text:
Alkotmánybírósági mustra – Emberi méltóságot sért a korhatár előtti nyugdíjak megszűnése? | hírek | Jogi Fórum
2013.02. 4. Jogi Fórum / Munkatársunktól
● AB határozat az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény egyes rendelkezései, valamint a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény egyes rendelkezései alaptörvény-ellenességének megállapítására irányuló alkotmányjogi panasz elutasításáról és alkotmányos követelmény megállapításáról (2/2013. (I. 23.) AB határozat)
Az Alkotmánybíróság január 22-én elfogadott határozata az indítványok elutasítása mellett alkotmányos követelményt állapított meg. E szerint az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény 35. § (2) bekezdésének, valamint a 131. § (1) és (3) bekezdéseinek, továbbá a polgári perrendtartásról szóló 1952 évi III. törvény 157. §-ának és 251. § (1) bekezdésének alkalmazása során az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdéséből, valamint XXVIII. cikk (7) bekezdéséből fakadó alkotmányos követelmény, hogy az adó megfizetésére örökösként kötelezett személy a vele szemben indult eljárásban hozott külön határozat ellen jogorvoslattal élhessen. A határozat indokolása szerint a tartalmukat tekintve egyértelmű és az Alaptörvénynek megfelelő jogi normák nem megfelelő alkalmazása eredményeként előfordulhat, hogy sérül az indítványozók jogorvoslathoz való joga annak ellenére, hogy a legfelsőbb bírói fórum a közigazgatási szervekre is kiható és irányadó ítélkezési gyakorlata több alkalommal kijelölte a helyes és törvényes eljárási kereteket és feltételeket. (Előadó alkotmánybíró: Szalay Péter)
Az Alkotmánybíróság öttagú tanácsainak végzései
● AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról (3014/2013. (I. 28.) AB végzés)
Az Alkotmánybíróság január 21-én visszautasította a Fővárosi Törvényszék 27.Bkf.8317/2012/2. számú végzése alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a pótmagánvád jogintézménye és a hátrányos megkülönböztetés alaptörvényi tilalmát megfogalmazó szabály közötti összefüggés nem értékelhető olyan alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésként, amely érdemi alkotmánybírósági eljárást indokolna. (Előadó alkotmánybíró: Balsai István)
● AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról (3015/2013. (I. 28.) AB végzés)
Az Alkotmánybíróság január 21-én visszautasította a Fővárosi Törvényszék 49.Mf.636.465/2011/4. számú ítélete ellen benyújtott alkotmányjogi panaszt, mert az indítványozó a bírósági ítéletek vizsgálatát valójában nem alkotmányossági szempontból kérte, hanem azt kívánta elérni, hogy a tényállás megállapítása, valamint a tények értékelése, és az abból levont következtetések tekintetében elfoglalt bírói álláspontot változtassák meg. (Előadó alkotmánybíró: Balsai István)
● AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról (3016/2013. (I. 28.) AB végzés)
Az Alkotmánybíróság január 21-én visszautasította Budapest Környéki Törvényszék 3.Pf.24.412/2011/8. számú ítélete, valamint a nemzeti vagyonról szóló 2011. évi CXCVI. törvény 17. § (1) bekezdés első mondata alaptörvény-ellenességének megállapítása és megsemmisítése iránti alkotmányjogi panaszt, mert az indítványozó a másodfokú bírósági ítélet vizsgálatát valójában nem alkotmányossági szempontból kérte, hanem azt kívánta elérni, hogy a tényállás megállapítása, valamint a tények értékelése, és az abból levont következtetések tekintetében elfoglalt bírói álláspontot változtassák meg. (Előadó alkotmánybíró: Balsai István)
● AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról (3017/2013. (I. 28.) AB végzés)
Az Alkotmánybíróság január 21-én visszautasította a Fővárosi Törvényszék 31.Bf.XIV.5114/2012/8. számú ítélete ellen benyújtott alkotmányjogi panaszt, mert a benyújtására okot adó bűnügyben a bizonyítékok ismételt értékelése az Alkotmánybíróság Alaptörvényben biztosított alkotmányossági szempontú vizsgálati jogkörén kívül esik. (Előadó alkotmánybíró: Balsai István)
● AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról (3018/2013. (I. 28.) AB végzés)
Az Alkotmánybíróság január 21-én visszautasította a Kúria Mfv.I.10.735/2011/12. számú ítélete ellen benyújtott alkotmányjogi panaszt, mert az indítványozók kizárólag arra hivatkoztak, hogy a Kúria egy előző esetben követett jogértelmezéstől eltérő döntést hozott, de nem fejtették ki, ez a jogértelmezés közvetlenül és személyükben milyen Alaptörvényben biztosított jogukat sérti. (Előadó alkotmánybíró: Bragyova András)
● AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról (3019/2013. (I. 28.) AB végzés)
Az Alkotmánybíróság január 21-én visszautasította a LEADER Helyi Akciócsoportok feladat ellátásához az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból nyújtandó vidékfejlesztési támogatás részletes feltételeiről szóló 30/2012. (III. 24.) VM rendelet 12. §-a alaptörvény-ellenességének vizsgálatára és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz befogadását, mert az eljárás még nem zárult le, és megállapítható, hogy a támadott jogszabály nem közvetlenül – bírósági vagy hatósági döntés nélkül – hatályosul, hanem közigazgatási döntés révén. (Előadó alkotmánybíró: Bragyova András)
● AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról (3020/2013. (I. 28.) AB végzés)
Az Alkotmánybíróság január 21-én visszautasította az APEH Közép-magyarországi Regionális Igazgatósága ÁFA Ellenőrzési Főosztály ÁFA Ellenőrzési 25. Osztály 3943120101. számú határozata, APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Közép-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztálya 2899473918. számú határozata, továbbá a Pest Megyei Bíróság 6.K.27.977/2009/36. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy hatalommegosztási (normaértelmezési hatásköri) szempontból a tényállás tisztázása és a bizonyítékok értékelése, egyedi ügyekben a bizonyítási kötelezettség megosztásának terjedelméről való döntés elsősorban a közigazgatási határozatot hozó közigazgatási hatóság, valamint a jogorvoslati eljárásban eljáró bíróság feladata, nem pedig az Alkotmánybíróság hatáskörébe tartozó kérdés. (Előadó alkotmánybíró: Kiss László)
● AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról (3021/2013. (I. 28.) AB végzés)
Az Alkotmánybíróság január 21-én visszautasította a Kúria mint felülvizsgálati bíróság Kfv.I.35.175/2012/5. sz. végzése alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt. Az Alkotmánybíróság megítélése szerint nincs helye alkotmányjogi panasz benyújtásának, ha a Kúria a felülvizsgálati kérelmet például azért utasítja el, mert a hiánypótlás vagy kiegészítés kétségkívül elmaradt. (Előadó alkotmánybíró: Lenkovics Barnabás)
● AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról (3022/2013. (I. 28.) AB végzés)
Az Alkotmánybíróság január 21-én visszautasította a Legfelsőbb Bíróság mint felülvizsgálati bíróság Gfv.X.30.268/2011/8-I. és Gfv.X.30.268/2011/8-II. számú végzései alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt. Az Alkotmánybíróság megítélése szerint az indítvány egy olyan, kizárólag magánjogi jellegű, szerződés-értelmezéssel kapcsolatos kérdésben kér állásfoglalást, amelyben már több alkalommal különböző bírói fórumok döntést hoztak; így az indítvány az alkotmánybírósági eljárást megelőző bírósági eljárásban már eldöntött jogvita ismételt eldöntésére irányul. (Előadó alkotmánybíró: Szalay Péter)
● AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról (3023/2013. (I. 28.) AB végzés)
Az Alkotmánybíróság január 21-én visszautasította a Kúria mint felülvizsgálati bíróság Kfv.V.35.496/2011/6. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt, mert az nem a Kúria felülvizsgálati ítéletében foglalt jogértelmezés, illetve jogalkalmazás alaptörvény-ellenességének a megállapítására, hanem a Kúria által jogerősen eldöntött törvényességi kérdések felülvizsgálatára és újbóli eldöntésére irányult. (Előadó alkotmánybíró: Bihari Mihály)
● AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról (3024/2013. (I. 28.) AB végzés)
Az Alkotmánybíróság január 21-én visszautasította a Kúria felülvizsgálati eljárásban hozott Kfv.V.35.558/2011/7. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt, mert az nem a Kúria felülvizsgálati ítéletében foglalt jogértelmezés, illetve jogalkalmazás alaptörvény-ellenességének a megállapítására, hanem a Kúria által jogerősen eldöntött törvényességi kérdések felülvizsgálatára és újbóli eldöntésére irányult. (Előadó alkotmánybíró: Bihari Mihály)
Az Alkotmánybíróság február 4-i teljes ülésének napirendje
● Magyarország Alaptörvényének átmeneti rendelkezései 11. cikkének (1) és (2) bekezdései, valamint 16. cikke alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata (IV/2909/2012.)
Az indítványozók szerint a támadott rendelkezések sértik az Alaptörvény C) cikkének (2) bekezdésében foglalt, a hatalom kizárólagos megszerzésére irányuló tevékenység tilalmát. Szerintük a támadott rendelkezések olyan közjogi rendszert alkotnak, amely révén a mindenkori kormány és az azt támogató országgyűlési többség számára lehetővé válik a közhatalom kizárólagos birtoklása és gyakorlása.
● A kormánytisztviselők jogállásáról szóló 2010. évi LVIII. törvény 8. § (1) bekezdés b) pontja alaptörvény-ellenességének megállapítása, a bírói ítélet megsemmisítése, valamint a támadott jogszabályi rendelkezés perben történő alkalmazási tilalmának kimondása iránti alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata (IV/3016/2012.)
Az indítványozó a Fővárosi Törvényszék kormánytisztviselői jogviszony indokolás nélküli megszüntetése tárgyában hozott 9.Mf.632.380/2011/3. számú ítéletének megsemmisítését kérte, és hogy Alkotmánybíróság mondja ki, a kormánytisztviselők jogállásáról szóló 2010. évi LVIII. törvény – már nem hatályos – 8. § (1) bekezdése ügyében nem alkalmazható.
● A Fővárosi Bíróság 51.Mf.636.420/2011/4. számú ítéletével összefüggésben a kormánytisztviselők jogállásáról szóló 2010. évi LVIII. törvény 8. § (1) bekezdés b) pontja alaptörvény-ellenességének megállapítása, az ítélet megsemmisítése, valamint a támadott jogszabályi rendelkezés perben történő alkalmazási tilalmának kimondása iránti alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata (IV/2584/2012.)
Az indítványozó a Fővárosi Törvényszék kormánytisztviselői jogviszony indokolás nélküli megszüntetése tárgyában hozott ítéletének megsemmisítését kérte, és hogy Alkotmánybíróság mondja ki, a kormánytisztviselők jogállásáról szóló 2010. évi LVIII. törvény – már nem hatályos – 8. § (1) bekezdése ügyében nem alkalmazható.
● A Nógrád Megyei Bíróság 2.Mf.20.774/2011/4. számú ítéletével összefüggésben a kormánytisztviselők jogállásáról szóló 2010. évi LVIII. törvény 8. § (1) bekezdés b) pontjának alaptörvény-ellenességének megállapítása, valamint a perben történő alkalmazási tilalmának kimondása iránti alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata (IV/2488/2012.)
Az indítványozó szerint az alkotmányellenesnek kimondott jogszabály alkalmazása sérti a közhivatal viseléséhez, a bírói jogvédelemhez, valamint az emberi méltósághoz való jogát is.
● A Nógrád Megyei Bíróság 15.Mf.20.793/2011/3. számú ítéletével összefüggésben a kormánytisztviselők jogállásáról szóló 2010. évi LVIII. törvény 8. § (1) bekezdés b) pontja alaptörvény-ellenességének megállapítása, valamint a perben történő alkalmazási tilalmának kimondása iránti alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata (IV/1417/2012.)
● A Fővárosi Törvényszék 49.Mf.638.367/2011/5. számú ítéletével összefüggésben a kormánytisztviselők jogállásáról szóló 2010. évi LVIII. törvény 8. § (1) bekezdés b) pontja alaptörvény-ellenességének megállapítása, az ítélet megsemmisítése, valamint a támadott jogszabályi rendelkezés perben történő alkalmazási tilalmának kimondása iránti alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata (IV/3400/2012.)
Az indítványozó szerint nagyköveti megbízatásának visszavonására – az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjára hivatkozással – alaptörvény-ellenesen került sor.
Az Alkotmánybíróság február 5-i teljes ülésének napirendje

matches: Kúria Kúria Bíróság bíróság Kúria bíróság Kúria Bíróság bíróság Kúria bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Bíróság Bíróság Bíróság


text:
Nemzeti mobilfizetési rendszer kizárólagos állami irányítás alatt? - Az Európai Bíróság döntést hozott egy magyar vonatkozású ügyben | hírek | Jogi Fórum
Nemzeti mobilfizetési rendszer kizárólagos állami irányítás alatt? - Az Európai Bíróság döntést hozott egy magyar vonatkozású ügyben
2018.11. 7. Jogi Fórum / Európai Unió Bírósága
A nemzeti mobilfizetési rendszernek magyar állami irányítás alatt álló vállalkozás által történő kizárólagos üzemeltetése ellentétes az uniós joggal. Még ha az e rendszer keretében nyújtott szolgáltatások általános gazdasági érdekű szolgáltatásoknak minősülnek is, e szolgáltatások nyújtása nem tartható fenn egy állami monopólium számára - áll az Európai Unió Bíróságának ítéletében.
A C-171/17. sz. ügyben hozott ítélet Bizottság kontra Magyarország
Magyarországon 2014. július 1-je óta a Nemzeti Mobilfizetési Zrt. – amely a magyar állam kizárólagos tulajdonában van – működteti a nemzeti mobilfizetési rendszert, amely rendszer használata kötelező a közterületi parkolási, a közúthasználati és a személyszállítási díj, valamint az állami szervezetek által nyújtott egyéb szolgáltatásokhoz kapcsolódó díj mobilfizetése vonatkozásában. E szolgáltatások nyújtói főszabály szerint kötelesek a nemzeti mobilfizetési rendszeren keresztül biztosítani az ügyfelek e szolgáltatásokhoz történő hozzáférését.
A mobilfizetési rendszer lehetővé teszi az ügyfél számára, hogy valamely szolgáltatást helyhez nem kötött módon, távközlési eszköz, digitális eszköz vagy más információtechnológiai eszköz segítségével elért elektronikus értékesítő rendszeren keresztül vásároljon meg.
Mivel a Bizottság azt állapította meg, hogy a Magyarország által elfogadott nemzeti mobilfizetési rendszer jogellenes állami monopóliumnak minősül, és ennélfogva sérti a szolgáltatásokról szóló irányelv1 rendelkezéseit, továbbá sérti a letelepedés szabadságát és a szolgáltatásnyújtás szabadságát, kötelezettségszegés megállapítása iránti keresetet indított a Bíróság előtt e tagállammal szemben.
Ezen összefüggésben Magyarország megjegyzi többek között, hogy feltételezve, hogy a szóban forgó nemzeti mobilfizetési rendszer keretében nyújtott szolgáltatások az irányelv hatálya alá tartoznak, amit vitat, azok általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak (ágész) minősülnek, amelyek tekintetében az irányelv alkalmazása korlátozásoknak van alávetve.
A mai napon hozott ítéletében a Bíróság először is megállapítja, hogy az irányelv alkalmazandó azon nemzeti intézkedésekre, amelyek révén kialakították a szóban forgó állami monopóliumot. Ugyanis az irányelv hatálya alól csak a közjogi vagy magánjogi jogalanyok számára fenntartott azon ágészek, vagy azon monopóliumok vannak kizárva, amelyek már fennálltak az irányelv hatálybalépésekor.
A Bíróság mindazonáltal úgy gondolja, hogy a Bizottság nem tudta bizonyítani, hogy a vitatott nemzeti intézkedésekkel érintett szolgáltatások nem minősülnek ágésznek. E tekintetben a Bíróság emlékeztet arra, hogy az a körülmény, hogy a múltban e szolgáltatásokat magánszolgáltatók nyújtották, önmagában nem kérdőjelezi meg a Magyarország által ágésznak történő minősítésüket. Következésképpen az irányelv által az ágészek tekintetében előírt különös szabályok alkalmazandók a fent hivatkozott szolgáltatásokra.
A Bíróság megállapítja ezt követően, hogy a szóban forgó nemzeti mobilfizetési rendszer az irányelv szerinti „követelménynek” minősül, mivel a nemzeti mobilfizetési szolgáltatási tevékenységhez való hozzáférést egy állami monopólium számára tartja fenn. Márpedig az ilyen „követelménynek” összeegyeztethetőnek kell lennie az irányelvben foglalt hátrányos megkülönböztetés tilalma, a szükségesség és az arányosság együttes feltételével. A Bíróság e tekintetben megállapítja, hogy a szóban forgó nemzeti rendszer nem tesz eleget az arányosság feltételének. Ugyanis Magyarország önmaga is elismerte, hogy léteznek a vitatott intézkedéseknél kevésbé kényszerítő és a letelepedés szabadságát kevésbé korlátozó intézkedések, az e tagállam által kitűzött – többek között a fogyasztóknak a mobilfizetési piac működésének javítása révén történő védelemére irányuló – célok elérése érdekében. E tekintetben a Bíróság pontosítja, hogy például a versenyre nyitott eljáráson alapuló koncessziós rendszer lehetne egy ilyen kevésbé korlátozó intézkedés.
E körülmények között, mivel Magyarország nem bizonyította, hogy a fent említett feltételek alkalmazása meghiúsíthatja a vitatott intézkedések által kitűzött célok megvalósítását, a Bíróság megállapítja, hogy ezen intézkedések összeegyeztethetetlenek az irányelvnek a letelepedés szabadságára vonatkozó rendelkezéseivel.
Végül a Bíróság megállapítja, hogy a vitatott intézkedések a szolgáltatásnyújtás szabadsága elve aránytalan korlátozásának minősülnek.
1A belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2006. L 376., 36. o.; helyesbítés: HL 2014. L 287., 33. o.).

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság