text:
Tájékoztató az Országos Bírói Tanácsról | BÍRÓSÁG
Jelenlegi helyCímlap › Tájékoztató az Országos Bírói Tanácsról
Tájékoztató az Országos Bírói Tanácsról
Az OBT nyilatkozata a 2012. március 23-i ünnepélyes ülése alkalmából
A bíróságok központi igazgatásának felügyeletét – testületként – az Országos Bírói Tanács (OBT) látja el. Az OBT székhelye Budapest, létszáma 15 fő. Tagjai közül kizárólag a Kúria elnökét delegálja a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló 2011. évi CLXI. törvény (Bszi). A további 14 bíró tagját a bírák küldöttértekezlete a küldöttek közül titkosan, szavazattöbbséggel választja meg. Az első alkalommal történő választás során a bírák küldöttértekezlete 1 ítélőtáblai, 5 törvényszéki, 7 helyi bírósági és 1 munkaügyi bírósági bírót választ.
Az OBT 2012. március 15-én kezdte meg a működését. Az OBT elnöke, elnökhelyettese
Az OBT-t az elnök vezeti és képviseli. Az elnöki tisztséget a tagok félévenként egymást váltva viselik oly módon, hogy elsőként a leghosszabb tartamú bírói szolgálati viszonnyal rendelkező bíró tölti be. Őt a további tagok a bírói szolgálati viszonyuk időtartamának csökkenő sorrendjében követik.Az OBT elnökét – akadályoztatása esetén – az elnökhelyettes helyettesíti. Az elnökhelyettesi tisztséget a tagok félévenként egymást váltva viselik oly módon, hogy elsőként a második leghosszabb tartamú bírói szolgálati viszonnyal rendelkező bíró tölti be. Őt – hasonlóan az elnöki tisztséghez – a további tagok a bírói szolgálati viszonyuk időtartamának csökkenő sorrendjében követik.
Az OBT tagság feltételei
Az OBT tagjává az a bíró választható, aki legalább 5 éves bírói gyakorlattal rendelkezik.
Nem választható az OBT tagjává az,
♦ akivel szemben fegyelmi vagy – a magánvádas és pótmagánvádló vádindítványa alapján indult eljárást kivéve – büntetőeljárás van folyamatban,
♦ aki fegyelmi büntetés hatálya alatt áll,
♦ akivel szemben eljárás van folyamatban az alkalmatlanságának megállapítása iránt,
♦ aki a törvény szerint beosztása következtében nem ítélkezhet, továbbá akinek a bírói jogviszonya a törvény alapján szünetel,
♦ aki a polgári perrendtartásról szóló törvény szerinti hozzátartozói kapcsolatban áll az OBH elnökével, a Kúria, az ítélőtábla és a törvényszék elnökével, elnökhelyettesével,
♦ aki a választás évében betölti a bírói felső korhatárt, vagy
♦ aki korábban már tagja volt az OBT-nek.
Az OBT tagság időtartama
Az OBT és a választott bíró tagok, valamint póttagok megbízatása az OBT első ülésétől számított 6 évre szól. Az OBT megbízatása az újonnan megválasztott OBT első ülésének napján szűnik meg. Az újonnan megválasztott OBT első ülését a bíró tagok megválasztásától számított 15 napon belül kell megtartani. Az OBT tagjainak jogállása
Az OBT választott tagsága a bírói jogviszonyt, a bíró beosztását és – ha e törvény másképpen nem rendelkezik – a munkáltatói jogok gyakorlását nem érinti.Az OBT választott bíró tagja nem hívható vissza, és ellene fegyelmi eljárás csak az OBT hozzájárulásával indítható. Az OBT tagja a személyét érintő kérdésben nem szavazhat.Az OBT tagja nem gyakorolhatja az OBT tagságból eredő jogait és kötelességeit az ellene indított fegyelmi vagy – a magánvádas és pótmagánvádló vádindítványa alapján indult eljárást kivéve – büntetőeljárás alatt, vagy a bírói alkalmatlanságának megállapítása iránt indított eljárás alatt.
Az OBT tagság megszűnése
A választott bíró tisztsége megszűnik:
♦ a megbízatási időtartam leteltével,
♦ a bírói szolgálati viszony megszűnésével,
♦ az OBT tagságról való lemondással,
♦ a fegyelmi vagy a büntetőjogi felelőssége jogerős megállapításával,
♦ ha a törvény szerint beosztása következtében nem ítélkezhet vagy, ha a bírói jogviszonya a törvény alapján szünetel, továbbá, ha a polgári perrendtartásról szóló törvény szerinti hozzátartozói kapcsolatban áll az OBH elnökével, a Kúria, az ítélőtábla, és a törvényszék elnökével, elnökhelyettesével, ha ezek a tagsági viszony fennállása alatt következtek be és 30 napon belül nem szűntek meg,
♦ ha az OBT tagsággal kapcsolatos kötelességeinek vétkes megszegése, hosszabb időn át történő elmulasztása vagy súlyos elhanyagolása miatt az OBT kétharmados többséggel hozott határozatával tagjainak sorából kizárta, vagy
♦ ha a megválasztásakori bírósági szintre történő beosztása megváltozik és ennek következtében az adott szintet képviselő választott bírák száma a Bszi-ben meghatározottak szerinti számot - 1 ítélőtáblai, 5 törvényszéki, 7 helyi bírósági és 1 munkaügyi bírósági – meghaladja.
♦ A Kúria elnökének OBT tagsága akkor szűnik meg, ha a Kúria elnöki megbízatása megszűnik.
Az OBT tag jogai és kötelességei
Az OBT tagja jogosult és köteles az OBT munkájában részt venni. A feladatai ellátása érdekében jogosult:
♦ az OBT és az OBH működésével kapcsolatos iratokba betekinteni, továbbá az OBH elnökétől adatokat, tájékoztatást kérni,
♦ az OBT ülésének napirendjére javaslatot tenni, és
♦ a tagsággal kapcsolatban felmerült költségeinek megtérítésére.
Az OBT tagja köteles a minősített adatot megőrizni.
Az OBT tagját a tagságából eredő feladatai ellátásához szükséges mértékben mentesíteni kell a bírói munka alól.
Az OBT póttagja
Az OBT póttagja – a Bszi.-ben írtak, különös tekintettel a bírósági szintek közötti delegációs létszám megoszlás (1 ítélőtáblai, 5 törvényszéki, 7 helyi bírósági és 1 munkaügyi bírósági bíró) figyelembevételével – a kapott szavatok sorrendjében lép a választott tag helyébe.
Az OBT feladatai
Az OBT az általános központi igazgatás területén
♦ ellenőrzi az OBH elnökének központi igazgatási tevékenységét, és szükség esetén az OBH elnöke felé jelzéssel él,
♦ indítványozza az OBH elnökénél a bíróságokat érintő jogszabály alkotására való javaslattételt,
♦ véleményezi az OBH elnöke által kiadott szabályzatokat, ajánlásokat, és
♦ jóváhagyja a szolgálati bíróság éves tájékoztatóját és ügyrendjét, a tájékoztatót közzéteszi az intraneten, az ügyrendet a központi bírósági internetes oldalon,
♦ elfogadja a bírák Etikai Kódexét és közzéteszi azt a központi honlapon.
Az OBT a költségvetés területén
♦ véleményezi a bíróságok költségvetésére vonatkozó javaslatot és az annak végrehajtására vonatkozó beszámolót,
♦ ellenőrzi a bíróságok gazdálkodását, és
♦ véleményezi az egyéb juttatások részletes feltételeit és mértékét.
A statisztikai adatgyűjtés, az ügyelosztás és a munkatehermérés területén
♦ kivételesen indokolt esetben elrendelheti a társadalom széles körét érintő vagy a közérdek szempontjából kiemelkedő jelentőségű ügyek soron kívüli intézését,
♦ meghatározza az eljáró bíróság kijelölésénél figyelembe veendő elveket az OBH elnökének azon jogköre vonatkozásában, amely szerint az ügyek ésszerű időn belül való elbírálása érdekében az eljáró bíróság helyett másik bíróságot jelöl ki az eljárásra.
Az OBT a személyzeti területen
♦ személyes meghallgatás alapján előzetes véleményt nyilvánít az OBH elnökének és a Kúria elnökének tisztségére jelölt személyéről,
♦ meghatározza a pályázat elbírálásánál figyelembe veendő elveket az OBH elnökének és a Kúria elnökének azon jogköre vonatkozásában, amikor az álláshelyet a rangsor második vagy harmadik helyén álló pályázóval kívánja betölteni,
♦ egyetértési jogot gyakorol azon pályázatok elbírálása során, amelyekben az OBH elnöke vagy a Kúria elnöke az álláshelyet a rangsor második vagy harmadik helyén álló pályázóval kívánja betölteni,
♦ egyetértési jogot gyakorol azon bírósági vezetői kinevezések esetében, amelyekben a pályázó nem kapta meg a véleményező szerv hozzájárulását,
♦ dönt az ítélőtáblai, a törvényszéki, a közigazgatási és munkaügyi bírósági, továbbá a járásbírósági elnök és elnökhelyettes újbóli kinevezéséhez való hozzájárulás kérdésében, ha az elnök vagy elnökhelyettes ugyanazon tisztséget korábban már két alkalommal betöltötte,
♦ évente közzéteszi véleményét az OBH, valamint a Kúria elnökének a bírói, valamint a bírósági vezetői pályázatok elbírálása tekintetében folytatott gyakorlatáról,
♦ kinevezi a szolgálati bíróság elnökét és tagjait,
♦ felmentést adhat a bírósági vezető és a vezetése alatt álló szervezeti egységben bíráskodó hozzátartozója közötti összeférhetetlenség esetében,
♦ lefolytatja a bírák vagyonnyilatkozatával kapcsolatos ellenőrzési eljárást,
♦ a bíró lemondása esetén hozzájárulhat, hogy a lemondási idő 3 hónapnál rövidebb legyen, illetve a bírót a lemondási időre vagy egy részére mentesítheti a munkavégzési kötelezettség alól, valamint
♦ a bíró nyugállományba helyezése vagy a felső korhatár elérése esetén a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló törvény alapján dönt a felmentési időre vonatkozóan a munkavégzési kötelezettség alóli mentesítés idejéről,
♦ az OBH elnökének kezdeményezése alapján „címzetes törvényszéki bíró”, „címzetes táblabíró”, „címzetes kúriai bíró”, „kúriai tanácsos” címet, igazságügyi alkalmazott esetén főtanácsosi, tanácsosi címet adományozhat, továbbá
♦ az OBH elnökének kezdeményezésére javaslatot tehet kitüntetés adományozására, díjat, oklevelet, plakettet adományozhat, illetve díj, plakett, oklevél más általi adományozásához hozzájárulhat.
Az OBT a képzés területén
♦ javaslatot tesz a központi oktatási tervre, és
♦ véleményezi a bírák képzési rendszerének és a képzési kötelezettség teljesítésének szabályait.
Az OBT a fentieken túl ellátja a jogszabály által a hatáskörébe utalt egyéb feladatokat is.
Az OBT működése
Az OBT működésének technikai feltételeit az OBH biztosítja. A hatáskörébe tartozó ügyekben ülésen határoz; rendkívüli vagy azonnali intézkedést igénylő esetben azonban más módon is határozhat.
Az OBT ülése
Az OBT szükség szerint, de évente legalább négyszer ülésezik. Az ülést az OBT elnöke hívja össze. Az ülést össze kell hívni, továbbá a javasolt témát napirendre kell tűzni, ha azt az OBT tagjainak legalább egyharmada javasolja. A Kúria teljes ülése, valamint bármely ítélőtábla vagy törvényszék összbírói értekezlete kezdeményezheti az OBT feladatkörébe tartozó kérdésnek az OBT napirendjére vételét és az OBT általi megtárgyalását. Az OBT akkor határozatképes, ha az ülésén tagjainak legalább kétharmada jelen van. Az OBT a határozatát szótöbbséggel hozza. Szavazategyenlőség esetén az elnök szavazata dönt. Az OBT ülés nyilvánossága
Az OBT ülése a bírák számára nyilvános, kivéve, ha az OBT zárt ülés tartását rendeli el. Akkor rendelhető el zárt ülés, ha az minősített adat, üzleti titok vagy külön törvényben meghatározott más titok megőrzése végett feltétlenül szükséges, továbbá ha az ülésen meghallgatott személyiségi jogainak védelme érdekében indokolt.
Az OBT ülésén – ideértve a zárt ülést is – az OBT tagjain kívül részt vesz a jegyzőkönyvvezető, tanácskozási joggal részt vesz az OBH elnöke, az igazságügyért felelős miniszter, a legfőbb ügyész, a Magyar Ügyvédi Kamara elnöke, a Magyar Országos Közjegyzői Kamara elnöke, az OBT elnöke és a tanácskozási joggal résztvevők által meghívott eseti szakértő, az OBT elnöke által meghívott civil és egyéb érdekképviseleti szerv vezetője.
Az OBT ülésén – akadályoztatása esetén – az igazságügyért felelős minisztert az államtitkár, az OBH elnökét az OBH általános elnökhelyettese, a legfőbb ügyészt a legfőbb ügyész helyettese, a Magyar Ügyvédi Kamara elnökét az elnökhelyettes, a Magyar Országos Közjegyzői Kamara elnökét az elnökhelyettes helyettesíti. Az OBT ülés jegyzőkönyve, összefoglalója
Az OBT ülésén elhangzottakról jegyzőkönyv, a bíróságok igazgatását és a bírák tevékenységét szélesebb körben érintő, a közérdeklődésre számot tartó döntésekről összefoglaló készül. Az összefoglalóba kerülő napirendekről és az összefoglaló tartalmáról az OBT az ülésen határoz. A zárt ülésen tárgyalt napirendet az összefoglaló nem tartalmaz.
A jegyzőkönyv a jelenlévők nevét, az elfogadott napirendet, az egyes napirendi pontok tárgyalásának menetét, ezen belül a hozzászóló nevét, álláspontja lényegét, a szavazás tényét, módját és a szavazás eredményét, valamint a döntés szövegét tartalmazza.
Az összefoglaló tartalmazza az ülésen tárgyalt napirendi pontok és döntések tömör összegzését. Az OBT a bíróságok központi honlapján és az intraneten
A központi honlapon közzé kell tenni az OBT éves üléstervét és az ülésről készült összefoglalót, továbbá a Kúria elnökének és az OBH elnökének tisztségére jelölt személyről történő előzetes véleménynyilvánításnak a jegyzőkönyvét.
Az intraneten kell közzétenni az OBT üléséről készült jegyzőkönyvet, kivéve ha az OBT zárt ülést tartott. Az OBT szervezeti és működési szabályzata
Az OBT a működésére vonatkozó részletes szabályokat a szervezeti és működési szabályzatában állapítja meg.

matches: BÍRÓSÁG Kúria Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria


text:
Műemlékek | Bogya
A kúriát (118-as számú ház) 1887-ben építették Kálnokyék birtokuk intézője számára. A kúria egyszerű, L alaprajzú, földszintes épület, amelynek háromtengelyes főhomlokzatát csak a téglalap ablakok tagolták. Napjainkban ezeket háromrészes ablakokra cserélték. Lakórésze az udvar felé pilléres folyosóval nyitott. A kúriához hosszú gazdasági épületet építettek. A kúria helyiségei egymás után sorakoznak, egyenes mennyezetük van. A századfordulón az ún. grófi kocsma volt a legnagyobb helyiség. A kúria területén található továbbá a zsellérlakás épülete, amelyben két helyiség van, az egyikben falazott hosszúkás kemence áll. Ezt az épületet, valamint a kúria gazdasági épületét gerendás famennyezet fedi. Az udvarban megtalálható az eredeti disznóól és a nagy, fából épült szín. A három melléképületnek eredetileg nádfedele volt, ezt mára kemény fedélre cserélték. A kúria alatt pince van boltíves mennyezettel. 1920-ban a kúriát id. Füssy Lajos vette meg, ma fia, ifj. Füssy Lajos lakik itt a testvérével. Az 1965-ös árvíz után nem maradt a környéken hasonló komplexum, megsemmisülése pótolhatatlan veszteséget jelentene.
Egy másik kúriát (120-as számú ház) a 19. század 80-as éveiben a családi telek egy részén verebi Végh Béla építtetett. A családnak a szomszéd falvakban is voltak birtokai, a legtöbb családtag Apácaszakállason élt. A kúria egyszerű, földszintes épület, téglalap alaprajzú, nyitott pilléres folyosóval, amely az udvarból mindkét végén hozzáférhető. A helyiségek egymás után sorakoznak, egyenes mennyezetük van. A kúria mellett tágas gazdasági udvar volt. A gyermektelen tulajdonos a gelléri Végh Vincét adoptálta, aki apjával együtt ideköltözött. A Végh család máig is tulajdonosa a kúriának, jóllehet 1947-ben át kellett volna települniük Magyarországra. Csak a család feje, Végh Vince költözött át, de 1948-ban ő is visszajött Csehszlovákiába. Végh Vince 1949-ben egyike volt azoknak a gazdáknak, akik elsőként léptek be az egységes földműves szövetkezetbe (efsz), bár ő volt a község legnagyobb gazdája. Azokban az időkben csak ez biztosította a túlélést. Az udvart elvette az efsz, a családnak csak a kúriát hagyták meg. 1959-ben az efsz vezetőségének parancsára le kellett bontani az udvar épületeit, csak a kúriát kímélték meg. Az épületet napjainkig jelentősen átépítették, 1960 után a déli kéttengelyes homlokzatot hozzáépítéssel kibővítették. A kúria mai tulajdonosa Végh Béla szeretné visszaállítani az épületet az eredeti állapotába.
A község hívőinek sohasem volt saját templomuk, ezért a környező falvakba jártak istentiszteletre. A katolikusok Lakszakállasra, a reformátusok Gellérre jártak, ahol a református egyház alsó- és felsőgelléri, valamint Bogyai hívői 1786-ban klasszicista türelem rendi templomot állíttattak. A községben a katolikusok a 20. század elején harangtornyot építtettek, amely eredetileg fából készült. Később vaskonstrukció váltotta fel. A harangtorony a községi park szélén áll, pléhből készült gúla alakú karcsú csúcsa van. A toronyban régebbi harang függ, amelyen ez a felirat áll: „Római katolikus templom Nep. Sz. János tiszteletére 1869 öntötte Walser Ferenc Pesten.” Az út túloldalán (a községi hivatal mellett) egy másik harangláb áll, amelyet 1926-ban építtettek a református egyház hívőinek. Az eredeti faszerkezetet a 60-as években vaskonstrukcióra cserélték. A haranglábat hagymakupola tető fedi. A toronyban függő harangon a következő felirat olvasható: „ A Nagy Isten dicsőségére öntetett a Bogyai református hívek kegyes adakozásából 1926 évben. Mi Urunk Istenünk gyűjts egybe minket, hogy a Te szent nevedet dicsérjük és hirdessük a te dicséretedet.” Zsoltár: 106. 47 V.
A község legszebb épülete a községi hivatal, amelyet 1913-ban építettek. Földszintes, kilenctengelyes téglalap alakú épület, a főhomlokzatát téglalap alakú ablakok tagolják, rusztikált sambránnal, szemöldökpárkánnyal. Az épület bejárata felett kétoldalt fél falsávokkal falazott orom van vázákkal. 1950 után az épület egy részében a helyi nemzeti bizottság (hnb) kapott helyet, másik részében óvoda működik. Az épület az udvarra részint pilléres folyosóval nyitott.
Községi hivatal régen
A temetőben központi betonkeresztet találunk színes pléhkorpusszal, 1936-ban állították. A temetőben találjuk a II. világháború áldozatainak emlékművét, amelyet 1989. június 12-én lepleztek le. A fekete márványtáblára az áldozatok nevét vésték. A temetőben több rózsaszín márványlapot találunk, ezek a 19. századból származó sírkövek.
← Népi építészet	A falu további épületei →

matches: kúria kúria kúria kúria kúria kúria kúria kúria


text:
Románia 1991. évi Alkotmánya
A román állam
(1) Románia szuverén, független, egységes és oszthatatlan nemzeti állam.
(2) A román államnak köztársasági kormányzati formája van.
(3) Románia demokratikus és társadalmi jogállam, amelyben az emberi méltóság, az állampolgári jogok és szabadságjogok, az emberi személyiség szabad fejlôdése, a igazságosság és a politikai pluralizmus a legfelsôbb értékeket képviseli és garantálva van.
(1) A nemzeti szuverenitás a román nép sajátja, amely azt a reprezentatív szervein és népszavazásokon keresztül gyakorolja.
(2) Saját nevében egyetlen csoport és egyetlen személy sem gyakorolhatja a szuverenitást.
(2) Az ország határait az alaptörvény szentesíti a nemzetközi jog elveinek és a többi általánosan elfogadott szabályainak elfogadásával.
(3) A terület közigazgatási szempontból községek, városok és megyék szerint van megszervezve. A törvény feltételei között egyes városokat municípiumokká nyilvánítanak.
(4) A román állam területére idegen népességek nem telepíthetôk át és nem kolonizálhatók.
A nép egysége és az állampolgárok egyenlôsége
(1) Az állam alapja a román nép egysége.
(2) Románia az összes állampolgárainak közös és oszthatatlan hazája, fajtól, nemzetiségtôl, etnikai eredettôl, nyelvtôl, vallástól, nemtôl, véleménytôl, politikai hovatartozástól, vagyontól vagy társadalmi eredettôl függetlenül.
(1) A román állampolgárság az alaptörvényben elôírt feltételek között szerezhetô meg, tartható meg vagy veszthetô el.
(2) A román állampolgárság nem vonható vissza azoktól, akik a születésüknél fogva szerezték meg.
A jog az identitáshoz
(1) Az állam elismeri és garantálja a nemzeti kisebbségekhez tartozó személyek jogát etnikai, kulturális, nyelvi és vallási identitásuk megôrzéséhez, fejlesztéséhez és kifejezéséhez.
(2) A nemzeti kisebbségekhez tartozó személyek identitásának megtartását, fejlesztését és kifejezését célzó állami védôintézkedéseknek a többi román állampolgárhoz viszonyítva meg kell felelniük az egyenlôség és a megkülönböztetéstôl való mentesség elveinek.
A külföldön élô románok
Az állam támogatja a kapcsolatok erôsítését az ország határain kívül élô románokkal és az állampolgárságuk szerinti álam törvényhozását betartva cselekvôen fellép etnikai, kulturális, nyelvi és vallási identitásuk megtartásáért, fejlesztéséért és kifejezéséért.
A pluralizmus és a politikai pártok
(1) A pluralizmus a román társadalomban az alkotmányos demokrácia feltételét és garanciáját képezi.
(2) A politikai pártok a törvény feltételei között alakulnak meg és tevékenykednek. A politikai pártok hozzájárulnak az állampolgárok politikai akaratának meghatározásához és kinyilvánításához, tiszteletben tartva a nemzeti szuverenitást, a területi integritást, a jogrendet és a demokrácia elveit.
A szakszervezetek alapszabályaik szerint alakulnak meg és tevékenykednek, a törvény feltételei között. A szakszervezetek hozzájárulnak az alkalmazottak jogainak megvédéséhez és szakmai, gazdasági és szociális érdekeik érvényesítéséhez.
Románia békés kapcsolatokat tart fenn és fejleszt ki az összes állammal, ezek keretében pedig jószomszédi kapcsolatokat, a nemzetközi jog elveinek és az általánosan elfogadott többi szabályának az alapján.
A nemzetközi jog és a hazai jog
(1) A román állam kötelezi magát, hogy következetesen és jóhiszemûen teljesíti az általa részes félként aláírt szerzôdésekbôl reá háruló kötelezettségeket.
(2) A parlament által a törvénynek megfelelôen ratifikált szerzôdések a hazai jog részét képezik.
(1) Románia zászlaja háromszínû; a színek elhelyezése függôleges, a zászlórúdtól kiindulva a következô sorrendben: kék, sárga, piros.
(2) Románia nemzeti napja December 1-je.
(3) Románia nemzeti himnusza a "Desteapta-te române".
(4) Az ország címerét és az állam pecsétjét alaptörvényekkel állapítják meg.
A fôváros
Románia fôvárosa Bukarest municípium.
Az alapvetô jogok, szabadságjogok és kötelezettségek
A jogok egyetemessége
(1) Az állampolgárok az Alkotmányban és más törvényekben szentesített jogokat és szabadságjogokat élvezik, és az említettekben elôírt kötelezettségek hárulnak rájuk.
(2) A törvény csakis a jövô tekintetében rendelkezhet, kivéve a kedvezôbb büntetôtörvényt.
A jogegyenlôség
(1) Az állampolgárok kiváltságok és megkülönböztetések nélkül egyenlôk a törvény és a közigazgatások elôtt.
(2) Senki sem állhat a törvény fölött.
(3) A polgári vagy katonai köztisztségeket vagy méltóságokat csakis a román állampolgársággal és az országban lakhellyel rendelkezô személyek tölthetik be.
A román állampolgárok külföldön
A román állampolgárok külföldön a román állam oltalmát élvezik és teljesíteniük kell kötelezettségeiket, az országból való távollétükkel összeegyeztethetetlenek kivételével.
Az idegen állampolgárok és a hontalanok
(1) A Romániában lakó idegen állampolgárok és hontalanok az Alkotmány és más törvények által a személyek és a vagyonok tekintetében garantált általános oltalmat élvezik.
(2) A menedékjogot a törvény feltételei között adják meg és vonják vissza, betartva a Románia által részes félként aláírt nemzetközi szerzôdéseket és megállapodásokat.
A kiadatás és a kiutasítás
(1) A román állampolgár nem adható ki vagy nem utasítható ki Romániából.
(2) Az idegen állampolgárok és a hontalanok csakis valamely nemzetközi megállapodás alapján vagy a kölcsönösség feltételei között adhatók ki.
(3) A kiutasítást vagy a kiadatást az igazságszolgáltatás határozza el.
Az emberi jogokra vonatkozó nemzetközi szerzôdések
(1) Az állampolgárok jogaira és szabadságjogaira vonatkozó alkotmányos rendelkezések az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatával és a Románia által részes félként aláírt paktumokkal és más szerzôdésekkel összefüggésben értelmezendôk és alkalmazandók.
(2) A Románia által az alapvetô emberi jogokra vonatkozóan részes félként aláírt paktumok és szerzôdések és a belföldi törvények közötti eltérések fennállása esetén a nemzetközi szabályozásokat kell elsôbbségben részesíteni.
Az igazságszolgáltatáshoz való szabad hozzáférés
(1) Bármely személy az igazságszolgáltatáshoz fordulhat jogainak, szabadságjogainak vagy törvényes érdekeinek a megvédéséért.
(2) E jog gyakorlását egyetlen törvény sem korlátozhatja.
Az alapvetô jogok és szabadságjogok
A jog az élethez és a fizikai és pszichikai integritáshoz
(1) A jog az élethez, valamint a jog a személy fizikai és pszichikai integritásához garantálva van.
(2) Senkit sem lehet fizikai kínzásnak vagy bármiféle embertelen vagy lealacsonyító büntetésnek vagy kezelésnek alávetni.
(3) Tilos a halálbüntetés.
(1) Az egyéni szabadság és a személy biztonsága sérthetetlen.
(2) Valamely személy megmotozása, fogva tartása vagy letartóztatása csakis a törvény által elôírt esetekben és eljárással megengedett.
(3) A fogva tartás nem lehet 24 órát maghaladó.
(4) A letartóztatás a magisztrátus által kibocsátott parancs alapján legfeljebb 30 napos idôtartamra eszközölhetô. A letartóztatott a letartóztatási parancs törvényessége tekintetében panasszal fordulhat a bírához, aki köteles indokolt határozattal dönteni. A letartóztatás meghosszabbítását csakis a bírói hatóság hagyja jóvá.
(5) A fogvatartottnak vagy a letartóztatottnak az általa ismert nyelven azonnal a tudomására kell hozni a fogvatartás vagy a letartóztatás okait, vádat pedig a legrövidebb határidôn belül; a vád csakis a választott vagy a hivatalból kinevezett ügyvéd jelenlétében hozandó tudomásra.
(6) A fogvatartott vagy a letartóztatott szabadlábra helyezése kötelezô, ha az említett intézkedések okai megszûntek.
(7) Az elôzetes letartóztatásban levô személynek jogában áll kérni ideiglenes szabadlábra helyezését, bírósági ellenôrzés alatt vagy kaucióra.
(8) Az elítélô bírói határozat véglegessé válásáig a személy ártatlannak tekintendô.
(9) Bármely büntetés csakis a törvény feltételei között és alapján róható ki és alkalmazható.
A jog a védelemhez
(1) A jog a védelemhez garantált.
(2) A per egész folyamán a felek választott vagy hivatalból kinevezett ügyvéd segédletére jogosultak.
A mozgásszabadság
(1) A belföldi és a külföldi mozgásszabadság garantált. E jog gyakorlásának a feltételeit a törvény állapítja meg.
(2) Minden állampolgárnak biztosította joga, hogy lakhelyét vagy székhelyét az ország bármely helységében szabadon válassza meg, kivándoroljon, valamint visszatérjen az országba.
Az intim, a családi és a magánélet
A lakás sérthetetlensége
(1) A lakás és a székhely sérthetetlen. Senki sem hatolhat be valamely személy lakására vagy székhelyére és nem tartózkodhat ott ennek engedélye nélkül.
(2) Az (1) bekezdés elôírásaitól törvényes úton el lehet térni a következô helyzetekben:
a) valamely letartóztatási parancs vagy bírósági határozat végrehajtásáért;
b) valamely személy életét, testi épségét vagy javait fenyegetô veszély elhárításáért;
c) a nemzetbiztonság vagy a közrend megvédésért;
d) valamely járvány terjedésének megelôzéséért.
(3) A házkutatásokat kizárólag a magisztrátus rendelheti el, s azokat csakis a törvény által elôírt formákban lehet végrehajtani.
(4) Tilos házkutatást tartani éjszaka idején, a tettenéréses bûncselekmény kivételével.
A levelek, a táviratok, más postai küldemények, telefonbeszélgetések és a többi közlési eszköz titkossága sérthetetlen.
(1) A gondolatok, a vélemények, akárcsak a vallásos hitek szabadsága semmilyen formában sem korlátozható. Senki sem kényszeríthetô valamely vélemény elfogadására vagy a meggyôzôdésével ellenkezô vallásos hithez való csatlakozásra.
(3) A vallásfelekezetek szabadok és a saját alapszabályaik szerint szervezendôk meg, a törvény feltételei között.
(4) A vallásfelekezetek közötti kapcsolatokban tilos a vallási gyûlöletkeltés bármely formáját, eszközét, aktusát vagy cselekményét igénybe venni.
(5) A vallásfelekezetek önállóak az állammal szemben és ennek a támogatását élvezik, ideértve a vallásos lelkigondozás megkönnyítését a hadseregben, a kórházakban, a börtönökben, a menhelyeken és az árvaházakban.
(6) A szülôknek vagy a gyámoknak jogukban áll a saját meggyôzôdésük szerint biztosítani a rájuk bízott fiatalkorú gyermekek nevelését.
(1) A gondolatok, a vélemények vagy a hitvallások és bármiféle alkotások élô szóval, írással, képekkel, hangokkal vagy más tömegkommunikációs eszközökkel való kifejezésének a szabadsága sérthetetlen.
(4) Egyetlen kiadványt sem lehet betiltani.
(5) A törvény a tömegkommunikációs eszközöket finanszírozási forrásuk feltárására kötelezheti.
(6) A kifejezés szabadsága nem sértheti meg a személy méltóságát, becsületét, magánéletét és jogát saját arculatának hû tükrözéséhez.
(7) A törvény tiltja az ország és a nemzet gyalázását, a buzdítást az agressziós háborúra, a nemzeti, a faji, osztály- és vallási gyûlöletre, az uszítást a megkülönböztetésre, a területi szeparatizmusra vagy a nyilvános erôszakra, valamint az erkölccsel ellenkezô obszcén megnyilvánulásokra.
(8) A köztudomásra hozott tájékoztatásért vagy alkotásért a polgárjogi felelôsség a kiadót vagy az alkotót, a szerzôt, a mûvészi rendezvény szervezôjét, a sokszorosító eszköz, a rádió- vagy a televízióállomás tulajdonosát terheli, a törvény feltételei között. A sajtóvétkeket törvény útján kell megállapítani.
A jog a tájékozódáshoz
(1) A személy jogát a bármely közérdekû tájékoztatáshoz való hozzáféréshez korlátozni nem lehet.
(2) A közhatóságok a rájuk háruló illetékességek szerint kötelesek biztosítani az állampolgárok korrekt tájékoztatását a közügyekrôl és a magánérdekû kérdésekrôl.
(3) A tájékoztatáshoz való jog nem sértheti a fiatalok védelmét célzó intézkedéseket vagy a nemzetbiztonságot.
(4) A közületi és a privát tömegtájékoztatási eszközök kötelesek biztosítani a közvélemény korrekt tájékoztatását.
(5) A közületi rádió- és televíziószolgálatok önállóak. Ezeknek a jelentôs társadalmi és politikai csoportok számára garantálniuk kell az antennához való hozzáférés jogát. E szolgálatok szervezése és a tevékenységük feletti parlamenti ellenôrzés az alaptörvénnyel szabályozandó.
A jog a tanuláshoz
(1) A tanuláshoz való jogot a kötelezô általános iskolai oktatás, a líceumi és a szakmai oktatás, a felsôoktatás, valamint más oktatási és továbbképzési formákban biztosítják.
(2) Az oktatás minden fokon román nyelven folyik. A törvény feltételei között az oktatás valamely világnyelven is lebonyolítható.
(3) Garantált a nemzeti kisebbségekhez tartozó személyek joga anyanyelvük tanulásához és a jog ahhoz, hogy ezen a nyelven oktathassák ôket; e jogok gyakorlásának a módozatait törvénnyel állapítják meg.
(4) Az állami oktatás ingyenes, a törvénynek megfelelôen.
(5) Az oktatási intézmények, ideértve a magánintézményeket is, a törvény feltételei között hozandók létre és bonyolítják le tevékenységüket.
(6) Az egyetemi autonómia garantált.
(7) Az állam biztosítja a vallásos oktatás szabadságát, minden egyes vallásfelekezet sajátos követelményei szerint. Az állami iskolákban a vallásos oktatást a törvény útján szervezik meg és garantálják.
Jog az egészség oltalmazásához
(1) A jog az egészség oltalmazásához garantált.
(2) Az állam köteles intézkedéseket foganatosítani a higiénia és az egészség biztosítására.
(3) Az orvosi ellátás és a megbetegedésekkel, balesetekkel, a szüléssel és az egészség helyreállításával kapcsolatos társadalombiztosítási rendszer szervezését, az orvosi szakmáknak és a gyógyításhoz fûzôdô tevékenységeknek az ellenôrzését, valamint a személy testi és szellemi épségének megvédését célzó más intézkedéseket a törvény szerint kell megállapítani.
(1) Az állampolgárok a választások napjáig, ezt is beleértve, betöltött 18 éves életkoruktól rendelkeznek szavazati joggal.
(2) Nem rendelkeznek szavazati joggal a szellemi fogyatékosok vagy a tilalom alatt álló elmebetegek, valamint a végleges bírósági határozattal a választási jogaik elvesztésére ítélt személyek.
A jog a megválasztáshoz
(1) Joguk van a megválasztásra azoknak a szavazatjogosult állampolgároknak, akik eleget tesznek a 16. szakasz (3) bekezdésében foglalt feltételeknek, ha nem tiltották el ôket a politikai pártokba való egyesüléstôl a 37. szakasz (3) bekezdése szerint.
(2) A jelölteknek, ahhoz, hogy a Képviselôházba megválasszák ôket a választások napjáig, ezt is beleértve, be kell tölteniük legalább a 23 éves életkort és a legalább 35 éves életkort ahhoz, hogy megválasszák ôket a Szenátusba vagy a Románia elnöke tisztségébe.
A nagygyûlések, a tüntetések, a felvonulások vagy bármely más gyülekezések szabadok és csakis békésen, bármilyen fegyver nélkül szervezhetôk meg és bonyolíthatók le.
(1) Az állampolgárok szabadon egyesülhetnek politikai pártokba, szakszervezetekbe és más egyesülési formákba.
(2) Nem alkotmányosak azok a pártok vagy szervezetek, amelyek a céljaiknál vagy a tevékenységüknél fogva síkra szállnak a politikai pluralizmus, a jogállam elvei vagy Románia szuverenitása, integritása, illetve függetlensége ellen.
(3) Nem lehetnek a politikai pártok tagjai az Alkotmánybíróság tagjai, a nép ügyvédjei, a magisztrátusok, a hadsereg aktív tagjai, a rendôrök s a közhivataloknak az alaptörvénnyel megállapított más kategóriái.
(4) Tiltottak a titkos jellegû egyesülések.
A munka és a munka szociális oltalmazása
(1) A munkához való jog nem korlátozható. A szakma, valamint a munkahely szabadon választható meg.
(2) Az alkalmazottaknak joguk van a munka szociális oltalmazásához. A védôintézkedések a munkabiztonságra és -higiéniára, a nôk és az ifjak munkarendszerére, az összgazdasági viszonylatban bevezetett minimális fizetésre, a heti pihenésre, a fizetett pihenôszabadságra, a nehéz körülmények között végzett munkára, valamint más sajátos helyzetekre vonatkoznak.
(3) A munkanap normális idôtartama átlagosan legfeljebb 8 óra.
(4) Az egyenlô munkáért a nôk a férfiakéval egyenlô fizetésben részesítendôk.
(5) Garantált a jog a kollektív munkaügyi egyezkedésekhez és garantált a kollektív megállapodások kötelezô jellege.
(1) Tilos a kényszermunkát alkalmazni.
(2) Nem képez kényszermunkát:
a) a katonai jellegû szolgálat vagy a kötelezô katonai szolgálatot a törvény szerint vallási okokból nem teljesítôk által e szolgálat helyett kifejtett tevékenység;
b) valamely elítélt személy által a fogvatartás vagy a feltételes szabadlábra helyezés idején normális körülmények között kifejtett munka;
c) a természeti csapások vagy más veszélyes helyzetek által megkövetelt, valamint a törvény által megállapított szokványos polgári kötelezettségekhez tartozó szolgáltatások.
(1) Az alkalmazottaknak a szakmai, gazdasági és szociális érdekeik megvédéséért joguk van sztrájkhoz folyamodni.
(2) E jog gyakorlásának feltételeit és korlátait, valamint a társadalom számára lényeges szolgáltatások biztosításához szükséges garanciákat a törvény állapítja meg.
A magántulajdon oltalma
(1) A tulajdonhoz való jog, valamint az állammal szembeni követelések kielégítése garantált. E jogok tartalmát és korlátait a törvény állapítja meg.
(2) A magántulajdont, a tulajdonosoktól függetlenül, egyenlôen oltalmazza a törvény. Az idegen állampolgárok és a hontalanok a földterületek fölött nem szerezhetnek tulajdonjogot.
(3) Senkinek a tulajdona sem sajátítható ki, hacsak nem a törvény szerint megállapított valamely közhasznú ügy esetében, igazságos és elôzetes kártérítéssel.
(4) A közhatóság bármely ingatlantulajdon altalaját felhasználhatja közérdekû munkálatokra, azzal a kötelezettséggel, hogy a tulajdonosnak megtérítse a talajban, az ültetvényekben vagy az építményekben okozott, valamint a hatóságoknak felróható egyéb károkat.
(5) A (3) és a (4) bekezdésben említett kártérítéseket a tulajdonossal közös megegyezéssel vagy, véleménykülönbség esetén, az igazságszolgáltatás útján kell megállapítani.
(6) A tulajdonjog kötelez a környezetvédelemmel és a jószomszédság biztosításával kapcsolatos, valamint más feladatok teljesítésére, amelyek a törvény vagy a szokás szerint a tulajdonosra hárulnak.
(7) A törvényes úton szerzett vagyont nem lehet elkobozni. A megszerzés törvényes jellege feltételezett.
(8) A valamely bûncselekmény vagy kihágás elkövetésére szánt vagy használt, akárcsak az ezek elkövetésébôl eredô javak csakis a törvény feltételei között kobozhatók el.
Az örökösödési jog
Az örökösödési jog garantált.
(1) Az állam köteles az állampolgárok számára természetüknél fogva méltányos életszínvonalat biztosító gazdasági fejlesztési és szociális oltalmazási intézkedéseket hozni.
(2) Az állampolgárok a nyugdíjra, fizetett szülési szabadságra, az állami egészségügy által nyújtott orvosi ellátásra, munkanélküliségi segélyre és a törvény által elôírt más formájú szociális gondozásra jogosultak.
(1) A család a házastársak szabad akaratnyilvánításából létrejött házasságon, a házastársak egyenlôségén s a szülôk azon jogán és kötelezettségén alapul, hogy biztosítsák a gyermekek eltartását, nevelését és oktatását.
(2) A házasság megkötésének, felbontásának és semmisségének a feltételeit a törvény útján kell megállapítani. Az egyházi házasságkötés csakis a polgári házasságkötés után celebrálható.
(3) A házasságon kívül született gyermekek a házasságból eredôkkel egyenlôk a törvény elôtt.
A gyermekek és az ifjak oltalmazása
(1) A gyermekek és az ifjak jogaik érvényesítésében különleges oltalmazási és segédleti rendszernek örvendenek.
(2) Az állam a gyermekek számára állami családi pótlékot nyújt és segélyeket a beteg vagy a hátrányos helyzetben levô gyermekek gondozására. A gyermekek és az ifjak szociális oltalmazásának egyéb formáit törvénnyel kell megállapítani.
(3) Tilos a fiatalkorúak kizsákmányolása, olyan tevékenységekben való foglalkoztatása, amelyek rájuk egészségi, erkölcsi szempontból károsak lehetnének vagy veszélyeztethetnék az életüket, illetve a normális fejlôdésüket.
(4) A 15 éves életkoron aluli fiatalkorúak fizetéses alkalmazottakként nem foglalkoztathatók.
(5) A közhatóságok kötelesek hozzájárulni az ifjaknak az ország politikai, társadalmi, gazdasági, kulturális és sportéletében való szabad részvételéhez szükséges feltételek megteremtéséhez.
A hátrányos helyzetben levô személyek oltalmazása
A hátrányos helyzetben levô személyek különleges oltalmazást élveznek. Az állam biztosítja a hátrányos helyzetben levôkkel kapcsolatos országos megelôzési, kezelési, alkalmazkodóképesség-helyreállítási, oktatási, kiképzési és a társadalomba való beilleszkedési politika alkalmazását, tiszteletben tartva a szülôkre és a gyámokra háruló jogokat és kötelességeket.
A folyamodási jog
(1) Az állampolgároknak jogukban áll, hogy csakis az aláírók nevében megfogalmazott beadványokkal a közhatóságokhoz folyamodjanak.
(2) A törvényesen megalakított szervezetek jogosultak arra, hogy folyamodványokat nyújtsanak be, kizárólag az általuk képviselt közösségek nevében.
(3) A folyamodási jog gyakorlása illetékmentes.
(4) A közhatóságok a folyamodványokra a törvény szerint megállapított határidôkben és feltételek között válaszolni kötelesek.
A valamely közhatóság által sértett személy joga
(1) A valamely jogában a közhatóság által adminisztratív aktussal vagy a kérelme törvényes határidôre való megoldásának elmulasztásával sértett személy jogosult az igényelt jog elismerésének, az aktus semmissé nyilvánításának elnyerésére és a neki okozott kár megtérítésére.
(2) E jog gyakorlásának feltételeit és korlátait alaptörvénnyel kell megállapítani.
(3) Az állam a törvény szerint vagyonjogilag felel a büntetôperekben elkövetett igazságszolgáltatási tévedésekkel okozott károkért.
Egyes jogok vagy szabadságjogok gyakorlásának korlátozása
(1) Egyes jogok vagy szabadságjogok gyakorlása csakis a törvénnyel korlátozható s csakis ha ezt, az eseteknek megfelelôen, megköveteli a nemzetbiztonságnak, a közrendnek, -egészségnek vagy -erkölcsnek, az állampolgárok jogainak és szabadságjogainak a megvédése; a bûnügyi eljárás lebonyolítása; valamely természeti csapás vagy valamely rendkívül súlyos katasztrófa következményeinek megelôzése.
(2) A korlátozásnak arányosnak kell lennie a korlátozást kiváltó helyzettel, és nem érintheti a jogok vagy a szabadságjogok fennállását.
Alapvetô kötelezettségek
Az ország iránti hûség
(1) Az ország iránti hûség szent jellegû.
(2) A köztisztségekkel megbízott állampolgárok, akárcsak a katonák felelôsséggel tartoznak a rájuk háruló kötelezettségek hûséges teljesítéséért, és ebbôl a célból le kell tenniük a törvény által megkövetelt esküt.
Az Alkotmánynak, az Alkotmány szupremációjának és a törvényeknek a betartása kötelezô.
(1) Románia megvédése az állampolgárok joga és kötelessége.
(2) A katonai szolgálat kötelezô a román állampolgárságú, 20. életévüket betöltött férfiak számára, a törvényben elôírt esetek kivételével.
(3) Az állampolgárok a 35. életévükig sorolhatóak be kiképzésre a tényleges katonai szolgálat keretében.
(1) Az állampolgárok kötelesek adókkal és illetékekkel hozzájárulni a közköltségek fedezéséhez.
(2) A törvényes adóztatási rendszernek biztosítania kell a pénzügyi terhek igazságos elosztását.
(3) Tilos bármely más szolgáltatás igénylése, kivéve a törvény által rendkívüli helyzetekben megállapítottakat.
A jogok és a szabadságjogok gyakorlása
A román állampolgároknak, az idegen állampolgároknak és a hontalanoknak az alkotmányos jogaikat és szabadságjogaikat jóhiszemûen, mások jogainak és szabadságjogainak megsértése nélkül kell gyakorolni.
Kinevezés és szerep
(1) A nép ügyvédjét az állampolgárok jogainak és szabadságjogainak a megvédése céljából a Szenátus nevezi ki, 4 éves idôtartamra. A nép ügyvédje intézményének a szervezését és mûködését alaptörvénnyel kell megállapítani.
(2) A nép ügyvédje nem tölthet be semmilyen más köz- vagy magántisztséget.
A feladatkör gyakorlása
(1) A Nép ügyvédje hivatalból vagy a jogaikban és a szabadságjogaikban megsértett személyek kérésére gyakorolja feladatkörét, a törvény által megállapított keretek között.
(2) A közhatóságok kötelesek a nép ügyvédje számára biztosítani a feladatköre gyakorlásához szükséges támogatást.
Jelentéstétel a parlament elôtt
A nép ügyvédje jelentéseket terjeszt a parlament két háza elé évente vagy ezek kérésre. A jelentések a törvénykezésre vagy más természetû intézkedésekre vonatkozó ajánlásokat tartalmazhatnak az állampolgári jogok és szabadságjogok megvédése céljából.
A közhatóságok
Szervezés és mûködés
A szerep és az összetétel
(1) A parlament a román nép legfelsôbb képviseleti szerve és az ország egyetlen törvényhozási hatósága.
(2) A parlament a Képviselôházból és a Szenátusból áll.
A házak megválasztása
(1) A Képviselôházat és a Szenátust általános, egyenlô, közvetlen, titkos és szabadon kifejezett szavazattal választják meg, a választási törvény szerint.
(2) A nemzeti kisebbségekhez tartozó állampolgárok azon szervezetei, amelyek a választásokon nem kapják meg a parlamenti képviseletükhöz szükséges szavazatszámot, egy-egy képviselôi helyre jogosultak, a választási törvény feltételei között. A valamely nemzeti kisebbséghez tartozó állampolgárokat csak egyetlen szervezet képviselheti.
(3) A képviselôk és a szenátorok számát a választási törvény az ország lakosságához viszonyítva állapítja meg.
A mandátum idôtartama
(1) A Képviselôházat és a Szenátust 4 éves idôtartamú, háború vagy katasztrófa esetén alaptörvénnyel meghosszabbítható mandátumra választják meg.
(2) A képviselôházi és a szenátusi választásokat a mandátum lejártától vagy a parlament feloszlatásától számított legfeljebb 3 hónapon belül le kell bonyolítani.
(3) Az újonnan megválasztott parlamentnek, Románia elnöke összehívására, a választásoktól számított legfeljebb 20 napon belül össze kell ülnie.
(4) A házak mandátumát az új parlament törvényes összeüléséig meghosszabbíthatják. Ebben az idôszakban nem lehet felülvizsgálni az Alkotmányt és nem lehet elfogadni, módosítani vagy hatályon kívül helyezni alaptörvényeket.
(5) Az elôzô parlament napirendjén szereplô törvénytervezetek és törvényhozási javaslatok az új parlamentben követik az eljárást.
A belsô szervezés
(1) Minden egyes ház szervezését és mûködését saját szabályzattal kell megállapítani. A házak pénzügyi forrásait az általuk jóváhagyott költségvetésekben kell elôirányozni.
(2) Mindegyik ház állandó bürót választ magának. A Képviselôház és a Szenátus elnökét a házak mandátumának idôtartamára választják meg. Az állandó büró többi tagját az ülésszakok elején választják meg. Az állandó bürók tagjai visszahívhatók a mandátum lejárta elôtt.
(3) A képviselôk és a szenátorok, az egyes házak szabályzatai szerint, parlamenti csoportokba szervezôdhetnek.
(4) Mindegyik ház állandó bizottságokat hoz létre magának és vizsgálóbizottságokat vagy más különleges bizottságokat alakíthat. A házak közös bizottságokat hozhatnak létre.
(5) Az állandó bürók és a parlamenti bizottságok az egyes házak politikai összetétele szerint hozandók létre.
Együttes ülések
(1) A Képviselôház és a Szenátus külön üléseken és együttes üléseken fejti ki munkálatait. Az együttes ülésen a munkálataikat a képviselôk és a szenátorok többségének a szavazatával elfogadott szabályzat szerint bonyolítják le.
(2) A házak együttes ülést a következô esetben tartanak:
a) Románia elnöke üzenetének a meghallgatása;
b) az állami költségvetésnek és állami társadalombiztosítási költségvetésnek a jóváhagyása;
c) az általános vagy részleges mozgósítás kihirdetése;
d) a hadiállapot kihirdetése;
e) a katonai ellenségeskedések felfüggesztése vagy beszüntetése;
f) a Legfelsôbb Honvédelmi Tanács és a Számvevôszék jelentésének megvizsgálása;
g) a Román Hírszerzô Szolgálat igazgatójának kinevezése Románia elnökének javaslatára, és az e szolgálat tevékenysége feletti ellenôrzés gyakorlása;
h) más olyan feladatok ellátása, amelyeknek az Alkotmány vagy a szabályzat szerint együttes ülésen kell eleget tenni.
(1) A Képviselôház és a Szenátus évente két rendes ülésszakra ül össze. Az elsô ülésszak február hónapban kezdôdik, és nem tarthat tovább június hónap végénél. A második ülésszak szeptember hónapban kezdôdik, és nem tarthat tovább december hónap végénél.
(2) A Képviselôház és a Szenátus Románia elnökének, az egyes házak állandó bürójának vagy a képviselôk. illetve a szenátorok legalább egyharmadának a kérésére rendkívüli ülésszakra is összeül.
(3) A házakat az elnökeik hívják össze.
A jogi aktusok és a törvényes kvórum
A Képviselôház és a Szenátus tagjai többségének a jelenlétében törvényeket, határozatokat és indítványokat fogad el.
Az ülések nyilvános jellege
(1) A két ház ülései nyilvánosak.
(2) A házak elhatározhatják, hogy egyes ülések titkosak legyenek.
A képviselô és szenátorok státusa
A képviseleti mandátum
(1) Mandátumuk gyakorlása során a képviselôk és a szenátorok a nép szolgálatában állnak.
(2) Bármely imperatív jellegû mandátum semmis.
A képviselôk és a szenátorok mandátuma
(1) A képviselôk és a szenátorok az illetô házak törvényes összeülésének idôpontjától gyakorolják mandátumaikat, ezek igazolásának a feltételével.
(2) A képviselôi vagy a szenátori minôség megszûnik az újonnan megválasztott házak összeülésének törvényes idôpontjában vagy lemondás, a választási jogok elvesztése, összeférhetetlenség vagy elhalálozás esetén.
(1) Senki sem lehet egy idôben képviselô és szenátor.
(2) A képviselôi vagy a szenátori minôség összeegyeztethetetlen bármely közhatósági tisztség gyakorlásával, a kormánytagi tisztség kivételével.
(3) Más összeférhetetlenségek alaptörvénnyel állapítandók meg.
A parlamenti mentelmi jog
(1) A képviselô vagy a szenátor kamarájának az érintett meghallgatása után adott jóváhagyása nélkül nem tartható fogva, nem tartóztatható le, nem vethetô alá motozásnak vagy nem indítható ellene bûnügyi vagy kihágási eljárás. Az ítélkezés a Legfelsôbb Igazságügyi Bíróság illetékességébe tartozik.
(2) A képviselô vagy a szenátor tettenéréses bûncselekmény esetén lefogható és alávethetô a motozásnak. Az igazságügyi miniszternek a lefogásról és a motozásról késedelem nélkül értesítenie kell az illetô ház elnökét. Ha az így értesített ház megállapítja, hogy nincs ok a fogvatartásra, azonnal el kell rendelnie az említett intézkedések visszavonását.
A vélemények függetlensége
A képviselôk és a szenátorok nem vonhatók jogi felelôsségre a mandátumuk gyakorlása során leadott szavazataikért vagy kifejezett politikai véleményeikért.
A juttatás és a többi járandóságok
A képviselôk és a szenátorok havi juttatásban részesülnek. A juttatások összegét és a többi járandóságot törvénnyel kell megállapítani.
A törvénybe foglalás
Törvénykategóriák
(1) A parlament alkotmányos törvényeket, alaptörvényeket és köztörvényeket fogad el.
(2) Az alkotmányos törvények tárgya az Alkotmány felülvizsgálása.
(3) Alaptörvénnyel szabályozandó:
b) a politikai pártok szervezése és mûködése;
c) népszavazás szervezése és lebonyolítása;
d) a kormánynak és a Legfelsôbb Honvédelmi Tanácsnak a szervezése;
e) az ostromállapot és a sürgôsségi állapot rendszere;
f) a bûncselekmények, a büntetések és végrehajtásuk rendszere;
g) az amnesztia vagy közkegyelem gyakorlása;
h) a Magisztratúra Legfelsôbb Tanácsának, a bírósági hatóságoknak, a Közügyek Minisztériumának és a Számvevôszéknek a szervezése és mûködése;
i) a köztisztviselôk státusa;
j) a közigazgatási bíróság;
k) a tulajdon és az öröklés általános jogrendszere;
l) a munkaviszonyok, a szakszervezetek és a szociális oltalmazás általános rendszere;
m) az oktatás általános megszervezése;
n) a vallásfelekezetek általános rendszere;
o) a helyi közigazgatás, a területi szervezés, valamint a helyi autonómia általános rendszere;
p) a kizárólagos gazdasági övezet megállapítási módja;
r) a többi olyan terület, amelynek tekintetében az Alkotmány alaptörvények elfogadását írja elô.
A törvényhozási kezdeményezés
(1) A törvényhozási kezdeményezés a kormányt, a képviselôket, a szenátorokat illeti meg, és törvényhozási kezdeményezést tehet legalább 250000 szavazati joggal rendelkezô állampolgár is. Az állampolgárok törvényhozási kezdeményezéseinek legalább az ország megyéi egynegyedébôl kell kiindulnia, s e megyék mindegyikében vagy Bukarest municípiumban legalább 10000 aláírást kell gyûjteni a kezdeményezés támogatására.
(2) Az állampolgári törvényhozási kezdeményezés tárgyát nem képezhetik az adóügyi, a nemzetközi jellegû kérdések, az amnesztia és a közkegyelem.
(3) A kormány a törvénytervezetnek a házak egyikébe való eljuttatásával gyakorolja törvényhozási jogát.
(4) A törvényhozási kezdeményezés jogát gyakorló képviselôk, szenátorok és állampolgárok csakis a törvénytervezetek esetében kért formában terjeszthetnek elô törvényhozási javaslatokat.
(5) A törvényhozási javaslatokat abban a házban kell elôször elfogadásra terjeszteni, amelyhez benyújtották azokat.
A törvények és a határozatok elfogadása
(1) Az alaptörvényeket és a házak szabályzataira vonatkozó határozatokat mindegyik ház tagjainak a szavazattöbbségével fogadják el.
(2) A köztörvényeket és a határozatokat mindegyik ház jelen levô tagjainak a szavazattöbbségével fogadják el.
(3) A parlament, a kormány kérésére vagy saját kezdeményezésbôl, a házak mindegyikének, szabályzata szerint megállapított sürgôsségi eljárással fogadhat el törvénytervezeteket és törvényhozási javaslatokat.
A törvénytervezetek és a törvényhozási javaslatok elküldése egyik házból a másikba
Az egyik ház által elfogadott törvénytervezeteket vagy törvényhozási javaslatokat meg kell küldeni a parlament másik házának. Ha ez utóbbi elutasítja a törvénytervezetet vagy a törvényhozási javaslatot, ezeket újabb megvitatásra vissza kell küldeni az ôket elfogadó háznak. Az újabb elutasítás végleges.
(1) Ha az egyik ház a másik ház által jóváhagyottól eltérô formában fogad el valamely törvénytervezetet vagy törvényhozási javaslatot, a házak elnökeinek közvetítési eljárást kell kezdeményezniük egy paritásos bizottság révén.
(2) Abban az esetben, ha a bizottság nem jut megegyezésre, vagy ha az egyik ház nem hagyja jóvá a közvetítô bizottság jelentését, az eltérô szövegrészeket, együttes ülésen, megvitatás végett a Képviselôház és a Szenátus elé terjesztik, amelyeknek a 74. szakasz (1) vagy (2) bekezdésében elôírt többség szavazatával kell elfogadniuk a végleges szöveget.
(1) A törvényt kihirdetés végett meg kell küldeni Románia elnökének. A törvényt az átvételétôl számított legfeljebb 20 napos határidôn belül ki kell hirdetni.
(2) Az elnök, a kihirdetés elôtt, a parlamenttôl egyetlen alkalommal kérheti a törvény újbóli megvizsgálását.
(3) Ha az elnök a törvény újbóli megvizsgálását kérte vagy kérétk a törvény alkotmányosságának a megvizsgálását, a törvényt az újbóli megvizsgálás után elfogadott törvény átvételétôl vagy az Alkotmánybíróságnak a törvény alkotmányosságát igazoló döntése átvételétôl számított legfeljebb 10 napon belül ki kell hirdetni.
A törvényt közzé kell tenni Románia Hivatalos Közlönyében, s az a közzétételének idôpontjában vagy a szövegben elôírt idôpontban lép hatályba.
A Törvényhozási Tanács
(1) A Törvényhozási Tanács a parlament tanácsadó szakszerve, amely az egész törvényhozás rendszeresítése, egységesítése és egybehangolása céljából véleményezi a szabályozó rendelkezések tervezeteit. A tanács vezeti Románia törvényhozásának hivatalos nyilvántartását.
(2) A Törvényhozási Tanács létesítését, szervezését és mûködését alaptörvénnyel kell megállapítani.
(1) Románia elnöke képviseli a román államot és szavatolja az ország nemzeti függetlenségét, egységét és területi integritását.
(2) Románia elnöke felügyel az Alkotmány betartására és a közhatóságok jó mûködésére. Ebbôl a célból az elnök közvetítési funkciót gyakorol az állam hatalmai között, valamint az állam és a társadalom között.
(1) Románia elnökét általános, egyenlô, közvetlen, titkos és szabadon kifejezett szavazattal választják meg.
(2) Megválasztottnak azt a jelöltet nyilvánítják, amelyik a választás elsô fordulóján megkapta a választói jegyzékekben szereplô választók többségének a szavazatát.
(3) Abban az esetben, ha a jelöltek egyike sem érte el ezt a többséget, az elsô fordulón kapott szavazatok számrendje szerint megállapított elsô két jelölt között megszervezik a választás második fordulóját. Megválasztottnak azt a jelöltet nyilvánítják, aki a legtöbb szavazatot kapta.
(4) Románia elnökének a tisztségét csak legfeljebb két mandátum idôszakára töltheti be egyetlen. A mandátumi idôszakok egymást követôk is lehetnek.
A mandátum igazolása és az eskütétel
(1) A Románia elnöke tisztség betöltéséért tartott választások eredményét az Alkotmánybíróság igazolja.
(2) Az igazoltan megválasztott jelöltnek a Képviselôház és a Szenátus elôtt, ezek együttes ülésén, le kell tennie a következô esküt:
"Esküszöm, hogy minden erômet és hozzáértésemet a román nép szellemi és anyagi haladásának áldozom, betartom az Alkotmányt és az ország törvényeit, megvédem a demokráciát, az állampolgárok alapvetô jogait és szabadságjogait, Románia szuverenitását, függetlenségét egységét és területi integritását, Isten engem úgy segéljen!"
(1) Románia elnökének mandátuma 4 évre szól és azt az eskütétel idôpontjától kezdve gyakorolja.
(2) Románia elnöke az újonnan választott elnök eskütételéig gyakorolja mandátumát.
(3) Románia elnökének mandátuma háború vagy katasztrófa esetén alaptörvénnyel meghosszabbítható.
Összeférhetetlenségek és immunitások
(1) Mandátumának idôtartama alatt Románia elnöke nem lehet valamely pártnak a tagja és nem tölthet be semmilyen más köz- vagy magántisztséget.
(2) Románia elnöke immunitásnak örvend. A 70. szakasz elôírásai megfelelôképpen alkalmazandók.
(3) A Képviselôház és a Szenátus, együttes ülésen, az összes szenátorok és képviselôk legalább kétharmadának szavazatával elhatározhatja Románia elnökének vád alá helyezését hazaárulásért. Az ítélkezésre a Legfelsôbb Igazságügyi Bíróság illetékes, a törvény feltételei között. Az elítélô határozat véglegessé válásának idôpontjától az elnököt jog szerint leváltják.
A kormány kinevezése
(1) Románia elnöke jelöltet jelöl ki a miniszterelnöki tisztségre, s a parlament bizalmi szavazata alapján kinevezi a kormányt.
(2) Az elnök, kormányátalakítás vagy a tisztség megüresedése esetén, a miniszterelnök javaslatára visszahívja és kinevezi a kormány egyes tagjait.
Tanácskozás a Kormánnyal
Románia elnöke tanácskozhat a kormánnyal a sürgôs és rendkívüli fontosságú kérdések tekintetében.
Részvétel a kormány ülésein
(1) Románia elnöke részt vehet a kormánynak azokon az ülésein, amelyeken országos érdekû kérdéseket vitatnak meg a külpolitikával, a honvédelemmel, a közrend biztosításával kapcsolatban és, a miniszterelnök kérésére.
(2) A részvételével megtartott kormányüléseken Románia Elnöke elnököl.
Románia elnöke üzeneteket intéz a parlamenthez a nemzet fôbb politikai kérdései tekintetében.
A parlament feloszlatása
(1) A két ház elnökeivel és a parlamenti csoportok vezetôivel tartott tanácskozása után Románia elnöke feloszlathatja a parlamentet, ha ez az elsô felkéréstôl számított 60 napos határidôn belül nem szavazott bizalmat a kormányalakítás tekintetében, de csakis azután, miután az legalább két bizalmi szavazati kérelmet elutasított.
(2) Egy év folyamán a parlament egyetlen alkalommal oszlatható fel.
(3) A parlamentet nem lehet feloszlatni Románia Elnöke mandátuma idôtartamának utolsó hat hónapjában, sem pedig ostromállapot vagy a sürgôsségi állapot idején.
Románia elnöke, a parlamenttel való tanácskozás után, azzal a kéréssel fordulhat a néphez, hogy egyes országos érdekû kérdések tekintetében népszavazáson fejezze ki akaratát.
Feladatok a külpolitika terén
(1) Az elnök Románia nevében megköti a kormány által megtárgyalt nemzetközi szerzôdéseket és 60 napos határidôn belül ratifikálás végett a parlament elé terjeszti azokat.
(2) Az elnök, a kormány javaslatára, megbízza és visszahívja Románia diplomáciai képviselôit és jóváhagyja a diplomáciai kirendeltségek létesítését, megszüntetését vagy rangjuk megváltoztatását.
(3) Más államok diplomáciai képviselôi Románia elnöke mellett akkreditáltak.
Feladatok a honvédelem terén
(1) Románia elnöke a fegyveres erôk parancsnoka, és ellátja a Legfelsôbb Honvédelmi Tanács elnökének tisztségét.
(2) Az elnök, a parlament elôzetes jóváhagyásával, kihirdetheti a fegyveres erôk részleges vagy általános mozgósítását. Csakis kivételes esetekben az elnök döntését utólagosan kell elfogadásra a parlament elé terjeszteni, a döntés meghozatalától számított legfeljebb 5 napon belül.
(3) Az ország elleni fegyveres agresszió esetén Románia elnöke intézkedéseket foganatosít az agresszió visszaverésére, és ezeket, üzenet útján, késedelem nélkül a parlament tudomására hozza. Ha a parlament nem tart ülésszakot, a parlamentet jog szerint összehívják az agresszió kirobbanásától számított 24 órán belül.
(1) Románia elnöke az egész országban vagy egyes helységekben a törvény szerint bevezeti az ostromállapotot vagy a sürgôsségi állapotot, és az intézkedés foganatosításától számított legfeljebb 5 napon belül kérnie kell a parlamenttôl a foganatosított intézkedések jóváhagyását.
(2) Ha a parlament nem tart ülésszakot, a parlamentet az ostromállapot vagy a sürgôsségi állapot bevezetésétôl számított legfeljebb 48 órán belül jog szerint összehívják és az a bejelentett állapotok egész idôtartamában mûködik.
A Románia elnöke által ellátandó feladatkörbe tartoznak még a következôk:
a) kitüntetéseket és megtisztelô címeket adományoz;
b) marsalli, tábornoki és tengernagyi rangot adományoz;
c) kinevezéseket tesz köztisztségekbe, a törvény által elôírt feltételek között;
d) gyakorolja az egyéni kegyelmet.
A tisztségbôl való felfüggesztés
(1) Az Alkotmány elôírásait megsértô súlyos cselekmények elkövetése esetén Románia elnökét tisztségének gyakorlásából felfüggesztheti a Képviselôház és a Szenátus, együttes ülésen, a képviselôk és szenátorok többségének a szavazatával, az Alkotmánybíróság megkérdezése után. Az elnök a neki felrótt cselekményekkel kapcsolatban magyarázatokat adhat a parlamentnek.
(2) A tisztségbôl való felfüggesztésre irányuló javaslatot a képviselôk és a szenátorok összességének legalább egyharmada kezdeményezheti és azt késedelem nélkül az elnök tudomására kell hozni.
(3) A felfüggesztési javaslat jóváhagyása esetén az elnök menesztése céljából legfeljebb 30 napon belül népszavazást kell tartani.
A tisztség megüresedése
(1) Románia elnökének tisztsége megüresedik lemondásnak, a tisztségbôl való leváltásnak, a feladatgyakorlásban való végleges akadályoztatásnak vagy elhalálozásnak az esetén.
(2) A Románia elnöke tisztség megüresedése bekövetkezésének idôpontjától számított három hónapos határidôn belül a kormánynak választásokat kell szerveznie egy új elnök megválasztására.
A tisztség ideiglenes gyakorlása
(1) Ha az elnöki tisztség megüresedik, vagy ha az elnököt tisztségébôl felfüggesztik, vagy ha az ideiglenesen akadályoztatva van feladatkörének gyakorlásában, az interrimátust sorrendben a Szenátus elnöke vagy a Képviselôház elnöke látja el.
(2) A 88-90. Szakaszokban említett feladatkör az elnöki tisztség ideiglenes ellátása idején nem gyakorolható.
Az ideiglenes elnök felelôssége
Ha a Románia elnöke tisztségét ideiglenesen betöltô személy az Alkotmány elôírásait sértô súlyos cselekményeket követ el, alkalmazandók a 95. és 97. szakaszok.
Az elnök aktusai
(1) Románia elnöke, feladatköre gyakorlása során, dekrétumokat bocsát ki, amelyeket közzé kell tenni Románia Hivatalos Közlönyében. A közzététel elmulasztása a dekrétum semmisségével jár.
(2) A Románia Elnöke által a 91. szakasz (1) és (2) bekezdésében, a 92. szakasz (2) és (3) bekezdésében, a 93. szakasz (1) bekezdésében és a 94. szakasz a), b) és d) pontjaiban foglalt feladatai gyakorlására kibocsátott dekrétumokat a miniszterelnök ellenjegyzi.
A juttatás és egyéb járandóságok
Románia elnökének juttatását és egyéb járandóságait törvénnyel kell megállapítani.
Szerep és összetétel
(1) A kormány, a parlament által elfogadott kormányzási programja szerint, biztosítja az ország bel- és külpolitikájának a megvalósítását és ellátja a közigazgatás általános vezetését.
(2) A kormány feladatkörének a gyakorlása során együttmûködik az érdekelt társadalmi szervezetekkel.
(3) A kormány a miniszterelnökbôl, miniszterekbôl, valamint az alaptörvénnyel megállapított más tagokból áll.
(1) Románia elnöke kijelöl egy jelöltet a miniszterelnöki tisztségre, miután tanácskozott a parlamentben abszolút többséggel rendelkezô párt, vagy abban az esetben, ha nincs ilyen többség, a parlamentben képviselt pártokkal.
(2) A miniszterelnöki tisztségre jelölt személynek a kijelölésétôl számított 10 napos határidôn belül a kormány programja és tagjai teljes jegyzéke tekintetében kérnie kell a parlament bizalmi szavazatát.
(3) A kormánynak a programját és tagjainak jegyzékét a Képviselôház és a Szenátus együttes ülésen vitatja meg. A parlament a képviselôk és a szenátorok többségének a szavazatával nyújt bizalmat a kormánynak.
A hûségeskü
(1) A miniszterelnöknek, a minisztereknek és a többi kormánytagnak Románia elnöke elôtt egyénileg le kell tenniük a 82. szakaszban foglalt esküt.
(2) A kormány egészében és minden egyes tagja külön-külön az eskütétel idôpontjával kezdve gyakorolja mandátumát.
(1) A kormánytagi tisztség összeférhetetlen más közhatósági tisztség gyakorlásával, a képviselôi vagy a szenátori tisztség kivételével. Úgyszintén összeegyeztethetetlen valamely fizetett szakmai képviseleti tisztség gyakorlásával a kereskedelmi célú szervezetek keretében.
(2) Egyéb összeférhetetlenségeket alaptörvénnyel kell megállapítani.
A kormánytagi tisztség megszûnése
A kormánytagi tisztség a lemondás, a visszahívás, a választói jogok elvesztése, az összeférhetetlenségi állapot, az elhalálozás következtében vagy a törvény által elôírt más esetekben szûnik meg.
(1) A miniszterelnök, a reá háruló feladatkör betartásával, vezeti a kormányt és egybehangolja a kormány tagjainak a tevékenységét. A miniszterelnök ugyanakkor elsôbbséggel megvitatandó jelentéseket és nyilatkozatokat terjeszt a kormány politikájáról a Képviselôház és a szenátus elé.
(2) Ha a miniszterelnök a 105. szakaszban említett helyzetek egyikében van, vagy akadályoztatott feladatkörének a gyakorlásában, Románia elnökének egy másik kormánytagot kell kijelölnie ideiglenes miniszterelnöknek, hogy az új kormány megalakításáig ellássa a miniszterelnök feladatkörét. Ha a miniszterelnök újra felveszi tevékenységét a kormány keretében, a feladatköre gyakorlásában való akadályoztatás idôszakára bevezetett interrimátus megszûnik.
(3) A (2) bekezdés elôírásai, a miniszterelnök javaslatára, a többi kormánytagra is megfelelôképpen alkalmazandók, egy legfeljebb 45 napos idôszakra.
A kormány aktusai
(1) A kormány határozatokat és rendeleteket fogad el.
(2) A határozatokat a törvények végrehajtására bocsátják ki.
(3) A rendeleteket felhatalmazási különtörvény alapján bocsátják ki, az ebben elôírt keretek és feltételek között.
(4) A kormány által elfogadott határozatokat és rendeleteket alá kell írnia a miniszterelnöknek és ellenjegyezniük kell az alkalmazásba tételükre kötelezett minisztereknek, és azokat közzé kell tenni Románia Hivatalos Közlönyében. A közzététel elmulasztása a határozat vagy a rendelet semmisségével jár. A katonai jellegû határozatokat csak az érdekelt intézményekkel közlik.
A kormánytagok felelôssége
(1) A kormány egész tevékenységéért csak a parlament elôtt tartozik politikai felelôsséggel. Minden kormánytag politikai szempontból a többi taggal egyetemlegesen felel a kormány tevékenységéért és aktusaiért.
(2) Csakis a Képviselôház, a Szenátus és Románia elnöke jogosult arra, hogy a kormánytagok ellen bûnvádi eljárást kérjen a tisztségük gyakorlása során elkövetett cselekményeikért. Bûnvádi eljárás kérése esetén Románia elnöke elrendelheti az illetôk tisztségbôl való felfüggesztését. Valamely kormánytag perbe fogása a tisztségébôl való felfüggesztéssel jár. Az ítélkezésre a Legfelsôbb Igazságügyi Bíróság illetékes.
(3) A kormánytagok felelôsségének az eseteit és a rájuk alkalmazható büntetéseket a miniszteri felelôsségrôl szóló törvény szabályozza.
A mandátum megszûnése
(1) A kormány az általános parlamenti választások igazolásának az idôpontjáig gyakorolja mandátumát.
(2) A kormányt menesztik a számára nyújtott bizalom parlament általi megvonásának idôpontjától, vagy ha a miniszterelnök a 105. szakaszban foglalt helyzetek egyikében van, vagy a feladatkörének gyakorlásában 45 napnál hosszabb idôszakon át akadályoztatott.
(3) A (2) bekezdésben foglalt esetekben alkalmazandók 102. szakasz elôírásai.
(4) A kormány, amelynek a mandátuma megszûnik az (1) és (2) bekezdés szerint, az új kormány tagjainak eskütételéig csak a közügyek igazgatásához szükséges cselekményeket végzi el.
A parlament kapcsolatai a kormánnyal
A parlament tájékoztatása
(1) A kormánynak és a közigazgatás többi szerve, a tevékenységük felett gyakorolt parlamenti ellenôrzés keretében, kötelesek rendelkezésre bocsátani a Képviselôház, a Szenátus vagy a parlamenti bizottságok által elnökeiken keresztül kért tájékoztatásokat és dokumentumokat. Abban az esetben, ha valamely törvényhozási kezdeményezés az állami költségvetés vagy az állami társadalombiztosítási költségvetés elôirányzatainak a módosításával jár, a tájékoztatás kérése kötelezô.
(2) A kormány tagjai részt vehetnek a parlament munkálatain. Ha a jelenlétre felszólítják ôket, a részvételük kötelezô.
Kérdések és interpellációk
(1) A kormány és minden egyes tagja külön-külön köteles válaszolni a képviselôk vagy a szenátorok kérdéseire vagy interpellációira.
(2) A Képviselôház vagy a Szenátus határozatot fogadhat el, kifejezve ebben álláspontját az interpelláció tárgyát képezô kérdéssel kapcsolatban.
(1) A Képviselôház és Szenátus, együttes ülésen, egy bizalmatlansági indítványnak a képviselôk és a szenátorok szavazattöbbségével való elfogadásával visszavonhatja a kormánynak nyújtott bizalmát.
(2) A bizalmatlansági indítványt az összes képviselôk és szenátorok legalább egynegyede kezdeményezheti és azt benyújtásának idôpontjában közölni kell a kormánnyal.
(3) A bizalmatlansági indítványt a két ház együttes ülésén való benyújtásának idôpontjától számított 3 nap eltelte után kell megvitatni.
(4) A bizalmatlansági indítványt elutasítása esetén az indítványt aláíró képviselôk és szenátorok ugyanazon az ülésszakon többé már nem kezdeményezhetnek egy újabb bizalmatlansági indítványt, kivéve azt az esetet, amelyben a kormány felelôsséget vállal a 113. szakasz szerint.
A kormány felelôsségvállalása
(1) A kormány a Képviselôház és a Szenátus elôtt, ezek együttes ülésén, felelôsséget vállalhat magára egy program, egy általános politikai nyilatkozat vagy egy törvénytervezet tekintetében.
(2) A kormányt menesztik, ha a programnak, az általános politikai nyilatkozatnak vagy a törvénytervezetnek az elôterjesztésétôl számított 3 napos határidôn belül bizalmatlansági indítványt nyújtanak be ellene és azt megszavazzák a 112. szakasz feltételei között.
(3) Ha a kormányt nem menesztették a (2) bekezdésnek megfelelôen, az elôterjesztett törvénytervezet elfogadottnak tekintendô s a program vagy az általános politikai nyilatkozat a kormányra nézve kötelezôvé válik.
(4) Amennyiben Románia elnöke a (3) bekezdés szerint elfogadott törvény újbóli megvizsgálását kéri, a törvényt a két ház együttes ülésén kell megvitatni.
A törvényhozási felhatalmazás
(1) A parlament külön törvényt fogadhat el, amellyel felhatalmazza a kormányt rendeletek kibocsátására az alaptörvények tárgyát nem képezô területeken.
(2) A felhatalmazási törvényben kötelezôen meg kell állapítani az illetô rendeletek területét és a határidôt, amelyig terjedôen kibocsáthatók.
(3) Ha a felhatalmazási törvény ezt kéri, a rendeleteket jóváhagyás végett a parlament elé kell terjeszteni, a törvényhozási eljárás szerint, a felhatalmazási határidô lejártáig. A határidô betartásának elmulasztása a rendelet hatályának megszûnésével jár.
(4) Kivételes esetekben a kormány elfogadhat sürgôsségi rendeleteket fogadhat el. Ezek csak azután lépnek hatályba, miután jóváhagyásra benyújtották ôket a parlamenthez. Ha a parlament nem tart ülésszakot, a parlamentet kötelezôen össze kell hívni.
(5) A rendeletek jóváhagyása vagy elutasítása törvénnyel eszközlendô és ebbe belefoglalandók azok a rendeletek is, amelyek, a 3. bekezdésnek megfelelôen, nem gyakorolhatnak hatást.
A központi szakközigazgatás
(1) Minisztériumok csak a kormány alárendeltségében szervezendôk.
(2) Egyéb szakszervek megszervezhetôk a kormány vagy a minisztériumok alárendeltségében vagy önálló közigazgatási hatóságokként.
(1) A minisztériumok a törvény szerint létesíthetôk, szervezendôk meg és mûködnek.
(2) A kormány és a minisztériumok, a Számvevôszék véleményezésével, alárendeltségükben szakszervezeteket létesíthetnek, de csak akkor, ha a törvény számukra ezt az illetékességet elismeri.
(3) Önálló közigazgatási hatóságok alaptörvénnyel létesíthetôk.
A fegyveres erôk
(1) A hadsereg kizárólag a népakaratnak van alárendelve az állam szuverenitásának, függetlenségének és egységének, az ország területi integritásának és az alkotmányos demokráciának a garantálása céljából.
(2) Az országos védelmi rendszer szerkezetét, a hadsereg szervezését, a lakosság, a gazdaság és a terület védelemre való felkészítését, valamint a katonai káderek státusát alaptörvénnyel kell megállapítani.
(3) Az (1) és a (2) bekezdések elôírásai megfelelôképpen alkalmazandók a rendôrségre és az állam hírszerzô szolgálataira, valamint a fegyveres erôk többi összetevôire.
(4) Tilos katonai és katonaihoz hasonló jellegû tevékenységeknek az államhatóságokon kívüli megszervezése.
(5) Idegen csapatok csakis a törvény által megállapított feltételek között léphetnek be Románia területére vagy vonulhatnak át az ország területén.
A Legfelsôbb Honvédelmi Tanács
A Legfelsôbb Honvédelmi Tanács egységesen megszervezi és egybehangolja az ország védelmével és a nemzetbiztonsággal kapcsolatos tevékenységeket.
A területi közigazgatási egységekbeli közigazgatás a helyi autonómiának és a közszolgáltatások decentralizálásának az elvén alapul.
Községi és városi hatóságok
(1) A törvény feltételei között választott helyi tanácsok és a választott polgármesterek képezik a községek és a városok helyi autonómiáját megvalósító közigazgatási hatóságokat.
(2) A helyi tanácsok és a polgármesterek a törvény feltételei között, autonóm közigazgatási hatóságokként mûködnek, megoldva a községek és a városok közügyeit.
(3) Az (1) bekezdésben említett hatóságok létrehozhatók a municípium területi-közigazgatási alegységeiben is.
(1) A megyei tanács a községi és városi tanácsok tevékenységét a megyei érdekû közszolgáltatások ellátása érdekében egybehangoló közigazgatási hatóság.
(2) A megyei tanács a törvény feltételei szerint választandó meg és mûködik.
(1) A kormány egy-egy prefektust nevez ki minden egyes megyébe és Bukarest municípiumba.
(2) A prefektus helyi viszonylatban a kormány képviselôje, és ô vezeti a minisztériumok és a többi központi szerv területiközigazgatási egységekbeli decentralizált közhivatalait.
(3) A prefektus feladatkörét a törvény szerint kell megállapítani.
(4) A prefektus a közigazgatási bíróság elôtt megtámadhatja a megyei, a helyi tanács vagy a polgármester valamely aktusát, ha ezt törvényellenesnek véli. A megtámadott aktus jog szerint felfüggesztettnek tekintendô.
A bírói hatóság
Az igazságszolgáltatás megvalósítása
(1) Az igazságot a törvény nevében szolgáltatják.
A bírák státusa
(1) A Románia elnöke által kinevezett bírák elmozdíthatatlanok, a törvénynek megfelelôen. A Legfelsôbb Igazságügyi Bíróság elnökét és többi bíráját 6 éves idôszakra nevezik ki. Ezek a tisztségükben megújíthatók. A bírák elôléptetését, áthelyezését és megbüntetését csakis a Magisztratúra Legfelsôbb Tanácsa rendelheti el, a törvény feltételei között.
(2) A bíróság tisztség összeegyeztethetetlen bármely más köz- vagy magántisztséggel, a felsôoktatási didaktikai tisztségek kivételével.
A bírói hatóságok
(1) Az igazságszolgáltatás a Legfelsôbb Igazságügyi Bíróságon és a törvény által megállapított bírói hatóságon keresztül valósul meg.
(2) Tilos rendkívüli bíróságokat létrehozni.
(3) Az ítélkezési illetékességet és eljárást a törvény állapítja meg.
A tárgyalások nyílt jellege
A tárgyalások ülései nyilvánosak, a törvény által elôírt esetek kivételével.
A hivatalos nyelv az igazságszolgáltatásban
(1) Az igazságszolgáltatási eljárást román nyelven bonyolítják le.
(2) A nemzeti kisebbségekhez tartozó állampolgároknak, valamint a román nyelvet nem értô vagy nem beszélô személyeknek jogukban áll tolmács útján tudomást szerezni az iratcsomóban foglalt összes iratról és munkálatról és a bíróság elôtt tolmács útján beszélni és következtetéseiket megfogalmazni; a bûnperek esetén e jog gyakorlását ingyenesen kell biztosítani.
A jogorvoslati utak használata
A bírósági határozat ellen az érdekelt felek és a Közügyek Minisztériuma felhasználhatják a jogorvoslási utakat, a törvény feltételei között.
A bíróságok rendôrsége
A bírói hatóságok a szolgálatukba állított rendôrséggel rendelkeznek.
A Közügyek Minisztériuma
A Közügyek Minisztériumának a szerepe
(1) Az igazságszolgáltatási tevékenységben a Közügyek Minisztériuma képviseli a társadalom általános érdekeit és védelmezi a jogrendet, valamint az állampolgárok jogait és szabadságjogait.
(2) A Közügyek Minisztériuma feladatkörét ügyészségekbe tömörült ügyészeken keresztül gyakorolja, a törvénynek megfelelôen.
Az ügyészek státusa
(1) Az ügyészek a törvényesség, a részrehajlatlanság és a rangsorbeli felettesi ellenôrzés elve szerint, az igazságügyi miniszter fennhatósága alatt fejtik ki tevékenységüket.
(2) Az ügyészi tisztség összeegyeztethetetlen bármely más köz- vagy magántisztséggel, a felsôoktatási didaktikai tisztségek kivételével.
A Magisztratúra Legfelsôbb Tanácsa
A Magisztratúra Legfelsôbb Tanácsa a Képviselôház és a Szenátus által együttes ülésen 4 éves idôszakra megválasztott magisztrátusokból áll.
(1) A Magisztratúra Legfelsôbb Tanácsa javaslatokat tesz Románia elnökének a bírák és az ügyészek kinevezésére, a gyakornokok kivételével, a törvény feltételei között. Ebben az esetben a munkálatokon, szavazatjog nélkül, az igazságügyi miniszter elnököl.
(2) A Magisztratúra Legfelsôbb Tanácsa betölti a bírák fegyelmi tanácsának a szerepét. Ebben az esetben a munkálatokon a Legfelsôbb Igazságügyi Bíróság elnöke elnököl.
A gazdaság és a közpénzek
(1) Románia gazdasága piacgazdaság.
(2) Az államnak biztosítania kell:
a) a kereskedelem szabadságát, a tisztességes verseny oltalmazását, az összes termelési tényezôk hasznosításának kedvezô keret megteremtését;
b) a nemzeti érdekek védelmezését a gazdasági, a pénzügyi és a valutáris tevékenységben;
c) a nemzeti tudományos kutatás ösztönzését;
d) a természeti erôforrásoknak a nemzeti érdekekkel összhangban álló kiaknázását;
e)a környezet helyreállítását és védelmét, valamint az ökológiai egyensúly fenntartását;
f) az élet minôségének javításához szükséges feltételek megteremtését.
(1) Az állam oltalmazza a tulajdont.
(2) A tulajdon lehet közületi vagy magántulajdon.
(3) A közületi tulajdon az államé vagy a területi közigazgatási egységeké.
(4) A bármilyen természetû altalaji kincsek, a közlekedési utak, a légitér, a hasznosítható energetikai potenciállal rendelkezô és a közérdekû célokra felhasználható vizek, a tenger homokpartja, a területi tenger, a tenger gazdasági övezetének és a kontinentális talapzatnak a természeti erôforrásai, valamint a törvény által megállapított javak kizárólag a közületi tulajdon tárgyát képezik.
(5) A közületi tulajdonhoz tartozó javak elidegeníthetetlenek. A törvény feltételei között az önállóan gazdálkodó egységek vagy közintézmények adminisztrálásába adhatók vagy koncesszionálhatók, illetve bérbe adhatók.
(6) A magántulajdon, a törvény feltételei között, sérthetetlen.
(1) Az állam, a területi-közigazgatási egységek és a közintézmények pénzügyi erôforrásainak létrehozását, kezelését, felhasználását és ellenôrzését törvénnyel szabályozzák.
(2) A nemzeti pénznem a lej, ennek osztópénze a bani.
Az országos közköltségvetés
(1) Az országos közköltségvetés felöleli az állami költségvetést, az állami társadalombiztosítási költségvetést és a községek, a városok és a megyék költségvetéseit.
(2) A kormánynak évente ki kell dolgoznia az állami költségvetés és az állami társadalombiztosítási költségvetés tervezetét, amelyeket külön-külön jóváhagyás végett a parlament elé kell terjesztenie.
(3) Ha az állami költségvetésrôl szóló törvényt és az állami társadalombiztosítási költségvetésrôl szóló törvényt nem fogadták el legalább 3 nappal a költségvetési év lejárta elôtt, az új költségvetések elfogadásáig továbbra is az elôzô évi állami költségvetés és állami társadalombiztosítási költségvetés alkalmazandó.
(4) A helyi költségvetéseket a törvény feltételei között kell kidolgozni, jóváhagyni és végrehajtani.
(5) Egyetlen költségvetési kiadás sem hagyható jóvá a finanszírozási forrás megállapítása nélkül.
(1) Az adókat, az illetékeket és az állami költségvetés és az állami társadalombiztosítási költségvetés bármely más jövedelemét csakis a törvény útján állapíthatják meg.
(2) A helyi adókat és illetékeket a helyi vagy megyei tanácsok állapíthatják meg a törvény keretei és feltételei között.
A Számvevôszék
(1) A Számvevôszék ellenôrzést gyakorol az állam és a közületi szektor pénzügyi erôforrásainak létrehozási, kezelési és felhasználási módja fölött. A Számvevôszék jogszolgáltatási feladatkört is gyakorol, a törvény feltételei között.
(2) A Számvevôszék az észlelt hiányosságokat is felölelô évi jelentést terjeszt a parlament elé a lejárt költségvetési év országos közköltségvetésének vagyonkezelési számláiról.
(3) A Számvevôszék a Képviselôház vagy a Szenátus kérésére ellenôrzi a közpénzek kezelési módját és jelentést tesz az észleléseirôl.
(4) A Számvevôszék tagjait a parlament nevezi ki és azok a törvénynek megfelelôen függetlenek és elmozdíthatatlanok. A Számvevôszék tagjai alá vannak vetve a törvény által a bírák tekintetében elôírt összeférhetetlenségeknek.
(1) Az Alkotmánybíróság 9 éves, meg nem hosszabbítható vagy meg nem újítható idôszakra kinevezett kilenc bírából áll.
(2) Három bírát a Képviselôház, hármat a Szenátus és hármat Románia elnöke nevez ki.
(3) Az Alkotmánybíróság bírái 3 éves idôszakra titkos szavazással megválasztják a bíróság elnökét.
(4) Az Alkotmánybíróság bíráinak egyharmadát három évenként felújítják, a bíróság alaptörvényében elôírt feltételek között.
Az Alkotmánybíróság bíráinak felsôfokú jogi képzettséggel, kiváló szakmai hozzáértéssel és a jogi tevékenységben vagy a felsôfokú jogtudományi oktatásban letöltött legalább 18 évnyi munkaidôvel kell rendelkezniük.
Az Alkotmánybíróság bírája tisztség összeférhetetlen bármely más köz- vagy magántisztséggel, a felsôfokú jogtudományi oktatásbeli didaktikai tisztségek kivételével.
A függetlenség és az elmozdíthatatlanság
Az Alkotmánybíróság bírái függetlenek és elmozdíthatatlanok mandátumuk gyakorlásának az idôtartama alatt.
Az Alkotmánybíróság feladatköre a következô:
a) vélemény nyilvánít a törvények alkotmányosságáról, ezek kihirdetése elôtt. Románia elnökének, a két parlamenti ház valamelyike elnökének, a kormánynak, a Legfelsôbb Igazságügyi Bíróságnak, legalább 50 képviselônek vagy legalább 25 szenátornak a megkeresésére, valamint hivatalból is az Alkotmány felülvizsgálását célzó kezdeményezések tekintetében;
b) vélemény nyilvánít a parlamenti szabályzatok alkotmányosságáról a két parlamenti ház valamelyike elnökének, egy parlamenti csoportnak vagy legkevesebb 50 képviselônek, illetve 25 szenátornak a megkeresésére;
c) határoz a bírói hatóságok elôtt a törvények és a rendeletek alkotmányellenességével kapcsolatban felvetett kifogások tekintetében;
d) felügyel a Románia elnökének a megválasztásával kapcsolatos eljárás betartására és igazolja a szavazás eredményét;
e) megállapítja a Románia elnöke tisztség gyakorlásában az interrimátust indokolttá tevô körülmények fennállását, és megállapításait közli a parlamenttel és a Kormánnyal;
f) tanácsadó jelleggel véleményezi a Románia elnökének a tisztségébôl való felfüggesztésére irányuló javaslatot;
g) felügyel a népszavazás megszervezésével és lebonyolításával kapcsolatos eljárás betartására, és igazolja e szavazás eredményeit;
h) ellenôrzi a törvényhozási kezdeményezésnek az állampolgárok általi gyakorlásával kapcsolatos feltételek teljesítését;
i) határoz azon ellenvetések tekintetében, amelyek tárgya valamely politikai párt alkotmányos volta.
(1) A 144. szakasz a) és b) pontjai szerint megállapított alkotmányellenesség eseteiben a törvényt vagy a szabályzatot visszaküldik újbóli megvizsgálásra. Ha a törvényt mindegyik ház tagjainak legalább kétharmados szavazattöbbségével változatlan formában elfogadták, az alkotmányellenességnek a kifogásolása hatálytalan és a kihirdetése kötelezôvé válik.
(2) Az Alkotmánybíróság döntései csak a jövô tekintetében kötelezôk és hatályosak. A döntéseket közzé kell tenni Románia Hivatalos Közlönyében.
Az Alkotmány felülvizsgálása
A felülvizsgálás kezdeményezése
(1) Az Alkotmány felülvizsgálását kezdeményezheti Románia elnöke, a kormány javaslatára, a képviselôk vagy a szenátorok összességének legalább egynegyede, valamint legalább 500000 olyan állampolgár aki szavazati joggal rendelkezik.
(2) Az Alkotmány felülvizsgálását kezdeményezô állampolgároknak az ország megyéi legalább felébôl kell származniuk s e megyék mindegyikében vagy Bukarest municípiumban legalább 20000 aláírást kell gyûjteni e kezdeményezés támogatására.
A felülvizsgálási eljárás
(1) A felülvizsgálási tervezetet vagy javaslatot el kell fogadnia a Képviselôháznak és a Szenátusnak, mindegyik ház összes tagjai legalább kétharmados többségével.
(2) Ha a közvetítési eljárás nem vezet megegyezésre, a Képviselôház és a Szenátus együttes ülésen hoz döntést, a képviselôk és a szenátorok legalább háromnegyedének Többségi szavazatával.
(3) A felülvizsgálás végleges a felülvizsgálási tervezet vagy javaslat elfogadásától számított legfeljebb 30 napon belül megszervezett népszavazással való jóváhagyása után.
A felülvizsgálás korlátai
(1) Nem képezhetik felülvizsgálás tárgyát a jelen Alkotmánynak a román állam nemzeti, független, egységes és oszthatatlan jellegére, a köztársasági kormányformára, a terület integritására, az igazságszolgáltatás függetlenségére, a politikai pluralizmusra és a hivatalos nyelvre vonatkozó rendelkezései.
(2) Úgyszintén semmiféle felülvizsgálás nem hajtható végre, ha az eredménye az állampolgárok alapvetô jogainak és szabadságjogainak vagy ezek garanciáinak a megszüntetése.
(3) Az Alkotmány nem vethetô alá felülvizsgálásnak az ostromállapot vagy a sürgôsségi állapot idôtartama alatt, sem pedig háború idején.
A jelen Alkotmány a népszavazással való jóváhagyásának az idôpontjában lép hatályba. Ugyanazon idôponttal egészében hatálytalan és hatályon kívül helyezett marad az 1965. augusztus 21-i Alkotmány.
A törvények közötti idôbeli ütközés
(1) A törvények és az összes többi szabályozó rendelkezések hatályban maradnak, amennyiben nem ellenkeznek a jelen Alkotmánnyal.
(2) A Törvényhozási Tanácsnak, szervezési törvénye hatályba lépésének idôpontjától számított 12 hónapos határidôn belül, meg kell vizsgálnia a törvényhozás megegyezését a jelen Alkotmánnyal, és megfelelô javaslatokat kell tennie a parlamentnek vagy, az esetnek megfelelôen a kormánynak.
A fennálló intézmények
(1) A köztársaságnak a jelen Alkotmány hatályba lépésekor meglevô intézményei mûködésben maradnak az új intézmények létrehozásáig.
(2) Az új Legfelsôbb Igazságügyi Bíróságot a törvény feltételei között, Románia elnökének a javaslatára, együttes ülésen a Képviselôház és a Szenátus nevezi ki, a jelen Alkotmány hatályba lépésétôl számított 6 hónapos határidôn belül.
A jövôbeli intézmények
(1) Az Alkotmány hatályba lépésének az idôpontjától számított 6 hónapos határidôn belül létre kell hozni az Alkotmánybíróságot és a Számvevôszéket.
(2) Az elsô Alkotmánybíróság bíráit 3, 6, illetve 9 éves idôszakra nevezik ki. Románia Elnöke, a Képviselôház és a Szenátus egy-egy bírát jelöl ki mindegyik idôszakra.
Románia Alkotmányát az Alkotmányozó Gyûlés 1991. november 21-i ülésén név szerinti szavazással, 414 szavazattal és 95 ellenszavazattal fogadták el.
AZ ALKOTMÁNYOZÓ GYÛLÉS ELNÖKEI
AZ ALKOTMÁNYOZÓ GYÛLÉS
amelyet ma, 1991. november 21-én készítettek a képviselôk és a szenátorok által Románia Alkotmányának tervezetével kapcsolatban leadott szavazatok eredményérôl
Az Alkotmányozó Gyûlés Bizottsága ellenôrizte és megszámlálta a Románia Alkotmányának tervezetével kapcsolatban a képviselôk és a szenátorok által név szerinti szólításra leadott szavazatokat, és megállapította a következôket:
1. Az Alkotmányozó Gyûlés összetételébe tartozó összesen 510 képviselô és szenátor közül a név szerinti szólításra 476 parlamenti tag válaszolt, akik közül:
371 képviselô
105 szenátor
Név szerinti szavazatát levelezés útján adta le 20 képviselô és 13 szenátor, az Alkotmányozó Gyûlésnek a Románia Alkotmánya elfogadásával kapcsolatos egyes intézkedésekrôl szóló 19991. november 13-i 3. számú határozata 1. szakaszában foglalt elôírások szerint.
Király Károly szenátor nem válaszolt a név szerinti szólításra és levelezés útján sem adta le szavazatát és ily módon az Alkotmányozó Gyûlésnek a Románia Alkotmánya elfogadásával kapcsolatos egyes intézkedésekrôl szóló 1991. november 13-i 3. számú határozata 2. szakaszában foglalt rendelkezések hatálya alá esik.
2. A leadott szavazatok megszámlálásának eredménye szerint az Alkotmányozó Gyûlés 414 tagja az Alkotmány elfogadására szavazott, 95 tagja pedig az Alkotmány elfogadása ellen.
3. Az Alkotmány elfogadására szavazó 414 képviselô és szenátor az Alkotmányozó Gyûlés összes tagjainak több mint kétharmadát képviseli.
4. Az Alkotmányozó Gyûlés Bizottsága következésképpen megállapítja, hogy eleget tettek az Alkotmányozó Gyûlés 1/1990 számú határozata 12. szakaszában foglalt követelményeknek, és ebbôl kifolyólag Románia Alkotmányát az Alkotmányozó Gyûlés által az 1991. november 21-i ülésén elfogadottnak nyilvánítja.
AZ ALKOTMÁNYOZÓ GYÛLÉS BIZOTTSÁGA
KÉPVISELÔK
A jelen jegyzôkönyvet, Király Károly úr kivételével, az Alkotmányozó Gyûlés Bizottságának minden tagja aláírta.
Dr. Kukorelli István: Románia alkotmányáról
Dr. Podhrádszky László: Hozzászólás a Magyar Kisebbség elsõ számában megjelent vitaindítóhoz
Dr. Tóth Sándor: A francia típusú polgári alkotmányok retrográd alapjairól
Nagy Lajos: A kisebbségek alkotmányjogi helyzete Nagyromániában (Fejezetek)
Sándor József orsz. képviselõ beszéde a kamara 1923 márc. 17-i ülésén az Alkotmány-javaslathoz
Románia 1938. évi Alkotmánya
Toró T. Tibor: "Eredeti demokrácia vagy ""liberalizált"" diktatúra. A politikai rendszer néhány sajátossága a posztkommunista Romániában"
Ankerl Géza: Tézisek a különbözõ anyanyelvû, fajú és gazdálkodású (háztartású) népességek kölcsönösen hasznos együttélésérõl
Dr Csapó I. József: Székelyföld autonómia-statútuma (Tervezet)
Katona Ádám: Tézisek a magyar-román alapszerzõdés ügyében
Lõrincz Csaba: A román-magyar viszony rendezésének feltételeirõl
Gál Mária: Vincze Gábor: A romániai magyar kisebbség történeti kronológiája 1944-1953

matches: Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság


text:
Elektromos mopeddel a tömegközlekedés használata megtagadható | Egyenlő Bánásmód Hatóság
A hatóság korábban két, elektromos mopedet használó mozgáskorlátozott személy közforgalmú személyszállításban történő részvételének megtagadása miatti ügyben folytatott közigazgatási eljárást és hozott határozatot, helyt adva a kérelmezők panaszának. Az eljárás alá vont közforgalmú közlekedési vállalat mindkét ügyben a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bírósághoz fordult, vitatva a hátrányos megkülönböztetés tényét. A bíróság 2014-ben mindkét ügyben helyt adott a kereseti kérelemnek, és hatályon kívül helyezte a hatóság döntését, új eljárásra kötelezve a hatóságot. Az ítélet felülvizsgálata iránt a hatóság rendkívüli perorvoslattal fordult a Kúriához, vitatva a bíróság döntésében foglaltakat, azonban a Kúria a Kfv. III.37.736/2014/4. számú ítéletével a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság ítéletét hatályában fenntartotta.
A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság a perben igazságügyi műszaki szakértőt rendelt ki, aki helyszíni szemlén vizsgálta, hogy az EL-Go 60, az Elektra 600 és a Berko típusú elektromos mopedekkelközlekedő mozgáskorlátozott személyek biztonságosan tudnak-e közlekedni a felperes közlekedési vállalat által üzemeltetett járművein. A szakértő - egyebek mellett - megállapította, hogy
a kérelmezők által tömegközlekedési járművön használt elektromos mopedek méretüknél, műszaki paraméterüknél fogva a felperes buszain nem rögzíthetők teljes biztonsággal, arra a mopedeken kialakított mágnesfék önmagában nem alkalmas. Ezzel ellentétben az elektromos kerekesszék biztonságos rögzítése a járműveken megoldható, abból az utasnak nem kell kiszállnia. Az elektromos moped - ellentétben az elektromos kerekesszékkel, veszélyezteti mind a benne utazó, mind a többi utas biztonságát, testi épségét a járművön. A szakértő hangsúlyozta, hogy a mopedeken menet közben személy nem ülhet, a járműveken található heveder a moped elején levő rögzítési lehetőség hiánya miatt fékezéskor, kanyarodáskor elmozdulhat, kézi erővel nem tartható vissza. Az a tény, hogy a mopedek az áramtalanításuk után – megfelelő műszaki állapot esetén – nem gurulnak el, csak minimális mozgatásuk végezhető, a rögzítésüket nem tudja helyettesíteni.
A bíróság ítéletének indokolásában kifejtette, hogy elektromos kerekesszékkel a múltban, illetve jelenleg is lehetősége van a mozgáskorlátozott személyeknek a tömegközlekedési eszközöket igénybe venni, így a felperesi közlekedési vállalat által üzemeltetett buszokat is. A bíróság megállapította továbbá, hogy a közlekedési vállalat nem valósította meg a kérelmezőkkel szemben a hátrányos megkülönbözetést akkor, amikor az elektromos mopeddel közlekedő panaszosokat kizárta az általa nyújtott közszolgáltatást igénybe vevők közül. A bíróság ezen megállapításait igazságügyi műszaki szakértői véleményben foglaltak alapján állapította meg, a szakvéleményt mint bizonyítékot figyelembe véve.
A megismételt eljárásban a hatóság a mozgáskorlátozott személyek kérelmét elutasította, indokolásában arra hivatkozva, hogy a közlekedési vállalat a járművein lehetővé teszi az elektromos kerekesszékkel közlekedő utasok szállítását, és önmagában az a körülmény, hogy a más típusú segédeszközt (elektromos moped) használóknak biztonsági okokra hivatkozással megtiltja a járművein történő utazást, nem sérti az egyenlő bánásmód követelményét. Az eljárás alá vont ilyen tartalmú utasítása tehát a tárgyilagos mérlegelés szerint az adott jogviszonnyal közvetlenül összefüggő, a többi utas és a kérelmező személyes biztonságára nézve észszerű indokon alapul, nem valósítja meg az egyenlő bánásmód követelményének sérelmét, és nem zárja ki a mozgáskorlátozott, gyógyászati segédeszközt igénybe vevő személyeket az általa nyújtott közszolgáltatásból, az általa alkalmazott korlátozás nem aránytalan és nem önkényes.
A hatóság jelenlegi gyakorlata következetes abban, hogy amennyiben a panaszos a fenti típusú elektromos mopedek valamelyikével kívánja a tömegközlekedést igénybe venni, a kérelmeket arra hivatkozással utasítja el, hogy a gyógyászati segédeszközök nem biztonságos rögzítése miatt a járműveken történő utazása megtagadható.

matches: bíróság bíróság Kúria Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Erősíteni kell az európai bíróságok közötti szakmai párbeszédet – adójogi szemináriumot szervezett a Kúria és a német Szövetségi Pénzügyi Bíróság | K Ú R I A
Közös szemináriumot tartott a Kúria és a német Szövetségi Pénzügyi Bíróság 2019. július 9. és 10. között Budapesten. A program célja az volt, hogy a mindkét bíróságot érdeklő adójogi kérdéseket a résztvevők megvitassák.
A Kúria tudatosan törekszik arra, hogy a rendszerváltás óta megtett hosszú út után vissza tudjon kapcsolódni az európai gondolati körbe – fejtette ki a Kúria elnöke. Dr. Darák Péter hozzátette, a diskurzus elmélyítésében hagyományosan nagy segítséget nyújtanak a német bíró kollégák.
A főbíró aláhúzta, Magyarország Németországgal ápolja legerősebb nemzetközi kapcsolatait. A partnerségben kiemelt jelentőségel bír a mély tartalmi, bírói kérdésekről történő vita. A szeminárium témái szerinte lehetőséget adnak erre a diskurzusra.
Az alapvető európai változasok idejen egyre nagyobb jelentősséggel bír a véleménycsere az igazságszolgáltatás szervei közötti – jelentette ki a Szövetségi Pénzügyi Bíróság elnöke. Rudolf Mellinghoff kiemelte, nem csak az lehet irányadó, amit Brüsszelben vagy Luxemburgban előírnák, egyre fontosabb, hogy a tagországok bírái egymással kommunikáljanak.
A szeminárium ideje alatt a résztvevők a következő témákból hallhattak előadásokat:
1. Az általános forgalmi adó levonási jog keletkezése, illetve gyakorlása határidejének elhatárolása
2. A legfelsőbb bírósági szinten alkalmazható ˝befogadás˝ jogintézményénél milyen körülményeket kell vizsgálni?
3. A kutatásfejlesztésre fordított összeget az adózó levonhatja-e valamely adójából? (pl.: társasági adó)
4. A belföldi hitelfelvevő által a külföldi hitelezőnek fizetendő kamat levonhatóságára (nem levonhatóságára) vonatkozó adójogi szabályok
5. Mi a követendő eljárás, ha a bíróság ítéletét az Alkotmánybíróság alkotmányellenesnek minősíti?

matches: Kúria Bíróság Kúria Bíróság Kúria Kúria Bíróság bíróság