text:
IV/01658/2018
. IV/01658/2018
Az ügy tárgya: A Kúria Kfv.V.35.021/2018/8. számú ítélete elleni alkotmányjogi panasz (adóhatóság határozata elleni felülvizsgálat; vagyonosodási vizsgálat)
Az indítványozó - az Abtv. 27. §-a alapján - a Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.27.053/2017/17. számú ítélete, valamint a Kúria Kfv.V.35.021/2018/8. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól.
Az indítványozóval szemben az adóhatóság áfa bevallások utólagos vizsgálatát rendelte el, az ellenőrzés során az adóhatóság azt állapította meg, hogy az indítványozó által a szlovák partner részére értékesített termékek igazoltan nem kerültek Szlovákiába kiszállításra, ezért az értékesítés nem felel meg az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. törvény 89. § (1) bekezdése szerinti feltételeknek. Az adóhatóság első- és másodfokú határozatában az indítványozóval szemben adóbíróságot szabott ki. Az indítványozó kereseti kérelmére eljáró Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság a keresetet elutasította, a Kúria a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta.
Az indítványozó szerint sérült a tisztességes eljáráshoz és hatékony jogorvoslathoz való joga azáltal, hogy a bíróságok elzárták a bizonyítás lehetőségétől, a tanúk meghallgatására vonatkozó indítványait elutasították, noha azok egyértelműen bizonyították volna a termékek tényleges kiszállítását. .
IV_1658_0_2018_inditvany_anonim.pdf
A határozat száma: 3078/2019. (IV. 10.) AB végzés
3078_2019 AB végzés.pdf
[1]	1. Az indítványozó – jogi képviselője (dr. Kises Éva ügyvéd, 1016 Budapest, Orom utca 18/A.) útján – 2018. november 10-én az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a szerinti alkotmányjogi panaszt nyújtott be az Alkotmánybírósághoz, melyben kérte a Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.27.053/2017/17. számú ítélete, valamint a Kúria mint felülvizsgálati bíróság Kfv.V.35.021/2018/8. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését, mivel azok véleménye szerint ellentétesek az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdéseivel.
[2]	2. Az indítványozó felperesként vett részt egy adóügyben hozott közigazgatási határozat felülvizsgálata iránti perben, mely per alapjául szolgáló adóhatósági eljárásban az adóhatóság első- és másodfokon is adóhiányt állapított meg a terhére, és annak, valamint adóbírságnak és késedelmi kamatnak a megfizetésére kötelezte őt.
[3]	A per alapjául szolgáló adóhatósági eljárásban első fokon a Nemzeti Adó- és Vámhivatal Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Adóigazgatósága Kiemelt Adóalanyok Ellenőrzési Osztálya járt el. Az elsőfokú adóhatóság a későbbi indítványozó felperesnél az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (a továbbiakban: Art.) 87. § (1) bekezdés a) pontja alapján a 2011. évre vonatkozóan bevallások utólagos vizsgálatára irányuló ellenőrzést végzett általános forgalmi adó adónemben. Ennek eredményeképpen 2016. augusztus 3-án meghozott, 2088703702. számú határozatával az adózónál 128 517 000 Ft adóhiánynak is minősülő adókülönbözetet állapított meg, és kötelezte annak megfizetésére. Az adóhiány után 64 258 000 Ft adóbírságot szabott ki, valamint 33 017 000 Ft késedelmi kamatot számított fel.
[4]	Az adó-megállapítás alapjául szolgáló tényállás szerint az indítványozó mint eladó 2011-ben három adásvételi szerződést kötött egy szlovákiai bejegyzésű céggel mint vevővel, melyben nagyságrendileg 7 000 tonna kukorica, illetve repce adásvételében állapodtak meg. A szerződések nem tartalmazták, hogy a termények szállítását ki végzi. A szerződések alapján a felperes több mint 7 000 tonna terményt értékesített, melyekről összesen 514 066 260 Ft összegű számlát állított ki, mégpedig áfamentesen, arra tekintettel, hogy a szerződés alapján e terményeket Szlovákiába, vagyis egy uniós tagállamba szállították ki, az ún. közösségi termékértékesítés esetében pedig az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. törvény (a továbbiakban: Áfa tv.) 89. § (1) bekezdése értelmében az eladás áfamentes. A vételárat a vevő cég vezető tisztségviselője kisebb részben banki átutalással, nagyobb részben készpénzes befizetéssel teljesítette. A szállításoknak a szerződések szerint vonattal kellett történniük Nyírbátorból; e szállításokról ún. CIM nemzetközi vasúti fuvarokmányt állítottak ki. A helyszíni ellenőrzéskor bemutatott fuvarokmányok azonban lényegesen eltértek az eljárás későbbi szakaszában az indítványozó által mellékletként csatolt okmányokhoz képest; az előbbieken egy vasúti fuvarozással foglalkozó cég bélyegzőlenyomata szerepelt, az utóbbiakon pedig már nem. Ez utóbbi, az indítványozó által csatolt okmányok – az azokra vonatkozó kötelező előírások ellenére – továbbá sem nyomdai sorszámot nem tartalmaztak, sem a fuvarozót nem tüntették fel rajta, de egyéb azonosító adatokat sem tartalmaztak, így például vagonszámok, vagonlisták sem tartoztak hozzá. Az elsőfokú adóhatóság felhívására a vasúti árufuvarozással foglalkozó cégektől bekért adatok alapján megállapítható volt, hogy az indítványozó által meghatározott időszakban Szlovákia felé kukoricát, illetve repcét szállító vonatok nem indultak, sőt a 2011. évben Nyírbátor vasútállomásról sem az eladó, sem a vevő cég sem repcét, sem kukoricát egyáltalán nem adott fel. A vevő cég adóigazgatási eljárás során meghallgatott vezető tisztségviselője sem azt nem tudta megmondani, hova lett betárolva a szerződés szerinti termény, sem a fuvarozót, sem a célállomáson a terményt átvevő személyt nem tudta megnevezni; a vagonokba való berakodást végző céget pedig állítása szerint nem volt hajlandó megnevezni.
[5]	Az elsőfokú adóhatóság mindezek alapján megalapozottnak látta megállapítani azt, hogy az indítványozó adózó nem tudta igazolni a közösségi termékértékesítés megtörténtét, így áfamentes számla kiállítására nem volt jogosult; az áfát be kellett volna vallania és meg kellett volna fizetnie. A körülmények alapján nyilvánvalóan tisztában kellett lennie azzal, hogy a termény nem került Szlovákiába, vagyis áfamentes termékértékesítésre nem volt jogosult. Az elsőfokú adóhatóság számára összességében egyértelmű volt, elsősorban az árufuvarozással foglalkozó cégek adatközlései, valamint a fuvarokmányok nyilvánvaló hiányosságai alapján, hogy a nyírbátori vasútállomásról sem kukoricát, sem repcét nem szállítottak el Szlovákia irányába, és hogy ezt az indítványozó gazdálkodó szervezetnek fel kellett ismernie. Ekkora nagyságrendű üzletnél elvárható lett volna, hogy a szállítás tényleges megtörténtéről harmadik személytől származó, hitelt érdemlő információval rendelkezzen, mint ahogyan 367 millió forint készpénzben történő befizetése sem tekinthető szokásos kereskedelmi gyakorlatnak. Mindezek miatt a be nem fizetett áfa tekintetében az elsőfokú adóhatóság 128 517 000 Ft adóhiányt állapított meg, valamint törvényes mértékű adóbírságot is kiszabott, késedelmi kamatot is felszámított.
[6]	A későbbi indítványozó adózó ügyfél fellebbezése folytán másodfokon eljárt adóhatóság, az alperesként később perben álló Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóságának jogelődje, a Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatóság 2016. december 8-án meghozott, 2154020706. számú határozatával az elsőfokú adóhatósági határozatot helybenhagyta, érdemben egyetértve az elsőfokú adóhatóság indokaival.
[7]	A jogerős adóhatósági határozat ellen a későbbi indítványozó felperesként keresetet nyújtott be a Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bírósághoz, amely azonban azt 10.K.27.053/2017/17. számú ítéletével elutasította. Az ítélet indokolásában a bíróság átlátható módon, pontokba szedve részletezte a felperes állításait és bizonyítási indítványait, majd ugyancsak pontokba szedve ismertette az alperes ellenkérelmében foglaltakat. Összességében az alperes érvelését és annak jelen ügyben meghozott határozatát megalapozottnak találta, mivel az adóhatóság által feltárt bizonyítékok egyértelműen alátámasztják azt az adóhatósági megállapítást, mely szerint az indítványozónak tudnia kellett arról, hogy az áru nem kerül Szlovákiába; a fuvarokmány említett hiányosságait ugyanis nyilvánvalóan fel kellett ismernie. Objektíve igazolt tény továbbá, hogy Nyírbátor vasútállomásról nem indult sem kukorica-, sem repceszállítmánnyal irányvonat Szlovákiába, vagyis a közösségi termékértékesítés, mely az áfamentes eladás feltétele, nem valósult meg.
[8]	A bíróság a felperes azon hivatkozására, hogy a szlovákiai adóhatóság által megküldött okiratokat az adóhatóság nem fordíttatta le, így sérült a magyar nyelv használatához való joga, kimondta, hogy ez eljárási hiba volt ugyan, azonban az ügy érdemére nem hatott ki, mivel azokban semmi olyan nem szerepelt, amely a Szlovákiába történő kiszállítást mint bizonyítandó tényt igazolta volna. Az okirati és egyéb bizonyítékokkal ellentétesnek találta a felperes azon hivatkozását, hogy jóhiszeműen járt volna el, illetve hogy az alperes a tényállástisztázási, bizonyítási és indokolási kötelezettségének ne tett volna eleget.
[9]	A bíróság a felperes – tanúk meghallgatására vonatkozó – bizonyítási indítványainak részben eleget tett, és több alkalmazottat, illetve a felperes telephelyéről a terményt elszállító fuvarozót is meghallgatott, akik azonban a perben lényeges szempontokról nyilatkozni nem tudtak; a felperes és a szerződés szerinti vevő vezető tisztségviselőjének, valamint a felperes szállítási feladatokért felelős munkavállalójának ismételt meghallgatására vonatkozó bizonyítási indítványt azonban mint szükségtelent elutasította. Úgyszintén relevanciával nem bíróként ítélte meg azt, hogy a szlovák adóhatóság a magyar adóhatóság megkeresésére úgy nyilatkozott, hogy a szlovákiai bejegyzésű vevő cég létező cég, amely fizet adót.
[10]	Az első fokon jogerős közigazgatási és munkaügyi bírósági ítélet ellen a felperes felülvizsgálati kérelmet nyújtott be a Kúriához, amely azonban a jogerős ítéletet Kfv.V.35.021/2018/8. számú ítéletével hatályában fenntartotta. Megállapította, hogy az elsőfokú bíróság – a közigazgatási határozat felülvizsgálatának jogi keretei között – anyagi jogi, illetve az ügy érdemére kiható, lényeges eljárási jogszabálysértés nélkül jutott arra az ítéleti következtetésre, miszerint az általa felülvizsgált közigazgatási határozat nem jogszabálysértő. A Kúria szerint az elsőfokú bíróság a felperes keresetét teljes körűen elbírálta; rendelkezését részletesen, pontokba foglaltan, áttekinthetően megindokolta; a bizonyítékok helyes értékelésével, megfelelő jogértelmezéssel és jogalkalmazással meghozott döntése jogszerű. Jogszabálysértést a megállapított tényállás iratellenessége, a bizonyítékok kirívóan okszerűtlen vagy a logika szabályaival ellentétes mérlegelése alapozhat meg, ilyen jogsértést azonban a felülvizsgálati kérelem alapján a Kúria nem állapított meg.
[11]	Az Art. 99. § (2) bekezdése értelmében az adózót megillető adómentességet, adókedvezményt az adózó köteles bizonyítani, a felperes adózó azonban az áfamentesség feltételét, a közösségi termékértékesítés megtörténtét nem tudta bizonyítani; az adóhatóság ellenben kétséget kizáró módon bizonyította, hogy a közösségi termékértékesítés, vagyis a vizsgált szerződés szerinti áru Szlovákiába történő fuvarozása a felperes által állított módon nem történt meg. A közigazgatási és munkaügyi bíróság nem sértette meg a polgári perrendtartásról szóló 2016. évi CXXX. törvényt (a továbbiakban: Pp.) bizonyításra vonatkozó szabályait sem azzal, hogy a közigazgatási eljárásban már nyilatkozott személyeket ismételten tanúként nem hallgatta meg, sem azzal, hogy az árufuvarozásról konkrét információval nem rendelkező személyt nem idézte meg tanúként; a jogerős ítélet tartalmazza az e három személyre vonatkozó bizonyítási indítvány elutasítását megalapozó indokokat is. Úgyszintén helyesen és jogszerűen állapította meg az elsőfokú bíróság, hogy az adóhatóság nem követett el az ügy érdemére kiható eljárási szabálysértést azzal, hogy az ügyben relevanciával nem rendelkező, az áru Szlovákiába történő kiszállításának bizonyítására nem alkalmas, a raktározással kapcsolatos könyvelési iratokat az adóhatósági eljárás során nem fordíttatta le magyar nyelvre.
[12]	Összességében a Kúria szerint „az elsőfokú bíróság a bizonyítékoknak a Pp. 206. § (1) bekezdésben foglalt egyenkénti és együttes értékelését követően helytállóan állapította meg, hogy a felperes törvényes kötelezettségét nem teljesítette, nem igazolta terményeinek közúton, vasúton belföldről külföldre szállítását. A felperes tehát nem bizonyította adómentességét, amelynek jogkövetkezményét (adófizetés) viselni köteles.” „A Kúria álláspontja szerint az elsőfokú bíróság eljárása során a Pp. minden vonatkozó rendelkezését teljesítette, döntése a számlák vonatkozásában a bizonyítékok teljes körű és logikus értékelésén alapszik, indokolása hiánytalan. Az adóhatóság bizonyítékokon alapuló megállapításai jogszerűségét felperes a perben sem cáfolta meg, a bizonyítatlan keresetének az elsőfokú bíróság így nem adhatott helyt.”
[13]	3. Az indítványozó ezt követően az Abtv. 27. §-a szerinti alkotmányjogi panaszt nyújtott be az Alkotmánybírósághoz, melyben kérte mind a Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.27.053/2017/17. számú ítélete, mind a Kúria Kfv.V.35.021/2018/8. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését, mivel azok szerinte ellentétesek az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdésével.
[14]	Indítványa indokolásaként, többször megismételve ugyanezen érveit, arra hivatkozott, hogy az elsőfokú bíróság nem hallgatta meg a perben tanúként az indítványozó önálló képviseleti joggal rendelkező igazgatósági tagját, amellyel ő nyilatkozni tudott volna arról, hogy a felperes indítványozó szövetkezet, illetve annak képviselője nem tudott arról, hogy az áru nem került Szlovákiába, illetve hogy jóhiszemű volt; nem hallgatta meg – arra hivatkozva, hogy egyéb módon e tény kétséget kizáróan megállapításra került, és ezt cáfoló bizonyíték a tanú meghallgatásától sem lett volna várható – a szerződésben vevőként szereplő szlovákiai bejegyzésű gazdasági társaság ügyvezetőjét, aki a termékek Szlovákiába történő kiszállítását vallomásával igazolhatta volna; és nem hallgatta meg az indítványozó szövetkezet készletgazdálkodással foglalkozó munkavállalóját sem, aki az értékesített termékek adásvételéről tehetett volna tanúvallomást. Tette mindezt az indítványozó szerint „érdemi és konkrét indokolás nélkül”; ahogyan szerinte a Kúria is ily módon utasította el a jogerős ítélettel szembeni felülvizsgálati indítványát, amely indítvány az elsőfokú bíróság ezen, általa sérelmesnek tartott bizonyításfelvételi és tényállás-megállapítási problémájára hivatkozott. Az indítványozó értékelése szerint összességében „az indítványozó az Alaptörvényben biztosított jogorvoslati jogát […] akkor gyakorolhatta volna teljes körűen, hatékonyan és ténylegesen, és a bírósági eljárás akkor felelt volna meg a tisztességes eljárás követelményeinek, ha a perben a Pp. 164. § (1) bekezdése alapján bizonyításra kötelezett indítványozó számára a Pp. 8. § (1) bekezdésének megfelelően biztosítja a bizonyítás lehetőségét, és bizonyítási indítványainak megfelelően tanúként hallgatja meg” ezeket a személyeket.
[15]	4. Az Abtv. 56. § (1) bekezdésében előírtak szerint az Alkotmánybíróságnak elsődlegesen az alkotmányjogi panasz befogadhatóságáról szükséges döntenie. Az 56. § (2) bekezdése értelmében a befogadhatóságról dönteni jogosult tanács mérlegelési jogkörében vizsgálja az alkotmányjogi panasz befogadhatóságának törvényben előírt feltételeit, különösen a 27. § szerinti érintettséget, a jogorvoslat kimerítését, valamint a 29–31. §-ok szerinti feltételeket. E vizsgálat alapján az Alkotmánybíróság azt állapította meg, hogy az alkotmányjogi panasz érdemi elbírálásra alkalmatlan, ennek alapján nem fogadható be.
[16]	Az indítványozó indítványában valójában pusztán a bírósági ítéletekkel történő egyet nem értését fejezi ki, és a bíróságok által lefolytatott bizonyítást és az az alapján megállapított tényállást támadja. A panasz érdemi alkotmányjogi okfejtést nem tartalmaz; az indítvány az elsőfokú bíróság tényállás-megállapítási és bizonyítékértékelési tevékenységének, valamint a bírósági döntéseknek a tartalmi kritikáját foglalja magában, ezért az nem veti fel annak a lehetőségét, hogy a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség történt volna, illetve hogy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésről volna szó, így a panasz nem felel meg az Abtv. 29. §-ában meghatározott feltételnek. A tényállás megállapítása és az ehhez vezető bizonyítékok felvétele és értékelése, valamint a jogszabályok értelmezése a bíróságok, ezen belül is elsősorban a Kúria, nem pedig az Alkotmánybíróság hatáskörébe tartozó kérdés. Az Alkotmánybíróság továbbá már a 3325/2012. (XI. 12.) AB végzésben kifejtette, ezzel kapcsolatos gyakorlata pedig azóta is töretlen, hogy „[a]z Alkotmánybíróság az Alaptörvény 24. cikkének (1) bekezdése alapján az Alaptörvény védelmének legfőbb szerve. […] [A]z Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszon keresztül is az Alaptörvényt, az abban biztosított jogokat védi. Önmagukban […] a rendes bíróságok által elkövetett vélt vagy valós jogszabálysértések nem adhatnak alapot alkotmányjogi panasznak. Egyébként az Alkotmánybíróság burkoltan negyedfokú bírósággá válna” {3325/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [13]}.
[17]	5. A fentiekre tekintettel az Alkotmánybíróság a Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.27.053/2017/17. számú ítélete, valamint a Kúria mint felülvizsgálati bíróság Kfv.V.35.021/2018/8. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt az Ügyrend 30. § (2) bekezdés a) pontja alapján visszautasította.
. Constitutional complaint against the judgement No. Kfv.V.35.021/2018/8 of the Curia (review against the decision of the tax authority, examination of wealth accumulation)
. 3078/2019. (IV. 10.)

matches: Kúria Bíróság Kúria Bíróság Kúria Bíróság Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság Kúria bíróság Kúria bíróság Kúria bíróság bíróság Bíróság Kúria bíróság Kúria bíróság bíróság Bíróság Kúria bíróság


text:
EUR-Lex - C:2018:200:TOC - EN - EUR-Lex
EUR-Lex - C:2018:200:TOC - EN
Document C:2018:200:TOC
Az Európai Unió Hivatalos Lapja, C 200, 2018. június 11.
Official Journal of the European Union, C 200, 11 June 2018
2018/C 200/01
2018/C 200/02
C-191/16. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. április 10-i ítélete (a Landgericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Romano Pisciotti kontra Bundesrepublik Deutschland (Előzetes döntéshozatal — Uniós polgárság — EUMSZ 18. cikk és EUMSZ 21. cikk — Valamely tagállam szabad mozgáshoz való jogát gyakorló állampolgárának az Amerikai Egyesült Államok részére történő kiadatása — Az Európai Unió és valamely harmadik állam közötti kiadatási megállapodás — Az uniós jog hatálya — Csak a saját állampolgárokra vonatkozó kiadatási tilalom — A szabad mozgás korlátozása — A büntetlenség megelőzésén alapuló igazolás — Arányosság — Az uniós polgár származási tagállamának értesítése)
2018/C 200/03
C-258/16. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2018. április 12-i ítélete (a Korkein oikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Finnair Oyj kontra Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia (Előzetes döntéshozatal — Légi közlekedés — Montreali Egyezmény — 31. cikk — A légi fuvarozók felelőssége a feladott poggyászokért — A légi fuvarozóhoz címzett írásbeli panasz formájára és tartalmára vonatkozó követelmények — Elektronikus úton benyújtott, a légi fuvarozó informatikai rendszerében rögzített panasz — A szállítmányra jogosult személy nevében, a légi fuvarozó egyik alkalmazottja által bevezetett panasz)
2018/C 200/04
C-316/16. és C-424/16. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2018. április 17-i ítélete (a Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg [Németország], Supreme Court of the United Kingdom [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – B kontra Land Baden-Württemberg (C-316/16), Secretary of State for the Home Department kontra Franco Vomero (C-424/16) (Előzetes döntéshozatal — Európai uniós polgárság — A tagállamok területén való szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jog — 2004/38/EK irányelv — A 28. cikk (3) bekezdésének a) pontja — A kiutasítással szembeni fokozott védelem — Feltételek — A huzamos tartózkodáshoz való jog — A fogadó tagállamban való tartózkodás az érintett tagállamból történő kiutasítást elrendelő határozatot megelőző tíz évben — A szabadságvesztés időszaka — A tízéves tartózkodás folyamatosságára gyakorolt következmények — A beilleszkedési kapcsolatok átfogó értékelésével fennálló viszony — Az említett értékelés időpontja és az annak során figyelembe veendő kritériumok)
2018/C 200/05
C-320/16. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. április 10-i ítélete (a Tribunal de grande instance de Lille [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – az Uber France SAS elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal — A közlekedés területén nyújtott szolgáltatások — 2006/123/EK irányelv — Belső piaci szolgáltatások — 98/34/EK irányelv — Az információs társadalom szolgáltatásai — Az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabály — Fogalom — A saját gépjárművüket használó nem hivatásos gépjárművezetők és a városon belül közlekedni kívánó személyek díjfizetés ellenében történő összekapcsolását okostelefonos alkalmazás segítségével lehetővé tévő közvetítői szolgáltatás — Büntetőjogi szankciók)
2018/C 200/06
C-414/16. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. április 17-i ítélete (a Bundesarbeitsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vera Egenberger kontra Evangelisches Werk für Diakonie und Entwicklung e.V. (Előzetes döntéshozatal — Szociálpolitika — 2000/78/EK irányelv — Egyenlő bánásmód — Valláson vagy meggyőződésen alapuló eltérő bánásmód — Egyházak és egyéb, valláson vagy meggyőződésen alapuló szellemiségű szervezetek szakmai tevékenységei — A szervezet szellemiségére tekintettel lényeges, törvényes és igazolt szakmai követelménynek minősülő vallás vagy meggyőződés — Fogalom — A tevékenységek jellege és gyakorlásuk feltételrendszere — EUMSZ 17. cikk — Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 10., 21. és 47. cikke)
2018/C 200/07
C-478/16. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2018. április 19-i ítélete – Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) kontra Group OOD, Kosta Iliev (Fellebbezés — Európai uniós védjegy — Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése — Viszonylagos kizáró okok — A nem lajstromozott védjegy vagy a kereskedelmi forgalomban használt egyéb megjelölés jogosultjának felszólalása — A fellebbezési tanács által végzett vizsgálat — Új vagy kiegészítő bizonyítékok — A 207/2009/EK rendelet — A 76. cikk (2) bekezdése — A 2868/95/EK rendelet — Az 50. szabály (1) bekezdésének harmadik albekezdése)
2018/C 200/08
C-525/16. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2018. április 19-i ítélete (a Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA kontra Autoridade da Concorrência (Előzetes döntéshozatal — Verseny — Erőfölénnyel való visszaélés — Az EUMSZ 102. cikk második albekezdésének c) pontja — A „hátrányos versenyhelyzet” fogalma — Hátrányosan megkülönböztető díjszabás a termelési vagy forgalmazási láncban lejjebb lévő piacon — A szerzői jogokhoz kapcsolódó szomszédos jogokat kezelő társaság — A televíziós műsorjelek és tartalom átvitelére irányuló, pénzért nyújtott szolgáltatást kínáló nemzeti szolgáltatók által fizetendő díj)
2018/C 200/09
C-532/16. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. április 11-i ítélete (a Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos kontra SEB bankas AB (Előzetes döntéshozatal — A hozzáadottérték adó (héa) közös rendszere — Az előzetesen felszámított adó levonásához való jog korlátozása — Az előzetesen felszámított adó levonásának korrekciója — Földterület értékesítése — Tévesen „adóköteles tevékenységnek” történő minősítés — Az adó feltüntetése az eredeti számlán — Az adó feltüntetésének az értékesítő általi módosítása)
2018/C 200/10
C-541/16. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2018. április 12-i ítélete – Európai Bizottság kontra Dán Királyság (Tagállami kötelezettségszegés — 1072/2009/EK rendelet — A 2. cikk 6. pontja — 8. cikk — Kabotázsművelet — Fogalom — Az Európai Bizottság által összeállított „Kérdések és válaszok” dokumentumban szereplő fogalommeghatározás — Jogi erő — Nemzeti végrehajtási intézkedések, amelyek korlátozzák azon berakodási és kirakodási helyek számát, amelyeket ugyanazon kabotázsművelet érinthet — Mérlegelési mozgástér — Korlátozás — Arányosság)
2018/C 200/11
C-550/16. sz. ügy: Bíróság (második tanács) 2018. április 12-i ítélete (a Rechtbank Den Haag [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A, S kontra Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Előzetes döntéshozatal — Családegyesítési jog — 2003/86/EK irányelv — A 2. cikk bevezető fordulata és f) pontja — A „kísérő nélküli kiskorú” fogalma — A 10. cikk (3) bekezdésének a) pontja — A menekültnek a szüleivel történő családegyesítéshez való joga — A tagállam területére érkezésekor és a menedékjog iránti kérelmének benyújtásakor a 18. életévét be nem töltő, de a menedékjogot számára megadó határozat meghozatalának és a családegyesítés iránti kérelme benyújtásának időpontjában nagykorú menekült — Az érdekelt „kiskorúként” való minősülésének értékelése szempontjából meghatározó időpont)
2018/C 200/12
C-565/16. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. április 19-i ítélete (az Eirinodikeio Lerou Leros [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Alessandro Saponaro, Kalliopi-Chloi Xylina által indított eljárás (Előzetes döntéshozatal — Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — Joghatóság, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban — 2201/2003/EK rendelet — Az örökség kiskorú gyermek nevében történő visszautasításának bírósági engedélyezése iránti kérelem benyújtásának helye szerinti tagállam bírósága — Joghatóság a szülői felügyeletre vonatkozó kérdésekben — Megállapodás a joghatóságról — A 12. cikk (3) bekezdésének b) pontja — A joghatóság elfogadása — Feltételek)
2018/C 200/13
C-580/16. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2018. április 19-i ítélete (a Verwaltungsgerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Firma Hans Bühler KG kontra Finanzamt Graz-Stadt (Előzetes döntéshozatal — Adózás — Hozzáadottérték-adó (héa) — 2006/112/EK irányelv — A Közösségen belüli termékbeszerzés helye — 42. cikk — A későbbi értékesítés tárgyát képező termékek Közösségen belüli beszerzése — 141. cikk — Mentesség — Háromszögügylet — Egyszerűsítő intézkedések — 265. cikk — Az összesítő nyilatkozat helyesbítése)
2018/C 200/14
C-645/16. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2018. április 19-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Conseils et mise en relations (CMR) SARL kontra Demeures terre et tradition SARL (Előzetes döntéshozatal — Önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynökök — 86/653/EGK irányelv — A kereskedelmi ügynök kártalanításhoz vagy a kár megtérítéséhez való joga a kereskedelmi ügynöki szerződés megszűnése után — 17. cikk — A kártalanításhoz való jog kizárása a szerződésnek az abban kikötött próbaidő során történő megszüntetése esetén)
2018/C 200/15
C-8/17. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2018. április 12-i ítélete (a Supremo Tribunal de Justiça [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Biosafe – Indústria de Reciclagens SA kontra Flexipiso – Pavimentos SA (Előzetes döntéshozatal — Hozzáadottérték-adó (héa) — 2006/112/EK irányelv — 63., 167., 168., 178 – 180., 182. és 219. cikk — Az adósemlegesség elve — A héalevonási jog — A nemzeti jogszabályban e jog gyakorlására előírt határidő — Az államnak megfizetett és az eredeti számlákat egy utólagos adómegállapítást követően helyesbítő dokumentumok tárgyát képező kiegészítő héa levonása — E határidő kezdő időpontja)
2018/C 200/16
C-13/17. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. április 12-i ítélete (a Conseil d'État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Fédération des entreprises de la beauté kontra Ministre des Affaires sociales, de la Santé et des Droits des femmes, Ministre de l’Éducation nationale, de l’Enseignement supérieur et de la Recherche, Ministre de l'Économie et des Finances, korábban Ministre de l'Économie, de l'Industrie et du Numérique (Előzetes döntéshozatal — Jogszabályok közelítése — Kozmetikai termékek — 1223/2009/EK rendelet — A 10. cikk (2) bekezdése — Kozmetikai termék biztonsági értékelése — A biztonsági ellenőr képesítése — A képzések egyenértékűségének elismerése — A gyógyszerészettel, toxikológiával és orvostudománnyal rokon tudományok — A tagállamok mérlegelési jogköre)
2018/C 200/17
C-65/17. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. április 19-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Oftalma Hospital Srl kontra C. I. O. V. – Commissione Istituti Ospitalieri Valdesi, Regione Piemonte (Előzetes döntéshozatal — Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Egészségügyi és szociális szolgáltatások — A közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó szabályok mellőzésével történő odaítélés — Az átláthatóság és az egyenlő bánásmód elve tiszteletben tartásának szükségessége — Az „egyértelműen határokon átnyúló érdek” fogalma — 92/50/EGK irányelv — 27. cikk)
2018/C 200/18
C-75/17. P. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2018. április 19-i ítélete – Fiesta Hotels & Resorts, SL kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Residencial Palladium, SL (Fellebbezés — Európai uniós védjegy — 207/2009/EK rendelet — A 8. cikk (4) bekezdése — A 65. cikk — GRAND HOTEL PALLADIUM lajstromozatlan kereskedelmi név — A „PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA” szóelemeket magában foglaló ábrás védjegy — A nemzeti jog értelmében megszerzett, korábbi jogon alapuló törlési kérelem — Feltételek — Olyan megjelölés, amelynek a jelentősége nem csak helyi mértékű — A későbbi védjegy használatának megtiltására vonatkozó jog)
2018/C 200/19
C-110/17. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. április 12-i ítélete – Európai Bizottság kontra Belga Királyság (Tagállami kötelezettségszegés — A tőke szabad mozgása — EUMSZ 63. cikk — Az EGT-Megállapodás 40. cikke — A belga illetőségű személyek jövedelemadója — Az ingatlanból származó jövedelmek meghatározása — Két különböző, az ingatlan fekvésének helye szerint eltérő számítási módszer — A telekkönyvi értéken alapuló számítás a Belgiumban fekvő ingatlanok esetén — A tényleges bérleti értéken alapuló számítás az Európai Unió vagy az Európai Gazdasági Térség (EGT) más tagállamában fekvő ingatlan esetében — Eltérő bánásmód — A tőke szabad mozgásának korlátozása)
2018/C 200/20
C-148/17. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2018. április 19-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Peek & Cloppenburg KG, Hamburg kontra Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Előzetes döntéshozatal — Védjegyjog — 2008/95/EK irányelv — 14. cikk — Védjegy törlésének vagy megszűnések utólagos megállapítása — Azon időpont, amikor a megszűnés vagy a törlés feltételeinek fenn kell állniuk — 207/2009/EK rendelet — Európai uniós védjegy — A 34. cikk (2) bekezdése — Korábbi nemzeti védjegy szenioritásának igénylése — Ezen igénylésnek a korábbi nemzeti védjegyre gyakorolt hatása)
2018/C 200/21
C-152/17. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. április 19-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA kontra Rete Ferroviaria Italiana SpA (Előzetes döntéshozatal — Közbeszerzési eljárások a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatások területén — 2004/17/EK irányelv — Az ár felülvizsgálatának kötelezettsége a szerződés odaítélését követően — A 2004/17/EK irányelvben szereplő vagy az EUMSZ 56. cikk és a 2004/17/EK irányelv alapjául szolgáló általános elvekből levezethető ilyen kötelezettség hiánya — A vasúti szállítási tevékenységhez kapcsolódó takarítási és karbantartási szolgáltatások — Az EUSZ 3. cikk (3) bekezdése — EUMSZ 26., EUMSZ 57., EUMSZ 58. és EUMSZ 101. cikk — Az alapeljárás tényállása, valamint az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre adandó válasz szükségességét igazoló indokok kellően részletes ismertetésének a hiánya — Elfogadhatatlanság — Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. cikke — Nem az uniós jogot végrehajtó nemzeti jogi rendelkezések — A hatáskör hiánya)
2018/C 200/22
C-195/17., C-197/17–C-203/17., C-226/17., C-228/17., C-254/17., C-274/17., C-275/17., C-278/17–C-286/17. és C-290/17–C-292/17. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (harmadik tanács) 2018. április 17-i ítélete (az Amtsgericht Hannover, Amtsgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Helga Krüsemann és társai (C-195/17), Thomas Neufeldt és társai (C-197/17), Ivan Wallmann (C-198/17), Rita Hoffmeyer (C-199/17), Rudolf Meyer (C-199/17), Susanne de Winder (C-200/17), Holger Schlosser (C-201/17), Nicole Schlosser (C-201/17), Peter Rebbe és társai (C-202/17), Eberhard Schmeer (C-203/17), Brigitte Wittmann (C-226/17), Reinhard Wittmann (C-228/17), Regina Lorenz (C-254/17), Prisca Sprecher (C-254/17), Margarethe Yüce és társai (C-274/17), Friedemann Schoen (C-275/17), Brigitta Schoen (C-275/17), Susanne Meyer és társai (C-278/17), Thomas Kiehl (C-279/17), Ralph Eßer (C-280/17), Thomas Schmidt (C-281/17), Werner Ansorge (C-282/17), Herbert Blesgen (C-283/17), Simone Künnecke és társai (C-284/17), Marta Gentile (C-285/17), Marcel Gentile (C-285/17), Gabriele Ossenbeck (C-286/17), Angelina Fell és társai (C-290/17), Helga Jordan-Grompe és társai (C-291/17), EUflight.de GmbH (C-292/17) kontra TUIfly GmbH (Előzetes döntéshozatal — Közlekedés — A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy jelentős késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályai — 261/2004/EK rendelet — Az 5. cikk (3) bekezdése — A 7. cikk (1) bekezdése — Kártalanításhoz való jog — Mentesség — A „rendkívüli körülmények” fogalma — „Vad sztrájk”)
2018/C 200/23
C-227/17. sz. ügy: A Bíróság (tízedik tanács) 2018. április 12-i ítélete (a Finanzgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Medtronic GmbH kontra Finanzamt Neuss (Előzetes döntéshozatal — 2658/87/EGK rendelet — Vámunió és Közös Vámtarifa — Tarifális besorolás — Kombinált Nómenklatúra — 9021 10 10, 9021 10 90 és 9021 90 90 vámtarifaalszámok — Gerincrögzítő rendszerek — 1214/2014/EK végrehajtási rendelet)
2018/C 200/24
C-302/17. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. április 12-i ítélete (a Krajský súd v Bratislave [Szlovákia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – PPC Power a.s. kontra Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty (Előzetes döntéshozatal — Környezet — 2003/87/EK irányelv — Az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek kereskedelmi rendszere — Célkitűzések — A kibocsátási egységek térítésmentes kiosztása — Az átruházott és a fel nem használt kibocsátási egységek adókötelessé tételéről rendelkező nemzeti szabályozás)
2018/C 200/25
C-323/17. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2018. április 12-i ítélete (a High Court (Írország) [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – People Over Wind, Peter Sweetman kontra Coillte Teoranta (Előzetes döntéshozatal — Környezet — 92/43/EGK irányelv — A természetes élőhelyek védelme — Különleges természetmegőrzési területek — A 6. cikk (3) bekezdése — Annak meghatározása érdekében folytatott előzetes értékelés, hogy szükség van-e a valamely terv vagy projekt által egy különleges természetmegőrzési területre gyakorolt hatások vizsgálatára — Az e célból figyelembe vehető intézkedések)
2018/C 200/26
C-441/17. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. április 17-i ítélete – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Környezet — 92/43/EGK irányelv — A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme — A 6. cikk (1) és (3) bekezdése — A 12. cikk (1) bekezdése — 2009/147/EK irányelv — A vadon élő madarak védelme — 4. és 5. cikk — „Puszcza Białowieska” Natura 2000 terület — Az erdőgazdálkodási terv módosítása — A fakitermelés növelése — A terület kezeléséhez közvetlenül nem nélkülözhetetlen terv vagy projekt, amely azonban jelentős hatással lehet e területre — A területre gyakorolt hatások megfelelő vizsgálata — A terület épségének hátrányos befolyásolása — Védelmi intézkedések tényleges végrehajtása — A védett fajok szaporodási és pihenőhelyéül szolgáló területekre gyakorolt hatások)
2018/C 200/27
C-124/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-101/15. és T-102/15. sz., Red Bull GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2017. november 30-án hozott ítélete ellen a Red Bull GmbH által 2018. február 15-én benyújtott fellebbezés
2018/C 200/28
C-207/18. sz. ügy: 2018. március 22-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
2018/C 200/29
C-208/18. sz. ügy: A Nejvyšší soud České republiky (Cseh Köztársaság) által 2018. március 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Jana Petruchová kontra FIBO Group Holdings Ltd
2018/C 200/30
C-250/18. sz. ügy: 2018. április 11-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Horvát Köztársaság
2018/C 200/31
T-554/14. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 26-i ítélete – Messi Cuccittini kontra EUIPO – J-M.-E. V. e hijos (MESSI) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A MESSI európai uniós ábrás védjegy bejelentése — A MASSI korábbi európai uniós szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
2018/C 200/32
T-561/14. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 23-i ítélete – One of Us és társai kontra Bizottság („Intézményi jog — Európai polgári kezdeményezés — Kutatáspolitika — Közegészség — Fejlesztési együttműködés — Az emberi embriók megsemmisítésével járó tevékenységek Unió általi finanszírozása — A 211/2011/EU rendelet 10. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti bizottsági közlemény — Megsemmisítés iránti kereset — Perképesség — Megtámadható aktus — Részleges elfogadhatatlanság — Bírósági felülvizsgálat — Indokolási kötelezettség — Nyilvánvaló értékelési hiba”)
2018/C 200/33
T-43/15. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 23-i ítélete – CMR kontra Bizottság („Oltalom alatt álló földrajzi jelzés — Piadina Romagnola vagy Piada Romagnola — Lajstromozási eljárás — A Bizottság és a nemzeti hatóságok közötti hatáskörmegosztás — A termék hírneve és földrajzi eredete közötti kapcsolat — Az 1151/2012 rendelet 5. cikke (2) bekezdésének b) pontja — A lajstromozási kérelem Bizottság általi vizsgálatának terjedelme — Az 1151/2012 rendelet 7. cikke (1) bekezdése f) pontjának ii) alpontja, 8. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii) alpontja és 50. cikkének (1) bekezdése — A termékleírás nemzeti bíróság által történő megsemmisítésének a Bizottság előtti eljárásra gyakorolt hatása — A Bizottság vizsgálati kötelezettsége — A megfelelő ügyintézés elve — Hatékony bírói jogvédelem”)
2018/C 200/34
T-251/15. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 26-i ítélete – Espírito Santo Financial (Portugal) kontra EKB („Dokumentumokhoz való hozzáférés — 2004/258/EK határozat — Az EKB Banco Espírito Santo SA-ról szóló, 2014. augusztus 1-jei határozatára vonatkozó dokumentumok — A hozzáférés hallgatólagos megtagadása — A hozzáférés kifejezett megtagadása — A hozzáférés részleges megtagadása — Az EKB döntéshozó szervei tanácskozásainak titkosságára vonatkozó kivétel — Az Unió vagy valamely tagállam pénzügyi, monetáris vagy gazdaságpolitikájára vonatkozó kivétel — Az Unión vagy valamely tagállamon belüli pénzügyi rendszer stabilitására vonatkozó kivétel — A kereskedelmi érdekek védelmére vonatkozó kivétel — A belső használatra szánt állásfoglalásokra vonatkozó kivétel — Indokolási kötelezettség”)
2018/C 200/35
T-554/15. és T-555/15. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2018. április 25-i ítélete – Magyarország kontra Bizottság („Állami támogatások — A dohányipari vállalkozások egészségügyi hozzájárulásáról szóló 2014. évi XCIV. magyar törvény értelmében nyújtott támogatások — Az élelmiszerláncról és hatósági felügyeletéről szóló 2008. évi magyar törvény 2014. évi módosításából eredő támogatások — Az éves forgalomra kivetett, progresszív mértékű adók — Az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése szerinti eljárás megindítását elrendelő határozat — Felfüggesztő rendelkezés egyidejű meghozatala — Megsemmisítés iránti kereset — A felfüggesztő rendelkezés elválasztható jellege — Eljáráshoz fűződő érdek — Elfogadhatóság — Indokolási kötelezettség — Arányosság — Egyenlő bánásmód — Védelemhez való jog — A lojális együttműködés elve — A 659/1999/EK rendelet 11. cikkének (1) bekezdése”)
2018/C 200/36
T-752/15. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 26-i ítélete – European Dynamics Luxembourg és Evropaïki Dynamiki kontra Bizottság (Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Közbeszerzési eljárás — Támogató és tanácsadási szolgáltatások a műszaki informatikai személyzet számára IV (STIS IV) — Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása — Indokolási kötelezettség — Kirívóan alacsony összegű árajánlat — Az odaítélés szempontjai — Nyilvánvaló értékelési hibák — Szerződésen kívüli felelősség)
2018/C 200/37
T-133/16–T-136/16. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2018. április 24-i ítélete – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence és társai kontra EKB („Gazdaság- és monetáris politika — Hitelintézetek prudenciális felügyelete — Az 1024/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének e) pontja és 4. cikkének (3) bekezdése — A hitelintézet üzleti tevékenységét ténylegesen irányító személy — A 2013/36/EU irányelv 13. cikkének (1) bekezdése és a francia monetáris és pénzügyi törvénykönyv L. 511-13 cikkének második bekezdése — Valamely hitelintézetben a felügyeleti jogkörrel rendelkező vezető testület elnöki funkciója és ugyanazon intézményen belül a vezérigazgatói funkció egyidejű betöltésének tilalmára vonatkozó elv — A 2013/36 irányelv 88. cikke (1) bekezdésének e) pontja és a francia monetáris és pénzügyi törvénykönyv L. 511-58 cikke”)
2018/C 200/38
T-190/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 26-i ítélete – Azarov kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika — Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — Olyan személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó — A felperes nevének a jegyzéken való fenntartása — Védelemhez való jog — A megfelelő ügyintézés elve — Hatáskörrel való visszaélés — A tulajdonhoz való jog — A vállalkozás szabadságához való jog — Nyilvánvaló értékelési hiba”)
2018/C 200/39
T-248/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 25-i ítélete – Walfood kontra EUIPO – Romanov Holding (CHATKA) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — CHATKA európai uniós ábrás védjegy — CHATKA korábbi nemzetközi ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] — A korábbi védjegy tényleges használata — A 207/2009 rendelet 57. cikkének (2) és (3) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 64. cikkének (2) és (3) bekezdése]”)
2018/C 200/40
T-288/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 26-i ítélete – Convivo kontra EUIPO – Porcesadora Nacional de Alimentos (M’Cooky) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — M’Cooky szóvédjegy — A korábbi MR.COOK nemzeti ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] — Összetéveszthetőség”)
2018/C 200/41
T-312/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 25-i ítélete – Walfood kontra EUIPO – Romanov Holding (CHATKA) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — CHATKA szóvédjegy — CHATKA korábbi nemzetközi ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] — A korábbi védjegy tényleges használata — A 207/2009 rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 47. cikkének (2) és (3) bekezdése]”)
2018/C 200/42
T-426/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 25-i ítélete – Perfumes y Aromas Artesanales kontra EUIPO – Aromas Selective (Aa AROMAS artesanales) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — Az Aa AROMAS artesanales európai uniós ábrás védjegy bejelentése — A korábbi Aromas PERFUMARIA Beleza em todos os sentidos európai uniós ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A szolgáltatások azonossága vagy hasonlósága — A megjelölések hasonlósága — Érintett vásárlóközönség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
2018/C 200/43
T-468/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 23-i ítélete – Verein Deutsche Sprache kontra Bizottság („Dokumentumokhoz való hozzáférés — 1049/2011/EK rendelet — A Bizottság azon határozatára vonatkozó dokumentumok, amely a Berlaymont épület sajtótermének a feliratok kizárólag angol és francia nyelven történő megjelenítésére való korlátozással járó átalakítására vonatkozik — A hozzáférés részleges megtagadása — A Bizottság azon nyilatkozata, hogy a dokumentumok nem léteznek — A jogszerűség vélelme — Téves jogalkalmazás — Indokolási kötelezettség”)
2018/C 200/44
T-747/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 23-i ítélete – Vincenti kontra EUIPO („Közszolgálat — Tisztviselők — Szociális biztonság — A rokkantsági bizottság véleménye — A kinevezésre jogosult hatóság mérlegelési jogköre — A személyzeti szabályzat 53. és 78. cikke — Értékelési hiba — Indokolási kötelezettség”)
2018/C 200/45
T-756/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 25-i ítélete – Euro Castor Green kontra EUIPO – Netlon France (Sötétítő rács) („Közösségi formatervezési minta — Törlési eljárás — Egy rácsot ábrázol, lajstromozott közösségi formatervezési minta — Korábbi közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési ok — A korábbi formatervezési minta nyilvánosságra jutása — Az újdonság hiánya — Egyéni jelleg hiánya — A 6/2002/EK rendelet 5., 6. cikkének és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
2018/C 200/46
T-763/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 12-i ítélete – PY kontra EUCAP Sahel Niger („Választottbírósági kikötés — Az Európai Unió nemzetközi misszióinak személyi állománya — Munkaszerződésekkel kapcsolatos jogviták — Belső vizsgálati eljárások — A sértettek védelme zaklatás bejelentése esetén — Szerződéses felelősség”)
2018/C 200/47
T-831/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 24-i ítélete – Kabushiki Kaisha Zoom kontra EUIPO – Leedsworld (ZOOM) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A ZOOM európai uniós szóvédjegy bejelentése — A korábbi ZOOM európai uniós ábrás és szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — Az áruk hasonlósága — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
2018/C 200/48
T-183/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 24-i ítélete – Menta y Limón Decoración kontra EUIPO – Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Népviseletbe öltözött férfi ábrázolása) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — Népviseletbe öltözött férfit ábrázoló európai uniós ábrás védjegy — Korábbi nemzeti formatervezési minták — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 53. cikke (2) bekezdésének d) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 60. cikke (2) bekezdésének d) pontja] — Az európai uniós védjegy használatának a nemzeti jog szerinti tilalma — A nemzeti jog EUIPO általi alkalmazása”)
2018/C 200/49
T-207/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 24-i ítélete – Senetic kontra EUIPO – HP Hewlett Packard Group (hp) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — A hp európai uniós ábrás védjegy — Feltétlen kizáró okok — A 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének a) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 59. cikke (1) bekezdésének a) pontja] — Leíró jelleg — A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja] — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja] — Rosszhiszeműség — A 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 59. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
2018/C 200/50
T-208/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 24-i ítélete – Senetic kontra EUIPO – HP Hewlett Packard Group (HP) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — HP európai uniós szóvédjegy — Feltétlen kizáró okok — A 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének a) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 59. cikke (1) bekezdésének a) pontja] — Leíró jelleg — A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja] — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja] — Rosszhiszeműség — A 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 59. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
2018/C 200/51
T-213/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 25-i ítélete – Romantik Hotels & Restaurants kontra EUIPO – Hotel Preidlhof (ROMANTIK) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — ROMANTIK európai uniós szóvédjegy — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — Használat révén szerzett megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja és (3) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja és (3) bekezdése]”)
2018/C 200/52
T-220/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 26-i ítélete – Pfalzmarkt für Obst und Gemüse kontra EUIPO (100 % Pfalz) („Európai uniós védjegy — A 100 % Pfalz európai uniós ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja] — Indoklási kötelezettség — A 207/2009 rendelet 75. cikke [jelenleg a 2017/1001 rendelet 94. cikke]”)
2018/C 200/53
T-221/17. sz. ügy: ,A Törvényszék 2018. április 24-i ítélete – Mémora Servicios Funerarios kontra EUIPO – Chatenoud (MEMORAME) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A MEMORAME európai uniós szóvédjegy bejelentése — mémora korábbi európai uniós ábrás védjegy és MÉMORA korábbi nemzeti szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — Áruk és szolgáltatások hasonlósága — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
2018/C 200/54
T-297/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 24-i ítélete – VSM kontra EUIPO (WE KNOW ABRASIVES) („Európai uniós védjegy — A WE KNOW ABRASIVES európai uniós szóvédjegy bejelentése — Reklámszlogenből álló védjegy — A fellebbezési tanács hatásköre a védjegybejelentésben említett szolgáltatások egy részére korlátozódó fellebbezés esetén — A 207/2009/EK rendelet 64. cikkének (1) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 71. cikkének (1) bekezdése] — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
2018/C 200/55
T-354/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 23-i ítélete – Genomic Health kontra EUIPO (ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE) („Európai uniós védjegy — Az ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE európai uniós szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja] — Egyenlő bánásmód”)
2018/C 200/56
T-212/18. sz. ügy: 2018. március 26-án benyújtott kereset – Romańska kontra Frontex
2018/C 200/57
T-226/18. sz. ügy: 2018. április 2-án benyújtott kereset – Global Silicones Council és társai kontra Bizottság
2018/C 200/58
T-231/18. sz. ügy: 2018. április 4-én benyújtott kereset – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam kontra EUIPO – Lupu (Djili)
2018/C 200/59
T-240/18. sz. ügy: 2018. április 16-án benyújtott kereset – Polskie Linie Lotnicze „LOT” kontra Bizottság
2018/C 200/60
T-245/18. sz. ügy: 2018. április 16-án benyújtott kereset – Benavides Torres kontra Tanács
2018/C 200/61
T-246/18. sz. ügy: 2018. április 16-án benyújtott kereset – Moreno Pérez kontra Tanács
2018/C 200/62
T-247/18. sz. ügy: 2018. április 16-án benyújtott kereset – Lucena Ramírez kontra Tanács
2018/C 200/63
2018/C 200/64
T-249/18. sz. ügy: 2018. április 16-án benyújtott kereset – Saab Halabi kontra Tanács

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság


text:
2007. évi XCIX. törvény - 1.oldal - Törvények és országgyűlési határozatok
2007. évi XCIX. törvény
A CSOPORTOSULÁS ALAPÍTÁSA
A CSOPORTOSULÁS GAZDÁLKODÁSA
Gazdálkodás, számvitel
JOGORVOSLAT, FELÜGYELET ÉS ELLENŐRZÉS
A CSOPORTOSULÁS MEGSZŰNÉSE
Időállapot: közlönyállapot (2007.VII.9.)
az európai területi együttműködési csoportosulásról *
Az Országgyűlés a gazdasági és társadalmi kohézió megerősítése érdekében, és a határokon átnyúló, transznacionális, illetve régiók közötti együttműködés előmozdítása érdekében - összhangban az Európai Közösség jogszabályaival - a következő törvényt alkotja:
1. § (1) A magyarországi székhelyű európai területi együttműködési csoportosulás (a továbbiakban: csoportosulás) alapítására, szervezetére, működésére és megszűnésére az európai területi együttműködési csoportosulásról szóló, az Európai Parlament és a Tanács 2006. július 5-i 1082/2006/EK rendeletét (a továbbiakban: Rendelet) és az e törvényben meghatározott szabályokat kell alkalmazni.
(2) E törvény szabályait kell alkalmazni a külföldi székhelyű csoportosulásban magyar jog szerinti tag részvételének jóváhagyására irányuló eljárásban.
(3) A Rendelet 3. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában Magyarország tekintetében a közbeszerzésekről szóló 2003. évi CXXIX. törvény (a továbbiakban: Kbt.) 22. § (1) bekezdésének a)-j) pontja szerinti szervezeteket kell érteni (magyar jog szerinti tagok). A csoportosulásban a Kbt. 22. § (1) bekezdésének d) pontja szerinti helyi önkormányzat társulása akkor vehet részt, ha jogi személyiséggel rendelkezik.
2. § (1) Csoportosulás elsődlegesen gazdasági tevékenység folytatása céljából nem alapítható, közhatalmi tevékenységet nem végezhet.
(2) A helyi önkormányzat
a) költségvetési szerve csoportosulásban való részvételéhez történő hozzájárulás a képviselő-testület át nem ruházható hatásköre,
b) csoportosulásban való részvételéről szóló képviselő-testületi döntés a jogi személyiséggel rendelkező társulásra ruházható át.
(3) A csoportosulásban a helyi önkormányzat, a helyi önkormányzat jogi személyiséggel rendelkező társulása és a helyi önkormányzat költségvetési szerve felelőssége nem haladhatja meg vagyoni hozzájárulásának mértékét (korlátolt felelősség).
3. § A csoportosulás neve az „európai területi együttműködési csoportosulás” elnevezést tartalmazza. A Rendelet 12. cikkének (2) bekezdése ötödik albekezdése szerinti esetben a csoportosulás neve a „korlátolt felelősségű európai területi együttműködési csoportosulás” elnevezést tartalmazza.
4. § (1) A Rendelet 4. cikkének (3) és (6) bekezdésében meghatározott jóváhagyásról nemperes eljárás keretében a Fővárosi Bíróság dönt.
(2) A kérelemnek tartalmaznia kell a (6) bekezdés a)-c) pontjaiban meghatározott adatokat. A jóváhagyás iránti kérelemhez a Rendelet 4. cikkének (2) bekezdésében foglaltakon kívül csatolni kell:
a) a Kbt. 22. § (1) bekezdésének a) és b) pontja szerinti tagok esetében - az állam kivételével - azok felettes szervének hozzájárulását arra vonatkozóan, hogy az egyezmény- és az alapszabály-javaslat szerinti csoportosulásban tagként részt vehetnek,
b) az országos kisebbségi önkormányzati költségvetési szerv, a helyi önkormányzati költségvetési szerv, és a helyi kisebbségi önkormányzati költségvetési szerv tag esetében a képviselő-testület (közgyűlés) hozzájárulását arra vonatkozóan, hogy az egyezmény- és az alapszabály-javaslat szerinti csoportosulásban tagként részt vehet,
c) helyi önkormányzat esetében a csoportosulásban való részvételről szóló képviselő-testületi döntést tartalmazó jegyzőkönyv kivonatot,
d) ha azok nem magyar nyelven készültek, az egyezmény- és az alapszabály-javaslatot magyar fordításban.
(3) A jóváhagyásra irányuló kérelem hiányos benyújtása esetén a kérelem beérkezésétől számított tizenöt napon belül postára adott vagy a kérelmezőnek átadott végzésben a bíróság hiánypótlásra hívja fel a kérelmezőt. A hiánypótlásra megfelelő - legfeljebb tizenöt napos - határidőt kell biztosítani, amely kérelemre, indokolt esetben tizenöt nappal meghosszabbítható. A hiánypótlás késedelmes vagy hiányos teljesítése miatt igazolási kérelemnek nincs helye.
(4) A jóváhagyás iránti kérelem az ügy érdeméről döntő végzés meghozataláig visszavonható. Ebben az esetben a bíróság az eljárást megszünteti.
(5) A jóváhagyás iránti kérelemnek a bírósághoz érkezésétől számított harminc napon belül a bíróság a kérelmet megvizsgálja, és ha a kérelmet nem az arra jogosult terjesztette elő, a kérelmezőnek a csoportosulásban való részvétele törvénybe ütközne, a hiánypótlási határidőt elmulasztották, vagy a hiánypótlást hiányosan, illetve hibásan terjesztették elő, a bíróság a kérelmet végzéssel elutasítja, egyébként a jóváhagyást végzéssel megadja. E határidő számításakor a hiánypótlásra felhívó végzés postára adásától (átadásától) a hiányok pótlásáig, illetőleg a hiánypótlás elmaradása esetén a hiánypótlásra biztosított határidő lejártáig eltelt idő nem vehető figyelembe.
(6) A Fővárosi Bíróság az (1) bekezdés szerinti jóváhagyással rendelkező szervezetek adatairól számítógépes nyilvántartást vezet. A nyilvántartásban az alábbi adatok szerepelnek:
a) a kérelmező neve, székhelye,
b) a csoportosulás neve, székhelye,
c) a csoportosulás célkitűzése és feladatai,
d) a jóváhagyás megadásáról rendelkező végzés jogerőre emelkedésének időpontja.
(7) A (6) bekezdés szerinti nyilvántartás fennálló, illetve törölt adatai, valamint az alapszabály- és az egyezményjavaslat nyilvánosak, azokat bárki megtekintheti és azokról feljegyzést készíthet.
5. § (1) A csoportosulás bírósági nyilvántartásba vétellel jön létre. A nyilvántartásba vételi eljárás nemperes eljárás, melyre a Fővárosi Bíróság kizárólagosan illetékes. Az eljárásban a jogi képviselet kötelező.
(2) A nyilvántartásba vétel iránti kérelemhez az egyezmény és az alapszabály eredeti példányát, amennyiben az nem magyar nyelven készült, annak magyar nyelvű hiteles fordítását, valamint a Rendelet 4. cikkének (3) bekezdése szerinti jóváhagyások eredeti példányát és magyar nyelvű hiteles fordítását kell csatolni.
(3) A kérelemnek tartalmaznia kell a 6. § (2) bekezdés a)-f) pontjaiban meghatározott adatokat.
(4) A csoportosulás nyilvántartásba vételére irányuló hiányos kérelem benyújtása esetén a kérelem beérkezésétől számított tizenöt napon belül postára adott, vagy a kérelmezőnek átadott végzésben a bíróság megfelelő határidő megjelölése és a mulasztás jogkövetkezményeire történő figyelmeztetés mellett hiánypótlásra hívja fel a kérelmezőt. A hiánypótlásra megfelelő - legfeljebb harminc napos - határidőt kell biztosítani, amely kérelemre, indokolt esetben tizenöt nappal meghosszabbítható.
A hiánypótlás késedelmes vagy hiányos teljesítése miatt igazolási kérelemnek nincs helye. Ha a hiánypótlási határidőt elmulasztották, vagy a hiánypótlást hiányosan, illetve hibásan terjesztették elő, a bíróság a kérelmet végzéssel elutasítja.
(5) A bíróság az eljárást megszünteti, ha a nyilvántartásba vétel iránti kérelmet az ügy érdeméről döntő végzés meghozataláig a kérelmező visszavonja.
(6) A bíróság a kérelem érkezésétől számított harminc napon belül dönt a nyilvántartásba vételről vagy a kérelem elutasításáról. E határidő számításakor a hiánypótlásra felhívó végzés postára adásától (átadásától) a hiányok pótlásáig, illetőleg a hiánypótlás elmaradása esetén a hiánypótlásra biztosított határidő lejártáig eltelt idő nem vehető figyelembe.
(7) A nyilvántartásba vétel nem tagadható meg, ha az egyezmény és az alapszabály a Rendeletben és az e törvényben foglaltaknak megfelel, valamint valamennyi tag rendelkezik a Rendelet 4. cikkének (3) bekezdése szerinti jóváhagyással.
(8) Ha a bíróság a (6) bekezdés szerinti döntési kötelezettségének határidőn belül nem tesz eleget, a bíróság vezetőjének a határidő lejártát követő nyolc napon belül meg kell tennie a szükséges intézkedéseket a kérelem elbírálása érdekében.
(9) Ha a kérelem elbírálására a (8) bekezdésben foglaltak alapján nem került sor, a nyilvántartásba vétel a (6) bekezdésben meghatározott határidő leteltét követő kilencedik napon a kérelem szerinti tartalommal létrejön.
(10) A bíróság a nyilvántartásba vételről szóló határozatát az ügyésznek is kézbesíti.
(11) A csoportosulás tevékenységét a nyilvántartásba vételről szóló határozat jogerőre emelkedése után kezdheti meg.
(12) A nyilvántartásba bejegyzett adatok változását - a változástól számított harminc napon belül - a bíróságnak be kell jelenteni, a bejelentésre és a változásnak a nyilvántartásban történő átvezetésére az (1)-(11) bekezdésben foglaltakat kell megfelelően alkalmazni.
6. § (1) A Fővárosi Bíróság a csoportosulás adatairól számítógépes nyilvántartást vezet.
(2) A nyilvántartásban a csoportosulás alábbi adatai szerepelnek:
a) a csoportosulás neve, székhelye,
b) a csoportosulásban tagként részt vevők neve, székhelye,
d) a csoportosulás működésének időtartama,
e) a csoportosulás igazgatójának neve, lakóhelye, a képviseleti jog gyakorlásának módja (önálló vagy együttes),
f) az alapszabály, egyezmény kelte,
g) a csoportosulás nyilvántartásba vételének időpontja,
h) a csoportosulás nyilvántartási száma,
i) ha a csoportosulás csőd, felszámolási, végelszámolási, adósságrendezési eljárás, valamint a Rendelet 14. cikke szerinti megszüntetés hatálya alatt áll, akkor erre a tényre utalás, és az eljárás kezdő időpontja,
j) a csoportosulás megszűnésének időpontja.
(3) A nyilvántartás fennálló, illetve törölt adatai, valamint az alapszabály és az egyezmény nyilvánosak, azokat bárki megtekintheti és azokról feljegyzést készíthet.
7. § (1) A csoportosulás az egyezményben meghatározott cél megvalósítása érdekében önállóan gazdálkodik.
(2) A csoportosulás az alapszabályban meghatározottak szerint vállalkozási tevékenységet végezhet, amennyiben az a csoportosulás célját nem veszélyezteti.
8. § (1) A csoportosulás - mint külön jogszabályban meghatározott, jogi személynek minősülő egyéb szervezet - beszámolókészítési, könyvvezetési és számviteli kötelezettségeire a számvitelről szóló törvény, és a felhatalmazásán alapuló jogszabályokban előírtak vonatkoznak.
(2) A csoportosulás beszámolóját a Magyar Közlöny mellékleteként megjelenő Hivatalos Értesítőben az adott üzleti év mérlegfordulónapjától számított 150 napon belül közzéteszi.
9. § A csoportosulás vagy annak szervezeti egysége által hozott határozatot az a tag, amelynek jogát vagy jogos érdekét a határozat sérti, annak meghozatalától számított harminc napos jogvesztő határidőn belül a Fővárosi Bíróságnál megtámadhatja. A perre a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) általános szabályait kell alkalmazni. A keresetlevél benyújtásának a határozat végrehajtására nincs halasztó hatálya, a bíróság azonban a határozat végrehajtását felfüggesztheti.
10. § (1) A csoportosulás működése felett az ügyész a reá irányadó szabályok szerint törvényességi felügyeletet gyakorol. Ha a csoportosulás működésének törvényessége másképp nem biztosítható, az ügyész a Fővárosi Bírósághoz fordulhat.
(2) A Fővárosi Bíróság az ügyész keresete alapján:
a) megsemmisítheti a csoportosulás vagy annak szervezeti egysége törvénysértő határozatát, és szükség szerint új határozat hozatalát rendelheti el,
b) a működés törvényességének helyreállítása céljából összehívhatja a csoportosulás közgyűlését.
(3) Amennyiben a csoportosulás az ítélet jogerőre emelkedését követő három hónapon belül nem tesz eleget az ítéletben foglaltaknak, és nem állítja helyre a működés törvényességét, az ügyész pert indíthat a Fővárosi Bíróság előtt a csoportosulás megszüntetése iránt.
11. § (1) A Rendelet 6. cikke alkalmazásában illetékes hatóság - amennyiben törvény vagy kormányrendelet eltérően nem rendelkezik - az Állami Számvevőszék.
(2) A csoportosulás gazdálkodása törvényességének ellenőrzésére az Állami Számvevőszék jogosult.
12. § Az Állami Számvevőszék ellenőrzések lefolytatása céljából megkeresheti a létrehozás helye szerinti tagállam illetékes hatóságát, amennyiben külföldi székhelyű csoportosulásban magyar jog szerinti tag vesz részt.
13. § Ha az Állami Számvevőszék azt észleli, hogy a csoportosulás gazdálkodása körében jogellenesen jár el, felhívja a törvényes állapot helyreállítására. Súlyosabb törvénysértés esetén, vagy ha a csoportosulás nem tesz eleget a felhívásnak, az Állami Számvevőszék elnökének megkeresésére az ügyész a csoportosulás megszüntetése iránt pert indíthat a Fővárosi Bíróság előtt.
14. § (1) A csoportosulás csak jogutód nélkül szűnhet meg.
(2) A csoportosulás megszűnése esetén - a felszámolási eljárást kivéve - végelszámolásnak van helye.
(3) A (2) bekezdés szerinti eljárást kell kezdeményezni, ha
a) az egyezményben meghatározott időtartam eltelt, vagy más, az egyezményben meghatározott megszűnési feltétel bekövetkezett, ideértve azt is, ha a csoportosulás a jogutód nélküli megszűnésről dönt,
b) a bíróság a csoportosulásnak a Rendelet 14. cikke szerinti megszüntetéséről határoz,
c) a bíróság az erre irányuló perben a csoportosulás megszüntetéséről határoz.
(4) A végelszámolás lefolytatására a cégnyilvánosságról, a bírósági cégeljárásról és a végelszámolásról szóló 2006. évi V. törvény (a továbbiakban: Ctv.) VIII. fejezetének rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni. A csoportosulás végelszámolása esetén a Ctv. szerinti változásbejegyzési (törlési) eljárás alatt e törvény 5. §-ának (12) bekezdése szerinti bejelentést kell érteni. A cégbíróság feladatait a Fővárosi Bíróság látja el, és az eljárással összefüggő valamennyi közzétételi kötelezettség a Magyar Közlöny mellékleteként megjelenő Hivatalos Értesítőben teljesítendő.
(5) A csoportosulás fizetésképtelensége esetén a csődeljárásról és a felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény (a továbbiakban: Cstv.) rendelkezéseit kell alkalmazni.
15. § (1) A Rendelet 13. cikk alkalmazásában a csoportosulás tevékenységének megtiltására az adott tevékenység hatósági ellenőrzésére hatáskörrel rendelkező szerv jogosult.
(2) Amennyiben a 4. § szerinti jóváhagyás feltételei már nem állnak fenn, a Fővárosi Bíróság - hivatalból, vagy az ügyész, illetve a 4. § (2) bekezdésének a) és b) pontja szerinti hozzájárulást megadó szerv kérelmére - nemperes eljárásban elrendeli a magyar jog szerinti tag kilépését a csoportosulásból.
(3) A Fővárosi Bíróság által nyilvántartott csoportosulás esetén a bíróság (2) bekezdés szerinti határozatának jogerőre emelkedésével a tag tagsági jogviszonya megszűnik.
(4) Amennyiben a csoportosulást nem a Fővárosi Bíróság vette nyilvántartásba, a bíróság a (2) bekezdés szerinti határozatának megküldésével a határozat jogerőre emelkedésétől számított tizenöt napon belül értesíti a nyilvántartásba vételre jogosult szervet.
16. § A Rendelet 14. cikke szerinti megszüntetést a Fővárosi Bíróság nemperes eljárásban rendeli el. A bíróság a megszüntetés elrendelése előtt a csoportosulás részére a helyzet kiigazításához szükséges intézkedések megtételére legfeljebb három hónapos határidőt szabhat.
17. § A csoportosulás a nyilvántartásból való törléssel szűnik meg.
helyi önkormányzat: a község, a város, a megyei jogú város, a főváros, a fővárosi kerület, a megyei önkormányzat.
19. § (1) Az e törvény II. és V. fejezetében szabályozott, a Fővárosi Bíróság által lefolytatott eljárásban - ha e törvény másként nem rendelkezik - a Pp. általános szabályait a nemperes eljárás sajátosságaiból fakadó eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) Az e törvényben szabályozott peres és nemperes eljárásokban felülvizsgálatnak nincs helye.
20. § E törvény 2007. augusztus 1-jén lép hatályba.
21. § (1) E törvény hatálybalépésével egyidejűleg a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 685. § c) pontjának első mondata helyébe a következő rendelkezés lép:
„c) gazdálkodó szervezet: az állami vállalat, az egyéb állami gazdálkodó szerv, a szövetkezet, a lakásszövetkezet, az európai szövetkezet, a gazdasági társaság, az európai részvénytársaság, az egyesülés, az európai gazdasági egyesülés, az európai területi együttműködési csoportosulás, a közhasznú társaság, az egyes jogi személyek vállalata, a leányvállalat, a vízgazdálkodási társulat, az erdőbirtokossági társulat, a végrehajtói iroda, továbbá az egyéni vállalkozó.”
(2) E törvény hatálybalépésével egyidejűleg a közhasznú szervezetekről szóló 1997. évi CLVI. törvény 2. §-ának (1) bekezdése a következő i) ponttal egészül ki:
[2. § (1) Közhasznú szervezetté minősíthető a Magyarországon nyilvántartásba vett]
„i) európai területi együttműködési csoportosulás.”
(3) E törvény hatálybalépésével egyidejűleg a Cstv. 3. § (1) bekezdésének a) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
„a) gazdálkodó szervezet: az állami vállalat, a tröszt, az egyéb állami gazdálkodó szerv, a szövetkezet, a lakásszövetkezet, az európai szövetkezet, a gazdasági társaság, az európai részvénytársaság, a közhasznú társaság, az egyes jogi személyek vállalata, a leányvállalat, a vízgazdálkodási társulat (a víziközmű-társulat kivételével), az erdőbirtokossági társulat, az önkéntes kölcsönös biztosító pénztár, a magánnyugdíjpénztár, az egyesülés, ideértve az európai gazdasági egyesülést is, az európai területi együttműködési csoportosulás, a végrehajtói iroda, a sportegyesület, valamint mindazon jogi személyek vagy jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaságok, amelyek fő érdekeltségeinek központja a Tanács fizetésképtelenségi eljárásokról szóló 1346/2000/EK rendelete alapján az Európai Unió területén található;”
(4) E törvény hatálybalépésével egyidejűleg az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 57. § (1) bekezdésének e) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
„e) az alapítvány, a közalapítvány, a társadalmi szervezet, a közhasznú társaság, a köztestület, az európai területi együttműködési csoportosulás, továbbá a Munkavállalói Résztulajdonosi Programról szóló 1992. évi XLIV. törvény alapján létrehozott MRP szervezet nyilvántartásba vételére irányuló eljárás, valamint az európai területi együttműködési csoportosulásban történő részvétel jóváhagyására irányuló eljárás;”
(5) E törvény hatálybalépésével egyidejűleg a társasági adóról és osztalékadóról szóló 1996. évi LXXXI. törvény (a továbbiakban: Taotv.) 2. §-ának (2) bekezdése a következő i) ponttal egészül ki:
(6) A Taotv. 9. §-a a következő (10) bekezdéssel egészül ki:
„(10) Az európai területi együttműködési csoportosulás az adóalapot az (1)-(7) bekezdések megfelelő alkalmazásával állapítja meg.”
(7) A Taotv. 6. számú melléklete a következő F) fejezettel egészül ki:
Európai területi együttműködési csoportosulás által végzett kedvezményezett tevékenységek
Az európai területi együttműködési csoportosulás 1. § (1) bekezdése szerinti jövedelem- és vagyonszerzésre irányuló vagy ezt eredményező gazdasági tevékenységéből e törvény alkalmazásában nem minősül vállalkozási tevékenységnek:
1. az alapszabályban nevesített cél szerinti tevékenység, ideértve az e tevékenységhez kapott támogatást, juttatást is;
2. a kizárólag a cél szerinti tevékenységet szolgáló immateriális javak, tárgyi eszközök, készletek értékesítésének ellenértéke, bevétele;
3. a szabad pénzeszközök betétbe, értékpapírba való elhelyezése után a hitelintézettől, az értékpapír kibocsátójától kapott kamatnak, illetve az állam által kibocsátott értékpapír hozamának olyan része, amelyet a cél szerinti tevékenység bevétele az összes bevételben képvisel, azzal, hogy a bevételt e kamat és hozam nélkül kell számításba venni.”
22. § Ez a törvény az európai területi együttműködési csoportosulásról szóló, az Európai Parlament és a Tanács 2006. július 5-i 1082/2006/EK rendelete végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapítja meg.

matches: Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság


text:
A schengeni vízum kiadása megtagadásának indokai - Az EU vízumkódexéről - Az Európai Unió Bírósága ítéletet hozott | hírek | Jogi Fórum
A schengeni vízum kiadása megtagadásának indokai - Az EU vízumkódexéről - Az Európai Unió Bírósága ítéletet hozott
2014.01. 9. Jogi Fórum / Európai Unió Bírósága
A „schengeni vízum” kiadása kizárólag az EU vízumkódexében kifejezetten előírt indokok alapján tagadható meg. A nemzeti hatóságok mindazonáltal széles mérlegelési mozgástérrel rendelkeznek annak meghatározása tekintetében, hogy ezen indokok egyikét alkalmazni kell-e a kérelmezővel szemben - áll az Európai Unió Bíróságának ítéletében.
A C84/12. sz. ügyben hozott ítélet - Rahmanian Koushkaki kontra Bundesrepublik Deutschland
Az EU vízumkódexe rögzíti a „schengeni vízumok” kiadására vonatkozó eljárásokat és feltételeket. A tagállamok területén való átutazásra vagy bármely hat hónapos időszakban három hónapot meg nem haladó, tervezett tartózkodásra jogosító egységes vízumról van szó.
A Verwaltungsgericht Berlin (berlini közigazgatási bíróság, Németország) azt kérte a Bíróságtól, hogy pontosítsa az ilyen vízum kiadása megtagadásának feltételeit.
A közigazgatási bíróságnak az R. Koushkaki iráni állampolgár által Németországgal szemben benyújtott kereset ügyében kell döntenie, amely tagállam teheráni nagykövetsége megtagadta, hogy számára Németországba történő látogatás céljából vízumot adjanak ki. A nagykövetség szerint komoly kételyek merültek fel R. Koushkakinak a kérelmezett vízum lejártát követően Iránba való visszatérési szándékát illetően.
Ítéletében a Bíróság megállapítja, hogy valamely tagállam hatóságai csak akkor tagadhatják meg az „schengeni vízum” kiadását valamely kérelmezővel szemben, ha az e rendelkezésekben felsorolt elutasítási indokok egyikére lehet hivatkozni e kérelmezővel szemben.
A Bíróság szerint az egységes vízum kiadását megtagadó határozatot a vízumkódex 32. cikke alapján kell meghozni, amely rendelkezés a vízumkérelem elutasítása pontos indokainak jegyzékét tartalmazza, és amely előírja, hogy az elutasító határozat indokait a vízumkódex VI. mellékletében található formanyomtatványon kell közölni.
A Bíróság azt is megállapítja, hogy a vízumkódex által létrehozott rendszer az egységes vízumok kiadási feltételeinek harmonizációját feltételezi, amely kizárja a tagállamok közötti eltérések létezését az ilyen vízumkérelmek elutasítási indokainak meghatározása tekintetében. A Bíróság egyébiránt hangsúlyozza, hogy a legális utazás megkönnyítésének célja sérülne, ha valamely tagállam mérlegelés alapján eldönthetné, hogy megtagadja a vízum kiadását egy olyan kérelmezővel szemben, aki megfelel a vízumkódexben rögzített valamennyi kiadási feltételnek, úgy, hogy hozzátenne még egy elutasítási indokot az e kódexben felsoroltakhoz, jóllehet az uniós jogalkotó nem gondolt arra, hogy egy ilyen indok lehetővé teszi azt, hogy a harmadik országok állampolgáraival szemben megtiltsák az egységes vízum megszerzését. Ezenfelül az ilyen gyakorlat valamely tagállam általi folytatása arra ösztönözné a vízumkérelmezőket, hogy elsődlegesen más tagállamoktól kérjék az egységes vízum kiadását. Márpedig a vízumkódex helyesen törekszik az ilyen „vízumshopping” megelőzésére. Hasonlóképpen, a vízumkérelmezőkkel szembeni egyenlőtlen bánásmód elkerülésének célkitűzése nem lenne megvalósítható, ha az egységes vízum kiadásának kritériumai azon tagállamtól függően változhatnának, ahol a vízumkérelmet benyújtották.
Mindazonáltal, a vízumkérelem vizsgálata során a nemzeti hatóságok az ezen indokok alkalmazásának feltételeit és a releváns tények értékelését illetően széles mérlegelési mozgástérrel rendelkeznek annak meghatározása tekintetében, hogy lehetségese ezen indokok egyikére hivatkozni a kérelmezővel szemben.
Az ilyen értékelés összetett vizsgálatokat igényel, amelyek, többek között, a kérelmező személyiségén, lakóhely szerinti országába való beilleszkedésén, ezen ország politikai, társadalmi és gazdasági helyzetén, valamint azon az esetleges veszélyen alapulnak, amelyet e kérelmező belépése jelent valamely tagállam közrendjére, belső biztonságára, közegészségügyére vagy nemzetközi kapcsolataira. Az ilyen összetett vizsgálatok az említett kérelmező várható magatartása előrejelzésének kidolgozását is magukban foglalják.
A vízumkódex többek között azt írja elő, hogy a vízumkérelmet el kell utasítani, ha ésszerű kétség merül fel a tekintetben, hogy a kérelmező a kérelmezett vízum lejárta előtt el szándékozik hagyni a tagállamok területét.
A Bíróság e tekintetben hangsúlyozza, hogy nem követelmény, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok, annak meghatározása céljából, hogy köteleseke kiadni a vízumot, bizonyosságot szerezzenek a tekintetben, hogy a kérelmező a kérelmezett vízum lejárta előtt el szándékozik hagyni a tagállamok területét. E hatóságok feladata ellenben annak meghatározása, hogy ésszerű kétség merüle fel e szándékot illetően. A hatáskörrel rendelkező hatóságoknak egyedileg kell megvizsgálniuk a vízumkérelmeket, amely vizsgálat kiterjed egyrészt a kérelmező lakóhely szerinti országának általános helyzetére, másrészt pedig a kérelmező saját, elsősorban családi, szociális és gazdasági helyzetére, a valamely tagállamban korábban esetlegesen eltöltött jogszerű vagy jogellenes tartózkodására, valamint kötődéseire a lakóhely szerinti országban, illetve a tagállamokban. Különös figyelmet kell fordítani az illegális bevándorlás kockázatára, amely, ha megállapításra kerül, a vízumkérelem elutasításához kell, hogy vezesse a hatáskörrel rendelkező hatóságokat, az a tekintetben felmerült ésszerű kétségre támaszkodva, hogy a kérelmező a kérelmezett vízum lejárta előtt el szándékozik hagyni a tagállamok területét.
Az azon német rendelkezést illetően, amely azt írja elő, hogy amennyiben az e kódex által előírt kiadási feltételek teljesülnek, a hatáskörrel rendelkező hatóságok kiadhatják az egységes vízumot a kérelmezőnek, ugyanakkor nem írja elő, hogy a hatóságok kötelesek kiadni a vízumot, a Bíróság megállapítja, hogy a vízumkódexszel nem ellentétes az ilyen rendelkezés, amennyiben úgy értelmezhető, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok csak akkor tagadhatják meg az egységes vízum kiadását, ha e kérelmezővel szemben az e cikkekben felsorolt elutasítási indokok egyikére lehet hivatkozni.

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


2013. évi CXXV. törvény - a hulladékgazdálkodási közszolgáltatási tevékenység minősítéséről
1. § * E törvény hatálya
f) a minősítési engedély időbeli hatályának meghosszabbítására, valamint
g) a minősítési feltételeknek való megfelelés és a korábban vállalt környezetirányítási célok és programok megvalósításának ellenőrzésére
3. * hulladékgazdálkodási közszolgáltatás minősítése: kérelemre induló közigazgatási hatósági eljárás, amelynek során a minősítő a végzett vagy végezni kívánt hulladékgazdálkodási közszolgáltatási tevékenységet az e törvényben foglalt követelmények alapján, a minősítési osztály meghatározását is magába foglalóan engedélyezi;
7. * közszolgáltatási terület: a hulladékgazdálkodási közszolgáltatással érintett terület;
3. § (1) * A kérelmező hulladékgazdálkodási közszolgáltatási tevékenységét a minősítő a szolgáltatás biztonsága és a szolgáltatás színvonala alapján minősítési osztályba sorolja, továbbá előírja a hulladékgazdálkodási közszolgáltatási tevékenység végzésével összefüggő feltételeket.
(3) * Az e törvényben foglalt eljárásokban - az adatváltozás bejelentésére vonatkozó kérelem elbírálása kivételével - az ügyintézési határidő 70 nap.
4. § (1) * A kérelmező a minősítési eljárást a hatóság által rendszeresített - a (2) bekezdésben meghatározott adattartalmú - formanyomtatvány benyújtásával kérelmezi. A kérelem szóbeli benyújtásának nincs helye.
a) * a kérelmező neve, székhelye, cégjegyzékszáma, környezetvédelmi ügyfél jele, környezetvédelmi területi jele, statisztikai számjele, pénzforgalmi számlaszáma,
d) * a kérelem típusa (új kérelem, módosítási kérelem, minősítési engedély hatályának meghosszabbítása iránti kérelem, adatváltozás bejelentése),
j) * a hulladékgazdálkodási közszolgáltatás körébe tartozó hulladék fajtája, típusa, jellege, mennyisége (tonnában kifejezve), összetétele,
k) * a közszolgáltatási terület megnevezése, kiterjedése, valamint
l) * nyilatkozat arról, hogy a kérelmező a Ht. 61. § (4) bekezdésében meghatározott esetben a közterületen elhagyott, jogellenesen elhelyezett hulladék elszállítását és kezelését vállalja.
a) * a hatályos hulladékgazdálkodási engedélyt vagy engedélyeket,
(6) * A kérelmet, továbbá a kérelmező törvényes vagy meghatalmazott képviselőjétől származó, az (5) bekezdésben meghatározott nyilatkozatot eredeti vagy hiteles másolati példányban kell benyújtani.
(3) * Ha a minősítés iránti kérelem megfelel az (1) bekezdésben foglaltaknak, a minősítő a kérelmet érdemben vizsgálja.
8. § * (1) A minősítő a minősítési eljárás alapján dönt a hulladékgazdálkodási közszolgáltatási tevékenység minősítési engedélyének kiadásáról. A minősítési engedélyben a minősítő meghatározza a hulladékgazdálkodási közszolgáltatási tevékenység végzésének feltételeit, továbbá elvégzi a tevékenység (3) bekezdés szerinti minősítési osztályba sorolását.
(2) A minősítési engedély - a Ket.-ben foglalt követelményeken felül - legalább a következőket tartalmazza:
(3) A minősítő a hulladékgazdálkodási közszolgáltatási tevékenységet annak szolgáltatásbiztonsági funkciója szerint kategóriába, valamint szakmai funkcionalitása szerint fokozatba sorolja. A minősítő a kategória és a fokozat együttes alkalmazásával sorolja a kérelmezőt osztályba az 1-4. mellékletben meghatározottak szerint.
(3) * A minősítési engedély időbeli hatálya - a (4) bekezdésben meghatározott kivétellel - az engedély jogerőre emelkedésétől számított 36. hónap utolsó napjáig tart.
(4) * A 11. § (1) bekezdésében meghatározott esetben az új minősítési engedély időbeli hatálya megegyezik az eredeti minősítési engedély időbeli hatályával.
10. § * A minősítési engedély kiállításának alapjául szolgáló feltételeknek a minősítési engedély időbeli hatálya alatt a kérelmezőnek folyamatosan meg kell felelnie. A kérelmező a környezetirányítási célok teljesítésének érdekében vállalt intézkedéseket a környezetirányítási programban foglaltaknak megfelelően végrehajtja.
11. § * (1) * Ha a kérelmező
(2) * Az (1) bekezdés a) pont szerinti esetben a minősítő megvizsgálja a minősítési engedély kiadásának alapjául szolgáló feltételeknek való megfelelést, és kiadja az új minősítési engedélyt.
(4) * A (3) bekezdés szerinti bejelentés azon adatok tekintetében, amelyeket más nyilvántartás közhitelesen tartalmaz, úgy is teljesíthető, hogy az adatváltozásról a közhiteles nyilvántartást vezető szerv - ha ezt tőle a kérelmező kéri - a (3) bekezdés szerinti határidőben értesíti a minősítőt.
12. § (1) * Ha a kérelmező részére kiadott minősítési engedélyben meghatározott minősítési osztályhoz tartozó minősítési kategóriánál vagy fokozatnál magasabb kategóriába vagy fokozatba sorolásra van lehetőség, a kérelmező az új kategóriának vagy fokozatnak megfelelő minősítési osztályba sorolás iránt módosítási kérelmet nyújthat be.
(2) * Ha a kérelmező tevékenységében olyan változás következik be, amely alapján a kérelmező a minősítési engedélyében foglalt minősítési osztály feltételeinek, követelményeinek már nem felel meg, a kérelmező - a változások bekövetkezésétől számított 15 napon belül - ezt a tényt a minősítőnek bejelenti. A bejelentéssel egyidejűleg a kérelmező a változásoknak megfelelő minősítési osztályba sorolást tartalmazó módosítási kérelmet nyújt be.
7. A minősítési engedély hatályának meghosszabbítása *
13. § (1) * A kérelmező a minősítési engedély hatályának lejárta előtt legkésőbb 90 nappal benyújtott kérelmével kezdeményezheti a minősítési engedély hatályának meghosszabbítását. A minősítési engedély hatályának meghosszabbításáról szóló határozat jogerőre emelkedéséig a kérelmező a hatályos - korábbi - minősítési engedély alapján végezheti a tevékenységét.
(2) * Ha a minősítő a minősítési engedély hatályának meghosszabbítása iránti eljárásban megállapítja, hogy a minősítési engedély kiállításának alapjául szolgáló feltételeknek a kérelmező megfelel, a környezetirányítási programban foglaltakat megfelelően végrehajtja, a 9. § (3) bekezdésében meghatározott időpont figyelembevételével meghosszabbítja a minősítési engedély hatályát.
(3) * Ha a minősítő az (1) bekezdés szerinti eljárás során megállapítja, hogy a minősítési engedély kiállításának alapjául szolgáló feltételeknek a kérelmező nem felel meg, vagy a környezetirányítási programban foglaltakat nem vagy nem megfelelően hajtja végre, 15 napos határidő tűzésével végzésben felhívja a kérelmezőt a minősítési osztály módosításának kezdeményezésére.
14. § (1) * A minősítő a minősítési engedély kiadásának alapjául szolgáló feltételeknek való megfelelést és a környezetirányítási programban foglaltak végrehajtását ellenőrzi.
a) * hulladékgazdálkodási közszolgáltatási tevékenységében olyan változás következett be, amelynek bejelentéséről az előírt eljárás szerint nem gondoskodott,
b) * a minősítési engedély kiállításának alapjául szolgáló feltételeknek nem felel meg és a minősítési engedély módosítása iránt a 12. § (2) bekezdése szerinti határidőben nem nyújtott be kérelmet,
15. § * (1) Ha a kérelmező a 11. § szerinti adatváltozásra vonatkozó bejelentési kötelezettségének határidőben nem tesz eleget, a minősítő a kérelmezőt 50 000 forint összegű bírság megfizetésére kötelezi, és határidő tűzésével felszólítja az adatváltozás bejelentésére.
10. A minősítési engedély visszavonása *
16. § (1) * A minősítő a minősítési engedélyt visszavonja, ha a kérelmező
(2) * A minősítő a minősítési engedélyt akkor is visszavonja, ha a minősítés megadásához előírt feltételek már nem állnak fenn.
17. § (1) * A 11. § (1) és (2) bekezdésében és a 12-16. §-ban foglalt eljárásokra a minősítési eljárásra vonatkozó szabályokat kell alkalmazni.
(2) * A minősítési engedély módosítása esetén a minősítő új minősítési engedélyt ad ki, és a módosítással érintett korábbi minősítési engedélyt visszavonja.
(3) * A módosításra irányuló eljárás alatt a kérelmező a tevékenységét a korábbi minősítési engedély alapján jogosult folytatni.
19. § * (1) A minősítő a kiállított minősítési engedélyekről nyilvántartást vezet.
20. § Felhatalmazást kap a környezetvédelemért felelős miniszter, hogy az adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben, rendeletben állapítsa meg az e törvényben meghatározott eljárásokért és az igazgatási jellegű szolgáltatás (konzultáció) igénybevételéért fizetendő igazgatási szolgáltatási díjak mértékére, kezelésére, felhasználására, nyilvántartására, visszafizetésére vonatkozó részletes szabályokat. *
22. § * Minősítő okirat 2015. június 30-át követően nem adható ki. Az e törvény alapján kiadott minősítő okirat az abban meghatározott ideig, de legkésőbb 2015. december 31-ig hatályos.
22/A. § * E törvénynek az Országos Környezetvédelmi Információs Rendszer továbbfejlesztésével összefüggésben egyes törvények módosításáról szóló 2014. évi LXXXVII. törvénnyel (a továbbiakban: Módtv.) megállapított rendelkezéseit a Módtv. hatálybalépése után indult ügyekben és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
22/A. § * (1) Ha a környezetvédelmi hatóság 2015. június 30-át követően, de a 22. §-ban meghatározott hatályvesztést megelőzően minősítési engedélyt ad ki a minősítő okirattal rendelkező kérelmező részére, a minősítő okiratot a minősítési engedély kiadásával egyidejűleg visszavonja.
24. § * E törvénynek az egységes elektronikus ügyintézési rendszer kialakításához szükséges egyes törvények módosításáról szóló 2016. évi CXXI. törvénnyel megállapított 4. § (1) és (6) bekezdését 2017. december 31-ig csak akkor kell alkalmazni, ha az érintett szerv az elektronikus ügyintézést az elektronikus ügyintézés és a bizalmi szolgáltatások általános szabályairól szóló 2015. évi CCXXII. törvény 108. § (2) bekezdése szerint 2018. január 1-jét megelőzően vállalta. Ezen vállalás hiányában 2017. december 31-ig az érintett szerv vonatkozásában az elektronikus kapcsolattartásra e törvény 2016. december 31-én hatályos rendelkezéseit kell alkalmazni.
29-34. § *
42. § (1)-(2) *
43-46. § *
48-55. § *
65. § (1)-(7) *
(8) A Ht. 33. § (3) bekezdésében az „OHÜ által kiadott minősítéssel rendelkező gazdálkodó szervezet indulhat” szövegrész helyébe az „Országos Hulladékgazdálkodási Ügynökség (a továbbiakban: OHÜ) által kiállított minősítő okirattal rendelkező gazdasági szereplő lehet ajánlattevő (közös ajánlattevő) vagy részvételre jelentkező” szöveg lép. *
66-75. § *
1. melléklet a 2013. évi CXXV. törvényhez *
fokozat A kérelmező a hulladékgazdálkodási tevékenység ellátásához szükséges hulladékgazdálkodási engedéllyel rendelkezik. 1. A kérelmező a hulladékgazdálkodási tevékenység ellátásához szükséges hulladékgazdálkodási engedéllyel rendelkezik. 1. A kérelmező a hulladékgazdálkodási tevékenység ellátásához szükséges hulladékgazdálkodási engedéllyel rendelkezik.
6. melléklet a 2013. évi CXXV. törvényhez *
7. melléklet a 2013. évi CXXV. törvényhez *
8. melléklet a 2013. évi CXXV. törvényhez *
Kihirdetve: 2013. VII. 4.
Megállapította: 2014. évi XCIX. törvény 137. § (2). Hatályos: 2015. VII. 1-től.
Megállapította: 2014. évi XCIX. törvény 138. §. Hatályos: 2015. VII. 1-től.
Módosította: 2014. évi XCIX. törvény 149. § (1) 1.
Megállapította: 2014. évi XCIX. törvény 139. §. Hatályos: 2015. VII. 1-től.
Hatályon kívül helyezte: 2016. évi CIV. törvény 115. § a). Hatálytalan: 2017. I. 1-től.
Módosította: 2015. évi CLXXXVI. törvény 195. §.
Megállapította: 2016. évi CXXI. törvény 82. § (1). Hatályos: 2017. I. 1-től.
Módosította: 2013. évi CCL. törvény 215. § a).
Módosította: 2014. évi XCIX. törvény 148. § 1.
Hatályon kívül helyezte: 2014. évi XCIX. törvény 149. § (2) 1. Hatálytalan: 2015. VII. 1-től.
Beiktatta: 2014. évi XCIX. törvény 140. §. Hatályos: 2015. VII. 1-től.
Módosította: 2014. évi XCIX. törvény 149. § (1) 2.
Hatályon kívül helyezte: 2014. évi XCIX. törvény 149. § (2) 2. Hatálytalan: 2015. VII. 1-től.
Hatályon kívül helyezte: 2014. évi XCIX. törvény 149. § (2) 3. Hatálytalan: 2015. I. 1-től.
Módosítva: 2016. évi CXXI. törvény 82. § (3) bekezdés alapján.
Módosította: 2014. évi XCIX. törvény 149. § (1) 3.
Megállapította: 2014. évi XCIX. törvény 141. §. Hatályos: 2015. VII. 1-től.
Hatályon kívül helyezte: 2014. évi XCIX. törvény 149. § (2) 4. Hatálytalan: 2015. VII. 1-től.
Megállapította: 2014. évi XCIX. törvény 142. §. Hatályos: 2015. VII. 1-től.
Beiktatta: 2013. évi CCL. törvény 211. §. Módosította: 2014. évi XCIX. törvény 148. § 2.
Módosította: 2014. évi XCIX. törvény 148. § 2.
Megállapította: 2013. évi CCL. törvény 212. §. Hatályos: 2013. XII. 31-től.
Módosította: 2014. évi XCIX. törvény 148. § 3.
Megállapította: 2014. évi XCIX. törvény 143. §. Hatályos: 2015. VII. 1-től.
Beiktatta: 2016. évi XXXII. törvény 36. §. Hatályos: 2016. VII. 1-től.
Módosította: 2014. évi XCIX. törvény 148. § 4.
Módosította: 2014. évi XCIX. törvény 148. § 5.
Módosította: 2014. évi XCIX. törvény 148. § 2., 6.
Módosította: 2014. évi XCIX. törvény 148. § 7.
Módosította: 2014. évi XCIX. törvény 148. § 8.
Megállapította: 2014. évi LXXXVII. törvény 12. §. Hatályos: 2014. XII. 15-től.
Hatályon kívül helyezte: 2016. évi CIV. törvény 115. § b). Hatálytalan: 2017. I. 1-től.
Módosította: 2014. évi XCIX. törvény 148. § 9.
Módosította: 2013. évi CCL. törvény 215. § c).
Megállapította: 2014. évi XCIX. törvény 144. §. Hatályos: 2015. VII. 1-től.
Hatályon kívül helyezte: 2014. évi XCIX. törvény 149. § (2) 5. Hatálytalan: 2015. VII. 1-től.
Megállapította: 2014. évi XCIX. törvény 145. §. Hatályos: 2015. VII. 1-től.
Lásd: 71/2013. (VIII. 15.) VM rendelet.
Megállapította: 2014. évi XCIX. törvény 146. §. Hatályos: 2015. VII. 1-től.
Beiktatta: 2014. évi LXXXVII. törvény 14. §. Hatályos: 2014. XII. 15-től.
Beiktatta: 2014. évi XCIX. törvény 147. §. Hatályos: 2015. VII. 1-től.
Megállapította: 2016. évi CXXI. törvény 82. § (2). Hatályos: 2017. I. 1-től.
Hatályon kívül helyezve: 2010. évi CXXX. törvény 12. § alapján. Hatálytalan: 2013. VII. 13-tól.
Nem lép hatályba a 2014. évi LXXXVII. törvény 15. § alapján.
Hatályon kívül helyezve: 2010. évi CXXX. törvény 12. § alapján. Hatálytalan: 2013. VIII. 5-től.
Módosította: 2014. évi XCIX. törvény 148. § 10.
Hatályon kívül helyezte: 2014. évi XCIX. törvény 149. § (2) 6. Hatálytalan: 2015. VII. 1-től.


text:
Megjelent az Európai Bíróság főtanácsnokának véleménye a magyar áfaszabályozásról - Andersen in Hungary
Kezdőlap HírekMegjelent az Európai Bíróság főtanácsnokának véleménye a magyar áfaszabályozásról
Megjelent az Európai Bíróság főtanácsnokának véleménye a magyar áfaszabályozásról
Az Európai Bíróság vizsgálja a magyar áfaszabályozás azon pontjait, melyek nem teszik lehetővé a ki nem fizetett beszerzésekhez kapcsolódó áfa visszaigénylését. Az ügy szakmai véleményezésére Yves Bot főtanácsnokot kérte fel az Európai Bíróság, aki május 26-i állásfoglalásában fejtette ki véleményét.
Bot főtanácsnok – az Európai Bizottsággal egyetértve, de attól eltérő érvelésre alapozva – annak kimondását javasolta az Európai Bíróságnak, hogy Magyarország nem teljesítette az EU Áfa Irányelvből eredő kötelezettségeit, mivel arra kötelezi az adóalanyokat, hogy amennyiben az adóbevallásukban a levonható áfa meghaladja a fizetendőt, a különbözetet vagy annak egy részét átvigyék a következő adómegállapítási időszakra, ha a vételár teljes egészében kiegyenlítésre nem került. E kötelezettség miatt egyes adóalanyok, akiknek az adóbevallásában rendszeresen több a levonható áfa, mint a fizetendő, kénytelenek lehetnek a különbözetet több mint egy alkalommal továbbgörgetni. A főtanácsnok álláspontja szerint az Irányelv 183. cikke nem értelmezhető úgy, hogy lehetővé tenné a tagállamok számára, hogy csak a ténylegesen megfizetett adó visszatérítését írják elő. A főtanácsnok indítványozta továbbá, hogy az Európai Bíróság kötelezze Magyarországot a kötelezettségszegésből eredő költségek viselésére.
Megjegyezzük, hogy a főtanácsnok állásfoglalása jogi értelemben nem kötelező érvényű a Bíróságra nézve, de a gyakorlatban az ítéletek többnyire a főtanácsnoki előzetes véleményt tükrözik, bár láttunk már az ellenkezőjére is példát, így a magyar helyi iparűzési adó esetében is. Mindazonáltal a Bíróság esetleges elmarasztaló ítélete jelentős terhet róhat a magyar költségvetésre.
Természetesen a fejleményekről híreink közt beszámolunk.