együtt gondolkodás, valamint kölcsönös elméleti és gyakorlati képzés, tudás átadás. Az esemény bajtársi hangulatban, mindenki számára hasznosan ért véget. A jövőben is tartunk hasonló összejöveteleket, ahová elvárunk több szervezetet, csapatot.


text:
Nem egyezménysértő, ha kerekesszékkel nem lehet egy adott mozit látogatni | Strasbourgi Figyelő
Nem egyezménysértő, ha kerekesszékkel nem lehet egy adott mozit látogatni
Nem sértett egyezményt a céges gépen tárolt pornográfia miatti elbocsátás
no. 40477/13
Egy filmet, amit az egész városban csak egy moziban vetítettek, a mozirajongó kerekesszékes kérelmező nem tudott megnézni, mert a mozi nem akadálymentesített, és a mozi azt sem engedte meg, hogy a kérelmező a vendégektől segítséget kérjen. A Bíróság szerint a magánélethez és a hátrányos megkülönböztetés tilalmához fűződő jog sem sérült az ügyben, mert a kérelmező más mozikban és egyébként más módokon kellően gazdag társasági életet élhet, így az emberi kapcsolatai nem szűkülnek be olyan mértékben, ami az Egyezménybe ütközne. Az ügyben az érdeksérelem nem volt annyira súlyos, hogy az hátrányos megkülönböztetésnek minősüljön.
A Bíróság mindenekelőtt rögzítette, hogy a 14. cikkben foglalt megkülönböztetés tilalma nem önállóan értelmezendő, hanem az Egyezmény által védett többi jog egyenlő érvényesülését biztosítja. Nem szükséges ugyanakkor a 14. cikk sérelmének megállapításához az, hogy egy másik Egyezményben védett jog is sérüljön, de a megkülönböztetésnek egy másik jog által védett területen kell bekövetkeznie ahhoz, hogy a 14. cikk sérüljön. Abban az esetben viszont, ha a hivatkozott jogsérelem nem esik egyetlen más védett jog alá sem, a 14 cikk sérelmét sem lehet megállapítani.
A 8. cikk kapcsán a Bíróság rögzítette, hogy a magánélet tág fogalom, aminek nincs lehatárolt fogalma és a Bíróság gyakorlata szerint ebbe beletartozhatnak a kérelmezők bizonyos fizikai jellemzőivel kapcsolatos jellegzetességek. A magánélet szintén magába foglalja a személyes fejlődés és az emberi kapcsolatokat is, valamint a személyes autonómiát is.
A Bíróság a jelen ügyre vonatkozóan rögzítette, hogy a 2006-os fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény egyik alapelve, hogy a fogyatékkal élők teljes és hatékony társadalmi integrációját elő kell segíteni, de az Egyezmény 8. cikke csak súlyos esetekben alkalmazható, olyan különleges esetekben, amikor valamely helyre való eljutás megakadályozza a kérelmező személyes fejlődését, vagy azt, hogy másokkal kapcsolatot teremtsen és tartson fenn.
A svájci kormány és a Bíróság sem kérdőjelezte meg, hogy a kérelmező szenvedélyes mozilátogató, és számára a moziba járás a személyes kapcsolatok létesítésének és fenntartásának helye is, hiszen van sok más olyan hobbi, amit a fogyatékossága miatt nem tud űzni. A Bíróság szerint viszont a 8. cikkből nem következik egy konkrét mozi meglátogatásának és egy konkrét film megnézésének joga. A kérelmező sok más moziba el tud látogatni, a Pathé Rialtót üzemeltető társaság más mozijaiban is képesek kerekesszékes vendégek fogadására. A Bíróság szerint ezért az, hogy a kérelmező ezt a konkrét filmet ebben a konkrét moziban nem tudta megnézni nem akadályozta meg őt a személyes fejlődésében és a más emberekkel való kapcsolatépítésben olyan szinten, hogy az a 8. cikkbe ütközzön.
A Bíróság érvelése szerint az államok széles mérlegelési szabadságot (broad margin of appreciation) élveznek a magánérdekek és a közérdek közti egyensúly megtalálásában, de a nemzeti bíróságoknak kellően részletesen meg kell indokolniuk a döntéseiket. A Bíróság szerint a svájci Szövetségi Bíróság kellően részletesen indokolt ítéletet hozott, ezért a kérelmező 8. cikkben biztosított jogai nem sérültek.
A Bíróság lényegében egyetértett a sávjci bíróságokkal abban, hogy az Egyezményből sem következik a diszkrimináció tilalmának horizontális hatása, valamint a Bíróság szerint a svájci bíróságok kellően alaposan megindokolták, hogy a kérelmezőt ért hátrány miért nem éri el a diszkrimináció szintjét. Az Egyezményből a Bíróság szerint nem következik, hogy a jelen ügyhöz hasonló helyzeteket a tagállamoknak meg kell akadályozniuk. A Bíróság lényegében ezzel az érveléssel indokolta meg, hogy a 14. cikk miért nem alkalmazható az ügyben.
A 10. cikk tekintetében a Bíróság egyetértett a svájci kormány állításával, hogy a jelen ügyben ez a cikk nem alkalmazandó, mert nincs olyan jelentése, ami a 8. cikk védelmi körén túlmenően alkalmazandó lenne és a véleménynyilvánítás szabadsága sem biztosítja a jogot egy konkrét film megnézéséhez.
A Bíróság hét bíróból álló harmadik szekciója mindezek alapján többségi döntéssel elfogadhatatlannak minősítette a kérelmet.
Címlapkép: a Pathé Rialto mozi Genfben. Forrás: https://www.tdg.ch/geneve/actu-genevoise/rialto-je-ne-vois-pas-de-cinema-revenir-la-dedans/story/20914280.
10. cikk / 14. cikk / 8. cikk / Magánélethez való jog / Megkülönböztetés tilalma / Véleménynyilvánítás szabadsága
Čutura: a kényszergyógykezelt kirendelt védőjének passzivitása a tisztességes eljárás sérelméhez vezethet

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság