(9)33 Az (5) bekezdés d) és e) pontja szerinti esetekben zárt légterű dohányzóhely az egészségügyi államigazgatási szerv előzetes engedélyével jelölhető ki. Az egészségügyi államigazgatási szerv a dohányzóhely kijelölését abban az esetben engedélyezi, ha az megfelel az (5) bekezdés d) és e) pontjában, valamint a (7) és (8) bekezdésben fogalt követelményeknek. Az egészségügyi államigazgatási szervnek a dohányzóhely kijelölésének engedélyezésére irányuló eljárásáért az egészségügyért felelős miniszternek az adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben kiadott rendeletében meghatározott igazgatási szolgáltatási díjat kell fizetni.
(4)35 A dohányzási korlátozás azonos időpontban és helyszínen, ugyanazon személy által történő megszegéséért a (2) bekezdés szerinti helyszíni bírság és a 7. § szerinti egészségvédelmi bírság együttesen nem szabható ki. Ha a dohányzási korlátozás azonos időpontban és helyszínen, ugyanazon személy általi megszegése miatt a közterület-felügyelet és az egészségügyi államigazgatási szerv is eljárást indított, az eljárást az a hatóság folytatja le, amelynél az eljárás előbb indult meg.
3. § (1)36 A közforgalmú intézmény feladatkörében eljáró, valamint a közösségi közlekedési eszköz működtetésében hivatásszerűen közreműködő személy (a továbbiakban együtt: rendelkezésre jogosult) a dohányzásra, elektronikus cigaretta, valamint dohányzást imitáló elektronikus eszköz használatára vonatkozó korlátozást megsértőt a jogsértés haladéktalan befejezésére köteles felhívni. A felhívás eredménytelensége esetén a rendelkezésre jogosult az érintett személyt felszólítja, hogy a közforgalmú intézményt, illetve a közösségi közlekedési eszközt hagyja el, illetőleg kezdeményezi a 7. § (1)–(2), illetve (13) bekezdései szerinti eljárás lefolytatását.
4. § (1)37 A 2. § (1) bekezdés a) és c) pontjában meghatározott esetekben – a (6) bekezdésben, valamint a 2. § (3)–(5) bekezdésében meghatározott kivétellel – az e törvényben foglaltaknak, valamint a tűzvédelmi szabályoknak megfelelően, a 2. § (7) bekezdésében foglalt rendelkezések alkalmazásával kell nem zárt légterű dohányzóhelyet kijelölni és fenntartani. Dohányzóhely – a szórakoztató, vendéglátó szolgáltatást nyújtó közforgalmú intézmények kivételével – a közforgalmú intézmény bejáratától számított 5 méteres távolságon belül nem jelölhető ki. A szórakoztató, vendéglátó szolgáltatást nyújtó közforgalmú intézmények esetében a dohányzóhelyet a bejárattól számított 5 méteres távolságon belül abban az esetben lehet kijelölni, ha az intézmény területén a nyílt légterű dohányzóhely kijelölésének feltételei a bejárattól számított 5 méteres távolságon kívül nem állnak fenn.
(3)39 A 2. § (2) bekezdés c) pontjában nem szereplő közforgalmú, valamint a magánforgalomban közlekedő közösségi közlekedési eszközökön a dohányzóhely kijelöléséről az üzembentartó dönt. A kijelölés tűzvédelmi szabályokat vagy közlekedésbiztonsági érdeket nem sérthet.
(6)41 A közforgalmú intézmény üzemeltetője – a 2. § (5) bekezdés a)–c) pontjában foglalt közforgalmú intézmények kivételével – az intézményt nemdohányzó intézménnyé nyilváníthatja. Ebben az esetben az intézményben dohányzóhelyet nem zárt térben sem kell kijelölni. A nemdohányzó intézménnyé minősítés tényét jól látható és egyértelmű felirat vagy jelzés alkalmazásával az intézménynek a közforgalom számára nyitva álló bejáratánál, valamint a nyilvánosság számára nyitva álló valamennyi helyiségében fel kell tüntetni.
(8)43 Olyan többcélú intézmény esetében, amelyben vagy amelynek területén egészségügyi szolgáltatást is nyújtanak, az (1) bekezdés megfelelően alkalmazandó, azzal, hogy dohányzóhely nyílt légtérben is csak úgy jelölhető ki, ha az az egészségügyi szolgáltatást igénybevevők szokásos vagy szükségszerű útvonalától legalább 10 méterre elkülönül. Az (1) bekezdésben foglaltaktól eltérően ezekben az intézményekben dohányzóhely a közforgalom számára nyitva álló bejárattól számított 10 méteres távolságon belül nem jelölhető ki.
(9)44 Az (1)–(8) bekezdésben, valamint a 4/A. §-ban meghatározott feltételek biztosításáról a közforgalmú intézmény belső szabályzatában meghatározott személy, ennek hiányában az intézmény vezetője, üzemeltetője, a rendezvény szervezője, a közösségi közlekedési eszköz üzembentartója, a köznevelési intézmény vezetője, illetőleg a munkáltató gondoskodik.
4/A. §45 (1) A munkáltató a munkahelyet – külön telephely esetén telephelyenként – a (2)–(3) bekezdésben foglaltak szerint nemdohányzó munkahellyé nyilváníthatja. Ebben az esetben a munkáltató kizárólagos rendelkezése alatt álló létesítményekben, illetve helyiségekben dohányzóhelyet kijelölni nem lehet. A nemdohányzó munkahellyé minősítés tényét jól látható és egyértelmű felirat vagy jelzés alkalmazásával, a munkahelynek a személyforgalom számára nyitva álló valamennyi bejáratánál, valamint a nem kizárólag a munkavállalók által igénybe vett valamennyi helyiségben vagy az ezekhez vezető közlekedőfolyosókon – valamennyi igénybevevő által jól látható módon – fel kell tüntetni.
(4)46 Azon munkahelyek esetében, ahol dohányzóhely kijelölése a 2. § (2) és (4) bekezdése alapján tilos, illetve ahol dohányzóhely kijelölése a 2. § (3) bekezdése alapján nem kötelező, az (1)–(3) bekezdés nem alkalmazható. Az (1) bekezdés szerint nemdohányzóvá nyilvánított munkahelyen a (2)–(3) bekezdés szerinti szabályok megfelelő alkalmazásával lehet dohányzóhely kijelölését kezdeményezni.
5. §47 (1) Dohánytermék-kiskereskedelmére, valamint elektronikus cigarettára, utántöltő flakon és dohányzást imitáló elektronikus eszköz kiskereskedelmére irányuló tevékenység nem végezhető köznevelési intézményben, személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményben, gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézményben, valamint egészségügyi intézményben.
6. §48 (1) Dohányterméket forgalomba hozni csak abban az esetben lehet, amennyiben minden csomagolási egysége és gyűjtőcsomagja megfelel az e törvény végrehajtására kiadott kormányrendeletben foglalt előírásoknak.
6/A. §50 (1) A csomagolási egység és a gyűjtőcsomagok címkézése, valamint maga a dohánytermék nem tartalmazhat olyan elemet vagy megoldást, amely:
6/B. §51 A dohánytermékek fogyasztók részére történő, határokon átnyúló távértékesítése tilos.
6/C. §52 Az e törvény végrehajtására kiadott kormányrendelet szerint bejelentett, a dohánytermékhez, annak csomagolási egységéhez vagy bármely gyűjtőcsomaghoz hozzáadott, dohánytól eltérő anyagok (a továbbiakban: adalékanyag) bejelentése esetén, valamint adalékanyagonként évente tárgyév március 31-éig igazgatási szolgáltatási díjat kell fizetni az egészségügyi államigazgatási szerv részére. A bejelentést követő évtől az igazgatási szolgáltatási díj a bejelentés fenntartását szolgálja.
7. § (1)53 A 2–4/A. §-ban, a 7/H. §-ban, a 9. §-ban foglalt, valamint a munkavédelemről szóló 1993. évi XCIII. törvény 38. §-a szerinti rendelkezések betartását az egészségügyi államigazgatási szerv ellenőrzi, és azok megsértése esetén – a jogsértő természetes vagy jogi személlyel, illetve jogi személyiség nélküli szervezettel szemben – egészségvédelmi bírságot szab ki. Az egészségügyi államigazgatási szerv eltekinthet a bírság kiszabásától a 4. § (9) bekezdésében meghatározott személlyel szemben, ha a rendelkezésre jogosult a dohányzásra vagy az elektronikus cigaretta és a dohányzást imitáló elektronikus eszköz használatára vonatkozó korlátozást megsértővel szemben a 3. § (1) bekezdésében meghatározott kötelezettségének bizonyíthatóan eleget tett.
(2)54 Egészségvédelmi bírság megfizetésére köteles a 4. § (9) bekezdésében megjelölt személy is, aki a dohányzásra vonatkozó, e törvényben foglalt tilalmak, korlátozások betartását feladatkörében nem érvényesíti.
(3)55 Egészségvédelmi bírság csak azon természetes személy ellen szabható ki, aki a cselekmény elkövetésekor 14. életévét betöltötte.
(4)–(5)56
(9)59 A végleges határozattal megállapított egészségvédelmi bírságot, valamint a dohánytermékek forgalmazásával összefüggő, e törvényben foglalt tilalmat, korlátozást megszegővel szemben végleges határozattal kiszabott fogyasztóvédelmi bírságot, valamint a helyszíni bírságot az egészségügyi államigazgatási szerv számlájára kell befizetni.
(13)62 A köznevelési intézménynek az e törvény szerint elrendelt dohányzási tilalmat – a tanulói jogviszonyból származó kötelezettség teljesítése, vagy az azzal összefüggő bármely tevékenység során, a köznevelési intézmény, vagy annak feladatkörében működő más intézmény területén – megsértő, 14. életévét betöltött tanulójával szemben a 3. § (1) bekezdése szerinti személy kezdeményezi a külön jogszabály szerinti fegyelmi eljárás lefolytatását.63
7/A. §64 (1)65 Az 5. és 6. és 6/A. §-ban foglalt rendelkezések betartását a fogyasztóvédelmi hatóság ellenőrzi, és – a fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény (a továbbiakban: Fgytv.) alkalmazásával – eljár azok megsértése esetén.
7/B. §66 (1) Az ellen, akinek e törvénybe ütköző tevékenysége a lakosság széles körét érinti vagy jelentős népegészségügyi érdeksérelmet okoz, az egészségügyi államigazgatási szerv, az egészségvédelmi érdekek képviseletét ellátó civil szervezet vagy az ügyész pert indíthat a lakosság széles körének védelme, illetőleg a jelentős népegészségügyi érdeksérelem kiküszöbölése érdekében. Ilyen per akkor is indítható, ha a sérelmet szenvedettek személye nem állapítható meg.
(4)67 Az egészségvédelmi érdekek képviseletét ellátó civil szervezetek a jogszabály erejénél fogva ügyfélnek minősülnek
b)68 a fogyasztóvédelmi hatóságnak az 5. és 6. és 6/A. §-ban foglalt rendelkezések megsértése miatt
Az elektronikus cigarettára vonatkozó szabályok69
7/C. §70 A gyógyszerekre és az orvostechnikai eszközökre vonatkozó szabályozás sérelme nélkül, elektronikus cigaretta akkor hozható forgalomba és akkor forgalmazható, ha megfelel az e törvény felhatalmazása alapján kiadott kormányrendeletben meghatározott követelményeknek.
7/D. §71 (1) Elektronikus cigaretták és utántöltő flakonok gyártói és importőrei a forgalomba hozatal előtt hat hónappal bejelentést tesznek az egészségügyi államigazgatási szervnek minden olyan termékről, amelyet forgalomba kívánnak hozni.
(4)72 Az (1) és (3) bekezdés szerinti bejelentés esetén, valamint a bejelentett és az egészségügyi államigazgatási szerv által az e törvény végrehajtására kiadott kormányrendelet szerint kiállított igazolással rendelkező termékek esetében évente, a tárgyév március 31-éig a bejelentésre kötelezettnek igazgatási szolgáltatási díjat kell fizetnie az egészségügyi államigazgatási szerv részére. A bejelentést követő évtől az igazgatási szolgáltatási díj a bejelentés fenntartását szolgálja.
7/E. §73 (1) Az információs társadalmi szolgáltatás keretében, a sajtóban és más nyomtatott kiadványokban tilos minden olyan, a médiaszolgáltatásokról és a tömegkommunikációról szóló 2010. évi CLXXXV. törvény (a továbbiakban: Mttv.) szerinti kereskedelmi közlemény, amelynek célja, illetve közvetlen vagy közvetett hatása az elektronikus cigaretták és az utántöltő flakonok népszerűsítése. Ez a tilalom nem vonatkozik azokra a kiadványokra, amelyek kizárólag az elektronikus cigaretták és az utántöltő flakonok kereskedelmének szakmai képviselői részére szólnak, továbbá a harmadik országokban nyomtatott és publikált kiadványokra, ha azok nem az uniós piacra készülnek.
(4)74 Tilos a rendezvényekhez és tevékenységekhez, valamint az egyes személyek részére nyújtott a Reklám tv. szerinti szponzorálás, amelynek célja, illetve közvetlen vagy közvetett hatása az elektronikus cigaretták és az utántöltő flakonok népszerűsítése.
7/F. §75 Az elektronikus cigaretta és az utántöltő flakon távértékesítése tilos.
7/G. §76 (1) Ha az egészségügyi államigazgatási szerv tudomást szerez róla vagy megbizonyosodik arról, hogy egy adott elektronikus cigaretta vagy utántöltő flakon, vagy egy adott típusú elektronikus cigaretta vagy utántöltő flakon nem felel meg a forgalomba hozatalra vonatkozó, kormányrendeletben meghatározott feltételeknek és így súlyosan veszélyeztetheti az emberi egészséget, az eset súlyosságától függően az alábbi intézkedést hozhatja:
7/H. §77 A 2–4/A. § rendelkezéseit az elektronikus cigaretta és a dohányzást imitáló elektronikus eszköz használatára is alkalmazni kell.
7/I. §78 Ezen alcím rendelkezéseit a dohányzást imitáló elektronikus eszközre is alkalmazni kell.
Az új dohánytermék-kategóriákra vonatkozó szabályok79
7/J. §80 (1) Az új dohánytermék-kategóriákra az elektronikus cigarettákra vonatkozó, a 7/D–7/H. §-ban megállapított rendelkezéseket az ezen alcímben foglaltak szerint kell alkalmazni.
(4)81 Az új dohánytermék-kategóriák gyártói vagy forgalomba hozói a (2) bekezdés szerinti bejelentés esetén, valamint évente, tárgyév március 31-éig termékenként igazgatási szolgáltatási díjat fizetnek az egészségügyi államigazgatási szerv részére. A bejelentést követő évtől az igazgatási szolgáltatási díj a bejelentés fenntartását szolgálja.
7/K. §82 (1) Az egészségügyi államigazgatási szerv az új dohánytermék-kategóriák gyártójának vagy forgalomba hozójának kérelmére folytatja le a Magyarországon forgalomba hozni kívánt termék módosított hatású terméknek történő minősítésére irányuló eljárást.
7/L. §83 (1) A Bizottság a Kormány rendeletében meghatározott tudományos és egészségügyi szempontok alapján vizsgálja, hogy a kérelmező által bemutatott új dohánytermék-kategóriákba tartozó dohánytermék a cigarettához képest a legtöbb tulajdonságát tekintve jelentősen eltérő hatású-e az emberi egészségre.
(2)84 A Bizottság a véleményét a megkeresésétől számított 110 napon belül hozza meg.
(2)85 A dohányzásra, valamint a dohánytermékek, valamint az elektronikus cigaretták és utántöltő flakonok forgalmazására vonatkozó, e törvényben foglalt tilalmak, korlátozások nem érintik az egyéb jogszabályban meghatározott érdekből, célból, illetőleg módon elrendelt dohányzási tilalmakat, korlátozásokat.
(3)86 Azok a cigaretta dohánytermékek, amelyek nem felelnek meg az e törvény 6. § (1)–(2) bekezdésében és a külön jogszabályban meghatározott rendelkezéseknek nem gyárthatóak és a jövedéki adóról és a jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló 1997. évi CIII. törvény87 rendelkezései szerint nem bocsáthatóak szabadforgalomba és e rendelkezés hatálybalépésétől számított egy évet követően nem hozhatók forgalomba.
(4)88 Felhatalmazást kapnak az érintett miniszterek, hogy az irányításuk, illetve felügyeletük alá tartozó, a rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományának szolgálati jogviszonyáról szóló törvény szerinti rendvédelmi feladatokat ellátó szervek tekintetében a dohányzásra, elektronikus cigaretta használatára a dohányzóhelyek kijelölésére, illetve a dohánytermékek forgalmazására vonatkozó részletes, az e törvénnyel összhangban lévő szabályokat rendeletben meghatározzák.89
(4a)90 Felhatalmazást kap az agrárpolitikáért felelős miniszter és az élelmiszerlánc-felügyeletért felelős miniszter, hogy az egészségügyért felelős miniszterrel és az adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben
(4b)91 Felhatalmazást kap a fogyasztóvédelemért felelős miniszter, hogy az adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben a dohánytermékek nyilvántartásba vételére és vizsgálatára, valamint a cigaretta kátrány-, nikotin- és szén-monoxid-kibocsátásának mérésére vonatkozó díjakat rendeletben határozza meg.92
(4c)93 Felhatalmazást kap az egészségügyért felelős miniszter, hogy az adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben
a) az elektronikus cigaretta, az utántöltő flakon és a dohányzást imitáló elektronikus eszköz forgalomba hozatalára, nyilvántartására és az ezzel kapcsolatos változások bejelentésére, valamint a bejelentések fenntartására vonatkozó igazgatási szolgáltatási díj mértékét, a díj beszedésével, kezelésével, nyilvántartásával, és visszatérítésével kapcsolatos,94
(4d)95 Felhatalmazást kap az egészségügyért felelős miniszter, hogy az adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben a módosított hatású terméknek történő minősítésre irányuló eljárás igazgatási szolgáltatási díját, valamint a Bizottság véleményére vonatkozó díj mértékét, továbbá a díjak beszedésével, kezelésével, nyilvántartásával, visszatérítésével kapcsolatos részletes szabályokat rendeletben határozza meg.
(5)96 Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben állapítsa meg
a)97 a kombinált figyelmeztetéseket, egészségvédő figyelmeztetéseket, valamint azok alkalmazásának részletes szabályait, a dohánytermékek fogyasztói csomagolási egységeire és az elektronikus cigaretta, az utántöltő flakon és a dohányzást imitáló elektronikus eszköz csomagolási egységeire vonatkozó részletes szabályokat, a dohányzási korlátozásra, valamint a dohányzóhelyek és elektronikus cigaretta, valamint dohányzást imitáló elektronikus eszköz használatának kijelölésére vonatkozó feliratok és jelzések tartalmát, formáját, továbbá a dohánytermékek, valamint az elektronikus cigaretta, utántöltő flakon és dohányzást imitáló elektronikus eszköz előállításának, forgalmazásának és ellenőrzésének a jövedéki adóról szóló törvény szabályozási körébe nem tartozó egyéb feltételeit,98
b)99 az egészségvédelmi bírság mértékének, befizetésének, nyilvántartásának részletes szabályait és a bírság megállapításának szempontrendszerét,100
c)101 a dohánytermékek összetevőire vonatkozó részletes szabályokat,
d)102 a dohánytermékek kibocsátási szintjeire, azok mérésének módszereire vonatkozó részletes szabályokat,
e)103 a dohánytermékek összetevőinek és kibocsátási szintjeinek bejelentésére vonatkozó részletes szabályokat,
f)104 a dohánytermékekben megtalálható adalékanyagok jelentéstételi kötelezettségére vonatkozó részletes szabályokat,
g)105 a dohánytermékek csomagolására és címkézésére vonatkozó részletes szabályokat,
h)106 az új dohánytermékek forgalomba hozatalának szabályait,
i)107 a dohányzási célú gyógynövénytermékekre vonatkozó részletes szabályokat,
j)108 az új dohánytermék-kategóriák forgalmazásának és ismertetésének különös szabályait,
k)109 a módosított hatású terméknek történő minősítésre irányuló eljárásban vizsgálandó tudományos és egészségügyi szempontokat, az eljárás részletes szabályai, valamint a Bizottság összetételére és működésére vonatkozó különös szabályokat.
(6)110 Ez a törvény a következő uniós jogi aktusoknak való megfelelést szolgálja:
c)112 az Európai Parlament és a Tanács 2014/40/EU irányelve (2014. április 3.) a tagállamoknak a dohánytermékek és kapcsolódó termékek gyártására, kiszerelésére és értékesítésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései közelítéséről és a 2001/37/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről.
8/A. §113 (1)114
8/B. §116
9. §117 (1)118 A kereskedelemről szóló törvény szerint szálláshelynek minősülő, jogszabály alapján szállodaként üzemeltetett közforgalmú intézményben a Módosító Tv. hatálybalépésekor119 már működtetett és a (3) és (4) bekezdés szerint engedélyezett zárt légterű dohányzóhely – szivarszobaként – tovább működtethető. A tovább működtetést az egészségügyi államigazgatási szerv engedélyezi.
(3)–(4)120
10. §122 (1)123
(2)124 A 2016. november 20-a előtt gyártott elektronikus cigaretták, valamint utántöltő flakonok 2017. május 20-áig hozhatók forgalomba.
(3)125 A 2016. május 19-én már forgalomban lévő elektronikus cigaretta esetében az egyes egészségügyi és egészségbiztosítási tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi CCXXIV. törvénnyel megállapított 7/D. § (1) bekezdése szerinti bejelentést 2016. december 20-áig kell megtenni.
(4)126 Az egyes egészségügyi és egészségbiztosítási tárgyú törvények módosításáról szóló 2016. évi CLXXII. törvénnyel megállapított, 6/C. §, 7/D. § (4) bekezdése és a 7/J. § (4) bekezdése szerinti, az adalékanyagok, az elektronikus cigaretták, utántöltő flakonok, dohányzást imitáló elektronikus eszközök, valamint új dohánytermék-kategóriára vonatkozó bejelentések fenntartásáért évente fizetendő igazgatási szolgáltatási díjat első ízben a termék bejelentését követő év március 31-éig kell megfizetni.
(5)127 E törvénynek az általános közigazgatási rendtartásról szóló törvény és a közigazgatási perrendtartásról szóló törvény hatálybalépésével összefüggő egyes törvények módosításáról szóló 2017. évi L. törvénnyel (a továbbiakban: Ákr.-Kp. Módtv.) megállapított rendelkezéseit az Ákr.-Kp. Módtv. hatálybalépését128 követően indult és a megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
Melléklet az 1999. évi XLII. törvényhez129
33 A 2. § (9) bekezdését a 2012: XXVI. törvény 1. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 2017: L. törvény 169. § a) pontja szerint módosított szöveg.
35 A 2/A. § (4) bekezdése a 2017: L. törvény 167. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
36 A 3. § (1) bekezdése a 2011: XLI. törvény 13. § a) pontja, a 2015: CCXXIV. törvény 38. § b) pontja szerint módosított szöveg.
37 A 4. § (1) bekezdése a 2012: CCXII. törvény 55. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
38 A 4. § (2) bekezdését a 2011: XLI. törvény 18. § (1) bekezdés a) pontja hatályon kívül helyezte.
39 A 4. § (3) bekezdése a 2011: XLI. törvény 5. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
40 A 4. § (4)–(5) bekezdését a 2011: XLI. törvény 18. § (1) bekezdés a) pontja hatályon kívül helyezte.
41 A 4. § (6) bekezdése a 2012: CCXII. törvény 55. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
42 A 4. § (7) bekezdését a 2011: XLI. törvény 18. § (1) bekezdés a) pontja hatályon kívül helyezte.
43 A 4. § (8) bekezdését a 2005: CLXXXI. törvény 37. §-a iktatta be, szövege a 2015: CCXXIV. törvény 32. §-ával megállapított szöveg.
44 A 4. § (9) bekezdését a 2005: CLXXXI. törvény 37. §-a iktatta be, szövege a 2011: XLI. törvény 5. § (3) bekezdésével megállapított, a 2011: XLI. törvény 13. § a) pontja, a 2015: CCXXIV. törvény 38. § a) pontja szerint módosított szöveg.
45 A 4/A. §-t a 2005: CLXXXI. törvény 38. §-a iktatta be.
46 A 4/A. § (4) bekezdése a 2011: XLI. törvény 13. § c) pontja szerint módosított szöveg.
47 Az 5. § a 2015: CCXXIV. törvény 33. §-ával megállapított szöveg.
48 A 6. § a 2015: LXXVII. törvény 46. §-ával megállapított szöveg.
49 A 6. § (2)–(3) bekezdését a 2016: LXVII. törvény 172. § 1. pontja hatályon kívül helyezte.
50 A 6/A. §-t a 2015: LXXVII. törvény 47. §-a iktatta be.
51 A 6/B. §-t a 2015: LXXVII. törvény 47. §-a iktatta be.
52 A 6/C. §-t a 2016: CLXXII. törvény 19. §-a iktatta be.
53 A 7. § (1) bekezdése a 2015: CCXXIV. törvény 34. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
54 A 7. § (2) bekezdése a 2005: CLXXXI. törvény 44. § (3) bekezdésének f) pontja, a 2011: XLI. törvény 18. § (1) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
55 A 7. § (3) bekezdése a 2012: CCXII. törvény 57. §-ával megállapított szöveg.
56 A 7. § (4)–(5) bekezdését a 2016: LXVII. törvény 172. § 2. pontja hatályon kívül helyezte.
57 A 7. § (6) bekezdését a 2011: XLI. törvény 18. § (1) bekezdés d) pontja hatályon kívül helyezte.
58 A 7. § (8) bekezdését a 2011: XLI. törvény 18. § (1) bekezdés d) pontja hatályon kívül helyezte.
59 A 7. § (9) bekezdése a 2011: CLXVI. törvény 10. § (2) bekezdésével megállapított, a 2017: L. törvény 168. § a) pontja szerint módosított szöveg.
60 A 7. § (10) bekezdését a 2011: CLXVI. törvény 84. § 25. pontja hatályon kívül helyezte.
61 A 7. § (11) bekezdését a 2009: LVI. törvény 202. § (2) bekezdése hatályon kívül helyezte.
62 A 7. § (13) bekezdése a 2015: CCXXIV. törvény 38. § c) pontja szerint módosított szöveg.
63 Lásd az 1993: LXXIX. törvényt.
64 A 7/A. §-t a 2011: XLI. törvény 8. §-a iktatta be.
65 A 7/A. § (1) bekezdése a 2015: LXXVII. törvény 49. § a) pontja szerint módosított szöveg.
66 A 7/B. §-t a – 2011: CLXXV. törvény 186. § b) pontja szerint módosított – 2011: XLI. törvény 9. §-a iktatta be.
67 A 7/B. § (4) bekezdés nyitó szövegrésze a 2017: L. törvény 168. § b) pontja szerint módosított szöveg.
68 A 7/B. § (4) bekezdés b) pontja a 2015: LXXVII. törvény 49. § b) pontja szerint módosított szöveg.
69 A 7/C. §-t megelőző alcímet a 2015: CCXXIV. törvény 35. §-a iktatta be.
70 A 7/C. §-t a 2015: CCXXIV. törvény 35. §-a iktatta be.
71 A 7/D. §-t a 2015: CCXXIV. törvény 35. §-a iktatta be.
72 A 7/D. § (4) bekezdése a 2016: CLXXII. törvény 20. §-ával megállapított szöveg.
73 A 7/E. §-t a 2015: CCXXIV. törvény 35. §-a iktatta be.
74 A 7/E. § (4) bekezdése a 2016: XXXIV. törvény 33. §-a szerint módosított szöveg.
75 A 7/F. §-t a 2015: CCXXIV. törvény 35. §-a iktatta be.
76 A 7/G. §-t a 2015: CCXXIV. törvény 35. §-a iktatta be.
77 A 7/H. §-t a 2015: CCXXIV. törvény 35. §-a iktatta be.
78 A 7/I. §-t a 2016: XXXIV. törvény 31. §-a iktatta be.
79 A 7/J. §-t megelőző alcímet a 2016: CXXXV. törvény 20. §-a iktatta be.
80 A 7/J. §-t a 2016: CXXXV. törvény 20. §-a iktatta be.
81 A 7/J. § (4) bekezdését a 2016: CLXXII. törvény 21. §-a iktatta be.
82 A 7/K. §-t a 2016: CXXXV. törvény 20. §-a iktatta be.
83 A 7/L. §-t a 2016: CXXXV. törvény 20. §-a iktatta be.
84 A 7/L. § (2) bekezdése a 2017: L. törvény 167. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
85 A 8. § (2) bekezdése a 2015: CCXXIV. törvény 38. § d) pontja szerint módosított szöveg.
86 A 8. § (3) bekezdése a 2002: LVIII. törvény 47. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
87 Az 1997: CIII. törvényt a 2003: CXXVII. törvény 123. § (9) bekezdése hatályon kívül helyezte a Magyar Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló nemzetközi szerződést kihirdető törvény hatálybalépésének napjával, és a tárgykört újraszabályozta.
88 A 8. § (4) bekezdése a 2004: XIX. törvény 42. §-ának (1) bekezdésével megállapított, valamint a 2006: CIX. törvény 170. § (5) bekezdésének b) pontja, a 2015: XLII. törvény 366. § (15) bekezdése, a 2015: CCXXIV. törvény 38. § e) pontja szerint módosított szöveg.
89 Lásd a 36/1999. (X. 22.) BM rendeletet, a 14/1999. ( X. 27.) HM rendeletet, a 7/1999. (XI. 10.) TNM rendeletet és a 17/1999. (XI.18.) IM rendeletet, a 60/2009. (XI. 19.) IRM rendeletet, a 48/2013. (VIII. 21.) BM rendeletet.
90 A 8. § (4a) bekezdését a 2015: LXXVII. törvény 48. § (1) bekezdése iktatta be.
91 A 8. § (4b) bekezdését a 2015: LXXVII. törvény 48. § (1) bekezdése iktatta be, szövege a 2016: CLXXII. törvény 22. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
92 Lásd a 11/2016. (V. 20.) NFM rendeletet, a 29/2017. (VII. 25.) NFM rendeletet.
93 A 8. § (4c) bekezdését a 2015: CCXXIV. törvény 36. § (1) bekezdése iktatta be, szövege a 2016: CLXXII. törvény 22. § (2) bekezdésével megállapított, nyitó szövegrésze a 2018: V. törvény 43. § (2) bekezdése szerint módosított szöveg.
94 Lásd a 30/2016. (X. 3.) EMMI rendeletet.
95 A 8. § (4d) bekezését a 2016: CXXXV. törvény 21. § (1) bekezdése iktatta be.
96 A 8. § (5) bekezdését a 2007: LXXXII. törvény 2. §-ának 395. pontja hatályon kívül helyezte, újonnan a 2011: XLI. törvény 10. §-a iktatta be, szövege a 2011: CLXXVI. törvény 162. §-ával megállapított szöveg.
97 A 8. § (5) bekezdés a) pontja a 2016: LXVIII. törvény 155. §-ával megállapított szöveg.
98 Lásd a 291/2011. (XII. 22.) Korm. rendeletet, a 39/2013. (II. 14.) Korm. rendeletet, a 72/2018. (IV. 16.) Korm. rendeletet.
99 A 8. § (5) bekezdés b) pontja a 2016: LXVII. törvény 171. §-ával megállapított szöveg.
100 Lásd a 291/2011. (XII. 22.) Korm. rendeletet.
101 A 8. § (5) bekezdés c) pontját a 2015: LXXVII. törvény 48. § (3) bekezdése iktatta be.
102 A 8. § (5) bekezdés d) pontját a 2015: LXXVII. törvény 48. § (3) bekezdése iktatta be.
103 A 8. § (5) bekezdés e) pontját a 2015: LXXVII. törvény 48. § (3) bekezdése iktatta be.
104 A 8. § (5) bekezdés f) pontját a 2015: LXXVII. törvény 48. § (3) bekezdése iktatta be.
105 A 8. § (5) bekezdés g) pontját a 2015: LXXVII. törvény 48. § (3) bekezdése iktatta be.
106 A 8. § (5) bekezdés h) pontját a 2015: LXXVII. törvény 48. § (3) bekezdése iktatta be.
107 A 8. § (5) bekezdés i) pontját a 2015: LXXVII. törvény 48. § (3) bekezdése iktatta be.
108 A 8. § (5) bekezés j) pontját a 2016: CXXXV. törvény 21. § (2) bekezdése iktatta be.
109 A 8. § (5) bekezés k) pontját a 2016: CXXXV. törvény 21. § (2) bekezdése iktatta be.
110 A 8. § (6) bekezdését a 2002: LVIII. törvény 47. § (2) bekezdése iktatta be, szövegét újonnan a 2005: LXXVII. törvény 10. §-a állapította meg.
111 A 8. § (6) bekezdés a) pontját a 2015: LXXVII. törvény 50. §-a hatályon kívül helyezte.
112 A 8. § (6) bekezdés c) pontját a 2015: LXXVII. törvény 48. § (4) bekezdése iktatta be.
113 A 8/A. §-t a 2011: XLI. törvény – 2011: CLXVI. törvény 75. §-ával megállapított – 11. §-a iktatta be.
114 A 8/A. § (1) bekezdését a 2016: LXVII. törvény 172. § 3. pontja hatályon kívül helyezte.
115 A 8/A. § (2) bekezdését a 2017: L. törvény 169. § b) pontja hatályon kívül helyezte.
116 A 8/B. §-t a 2011: XLI. törvény – a 2011: CLXVI. törvény 75. §-ával megállapított – 11. §-a iktatta be, hatályon kívül helyezte a 2016: LXVII. törvény 172. § 4. pontja.
117 A 9. §-t a 2011: XLI. törvény 12. §-a iktatta be.
118 A 9. § (1) bekezdése a 2011: XLI. törvény 13. § f) pontja szerint módosított szöveg.
119 A hatálybalépés napja: 2011. május 9.
120 A 9. § (3)–(4) bekezdését a 2016: LXVII. törvény 172. § 5. pontja hatályon kívül helyezte.
121 A 9. § (5)–(6) bekezdését a 2011: XLI. törvény 18. § (1) bekezdés e) pontja hatályon kívül helyezte.
122 A 10. §-t a 2012: XXVI. törvény 2. §-a iktatta be.
123 A 10. § (1) bekezdését a 2016: LXVII. törvény 172. § 6. pontja hatályon kívül helyezte.
124 A 10. § (2) bekezdése a 2015: CCXXIV. törvény 37. §-ával megállapított szöveg.
125 A 10. § (3) bekezdése a 2015: CCXXIV. törvény 37. §-ával megállapított szöveg.
126 A 10. § (4) bekezdését a 2016: CLXXII. törvény 23. §-a iktatta be.
127 A 10. § (5) bekezdését a 2017: L. törvény 167. § (3) bekezdése iktatta be.
128 A hatálybalépés napja 2017. május 26.
129 A mellékletet a 2002: LVIII. törvény 49. § (6) bekezdése iktattabe, hatályon kívül helyezte a 2011: XLI. törvény 18. § (1) bekezdés f) pontja.


text:
1/2018. számú gazdasági elvi határozat | K Ú R I A
Az a szerződéses rendelkezés, amely szerint a pénzügyi intézmény a saját nyilvántartásai alapulvételével jogosult a fogyasztói tartozások kimutatására, és a szerződő felek az e kimutatás alapján készült, közokiratba foglalt ténytanúsítványt tekintik irányadónak, nem minősül joghatályos tartozáselismerő nyilatkozatnak, ezért a bizonyítási terhet a fogyasztó számára hátrányosan nem változtatja meg és nem korlátozza a fogyasztó jogszabályon alapuló igényérvényesítési lehetőségét sem. Minderre tekintettel az ilyen szerződéses rendelkezés nem tisztességtelen [1959. évi IV. tv. (rPtk.) 242. §; 1991. évi CXII. tv. (Hpt.) 206. §; 1994. évi LIII. tv. (Vht.) 21. §; 1991. évi XLI. tv. (közjegyzői tv.) 111. § (1) bek.; 18/1999. (II.5.) Korm. r. 1. § (1) bek. i) és j) pontjai].
[1] A peres felek között 2007. július 7-én egy lakóházas ingatlan megvásárlásának finanszírozása érdekében deviza alapú zárt végű pénzügyi lízingszerződés jött létre. A vételár 20.000.000 Ft, a finanszírozott összeg 11 000 000 Ft, a mértékadó devizanem CHF, a felperesek által fizetendő havi lízingdíj induló összege 530 CHF volt.
[2] A szerződés II.7. pontjában rögzítették, hogy az alperes a lízingszerződésben foglaltak szerint neki járó összegeket, a felperesek tartozását a rendes üzletmenete alapján tartja nyilván könyveiben. A felek a tartozás összege, illetve a finanszírozási dokumentumok alapján a felpereseknek az alperessel szemben fennálló mindenkori fizetési kötelezettségei (azok tárgya, összege, jogcíme, keletkezése, esedékessége) tekintetében az alperes üzleti könyveit és nyilvántartásait tekintik irányadónak – amíg jogerős bírósági határozattal más megállapításra nem kerül –, végrehajtási eljárás kezdeményezése esetén pedig az alperes könyvei, nyilvántartásai alapján készült, közokiratba foglalt ténytanúsítványt fogadják el. Ennek megfelelően a követelés fennállása és végrehajtási eljárás kezdeményezése esetén, a végrehajtás alapjául szolgáló, mindenkor fennálló követelést e ténytanúsítvány tanúsítja, amely elfogadására a felperesek a lízingszerződés aláírásával kötelezik magukat. A felperesek kifejezetten elfogadták, hogy az alperes felkérésére közjegyző vagy közjegyző-helyettes az alperes velük szembeni követelése mértékét az alperes könyveibe, nyilvántartásába történő betekintetéssel közjegyzői tanúsítványba foglaltan tanúsítsa.
[3] A felperesek módosított keresetükben a lízingszerződés érvénytelenségének, valamint annak megállapítását kérték, hogy összesen 45%-os arányban tulajdoni hányadot szereztek az érintett lakóházas ingatlanon. Külön hivatkoztak – többek között – a lízingszerződés II.7. pontjának tisztességtelenségére, és ebből eredő semmisségére is. Érvelésük szerint ez a szerződési kikötés tisztességtelenül korlátozza igényérvényesítési lehetőségüket.
[4] Az alperes érdemi ellenkérelme a kereset elutasítására irányult.
[5] Az elsőfokú bíróság ítéletében megállapította, hogy a pénzügyi lízingszerződés I.2. pontjának, valamint a szerződés részét képező üzletszabályzat 2.4.1. pontjának az alperes számára egyoldalú szerződésmódosítási jogot biztosító rendelkezései tisztességtelenek és érvénytelenek. Ezt meghaladóan a keresetet elutasította.
[6] A határozat indokolása szerint a lízingszerződés teljes érvénytelensége nem állapítható meg. A szerződés II.7. pontjában foglaltakkal kapcsolatban az elsőfokú bíróság rámutatott, hogy ezek a feltételek nem gátolják a felperesek igényérvényesítési lehetőségét. A közjegyzői okirat záradékolása esetén ugyanis végrehajtás korlátozása vagy megszüntetése iránti perben vitathatják tartozásukat. A szerződésben foglaltak a bíróságot a bizonyítékok értékelésében nem kötik, a fogyasztó felpereseket nem teszik kiszolgáltatottá. A szerződés érintett rendelkezése ezért nem tekinthető tisztességtelennek.
[7] A II. rendű felperes és az alperes fellebbezése folytán eljárt másodfokú bíróság ítéletében az egyoldalú szerződésmódosítási jogra és az árfolyamrésre vonatkozó szerződési feltételek tárgyában a pert megszüntette, és ebben a keretben az elsőfokú ítéletet hatályon kívül helyezte. Ezt meghaladóan az elsőfokú bíróság ítéletét részben megváltoztatta, és megállapította, hogy a lízingszerződés I.2. pontjában rögzített szerződéskötési díjra, valamint a II.7. pontban szabályozott közjegyzői ténytanúsítványra vonatkozó szerződési feltételek érvénytelenek. Egyebekben az elsőfokú ítéletet helybenhagyta.
[8] A határozat indokolásában – többek között – kifejtette, hogy a lízingszerződés közjegyzői ténytanúsítványról szóló II.7. pontja sérti a fogyasztóval kötött szerződésben tisztességtelennek minősülő feltételekről szóló 18/1999. (II.5.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Kr.) 1. § (1) bekezdés i) és j) pontjait, ugyanis a felperesek igényérvényesítési lehetőségeinek korlátozását eredményezi, a bizonyítási terhet a felperesek hátrányára változtatja meg. Ez a szerződéses kikötés ezért tisztességtelen.
[9] A másodfokú bíróság tisztességtelennek ítélte a lízingszerződés I.2. pontjában foglalt, a szerződéskötési díjra vonatkozó rendelkezést is, mivel nem állapítható meg, hogy az alperes e díj ellenében milyen többletszolgáltatást nyújtott a felperesek részére.
[10] Az alperes a jogerős ítéletnek a lízingszerződés I.2. pontjában rögzített szerződéskötési díjra és a II.7. pontban szabályozott közjegyzői ténytanúsítványra vonatkozó kikötések érvénytelenségét megállapító rendelkezései hatályon kívül helyezése és elsődlegesen az elsőfokú ítélet helybenhagyása, másodlagosan pedig ebben a körben a másodfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára utasítása iránt felülvizsgálati kérelmet terjesztett elő.
[11] Kifejtette, hogy a jogerős ítélet sérti a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: rPtk.) 209. § (1) bekezdését és 209/A. § (2) bekezdését.
[12] Az alperes állította, a vele szerződéses kapcsolatban álló ügyfelek tartozásairól az irányadó jogszabályok előírásai alapján naprakész nyilvántartást kell vezetnie, a nyilvántartásban szereplő adatokról pedig negyedévente jelentést kell tennie a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete részére. Az ügyfeleket a nyilvántartás adataival kapcsolatban bizonyítási kötelezettség nem terheli, legfeljebb ellenbizonyítással élhetnek arra vonatkozóan, hogy a nyilvántartás nem megfelelő. A tartozásuk alakulásáról a részükre adott tájékoztatással szemben az ügyfelek a hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról szóló 1996. évi CXII. törvény (a továbbiakban: Hpt.) 206. §-a alapján külön jogorvoslattal is élhettek.
[13] A közjegyzői ténytanúsítvány kiállítása az alperes érvelése szerint szintén jogszabály rendelkezésén, a közjegyzőkről szóló 1991. évi XLI. törvény (a továbbiakban: közjegyzői tv.) 111. § (1) bekezdésén alapul. A másodfokú bíróság mindezekre figyelemmel a felek közötti lízingszerződés II.7. pontjában foglaltakat – a Ptk. 209. § (6) bekezdésére is tekintettel – tévesen minősítette tisztességtelennek.
[14] Előadta továbbá az alperes, hogy a szerződéskötési díj a lízingkérelem befogadásának, elbírálásának, a szerződéskötés előkészítésének és a finanszírozott összeg folyósításának ellenértéke volt. Ez az ügyintézési tevékenység ugyanis szükségképpen költségekkel járt, a szerződésben kikötött lízingdíj pedig ezeket a költségeket nem tartalmazza. Az alperes kiemelte, a szerződéskötési díj összegét a felek közötti lízingszerződés világosan rögzíti. Álláspontja szerint ezért a díj külön felszámításának nem volt jogszabályi akadálya.
[15] A felperes felülvizsgálati ellenkérelmet nem terjesztett elő.
[16] A Kúria a felülvizsgálati eljárás lefolytatását a lízingszerződés I.2. pontjában szabályozott szerződéskötési díjat érintő körben külön íven szövegezett végzéssel az Európai Unió Bíróságánál a 2017. október 26-án kelt Pfv.VII.22.444/2016/11. számú végzésével kezdeményezett előzetes döntéshozatali eljárás befejezéséig felfüggesztette.
[17] Egyebekben, a szerződés II.7. pontjában rögzített közjegyzői ténytanúsítványt érintő részében a Kúria a jogerős ítéletet a Pp. 275. § (2) bekezdése értelmében a felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálta, és azt az alábbiak szerint jogszabálysértőnek találta.
[18] A perbeli lízingszerződés megkötésekor hatályban volt, a hitelintézetek és a pénzügyi vállalkozások éves beszámoló készítési és könyvvezetési kötelezettségének sajátosságairól szóló 198/1996. (XII.22.) Korm. rendelet, majd a 2001. január 1-jén az e rendelet helyébe lépett, azonos című 250/2000. (XII.24.) Korm. rendelet előírásai értelmében az alperesnek az ügyfeleivel, köztük a felperesekkel szemben fennálló követeléseiről folyamatos nyilvántartást kellett vezetnie. A nyilvántartásában szereplő adatokról a pénzügyi vállalkozás által a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete részére szolgáltatandó adatok köréről és az adatszolgáltatás módjáról szóló 52/2005. (XII.28.) PM rendelet szabályai szerint negyedévente jelentést kellett tennie a Felügyelet részére. A Hpt. 206. § (1) bekezdése pedig előírta, hogy folyamatos szerződések esetén legalább évente egy alkalommal, valamint a szerződés lejártakor egyértelmű, közérthető és teljes körű írásbeli kimutatást küldjön az ügyfeleinek. A kimutatást a Hpt. 206. § (2) bekezdése értelmében – az üzletszabályzat vagy szerződés eltérő rendelkezése hiányában – elfogadottnak kellett tekinteni, ha az ügyfél a kézbesítéstől számított 60 napon belül írásban nem emelt kifogást azzal, hogy mindezek a követelés érvényesíthetőségét nem érintik.
[19] A perbeli jogvita eldöntése szempontjából ügydöntő jelentőségű volt, hogy a felek között létrejött lízingszerződés II.7. pontjának azon kikötése, amely szerint a felperesek mindenkori fizetési kötelezettségét illetően mindaddig az alperes nyilvántartását tekintik irányadónak, amíg jogerős bírósági határozattal más megállapításra nem kerül, az rPtk. 242. §-a szerinti joghatályos tartozáselismerő nyilatkozatnak minősül-e. Tartozáselismerés esetén ugyanis a bizonyítási teher megfordul, és az adósnak kell bizonyítania, hogy az elismert tartozása nem áll fenn (BH1991.439.).
[20] A fél nyilatkozatához – amint arról a Legfelsőbb Bíróság az EBH2000.309. szám alatt közzétett határozatában egyértelműen állást foglalt – a tartozáselismerés jogkövetkezményei akkor fűződhetnek, ha a tartozás elismerése magyarázatot nem igénylő módon, kifejezetten és félreérthetetlenül történik. Ennek az elvárásnak csak az olyan tartozáselismerő nyilatkozat felel meg, amelyet már fennálló, összegszerűen meghatározott követelés tekintetében tettek meg. A per tárgyát képező szerződéses rendelkezés viszont ilyennek nem tekinthető, e kikötés esetében ezért nem érvényesülnek a tartozáselismerés joghatásai.
[21] Ennek megfelelően abban az esetben, ha az alperes a jelen szerződésből eredő követelését a felperesekkel szemben peres úton kívánja érvényesíteni, a perben a Pp. 164. § (1) bekezdése értelmében őt terheli annak bizonyítása, hogy a szerződés milyen tartalommal jött létre, ennek alapján milyen összeget folyósított a felperesek részére, a felperesek mennyit teljesítettek, és ennek eredményeként mekkora a felperesek fennálló tartozása. Az alperes erre vonatkozó tényállításai nyilvánvalóan a saját nyilvántartásán alapulnak, vita esetén azonban az alperesnek a perben a nyilvántartás elszámolási elveit, módszereit és adatait be kell mutatnia, számításait le kell vezetnie. Ha a felperesek mindezeket követően is azt állítják, hogy az alperes elszámolása nem felel meg a szerződésben foglaltaknak, illetőleg a közölt számítás hibás, vagy arra hivatkoznak, hogy részükről nagyobb összegű teljesítés történt, ellenbizonyítással élhetnek. A bizonyítási teher alakulását, a bizonyítási eljárás lefolytatását tehát a lízingszerződés II.7. pontjának hivatkozott rendelkezése nem befolyásolja.
[22] A bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvénynek (a továbbiakban: Vht.) a felek közötti szerződéskötés idején hatályos 21. § (1) bekezdése, illetve a jelenleg hatályos 23/C. § (1) bekezdése értelmében végrehajtási záradékkal látható el a közjegyzői okirat, ha az tartalmazza a szolgáltatásra és ellenszolgáltatásra irányuló vagy egyoldalú kötelezettségvállalást, a jogosult és a kötelezett nevét, a kötelezettségvállalás tárgyát, mennyiségét (összegét) és jogcímét, valamint a teljesítés módját és határidejét. Ha a kötelezettség feltételnek vagy időpontnak a bekövetkezésétől függ, a végrehajthatósághoz a Vht. korábbi 21. § (2) bekezdése, illetve jelenlegi 23/C. § (2) bekezdése szerint az is szükséges, hogy a feltétel vagy időpont bekövetkezését közokirat tanúsítsa.
[23] E szabályok értelmében a közokiratba foglalt kölcsön- vagy lízingszerződés, illetve egyoldalú kötelezettségvállalás alapján az adósok tartozásának már lejárt részleteire minden további feltétel nélkül, a szerződés felmondása esetén a teljes tartozás összegére pedig akkor van helye végrehajtási záradék kibocsátásának, ha a végrehajtást kérő az adós szerződésszegése miatt szintén közokiratba foglalt jognyilatkozattal felmondta a szerződést. Az, hogy ez utóbbi esetben a szerződésszegés valóban bekövetkezett-e és így az emiatt közölt felmondás jogszerű-e, a végrehajtási záradék kiállítására irányuló kérelem elbírálása során érdemben nem vizsgálható, e vonatkozásban elengedő a végrehajtást kérő egyoldalú nyilatkozata (BH1997.348., BH2002.491., Kúria Pfv.I.21.783/2016/5.).
[24] Az adós szerződésszegésének, illetőleg a felmondásnak a tényét, valamint a végrehajtást kérő nyilvántartásai szerint fennálló tartozás aktuális összegét a végrehajtást kérő egyoldalú nyilatkozata alapján rögzítő, a közjegyzői tv. 111. §-ában szabályozott közjegyzői okirat nem ügyleti okirat, hanem jogi jelentőségű tényeket rögzítő ténytanúsító okirat (közjegyzői tanúsítvány). Az ilyen okirat kiállítását a végrehajtást kérő akkor is kérheti a közjegyzőtől, ha erről az adóssal kötött szerződésben előzetesen külön nem rendelkeztek, illetve az adós előzetesen nem nyilatkozott külön arról, hogy a végrehajtást kérő nyilvántartásában rögzített adatok a ténytanúsítvány kiállításának alapjául szolgálhatnak.
[25] A közjegyzői ténytanúsítvány kiállítását és a végrehajtási záradék kibocsátását tehát a végrehajtást kérő e szerződéses kikötés hiányában is ugyanilyen módon és tartalommal kérhetné.
[26] Ha a végrehajtási záradék kiállítására sor kerül, az adós a tartozását valóban csak a Pp. 369. §-a szerinti végrehajtás megszüntetése, illetve korlátozása iránti perben vitathatja. Ez azonban a végrehajtási záradék és a közjegyzői tanúsítvány jogintézményére vonatkozó, a fentiekben ismertetett szabályokból következik. A peres felek között létrejött lízingszerződés e vonatkozásban sem biztosít több jogosultságot az alperes részére, illetve nem ró több kötelezettséget a felperesek terhére, mint amelyek az irányadó jogszabályok alapján őket egyébként megilletnék, illetőleg terhelnék.
[27] A bizonyítási teher pedig a Pp. 369. §-a szerinti végrehajtás megszüntetése, illetve korlátozása iránti perben is a Pp. 164. § (1) bekezdésének megfelelően alakul.
[28] Az igényérvényesítés lehetőségei, a bizonyítási teher alakulása körében tehát a lízingszerződés II.7. pontjában foglaltak a felperes jogi helyzetét nem érintik, semmilyen módon nem teszik azt hátrányosabbá.
[29] A végrehajtás közjegyzői okirat záradékolása útján, tehát a peres út igénybevétele nélküli elrendelését lehetővé tevő szabályozás az Alkotmánybíróság 1423/B/2010.AB és 1245/B/2011.AB számú határozatai szerint nem alkotmányellenes, nem sérti a tisztességes eljáráshoz való jogot, és az Európai Unió Bírósága C-32/14. számú Erste Bank kontra Sugár Attila ügyben hozott határozata szerint nem összeegyeztethetetlen a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló 93/13/EGK irányelv fogyasztóvédelmi követelményeivel sem.
[30] Mindezekre tekintettel a másodfokú bíróság alaptalanul, az rPtk. 209. §-ának, illetve a Kr. 1. § (1) bekezdés i) és j) pontjainak téves alkalmazásával állapította meg, hogy a perbeli lízingszerződés II.7. pontja korlátozta a felperesek jogszabályon alapuló igényérvényesítési lehetőségét, illetve hogy a bizonyítási terhet a felperesek számára hátrányosan változtatta meg. Az elsőfokú bíróság tehát jogszabálysértés nélkül rendelkezett az érintett szerződéses kikötés tisztességtelenségének megállapítása iránti kereseti kérelem elutasításáról.
[31] A kifejtettek értelmében a Kúria a jogerős ítéletnek a lízingszerződés II.7. pontjában szabályozott közjegyzői ténytanúsítványra vonatkozó rendelkezését a Pp. 275. § (4) bekezdése alapján hatályon kívül helyezte és a jogszabályoknak megfelelő elsőfokú ítéletet ebben a részében helybenhagyta.
(Kúria Gfv. VII. 30.791/2016.)

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria Bíróság Kúria bíróság bíróság Kúria