text:
ÚJABB FEJLEMÉNYEK AZ EURÓPAI EMBERI JOGI BÍRÓSÁG VALLÁSSZABADSÁGGAL KAPCSOLATOS GYAKORLATÁBAN - PDF
Download "ÚJABB FEJLEMÉNYEK AZ EURÓPAI EMBERI JOGI BÍRÓSÁG VALLÁSSZABADSÁGGAL KAPCSOLATOS GYAKORLATÁBAN"
1 Iustum Aequum Salutare V. 2009/ ÚJABB FEJLEMÉNYEK AZ EURÓPAI EMBERI JOGI BÍRÓSÁG VALLÁSSZABADSÁGGAL KAPCSOLATOS GYAKORLATÁBAN SCHANDA BALÁZS CSIZINÉ SCHLOSSER ANNAMÁRIA 1 egyetemi docens (PPKE JÁK) doktorjelölt (PPKE JÁK) Bevezetés A közelmúltig az európai emberi jogi mechanizmus az Egyezmény 9. cikke más cikkekhez képest keveset adott a közös európai jogfejlõdéshez. Az egykori Bizottság kis számban és alacsony arányban nyilvánította elfogadhatónak a panaszokat: 1996-ig csupán mintegy 45 olyan ügyet tett közzé, melyben a panaszosok a 9. cikk megsértését állították, és ezek közül pedig csak ötöt nyilvánítottak elfogadhatónak. 2 A Bíróság csak a kilencvenes években hozta meg elsõ olyan döntéseit, melyek az Egyezmény megsértésének tényét megállapították míg több esetben a 9. cikk megsértésének megállapítása helyett más cikkeket kerestek és a vallásszabadság összefüggésének vizsgálatát elkerülték mellõzte egyúttal a keresetek kimerítését is. Míg egyes megfigyelõk szerint az ügyek csekély száma annak volt köszönhetõ, hogy a vallásszabadság az emberi jogok elitjéhez tartozik, melynek biztosításával Európában nem merülnek fel súlyos problémák, mások a Bíróság konzervativizmusát hibáztatták. Így egy radikális álláspont szerint az Egyezmény 9. cikke éppen a kisebbségi vallási közösségek elnyomásának eszköze lett, ahelyett, hogy szabadságukat védte és kiterjesztette volna. 3 Az elmúlt 15 év során azonban kialakult a vallásszabadsággal kapcsolatban is esetjog, és bár az esetszám nem nagy, precedensekrõl lévén szó, általános következtetések 1 A 2. pont (a Jehova Tanúi kontra Ausztria jogeset bemutatása) Csiziné Schlosser Annamária doktorjelölt munkája. 2 JEREMY GUNN: Adjudicating Rights of Conscience Under the European Convention on Human Rights. In JR. and JOHAN D. VAN DER VYVER JOHN WITTE (szerk.): Religious Human Rights in Global Perspective. The Hague Boston London: Martinus Nijhoff, 1996, 305, Boris PETRANOV: Recent developments on freedom of religion or belief under the European Convention on Human Rights. Interights Bulletin 1997/11, 90. Megjegyzendõ, hogy a legradikálisabb bírálatok még legföljebb csak a Kokkinakis-ügy ismeretében születtek meg. Az azóta eltelt idõ ha áttörést nem is, de jelentõs elmozdulást hozott.
2 68 SCHANDA BALÁZS CSIZINÉ SCHLOSSER ANNAMÁRIA is levonhatóak. Úgy tûnik, hogy a Bíróság viszonylag széles körben tolerálta a vallási meggyõzõdés kifejezésre juttatása jogának korlátozását. A vallási közösségek szabad mûködésével kapcsolatos pozitív követelményként az eddigi joggyakorlatból leszûrhetõ az, hogy lehetõvé kell tenni a vallási közösségek jogi személyiséghez jutását (ez azonban nem jelenti a vallási közösségek egyenjogúságának követelményét); 4 a demokratikus államnak nincs legitim oka arra, hogy a vallási közösségek belsõ ügyeibe beavatkozzon; 5 a vallási meggyõzõdés kinyilvánítása korlátozható, azonban a korlátozások nem lehetnek aránytalanul súlyosak; 6 a vallási közösségeknek reális lehetõségekkel kell rendelkezniük istentiszteletei helyek létesítésére (ez azonban nem jelenti a korlátozások automatikus jogellenességét); 7 a vallási közösségek célvagyona fokozott védelem alatt áll (e fokozott védelem azonban nem vonatkozik vállalkozói vagyonukra); 8 amennyiben a vallási meggyõzõdés hirdetése és mások vallási meggyõzõdésének védelme verseng, nagy jelentõsége van a meggyõzõdés kifejezési formájának és a körülményeknek, melyek között a meggyõzõdés hirdetésre kerül. A véleménynyilvánítás szabadsága összefüggésében a Bíróság ismételten arra az álláspontra helyezkedett, hogy a vallási érzület védelme akár a véleménynyilvánítás büntetõjogi eszközökkel történõ korlátozását is lehetõvé teszi. 9 A korai elmarasztaló ítéletek sajátos közös vonásokat mutattak: az elmarasztalt állam szinte valamennyi esetben Görögország, a sikeres panaszosok pedig az eddigi esetek jelentõs részében Jehova Tanúi, de legalábbis vallási kisebbségekhez tartozó személyek. Az Egyezmény szûrõjén fennakadt a görög államegyházi berendezkedés két, a Metaxas-diktatúra korából származó eleme: a prozelitizmus tilalmának büntetõjogi érvényesítése és a nem-ortodox istentiszteleti helyek engedélyeztetési eljárása, valamint néhány olyan rendelkezés, melyek a vallási közösségek önkormányzatát korlátozták. A vallási meggyõzõdést kifejezésre jutatását, a vallás gyakorlását korlátozó törvények nagyobb részét azonban az Egyezménnyel összeegyeztethetõnek találta a Bíróság. 4 Canea Catholic Church v. Greece Judgment of 16 December Serif v. Greece Judgment of 14 December 1999.; Hasan and Chaush v. Bulgaria Judgment of 26 October 2000.; Metropolitan Church of Bessarabia and Others v. Moldavia Judgment of 13 December 2001.; Agga v. Greece Judgment of 17 October Kokkinakis v. Greece Judgment of 25 May 1993.; Valsamis v. Greece, Efstratiou v. Greece Judgments of 18 December 1996; Kalaç v. Turkey Judgment of 1 July 1997; Larissis and Others v. Greece Judgment of 24 February 1988; Buscarini and Others v. San Marino Judgment of 18 February 1999; Jewish liturgical association Cha are Shalom Ve Tsedek v. France Judgment of 27 June Manoussakis and Others v. Greece Judgment of 26 September 1996; Tsavachidis v. Greece Judgment of 21 January 1999; Pentidis and Others v. Greece Judgment of 9 June The Holy Monasteries v. Greece Judgment of 9 December Otto-Preminger-Institut v. Austria Judgment of 20 September 1994; Wingrove v. United Kingdom Judgment of 25 November 1996.
3 Újabb fejlemények az Európai Emberi Jogi Bíróság vallásszabadsággal 69 A strasbourgi testület több ítélete nagyon gyakorlati kérdésekben is befolyásolta az európai államok jogszabályainak és joggyakorlatának alakulását. Így a Bíróság arra az álláspontra helyezkedett, hogy gyermekelhelyezési perekben a szülõk vallási hovatartozása nem vehetõ figyelembe. Figyelemreméltó, hogy a kilenctagú tanács négy tagja csatolt különvéleményt az ítélethez. A különvélemények hangsúlyozzák, hogy az osztrák Legfelsõbb Bíróság a vallási hovatartozás következményeit és nem tényét vette elsõsorban figyelembe, ezek mérlegelésére pedig joga volt. 10 Az elmúlt évek részben az Európa Tanács bõvülése, részben a Bíróság növekvõ szerepe miatt egyre gazdagabb esetjogot tárnak elénk. A következõkben az újabb gyakorlat néhány fejleményét szeretném felvillantani, három kérdéskörre összpontosítva: több ügyben merült fel az iszlám fejkendõ viselésének korlátozhatósága, fontos új döntések születtek a vallási közösségek jogi személyiségével kapcsolatban, és végül újra felmerült a vallási vonatkozású oktatás státuszának kérdése. 1. Az iszlám fejkendõ kérdése Bár a Bizottságnál korábban már felmerült az a kérdés, hogy szikh férfi kizárható-e a motorkerékpározásból, ha bukósisak helyett turbánt visel (a Bizottság osztotta a hatóságok álláspontját: vagy bukósisak, vagy turbán, de akkor más közlekedési eszközt kell választani), 11 az elmúlt évek igazán nagy kérdése az iszlám fejkendõ viselése volt a közintézményekben. Nyilvánvaló, hogy az alapjogi kérdést tágabb összefüggésben kell szemlélni. Egyrészt a nyugat-európai muszlim népesség integrációjának kihívása, másrészt ezzel összefüggésben az elmúlt években egyesek szerint iszlamofóbiává erõsödõ gyanakvás és félelem a muzulmánokkal szemben, illetve a török iszlamisták szembehelyezkedése az atatürki szekuláris hagyományokkal Dahlab, svájci tanítónõ Az Európai Emberi Jogi Bíróságnak 2001-ben lehetõsége nyílt arra, hogy állást foglaljon az iskolában vallási okból viselt fejkendõ kérdésében. A Dahlab kontra Svájc ügyben 13 a panaszos második éve tanított Genf kanton egy általános iskolájában, köztisztviselõként (a helyi jog alapján egyes határozatlan idejû kinevezéssel foglalkoztatott közalkalmazottak köztisztviselõk), amikor muzulmán hitre tért, és elkezdett az iskolában is fejkendõt viselni. Ezt követõen bár többször hosszabb idõre anyasági szabadságon volt tanítás közben mindig viselte a fejkendõt, hogy ezzel a Korán útmutatását kövesse. Bár a szülõk részérõl magatartására nem érkezett panasz, a szakfelügyelet néhány év után jelezte a kanton oktatási szerveinek, hogy a panaszos 10 Hoffmann v. Austria Judgment of 23 June 1993; Palau-Martinez v. France Judgment of 16 December /77 X. v. United Kingdom, Decisions and Reports, No. 14, A kapcsolódó, iszlamista pártok jelentette kihívás emberi jogi strasbourgi jogvitákat is kiváltó vetületeit itt nem tárgyaljuk. 13 Dahlab v. Switzerland Judgment of 15 February 2001.
4 70 SCHANDA BALÁZS CSIZINÉ SCHLOSSER ANNAMÁRIA iszlám fejkendõben tanít. E jelzés után még egy év telt el addig, amíg az oktatásügyi hatóság egy egyeztetésen felszólította a panaszost, hogy tanítói munkájának végzése közben ne viseljen fejkendõt, mivel az sérti a közoktatási törvényt, mely tiltja a tanárok bármilyen, a diákok számára nyilvánvaló azonosulását, különösen a szekuláris közoktatásban. A hatóság döntésérõl formális határozatot hozott, melyet a panaszos megfellebbezett, majd fellebbezésének elutasítása után bíróságon is megtámadott. A kantonális kormányzat azzal érvelt, hogy a pedagógusoknak azonosulniuk kell az állami oktatási rendszer alapelveivel, és a felekezeti semlegesség ezen elvek közé tartozik. Az öltözet viselõjének szándékától függetlenül vallási üzenetet közvetít, az adott esetben igen erõteljesen. A pedagógus esetében ez nem a magánszféra része, hanem tekintettel kell lennie az állami oktatási rendszerre is, melyet képvisel. A közigazgatási perben, melyet a Szövetségi Bíróság (a továbbiakban: bíróság) bírált el, a panaszos azzal érvelt, hogy kizárólag olyan ruhadarabokat viselt, melyek a kereskedelmi forgalomban (szupermarketben) beszerezhetõk, így ezeket nem vallási jelképként kell megközelíteni, hanem úgy, mint bármilyen más ruhadarabot, melyet egy tanár esztétikai megfontolásból, vagy személyes autonómiájának kifejezésére magára ölt. Ennek megfelelõen úgy vélte, hogy a hatósági döntés megfelelõ ok nélkül vonja el a tanárok jogát, hogy ízlésük szerint öltözzenek. A bíróság azonban abból indult ki, hogy a panaszos minden kétséget kizáróan nem esztétikai megfontolásokból viselte a fejkendõt, hanem azért, hogy a Korán rendelkezéseit követve, egy vallási elõírásnak eleget tegyen. Esetében a fejkendõ, illetve a nem-testhezálló viselet egy valláshoz való odatartozást fejez ki, és azt, hogy viselõje hovatartozását erõteljesen közli a külvilággal. A bíróságnak tehát abban kellett állást foglalnia, hogy egy állami iskola pedagógusa viselhet-e ilyen erõteljes vallási jelképet, hivatása gyakorlása során. A tanórákon kívüli öltözködés, a diákok vallási elõírásokat követõ öltözete, vagy tanárok szokatlan, de nem vallásilag meghatározott öltözködése nem volt vita tárgya. A bíróság közvetlenül az Európai Emberi Jogi Egyezmény 9. cikkét vizsgálta, melynek 2. bekezdése lehetõvé teszi a vallási meggyõzõdés kifejezésre juttatásának korlátozását. A bíróság a fejkendõ, illetve a nem-testhezálló öltözet viselését nem tekintette a vallásszabadság korlátozhatatlan lényegéhez tartozónak, mivel ez a meggyõzõdés kifejezésre juttatásához, és nem megválasztásához tartozik. Ebbõl a szempontból nem releváns az, hogy az adott vallás nem puszta kívánságként, hanem parancsként fogalmazza meg öltözködési elvárásait. A bíróság vizsgálta azt is, hogy a korlátozás törvényi megalapozottsága és megfogalmazásának egyértelmûsége megfelel-e az alkotmányos elvárásoknak. Álláspontja szerint amennyiben csekélyebb jelentõségû ügyrõl van szó (mint az adott esetben), akkor elégséges az, ha csak egy általánosabb törvényi megfogalmazásból lehet levezetni a konkrét magatartási szabályt. A köztisztviselõket sajátosan köti a hatóságok iránti alávetettség, ami bizonyos jogaik korlátozásával is járhat. Az a napi kapcsolat, melyben az állami alkalmazott munkáját végzi, lehetetlenné teszi azt, hogy annak minden részletére pontos törvényi elõírások vonatkozzanak. Genfben a közoktatási törvény (1940) 6. cikke szerint a közoktatási rendszernek minden gyermek és szülõ politikai és vallási nézeteit tiszteletben kell tartania. A kanton alkotmánya az állam és egyház egyértelmû elválasztásáról, az állam világi jellegérõl rendelkezik. A közoktatási törvény azt is elõírja, hogy a közalkalmazottak világi személyek legyenek; ez alól csak az egyetemi oktatók ese-
5 Újabb fejlemények az Európai Emberi Jogi Bíróság vallásszabadsággal 71 tében tehetõ kivétel. Amennyiben a beavatkozás valóban a panaszos vallásszabadságának súlyos korlátozását jelentette is, akkor ennek megvolt a megfelelõ törvényi alapja, mivel a genfi törvények az oktatási rendszer felekezeti semlegességét, az állam és az egyház elválasztását rögzítették. Az eljárásban a panaszos vitatta, hogy a korlátozásnak valóban voltak a közérdeken alapuló okai. A bíróság szerint igaz, hogy a szülõk és a diákok részérõl nem érkezett panasz, azonban ez nem jelenti azt, hogy nem érintette õket a panaszos magatartása, mely jelentõs közfigyelmet kapott. Lehetséges, hogy azért nem tettek lépéseket az ügyben, mert abban bíztak, hogy az oktatásügyi hatóságok hivatalból intézkedni fognak. Érthetõ okokból az érintettek, mielõtt jogi útra terelték az ügyet, jelentõs idõt hagytak a vita rendezésére. A bíróság szerint a hatósági döntés teljes mértékben összhangban áll az iskolák felekezeti semlegességének elvével, melynek az a rendeltetése, hogy mind a diákok, mind a szülõk vallásszabadságát védje, és védelmezze az olykor ma is törékeny vallási békét. Az iskolák vallási konfliktusok színhelyévé válhatnának, ha a tanárok magatartásukkal különösen: öltözetükkel kinyilváníthatnák vallási meggyõzõdésüket. Ezek a szempontok megfelelõen alátámasztják azt, hogy a korlátozás közérdeken alapult. További, a bíróság által vizsgált kérdés az arányosság kérdése volt. A panaszos lelkiismereti- és vallásszabadságát az oktatási rendszer felekezeti semlegességéhez fûzõdõ közérdekkel szemben kell mérlegelni, azaz a tanítónõ azért szenved korlátozást, hogy a tanulók és szüleik ne legyenek kitéve olyan befolyásnak, ami sértheti meggyõzõdésüket, illetve, hogy a vallási harmónia és tolerancia az iskolákban fennmaradjon. A vallásszabadság nem mentesíti az egyént kötelezettségei alól, adott esetben a munkakörével kapcsolatos kötelezettségek alól. A pedagógusoknak el kell viselniük a szabadságuk arányos korlátozását. A svájci bíróság jogösszehasonlító szempontokat is figyelembe vett, és részletesen elemezte az állam felekezeti és vallási semlegességének elvét. A semlegesség eszerint elsõsorban pártatlanságot és a diszkrimináció tilalmát jelenti, mely a vallási harmóniát, a tolerancia szellemét biztosítja. A semlegesség különösen fontos az állami iskolákban, hiszen az oktatásban minden vallás hívének kötelezõen részt kell vennie, és e részvétel nem jelentheti senki számára a lelkiismereti- és vallásszabadság korlátozását. A pedagógusok szerepe igen jelentõs ebben a folyamatban. Magatartásuk önmagában is befolyásolja a tanulókat, követendõ mintákat adnak, mely a különösen fogékony korban, napi kapcsolatban lévõ tanulókra erõs hatással van. A tanár-diák viszonyt hierarchia jellemzi, és a pedagógusok bizonyos értelemben az államot képviselik. Így különösen fontos, hogy feladataikat, a tudás átadását, és a készségek fejlesztését úgy végezzék, hogy közben megõrzik felekezeti semlegességüket. A semlegesség elvével kapcsolatban a bíróság arra a következtetésre jutott, hogy a panaszos elismerten nehéz választás elõtt áll: vagy figyelmen kívül hagy egy olyan vallási elõírást, melyet fontosnak tart, vagy alkalmatlanná válik arra, hogy állami iskolában tanítson. A fejkendõ egyfelõl nyilvánvalóan vallási hovatartozást fejez ki. A tanító általános iskolában tanít, ahol a gyermekek, életkoruknál fogva különösen befolyásolhatók. Bár térítõ tevékenységbe nem bocsátkozott, és a tanulókkal nem is beszélt vallási kérdésekrõl, azonban e kérdések elõl aligha térhet ki. A gyerekeknek feltûnne a
6 72 SCHANDA BALÁZS CSIZINÉ SCHLOSSER ANNAMÁRIA kitérõ magatartás, ha az öltözetét esztétikai szempontokkal, vagy hideg idõjárással magyarázná (ahogy ezt állítólag tette), azaz aligha kerülhetõ el, hogy meggyõzõdését kinyilvánítsa. A tanulók szemében azonban a pedagógus személyesíti meg az iskolát, így annak ellenére, hogy az iskola más tanárai más vallási nézeteket vallanak, az adott tanulók számára olyan benyomást kelt, hogy az iskola azonosul egy adott vallással, ami közalkalmazotti jogviszonyával is összeegyeztethetetlen. További szempont, hogy Genf kanton (szemben a nem-francia nyelvû kantonokkal, azaz a svájci kantonok többségével) az állam és az egyház szigorú elválasztásának elvének talaján áll, és ezt érvényesíti az állami oktatás szigorúan világi jellegén keresztül is. A bíróság utal arra is, hogy a fejkendõ viselése a nemek egyenjogúságnak elvével, azaz egy olyan alapvetõ társadalmi értékkel, melyet az államszövetség alkotmánya is rögzít, nehezen összeegyeztethetõ. A vallási harmónia törékennyé válhat azáltal is, hogy a panaszos magatartása minden bizonnyal kivédhetetlen reakciókat és konfliktusokat szül. Ha az állam a fejkendõ viselését eltûri, akkor más, erõteljes vallási jelképeket is el kellene fogadnia, így a kippa vagy reverenda viselését is, ez pedig aláásná az iskolák vallási semlegességét. Nehezen lenne összeegyeztethetõ a semlegességgel, ha az állam, mely tiltja a tantermekben a feszület elhelyezését, azt viszont engedné, hogy a pedagógusok bármilyen felekezet erõteljes jelképeit viseljék (Az arányosság elvét követve az oktatási hatóság elfogadja azt, hogy a tanárok diszkrét módon vallási jelképeket viseljenek (így ékszerek formájában).) A belsõ jogorvoslati lehetõségek kimerítése után a panaszos az Európai Emberi Jogi Bírósághoz fordult (a továbbiakban: Bíróság). Panasza szerint a fejkendõ viselésének tiltása vallása szabad gyakorlását, azaz az Egyezmény 9. cikkét sérti. Álláspontja szerint a svájci bíróságok tévedtek abban, hogy a tilalomnak megfelelõ törvényi alapja volt, és tévedtek abban, hogy a fejkenõ viselése veszélyeztette a közbiztonságot és a közrendet. Véleménye szerint a fejkendõ viselése az iskolában éveken keresztül észrevétlen maradt, és semmiféle zavart nem okozott. Álláspontja szerint nemcsak az Egyezmény 9. cikke sérült, hanem a hátrányos megkülönböztetést tiltó 14. cikk is, mivel így a muzulmán férfiaknak van lehetõsége állami iskolában tanítani, míg nõknek nincs. A kormány álláspontja szerint az iszlám fejkendõ erõteljes vallási jelkép, és ennek tilalma egy állami iskolában munkát vállaló pedagógus számára nem jelenti a vallásszabadság korlátozását. A kormány rámutatott arra is, hogy a tanító négy és nyolc év között kisgyermekeket tanított, amire magániskolákban továbbiakban is van lehetõsége. Arra az esetre, ha a Bíróság a tilalmat a vallásszabadság korlátozásának tekintené, a Kormány álláspontja szerint a korlátozásnak megfelelõ törvényi alapja volt. A szövetségi alkotmány rögzíti az iskolák felekezeti semlegességét, a közoktatási törvény pedig azt, hogy a közoktatásnak tiszteletben kell tartania a tanulók és szüleik vallási meggyõzõdését. Arra is hivatkozott a kormány, hogy az adott ügyet megelõzõen (1990-ben) a Szövetségi Bíróság a felekezeti semlegesség megsértésének tekintette az általános iskolai osztálytermekben elhelyezett feszületet. A kormány álláspontja szerint a korlátozás legitim célt követett: az iskolák felekezeti semlegességének és a vallási harmónia védelmét célozta, és mértéke a demokratikus társadalomban szükséges mértéken belül maradt. Egy állami iskola pedagógusa sajátos
7 Újabb fejlemények az Európai Emberi Jogi Bíróság vallásszabadsággal 73 jogviszonyban áll; az állam semlegességének védelme megelõzi egyéni szabadságát. A pedagógusok erõteljes modellt jelentenek a tanulók számára, különösen kisgyermekek esetében. A kormány tehát messzemenõen azonosult a svájci hatóságok és a Szövetségi Bíróság megközelítésével. A panaszos álláspontja szerint az iskola semlegessége nem jelenti azt, hogy a tanárok ne rendelkezhetnének vallási meggyõzõdéssel, és azt ne juttathatnák kifejezésre. Álláspontja szerint az intézkedés erõteljes és nyilvánvaló beavatkozás volt a vallási meggyõzõdés kifejezésének jogába. Rámutatott, hogy magatartása nem zavart senkit, és a tanítói munkáját tartalmában semlegesen végezte. Szemben a kormány álláspontjával, a magániskolák számára nem jelentenek alternatívát, mivel ezek száma kevés, és éppenséggel keresztény, felekezeti iskolák. Álláspontja szerint a korlátozásnak nem volt megfelelõ törvényi alapja, mert a közoktatási törvény az oktatási rendszer semlegességét, és nem a tanárok semlegességét írja elõ. A Bíróság rámutatott arra, hogy esetjoga szerint a gondolat, a lelkiismeret és a vallás szabadsága, melyet az Egyezmény 9. cikke rögzít a demokratikus társadalom alapját jelentik. A pluralizmus minden demokratikus társadalom velejárója. Ugyanakkor egy demokratikus társadalomban, ahol sokféle vallás együttélését kell biztosítani, a szabadság korlátozása szükségessé válhat. Az elsõ kérdés a korlátozás megfelelõ törvényi megalapozottságát vitatta. A törvényben meghatározott kitétel a Bíróság esetjoga szerint két követelményt tartalmaz: egyrészt a törvénynek hozzáférhetõnek kell lennie, másfelõl ahhoz elégséges precizitással kell megfogalmazni, hogy a polgár magatartását hozzáigazíthassa, elõre láthassa magatartása következményeit. A törvények megfogalmazása azonban általában nem teljesen precíz, és gyakran az alkalmazás gyakorlata ad megfelelõ válaszokat a konkrét élethelyzetekre. A Bíróság megvizsgálta a svájci szövetségi bíróság érvelését, és azzal azonosulni tudott: eszerint a kanton közoktatási törvénye elégségesen precíz ahhoz, hogy a korlátozás törvényben meghatározott korlátozásnak minõsülhessen. A panaszos a továbbiakban azzal érvelt, hogy a korlátozásnak nem volt megfelelõ oka. Az eset körülményeire és a meghozott döntésekre tekintettel a Bíróság a korlátozást mások jogai és szabadsága, továbbá a közbiztonság és a közrend védelmében meghozott korlátozásnak tekintette, mely így megfelelõ okból született. Végül azt kell vizsgálni, hogy a korlátozás mértéke szükséges-e egy demokratikus társadalomban. A Bíróság állandó gyakorlata elismeri, hogy az szerzõdõ államok rendelkeznek egy bizonyos mérlegelési lehetõséggel (margin of appreciation) ebben a tekintetben, ez azonban európai felülvizsgálat tárgya, azaz az adott ügy vonatozásában kell vizsgálni. A Bíróság megállapította, hogy az adott esetben a svájci szövetségi bíróság a korlátozást a tanulók és szüleik vallási meggyõzõdésének lehetséges megsértésével indokolta. A bíróság az állami iskolák tanárai foglalkoztatásának természetét tekintetbe véve azt mérlegelte, hogy az állami oktatási rendszer semlegességének legitim védelme a vallásszabadság milyen (arányos) korlátozásait indokolja. A hatóságok döntése nem tartalmazott semmilyen kifogást a panaszos vallási meggyõzõdésével kapcsolatban, hanem kizárólag foglalkozásának sajátos követelményeit tartotta szem elõtt. A Bíróság is megállapította, hogy a panaszos magatartására nem érkezett panasz, és
8 74 SCHANDA BALÁZS CSIZINÉ SCHLOSSER ANNAMÁRIA úgy tûnik, hogy a panaszos, meggyõzõdésének kifejezésével, nem törekedett semmiféle elõny elérésére. A Bíróság elismeri, hogy nagyon nehéz megállapítani, hogy egy olyan erõteljes külsõ jelkép, mint a fejkendõ, milyen hatással lehet a kisgyermekekre. Tekintetbe véve a tanított gyermekek korát, nem tagadható, hogy a fejkendõ kihívó viselésének lehet valamilyen prozelita (térítõ) hatása. A Korán elõírása nehezen összeegyeztethetõ a nemek egyenjogúságával, a tolerancia üzenetével, az egyenlõség és diszkriminációtilalom elvével, melyeket egy demokratikus társadalomban a pedagógusoknak a tanulók felé közvetíteniük kell. Mindezek alapján a tanulók és a vallási harmónia szempontjára, valamint az eset körülményeire való tekintettel, a Bíróság álláspontja szerint, a genfi hatóságok nem lépték át a mérlegelési tartomány határait, és döntésük nem volt ésszerûtlen. Erre valamint a szövetségi bíróság érveire való tekintettel a Bíróság véleménye szerint a vitatott intézkedés jogos és arányos volt az elérendõ cél (mások jogainak és szabadságának védelme, közrend, közbiztonság) védelmében. A Bíróság szerint az intézkedés egy demokratikus társadalomban szükséges intézkedésnek minõsül. A vallásszabadság tekintetében tehát a panasz nyilvánvalóan megalapozatlan. A panaszosnak a nemek egyenjogúságának megsértését állító érvelésével szemben a Bíróság álláspontja szerint az intézkedés, mely hivatásbeli kötelezettségei körében korlátozta, nem mint a nõi nem tagját sújtotta, hanem az állami oktatási rendszer semlegességének legitim célját szolgálta. Ha férfi viselt volna olyan öltözetet, mely õt nyilvánvalóan valamilyen hit követõjeként azonosíthatóvá tette volna, az is hasonló hatósági intézkedést váltott volna ki. Így a Bíróság a panaszt ebben a tekintetben is nyilvánvalóan megalapozatlannak minõsítette, és ezzel befogadását, többségi döntéssel, elutasította. A Dahlab-ügyben a Bíróság igen nagy mértékben tekintettel volt a gyerekek fiatalságára. Azonban abból figyelembe véve az ügy körülményeit, hogy a korlátozást a Bíróság nem találta Egyezmény-sértõnek, nem vonható le olyan következtetés, hogy a korlátozás hiánya sértené az Egyezményt Sahin, török medika Az ügy alapja, hogy a panaszost akkor ötödéves orvostanhallgatót 1998-ban eltávolították az isztambuli egyetemrõl. A medika tanulmányi során kezdettõl fejkendõt viselt elején az Egyetem vezetése az Alkotmányra, a jogszabályokra, a bírósági gyakorlatra és az Európai Emberi Jogi Bíróság gyakorlatára hivatkozva körlevélben rendelkezett arról, hogy sem szakállat, sem iszlám fejkendõt viselõ hallgatók nem iratkozhatnak be, és semmilyen tanulmányi foglakozásra nem szabad õket beengedni. A Bíróság 2005-ben Leyla Sahin Törökország elleni ügyében 14 a Bíróság sokakat meglepve 15 úgy foglalt állást, hogy a fejkendõ tilalma a török egyetemeken a török szekuralizmus és ezzel az alkotmányos rend annyira lényeges következménye, hogy a demokratikus társa- 14 Case of Leyla Sahin v. Turkey, 10 November Így JEREMY GUNN: Fearful symbols: the Islamic headscarf and the European Court of Human Rights in Sahin v. Turkey. Droit et religions 3 ( ), 339, 340.
9 Újabb fejlemények az Európai Emberi Jogi Bíróság vallásszabadsággal 75 dalom védelme érdekében szükségesnek tûnhet. A Sahin ügyben egyértelmû volt, hogy a medika tanulmányai minden szakmai követelményét teljesítette, a fejkendõt saját döntése (nem családi vagy más kényszer) alapján viselte, és nem vitatták azt sem, hogy az egyetemen nem folytatott vallási propagandát, megjelenése, viselkedése ténylegesen semmilyen zavart nem okozott. Az ügyben tehát tisztán az állam alkotmányos identitásából levezetett követelmény áll szemben az egyén szabadságával. Az elutasító határozat mögött még erõsen kérdéses maradhatott, hogy más európai állam esetében ugyanígy járna-e el a Bíróság. Leyla Sahin Bécsben folytatta orvosi tanulmányait Dogru, franciaországi iskolás Más megvilágításba helyezi a kérdést, amikor azzal szembesülünk, hogy 1999-ben francia kislányt zárnak ki az iskolából, amikor 12. életévének betöltése után fejkendõben jelenik meg a testnevelés órán. 16 A Bíróság válasza azonban itt is az, hogy a laicitás Franciaország esetében az alkotmányos identitás olyan sajátossága, ami ezt a lépést egy demokratikus társadalomban szükségessé teszi. Nem véletlen, hogy a fejkendõ-ügyek Európa két, radikálisan világi alkotmányos berendezkedésû országából, illetve szintén az állam és egyház szigorú elválasztásának talaján álló genfi kantonból kerültek a Bíróság elé. Valamennyi ügyben a Bíróság rámutatott azon sajátos körülményekre, melyek a döntést megalapozták, legyen szó a gyermekek kis kora, vagy a török, illetve francia szekularizmus alkotmányos szerepérõl. Ugyanakkor sorba állítva a döntéseket egyre nehezebb lesz olyan ítéletet hozni, mely a vallási meggyõzõdés öltözködésben is megnyilvánuló kifejezésének jogát tényleg elismernék. 2. A vallási közösségek jogalanyisága Az 1990-es évek végén néhány ítélet már érintette a vallási közösségek jogalanyiságának kérdését. Ezek alapján tehát a 9. cikkbõl levezethetõ, hogy lehetõvé kell tenni a vallási közösségek jogi személyiséghez való jutását (ez azonban nem jelenti a vallási közösségek egyenjogúságának követelményét), 17 illetve, hogy egy demokratikus államnak nincs legitim oka arra, hogy a vallási közösségek belsõ ügyeibe beavatkozzon. 18 A vallási közösségek egysége fölötti õrködésre nincs az államnak mandátuma: ha egy csoport önként követ egy vallási irányzatot, az egységes szervezeti keret fenntartása a kiszakadók elismerésének elutasítása nem indokolható. Az elmúlt évek új fejleményeket hoztak a 9. cikk és a vallási közösségek jogalanyiságának kapcsolata összefüggésében. Aligha okoz meglepetést, hogy a moszkvai Üdvhadsereg jogalanyiságának elismerését azon indokkal megtagadó hatósági döntés, 16 Dogru v. France Judgment of 8 December Ld. a Canea Catholic Church kontra Görögország fent kivatkozott ügyeit. 18 Ld. a Serif, Hasan és Chaush, Metropolitan Church of Bessarabia és Mások, illetve az Agga-ügyeket.
10 76 SCHANDA BALÁZS CSIZINÉ SCHLOSSER ANNAMÁRIA hogy külföldi eredetû csoportról van szó, melynek felépítése paramilitáris, védhetetlen. A Bíróság egyhangú határozata szerint az egyesülési jog a vallásszabadság összefüggésében sérült. 19 Közelebbi, nagy jelentõségû ügy a Jehova Tanúi kontra Ausztria ügyben 2008-ban megszületett ítélet, mely egy 20 éves, fordulatos vita újabb fejezetét nyitotta meg. 20 Az ügyben a Jehova Tanúi ausztriai vallási közössége, valamint négy magánszemély perelte az osztrák államot. A kereset szerint azáltal, hogy az osztrák hatóságok megtagadták a vallási közösségtõl a jogi személyiséget, késõbb pedig más vallási közösségekhez képest korlátozottabb érvényû jogi személyiséget biztosítottak számukra, sérült a felpereseknek az Emberi jogok és alapvetõ szabadságok védelmérõl szóló egyezmény 9. és 14. cikkelye szerinti vallásszabadsághoz való joga. 21 Ezen túlmenõen a bíróság úgy ítélte, hogy sérült az egyezmény 6. cikkelye is, mivel a jogi személyiség elnyerésére irányuló eljárások indokolatlanul hosszú ideig húzódtak és [a vallási közösség] nem részesült hatékony jogvédelemben annak érdekében, hogy döntés szülessen az elismerés iránti kérelemrõl, és az osztrák államot a felperesek nem-vagyoni kárának megtérítésére kötelezte. Az ítéletet nagy várakozás elõzte meg természetesen elsõsorban az érintett közösség részérõl. 22 Ausztrián kívül az egyházi státus megszerzése a Jehova Tanúi számára több európai államban is csak hosszas és nehéz jogi bonyodalmakat követõen volt lehetséges. 23 A közösség most természetesen abban bízik, hogy az ítélet után megnyílik az állami elismeréshez vezetõ út. 24 Másfelõl a döntés a szakmai körökben is várhatóan élénk visszhangra talál, mivel az egyházak és vallási közösségek jogál- 19 Moscow Brach of the Salvation Army v. Russia Judgement of 5 October Religionsgemeinschaft der Zeugen Jehovas and others v. Austria Judgment of 31 July Az idézetek Csiziné dr. Schlosser Annamária fordításai. 22 Reinhard Kohlhofer, a közösséget képviselõ ügyvéd, ismert vallásjogi szakértõ nyilatkozta pl.: Néhány hónapon belül várható EEJB ítélete az ügyben, amely meg fogja kérdõjelezni az osztrák rendszert, különösen pedig az 1998-as törvény által az egyes vallási közösségekkel szemben megvalósított nyílt diszkriminációt. (A szerzõ fordítása) REINHARD KOHLHOFER: Commentary: Away with Legal Discrimination Serbia Shouldn t Follow Austria. Forum 18 News Service: Archive.php?article_id=403 ( ) 23 Németországban például az elismerés (és az azzal járó közjogi jogállás) iránti kérelmet a Szövetségi Közigazgatási Bíróság elutasította azzal az indoklással, hogy a közösség nem tanúsítja a szükséges lojalitást a demokratikus állam irányába (elsõsorban azáltal, hogy híveit a választásoktól való távolmaradásra buzdítja). A Szövetségi Alkotmánybíróság 2000-ben megsemmisítette a döntést Jehova Tanúi-ítélet néven elhíresült határozatával, azzal az érveléssel, hogy a közösség magatartását összességében kell értékelni, és az állam nem veheti figyelembe a vallási tanításokat. A testület visszautalta a döntést a Szövetségi Közigazgatási Bírósághoz, utóbbi pedig megállapította a berlini tartományi közigazgatási bíróság hatáskörét. Utóbbi hozta meg a Jehova Tanúi számára kedvezõ, végleges döntését 2006-ban (OVG 2 B ). POTZ KOHLHOFER (szerk): Die Anerkennung von Religions-gemeinschaften. Wien: Verl. Österreich, 2002, , AXEL VON CAMPENHAUSEN HEINRICH DE WALL: Staatskirchenrecht: eine systematische Darstellung des Religionsverfassungsrechts in Deutschland und Europa. München: Beck, , Pressemitteilung_09.pdf
11 Újabb fejlemények az Európai Emberi Jogi Bíróság vallásszabadsággal 77 lása, különösen pedig az egyházak állami elismerése iránt az újabb jogfejlõdés nyomán az osztrák (és német) jogtudományban élénk az érdeklõdés. Valóban az osztrák állami egyházjogi rendszer alapjait kérdõjelezi meg az ítélet? Jár-e az elismerés annak alapján a Jehova Tanúi közösségének? Az eset ismertetésén túlmenõen ezekre a kérdésekre is keressük a választ A releváns osztrák szabályozás Ausztriában 1998 óta két, 2002 óta három különbözõ jogi formában mûködhetnek az egyházak: 25 a) Az egyházak és vallási közösségek állami elismerésben részesülhetnek az évi AnerkennungsG alapján. 26 Az elismert egyházak közjogi jogállással rendelkeznek, mint a köztestületek ( Körperschaft ) sui generis kategóriája ig az AnerkennungsG szerinti elismerési feltételek a következõk voltak: 1. az egyház szabályzata és tanítása nem lehet jogellenes vagy erkölcstelen, 2. egy kultuszközösség létrehozása. Az elismerés formája rendelet, a nagy történelmileg elismert egyházakra azonban a konkordátum, illetve a külön törvények az irányadók. 27 b) Az 1998-as BekGG 28 az el nem ismert egyházak új kategóriáját vezette be: a felekezeti (vagy vallási) közösséget (religiöse Bekenntnisgesellschaft), amely magánjogi jogi személyiséggel rendelkezik, és bejegyzésére akkor van mód, ha 300 osztrák lakos a tagja. A törvény ezen túlmenõen új feltételekkel egészítette ki az AnerkennungsG elismerési szabályait, ezek: 1. a népesség 2 -nek megfelelõ számú hívõ; éves fennállás, ebbõl legalább 10 év bejegyzett felekezeti közösségként; 3. az anyagi források vallási célra történõ felhasználása; 4. pozitív hozzáállás az államhoz és a társadalomhoz; 5. a többi egyházhoz fûzõdõ békés viszony, amelyet az elismerést kérõ nem zavarhat meg törvénybe ütközõ módon. A két elsõ feltétel ma a gyakorlatban áthidalhatatlan akadályt jelent a még el nem ismert közösségek számára (de a már elismert egyházak némelyike sem tudná jelenleg azokat teljesíteni). c) 2002 óta a vallási közösségek magánjogi egyesület formájában is mûködhetnek. Az elismert egyházak külön törvényekben szabályozott többletjogokkal rendelkeznek. A többszintû rendszert, különösképpen a BekGG által beiktatott új elismerési feltételeket, számos kritika érte. Leginkább azok visszaható hatálya vitatott: a törvény 25 HERBERT KALB RICHARD POTZ BRIGITTE SCHINKELE: Religionsrecht. Wien: Facultas, 2003, A magyar nyelvû szakirodalomból: FEDOR TIBOR: Az állam és az egyházak kapcsolata Ausztriában. ACTA HUMANA 2000/39 40, Gesetz vom 20. Mai 1874, betreffend die gesetzliche Anerkennung von Religionsgesellschaften (Törvény a vallási közösségek törvényes elismerésérõl) 27 A legfontosabb történelmi egyházak állami elismerése a jozefinista elvekre vezethetõ vissza: POTZ KOHLHOFER i. m Bundesgesetz über die Rechtspersönlichkeit von religiösen BekenntnisgemeinschaftenNr. 19/1998 (Felekezeti közösségekrõl szóló törvény)
12 78 SCHANDA BALÁZS CSIZINÉ SCHLOSSER ANNAMÁRIA hatályba lépése elõtt indult elismerési eljárásokra is alkalmazni kellett ugyanis azokat. 29 Amint azt látni, fogjuk ez az egyik olyan szabály, ami az EEBJ által megállapított sérelmet okozta. Korábban nehézséget jelentett az elismerést kérõk számára, hogy az elismerés jogszabályi formája miatt nem volt hatékony jogorvoslat az elismerés megtagadása (vagy a hatóság hallgatása) esetén. A felsõbíráskodás csak 1997-ben talált erre megoldást Az ítélet és indokai Az ügy hosszas elõzményei melyeket az ítélet részletesen ismertet röviden a következõk: a Jehova Tanúi 1978-ban kérték elismerésüket az AnerkennungsG alapján. A minisztérium elõször nem válaszolt a kérelemre, majd az ombudsman elítélõ nyilatkozatát és egy megismételt kérelmet követõen megtagadta az elismerést, arról értesítve a kérelmezõt, hogy nincs joga formális határozat meghozatalát követelni. Az osztrák Alkotmánybírósághoz (Verfassungsgerichtshof) és Közigazgatási Bírósághoz (Verwaltungsgerichtshof) intézett számos sikertelen beadványt követõen elõbbi 1995-ben úgy határozott, hogy utóbbinak hatásköre van a kérelmezõ ügyében való döntésre ben a miniszter miután a Közigazgatási Bíróság határozathozatalra kötelezte elutasította a kérelmet. Megállapította, hogy nincs helye a Jehova Tanúinak vallási közösségként történõ elismerésére, mivel tisztázatlan belsõ szervezete és negatív a hozzáállása az államhoz és annak intézményeihez ban az Alkotmánybíróság megsemmisítette a miniszter határozatát. Idõközben hatályba lépett a BekGG (a fent említett visszaható hatállyal), melynek alapján a Jehova Tanúit felekezeti közösségként regisztrálták. Ám az elismerés iránti újabb kérelmüket megint csak elutasították ezúttal a tíz éves várakozási idõre való hivatkozással. A kérelmezõk ismételt panaszait mindkét felsõbb bíróság elutasította. Ami a 9. cikkely (vallásszabadsághoz való jog) sérelmét illeti, az EEJB korábbi ítéleteire utalva (Gorzelik and Others v. Poland, Sidiropoulos and Others v. Greece) megerõsíti: az a képesség, hogy jogalanyt hozzanak létre, hogy a közös érdekek terén közösen cselekedhessenek, az egyesülési szabadság egyik legfontosabb aspektusa, melynek hiányában a jog értelmét veszítené [ ] ha a hazai hatóságok megtagadják a jogi személyiséget az egyének társulásától, az érinti a kérelmezõ egyesülési szabadságához fûzõdõ jogának gyakorlását [ ] Ahol a vallási közösség szervezete volt a kérdés, ott az elismerésének megtagadását [a bíróság] úgy értékelte, mint ami érinti a kérelmezõ 9. cikk szerinti vallásszabadsághoz fûzõdõ jogát A bíróság megállapította, hogy volt egy olyan idõszak, mely alatt a Jehova Tanúi nem rendelkeztek jogi személyiséggel a státus e hiányának minden következményével. Ami a 14. cikkelyt illeti (diszkrimináció tilalma), a 6. és 11. cikkellyel összefüggésben, a bíróság a Petrovic v. Austria ügyben kimondottakat idézi: az eltérõ elbánás akkor diszkriminatív, ha nincs objektív és ésszerû indoka, azaz nem irányul tör- 29 Herbert Kalb lakonikusan csak botrányosnak nevezi a szabályt. POTZ KOHLHOFER i. m KALB Potz Schinkele i. m
13 Újabb fejlemények az Európai Emberi Jogi Bíróság vallásszabadsággal 79 vényes célra vagy nincs ésszerûen arányos viszony az alkalmazott eszközök és az elérni kívánt cél között. Az ítélet kimondja [ ] valamennyi vallási csoport számára tisztességes lehetõséget kell adni e státus [a jogi személyiség] megszerzésére, ha azt kívánja, és az elõírt feltételeket nem szabad diszkriminatív módon alkalmazni. A bíróság diszkriminációt állapított meg amiatt, hogy az Ausztriában csupán 1976 óta létezõ Kopt Ortodox Egyházat 1998-ban vallási közösségként nyilvántartásba vették, 2003-ban pedig külön törvénnyel elismerték (OrientKG), 31 míg a Jehova Tanúi sokkal hosszabb ideje mûködtek az országban. A 6. cikkely (ésszerû idõ) kapcsán az EEBJ a korábbi eljárásokat két szakaszra bontotta: az szeptember 25.-i elismerési kérelem vonatkozásában nem állapította meg az ésszerû eljárási idõ követelményének sérelmét. Azonban az július 22-i kérelem elbírálására irányuló eljárások tekintetében úgy találta, hogy azok nem feleltek meg a 6. cikknek. A bíróság összességében nem bírálta felül az osztrák jog által az elismert és el nem ismert egyházak között tett különbséget, vagy általában a vallási közösségek csoportjainak eltérõ jogokkal történõ felruházását. A Case relating to certain aspects of the laws on the use of languages in education in Belgium és a Thlimmenos v. Greece ügyekre utalva megismételte, hogy az egyezmény nem tiltja, hogy a tagállamok egyes csoportokat eltérõen kezeljenek annak érdekében, hogy a köztük fennálló tényleges egyenlõtlenségeket ellensúlyozzák; sõt, bizonyos körülmények között az egyenlõtlenség eltérõ bánásmód által történõ ellensúlyozásának elmulasztása is önmagában megalapozhatja a [14.] cikkely sérelmét. A vallási közösségek jogalanyisága feltételéül szabott várakozási idõ is ésszerû lehet, kivételes körülmények között, mint például újonnan alapított és ismeretlen vallási csoportok esetében. De ez aligha lehet indokolt az olyan, nagy nemzetközi múlttal rendelkezõ, az adott államban régóta fennálló, és így a kompetens hatóságok elõtt ismert vallási közösségek esetében, mint a Jehova Tanúi. Ami e tekintetben döntõ az az, hogy az állam köteles semleges és pártatlan maradni miközben szabályozási hatalmát gyakorolja a vallásszabadság és a különféle vallásokhoz, felekezetekhez és hitekhez fûzõdõ viszonya terén (ld. a Metropolitan Church of Bessarabia and Others ügyet is). A testület az említetteken kívül vizsgálta a 13. cikk (hatékony jogvédelem) esetleges sérelmét is, ám azt nem találta megállapíthatónak 2.3. Következtetések döntés után, döntés elõtt Nincs arról tehát szó, hogy az EEJB az osztrák kétszintû állami egyházjogi rendszer alapjait kérdõjelezte volna meg. Bizton állíthatjuk, hogy Ausztria elmarasztalására nem került volna sor, hogyha a Jehova Tanúinak módja lett volna megfelelõ idõn belül (valamilyen) jogi személyiséggel járó egyházi státust szerezni, illetve, ha az állami elismerésük tárgyában hozott döntés nem húzódik 1978 óta. 31 Bundesgesetz über äußere Rechtsverhältnisse der orientalisch-orthodoxen Kirchen in Österreich (OrientKG, Keleti-ortodox egyházi törvény) BGBl. I Nr. 20/2003
14 80 SCHANDA BALÁZS CSIZINÉ SCHLOSSER ANNAMÁRIA Abban a kérdésben, hogy a vallási közösséget részesíteni kell-e állami elismerésben, az ítélet nem ad támpontot, mivel az elismerés egyéb feltételei nem képezték a ügy tárgyát. A határozat alapján csupán az tûnik egyértelmûnek, hogy a várakozási idõ elteltének hiányára történõ hivatkozással nem lehet a kérelmet elutasítani de idõközben ez a probléma egyébként is okafogyottá vált. A közösség mindenesetre még 2007 márciusában ismételten benyújtotta kérelmét a kultuszminiszerhez, amely a (1998. július 11-i bejegyzésétõl számított) 10 éves várakozási idõ leteltéig az érdemi eljárás lefolytatását, mint idõ elõttit elutasította. 32 Az EEBJ ítéletét, illetve a várakozási idõ leteltét követõen azonban most már nyilvánvalóan nem odázható sokáig a döntés, amelynek meghozatalára a miniszternek egyébként hat hónap áll rendelkezésére. 33 Az általános közvélekedés szerint amelyet egyébként nyilvánvalóan befolyásolnak az újabb németországi fejlemények, valamint az EEBJ ítéletének gyakori, tévesen kiterjesztõ értelmezése az ügyben a Jehova Tanúi számára kedvezõ határozat várható. Az ügyben, a formális feltételek teljesítését követõen, döntõ jelentõségû lesz immár a közösség államhoz és a társadalomhoz fûzõdõ pozitív viszonyának kérdése. (A kézirat lezárása után az elismerés május 7-én megtörtént.) 3. Oktatási kérdések Az oktatáshoz való joggal kapcsolatos vallási kérdések jelentõségükhöz képest csekély számban merültek fel eddig a strasbourgi gyakorlatban. Egy viszonylag korai esetben 34 a Bíróság megállapította, hogy az állam nem folytathat a szülõk vallási-világnézeti meggyõzõdését aláaknázó tevékenységet. A konkrét kérdéssel kapcsolatban a Bíróság figyelembe véve azt a tényt is, hogy Dánia jelentõs mértékben támogatja a magániskolákat nem tekintette a dániai iskolákban folyó kötelezõ szexuális oktatást az 1. kiegészítõ jegyzõkönyv 2. cikkébe ütközõnek ben egy norvég eset került a Bíróság elé, melyben ateista szülõk egy humantista egyesület tagjai sérelmezték a Kereszténység, vallás és filozófia tárgy kötelezõ jellegét. 36 A tárgy 10 éves tanmenettel kötelezõ iskolai tárgy, mely történetileg az iskolai vallásoktatásból alakult ki. Norvégia alkotmánya értelmében ma is államvallásának tekinti az evangélikus vallást, és az evangélikusoknak kötelezõ gyermekeik megfelelõ nevelésérõl gondoskodni, azonban a nem-evangélikusok már 1889 óta mentesülnek a kötelezõ evangélikus vallásoktatás alól. Az 1960-as évek végétõl a tanterv több lépcsõben szekularizálódott, a kultúrtörténeti és általános vallásismereti témák kerültek elõtérbe. Az 1998-as oktatási törvény BekGG 2. (1) 34 Kjeldsen, Busk Madsen és Pedersen v. Denmark Judgment of 7 December dec P. VAN DIJK G. J. H. VAN HOOF: Theory and Practice of the European Convention on Human Rights. Deventer Boston: Kluver Law International, , Folgerø and Others v. Norway Judgment of 19 June 2007.
15 Újabb fejlemények az Európai Emberi Jogi Bíróság vallásszabadsággal 81 és a kapcsolódó tanterv már teljesen törölte az oktatás keresztény jellegére történõ utalást, és a világvallások pártatlan bemutatására helyezte a hangsúlyt. 9:8 arányban sérti az 1. jegyzõkönyv 2. cikkét. Az ügy jól mutatja, hogy az önszerkularizáció zsákutca: nem tudnak a vallási közösségek annyit feladni sajátos örökségükbõl, hogy az elegendõ legyen akkor jobb a társadalom, a nagy rendszerek peremén megõrizni identitásukat. Az európai emberi jogi mechanizmus védelmet nyújthat a túlzott állami beavatkozás és ellenõrzés bizonyos formái ellen, ugyanakkor egyes államoknak a vallási identitás kifejezését korlátozó szekularizmusával szemben nem.
FEJKENDÔVISELET AZ ISKOLÁBAN
Schanda Balázs FEJKENDÔVISELET AZ ISKOLÁBAN A bevándorlás és a honos népességhez képest nagyobb gyermeklétszám következtében Nyugat-Európa számos országában jelentôs és erôsödô muzulmán közösségek alakultak
VA L L ÁSTUDOM Á N Y I SZ E M L E VII. évfolyam 2. szám 2011 Zsigmond Király Főiskola VALLÁSTUDOMÁNYI SZEMLE VALLÁSTUDOMÁNYI FOLYÓIRAT MEGJELENIK ÉVENTE NÉGYSZER Hetedik évfolyam, 2011/2. szám A folyóirat
GALAMBOS GÁBOR VALLÁSSZABADSÁG AZ EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGÁNAK JOGGYAKORLATÁBAN BEVEZETÉS
GALAMBOS GÁBOR VALLÁSSZABADSÁG AZ EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGÁNAK JOGGYAKORLATÁBAN BEVEZETÉS Széles körben elterjedt vélekedés az alkotmányjog tudományának művelői körében, hogy a lelkiismereti és vallásszabadság
elvesztésével a felperes valamennyi fellebbviteli lehetőséget
Varsányi Benedek Az erôsebb nem jogán? A z á l l a m sem l ege s sége, l elkiism er eti é s va l l á s sza ba dság a Lautsi-ügy tükrében Az Emberi Jogok Európai Bírósága (EJEB) a Lautsi-ügyben megállapította,

matches:
BÍRÓSÁG
BÍRÓSÁG
BÍRÓSÁG
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
Bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
bíróság
bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
bíróság
Bíróság
bíróság
Bíróság
sui generis
Bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
Bíróság
bíróság
bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság


text:
IV/01767/2018
. IV/01767/2018
Az indítványozó - az Abtv. 27. §-a alapján - a Fővárosi Ítélőtábla 4.Pf.20.724/2018/2. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kéri az Alkotmánybíróságtól.
Az indítványozó mint felperes deviza alapú kölcsönszerződés érvénytelenségének megállapítása iránt nyújtott be keresetlevelet. Az elsőfokú bíróság hiánypótlási felhívásában az indítványozót a Kúriának a pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseire vonatkozó jogegységi határozatával kapcsolatos egyes kérdések rendezéséről szóló 2014. évi XXXVIII. törvényben rögzített elszámolás szabályairól és egyes egyéb rendelkezésekről szóló 2014. évi XL. törvény (DH2 tv.) 37. §-a szerinti jogkövetkezmény és pontos elszámolás előterjesztésére hívta fel. Az elsőfokú bíróság az indítványozó keresetét elutasította arra hivatkozva, hogy a DH2. 37. §-a szerinti határozott kereseti kérelmet nem terjesztett elő. A másodfokú bíróság az elsőfokú döntést helybenhagyta (a felülvizsgálat törvényben kizárt).
Az indítványozó álláspontja szerint a DH2. tv. 37. §-a alapján a peres eljárást le sem lehetett volna folytatni, a hivatkozott jogszabály alapján úgy kellett volna tekinteni, hogy az indítványozó a keresetet nem tartja fent és az eljárást meg kellett volna szüntetni. Azáltal, hogy a bíróság a keresetet érdemben bírálta és az eljárást mégis lefolytatta, ítélt dolgot keletkeztetett, ami sérti a tisztességes eljáráshoz való alapjogát..
a Fővárosi Ítélőtábla 4.Pf.20.724/2018/2. számú ítélete
IV_1767_3_2018_ind_kieg_anonim.pdf IV_1767_1_2018_inditvany_anonim.pdf
A határozat száma: 3180/2019. (VII. 10.) AB végzés
3180_2019 AB végzés.pdf
Az Alkotmánybíróság a Fővárosi Ítélőtábla 4.Pf.20.724/2018/2. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
[1]	1. Az indítványozó jogi képviselője útján (dr. Csitos Eszter ügyvéd, 6000 Kecskemét, Kisfaludy utca 8.) alkotmányjogi panasszal fordult az Alkotmánybírósághoz.
[2]	Az indítványozó az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a alapján a Fővárosi Ítélőtábla 4.Pf.20.724/2018/2. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte, mert az véleménye szerint sérti az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdését és XXVIII. cikk (1) bekezdését.
[3]	1.1. Az alkotmányjogi panasz alapjául szolgáló ügy lényege, hogy az indítványozó személygépkocsi megvásárlására svájci frank alapú, változó kamatozású kölcsönszerződést kötött az alperessel. Az alperes az indítványozó nem fizetése miatt a kölcsönszerződést felmondta.
[4]	Az indítványozó ezt követően bírósághoz fordult és a kölcsönszerződés érvénytelenségének megállapítását és a szerződés határozathozatalig történő hatályossá nyilvánítását kérte azzal, hogy az általa felvett kölcsön összegére és a felülvizsgált elszámolás szerinti befizetésére figyelemmel kevesebb összeggel tartozik az alperesnek. Előadta, hogy a hatályossá nyilvánítás gyakorlatilag egyezik az eredeti állapot helyreállításával.
[5]	Az elsőfokú bíróság az eljárást felfüggesztette a Kúriának a pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseire vonatkozó jogegységi határozatával kapcsolatos egyes kérdések rendezéséről szóló 2014. évi XXXVIII. törvény (a továbbiakban: DH1. törvény) 16. §-a alapján. Az alperes bejelentette, hogy az elszámolás megtörtént és az felülvizsgálatnak minősül, mindezekre tekintettel kérte az eljárás folytatását, amit a bíróság elrendelt.
[6]	A bíróság a felfüggesztett eljárás folytatásakor felhívta az indítványozót a Kúriának a pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseire vonatkozó jogegységi határozatával kapcsolatos egyes kérdések rendezéséről szóló 2014. évi XXXVIII. törvényben rögzített elszámolás szabályairól és egyes egyéb rendelkezésekről szóló 2014. évi XL. törvény (a továbbiakban: DH2. törvény) 37. §-a alapján az érvénytelen szerződés jogkövetkezményének alkalmazására irányuló pontos, határozott kereseti kérelem előterjesztésére.
[7]	Az indítványozó keresete szerint pénzkölcsön adása mint szolgáltatás esetében az ítélethozatalig történő hatályossá nyilvánítása gyakorlatilag egyezik az eredeti állapot helyreállításával, a szerződés érvénytelen, az a feleket nem köti. Az indítványozó a szerződés hatályossá nyilvánítása körében pontosította kérelmét; kérte, hogy a bíróság a határozathozatalig nyilvánítsa hatályossá a szerződést oly módon, hogy az alperesi elszámolásban megjelölt, befizetettként szerepeltetett összeget mint általa teljesített fizetést vonja le az alperes által nyújtott összegből. Az indítványozó a szerződés érvényessé nyilvánítása ellen kifejezetten tiltakozott. Előadta, hogy ennél pontosabb elszámolást előterjeszteni nem tud, és arra semmilyen jogszabály sem kötelezi. Az indítványozó szerint a devizatörvények valamennyi rendelkezése jog- és alaptörvény-ellenes, ezért azok nem is alkalmazhatók.
[8]	Az elsőfokú bíróság megállapította, hogy az indítványozó által kötött deviza alapú kölcsönszerződés a DH1. és a DH2. törvény hatálya alá tartozik. Kiemelte, hogy a DH2. törvény 37. § (1) bekezdése értelmében az érvénytelenség jogkövetkezményeinek alkalmazása vonatkozásában eredeti állapot helyreállítása iránti kereseti kérelem nem terjeszthető elő. Az indítványozó által benyújtott elszámolás módszere tartalma szerint és az indítványozó által leírtak szerint is az eredeti állapot helyreállítása iránti kérelemként értelmezendő. Az indítványozó pontosított kereseti követelése, miszerint a folyósított kölcsön összegéből a felülvizsgált elszámolásban szereplő, általa befizetett összegeket egyszerűen levonásba helyezi, nem felel meg a DH2. törvényben foglaltaknak.
[9]	A bíróság a kereseti kérelmet érdemben is vizsgálta és megállapította, hogy az alaptalan, az indítványozó által megjelölt érvénytelenségi okok nem állnak fent.
[10]	Az elsőfokú bíróság ítélete ellen az indítványozó fellebbezést terjesztett elő. Elsődlegesen az eredeti állapot helyreállítását kérte, másodlagosan a határozathozatalig történő hatályossá nyilvánítását mint jogkövetkezményt. Álláspontja szerint a bíróság a jogkövetkezmény megjelölésének alkalmatlanságára nem hivatkozhatott volna, e körben nem hívta fel az indítványozót a keresete pontosítására sem.
[11]	A másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét helyben hagyta.
[12]	A DH2. törvény 37. § (1) és (3) bekezdése, valamint 37/A. §-a értelmében az indítványozónak határozott, számszerű kereseti kérelmet kell előterjesztenie, kitérve a felülvizsgált elszámolás adataira, továbbá a kölcsönszerződés bizonyos feltételei érvénytelenség esetén jogkövetkezményt kell megjelölnie. A bíróság az elszámolás alapulvételével határozta meg a felek fizetési kötelezettségét.
[13]	Az indítványozó hatályossá nyilvánítás iránti kérelme – tartalma szerint – az eredeti állapot helyreállítására irányult, amely jogkövetkezmény a DH2. törvény 37. § (1) bekezdése alapján megalapozottan nem kérhető és nem alkalmazható.
[14]	Amennyiben az elsőfokú bíróság álláspontja szerint a kereseti kérelem nem felelt meg a jogszabályban foglaltaknak, azt sikertelen hiánypótlási felhívást követően a szerződés érvénytelenségének vagy részleges érvénytelenségének megállapítására irányuló részében – mivel ezen kívül az indítványozó más kereseti kérelmet is előterjesztett – a DH2. törvény 37. § (2) bekezdése alapján úgy kellett volna tekintenie, hogy a megállapítási keresetet nem tartja fent.
[15]	Ennek ellenére az elsőfokú bíróság a keresetet érdemben is vizsgálta és azt nem találta alaposnak. Az ítélőtábla e döntéssel és kifejtett indokaival egyetértett, ezért az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyta.
[16]	1.2. Az indítványozó ezt követően alkotmányjogi panasszal fordult az Alkotmánybírósághoz, melyben a Fővárosi Ítélőtábla 4.Pf.20.724/2018/2. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte, mert az véleménye szerint sérti az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdését és XXVIII. cikk (1) bekezdése.
[17]	Az indítványozó azt sérelmezte, hogy a bíróságok az ügyét ítélettel zárták le a DH2. törvény 37. §-ára alapítva. Ha a bíróságok az általa előterjesztett elszámolást nem találták megfelelőnek, akkor az eljárást le sem folytathatták volna, a DH2. törvény 37. § (2)–(3) bekezdése alapján a keresetlevelet idézés kibocsátása nélküli el kellett volna utasítaniuk vagy az eljárást meg kellett volna szüntetniük. A bíróságok nem zárhatták volna le az eljárást ítélettel, contra legem jogalkalmazásuk ítélt dolgot keletkeztetett. Ennek az a jelentősége, hogy míg az eljárás megszüntetése vagy a keresetlevél idézés kibocsátása nélküli elutasítása esetén egy újabb peres eljárás kezdeményezhető, addig ítélt dolog esetén a jogvitát később vitássá tenni és új eljárást kezdeményezni nem lehet. Az elsőfokú bíróság nem folytatta le a teljes eljárást, a felek és a tanúk meghallgatására nem került sor, mivel a tárgyalást berekesztette, arra hivatkozva, hogy az általa előadott elszámolás nem megfelelő. Sérti a tisztességes bírósági eljáráshoz való jogát az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdésén keresztül, hogy a permegszüntetési okot ítéleti hatályúvá emelte a bíróság, a DH2. törvény 37. §-ának kógens rendelkezései ellenére a jogvita permegszüntetés helyett ítélettel került lezárásra.
[18]	2. Az Abtv. 56. § (1) bekezdésében előírtak szerint az Alkotmánybíróságnak elsődlegesen az alkotmányjogi panasz befogadhatóságáról szükséges döntenie. Az Alkotmánybíróság ezért tanácsban eljárva mindenekelőtt azt vizsgálta meg, hogy az alkotmányjogi panasz megfelel-e a törvényben foglalt befogadhatósági feltételeknek.
[19]	Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a Fővárosi Ítélőtábla 4.Pf.20.724/2018/2. számú ítélete ellen benyújtott alkotmányjogi panasz határidőben érkezett és azt az Abtv. 27. §-a szerint benyújtásra jogosult és érintett nyújtotta be jogorvoslati jogának kimerítését követően.
[20]	Az alkotmányjogi panasz az Abtv. 27. §-a alapján csak az Alaptörvényben biztosított jogok védelmének eszköze. Az indítványozó az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdésének sérelmére is hivatkozott. Az Alkotmánybíróság ezzel kapcsolatban arra mutat rá, hogy ezen – az Alaptörvény Alapvetés című részében található – rendelkezés nem tekinthető Alaptörvényben biztosított jognak, így arra alapított alkotmányjogi panasz benyújtására az indítványozóknak nincs lehetősége {3203/2015. (X. 14.) AB végzés, Indokolás [9]}.
[21]	Az Abtv. 29. §-a alapján az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség, vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés esetén fogadja be.
[22]	Az Alkotmánybíróság az indítványozóknak az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésével, a tisztességes bírósági eljáráshoz való joggal összefüggésben előadott érveivel kapcsolatban a következőket állapította meg.
[23]	Az Alkotmánybíróság az Alaptörvény 24. cikkének (1) bekezdése alapján az Alaptörvény védelmének legfőbb szerve. A (2) bekezdés d) pontja értelmében alkotmányjogi panasz alapján felülvizsgálja a bírói döntésnek az Alaptörvénnyel való összhangját. Az alkotmányjogi panasz jellegének megfelelően a testület hatáskörébe a bírói döntéseknek kizárólag az alkotmányossági szempontú vizsgálata tartozik. Ebből következően az alkotmányjogi panasz nem tekinthető a bírósági szervezeten belül jogorvoslattal (már) nem támadható bírói határozatok által okozott valamennyi jogsérelem orvoslása eszközének, azaz ez a jogvédelem nem jelenti a rendes bíróságok jogalkalmazási gyakorlatának általános felülvizsgálatát, aminek következtében az Alkotmánybíróság burkoltan negyedfokú bírósággá válna. A jogszabályokat a bíróságok értelmezik, az Alkotmánybíróság csak az értelmezési tartomány alkotmányos kereteit jelölheti ki, ami nem adhat alapot számára minden olyan esetben történő beavatkozásra, amikor vélt vagy esetleg valós jogszabálysértő jogalkalmazásra került sor {3198/2013. (X. 22.) AB végzés, Indokolás [22]}. Ebből következően a bírói döntés alaptörvény-ellenességének vizsgálata során az Alkotmánybíróság attól is tartózkodik, hogy a bíróságok felülbírálati jogköréhez tartozó, szakjogi vagy kizárólag törvényértelmezési kérdésekben állást foglaljon {3028/2014. (II. 17.) AB végzés, Indokolás [12]}. A tényállás megállapítása, a bizonyítékok értékelése és mérlegelése az eljárási jogi szabályokban a jogalkalmazó számára fenntartott feladat {3012/2016. (I. 25.) AB végzés, Indokolás [20]}. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az indítványozó alkotmányjogi panasza valójában a bírósági eljárás felülbírálatára irányul. Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az indítványozó panasza egészében nem alkotmányossági, hanem törvényességi kérdésekre vonatkozik, az eljáró bíróságok tényállás megállapításának, bizonyíték értékelésének, valamint jogértelmezésének és jogalkalmazásának helytállóságát vitatja és a támadott ítéletben foglalt döntést magát, annak hátrányos voltát tekinti alapjogi sérelemnek, a döntés Alkotmánybíróság általi megváltoztatása érdekében. Fentiekre figyelemmel az indítvány nem tartalmaz olyan érvet, amelyet alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésként lehetne értékelni, vagy amely felvetné a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség kérdését.
[24]	Az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panasz befogadhatósági vizsgálatának eredményeként arra a következtetésre jutott, hogy az alkotmányjogi panasz nem felel meg az Abtv. 27. §-ában és 29. §-ában meghatározott törvényi feltételeknek, ezért azt az Alkotmánybíróság az Ügyrend 30. § (2) bekezdés a) és h) pontja alapján visszautasította.
. Constitutional complaint against the judgement No. 4.Pf.20.724/2018/2 of the Budapest-Capital Regional Court of Appeal (invalidity of a loan contract)
. 3180/2019. (VII. 10.)

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Kastélyok – Castle in Transylvania Coalition – Kastély Erdélyben Koalíció – Coaliția Castel în Transilvania
A fénykorában Erdély Versailles-aként számon tartott bonchidai Bánffy-kastély a 16. századtól fokozatosan épült és a 19. század közepén nyerte el végleges formáját. A birtokot a Transylvania Trust Alapítvány működteti és tölti meg élettel. A kastély állandó jelleggel látogatható; Kulturális Kávézó és szálláshelyek is üzemelnek a birtokon, illetve oktatási, kulturális, és közösségi funkciót is ellát.
Bánffy-kúria, Apanagyfalu
Az ingatlant 2014-ben visszaadták jogos tulajdonosának, Bánffy Gabriellának, de a tényleges birtokba adás nem történt meg. Jelenleg a helyi polgármesteri hivatal és a postai ügynökség működik az épületben.
Bánffy-kúria, Fugad
Jelenleg a fugadi Bánffy-birtok egy szép barokk kúriát, egy felújított régi házat, illetve 50 hektárnyi parkot és erdőt jelent. A kúria állapota stabil, de felújításra szorul, jelenleg üresen áll. A régi házat ideiglenes családi lakhelynek rendezték be az örökösök. A csend és otthonosság fogadja a látogatókat, a tulajdonos Bánffy Farkas, ha ideje engedi, szívesen körbe vezeti az idelátogatókat.
Barabássy-kúria, Héderfája
A kúria dr. Barabássy Sándor tulajdonában van, jelenleg felújítás alatt. Több szoba már elkészült, ezek alkalmasak kisebb rendezvények befogadására. Továbbá az udvar is alkalmas szabadtéri rendezvények tartására. A kúria alatti borpince teljesen fel van újítva, 40-50 fő számára pálinka- és borkóstolókat lehet itt szervezni.
Bethlen János udvarház, Keresd
Az udvarház jelenleg felújítás alatt van, de kérésre látogatható. Az udvarház kertje alkalmas szabadtéri kulturális rendezvények befogadására.
2008-ban Bethlen Fruzsinának, ifj. Bethlen Ádám lányának sikerült visszaszereznie az épületet, az ingóságokat elszállíttatta, és a kastélyt a bonyhai Református Egyházkerületnek ajándékozta. 2011-ben a kastély új tetőzetet kapott.A kastély jelenlegi állapota félig romos, üresen áll. A kastély udvara azonban alkalmas rendezvények fogadására.
Daniel-kastély, Olasztelek
Ebben a csodálatos régi nemesi épületben és csendes környezetben ma egy modern luxusszálló működik. A tematikusan berendezett elegáns szobák többszáz éves freskóikkal, régi bútoraikkal, kandallóikkal, illetve az igényesen kialakított fürdőszobák, közös terek a régmúlt nemesi idők hangulatát idézik és egyben a legmodernebb igényeket is kiszolgálják. A kastélyszálló az egész család számára kínál pihenési, kikapcsolódási, illetve aktív szórakozási lehetőséget.
Erdővidék legismertebb műemlékei közé tartozik a vargyasi Daniel-kastély. A kastély későreneszánsz faragványaival, barokkos díszítéseivel, klasszicista és historizáló bővítéseivel egyedi Erdélyben, így méltán keltette fel mind a szakértők, mind pedig a turisták érdeklődését. Nemkülönben figyelmet érdemlő a körülötte elhelyezkedő, dendrológiai ritkaságokkal tarkított park is. A kastély kérésre látogatható.
Degenfeld-kastély, Hadad
A Hadadon található kastélyát a Degenfeld család 2006-ban kapta vissza a román államtól. 2006 őszéig, vagyis az átadás pillanatáig, az épületben a hadadi általános iskola működött, Az örökös, gr. Degenfeld Pál átadta az épületet 39 éves koncessziós szerződéssel a Királyhágómelléki Református Egyházkerületnek.
Degenfeld-kastély, Kutyfalva
A kutyfalvi kastély építését gróf Degenfeld Miksa Kristóf kezdeményezte. Ezeket a munkálatokat a XX. század elején egészíttetett ki Degenfeld Lajos két szárnyépülettel. Az épület körül két üvegház és szép dendrológiai park is volt. A kastély nemrég visszakerült a Degenfeld-család tulajdonába, állapota jó, de jelenleg nincs funkciója.
Gaál-kúria, Dálnok
Egy lejtő széles teraszán, festői környezetben, a település völgy felőli részében áll Dálnok egyik ékessége, az 1844-ben épített Gaál-kúria. Itt töltötte gyermekkorát Barabás Miklós, az erdélyi biedermeier festészet egyik legkiválóbb mestere. A kúria földszintjén társalgó, ebédlő, a pincében borozó várja a vendégeket. Az emeleten legújabb kényelmi igényeknek megfelelően berendezett szobák és fürdőszobák vannak.
Gencsy-udvarház, Selymesilosva
A Gencsi család 1586-ban tűnik fel az ilosvai földbirtokosok sorában, majd a XVII. század második felében újra felbukkan, és attól kezdve másfél századon keresztül birtokolta a falut. A református templom mellett látható hatalmas udvarházuk, amely valószínűleg a XVIII. században épült. Jelenleg az udvarház felújítás alatt van.
Guthman Valenta kastély, Olthévíz
A műemlék előrehaladottan rossz állapotban van, sürgősen beavatkozást igényel. Az ingatlant Nagy István csíkszeredai üzletember vette meg, és a közeljövőben tervezi felújítását.
Gyulay-kastély, Marosnémeti
Erdély legnagyobb klasszicista kastélyát Dévától mindössze 5 km-re találjuk egy gyönyörű öt hektáros arborétum közepén. A kastélykertben évszázados platán- és tölgyfák között előbukkan az impozáns kastélyépület; a Horváth-Tholdy család leszármazottai bármikor szívesen körbevezetik az ide látogatókat a mesés kastélykertben, illetve a napfényben úszó emeleti kastélyszobákban.
Kálnoky-kastély, Miklósvár
A gyönyörűen felújított kastély jelenleg múzeumként működik. A látogatók az egykori szokásnak megfelelően berendezett 19. századi jellegű hálószobákat,szalonokat, három teremben a 17. és a 19. századi életstílust, illetve a bástya földszinti szobájában kastélytörténeti kiállítást, és régészeti leleteket tekinthetnek meg. A kastély pincerészlegén multifunkcionális kávézó, borozóhelyiség van, amelynek a hangulatát egy 18. századi konyhasarok rekonstrukciója emeli.
Kálnoky-kastély, Olthévíz
A sokszögű alaprajzú, kéttornyú, reneszánsz stílusú Haller–Kálnoky kastély a hagyomány szerint az egykori kolostor romjaira épült. A kastély leghíresebb lakója Bethlen Kata írónő volt, aki vagyona nagyrészét jótékonysági célokra fordította. A kastély jelenleg a tulajdonos Ugrai-család állandó lakhelyeként szolgál, de kérésre látogatható.
Kendy-Kemény kastély, Marosvécs
A marosvécsi kastély talán arról a leghíresebb, hogy a múlt században az erdélyi irodalmi élet központja volt több mint húsz éven keresztül, miután 1926-ban Kemény János itt alapította meg a Helikon erdélyi kulturális közösséget. A kastély naponta 10:00 – 18:00 óra között látogatható. Kérésre idegenvezetést is biztosítanak.
Kornis-kastély, Szentbenedek
A kastélyt Kornis Gabriella grófnő 2006-ban visszakapta az államtól, az ő örököseié ma a birtok. A klasszicista új kastély és a keleti bástya felújításra vár, állapotuk félig romos, jelenleg üresen állnak. A kastély udvarán iskola működik.
Lészai-Gál kúria, Magyargorbó
A kúria állagánál fogva omlásveszélyes, üresen áll. A kúria kertje azonban nyitva áll közösségi-kulturális rendezvények számára. A kúria mögötti kert kétszer is otthont adott az elmúlt években a falunapok különböző rendezvényeinek, illetve a szomszédos iskola évnyitó ünnepségeinek.
Mikes-birtok, Zabola
A kastély épületét a Roy Chowdhury-Mikes család örökösei lakóhelyként használják, a birtokon azonban több vendégház (az egykori gépházban, nyergesházban és a kertész-házban), illetve rendezvénytér és étterem is működik. A kastély épületén kívül még két melléképület is műemlékbesorolással bír. A Mikes-birtok gyönyörű angol kertjével, csónakázható tavaival, és mesésen felújított házaival állandóan látogatható. Kérésre több nyelven idegenvezetést is biztosítanak.
Rákóczi-Bánffy kastély, Gyalu
A gyalui várkastély a szamosújvári várral együtt Erdély legkorábbi szabályos alaprajzú várának számít. A kastély felújítása folyamatban van, a kastély kertje néhány rendezvény alkalmával (pl. Várkert Fesztivál, TIFF magyar napok stb.) nyitva áll a látogatók előtt.
Rhédey-kastély, Erdőszentgyörgy
Jelenleg a felújított kastély alsó szintjén az Országos Turisztikai Tájékoztató Központ működik, az önkormányzat tervei szerint a felső szinten Rhédey Claudia emlékmúzeum, míg a pincében a Kárpát-medence borait bemutató pince kap majd helyet. Jelenleg az emeleti szobákban tematikus kiállítások kaptak helyet: erdélyi kastélymakett kiállítás, fotó- és makettkiállítás az elárasztott Bözödújfalu emlékére, illetve néprajzi kiállítás is látogatható.
Stubenberg-kastély, Székelyhíd
2010 nyarán a székelyhídi polgármesteri hivatal szerződést kötött a Dévai Szent Ferenc Alapítvánnyal, aminek értelmében a kastélyt 49 évre koncesszionálta az alapítvány azzal a feltétellel, hogy felújítja és karbantartja az épületet melyben gyerekotthont létesítenek.
Sükösd-Bethlen várkastély, Alsórákos
A kastély jelenleg félig-romos állapotban van, üresen áll. A várkastély kívülről bármikor látogatható, kérésre a kastély udvarára is be lehet menni.
Ez a pompás, neobarokk és neoreneszánsz elemeket ötvöző emeletes kastély az 1890-es évek végén kapta mai formáját báró Szentkereszty Béla megrendelésére. A kastélyt egy csodálatos, több mint 9 hektáros angolpark veszi körül, melynek leglátványosabb eleme az egykor csónakázható tó, közepén egy kicsi szigettel, melyre híd vezet fel.
Teleki-kastély, Gernyeszeg
A Teleki-kastélyt, Erdély egyik legszebb barokk kastélyát tágas, öt hektáros park veszi körül. Az egykori reneszánsz várárok és sánc ma is kivehető, körbefut a kastély körül; az angolparkra utaló idős fák, páfrányfenyő, mocsári ciprus, vadgesztenye, szivarfa és számos szomorúfűz, hárs és platán évszázadok múltán is díszítik a kertet. A kastély látogatható, kérésre idegenvezetést is biztosítanak.
Bányay-kúria, Székelytamásfalva
Ugron-kastély, Fiatfalva
Az épület legértékesebb része a 17. században épített főszárny, különös tekintettel a sarokbástyában lévő keresztboltíves kápolnára, és a szintén keresztboltíves, eredetileg védelmi célokat is szolgáló pincéjére, és az 1800-as évek elején emelt hatalmas barokk tetőszerkezetére. A kastély felújítás alatt van, jelenleg nem látogatható.
Ugron-Mikó kastély, Bögöz
Az épület jelenleg félig romos állapotban van, nem látogatható. Tulajdonosai tervezik az ingatlan felújítását.
Urmánczy-kastély, Maroshévíz
Az épület stílusa a szecessziós jegyeket a Kós Károly nevével fémjelzett fiatal építésznemzedékek úttörő népies vonásaival ötvözte, Erdély kastélyépítészetében egyedülálló. Jelenleg üresen áll, de kérésre látogatható, és főként a nyári időszakban kertjével együtt rendezvények befogadására is alkalmas.
Zichy-kastély, Vajdaszentivány
A Zichy-udvarház néven is ismert vajdaszentiványi épületegyüttes építéstörténete nem ismert, de stílusjegyeik arra engednek következtetni, hogy a XVIII. században, vagy a XIX. század elején emelt épületekkel van dolgunk. Az épület jelenleg felújítás alatt áll.

matches: kúria kúria kúria kúria kúria kúria kúria