text:
1 Pest Megyei Munkaügyi Bíróság 5.M. 406/1997/10. A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! A Pest Megyei Munkaügyi Bíróság a Független Rendőrszakszervezet Jogi Képviseleti Szolgálat (1388 Budapest, Pf. 52. ügyintéző: dr. Pádár Judit Éva jogtanácsos) által képviselt K. J. felperesnek a Pest Megyei Rendőr-főkapitányság (1139 Budapest, Teve u. 4.) alperes ellen megbízási díj iránt indított perében, az január 14-én megtartott nyilvános tárgyaláson meghozta a következő Í t é l e t e t : A bíróság kötelezi az alperest, hogy 15 nap alatt fizessen meg a felperesnek (ötvenkettőezerkettőszáznyolcvanegy) Ft-ot és ennek december 15-től a kifizetésig járó évi 20 %-os kamatát, valamint (egyszáztizenkettőezer-kettő) Ft-ot és ennek május 20-tól a kifizetésig évi 20 %- os kamatát. Az ítélet ellen a kézbesítéstől számított 15 nap alatt a Pest Megyei Bírósághoz címzett, de a Pest Megyei Munkaügyi Bíróságnál 3 példányban benyújtható fellebbezésnek van helye. Tájékoztatja a bíróság a feleket, hogy amennyiben a fellebbezés csak a kamatfizetésre vonatkozik, a teljesítési határidővel kapcsolatos, vagy csak az ítélet indokolása ellen irányul, a másodfokú bíróság a fellebbezést tárgyaláson kívül bírálhatja el, kérhetik azonban tárgyalás tartását. A fellebbezési határidő lejárta előtt előterjesztett közös kérelmükben pedig minden esetben kérhetik a fellebbezés tárgyaláson kívül történő elbírálását. I n d o k o l á s : A bíróság a bizonyítási eljárás során becsatolt iratok tartalma, a felek jogi képviselőinek nyilatkozatai, a felperes személyes meghallgatása és K. B. L. tanú vallomása alapján a következő tényállást állapította
2 meg. A felperes szolgálati helye az A-i Rendőrőrs, beosztása járőr. A rendőrőrs őrsparancsnoka G. T november 25-től tanulmányi, illetve rendes szabadságát töltötte. Mivel szervezeti helyettes őrsparancsnok-helyettes nem volt, a C-i Rendőrkapitányság vezetője szóban utasította a felperest arra, hogy saját beosztásának ellátása mellett helyettesítse az őrsparancsnokot is január 14-én szolgálati jegyen kérte, hogy a 30 napon túli megbízásra fizessék ki a megbízási díjat. Kérelmét a C-i Rendőrkapitányság vezetője támogatta. A Pest Megyei Rendőr-főkapitányság Gazdasági Igazgatósága /1997. sz., január 23-án kelt és a C-i Rendőrkapitányság vezetőjének címzett iratában a felperes megbízási díj iránti igényét elutasította. Arra hivatkozott, hogy az évi XLIII. törvény 50. (1) bekezdése előírja, hogy milyen szolgálati beosztások helyettesítésére lehet helyettesítési díjat folyósítani. A felperes az éves és tanulmányi szabadságát töltő kollégáját helyettesítette, amelynek díjazását a hivatkozott jogszabály nem teszi lehetővé. A felperes a Független Rendőrszakszervezet segítségét kérte. A tárgyban megküldött panasz kivizsgálása eredményeképpen az Országos Rendőr-főkapitányság Gazdasági Főigazgatósága 7-43/1997. sz. iratában úgy foglalt állást, hogy a felperes részére azért nem jár a megbízási díj, mert az éves szabadság miatti távollét nem minősül a szolgálati beosztás ellátásában való tartós akadályoztatásának, G. T. tanulmányi szabadsága 22 napig tartott, amely nem éri el a 30 napot. A felperes keresetkérelmében a megbízás alapján november 25-től január 19-ig Ft, április 7-től június 2-ig Ft megbízási díj, valamint kamat megfizetésére kérte kötelezni az alperest. Az alperes ellenkérelmében a kereset elutasítását indítványozta. Nem vitatta, hogy a felperes felettese utasításának megfelelően helyettesítette a távollévő parancsnokot. Ezért azonban megbízási díj nem jár, mert az őrsparancsnok szabadságát töltötte és a tanulmányi szabadsága miatti távollét nem érte el a 30 napot. Úgy vélte, hogy amennyiben mégis járna a megbízási díj, akkor azt csak a felperes illetményével lehet számolni és kifizetni. A felperes keresete a l a p o s. Nem osztotta a bíróság azt az alperesi álláspontot, hogy G. T. tanulmányi szabadság miatt távolléte nem
3 tartós. A becsatolt kimutatás szerint, november 25-től november 28-ig 3 nap éves szabadságát töltötte, november 28-án és 29-én tanulmányi szabadságon volt, december 9-én és 10-én 2 nap éves szabadságot vett igénybe, december 11-től 31-ig 13 nap tanulmányi szabadságon volt, január 2- től január 17-ig ismét tanulmányi szabadságon volt. A fenti időtartamok közötti napok összevonások, amelyek szintén távollétet jelentenek. Ebből egyértelműen az állapítható meg, hogy az őrsparancsnok 30 napon túl volt akadályoztatva beosztásának ellátásában még úgy is, ha az 5 nap éves szabadsága tartós távollétként nem vehető figyelembe. Ugyanez vonatkozik az április 7-től június 2-ig tartó megbízási időszakra. Az alperes nem vitatta, hogy a felperes az őrsparancsnokot helyettesítette a perbeli időszakokban. A bíróság bizonyítottnak találta, hogy a megbízás tartama meghaladta a 30 napot. A fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló évi XLIII. törvény 50. (1) bekezdése rendelkezik a megbízásról, amely többek között akkor adható, ha szolgálati beosztott a szolgálati beosztásának ellátásában tartósan 30 napot meghaladóan akadályoztatva van. A felperes a megbízást eredeti beosztása mellett látta el. (50. (2) bekezdés) A hivatkozott jogszabályhely (4) bekezdése értelmében, ha a hivatalos állomány tagja a megbízást eredeti beosztásának ellátása mellett végzi, a többletszolgálatért az illetményalap %-áig terjedő díjazásra jogosult. A bíróság K. B. L. tanúvallomása alapján úgy ítélte meg, hogy a felperest 100 % illeti meg megbízási díjként, mégpedig a helyettesített G. T.-t a perbeli időszakra megillető illetményalap 100 %-a, mivel az ő beosztását is teljes mértékben ellátta. Az alperes nem tett észrevételt a felperes összegszerűen meghatározott kereseti kérelmére, ezért azt a bíróság a kérelem szerint elfogadta. A kamatfizetési kötelezettség az évi XLIII. törvény 105. (4) bekezdése alapján terheli az alperest. Budapest, január 14. dr. Somné dr. Billege Margit sk. a tanács elnöke
4 az aláírásban akadályozott Jacsó Ilona és Berkli Ferenc népi ülnökök helyett is Pest Megyei Bíróság, mint másodfokú bíróság 8.Mf /1998/7. A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! A Pest Megyei Bíróság, mint másodfokú bíróság Független Rendőrszakszervezet (1388 Budapest, Pf. 52. Ügyintéző: dr. Pádár Judit Éva jogtanácsos) által képviselt K. J. felperesnek a Pest Megyei Rendőr-főkapitányság (1139 Budapest, Teve u. 4-6.) alperes ellen helyettesítési díj iránt indított perében a Pest Megyei Munkaügyi Bíróság január 14. napján kelt 5.M.406/1997/10. sorszámú ítélete ellen alperes 11. sorszám alatt benyújtott fellebbezés folytán meghozta a következő
5 Í t é l e t e t : A megyei bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét megváltoztatja és az alperest terhelő forint marasztalási összeget ,- (hetvenötezer-kilencszázhetven) forintra leszállítja. A kamatfizetés kezdő időpontját forint tekintetében december 15-ről december 25-re, forint tekintetében pedig május 20-ról május 1-re módosítja. Az ítélet ellen fellebbezésnek nincs helye. I n d o k o l á s : A munkaügyi bíróság kötelezte az alperest, hogy fizessen meg a felperesnek összesen forint összeget, annak kamataival együtt. Az indokolásában megállapította, hogy a felperes, aki járőrként dolgozik az A-i Rendőrőrsön, a rendőrőrs parancsnokát, G. T.-t november 25-től január 17-ig, majd április 7-től június 2-ig annak távolléte alatt helyettesítette. Mivel a helyettesítésről szóló megbízás időtartama a 30 napot meghaladta az évi XLIII. tv. 50. (1), (2) és (4) bekezdése értelmében a többletszolgálatért díjazásra jogosult. Ennek mértékét a munkaügyi bíróság a helyettesített G. T. perbeli időszakra vonatkozó illetményalapjának 100%-ában állapította meg. Az ítélet ellen az alperes nyújtott be fellebbezést, kérte annak megváltoztatását, felperes keresetének elutasítását, valamint perköltségben való marasztalását. Álláspontja szerint az elsőfokú bíróság tévedett, amikor az őrsparancsnok távollétének időtartamát tartós távollétnek minősítette. Az alperes álláspontja szerint a távollétek időtartama egybe nem vonható, így a 30 napot nem éri el a felperes által végzett helyettesítés időtartama, ezért megbízási díj nem illeti meg. Felperes az elsőfokú bíróság ítéletének helybenhagyását kérte. Hivatkozott arra, hogy a felperes a helyettesítés idején nemcsak saját, hanem G. T. teljes feladatát is ellátta. A felperes álláspontja szerint erre az időre a helyettesített személy illetményalapjának 100 %-ára jogosult. Kérte ezért a 9/1997. (II. 12.) PM. számú rendelt 2. f) pontjának analóg alkalmazását az február 12. előtti helyettesítés idejére is. A fellebbezés részben alapos.
6 A megyei bíróság az elsőfokú bíróság által megállapított tényállást a felek egyező előadása és az alperes által becsatolt kimutatás alapján kiegészíti azzal, hogy a felperes november 25-től január 27- ig folyamatosan, majd április 7-től június 2-ig szintén folyamatosan helyettesítette G. T.-t. Ez idő alatt a felperes meg nem cáfolt előadása szerint G. T. feladatát teljes egészében ellátta a felperes a saját feladatai mellett. Kiegészíti a megyei bíróság az elsőfokú bíróság által megállapított tényállást azzal, hogy a felperes illetményalapja január 1-től december 31-ig havi forint volt, január 1-től pedig forint havonta. Az ily módon kiegészített tényállás mellett is helyes az elsőfokú bíróságnak az a megállapítása, hogy a felperes a két külön megjelölt időtartam alatt folyamatos helyettesítést végzett a kapitányságvezető szóbeli megbízása alapján. Azt is helyesen állapította meg az elsőfokú bíróság, hogy felperes a szolgálati beosztás ellátásában tartósan akadályozott személyt helyettesített ez idő alatt (1996. évi XLIII. törvény 50. (1) bekezdés második fordulata). A megyei bíróság álláspontja szerint a tartós távollét fogalmába az évi rendes szabadság miatti távollét, a szolgálati feladatok ellátásában történő átmeneti akadályoztatás, betegség, táppénzes állomány miatti távollét időtartama tartozik. Ilyen tartalmú rendelkezést tartalmaz az február 20. óta hatályos 9/1997. (II. 12.) BM. sz. rendelet 2. f) pontja is, amely a felperes április 7-től június 2-ig terjedően teljesített helyettesítésére már alkalmazandó. Az szeptember 25-től január 17-ig terjedő időszakkal kapcsolatban a megyei bíróság arra a következtetésre jutott az évi XLIII. tv. 50. (1) bekezdésének értelmezéséből kiindulva, hogy a felperest a különböző jogcímek miatt folyamatosan távollévő őrsparancsnok helyettesítése idejére amikor annak távolléte a 30 napot meghaladta a többletszolgálatért díjazás illeti meg. Az alperes által hivatkozott 15/1987. (X. 8.) ORFK utasítás 6. c) pontja felperes keresetének elbírálásánál nem vehető figyelembe, mert a perbeli időben még nem volt hatályban. Miután a felek között vita tárgyát az a tény nem képezte, hogy a felperes teljes egészében elvégezte-e az őrsparancsnok távollétében annak munkáját és ezt bizonyítja az elsőfokú bíróság által hivatkozott tanúvallomás tartama is, a megyei bíróság azt állapította meg, hogy a felperes az illetményalapjának 100 %-ára jogosult ezen díjazás fejében. A helyettesítési díjnak az illetményalap 100 %-nál alacsonyabb megállapítása a megyei bíróság álláspontja szerint figyelembe véve azt is, hogy az illetményalap töredéke a havi illetmény összegének a felperesre nézve indokolatlan jogsérelemmel járna. A megyei bíróság megállapította, hogy a munkaügyi bíróság bár illetményalapot említett, ténylegesen a helyettesített G. T. beosztási illetményét vette alapul a felperesnek járó helyettesítési díj kiszámításánál.
7 A megyei bíróság november 25-től január 27-ig a munkaügyi bíróság feltehetően elírás folytán január 17-ét jelölte meg az első időtartam befejezéseként figyelembe vette december 31-ig a felperes forint/hó, azt követően pedig forint/hó illetményalapját. A két összeg 22-vel elosztva határozta meg az egy napra járó illetményalap összegét. Ily módon november 25-től december 31-ig egy hónap és öt napra a felperes forint, január 1-től 27-ig 18 munkanapra forint, április 7-től június 2-ig egy hónap és 19 munkanapra forint helyettesítési díjra jogosult. A megyei bíróság módosította az elsőfokú bíróság által a kamatszámítás kezdő időpontjaként meghatározott időpontot, tekintettel arra, hogy a két időtartamnál ezt külön-külön kell középarányosan számítani. A fentiekre tekintettel a megyei bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét a Pp (2) bekezdése alapján részben megváltoztatta. A felperesnek perköltség iránti igénye nem volt, ezért a megyei bíróság a másodfokú perköltség tárgyában való határozathozatalt mellőzte. Budapest, május 18. dr. Benkő Ottó sk. megyei bírósági tanácselnök a tanács elnöke Dr. Tóth Judit sk. megyei bíró, szavazó
Győri Ítélőtábla Gf.II /2014/4.
Ha a szerződéskötés során nem tanúsít a megrendelő kellő gondosságot és az általa éves szinten megrendelt nyersanyag mennyiségét nem igazítja a beérkező (várható) megrendeléseihez, úgy - egyéb mentesítő
NEM JOGERŐS! Kaposvári Munkaügyi Bíróság 3.M.415/2003/8. szám A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! A bíróság a Független Rendőr Szakszervezet (dr. Tordai Gábor jogi képviselő, 1388 Budapest, Pf.: 52.) által képviselt
Fővárosi Munkaügyi Bíróság 1027 Budapest, Gyorskocsi u. 52. 32. M.2058/2006/12. A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! A Fővárosi Munkaügyi Bíróság a Független Rendőr Szakszervezet KKI Jogsegélyszolgálata, Dr.

matches:
Bíróság
Bíróság
Pf. 52
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
Pf. 52
Bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
Bíróság
bíróság
Bíróság
Bíróság


text:
Méltó tiszteletadás Juhász Andornak - Emléktáblát avattak a Kúria egykori elnökének az Orlay utcában | hírek | Jogi Fórum
Méltó tiszteletadás Juhász Andornak - Emléktáblát avattak a Kúria egykori elnökének az Orlay utcában
2014.09.17. Jogi Fórum / OBH
2014. szeptember 17-én 150 éve, hogy megszületett a Kúria egykori elnöke, Juhász Andor, akinek tiszteletére emléktábla avatásra került sor egykori lakhelyén. A tiszteletadáson beszédet mondott Dr. Handó Tünde, az Országos Bírósági Hivatal (OBH) elnöke, Dr. Darák Péter, a Kúria elnöke, Dr. Patyi Gergely, az Igazságügyi Minisztérium igazságügyi kapcsolatokért felelős államtitkára, illetve Dr. Jeszenszky Sándor, aki a helyszínt adó Orlay utcai társasház lakóinak nevében emlékezett.
Darák Péter nagy elismeréssel beszélt elődjéről. A Kúria elnöke elmondta: Juhász Andor korát jogtörténeti nézőpontból nem lehet az állandóság időszakaként jellemezni, elegendő a polgári házasságról, a Közigazgatási Bíróságról vagy a tisztességtelen versenyről szóló törvénycikkekre utalni. Törvényszéki elnökségének időszakában lépett életbe az új polgári perrendtartás és az új ügyviteli szabályok.
Patyi Gergely államtitkár méltatta a Kúria egykori elnökét, aki megelőzte korát, hiszen olyan - napjainkban is aktuális - témákról értekezett, mint például a bírósági nyilvánosság és a bírói függetlenség intézményrendszere.
Handó Tünde, az OBH elnöke Juhász Andor korabeli beszédéből elevenítette fel az egykori bíró feddhetetlen személyiségét, egyenes jellemét. Kiemelte: Juhász Andor a bírói függetlenség egyik legelszántabb védelmezője és a bíró önmagával szemben támasztott erkölcsi igényességének szószólója volt. Juhász Andornak a pártatlanság mellett a szerénység és az önmegtagadás volt a legkimagaslóbb erénye.
Végezetül, Jeszenszky Sándor, a ház lakóinak nevében emlékezett. A nyolcvan éve a társasházban élő lakó beszédében több olyan személyes történetet mesélt el, amelyben az egykori főbíró szerepelt.
Példamutató életét az is bizonyítja, hogy a bíró életét folytonos szolgálatnak tekintette és megkívánta, hogy teljes mértékben hivatalának szentelje magát. Az Orlay utcai lakóhelyén elhelyezett emléktábla méltó tiszteletadást jelent a többszörösen kitüntetett főbírónak, és emléket állít kiemelkedő szakmai munkásságának és kiváló személyiségének.
Juhász Andor életútja:
1. rész: Közel 150 éve született Juhász Andor egykori Kúria elnök - Pályáról, szakmai munkáról, vezetői eredményekről, emberi kvalitásokról
2. rész: A bírói függetlenség legmegbízhatóbb és legfáradhatatlanabb védelmezője - 150 éve született Juhász Andor egykori Kúria elnök
3. rész: "Azért volt jó bíró, mert bővelkedett nagy emberi tulajdonságokban." - 150 éve született Juhász Andor egykori Kúria elnök

matches: Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
⭐Méltóképpen másképp Fogyatékosügyi projekt
Méltóképpen másképp Fogyatékosügyi projekt
Download "Méltóképpen másképp Fogyatékosügyi projekt"
1 Á J O B P R O J E K T F Ü Z E T E K Méltóképpen másképp Fogyatékosügyi projekt / 22 Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának fogyatékosügyi projektjét 2009-ben a Szociális és Munkaügyi Minisztérium támogatta. Szerzők DR. BÁCSKAI KRISZTINA (5.1.2., , 6.3. fejezet) DR. BENE BEÁTA (5.5. fejezet) DR. BÍRÓ SÁRA (5.5. fejezet) DR. BORZA BEÁTA (2., 3., 7.2., 7.3. fejezet) DR. FOGARASSY EDIT (5.2.1., fejezet) DR. GURBAI SÁNDOR (4.1., , ,5.3.2., 7.1. fejezet) DR. KOVÁCS ORSOLYA ÁGOTA (6.4. fejezet) DR. KUSSINSZKY ANIKÓ (5.3.2., 6.2. fejezet) DR. LÁPOSSY ATTILA (2. fejezet) LUX ÁGNES (1., 4.2., 4.3. fejezet) DR. RAJZINGER ÁGNES (5.5., 6.1. fejezet) DR. TÓTH KRISZTINA ( fejezet) DR. VARGA ÉVA (5.1.2., , fejezet) DR. ZELLER JUDIT ( fejezet) PROF. DR. SZABÓ MÁTÉ (Előszó) Szerkesztette DR. BORZA BEÁTA LUX ÁGNES Kézirat lezárva: február ISSN ISBN Kiadó: Országgyűlési Biztos Hivatala 1051 Budapest, Nádor utca 22. Telefon: , Fax: Internet: Felelős kiadó: PROF. DR. SZABÓ MÁTÉ Készítette az ETO-Print Nyomdaipari Kft. Felelõs vezetõ: Magyar Árpádné3 Tartalom Előszó 7 Köszönetnyilvánítás Kitekintés Európára A fogyatékossággal élők jogainak védelme és támogatása Európában: a teljes részvétel, a befogadás és a belső megerősítés felé címmel Thomas Hammarberg, az Európa Tanács emberjogi biztosának állásfoglalása Méltóképpen másképp a projekt bemutatása A projektmódszer jelentése A projekt életre hívásának indoka és célja A projekt tézisei A Méltóképpen másképp projekt évi tevékenységének bemutatása Műhelymunka A vizsgálatok áttekintése Aktív hálózatépítés együttműködés a civilszervezetekkel Szakmai publikációk Egyéb konferencia-részvétel Jogon túli eszközök A művészet nyelvén Nemzetközi szerepvállalás a fogyatékossággal élőkért A Fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ Egyezmény követelménye és következménye Az UNICEF Innocenti kutatásának összefoglalása a fogyatékossággal élő gyermekek jogainak támogatása címmel Nemzetközi kitekintés a választójog gyakorlásával kapcsolatos egyenlő esélyű hozzáférést illetően Vizsgálatok Magánéletet érintő problémák A nagykorúak cselekvőképességével és a gondnokság intézményével kapcsolatos szabályozás az új Polgári Törvénykönyvben Közéleti kérdések A fogyatékossággal élő és a fogvatartott emberek választójogának vizsgálata (OBH 2405/2009) Intézmények kívülről, belülről A fogyatékossággal élő fogvatartottak jogainak érvényesüléséről (AJB-1161/2009) 93 34 Az OPNI utóvizsgálat és a pszichiátriai ellátás helyzete Egy pszichiátriai otthon gondjai Bóly (AJB 5740/2008) Fogyatékosan az egészségügyben Speciális ellátottak, speciális ellátók A jelnyelvvel összefüggő vizsgálatról További kapcsolódó vizsgálatok Hallássérült diák nyelvvizsgája (AJB-1989/2009) Egyenlő esélyű hozzáférés a mozgáskorlátozottak számára a közösségi közlekedésben Egyenlő esélyű hozzáférés a siketek és hallássérültek számára a közösségi közlekedésben Egyenlő méltósággal, de segítséggel az ombudsman a vakvezető kutyákkal közlekedők jogairól (OBH 1662/2008) Dilemmák az Alkotmányon innen A fogyatékos személyek igényeihez való ésszerű alkalmazkodás. Pozitív diszkrimináció vagy a hátrányos megkülönböztetés egyik formája? Pillanatkép mérleg Memorandum 167 45 Tisztelet az egyénnek, Befogadás a közösségbe, Változás a társadalomban. (A Fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ Egyezmény üzenete)6 7 Előszó Láthatóvá vált fogyatékosság az életek egyenlőségét a méltóság garantálja. [23/1990. (X. 31.] AB határozat, SÓLYOM LÁSZLÓ párhuzamos indokolása) Miért van az, hogy akinek fontos az Emberi Lét, annak nehéz elviselni, ha az egy közösségben élők folyvást csak beszélnek a megértésről, a toleranciáról, az őszinteségről meg a szociális érzékenységről, s amint éles helyzetbe kerülnek, mindent felülír valami láthatatlan erő. Ki marad a megértés, értés oldalán? Az ENSZ vizsgálatai szerint, a világ fogyatékossággal élő személyeiről gyűjtött adatok alapján a cselekvés elodázhatatlan. Becslések szerint a világ népességének mintegy tíz százaléka 650 millió ember! él valamilyen fogyatékossággal. Mindezek alapján az ENSZ a világ legnagyobb kisebbségének nyilvánította a fogyatékossággal élő személyek csoportját. A legmarkánsabb, stratégiai indikátora minden fogyatékosságügyi programnak, hogy senki ne szenvedjen semmiféle hátrányt pusztán azért, mert valamely testi, kommunikációs, szellemi vagy értelmi fogyatékosságban szenved! De mit tehet az emberi jogokért küzdő a fogyatékossággal élő ember megfelelő, ha úgy tetszik, egyenlő társadalmi szerepvállalásért? Mi újat mondhat az alkotmányjogász, ami valóban lebonthatja a falakat, és egyáltalán, hol lehet a szemléletváltás cezúrája? Nem jogorvoslati, hanem jogvédő intézmény az országgyűlési biztosé, aki hivatalánál fogva az állampolgárok pártján szemléli az államszervezet hibáit, fedezi fel hiátusait. Alapjogi fundamentuma, hogy se átmenetileg, se hosszabb távon ne sérüljön az állampolgári jogon járó ellátások minősége, a szolgáltatások spektruma, és legyenek világosan megfogalmazhatók az esetleges dilemmák, bármely döntés a normák keretei között legyen szabad. Leglényegesebb és ma mégoly fontosabbá váló feladata a közös nyelv megtalálása a panaszra okot adó intézmény vagy szervezet és a panaszkodók között. Megtalálni a kommunikáció feledett csatornáit, hogy a patthelyzetek feloldhatóvá, a reménytelen ügyek megoldhatóvá válhassanak. Nem a biztos megoldást garantálja az ombudsman, de szerepe szerint a megoldáshoz vezető út jelzője. Feladata tehát a közigazgatás hibáinak feltárása során az emberi jogok érvényesülésével összefüggő elvi jellegű problémák mindennapi gyakorlatra fordítása, vagy az állami szervezeten belül az egyes államhatalmi szervek működése során az emberi jogokat korlátozó aktusokkal szembeni kontroll és ellensúly. Azaz köteles minden kormányzati döntés alapjogi kereteit tartani és a felmerült alapjogi dilemmákat közvetíteni a kormány (értsd a végrehajtó hatalom szer- 78 vezeti struktúrája) számára komplex ombudsmani eszköztárral, ha tetszik, ügykövetéssel, reaktív módon, de proaktívan, az átfogó jogvédelem segítségével is. Vajon hogyan hozhatók működésbe ezek a mechanizmusok a fogyatékosságügyben? A fogyatékosság különös helyzet Magyarországon. A fejlett világ évtizedek óta természetesen él és viselkedik egy amúgy tényleg természetes helyzetben. Az épületekhez rámpa jár, a kommunikáció írható, olvasható, hallható (vö. érthető!) minden, valamely érzékszervében fogyatékos embernek, a munka természetes a csökkent képességűnek. Mindez magától értetődő az óvodában, de az egyetemen vagy a sportpályán is. A hazai jogállami demokrácia ezt a normát is még épp tanulja. A láthatatlanság gettójából (sic Könczei György) láthatóvá és hallhatóvá vált, fogyatékossággal élő emberek sorra vívják a jogok harcát, mind hangosabban az elfogadást várják. Ezért is kell a biztos hangja, erősíteni a meglévőt. Hangsúlyozni, hogy az emberi jogok alapvetőek, és mindenkit (mindig, mindenhol) megillető jogok, az Alkotmányunk ezt rögzíti, jogelméleti szempontból a legmagasabb jogforrási szinten deklarálva, ha egyébként a hétköznapi normák nem is mindig automatikusak. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa valamennyi polgárért dolgozik, de különös figyelemmel és felelősséggel, a fogyatékossággal élő emberek sajátosságaihoz illeszkedő szemlélettel, és eszközrendszerrel lép fel a fogyatékossággal élők jogainak védelmében. A jövőben e tevékenység pedig tovább bővül. Az Emberi méltóság korlátok nélkül elnevezésű projektsorozatban 2009-ben Méltóképpen másképp címmel, a fogyatékossággal élők emberi jogait, a 21. század elvárásait feltérképező és lehetőség szerint megoldásokat kereső programot indítottunk, kutatva annak lehetőségeit, hogy az esélyek valóban egyenlővé válhassanak, a mégoly egyenlőtlen körülmények ellenére is. A diszkrimináció tilalma és az esélyegyenlőség biztosításának állami célkitűzése nem fakultatív, hanem kötelező feladatot jelent. Ugyanakkor lássuk be, hogy egy krízishelyzet azonnali megoldása gyakran nem alapjogi, hanem létkérdés. A fogyatékos lét eleve a kirekesztődést indukálja. Tűrhetetlen és megengedhetetlen, hogy a fogyatékossággal élő ember a társadalom türelmetlenségével is szembetalálja magát. A kirekesztettség marginalizálódással jár, ami személyiség torzuláshoz is vezethet, végső soron az együttműködésre való alkalmatlanságot, ezzel a végleges társadalmon kívüliséget is jelentheti. Egyedül és/vagy családostul! A munkalehetőségek szűkössége, társadalmi megbecsülés hiánya pedig további fizikai és lelki egészségromboló. Nem titkolt célunk tehát a hátrányos megkülönböztetés zsigeri gesztusainak tükröt állítva a társadalmi befogadás és elfogadás attitűdjét ingerelni. Ne írhassák, mondhassák, hogy fogyatékos nemzet vagyunk, mert képtelenné váltunk a másik másságának elfogadására. Vitára hívunk mindenkit, akinek fáj a pozitív diszkrimináció vagy a látszatmegoldás, érveket pro és kontra! Húsz évvel a rendszerváltás után nem lehet gesztus, ami természetes. 89 a méltóság az emberi élettel eleve együtt járó minőség, amely oszthatatlan és korlátozhatatlan, s ezért minden emberre nézve egyenlő. [ ] Emberi méltósága és élete mindenkinek érinthetetlen, aki ember, függetlenül fizikai és szellemi fejlettségétől, illetve állapotától, és attól is, hogy emberi lehetőségéből mennyit valósított meg, és miért annyit. mondta ki az Alkotmánybíróság 64/1991. (XII. 17.) AB számú határozatában. A gondolkodás intenzív, az érdekérvényesítési képesség jelentős, a fogyatékos szervezetek ereje átütő. Ennek eredményeként az egyik legfontosabb, a közelmúltban született európai dokumentum, a Madridi Nyilatkozat (2002), mely szerint a szemléletváltás filozófiai alapja, hogy a fogyatékos emberek végre nem jótékonykodást, hanem esélyegyenlőséget akarnak, és a hangsúly a rehabilitációról áttevődik a társadalom átalakításának globális filozófiájára, amely minden személy, beleértve a fogyatékos embereket is, szükségleteinek befogadására és ellátására irányul. Az aktivitás a nemzetközi színtérről hozzánk is elért. A magyar Országgyűlés 2007-ben hirdette ki az ENSZ által megfogalmazott A Fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló Egyezmény és az ahhoz kapcsolódó Fakultatív Jegyzőkönyv -et, melynek legfontosabb üzenete a paradigmaváltás szükségessége és elodázhatatlansága. A jövő a szükségleten alapuló társadalmi vagy szociális modell. Ehhez elengedhetetlen a tudatosítás, a teljes és hatékony társadalmi részvétel és befogadás garanciája minden fogyatékkal élő számára. A cél pedig valamennyi emberi jog és alapvető szabadság teljes és egyenlő gyakorlásának, és a velük született méltóság tiszteletben tartásának előmozdítása, védelme és biztosítása valamennyi fogyatékossággal élő személy számára (1. cikk). van tennivalónk, bőven. PROF. DR. SZABÓ MÁTÉDR. az állampolgári jogok országgyűlési biztosa BORZA BEÁTA projektvezető 910 Köszönetnyilvánítás Még be sem fejeztük a 2008-ban zajló projektmunkákat, máris érkezett a javaslat a kollégáktól, egyes civil szervezetektől, a szakma képviselőitől, hogy a fogyatékossággal élők emberi jogainak érvényesülésével foglalkoznia kell az országgyűlési biztosnak, hiszen az a bizonyos ENSZ Egyezmény már jó ideje hatályba lépett és bizony sokkal intenzívebbé vált az ez irányú figyelem. Az ügy iránt elkötelezett és a projektmunkában is tapasztalatokat szerzett munkatársaim őszinte lelkesedése, fáradhatatlan munkája, a speciális ismeretek iránti érdeklődése olyan csapatmunkát jelentett, amely nélkül talán nem érhettük volna el azokat az eredményeket, melyek önmagukban is fontos lépések, ám összességükben óriási cél érdekében születtek. Persze ezúttal is fontos volt a társadalmi diskurzust a fogyatékossággal élő emberek és családjaik gondjai felé terelni, a nyilvánosságot, a közbeszédet egy új paradigmaváltás szükségességének jelentőségére felhívni. Ami korábbi programjaink során már evidenciává vált: a társadalmi szolidaritás repertoárja ismét bővült. Ezért is köszönöm PROF. DR. KÖNCZEI GYÖRGYNEK, FÖLDES DALMÁNAK, GOMBOS GÁBORNAK és VERDES TAMÁSNAK a szakmai felkészítést és az alapjogi érvrendszer legmagasabb szintű tudományos alkalmazásához nyújtott segítséget. Köszönöm DR. SZABÓ ÁKOSNÉNAK, az ELTE BGGYFK főigazgatójának, valamint DR. STEFANIK KRISZTINÁNAK az autizmussal kapcsolatos tudományos munkájuk bemutatását. Külön köszönöm a kötetben is megjelenő együttműködő civil szervezeteknek és vezetőiknek a lehetőséget, hogy megosztották velünk a fogyatékos lét fájdalmait és örömét. És köszönöm munkatársaimnak a fogyatékossággal élők ügyéért végzett kitűnő munkájukat, azt, hogy a fogyatékossággal élő emberek problémáinak világosabbá tételéért folytatott viták során mindig csak egy szempont volt a fontos: Az igazi szabadság az, amikor képes vagy önállóan dönteni és elkötelezni magad amellett, ami neked a legjobb! (FÖLDES DALMA) Budapest, február 15. PROF. DR. SZABÓ MÁTÉ 1011 1. Kitekintés Európára THOMAS HAMMARBERG, az Európa Tanács emberi jogi biztosának előadása A fogyatékossággal élők jogainak védelme és támogatása Európában: a teljes részvétel, a befogadás és a belső megerősítés felé címmel Kedves barátaim, köszönöm, hogy meghívást kaptam erre a fontos konferenciára, amelyet a fogyatékossággal élők jogainak védelméről és támogatásáról rendeztek. Az én megközelítésem emberi jogi szempontú, amint erre a szervezők felkértek. Hadd kezdjem azzal, hogy a szakpolitikák túlzottan a fogyatékossággal élők intézményi ellátására, orvosi-egészségügyi rehabilitációjára és a jóléti szolgáltatásokra fókuszálnak. Ezek a politikák arra az előfeltevésre épülnek, hogy a fogyatékossággal élő személyek áldozatok, semmint olyan alanyok, akik aktív állampolgárok lehetnek. Ennek eredménye az lett, hogy a fogyatékossággal élő férfiak, nők és gyermekek polgári, kulturális, gazdasági, politikai és szociális jogai sérülnek. Szerencsére az elmúlt évtizedekben a hozzáállás megváltozott az Európa Tanácsban. A fogyatékossággal élő személyek többé nem jótékonykodás alanyai, hanem egyenlő jogokkal bíró állampolgárok, akiknek aktív szerepet kell játszaniuk társadalmainkban. A fogyatékosügyi mozgalmak világszerte fontos és tevékeny szerepet játszottak a Fogyatékossággal élők jogairól szóló ENSZ Egyezmény és az Európa Tanács Fogyatékosságügyi Akcióterve ( ) kidolgozásában, fejlesztésében. Jelenleg az ENSZ Egyezményt 41 állam ratifikálta, 136 állam pedig aláírta. A Kiegészítő Jegyzőkönyvet 25 állam ratifikálta és 78 állam írta alá. A fogyatékossággal élő személyek részvétele valamennyi életüket érintő döntésben, mind egyéni szinten, mind szervezeteik révén, ezen eszközök fundamentális elveinek egyike. Örömmel tölt el, hogy a kormányzati oldal és a civil társadalom közötti együttműködés a holnapi műhelybeszélgetések egyikének napirendjén lesz. Az ENSZ Egyezmény nemzeti átültetése Most, hogy az ENSZ Egyezmény hatályba lépett, és előírásait a lehető legmagasabb szinten szabályozták, elmondhatjuk, hogy vitán felül áll: a fogyatékossággal élők jogai emberi jogok. Az államok felelősek tiszteletben tartásuk, biztosításuk és szabad gyakorlásuk iránt. 1 A szöveg nem hivatalos fordítását Lux Ágnes készítette. Az eredeti szöveg megtalálható a honlapon. 1112 Habár, azt is látni kell, hogy a fogyatékossággal élő emberek számos akadálylyal kénytelenek szembesülni társadalmi életük és joggyakorlásuk során. A fizikai fogyatékossággal élő gyermekek nem tudnak játszani más gyermekekkel a köztéri játszótereken az akadálymentesítés hiánya miatt. A felirat nélküli tévéműsorok kirekesztik a hallássérült személyeket. A cselekvőképességet kizáró gondnokság alá helyezett emberek ki vannak zárva az élet szinte valamennyi területén az önálló cselekvésből. Gyakran nem szavazhatnak, nem vásárolhatnak vagy adhatnak el dolgokat, nem dönthetnek arról, hol éljenek, hol dolgozzanak, hogyan utazzanak vagy megházasodjanak-e. Egy befogadó társadalom elérése távlatosabb tervezést és rendszerszerű munkát igényel. Ezért biztató, hogy számos európai állam fogadott el nemzeti fogyatékosügyi tervet és stratégiát. Valamennyi országnak szükséges ilyen, a saját igényekre és körülményekre szabott terv kidolgozása. Léteznek kipróbált és begyakorolt módszerek az ilyen prioritások meghatározására, konkrét célok megjelölésére, a határidők megállapítására és a felelősség allokációjára vagy az átültetés finanszírozására számos ország pozitív eredményeinek vizsgálatát követően. A fogyatékossággal élő személyek jogait érintő konkrét aggályok Előadásom további részében néhány olyan tapasztalatot szeretnék megosztani önökkel, amelyekkel a tagállamokban tett látogatásaim alkalmával szembesültem. Örülök annak, hogy némely aggályom a konferenciaprogramba is bekerült. 1. Fogyatékossággal élő gyermekek Sok fogyatékossággal élő gyermeket nem fogad be hagyományos iskola, mert az iskolák nincsenek felkészülve, felszerelve a speciális szükségletek ellátásához. Hasonló a helyzet a bölcsődei ellátásban, sok esetben a szülők választani kényszerülnek, hogy gyermeküket intézetben helyezzék el, vagy adják fel munkahelyüket, hogy gondozhassák gyermeküket. A szülő nélküli gyermekek helyzete különösen bonyolult. Intézetben élő, a családtól és a társadalmi környezettől elválasztott gyermek és felnőtt, majdnem automatikusan kirekesztődik. Több forrást kell befektetni a családok támogatásába, különösen a szegény családok támogatásába, az egyedülállóként gyermeket nevelő családokba, hogy családi környezetben nőhessenek fel a gyermekek. A gyermekellátó intézményeknek és iskoláknak nyitottaknak kell lenniük minden gyermek számára és a különböző speciális szükségleteknek megfelelően kell felszerelni az intézményeket. A szociális szolgáltatók és egészségügyi ellátóknak akadálymenteseknek és kompetensnek kell lenniük ahhoz, hogy a különböző fogyatékossággal élő emberek gondját tudják viselni. Az ilyen reformok kihívást jelentenek és elkötelezettséget, valamint a források újraelosztását igénylik. Az oktatáshoz való jog minden gyermek számára egyformán fontos. Amel- 1213 lett, hogy a gyermekek tanulási képessége vitán felül áll, Európában még mindig vannak iskoláskorú gyermekek, akiket taníthatatlannak nyilvánítottak, és az oktatás valamennyi formájából kikerültek. Az ilyen gyakorlat nemcsak a gyermekek felnőtté válásának lehetőségét korlátozza, hanem a majdani függetlenség és a társadalmi részvétel lehetőségét is. A fogyatékossággal élő személyeknek joguk van a minőségi oktatáshoz, és nem szabad kizárni senkit a rendes oktatásból fogyatékossága miatt. 2. Lányok, asszonyok Egyre több kutatás mutatja ki, hogy az embereket összetett módon diszkriminálják. Például a fogyatékossággal élő nők kevesebb bért kapnak, és kevésbé képviseltethetik magukat az igazgatósági pozíciókban, mint a fogyatékossággal élő férfiak vagy a fogyatékosság nélkül élő nők. A fogyatékossággal élő nők és lányok különösen ki vannak téve az ilyen problémáknak. Egy nő, aki mindennapjai során olyan személytől függ, aki ellene abúzust követ el, annak az esélye elhalványul, hogy erről panaszt tegyen. A felmérések azt mutatják, hogy a rendőrség nem mindig veszi komolyan a mentális fogyatékossággal élő nők panaszát. Problémát jelent az is, hogy a női menhelyek gyakran nem elérhetőek a fogyatékossággal élő nők számára. Valamennyi ilyen problémát fel kell tárni és meg kell vitatni. 3. Fogyatékosság és életkor Néhányan, a kor előrehaladtával válnak fogyatékossággal élővé: például csökken látási, hallási vagy mozgásképességük. Ezt is számításba kell venni a szakpolitikai tervezésnél. Innovatív fellépés és koordináció szükséges ezekhez a speciális szükségletekhez, annak érdekében, hogy a fogyatékossággal élő idősödő személyek közösségük tagjai maradhassanak a lehető legteljesebb mértékben. Összehangolt cselekvés, illetve az egyének és a családjaik támogatása is szükséges, különösen ott, ahol idős szülők a gondviselők. 4. Mentális fogyatékossággal élő személyek Ez egy nagyon problémás terület. A pszichiátriai intézmények helyzete néhány európai országban sokkolóan rossz. Látogatásaim során néhány intézményt is megtekintettem, a némelyekben tapasztalt körülmények embertelenek és lealacsonyítóak: azonnal be kellene zárni az ilyen intézményeket. Sajnálatos módon túl gyakran használják a gyógyszeres kezelés módszerét mint egyedüli kezelési módot. Sürgető szükség van az alternatívák kidolgozására és alkalmazására, a terápiák különböző formáira, a rehabilitációra és más tevékenységekre. Az intézményekbe való felvétel és elbocsátás feltételei sokszor tisztázatlanságuk miatt további problémához vezethetnek, amely aztán valójában önkényes fogva tartást valósít meg. Vannak pozitív példák és trendek, amelyek a mentális fogyatékossággal élő betegek megerősítését segítik elő, megkönnyítve aktív bevonásukat a terápiás 1314 tervbe, elősegítve a panaszmechanizmust azok számára, akik úgy érzik, megsértették jogaikat. Minthogy a zárt intézmények korlátozzák a személyi szabadságot, a hatékony panaszmechanizmus és a független, ellenőrző látogatások alapvető fontosságúak. A Fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ Egyezmény mellett van egy másik nagyon fontos eszköz e területen: a Kínzás, és más embertelen vagy megalázó bánásmód és büntetés elleni ENSZ Egyezmény Kiegészítő Jegyzőkönyve. Ez a szerződés kötelezi az aláíró államokat, hogy állítsanak fel nemzeti ellenőrző mechanizmusokat, amelyek valamennyi zárt intézményt vizsgálhatnak, ideértve a mentális egészségügyi és szociális ellátó intézményeket. 5. Gyűlölet motiválta cselekmények fogyatékossággal élő személyekkel szemben Végezetül, a fogyatékossággal élő személyek gyakran áldozatai gyűlölet-bűncselekményeknek és más gyűlölet motiválta cselekményeknek. Az erőszak, a zaklatás és a negatív sztereotípiák jelentős hatással vannak a fogyatékossággal élők biztonságérzetére és jóllétére, ugyancsak hatással van a közösségeikben való társadalmi és gazdasági részvételi képességeikre is. A Human Rights First kutatásai azt mutatják, hogy az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet (EBESZ) 56 tagállamból 39 ország jogalkotása szabályozta külön bűncselekményként a faji indíttatású gyűlölet-bűncselekményt (biasmotivated violence) vagy mint minősítési tényezőt. Ebből a 39 országból csak 7 rendelkezik a fogyatékosságról a gyűlölet-bűncselekmények tényállásában (szemben 33 országgal, akik faj/etnikumról rendelkeznek). Más kutatások az Egyesült Királyságban azt mutatták ki, hogy a tanulási problémával küzdő emberek 90 százaléka tapasztalt már szekálást vagy zaklatást élete során. Az általános ismeretbővítés-tudatosítás mellett, a fogyatékossággal élő személyeket érő gyűlölet-bűncselekmények ellen proaktív szakpolitika alakítása és gyorsított kivizsgálás előirányozása szükséges. Jó példák ajánlások Emberi jogi biztosként figyelemmel fogom kísérni továbbra is a tagállamok előrelépéseit. A kormányokkal való párbeszédem során a kihívásokat fel fogom vázolni, és indítványozom a megoldási lehetőségek megtárgyalását, amelyek a diszkrimináció és kirekesztés elleni védelmet segítenék elő. A társadalmi, jogi és fizikai akadályok teljes lebontása a fogyatékossággal élő személyek befogadása felé idő- és forrásigényes. De meg kell tenni. Nem akadályozhatunk 80 millió embert teljes társadalmi részvételében, ők is választópolgárok, politikusok, munkavállalók, fogyasztók, adófizetők, mint bárki más. Ezért a tagállamoknak a következőket ajánlom: 1. Ratifikálják és kezdjék átültetni a Fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ Egyezményt és Kiegészítő Jegyzőkönyvét. Használják az Európa 1415 Tanács Fogyatékosságügyi Akciótervét ( ), mint jogi eszközt és valósítsák meg a gyakorlatban annak előírásait. 2. Dolgozzanak ki akciótervet a fizikai, jogi, társadalmi és más akadályok lebontására, amelyek meggátolják a fogyatékossággal élő személyek részvételét a társadalomban. Egyeztessenek, és vonják be a fogyatékossággal élő személyeket és szervezeteiket azoknak a jogszabályoknak és politikáknak az előkészítésébe, amelyek hatással vannak életükre. 3. Fogadjanak el antidiszkriminációs jogszabályokat, amelyek érintik a társadalom releváns területeit. 4. Állítsanak fel független ombudsman intézményt vagy más egyenlőségi hatóságot, szervet, amely a fogyatékossággal élő személyek jogainak érvényesülését ellenőrzi. 5. Dolgozzanak ki olyan programokat, amelyek segítségével a fogyatékossággal élő személyek közösségük teljes jogú tagjaként élhetnek. Fejlesszenek ki új felvételi/belépési eljárást a szociális ellátó intézményekbe, megfelelő forrás biztosításával, amely megfelelő egészségügyi ellátást, rehabilitációt és szociális szolgáltatást tesz lehetővé. 6. Vizsgálják felül a jogszabályokat és eljárásokat az önkéntelen hospitalizáció kérdésében; biztosítsák, hogy mind a jogszabályok, mind a gyakorlat összhangban legyen a nemzetközi emberi jogi előírásokkal. 7. Állítsanak fel független mechanizmusokat, amelyeknek lehetőségük van a rendszeres, nem bejelentett és hatékony helyszíni vizsgálatokra, látogatásokra a szociális otthonokban, pszichiátriai intézményekben a Kínzás elleni ENSZ Egyezmény Kiegészítő Jegyzőkönyvének megfelelően. 8. Vegyék fel a küzdelmet a fogyatékossággal élő személyekkel szembeni gyűlölet-bűncselekmények ellen proaktív politikaformálás és azonnali vizsgálatok alkalmazása révén. Strasbourg, október THOMAS HAMMARBERG, az Európa Tanács emberjogi biztosának állásfoglalása Segítséget kell nyújtani a szellemi fogyatékossággal élőknek, ahelyett, hogy megfosztanánk őket egyéni emberi jogaiktól A szellemi vagy intellektuális fogyatékossággal élő embereket még az utóbbi években is diszkriminálták, megbélyegezték és háttérbe szorították. Problémának tekintették puszta létezésüket is, és előfordult, hogy félreeső intézményekben vagy családi otthonok belső szobáiban rejtegették őket. Nem vették őket emberszámba, döntéseiket értelmetlennek tartották. Bár ez nagyrészt megváltozott az emberi jogi ügy fejlődésével, a szellemi vagy intellektuális fogyatékossággal élők még mindig akadályokba ütköznek a sa- 1516 ját magukat érintő, és a fontos ügyekben való döntések meghozatalához való joggal kapcsolatosan. Cselekvőképességük korlátozott vagy teljesen hiányzik, és a felettük gyámságot gyakorló más személyek jogosultak helyettük a döntések meghozatalában eljárni. A szellemi vagy intellektuális fogyatékossággal élő személyek egy részének valós vagy vélt fogyatékossága következményeként objektív problémát okoz önmaga képviselete hatóságok, bankok, bérbeadók és más hasonló intézmények előtt. Rávehetik őket olyan döntések meghozatalára is, amelyet egyébként nem tennének meg. Az emberi jogok egyik alapelve szerint az elfogadott normák megkülönböztetés nélkül vonatkoznak minden emberre. A nemzetközi emberi jogi normákat eddig mégsem biztosították a fogyatékossággal élő személyeknek. Ez a hiányosság ösztönözte az ENSZ tagállamait arra, hogy elfogadják a Fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló Egyezményt, mely kiemeli, hogy bármely fogyatékossággal élő személy másokkal egyenrangú módon jogosult az emberi jogok egész spektrumára. A cél a fogyatékosok társadalomba való bevonásának és teljes részvételének elősegítése. Amikor megfosztunk valakit azon jogától, hogy képviselje magát, ellentmondunk ezeknek a normáknak. Hogy kellene tehát kezelni a konkrét helyzeteket? Az ENSZ Egyezmény 12. cikke szabályozza ezt a kérdést, mely szerint a kormányoknak el kell ismerniük, hogy a fogyatékossággal élők másokkal egyenrangú módon rendelkezzenek cselekvőképességgel az élet minden területén. Az ENSZ Egyezmény elismeri a tényt, hogy vannak, akik hiányosságaik vagy külső korlátaik következményeként képtelenek fontos döntések egyedüli meghozatalára. Az Egyezmény alapján a kormányoknak biztosítaniuk kell számukra a cselekvőképességük gyakorlása folyamán esetlegesen szükséges támogatáshoz való hozzáférést. E támogatás természete alapvető jelentőségű. A támogatott döntéshozatal fejlődő terület az Európa Tanács tagállamaiban, és ez a gyakorlat néhány éve számos kanadai tartományi jogszabályban is meggyökeresedett. Ami ebben a jogi helyzetben történik, az nem más, mint hogy egy a felnőttre nem kötelező támogatói hálózat biztosítja a felnőtt számára a döntése meghozatalához szükséges tájékoztatást, vázol fel alternatívákat. Az Egyezmény lefekteti, hogy a visszaélések megelőzése érdekében megfelelő és hatékony védelmi rendszert kell létrehozni. Tiszteletben kell tartani az érintett személy jogait, akaratát és kívánságait, és nem állhat fenn érdekellentét és túlzott befolyásolás a felnőttet támogatók és a felnőtt között. A támogatást továbbá a lehető legrövidebb időn belül kell nyújtani, melyet egy hozzáértő, független és pártatlan hatóságnak vagy bírói szervnek rendszeresen felül kell vizsgálnia. 1617 Ezek a megoldások a gyámság számos alternatíváját kínálják a fogyatékossággal élő felnőttek számára. A reformok kiindulópontja az egyén támogatáshoz való jogával vegyített teljes cselekvőképesség. A támogatás e formáját mindig biztosítékokkal kell szabályozni a bizalommal való visszaélés elkerülése érdekében. Ez a megoldás eltér az országok többségében jelenleg létező gyakorlattól, ideértve Európát is, ahol az a tendencia, hogy szinte rutinszerűen nyilvánítanak szellemi és intellektuális fogyatékossággal élő embereket cselekvőképtelennek és helyezik őket gyámság alá. Ugyanakkor az ENSZ Egyezmény csakúgy, mint az Európa Tanács 2006 és 2015 közötti időszakra szóló, a Fogyatékossággal élő emberek jogainak és teljes társadalmi részvételének előmozdításáról szóló Akcióterve több országra is pozitív hatást gyakorolhatott. Az Európai Uniónak az Egyezmény végrehajtását vizsgáló magas szintű munkacsoportja arról számolt be a közelmúltban, hogy a kérdés felülvizsgálatára Csehországtól, Franciaországtól, Magyarországtól, Írországtól, Lettországtól, Portugáliától és Szlovákiától kapott ígéretet. 2 A jelentés arra a tényre is utalt, hogy ezen és más országok érdeklődésüket fejezték ki a témával kapcsolatos információ egymással való megosztása iránt konferenciák, szakértői munkacsoportok és szemináriumok szervezése által a civil társadalom és az érintett szereplők ideértve az igazságszolgáltatást is bevonásával és a jogi szabályozás megvitatása útján, tekintettel a vonatkozó jogalkotás, politika és gyakorlat fejlesztésére. Szükségesek az ilyen viták annak érdekében, hogy megtörténjen az az elmozdulás jogszabályi és a szakpolitikai szinten, amelyeknek lényegéről az ENSZ Egyezmény és az Európa Tanács Akciótervének megszövegezése és elfogadása alkalmával határoztak. A Strasbourgi Bíróság esetjoga minden bizonnyal részletesen tanulmányozásra kerül az eljárás során és több strasbourgi eljárásra lesz szükség annak érdekében, hogy az ENSZ Egyezmény szemléletmódja jobban integrálódjon az európai igazságszolgáltatásba. Egy tavalyi ügyben (SHTUKATUROV kontra Oroszország) a Bíróság a cselekvőképességtől való megfosztással; a kényszerített fekvőbeteg intézménybe utalással és a beleegyezés nélküli kezeléssel foglalkozott. SHTUKATUROV úr, egy skizofréniával diagnosztizált felnőtt cselekvőképességéről annak tudomása nélkül döntöttek édesanyja kérelmére, aki később a gyámja lett. SHTUKATUROV úrnak nem volt jogi lehetősége a döntés megtámadására orosz bíróságok előtt, és ezt követően pszichiátriai intézménybe zárták. Az ügy felülvizsgálatát követően az Európai Emberi Jogi Bíróság megállapította, hogy egy akár komoly szellemi rendellenesség fennállása sem indokolhatja önmagában a cselekvőképességtől való teljes megfosztást. A Bíróság megállapította, hogy a hazai jogalkotásnak egyénre szabott válasszal kell szolgálnia. A Bíróság szerint a panaszost cselekvőképességétől megfosztó döntéshozatali eljárás 2 A második Magas Szintű Fogyatékosügyi Munkacsoport ENSZ Egyezményre vonatkozó jelentéséhez kapcsolódó tájékoztató jegyzet (2009), június 4., 5. o. 1718 aránytalan beavatkozást jelentett annak magánéletébe, és az Emberi Jogok Európai Egyezményének sérelmét több helyütt is megállapította. 3 Ezt az ítéletet úgy kell értelmezni, hogy az ENSZ Egyezmény megfelelő megközelítését segítse elő. A jogok bármilyen korlátozásának az egyén szükségleteihez mértnek és megfelelően indokoltnak kell lennie, hatékony garanciákkal kell rendelkeznie, és jogalapú eljárás eredményeképp kell megszületnie. Érdekes módon az ENSZ Egyezmény kifejezetten fontosnak tekinti a fogyatékkal élő személyek saját tulajdonhoz való jogának védelmét, saját pénzügyeik ellenőrzésének, a banki és jelzálogkölcsönökhöz való egyenlő hozzájutás lehetőségét. 4 Mindez valószínűleg azon a tapasztalaton alapszik, hogy a cselekvőképességet kizáró döntések ezen a területen az emberi jogok szellemével ellenkeztek. Hozzá szeretném tenni, hogy a szellemi és intellektuális fogyatékossággal élő személyeknek aktív és passzív választójoggal kellene bírniuk. Bár ez világosan megjelenik az ENSZ Egyezményben (29. cikk), az egyéneket számos európai országban kizárják ennek lehetőségéből. A cselekvőképességtől megfosztott vagy abban korlátozott emberek számára ezeket a jogokat is megtagadják, mely még tovább nehezíti politikai láthatatlanságukat. Nem szabadna elfelejtenünk, hogy nagy különbség van a között, hogy megfosztunk valakit a saját életét érintő döntések meghozatalához való jogtól és a között, hogy támogatáshoz juttatjuk. Az előbbi a fogyatékossággal élőket a kezelés, a jótékonyság és félelem tárgyának tekinti, az utóbbi viszont a fogyatékossággal élő személyt a döntéshozatal középpontjába helyezi és az emberi jogok teljes spektrumára jogosult alanyként kezeli. 3 SHTUKATUROV kontra Oroszország ügy, március 27. Lásd ugyancsak a március 28-án indított D. D. kontra Litvánia-ügyet (13469/06. számú kérelem). A ténymegállapítás december 10-én jelent meg a Bíróság honlapján. 4 Ezt az ENSZ Egyezmény 12. cikkének utolsó, 5. bekezdése emeli ki. E tekintetben lásd ugyancsak a Winterwerp kontra Hollandia-ügyet, amelyben az Európai Bíróság döntése alapján a tulajdonnal való rendelkezés képessége polgári jog, melyet az Európai Egyezmény védelemben részesít. 1819 2. Méltóképpen másképp a projekt bemutatása 2.1. A projektmódszer jelentése Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa, PROF. DR. SZABÓ MÁTÉ kiemelt projektet indított 2009-ben a fogyatékossággal élők alkotmányos jogainak érvényesülése érdekében. Az országgyűlési biztos leghagyományosabban egyedi panaszok követő jellegű vizsgálatát, orvoslását végzi. Az alapjogi projektekben az ombudsmani eszköztár ezen túlmutató elemei kerülnek alkalmazásra, egy előre megtervezett kb. egy éven át tartó koncepció szerint. A projektek alapja is egy jellemzően hivatalból indított átfogó ombudsmani vizsgálat, és annak alapján készülő jelentés, amely általános, átfogó jellegű ajánlásokat (szükség szerint jogalkotási javaslatokat) fogalmaz meg. Az átfogó vizsgálatra épülve, illetve bizonyos mértékig azon túlmutató tartalommal az érintett hatóságokkal, szakemberekkel való kommunikáció, amelynek célja az adott területen a gyakorlat javítása a vizsgálat tapasztalatai alapján, de ezen is túlmutató információcsere, szemléletformálás (például kiadványok, előadások, szemináriumok, konferenciák, kiállítás) A jogtudatosító és közvélemény-formáló tevékenységnek a projekt témájától függően több célcsoportja lehet: maguk az érintett jogalanyok, a jogalanyok családja, szűkebb környezete, a velük kapcsolatba kerülő szakemberek, illetve a társadalom, közvélemény általában. Valamennyi projekt központi eleme az adott téma téziseinek összegyűjtése, amely néhány gondolatban összefoglalja a projekt céljait, üzeneteit, amelyekkel az ombudsman személyesen azonosulni tud, és amelyeket ezért hitelesen tud közvetíteni. A szigorú jogi megállapítások és nyelvezet helyett inkább az alapjogi értékekre, szellemiségre épül, és azokat közérthető módon fogalmazza meg. Tartalma lehet egyaránt a pozitív gyakorlatok és az orvosolandó hibák, hiányosságok bemutatása, az ombudsman céljainak, intézkedéseinek leírása (kezdetben a dilemmák, megvizsgálandó kérdések felvetése). Az ombudsmannak felkészültnek kell lennie valamennyi projekt tekintetében a sajtóval való kommunikálásra, ennek centrumában a tézisekben (nem a szakjogági részletekben) való felkészültség, valamint azok hiteles közvetítése áll. A projektek sikerének egyik kulcsa a nyilvánosság erejének hatékony felhasználása, ehhez a sajtónyilvánosság sikeres használata. Ehhez kifejezetten a projektek kommunikációs oldalával foglalkozó külsős munkatárs szükséges. 1920 A projekttémák jellegétől függően szükség lehet nem jogász szakember bevonására is. A projektekben figyelmet kell fordítani a civil szervezetekkel való kapcsolattartásra és együttműködésre, amely a későbbiekben, a projektek hitelessége alapján intézményessé is tehető. Minthogy az ombudsman feladata az alapjogvédelem, a biztos kiemelt figyelemmel és felelősséggel, a mindenkit megillető alapvető jogok sajátosságaihoz illeszkedő szemlélettel és eszközrendszerrel, a közel két évtizedes alkotmánybírósági gyakorlat felhasználásával, de tisztán alapjogi érvrendszerrel látja el e jogok védelmét. A Méltóképpen másképp projekt alapjogi pillérei: Az élethez, emberi méltósághoz való jog Az állam objektív intézményvédelmi kötelezettsége A bárminemű hátrányos megkülönböztetés tilalma A társadalmi részvételhez, befogadáshoz való jog A jövő a szükségleten alapuló társadalmi vagy szociális modell. Ehhez elengedhetetlen a tudatosítás, a teljes és hatékony társadalmi részvétel és befogadás garanciája minden fogyatékossággal élő számára. A cél pedig az emberi jogok benne az alapvető szabadság joga teljes és egyenlő gyakorlásának és az emberi méltóság tiszteletben tartásának előmozdítása, védelme és biztosítása valamennyi fogyatékossággal élő személy számára. Noha ismert a fogyatékossággal élő személyek egészségügyi, szociális ellátásának nehézkessége, foglalkoztatásuk gazdaságpolitikai ellentmondásossága, képzésük strukturális problematikája, amíg nem történik a társadalom részéről valóságos szemléletváltás, addig sem megfelelő képzés, sem ehhez igazodó, és tényleges munkahelyet biztosító, hosszú távon megvalósuló és fenntartható foglalkoztatás, s így integráció, rehabilitáció, az a bizonyos esélyegyenlőség nem várható. Mindezekre azonban stratégiai megoldást kínál az együttműködés az ombudsman segítségével a civil szervezetek és a kormány között, hiszen a problémák, ezzel együtt az emberi jogi szempontú dilemmák világos megfogalmazása és közvetítése az országgyűlési biztos kiemelt feladata A projekt életre hívásának indoka és célja A 2007 őszén indult ombudsmani ciklusban elkezdett, átfogó elemzést, tervszerű munkát jelentő projekt sorozat ezúttal a fogyatékossággal élők hazai helyzetét, a társadalmi, jogi környezet alkalmasságát vizsgáló éves programban tartott tükröt a szakma, a nyilvánosság és a politikai döntéshozók elé. Kiemelt projektet indítottunk tehát 2009-ben a fogyatékossággal élők emberi méltóságának, alkotmányos jogainak érvényesülése érdekében. Noha ismert a fogyatékossággal élő személyek egészségügyi, szociális ellátásának nehézkessé- 20 Több megjelenítése
Á J O B P R O J E K T F Ü Z E T E K Méltóképpen Időskorban projekt 2 0 1 1 / 2 Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának idősügyi projektjét 2010-ben a Nemzeti Erőforrás Minisztériuma és jogelődje, Részletesebben Beteg jogaink egészséges méltóság. Betegjogi projekt
A J B P R O J E K T F Ü Z E T E K Beteg jogaink egészséges méltóság Betegjogi projekt 2 0 1 2 / 2 Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának betegjogi projektjét 2011-ben a Nyílt Társadalom Intézet Részletesebben A hajléktalan emberek alkotmányos jogainak érvényesülését feltáró projekt
Á J O B P R O J E K T F Ü Z E T E K A hajléktalan emberek alkotmányos jogainak érvényesülését feltáró projekt 2 0 0 9 / 2 Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának 2008. évi pályázatait a Betegjogi, Részletesebben Á J O B P R O J E K T F Ü Z E T E K
Á J O B P R O J E K T F Ü Z E T E K Gyermekjogi projekt 2 0 1 0 / 1 Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának gyermekjogi projektjét 2009-ben a Szociális és Munkaügyi Minisztérium támogatta. Szerzők Részletesebben Emberi jogok kint és bent ombudsmani szemmel
AJB PROJEKTFÜZETEK Emberi jogok kint és bent ombudsmani szemmel A büntetés-végrehajtás fogvatartottjainak, a külföldiek idegenrendészeti és menedékjogi fogva tartásának alapjogi összefüggéseit, valamint Részletesebben AJB PROJEKTFÜZETEK. A Munka Méltósága projekt 2013/4
AJB PROJEKTFÜZETEK A Munka Méltósága projekt 2013/4 A J B P R O J E K T F Ü Z E T E K A Munka Méltósága projekt 2 0 1 3 / 4 Az alapvető jogok biztosának munkajogi projektjét 2012-ben a Munkaadók és Gyáriparosok Részletesebben A speciális szükségletű személyek egyes jogainak hazai szabályozása és érvényesülése Kellner Szilvia
Iustum Aequum Salutare X. 2014. 3. 95 116. A speciális szükségletű személyek egyes jogainak hazai szabályozása és érvényesülése PhD-hallgató (SZE ÁJDI) Ha az ember beteg és magatehetetlen, könnyen magányosnak Részletesebben ALAPJOGI ÉS ESÉLYEGYENLŐSÉGI PROBLÉMÁK MAGYARORSZÁGON 2007
fogyatékos személyek jogai fogyatékos jogok A magyar civil Caucus párhuzamos jelentése az ENSZ egyezményrôl fogyatékos személyek jogai vagy fogyatékos jogok? fogyatékos személyek jogai fogyatékos jogok Részletesebben Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-3588/2014. számú ügyben
Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-3588/2014. számú ügyben 1. Az eljárás megindítása, előzmények Mozgássérült panaszos a lakás akadálymentesítési támogatással kapcsolatos beadványával fordult Részletesebben NEMZETI STRATÉGIA ÉS PRIORITÁSOK Egyenlő esélyek mindenki számára európai év (2007) az igazságos társadalom irányában
NEMZETI STRATÉGIA ÉS PRIORITÁSOK Egyenlő esélyek mindenki számára európai év (2007) az igazságos társadalom irányában MAGYARORSZÁG VP/2006/006 I. Nemzeti kontextus: a kihívások II. Az Európai év nemzeti Részletesebben Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-4350/2012. számú ügyben
Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-4350/2012. számú ügyben Előadó: dr. Csikós Tímea A vizsgálat megindítása Az Alapjogok a határok és hatások metszéspontján 1 elnevezésű vizsgálat-sorozat keretében Részletesebben FEJLESZTÉSPOLTIKA, STRATÉGIAI PROGRAMALKOTÁS A SZOCIÁLPOLITIKÁBAN E-jegyzet
FEJLESZTÉSPOLTIKA, STRATÉGIAI PROGRAMALKOTÁS A SZOCIÁLPOLITIKÁBAN E-jegyzet SZERKESZTETTE: CSONGOR ANNA ÉS SZIKLAI ISTVÁN Szerzők: BALÁS GÁBOR, BARTAL ANNA MÁRIA, CSONGOR ANNA, DARVAS ÁGNES, KIS GÁBOR, Részletesebben Fogyatékossággal élő emberek szak- és felnőttképzése
Fogyatékossággal élő emberek szak- és felnőttképzése Jegyzet EÖTVÖS LORÁND TUDOMÁNYEGYETEM BÁRCZI GUSZTÁV GYÓGYPEDAGÓGIAI KAR Budapest, 2009 Tartalom Bevezető 5 Előzmények 5 Az egyezmény célkitűzése: 5 Részletesebben Hogyan és mikor fordulhatunk az állampolgári jogok országgyűlési biztosához
Hogyan és mikor fordulhatunk az állampolgári jogok országgyűlési biztosához Mi is az ombudsman? Az ombudsman a világ számos országában működő emberi jogi jogvédő intézmény. Magyarországi megfelelője a Részletesebben Országjelentés Magyarországról. a fogyatékossággal élő gyermekekkel. foglalkozó tagállami szakpolitikákról szóló tanulmányhoz
BELSŐ POLITIKÁK FŐIGAZGATÓSÁGA C. TEMATIKUS FŐOSZTÁLY: ÁLLAMPOLGÁRI JOGOK ÉS ALKOTMÁNYOS ÜGYEK ÁLLAMPOLGÁRI JOGOK, BEL- ÉS IGAZSÁGÜGY Országjelentés Magyarországról a fogyatékossággal élő gyermekekkel Részletesebben Beszámoló A NEMZETI ÉS ETNIKAI KISEBBSÉGI JOGOK ORSZÁGGYÛLÉSI BIZTOSÁNAK TEVÉKENYSÉGÉRÕL
Beszámoló A NEMZETI ÉS ETNIKAI KISEBBSÉGI JOGOK ORSZÁGGYÛLÉSI BIZTOSÁNAK TEVÉKENYSÉGÉRÕL 2007 J/5015 Beszámoló A NEMZETI ÉS ETNIKAI KISEBBSÉGI JOGOK ORSZÁGGYÛLÉSI BIZTOSÁNAK TEVÉKENYSÉGÉRÕL 2007 DR. KÁLLAI Részletesebben HUTKAI ZSUZSANNA ESÉLYEGYENLŐSÉGI CÉLOK AZ EURÓPAI UNIÓ ÁLTAL TÁRSFINANSZÍROZOTT HAZAI PROJEKTEK MEGVALÓSULÁSÁNÁL *
Pro Publico Bono Online Támop Speciál 2012 TÁMOP-4.2.1/B-09/1/KMR-2010-0005 HUTKAI ZSUZSANNA ESÉLYEGYENLŐSÉGI CÉLOK AZ EURÓPAI UNIÓ ÁLTAL TÁRSFINANSZÍROZOTT HAZAI PROJEKTEK MEGVALÓSULÁSÁNÁL * A tanulmány Részletesebben Beszámoló az állampolgári jogok országgyűlési biztosának tevékenységéről 2009
Beszámoló az állampolgári jogok országgyűlési biztosának tevékenységéről 2009 J/11 903 Beszámoló az állampolgári jogok országgyűlési biztosának tevékenységérõl 2009 Országgyűlési Biztos Hivatala 2010 Részletesebben Beszámoló az állampolgári jogok országgyűlési biztosának tevékenységéről
Beszámoló az állampolgári jogok országgyűlési biztosának tevékenységéről 2008 J/8958 Beszámoló az állampolgári jogok országgyűlési biztosának tevékenységérõl 2008 Országgyűlési Biztos Hivatala 2009 Minden Részletesebben ANTIDISZKRIMINÁCIÓS KÉZIKÖNYV
ANTIDISZKRIMINÁCIÓS KÉZIKÖNYV ANTIDISZKRIMINÁCIÓS KÉZIKÖNYV Készült a Szociális és Munkaügyi Minisztérium Civil szervezetek és az antidiszkriminációs törvény végrehajtása címû programja keretében SZERZÕK: Részletesebben Gyermekközpontú Igazságszolgáltatás
AJB PROJEKTFÜZETEK Gyermekközpontú Igazságszolgáltatás Gyermekjogi projekt 2013/1 A J B P R O J E K T F Ü Z E T E K Gyermekközpontú Igazságszolgáltatás Gyermekjogi projekt 2 0 1 3 / 1 Az alapvető jogok Részletesebben Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa munkájának nemzetközi környezete (2007 2010), különös tekintettel a gyermeki jogokra
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa munkájának nemzetközi környezete (2007 2010), különös tekintettel a gyermeki jogokra Lux Ágnes Szabó Máté Sziklay Júlia Az ombudsmanok működésének az alapjogok Részletesebben Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-3395/2012. számú ügyben
Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-3395/2012. számú ügyben Előadó: Dr. Szajbély Katalin Az eljárás megindítása 2012 márciusában a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak védelmét ellátó biztos-helyettes Részletesebben Nemzeti Jelentés a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló egyezmény 35. cikkének 1. pontja alapján. Magyarország
szak ENSZ CRPD/C/2/3 A fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló egyezmény 2010. október 15. Eredeti: Magyar és Angol Budapest, 2010. október 15. Nemzeti Jelentés a fogyatékossággal élő személyek jogairól Részletesebben Beteg vagy egészségügy
Beteg vagy egészségügy A betegjogok helyzete egy átalakuló rendszerben, avagy kinek fontos a beteg? Az alapvető jogok biztosának konferenciakiadványa 2012 Beteg vagy egészségügy A betegjogok helyzete Részletesebben Gondnokság és emberi jogok Magyarországon
Gondnokság és emberi jogok Magyarországon A gondnokság jogintézményének és gyakorlatának elemzése 2007 Húsz évig voltam gondnokság alatt. Nem engedték, hogy használjam a saját pénzemet, vagy magam döntsem Részletesebben Tartalomjegyzék Előszó
Vincze Imre A támogató- és a sporteszközök használata, valamint a munkavállalást segítő egyéb szolgáltatások és az életminőség összefüggései a mozgássérült emberek komplex rehabilitációjában Budapest 2012 Részletesebben Kapcsolattartás, mint a gyermek emberi joga
Somfai Balázs Kapcsolattartás, mint a gyermek emberi joga A gyermekek nem mini felnőttek mini emberi jogokkal ( Building a Europe for and with Children című hároméves Európa tanácsi program egyik jelmondata) Részletesebben Sajátos nevelési igényűek pedagógiája és pszichológiája

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


k)307 rendvédelmi igazgatási alkalmazottak szolgálati jogviszonyát szabályozó törvény szerinti rendvédelmi igazgatási szolgálati jogviszony, a honvédelmi alkalmazottak szolgálati jogviszonyáról szóló törvény szerinti jogviszony
54.308 beruházás: az adómentességet, adókedvezményt rendeletében biztosító önkormányzat illetékességi területén üzembe helyezett, a számvitelről szóló törvény szerinti olyan beruházás, amelyet a vállalkozó vesz első ízben használatba;
55–59.309
60.310 lakóépület: olyan épület, amelynek hasznos alapterülete legalább 50 százalékát lakások hasznos alapterülete teszi ki.
61.311 külföldön létesített telephelyen végzett tevékenységből származó adóalaprész: az iparűzési adóalapnak az a része, amely a 3. számú melléklet – tevékenységre leginkább jellemző – 1.1 vagy 1.2 vagy 2.1 vagy 2.3 pontja alkalmazásával a külföldön létesített telephelyre, telephelyekre jut, azzal, hogy a 3. számú mellékletben említett település, települések kifejezések alatt a külföldön létesített telephelyet, telephelyeket is érteni kell. Ha a vállalkozó adóévet megelőző teljes adóévi adóalapja a 100 millió forintot meghaladta, csak a 3. számú melléklet 2.1 pontja vagy 2.3 pontja szerinti módszer alkalmazható,
62.312 építőipari tevékenységet folytató vállalkozó: az a vállalkozó, akinek (amelynek) az adóévben a számviteli törvény szerinti értékesítés nettó árbevétele és az adóév utolsó napján készletre vett befejezetlen termelés, félkésztermék, késztermék értékének együttes összege legalább 75%-ban építőipari tevékenységből [52. § 24. pont] származik,
63.313 távközlési tevékenységet végző vállalkozó: a TEÁOR'08 szerint a 61. ágazatba sorolt tevékenységet (távközlési tevékenység) végző azon vállalkozó, amelynek az adóévet megelőző adóévi számviteli törvény szerinti nettó árbevételéből legalább 75% távközlési tevékenységből származik,
64.314 előfizető: az elektronikus hírközlésről szóló törvény szerinti előfizető.
65.315 nemzetközi számviteli standardok: a számvitelről szóló törvény szerinti azonos elnevezésű fogalom;
66.316 IFRS-ek: a számvitelről szóló törvény szerinti azonos elnevezésű fogalom;
67.317 anyag az IFRS-ek szerint beszámolót készítő vállalkozó esetén: IAS 2 Készletek című standard 6. bekezdés c) pontja szerinti készlet;
68.318 átmeneti adóév: az IFRS-t alkalmazó vállalkozó esetén az áttérés adóéve, valamint az azt követő adóév;
69.319 áttérési különbözet: a 40/J. § (1) bekezdés szerinti adóalap-növelő és -csökkentő tételek együttes összege (előjellel ellátva).
VIII. FEJEZET320
53. §321 (1) A 39/F. § szerinti mentesség az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108. cikkének a csekély összegű támogatásokra való alkalmazásáról szóló 2013. december 18-i 1407/2013/EU bizottsági rendelet (a továbbiakban: csekély összegű támogatásokról szóló rendelet) szabályaival összhangban vehető igénybe.
FÜGGELÉK322
Melléket az 1990. évi C. törvény 39. §-ához323
1.324 Az a vállalkozó, akinek a tárgyévet megelőző teljes adóévben az iparűzési adóalapja (a továbbiakban: adóalap) nem haladta meg a 100 millió forintot, a következő 1.1., 1.2. vagy 2.1. pont szerinti adóalap-megosztási módszer valamelyikét köteles alkalmazni.
1.1.325 Személyi jellegű ráfordítással arányos megosztás módszere
1.2.326 Eszközérték arányos megosztás módszere:
2.1.327 Az a vállalkozó, akinek a tárgyévet megelőző teljes adóévben az adóalapja meghaladta a 100 millió forintot, köteles a következő adóalap megosztási módszert alkalmazni.
2.2.328 A villamos energiáról szóló törvény szerinti egyetemes szolgáltató, villamosenergia-kereskedő és villamos energia elosztó hálózati engedélyese, továbbá a földgázellátásról szóló törvény329 szerinti egyetemes szolgáltató, földgázkereskedő és földgázelosztói engedélyes végső fogyasztó részére történő villamos energia, földgáz értékesítése, illetve villamos energia vagy földgáz elosztása esetén – a melléklet 1. és 2.1. pontjában foglaltaktól eltérően – a helyi iparűzési adó alapját [39. § (1) bek.]:
a)330 egyetemes szolgáltató, villamosenergia- vagy földgázkereskedő esetén az önkormányzat illetékességi területén végső fogyasztó részére eladott villamos energia vagy földgáz értékesítéséből származó számviteli törvény szerinti nettó árbevételnek a villamos energia vagy földgáz végső fogyasztók részére történő értékesítéséből származó összes számviteli törvény szerinti nettó árbevételben képviselt arányában,
2.3.331 Az építőipari tevékenységet folytató vállalkozó [52. § 62.] – döntésétől függően, az 1.1., 1.2., 2.1. pontokban foglaltaktól eltérően – adóalapját következők szerint is megoszthatja:
2.4.1.332 A vezeték nélküli távközlési tevékenységet végző vállalkozó – a Melléklet 1. és 2.1. pontjától eltérően – a helyi iparűzési adóalapját a székhelye, telephelye szerinti települések között következők szerint köteles megosztani:
2.4.2.333 A vezetékes távközlési tevékenységet végző vállalkozó – a 3. számú melléklet 1. és 2.1. pontjától eltérően – a helyi iparűzési adóalapját a székhelye, telephelye szerinti települések között a vezetékes távközlési szolgáltatást igénybe vevő előfizetője részére nyújtott szolgáltatás helyének címe, valamint – ha a vállalkozó vezeték nélküli távközlési szolgáltatást is nyújt – a vezeték nélküli távközlési szolgáltatást igénybe vevő előfizetője számlázási címe alapján a településen az adóév első napján, a vezetékes vagy vezeték nélküli távközlési szolgáltatást igénybe vevő előfizetők számának az összes, vezetékes és vezeték nélküli távközlési szolgáltatást igénybe vevő előfizetője adóév első napja szerinti számában képviselt aránya szerint osztja meg.
5.334 Az adóalap-megosztásra vonatkozó számításokat – a kerekítés általános szabályai alapulvételével – hat tizedesjegy pontossággal kell elvégezni.
7.335 Az 1.1, 1.2, 2.1 pontok szerinti megosztási módszerek közül nem lehet azt alkalmazni, amelyik a székhely vagy valamelyik telephely szerinti település esetén nulla forint települési adóalapot eredményezne.
8.336 Amennyiben a vállalkozónak a székhely szerinti településen kívül legalább egy telephelye van és az adóalapot az 1.1. vagy 2.1. pont szerint kell megosztani, akkor a magánszemély vállalkozó, illetve nem magánszemély vállalkozó esetén az ügyvezető, ügyvezetők után figyelembe veendő személyi jellegű ráfordítás legalább 10%-át a székhely szerinti településhez kell kimutatni.
9.337 Az 1.2 pont szerinti megosztási módszer nem alkalmazható, ha a székhely szerinti településen eszközérték nem mutatható ki.
307 Az 52. § 53. pont k) alpontját a 2018: CXV. törvény 11. §-a iktatta be.
308 Az 52. § 54. pontját újonnan a 2018: XLI. törvény 132. § (3) bekezdése iktatta be.
309 Az 52. § 55–59. pontját a 2007: CXXVI. törvény 142. § (3) bekezdése iktatta be. E módosító törvény – 2008: LXVIII. törvény 17. § (1) bekezdésével megállapított – 378. § (2) bekezdése alapján a rendelkezések 2009. január 1. napján léptek volna hatályba. Az 52. § 55–59. pontját az Alkotmánybíróság a 155/2008. (XII. 17.) AB határozatának 2. pontjával megsemmisítette.
310 Az 52. § 60. pontját a 2007: CXXVI. törvény 142. § (3) bekezdése iktatta be. E módosító törvény – 2008: LXVIII. törvény 17. § (1) bekezdésével megállapított – 378. § (2) bekezdése alapján a rendelkezés 2009. január 1. napján lépett hatályba.
311 Az 52. § 61. pontját a 2009: CXVI. törvény 38. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 2010: CXXIII. törvény – 2010: CLIII. törvény 76. §-ával megállapított – 122. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
312 Az 52. § 62. pontját a 2010: CXXIII. törvény – 2010: CLIII. törvény 76. §-ával megállapított – 122. § (3) bekezdése iktatta be.
313 Az 52. § 63. pontját a 2010: CXXIII. törvény – 2010: CLIII. törvény 76. §-ával megállapított – 122. § (3) bekezdése iktatta be.
314 Az 52. § 64. pontját a 2010: CXXIII. törvény – 2010: CLIII. törvény 76. §-ával megállapított – 122. § (3) bekezdése iktatta be.
315 Az 52. § 65. pontját a 2015: CLXXVIII. törvény 16. § (2) bekezdése iktatta be.
316 Az 52. § 66. pontját a 2015: CLXXVIII. törvény 16. § (2) bekezdése iktatta be.
317 Az 52. § 67. pontját a 2015: CLXXVIII. törvény 16. § (2) bekezdése iktatta be.
318 Az 52. § 68. pontját a 2016: CXXV. törvény 116. § (2) bekezdése iktatta be.
319 Az 52. § 69. pontját a 2016: CXXV. törvény 116. § (2) bekezdése iktatta be.
320 A VIII. Fejezetet (53. §) a 2014: LXXIV. törvény 147. §-a iktatta be.
321 Az 53. § a 2017: CLXIII. törvény 2. §-ával megállapított szöveg.
322 A Függeléket a 2007: LXXXII. törvény 2. §-ának 67. pontja hatályon kívül helyezte.
323 A mellékletet az 1992: LXXVI. törvény 20. § (1) bekezdése iktatta be, szövege az 1999: XCIX. törvény 211. §-ával megállapított és a 2000: CXIII. törvény 280. §-a szerint módosított szöveg.
324 A melléklet 1. pontja a 2004: CI. törvény 155. §-ával megállapított szöveg.
325 A melléklet 1.1. pontjának negyedik mondatát a 2002: XLII. törvény 309. § (2) bekezdése iktatta be, e módosító törvény 309. § (1) bekezdése alapján a módosított rendelkezést 2003. január 1. napjától kell alkalmazni.
326 A melléklet 1.2. pontja a 2001: LXXIV. törvény 162. § (4) bekezdésével megállapított, a 2005: CXIX. törvény 191. §-a, a 2007: CXXVI. törvény 437. §-a szerint módosított szöveg.
327 A melléklet eredeti 2. pontjának számozását 2.1. pontra változtatta a 2004: CI. törvény 155. §-a.
328 A melléklet 2.2. pontját a 2004: CI. törvény 155. §-a iktatta be, szövege a 2007: CXXVI. törvény 143. § (1) bekezdésével megállapított, bevezető szövegrésze a 2008: LXXXI. törvény 223. §-a szerint módosított szöveg; alkalmazására lásd ez utóbbi módosító törvény 276. § (4)–(5) bekezdését.
329 Lásd a 2008: XL. törvényt.
330 A melléklet 2.2. pontjának a) alpontja a 2008: LXXXI. törvény 223. §-a szerint módosított szöveg; alkalmazására lásd e módosító törvény 276. § (4)–(5) bekezdését.
331 A melléklet 2.3. alpontját a 2010: CXXIII. törvény 123. §-a iktatta be.
332 A melléklet 2.4.1. alpontját a 2010: CXXIII. törvény 123. §-a iktatta be, szövege a 2013: CC. törvény 119. §-ával megállapított szöveg.
333 A melléklet 2.4.2. alpontját a 2010: CXXIII. törvény 123. §-a iktatta be.
334 A melléklet 5. pontja a 2004: CI. törvény 155. §-ával megállapított szöveg.
335 A melléklet újabb 6. pontját a 2007: CXXVI. törvény 143. § (1) bekezdése iktatta be, számozását a 2008: LXXXI. törvény 222. §-a 7. pontra változtatta.
336 A melléklet 8. pontját a 2010: CXXIII. törvény iktatta be.
337 A melléklet 9. pontját a 2010: CXXIII. törvény iktatta be.


text:
A szabad szó halála | Hetek Közéleti Hetilap
Veszélyben a szólásszabadság a 21. században?
Nagy Teodóra 2018. 11.15.(XXII /46)
A strasbourgi bíróság szerint nem sérült annak az osztrák nőnek a szólásszabadsághoz való joga, akit hazájában elítéltek azért, mert Mohamedet pedofilnak nevezte. Az iratokban E.S.-ként szereplő hölgy az akkor még ellenzéki Osztrák Szabadságpárt (FPÖ) szervezésében szemináriumsorozatot tartott Alapinformációk az iszlámról címmel, itt hangzott el a sérelmesnek tartott állítás.
A strasbourgi bíróság úgy döntött, hogy az osztrák bíróságok „körültekintően vetették össze a nő véleménynyilvánításhoz való jogát másoknak azzal a jogával, hogy megvédjék a vallási érzéseiket”. A bíróság érvelése szerint a vitatott ügyben a szólás- és vallásszabadság feszül egymásnak, és mivel egyik sem élvez abszolút védelmet, a tagállamnak szélesebb mérlegelési jogköre van abban, melyiknek enged.
A strasbourgi székhelyű bíróság vallás- és szólásszabadság ütközése esetében hozott döntéseinek ismeretében nem meglepő az osztrák bíróság döntését helyben hagyó ítélet. Ennek megértéséhez fontos figyelembe venni az EJEB önmeghatározását, ami nem egy nemzetek feletti alkotmánybíróságot, hanem egy kiegészítő védelmet jelent az államok alapjogvédelmi rendszerében. Ennek ellenére (vagy éppen ezért) számos kritika éri a nemzetközi bíróságot mind hatáskör-túlterjeszkedés, mind feladathárítás körében. A konzervatív narratíva szerint az EJEB egyfajta államok feletti törvényhozóként akar beleszólni a nemzetállamok jogalkotásába pilot határozataival (mindenkire kötelező erejű döntések, például börtöntúlzsúfoltságos ítéletek Magyarországon), amire nincs semmilyen felhatalmazása.
Ezzel szemben a bíróság aktivista oldalról érkező kritikája pont azt mondja, hogy az EJEB túl nagy teret hagy a tagállamoknak. Ezért bizonyos, az egyezmény (Emberi Jogok Európai Egyezménye – a szerk.) által lefedett területekről kivonult, ezzel pedig tagadja az emberi jogok univerzalitását, hiszen azt erősíti, hogy ahány állam, annyi értelmezés van.
Az EJEB korábbi döntései alapján világosan látszik állásfoglalása: a különösen érzékeny, még Európában is nehezen harmonizálható területeket szinte teljesen tagállami kompetenciaként kezeli. Ezért a bíróság eddig valamennyi olyan esetben a bepanaszolt államnak adott igazat, amelyben a vita a vallási érzület, érzések megsértéséről szólt. Blaszfémia eseteiben különösen tágan értelmezi az állami mérlegelés elvét, és óvakodik bármilyen egységes, általános európai mérce felállításától. Ezzel pedig saját, alapvető céljával megy szembe több esetben.
Az EJEB gyakorlatából szemlézve egyértelműen látható a fent említett elv. Az egyik legismertebb ügy színhelye szintén Ausztria (itt még mindig törvényi szinten büntetendő a blaszfémia). A jogvita középpontjában egy filmszatíra állt, amit a panaszos fél, az Otto Preminger Institut für audiovisuelle Mediengestaltung (OPI) szeretett volna bemutatni az általa üzemeltetett innsbrucki művész moziban. A film tartalma alapján a keresztény vallásúak érzékenységét sértette. A katolikus egyház kérelmére az illetékes ügyészség büntetőeljárást indított az OPI vezetője ellen. Ennek hatására a vetítések elmaradtak, sőt, a film másolatait is elkobozták, majd megsemmisítették.
Az OPI úgy gondolta, hogy a döntés sérti a véleménynyilvánításhoz és a művészet szabadságához való jogát, ezért az EJEB-hez fordult. A bíróság ebben a döntésében szögezte le először, hogy a vallá́sszabadság megvalósulá́sa a demokratikus társadalmi működés alapfeltétele, a hívők számára pedig a hitbéli meggyőződés a személyiségük és az élet értelméről alkotott képük alapköve. Az adott vallás követői nem várhatják el, hogy semmilyen kritika ne érje őket, viszont ez nem lehet olyan mértékű, hogy ellehetetlenítse őket a vallásszabadság békés gyakorlásában. Ezért a lelkiismereti meggyőződést kritizáló megnyilvánulások módja a vallási érzület nyugalma érdekében szükségessé teheti az állami beavatkozást. Ami a szólásszabadságot illeti, a testület szerint a véleményszabadság gyakorlása felelősséggel jár, amely magában foglalja a súlyosan sértő megnyilvánulások használatának mellőzését. Végül a bíróság úgy határozott, hogy az osztrák szervek által alkalmazott beavatkozás szükséges volt, és nem sértő a szólásszabadságra nézve.
A következő vallásszabadság kontra szólásszabadság ügy az Egyesült Királyságban zajlott, ahol egy ismert művészfilm kapcsán kellett döntést hoznia az EJEB-nek. Ezúttal a Visions of Ecstasy című rövidfilm keltett felháborodást az anglikán egyházban és angol hatóságokban, így annak terjesztéséhez az illetékes szervek nem járultak hozzá. A testület érvelésében visszautalt az OPI esetében kifejtett érveire, valamint hangsúlyozta, hogy a blaszfémiával összefüggő esetekben a nemzetállamok európai konszenzus híján nagyobb mérlegelési szabadságot élveznek.
A következő, nagyobb port kavaró hasonló jogvita I. A. panaszos Törökország elleni ügye, melynek középpontjában egy könyvkiadó felelősségre vonása állt. A probléma abból adódott, hogy a kiadó vezetőjének hozzájárulásával 2000 példányban megjelentettek egy olyan kötetet, amely az iszlám alaptételeit tagadta. Az Isztambulban lezajlott b́üntetőeljárás eredményeként a panaszosnak szimbolikus összegű pénzbüntetést kellett fizetnie. A török döntést szólásszabadságra nézve sérelmesnek tartó panaszos Strasbourghoz fordult. A testület azt állapította meg, hogy a vitatott kötetben megjelent vélemények az iszlám próféta elleni erőteljes támadást valósítanak meg, ezért alkalmasak a vallási béke megzavarására. Ennek megfelelően helyben hagyta a török állam ítéletét, és nem állapította meg a szólásszabadság sérelmét.
Ilyen előzmények tükrében felmerül, hogy lehet-e egyáltalán kritizálni az EJEB döntését Mohamed pedofilsága kérdésében? A válasz röviden az, hogy nemcsak lehet, hanem kell is. De nem pusztán ezt a határozatot, hanem a strasbourgi bíróságnak azon gyakorlatát, amivel a szólásszabadság kiüresítését végzi a vallási érzület védelme érdekében. Az EJEB blaszfémia kérdésében – legyen szó bármilyen vallásról – azt erősíti, hogy az adott vallást kritizáló vagy akár gyalázó vélemények sértik a hívők lelkiismereti szabadságát. De valóban fennáll a jogsérelem?
Jeroen Temperman, a rotterdami egyetem vallásszabadsággal foglalkozó professzora szerint nem, és a strasbourgi bíróságnak ezen érvelésre alapozott gyakorlata helytelen: „A vallással szembeni kritika vagy gúny nem érinti automatikusan az egyénnek a vallás vagy meggyőződés szabadságához fűződő jogát. Az, hogy valakit érzéseiben megsért vagy megbánt egy bíráló hangvételű kiadvány vagy becsmérlő jellegű cselekmény, nem jelenti az illető vallás- vagy meggyőződésbeli szabadságához fűződő alapvető jogának megtagadását.”
A blaszfémia a vallásszabadsághoz való jog egyetlen elemét (a meggyőződés szabad megválasztása, megváltoztatása, vallási szertartás szabad gyakorlása, vallási alapú vélemények szabad kifejtése) sem érinti közvetlenül.
A vallásgyalázó vélemények sokkal inkább az egyénnek okoznak sérelmet, mint a lelkiismereti szabadságot korlátozzák. Tehát egy Mohamedet pedofilnak nevező kijelentés nem vonja kétségbe a muszlimok azon jogát, hogy vallásukat szabadon gyakorolhassák. De egy katolikus egyházat kritizáló művészfilm sem a keresztényekét. (Lapunk alapító-főszerkesztője, Németh Sándor a Charlie Hebdo elleni terrortámadást követően a Hetek hasábjain adott hangot annak a véleményének, hogy elfogadhatatlan a terrortámadás nyomán jogszabályokkal kikényszeríteni a vallások iránti tiszteletet – lásd: Szükség van-e tisztelet törvényre? Hetek, 2015. január 23.)
Egy ilyen döntés után felmerül, hogy mi is az a szabadság? Mi az, amit joggal követelünk, és aminek a megsértése esetén igazságszolgáltatásért kiáltunk?
A jogállam természetes állapota a szabadság. A szabadság viszont nem azonos a korlátlansággal. Könnyedén belátható, ha mindenki azt csinálna, amit akar, akkor a legjobban szervezett társadalmak is hamar anarchiába süllyednének. Ha pedig csak egy ember vagy egy szűk réteg csinálhatja azt, amit akar, akkor diktatúrába. Éppen ezért a jogállamiság egyik alapelve, hogy az ember személyes szabadsága addig tart, amíg azzal másokét nem korlátozza.
Nincs ez másképp a szólásszabadság esetén sem, ennek is vannak határai (ilyen a becsületsértés, gyűlöletre uszítás vagy akár a holokauszt-tagadás törvényi tilalma). Viszont a példák is alátámasztják, hogy valami objektív mércéről van szó, nem pedig egyéni érzésekről. Ha szubjektívek lennének a korlátok, akkor az élet minden területén durva öncenzúrát kellene alkalmazni. Ezzel teljesen lehetetlenné válna az „ami a szívemen az a számon” típusú véleménynyilvánítás.
A szólásszabadság kiemelt védelmére és biztosítására napjainkban sokkal nagyobb szükség van, mint gondoljuk. Világszerte egyre több törvény születik antidiszkrimáció és gyűlölet-bűncselekmények megfékezése címen (például Kanadában törvényt hoztak a gendersemleges névmások kötelező használatára), melynek eredménye a szólásszabadság korlátozása, sőt, végső soron a gondolkozás befolyásolása. Nem lehet ideológiákról, eszmékről, vallásokról vagy akár az ember biológiai adottságairól szóló vitákat lefolytatni, mert az sérti mások érzéseit.
A politikai korrektség könnyedén öncenzúrába csaphat át – itt már félelemből nem meri az ember azt mondani, amit gondol. Egy demokrácia viszont nem tud működni anélkül, hogy különböző véleményeket ne ütköztetne egymással. Ahogyan a szólásszabadság klasszikusa, John Stuart Mill írja: a „saját véleményünkbe vetett jogos bizalom egyedüli alapja csak az lehet, ha hozzászoktunk, hogy véleményünket mindig a másokéval való egybevetés útján helyesbítsük, és így szilárdítsuk meg annyira, hogy ne habozzunk a gyakorlatban alkalmazni.”

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


e)7 az ügylet egybeszámított értékét, amely során az egyazon fejlesztési cél megvalósításához kapcsolódó adósságot keletkeztető ügyletek értékét egybe kell számítani,
g)8 a tárgyévet megelőző években keletkezett ügyletekből eredő fizetési kötelezettségeket, amelyekbe nem számítandó bele a naptári éven belül lejáró futamidejű adósságot keletkeztető ügyletből, az európai uniós vagy más nemzetközi szervezettől az önkormányzat által elnyert támogatás előfinanszírozásának biztosítására szolgáló adósságot keletkeztető ügyletből, a víziközmű-társulattól annak megszűnése miatt átvett hitelből, és az adósságrendezési eljárás során a hitelezői egyezség megkötéséhez igénybe vett reorganizációs hitelből származó, de beleszámítandó a kezesség-, illetve garanciavállalásból eredő, jogosult által érvényesített fizetési kötelezettség összege, valamint
h)9 ha az adatszolgáltatás benyújtásakor ismert, az ügylet típusát, futamidejét, devizanemét, az adósságállomány keletkezésének ütemezését és az ügyletből eredő évenkénti fizetési kötelezettséget, amelybe nem számítandó bele az európai uniós vagy más nemzetközi szervezettől az önkormányzat által elnyert támogatás előfinanszírozásának biztosítására szolgáló adósságot keletkeztető ügylet összege.
4. §10 (1) Az Igazgatóság a rendelkezésére álló adatokkal összeveti az önkormányzat adatszolgáltatását, megvizsgálja a fizetési kötelezettségek és a saját bevételek egymáshoz viszonyított arányát.
(4)11 A fővárosi és megyei kormányhivatal megvizsgálja, hogy a tervezett fejlesztési cél törvényben meghatározott feladat ellátásához szükséges kapacitás létrehozását eredményezi-e. Ha szükséges, a fővárosi és megyei kormányhivatal legfeljebb 8 napos határidő kitűzésével hiánypótlásra hívja fel az önkormányzatot. Ha az önkormányzat a hiánypótlást nem vagy nem határidőben teljesíti, a fővárosi és megyei kormányhivatal az adatszolgáltatást nem fogadja el. A fővárosi és megyei kormányhivatal a hiánytalan adatszolgáltatást az Igazgatóság és a saját véleményével együtt a (3) bekezdés szerinti továbbítást vagy a hiánypótlást követő 8 napon belül elektronikusan továbbítja a helyi önkormányzatokért felelős miniszternek és az államháztartásért felelős miniszternek (a továbbiakban együtt: miniszterek).
(2)12 A kérelmet a kincstár által üzemeltetett elektronikus rendszeren keresztül kell benyújtani. A kérelem benyújtására a tárgyév november 20-áig van lehetőség. Rendkívüli esetben, az önkormányzat külön indokolásának elfogadása után a miniszterek december 5-éig engedélyezhetik kérelem benyújtását.
(2a)13 A kérelemben szerepeltetni kell
b)14 a fejlesztési célt, a fejlesztéssel előálló kapacitás meghatározását, működési célú ügylet esetén annak célját,
d)15 abban az esetben, ha az önkormányzat a saját bevételét a tárgyévre vagy az azt követő évekre a megelőző évi előirányzatnál magasabb mértékben határozza meg, ennek indokolását,
g)16 abban az esetben, ha az önkormányzat a 3. § szerinti adatszolgáltatást az adott ügylet esetében nem teljesített, de annak teljesítésére a Gst. 10/C. § (1) bekezdése alapján kötelezett volt, akkor az (1) bekezdés szerinti indokolt eset bemutatását, és
dd)20 a bevezetett helyi adókról, azok mértékéről, a kedvezményi, mentességi szabályok tartalmáról és a megállapított adómértékek, adókedvezmények, adómentességek időtartamáról és indokoltságáról,
g)23 adósságmegújító ügylet esetén, ha az önkormányzat adósságot keletkeztető ügyleteiből származó tárgyévi összes fizetési kötelezettsége az ügylet futamidejének végéig bármely évben meghaladja az önkormányzat adott évi saját bevételeinek 50%-át, az arra irányuló kérvényt, hogy a Kormány tekintsen el az adósságkorlátra vonatkozó rendelkezés alkalmazásától, és a kérés alapjául szolgáló – kivételes vagy az önkormányzat működését veszélyeztető eset – részletes kifejtését,
h)24 az ügyletből – adósságmegújító ügylet esetén mind az eredeti, mind az azt kiváltó ügyletből – eredő, szerződés szerint az önkormányzatot terhelő fizetési kötelezettségeket esedékesség és összeg szerint tartalmazó dokumentumokat,
i)25 kezesség-, illetve garanciavállalás esetén kezesség-, illetve garanciavállalási díjról szóló dokumentumot.
6. § (1)26 Az Igazgatóság az önkormányzat kérelmét és azok mellékleteit megvizsgálja. Ennek keretében ellenőrzi, hogy
c)27 az önkormányzat eleget tett-e a Gst. 10. § (2) bekezdése szerinti adómegállapítási követelménynek,
(2)28 Az Igazgatóság a rendelkezésére álló adatok alapján véleményezi, hogy
(4)30 Az Igazgatóság a hiánytalan kérelemről és annak mellékleteiről kialakított véleményét a kérelem benyújtását vagy a hiánypótlást követő 8 napon belül elektronikus úton továbbítja a fővárosi és megyei kormányhivatalnak.
(5)31 Az Igazgatóság jogosult a társulásban résztvevő helyi önkormányzat, nemzetiségi önkormányzat saját ügyleteiből eredő fizetési kötelezettségeivel csökkentett saját bevételei, valamint a társulási ügylethez kapcsolódó fizetési kötelezettség tételes bemutatása érdekében a társulásban résztvevő helyi önkormányzattól, nemzetiségi önkormányzattól adatot, valamint a költségvetési rendeletét, határozatát bekérni.
7. § (1)32 A fővárosi és megyei kormányhivatal a kérelem és mellékleteinek 6. § (4) bekezdése szerinti kézhezvételét követően megvizsgálja, hogy
(3)33 A fővárosi és megyei kormányhivatal az önkormányzat kérelmét és annak mellékleteit az Igazgatóság és saját véleményével együtt a kérelem véleményezésének lezárultát vagy a (2) bekezdés szerinti hiánypótlást követő 8 napon belül elektronikus úton továbbítja a minisztereknek.
8. §34 (1)35 A miniszterek a kérelemről – a 4. § (5) bekezdése szerinti tájékoztatást követően – a Kormány részére együttes előterjesztést készítenek, amelyben az Igazgatóság, valamint a fővárosi és megyei kormányhivatal véleményét figyelembe véve javaslatot tesznek az ügyletek és az ahhoz kapcsolódó fejlesztések támogatására, részbeni, illetve alacsonyabb ügyletértékbeli támogatására, vagy elutasítására.
(2)36 A Kormány az együttes előterjesztés alapján az előterjesztés elkészítését megelőző hónapokban beérkezett kérelmekről legalább a 4. § (5) bekezdése szerinti tájékoztatást követő három havonkénti gyakorisággal, kivételesen – a Gst. 10/B. § (1) bekezdés a) pontjában meghatározott feltételnek való meg nem felelés esetében – a kérelem beérkezésétől számított kilenc hónapon belül, de legkésőbb a tárgyév december 31-éig határozatban dönt.
9. § (1)37 Az adósságot keletkeztető ügyletre vonatkozó kérelmet a Kormány elutasítja, ha
a)38 a Gst. 10. § (7) bekezdésében és 10/B. § (3) bekezdésében meghatározott esetek kivételével az ügyletekből eredő fizetési kötelezettség a futamidő végéig bármelyik évben meghaladja az önkormányzat saját bevételének 50%-át,
b)39 az nem törvényben meghatározott feladat ellátásához szükséges kapacitás létrehozását eredményezi, vagy a működési kiadások folyamatos teljesítése nem látszik biztosítottnak,
(1a)40 A Kormány a kérelmet elutasíthatja, ha az ügylet nem kötelező önkormányzati feladat ellátáshoz szükséges kapacitás létrehozását eredményezi.
(1b)41 A kezesség-, illetve garanciavállalásra vonatkozó kérelmet a Kormány akkor utasítja el, ha a 7. § (1) bekezdés c) pontja, valamint az (1) bekezdés a) vagy c) pontja szerinti feltételek bármelyike nem teljesül. Az (1) bekezdés a) pontja szerinti feltétel alkalmazása során az önkormányzati kezesség-, és garanciavállalás esetében az adósságot keletkeztető ügylet futamidejének vége alatt a kezesség és garancia érvényesíthetőségére rendelkezésre álló határidő lejártát kell érteni.
(2)42 A Kormány 8. § (2) bekezdés szerinti döntéséről a helyi önkormányzatokért felelős miniszter haladéktalanul értesíti az önkormányzatot a kincstár által üzemeltetett elektronikus rendszeren keresztül.
10. §43 (1) Adósságmegújító ügylet és kezesség-, illetve garanciavállalás esetén nem kell alkalmazni a 3. és 4. §-t, az 5. § (1) bekezdését, az 5. § (2a) bekezdés a)–c), g) és h) pontját, az 5. § (3) bekezdés d) pont db) alpontját, a 6. § (1) bekezdés e) pontját, a 6. § (2) bekezdés a) pontját, a 7. § (1) bekezdés b) pontját, valamint a 9. § (1) bekezdés b) pontját.
11. § (1)44 A kormányzati szektorba sorolt egyéb szervezet a Gst. 9. §-a szerinti hozzájárulás iránti kérelmét az alapító, tulajdonos – az Országgyűlés, a Kormány vagy az állam nevében más személy által alapított és az állam tulajdonában álló kormányzati szektorba sorolt egyéb szervezet esetén az alapítói, tulajdonosi jogokat gyakorló – szervezetnek küldi meg. Ha az alapító, tulajdonos, illetve az alapítói, tulajdonosi jogokat gyakorló szervezet a kérelemben foglaltakkal egyetért, azt az államháztartásért felelős miniszternek továbbítja.
a)45 a Gst. 9. § (2) bekezdés b) pontja szerinti kötelező feladat megjelölését és az azt meghatározó jogszabályi rendelkezésre vagy a működési célra való utalást, és
b)46 fejlesztési célú ügylet esetén a fejlesztési cél megjelölését, a fejlesztéssel előálló kapacitás meghatározását, a fejlesztés eredményeként létrejövő tárgyi eszköz folyamatos működtetéséhez szükséges források bemutatását és a Gst. 9. § (2) bekezdés c) pontja szerinti elemzést.
(3)47 A kérelemhez – a Gst. 10/C. § (2) bekezdése szerinti dokumentumok mellett –mellékelni kell
3/A.48 A kormányzati szektorba sorolt egyéb szervezetnek nem minősülő, 100%-os önkormányzati tulajdonban álló gazdasági társaság és az ilyen gazdasági társaság 100%-os tulajdonában álló gazdasági társaság adósságot keletkeztető ügyletének engedélyezése
11/A. § (1)49 A kormányzati szektorba sorolt egyéb szervezetnek nem minősülő, 100%-os önkormányzati tulajdonban álló gazdasági társaság és az ilyen gazdasági társaság 100%-os tulajdonában álló gazdasági társaság adósságot keletkeztető ügyletének vállalásához a Gst. 10/E. §-a alapján szükséges hozzájárulás iránti kérelmet a Gst. 10/E. § (1) bekezdése szerinti önkormányzat a kincstár által üzemeltetett elektronikus rendszeren keresztül, legkésőbb az 5. § (2) bekezdésében meghatározott határidőig nyújtja be.
11/C. § (1) A fővárosi és megyei kormányhivatal a kérelem és mellékleteinek a kincstár által üzemeltetett elektronikus rendszerbe történő benyújtásukat követően megvizsgálja, hogy a kérelem és azok mellékletei megfelelnek-e a jogszabályokban előírtaknak.
1–3. melléklet a 353/2011. (XII. 30.) Korm. rendelethez51
7 A 3. § (2) bekezdés e) pontja a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 3. § (1) bekezdés 1. pontja szerint módosított szöveg.
8 A 3. § (2) bekezdés g) pontja az 56/2012. (III. 30.) Korm. rendelet 21. §-ával megállapított, a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 2. § 5. pontja, a 264/2016. (VIII. 31.) Korm. rendelet 8. § 1. pontja szerint módosított szöveg.
9 A 3. § (2) bekezdés h) pontja a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 3. § (1) bekezdés 1. pontja, a 264/2016. (VIII. 31.) Korm. rendelet 8. § 2. pontja szerint módosított szöveg.
10 A 4. § a 234/2013. (VI. 30.) Korm. rendelet 3. §-ával megállapított szöveg.
11 A 4. § (4) bekezdése a 260/2014. (X. 15.) Korm. rendelet 5. §-ával megállapított szöveg.
12 Az 5. § (2) bekezdése az 56/2012. (III. 30.) Korm. rendelet 22. § (1) bekezdésével megállapított, a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 2. § 6. pontja szerint módosított szöveg.
13 Az 5. § (2a) bekezdését az 56/2012. (III. 30.) Korm. rendelet 22. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 271/2012. (IX. 26.) Korm. rendelet 2. §-ával megállapított szöveg.
14 Az 5. § (2a) bekezdés b) pontja a 264/2016. (VIII. 31.) Korm. rendelet 8. § 3. pontja szerint módosított szöveg.
15 Az 5. § (2a) bekezdés d) pontja a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 2. § 7. pontja szerint módosított szöveg.
16 Az 5. § (2a) bekezdés g) pontja a 264/2016. (VIII. 31.) Korm. rendelet 8. § 4. pontja szerint módosított szöveg.
20 Az 5. § (3) bekezdés d) pont dd) alpontja a 234/2013. (VI. 30.) Korm. rendelet 4. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
23 Az 5. § (3) bekezdés g) pontja a 234/2013. (VI. 30.) Korm. rendelet 4. § (3) bekezdésével megállapított, a 497/2013. (XII. 29.) Korm. rendelet 4. § 1. pontja szerint módosított szöveg.
24 Az 5. § (3) bekezdés h) pontját a 234/2013. (VI. 30.) Korm. rendelet 4. § (4) bekezdése iktatta be, szövege a 497/2013. (XII. 29.) Korm. rendelet 4. § 1. pontja szerint módosított szöveg.
25 Az 5. § (3) bekezdés i) pontját a 260/2014. (X. 15.) Korm. rendelet 7. §-a iktatta be, szövege a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 3. § (1) bekezdés 2. pontja szerint módosított szöveg.
26 A 6. § (1) bekezdése a 234/2013. (VI. 30.) Korm. rendelet 5. §-ával megállapított szöveg.
27 A 6. § (1) bekezdés c) pontja a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 2. § 11. pontja szerint módosított szöveg.
28 A 6. § (2) bekezdése a 234/2013. (VI. 30.) Korm. rendelet 5. §-ával megállapított szöveg.
29 A 6. § (2a) bekezdését a 271/2012. (IX. 26.) Korm. rendelet 4. §-a iktatta be, hatályon kívül helyezte a 260/2014. (X. 15.) Korm. rendelet 10. §-a.
30 A 6. § (4) bekezdése a 271/2012. (IX. 26.) Korm. rendelet 5. §-ával megállapított szöveg.
31 A 6. § (5) bekezdését az 56/2012. (III. 30.) Korm. rendelet 23. §-a iktatta be.
32 A 7. § (1) bekezdése a 264/2016. (VIII. 31.) Korm. rendelet 4. §-ával megállapított szöveg.
33 A 7. § (3) bekezdése a 271/2012. (IX. 26.) Korm. rendelet 10. §-a, a 264/2016. (VIII. 31.) Korm. rendelet 8. § 5. pontja szerint módosított szöveg.
34 A 8. § a 260/2014. (X. 15.) Korm. rendelet 8. §-ával megállapított szöveg.
35 A 8. § (1) bekezdése a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 2. § 12. pontja szerint módosított szöveg.
36 A 8. § (2) bekezdése a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 2. § 13. pontja szerint módosított szöveg.
37 A 9. § (1) bekezdés nyitó szövegrésze a 234/2013. (VI. 30.) Korm. rendelet 9. §-a szerint módosított szöveg.
38 A 9. § (1) bekezdés a) pontja a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 2. § 14. pontja szerint módosított szöveg.
39 A 9. § (1) bekezdés b) pontja a 264/2016. (VIII. 31.) Korm. rendelet 8. § 6. pontja szerint módosított szöveg.
40 A 9. § (1a) bekezdését a 234/2013. (VI. 30.) Korm. rendelet 6. §-a iktatta be.
41 A 9. § (1b) bekezdését a 234/2013. (VI. 30.) Korm. rendelet 6. §-a iktatta be, szövege a 264/2016. (VIII. 31.) Korm. rendelet 5. §-ával megállapított szöveg.
42 A 9. § (2) bekezdése az 56/2012. (III. 30.) Korm. rendelet 24. §-ával megállapított, a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 2. § 16. pontja szerint módosított szöveg.
43 A 10. § a 264/2016. (VIII. 31.) Korm. rendelet 6. §-ával megállapított szöveg.
44 A 11. § (1) bekezdése a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 2. § 10. pontja szerint módosított szöveg.
45 A 11. § (2) bekezdés a) pontja a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 2. § 10. pontja szerint módosított szöveg.
46 A 11. § (2) bekezdés b) pontja a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 2. § 10. pontja szerint módosított szöveg.
47 A 11. § (3) bekezdés nyitó szövegrésze a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 2. § 17. pontja szerint módosított szöveg.
48 A 3/A. alcímet (11/A–11/D. §) a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 1. §-a iktatta be. A 3/A. alcím címe a 264/2016. (VIII. 31.) Korm. rendelet 7. §-ával megállapított szöveg.
49 A 11/A. § (1) bekezdése a 264/2016. (VIII. 31.) Korm. rendelet 8. § 7. pontja szerint módosított szöveg.
50 Az 5. alcímet (13–16. §) a 397/2014. (XII. 31.) Korm. rendelet 3. § (2) bekezdése hatályon kívül helyezte.
51 Az 1–3. mellékletet az 56/2012. (III. 30.) Korm. rendelet 30. §-a hatályon kívül helyezte.