text:
⭐amicus brief a velencei bizottságnak az alaptörvény negyedik módosításáról
amicus brief a velencei bizottságnak az alaptörvény negyedik módosításáról
Download "amicus brief a velencei bizottságnak az alaptörvény negyedik módosításáról"
Győző Tivadar Horváth
1 Bánkuti Miklós, Dombos Tamás, Halmai Gábor, Hanák András, Körtvélyesi Zsolt, Majtényi Balázs, Pap András László, Polgári Eszter, Salát Orsolya, Kim Lane Scheppele, Sólyom Péter, Uitz Renáta amicus brief a velencei bizottságnak az alaptörvény negyedik módosításáról bevezetés március 11-én a magyar parlament elfogadta az ország 2011-es Alaptörvényének negyedik módosítását (a továbbiakban Negyedik módosítás), alkotmányos rangra emelve számos olyan visszás törvényi rendelkezést, melyet korábban az Alkotmánybíróság (AB) megsemmisített, visszautasítva ezzel az Európai Unió, az Európa Tanács és az amerikai kormány követelését, hogy a kormány kérje ki a Velencei Bizottság véleményét annak hatályba lépése előtt. A Negyedik módosítás tovább szűkíti az Alkotmánybíróság hatáskörét, az alkotmányos jogok gyakorlását korlátozó intézkedéseket vezet be, és kérdéseket vet fel azzal kapcsolatban, hogy azok az engedmények maguk, melyeket Magyarország tett az előző évben az európai szervek felé az európai jognak való megfelelés érdekében, most alkotmányellenesekké váltak. Ezek a lépések újból súlyos kétségeket vetnek fel a liberális alkotmányosság magyarországi állapotával, valamint azzal kapcsolatban, hogy Magyarország megfelel-e az Európai Unió és Európai Emberi Jogi Egyezmény által támasztott nemzetközi követelményeknek február 8-án Magyarország kormányon lévő pártkoalíciójának amely rendelkezik az alkotmányozáshoz szükséges kétharmados parlamenti többséggel képviselői egyéni képviselői indítványként nyújtották be a Parlament elé az ország es alkotmányának, az ún. Alaptörvénynek a Negyedik módosítását. A magyar országgyűlési eljárás szerint a kormány által benyújtott javaslatokat társadalmi vitára kell bocsátani szavazás előtt. A társadalmi vita megkívánja a kormánytól, hogy egyeztessen az érdekelt civil szervezetekkel és minisztériumokkal a törvényjavaslat hatásairól. Az egyéni képviselői indítvánnyal szemben viszont nincs ilyen követelmény; az rögtön szavazásra bocsátható a Parlamentben: így a kormány elkerülte a nyílt politikai vitát azzal, hogy egyéni képviselői indítvánnyal nyújtotta be a javaslatot. A Negyedik módosítást a kormánypárti frakciók összes képviselője nyújtotta be, és a kormánypárti frakciótagok részéről csak igenszavazatok voltak, míg mindenki más nemmel voksolt, vagy bojkottálta a szavazást. A kormány úgy érvelt, hogy az alig egy éves új alkotmány 15 oldalas átfogó módosítására az Alkotmánybíróság korábbi döntései miatt volt szükség, különös tekintettel egy év végi határozatra. Ez a döntés megállapította, hogy az Alaptörvény Átmeneti Rendelkezéseinek azon részei, melyek természetüknél fogva nem átmenetiek, nem tekinthetők az alkotmány részének, és így érvénytelenek. 1 (A Velencei Bizottság korábban vizsgálta és kritizálta az Átmeneti Rendelkezések egyes elemeit. 2 ) Navracsics Tibor közigazgatási és igazságügyi miniszter március 7-én kelt, Thorbjørn Jaglandnak, az Európa Tanács főtitkárának címzett levelében azt állította, hogy a módosítás tulajdonképpen egy jogtechnikai módosítása az Alaptörvénynek, annak legnagyobb része nem tér el az Átmeneti Rendel kezé sekben foglaltaktól, vagy azzal kapcsolatban áll. Ennek megfelelően, a módosítás jelentőségét nem szabad túlértékelni. 3 Szájer József, az Európai Parlament fideszes képviselője, aki a magyar kormányt is képviselte az Amerikai Helsinki Bizottság meghallgatásán, még tovább ment, mivel szerinte a módosítás csak egy copy-paste, jogtechnikai megoldás, amit az AB kért. 4 Ezek a kijelentések félrevezetőek. Az Alkotmánybíróság nem vizsgálta tartalmilag az Átmeneti Rendelkezéseket a december 28-án hozott döntésében, mivel az ombudsman azt nem kérte beadványában. Az AB csak annyit mondott, hogy ha az Országgyűlés a rendelkezéseket az Alaptörvény részévé szándékozik tenni, akkor azokkal módosítani kell az Alaptörvényt, és nem elég azok alkotmányos stá tuszát kinyilvánítani. Az AB még hozzátette, hogy a hatályon kívül helyezett rendelkezések az Alaptörvény részévé tehetőek az erre vonatkozó eljárási szabályok szerint, de erre értelemszerűen nem kérte külön az Országgyűlést. FUNDAMENTUM / SZÁM TANULMÁNY / 52 Az AB döntése az Átmeneti Rendelkezésekről megteremtette annak a lehetőségét, hogy az AB, ha közvetve is, de tartalmilag is megvizsgálja az Átmeneti Rendelkezéseket, mivel azok egy része megtalálható különböző sarkalatos törvényekben. Ezek egyike volt a kötelező választási regisztráció szabályairól szóló törvény. Az erre vonatkozó sarkalatos szabályokat az AB alkotmányellenesnek találta, és meg is semmisítette. 5 A Negyedik módosítás benyújtása idején volt várható az AB döntése az egyházak jogállásáról szóló törvényről, amelyet az AB meg is hozott február 26-án. 6 Az egyházak jogállásáról szóló törvényt az Országgyűlés először július 12-én fogadta el, majd ezt az AB formai okok alapján 2011 decemberében megsemmisítette, 7 ezt követően az Országgyűlés az Átmeneti Rendelkezésekben is elhelyezte az egyházi státusz megszerzésének szabályait, abban a hiszemben, hogy azok alaptörvényi rangja többé nem vizsgálható az AB részéről. Az AB azonban az Átmeneti rendelkezések megsemmisítését követően a törvényi szabályokat is megsemmisítette, mondván, hogy azok nem garantálták az egyházi státusz megszerzésének alkotmányos eljárását. A rendelkezések a Negyedik módosítással bekerültek az Alaptörvénybe. Miután a Negyedik módosítás egyszersmind megtiltotta az Alaptörvény módosításainak tartalmi felülvizsgálatát, így az AB végképp el lett tiltva a regisztráció szabályainak alkotmányossági vizsgálatától. Az AB döntései a választási regisztrációról és az egyházai státusz elismerésének szabályairól azt is mutatják, hogy a testület ekkor még nem volt teljesen a kormánypártok kezében; annak ellenére sem, hogy addigra a kormánypártok már hét új alkotmánybírát jelöltek és választottak meg minden ellenzéki támogatás nélkül a 2010-ben tizenötre emelt létszámú testületből. 8 Ez a körülmény arra ösztönözte a kormánypártokat, hogy tovább szűkítsék az AB hatásköreit. Az Átmeneti Rendelkezések megsemmisített rendelkezései közül ugyancsak a Negyedik módosítással került be az Alaptörvénybe az Országos Bírósági Hivatal (OBH) elnökének joga bírósági ügyek áthe lyezésére olyan más bíróságokra, ahol az ügyforgalom alacsonyabb. Ezzel ennek a rendelkezésnek az alkotmánybírósági felülvizsgálati lehetősége is megszűnt, jóllehet korábban a testület már megsemmisítette a legfőbb ügyész hasonló jogkörét. 9 A Velencei Bizottságnak az OBH elnökének e jogkörére vonatkozó kritikáját 10 követően a kormány Mint a Negyedik módosítás jelentős része, az L. cikk (1) bekezdésének kiegészítése is az Alkotmánybíróság vonatkozó határozatára reagálva született: 2012 decemberében a testület megsemmisítette az egy évvel korábban a családok védelméről elfogadott sarkalatos törvény (2011. évi CCXI. törvény, a továbbiakban: Csvt.) legfontosabb rendelkezéseit. Amint azt a korábbi Csvt.-vel kapcsolatban írt amicusban 14 bemutattuk, a család fogalma a kormányzó koalíció rendkívül konzervatív álláspontját tükszámos egyéb olyan jogszabályi rendelkezést emeltek be az alaptörvénybe a negyedik mó - dosítással, amelyeket az ab már egyszer megsemmisített. részben korlátozta az ügyáthelyezés jogkörét a bíróságokra vonatkozó sarkalatos törvények módosításával. Számos egyéb olyan jogszabályi rendelkezést emeltek be az Alaptörvénybe a Negyedik módosítással, amelyeket az AB már egyszer megsemmisített. Ezek egyike a röghöz kötés -re vonatkozó szabály volt, amelynek alapján a felsőoktatásban diplomát szerzett diákokat az állam meghatározott időre magyarországi munkavégzésre kötelezheti. Az AB ezt a jogszabályt 2012-ben megsemmisítette, az Európai Bizottság pedig egy EU Pilot levélben fejezte ki aggályait a megoldással kapcsolatban, mivel az korlátozta a diákok szabad mozgáshoz való jogát. 11 A Negyedik módosítás ugyancsak semmibe vett egy korábbi AB döntést azzal, hogy lehetővé tette a kormány és az önkormányzatok számára a hajléktalanok büntetését a közrend, a közbiztonság, a közegészség és a kulturális értékek védelme érdekében. 12 Az AB szerint a hajléktalanság kriminalizálása alkotmányellenes, mert az sérti azok emberi méltóságát, akik nem tudnak maguknak szállást biztosítani. 13 Miután az Alaptörvénynek az alapjogokra vonatkozó részei nagyban megegyeznek a régi alkotmány hasonló részeivel, ezért a Negyedik módosítás tulajdonképpen korábbi AB döntéseket érvénytelenít, melyek meghatározták és védték az alkotmányos alapjogokat, és összhangba hozták azokat a nemzetközi emberi jogi normákkal. Ezeknek a korábbi alkotmánybírósági döntéseknek a figyelmen kívül hagyásával, eltörlésével a kormánypártok aláásták az alapjogok védelmét Magyarországon. A következő fejezetekben részletesebben kifejtjük a Negyedik módosítás legfontosabb alkotmányossági problémáit. a család fogalma (a negyedik módosítás 1. cikke) 6 / TA N U L M Á N Y FUNDAMENTUM / SZÁM3 rözte. A Csvt. 7. (1) bekezdése kimondta: [A] család a természetes személyek érzelmi és gazdasági közösségét megvalósító olyan kapcsolatrendszer, amelynek alapja egy férfi és egy nő házassága, vagy egyenesági rokoni kapcsolat, vagy a családba fogadó gyámság. A Csvt. 8. -a pedig kizárta a nem házastársakat a törvényes öröklésből májusában az Alapvető Jogok biztosa az Alkotmánybíróságtól kérte a Csvt. fenti két rendelkezésének utólagos normakontrollját. 15 A beadvány amely egyéni panaszon alapult azt sérelmezte, hogy a Csvt. alaptörvény-ellenes, és sérti a nemzetközi jogot is, különösen az Emberi Jogok Európai Egyezményét (továbbiakban: Egyezmény). Az ombudsman álláspontja szerint a Csvt. 7. -ában adott családfogalom figyelmen kívül hagyott sok más egyébként elterjedt házasságon kívüli, mind külön-, mind azonos nemű párok közötti együttélési formát. Továbbá az öröklési rendet meghatározó 8. ellentétes volt más, már hatályos jogszabályokkal, ezzel jogbizonytalanságot eredményezve. Az utóbbi alkotmányos kifogásra reagálva az Alkotmánybíróság egy kivételes jogkörével élve 2012 júniusában felfüggesztette a Csvt. 8. -ának hatálybalépését. 16 Az Alkotmánybíróság az érdemi döntését az ügyben december végén hozta meg. 17 A testület a Csvt. 7. és 8. -át is alaptörvény-ellenesnek találta. A határozatban foglalt érvelés alapját az ún. szociológiai családfogalom adja, amelyet az Alkotmánybíró ság mint azonos célra irányuló, kölcsönös gondoskodáson alapuló, tartós érzelmi és gazdasági életkö zösség -et határoz meg. Az Alkotmánybíróság hangsúlyozta: Ha a törvényhozó azt a megoldást is választja, hogy absztrakt jogszabályi fogalom-meghatározással egy általa választott életközösségi formát ki kíván emelni és mintául állítani, az intézményvédelmi kötelezettségéből fakadóan akkor is köteles a törvény által elismert egyéb társas együttélési formáknak is megegyező szintű védelmet garantálni. [ ] A más jogági normákban kifejeződő jogvédelmi (intézményvédelmi) szintet a jogalkotó nem szállíthatja le (burkoltan sem) olyan módon, hogy megadja az Alaptörvényben is szereplő család általános, ez esetben erősen leszűkített fogalmát. 18 Az Alkotmánybíróság hangsúlyozta: határozatában figyelembe veszi az Emberi Jogok Európai Bíróságának (EJEB) joggyakorlatát. A döntésben a testület számos, az Egyezmény 8. cikkében garantált családi élethez való jogot érintő EJEB-ítéletre kitér, 19 és két fontos következtetést tesz: egyrészt a családi élet egy történetileg változó, fejlődő fogalom, és annak létezése (vagy nem létezése) inkább ténykérdés, mint jogi mérlegelés eredménye; másrészt az azonos nemű párokat is megilleti a családi élet tiszteletben tartásához való jog. Ebből pedig az következik, hogy a bejegyzett élettársak törvényes öröklésből való kizárása alkotmányellenes, mivel az hátrányos megkülönböztetést eredményez a jogmegvonás bárminemű, legitim igazolása nélkül. 20 Összefoglalóan megállapítható, hogy az Alkotmánybíróság elfogadta az Alaptörvény alatt elfogadott sarkalatos törvényekről, így a Csvt.-ről készített amicusban felhozott érveket: a testület nemcsak a kirekesztő családfogalmat ítélte alaptörvény-ellenesnek, hanem kimondta, hogy a törvény szembemegy az Egyezmény 8. cikke alatt kialakított joggyakorlattal. Az Országgyűlés ahelyett, hogy elfogadta volna az Alkotmánybíróság döntését, és tiszteletben tartotta volna az Egyezményt, egy nagyon hasonló, szűk családfogalmat foglalt az Alaptörvény Negyedik módosításába. Az Alaptörvény új L. cikke ezután nem csupán azt határozza meg, hogy a házasság csak nő és férfi közötti kapcsolat lehet, hanem kimondja, hogy [A] családi kapcsolat alapja a házasság, illetve a szülő gyermek viszony. Ez a megfogalmazás tovább szűkíti a Csvt. családfogalmát: bár elismeri a házasságon kívüli szülő gyermek viszonyt, továbbra sem ismeri el családi kapcsolatként a nem házastárs szülők egymás közötti viszonyát. A Csvt.-vel ellentétben, az Alaptörvény módosított szövege nem adja meg a szülő gyermek viszony meghatározását, csak a módosítás indokolása tartalmazza a Csvt.-ben meghatározott kapcsolatokat. További bizonytalanságot jelent a L. cikk illetve fordulata, amely a két feltétel közötti viszony értelmezését kétségessé teszi. A közelmúlt törvényhozási kezdeményezései jól illusztrálják a kirekesztő családfogalom adott jogszabályon túlmutató hatásait. A parlamenti vitákban a Csvt. definícióját érvként használták, amikor az új Ptk.-ból kivették a bejegyzett élettársi kapcsolatra vonatkozó utalásokat, annak ellenére, hogy a Ptk. tartalmazza a családjog alapvető rendelkezéseit. 21 A tervezetből továbbá kivették az élettársak öröklési jogát, a tartási és lakáshasználati jogot pedig csak közös gyermek esetében biztosítják. 22 Az Alaptörvénybe foglalt családfogalom más jogterületekre, így a média és az oktatás szabályozására is kihat. A nemzeti köznevelésről szóló évi CXC. törvény szerint a pedagógus kötelessége a családi élet értékeinek megismerésére és megbecsülésére nevelés. 23 A médiatörvény szerint a közszolgálati médiaszolgáltatás célja többek között a házasság intézményének és a család értékének tiszteletben tartása. 24 Az Alaptörvény kirekesztő családfogalmával együtt olvasva ezek a rendelkezések alkalmasak arra, hogy korlátozzák az LMBT emberek szólásszabadságát a médiában, valamint hozzájárulhatnak a kirekesztő és tudatlan, az azonos nemű párokkal, FUNDAMENTUM / SZÁM TANULMÁNY / 74 valamint a más, nem házasságon alapuló kapcsolatokkal szemben elterjedt, diszkriminatív nézetek megjelenéséhez az iskolai tantervekben. A szűk család fogalmának elfogadását heves kritikával illették civil és nemzetközi kormányzati szervezetek. A Magyarország által benyújtott időszakos jelentéseket értékelő álláspontjában az ENSZ Nőjogi Bizottsága (CEDAW) a közelmúltban azt javasolta a kormánynak, hogy módosítsa a törvényt az Alkotmánybíróság azon határozatával összhangban, amely szerint a család definíciója túl szűk, és biztosítsa, hogy a jogszabályok jövőbeni módosítása is ezzel a határozattal, valamint a Bizottságnak a házasságon és a családi kapcsolatokon belüli egyenlőségére vonatkozó 21. számú Általános Ajánlásával (1994) összhangban fog történni. 25 A Human Rights Watch szintén élesen bírálta a kormányt amiatt, hogy az Alkotmánybíróság által alaptörvény-ellenesnek minősített szabályt az Alkotmánybíróság megkerülésével, közvetlenül az Alaptörvénybe írják bele. 26 Hasonlóképpen, az Amnesty International is felhívta a figyelmet arra, hogy a szűk családfogalom ésszerűtlenül tesz különbséget szexuális irányultság és családi állapot szerint. 27 Bár az elfogadott alaptörvényi rendelkezések gyakorlati hatásait egyelőre még nem látjuk, a módosítás jól illeszkedik azon kísérletek sorába, amelyek az Alaptörvényt nem az emberi jogokat védő dokumentumként, hanem egy sajátos jelen esetben a keresztény-konzervatív értékrendszer alkotmányos kereteként használják. a kommunista múlt És az elévülés (a negyedik módosítás 3. cikke) A Negyedik módosítás 3. cikke egy terjedelmes és alapvetően deklaratív rendelkezést épít be az Alaptörvény új U) cikkébe, amely 23 évi szilárd demokrácia és működő jogállami keretek tapasztalatával maga mögött mégis időszerűnek és fontosnak tartja, hogy a diktatúrából a demokráciába való átmenet során létrejött megegyezés kérdését ismét felvesse. Az új U) cikk először is rögzíti a magától értetődőt: a jog uralmán, valamint a hatalommegosztás elvén alapuló állami berendezkedés és a megelőző kommunista diktatúra összeegyeztethetetlenek. a negyedik módosítás ugyancsak semmibe vett egy korábbi ab döntést azzal, hogy lehetó vé tette a kormány És az ÖnkormÁnyzatok számára a hajléktalanok büntetését a közrend, a közbiztonság, a közegészség És a kulturális ÉrtÉkek védelme ÉrdekÉben. Ezen alapigazságot az alábbi témák mozaikja követi: (i) az 1989 előtt működő kommunista párt az MSZMP és a kiszolgálására létrehozott egyéb szervezetek verbális boszorkányüldözése, (ii) felhatalmazás a kommunista időszak vezetői nyugdíj-helyzetének hátrányos kezelésére, (iii) olyan szabályok, amelyek megszüntetik és újraindítják az elévülési időt a kommunista diktatúrában elkövetett egyes súlyos bűncselekmények tekintetében, amennyiben ezeket politikai okból nem üldözték. Az Alaptörvény új U) cikkének (1) bekezdése megállapítja, hogy az 1989 előtti kommunista párt, Magyar Szocialista Munkáspárt, továbbá a kommunista ideológia nevében a kiszolgálásukra létrehozott egyéb politikai szervezetek bűnöző szervezetek voltak, amelyek vezetői a cikkely szóhasználata szerint el nem évülő felelősséggel tartoznak. Ezen sommás megállapításnak azonban néhány bekezdéssel alább, így a (7) és (8) bekezdésekben, ellentmondani látszik az a mechanizmus, amely a kommunista időszakban elkövetett és nem üldözött bűncselekményekért való felelősség elévülését rendezi. Az újonnan elfogadott U) cikk oly módon határozza meg a bűnöző szervezetek fogalmát, hogy az ne egyezzen a magyar Btk.-ban használt fogalomrendszerrel. Az Alaptörvény a bűnöző szervezetek fogalmát használja, míg a magyar Btk. a bűnszövetkezetben elkövetettséghez fűz következményeket. Angolul mindkét fogalomra használható a criminal organization, de az egyikhez (a bűnszövetséghez és angol megfelelőjéhez) büntetőjogi következmények fűződnek, míg a másikhoz nem. Mindezek alapján legalábbis nem egészen világos, milyen jogi következményeket válthat ki az Alaptörvényben használt fogalom. Mindezen túlmenően a módosítás igen széles és általános körben helyez kilátásba felelősségrevonást a múlt több bűnéért: így például a második világháborút követő időszak demokráciájának szovjet katonai segítséggel történő felszámolásáért, a törvénytelen üldözésekért, bebörtönzésekért, internálásokért, a politikai ellenfelek kivégzéséért, az 1956-os forradalom leveréséért, a törvényes rend és a magántulajdon megszüntetéséért, az európai civilizációs hagyományok értékeinek pusztításáért, valamint mindazokért a köztörvényes bűncselekményekért, amelyeket az igazságszolgáltatás politikai indítékból nem üldözött. Miként a bűnöző szervezetek esetében, ez a típusú felelősség az U) cikk (1) bekezdésében sem 8 / TA N U L M Á N Y FUNDAMENTUM / SZÁM5 utal a magyar jog bármely felelősségi alakzatára. Ez a felelősség, hasonlóan a bűnöző szervezet meghatározásához, jogi jellegű fogalomnak tűnik, de közvetlenül egyik magyar törvényi tényállásra sem rezonál. A célja és a jelentése meghatározatlan, így annak jogi konzekvenciái bizonytalanok. Egy külön mondat kiterjeszti ezt a nehezen megragadható felelősséget minden olyan, az MSZMP jogutódjaként elismerést nyert politikai szervezetre, amely az alaptörvényi posztjudikáció szerint a törvénytelenül felhalmozott vagyon jogutódjaként (is) [sic] osztoznak jogelődeik felelősségében. Igen nehezen megmondható, hogy egészen pontosan mely pártok és szervezetek volnának ezek, mert jelenleg nem tudható, hogy mi határozza meg azt, hogy melyik szervezet jogutód. Az U) cikk új (2) és (3) bekezdései a kommunista diktatúra emlékezetének megőrzése érdekében létrehozzák a Nemzeti Emlékezet Bizottságát, hogy az dokumentálja az emlékezet számára megőrzendő múltat. Az új U) cikk (4) bekezdése a diktatúra működésével összefüggő szerepükre tekintettel közszereplőknek nyilvánítja a korábbi kommunista diktatúra vezetőit, akik ebben a minőségükben tűrni kötelesek a nyilvános bírálatot a rájuk vonatkozó tény állítások tekintetében a szándékoltan és lényegileg valótlan állítások kivételével. E személyek tűrni kötelesek a dicstelen vezetői szerepükkel és cselekményeikkel összefüggő személyes adataik nyilvánosságra hozatalát is. Az új U) cikk (5) bekezdése megalapozza azon törvények alkotmányosságát, amelyek a kommunista diktatúra meghatározott vezetőinek nyugdíját és egyéb kedvezményeit csökkenthetik. Ez a rendelkezés ellentmondani tűnik a 43/1995. (VI. 30.) AB határozat azon elvének, hogy nem tagadható meg nyugdíj azok tekintetében, akik teljesítették kötelező befizetési kötelezettségeiket az állami nyugdíj rendszerbe. De, természetesen, az AB határozat mint precedens alkalmazhatóságát a Negyedik módosítás egyébként is tilalmazza. Végül az új U) cikk (7) és (8) bekezdései foglalkoznak azon bűncselekmények elévülésének megszakadásával és nyugvásával, amelyekről az U) cikk (1) bekezdése néhány sorral feljebb még azt állapította meg, hogy az azokért való felelősség elévülhetetlen. Még nem született meg az a törvény, amely az elévülés újrakezdése tekintetében meghatározta volna azon súlyos bűncselekmények körét, amelyek esetében az óra visszaállítása indokolt. De azt meg kell jegyeznünk, hogy a magyar jogrendben bizonyos bűncselekmények (emberiség elleni bűncselekmények, népirtás stb.) nem évülnek el. Ugyanakkor a gyilkosság és emberölés esetében az utóbbi több mint száz évben létezett elévülés. Az új U) cikkben a megszakadás és nyugvás olyan súlyos bűncselekmények esetében következik be, amelyeket az elkövetés időpontjában hatályos büntető törvény büntetni rendelt, de azokat politikai okból nem üldöztek. A módosított Alaptörvényből annyi világos, hogy lesznek olyan bűncselekmények, amelyek tekintetében a megszakítás vagy nyugvás következtében újrakezdődik vagy folytatódik az elévülési idő. Ha a súlyos bűncselekmény büntethetősége az elkövetéskor hatályos büntetőtörvény szerint május elseje előtt bekövetkezett elévülés miatt megszűnt, az elévülés az U) cikk (7) bekezdése szerint az Alaptörvény hatályba lépésének napján (2012. január 1.) újraindul. Ha a súlyos bűncselekmény büntethetősége az elkövetéskor hatályos büntetőtörvény szerint május 1. előtt még nem évült el, az elévülés az U) cikk (8) bekezdése szerint annyi idővel meghosszabbodik, amennyi ideig a bűncselekményt az elkövetés időpontja és május 1. között nem üldözték. Az indoklás szerint a demokratikus jogállam csak annyival hosszabb időt kap az üldözésre, mint amennyitől a kommunista diktatúra időszaka megfosztotta. Az U) cikk (7) és (8) bekezdéseiben foglalt szabályok a kommunista diktatúrából a demokráciába történő átmenet időszakában megfontolandók és akár alkotmányosak is lehetnek. Bár Magyarországon éppen az ilyen típusú szabályozásban foglalt elévülést meghosszabbító rendelkezést nyilvánította alkotmányellenessé az Alkotmánybíróság 1992-ben, azzal a megjegyzéssel, hogy az el nem évülő nemzetközileg is szankcionált bűncselekmények üldözésének nincs akadálya. A Negyedik módosítás 3. cikke tehát ismét egy alkotmánybírósági határozatban rögzített elvet szándékozik megváltoztatni. De mivel a Negyedik módosítás egyébként is megsemmisíti a január 1-je előtt született alkotmánybírósági határozatokat, a megváltoztatásra akár szükség sem lenne. A Negyedik módosítás 19. cikkéről van szó, amely az Alaptörvény hatálybalépése előtt meghozott alkotmánybírósági határozatok hatályvesztését írja elő, oly módon, hogy az ne érintse az ezen határozatok által kifejtett joghatásokat. Az 53/1993. (X. 13.) AB határozat joghatása az volt, hogy nem tette lehetővé az elévült bűncselekmények tekintetében az elévülési idő újraindulását. Ily módon a módosítás a határozatot magát és az általa kifejtett joghatást egyaránt megváltoztatja. Nyilvánvaló azonban, hogy 23 év jogállami működést követően az ilyen változások elfogadása nagyon is konkrét hátránnyal sújtja az érintetteket. Több mint két évtized igen hosszú időszak ahhoz, FUNDAMENTUM / SZÁM TANULMÁNY / 96 hogy a szóban forgó bűncselekmények tekintetében az elévülés rendjét meg lehessen változtatni. Egy ilyen szabály ugyan nem ütközik közvetlenül a nullum crimen sine lege kipróbált elvébe, de minden bizonnyal sérti a tisztességes eljáráshoz való alapvető jogot. Kérdés, hogy mi lehetett a célja az elévülési szabályok újraírásának? Az U) cikk (9) bekezdése kizár egy lehetséges motívumot: a kommunizmus ideje áldozatainak nyújtható kárpótlásra nem hoz létre új jogcímet a módosítás. A Negyedik módosítás kifejezetten kizárja annak lehetőségét, hogy az elévülési szabá lyok felülírása által érintett korszakban elkövetett tettek áldo zatainak új kárpótlási jogcímet teremtsen a jogalkotó. az egyházak országgyú l É s i elismerése (a negyedik módosítás 4. cikke) Az Alaptörvény Negyedik módosítása átfogóan módosítja a vallásszabadságra, valamint az állam és egyházak viszonyára vonatkozó VII. cikket. A legfontosabb új szabállyal a módosítás azon vallási tevékenységet végző szervezetek egyházkénti elismerésére ad felhatalmazást az Országgyűlésnek, amelyekkel az állam közösségi célok érdekében együtt kíván működni (VII. cikk (2) bekezdés, első mondat). A módosítás felsorolja azokat a feltételeket is, amelyekhez az Országgyűlés sarkalatos törvényben kötheti az egyházkénti elismerést; így a huzamosabb idejű működést, társadalmi támogatottságot, illetve hát a magyar kormány tisztában volt a Velencei Bizottság álláspontjával, sem az alaptörvény-módosítás indokolása, sem a parlamenti vita nem tett említést a Velencei Bizottságnak az új magyar egyház-elismerési rendszer központi elemeivel kapcsolatos fenntartásairól. A Velencei Bizottság véleményét követve a magyar Alkotmánybíróság szintén számos ellenvetést fogalmazott meg az új magyar egyház-elismerési rendszerrel kapcsolatban, amikor a évi egyháztörvény központi rendelkezéseit érdemi okokból alkotmányel lenesnek találta. 29 Az Alkotmánybíróság február 26-án hozta meg határozatát. Az egyetlen módosítás, amelyet az Alaptörvény Negyedik módosításának február 8-án benyújtott szövegéhez tettek, lehetővé teszi alkotaz országgyú lés ahelyett, hogy elfogadta volna az alkotmánybíróság döntését, És tiszteletben tartotta volna az egyezményt, egy nagyon hasonló, szú k családfogalmat foglalt az alaptörvény negyedik módosításába. a közösségi célok érdekében történő együttműködésre való alkalmasságot (módosított VII. cikk (4) bekezdés). Az Országgyűlés elutasító döntésével szemben alkotmányjogi panasznak van helye (VII. cikk (2) bekezdés, második mondat). Az új alkotmánymódosítás számos alkotmányos és emberi jogi aggályt ébreszt. Először is, az Alaptörvény módosított VII. cikke az Országgyűlést az egyházi jogállás politikai mérlegelésen alapuló kiosztására hatalmazza fel, és nem arra, hogy elősegítse a vallásszabadság mint alapvető emberi jog gyakorlását. Másodszor, a vallási közösségek egyházkénti elismerésének a VII. cikk (4) bekezdésében megfogalmazott feltételei súlyos fenntartásokat vetnek fel az állam vallási ügyekben elvárt semlegességével összefüggésben. Harmadszor, az Országgyűlés elismerést megtagadó döntése ellen nyújtott jogorvoslat a magyar Alaptörvény szerint is elégtelen. A fenti aggályok visszhangozzák a magyar egyházként elismerés rendszerével kapcsolatos azon fenntartásokat, amelyeket a lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek jogállásáról szóló évi törvénnyel kapcsolatban a Velencei Bizottság 664/2012. számú véleményében megfogalmazott. Az Alkotmánybíróság 6/2013. (III. 1.) AB határozatában megsemmisítette a törvény számos rendelkezését; azokat, amelyek az Országgyűlés eljárásán mint politikai döntésen alapultak, és nem biztosították a tisztességes eljárást. E testületek döntéseikben támaszkodtak az Európai Emberi Jogi Bíróságnak az Egyezmény 9. és 11. cikke szerinti joggyakorla tára. A módosítás jelentős részt az Átmeneti Rendelkezések 21. cikk (1) bekezdésének azon rendelkezését állítja vissza, amelyeket az Alkotmánybíróság formai okokból 2012 decemberében megsemmisített. 28 Az Alaptörvény módosított VII. cikke elődjéhez az Átmeneti Rendelkezések 21. cikk (1) bekezdéséhez hasonlóan a már fennálló, a évi XXVI. törvénnyel létrehozott (a továbbiakban: évi egyháztörvény) egyház-elismerési rendszer alkotmányos alapját kívánja megteremteni (a további jogalkotásra történő felhatalmazással együtt). Az egyházelismerés törvényi szabályozását a Velencei Bizottság 664/2012. számú véleményével már vizsgálta. A VII. cikk a évi egyháztörvény elméleti alapvetését tükrözi. Bár a VII. cikket egy évvel a Velencei Bizottságnak a évi egyháztörvényről szóló véleményét követően fogadták el, te- 10 / T A N U L M Á N Y FUNDAMENTUM / SZÁM7 mányjogi panasz benyújtását az egyházak elismerésére vonatkozó sarkalatos törvényi rendelkezésekkel szemben. Ezt a jogorvoslatot az Alkotmánybíróság elégtelennek minősítette. Az alaptörvény-módosítás megalkotói nem ismerhették az Alkotmánybíróságnak az új egyház-elismerési rendszerrel kapcsolatos fenntartásait, mivel az említett módosítást az Alkotmánybíróság határozatának kihirdetése előtt illesztették be. 30 Végezetül, a Negyedik módosítást megelőzően kilenc korábban bejegyzett egyház fordult az Emberi Jogok Európai Bíróságához a évi egyháztörvénnyel szemben. 31 Bár az alaptörvény-módosítás hatása a folyamatban lévő ügyre, illetve a kérelmezőkre nem világos, ez az eljárás is bizonyítja, hogy a magyar kormány tisztában volt az új egyház-elismerési rendszernek azon egyházakra tett hatásával, amelyek az új rendszerben elveszítették egyházi jogállásukat. Bár a magyar kormány február 27-i keltezéssel válaszolt az EJEB-nek, a beadvány nem említi, hogy a kormány a Negyedik módosítás elfogadtatását tervezi, amellyel a függő ügyben támadott rendelkezések az Alaptörvény részévé válnak. 32 Az EJEB-nek adott válaszában a kormány elbagatellizálta a Velencei Bizottságnak az egyháztörvénnyel kapcsolatban megfogalmazott ellenvetéseit, azt állítva, hogy: Bár kritikus volt a évi egyháztörvény számos rendelkezésével, még a Velencei Bizottság is megállapította, hogy»a törvény megengedő és nagyvonalú keretbe foglalja a vallásszabadság gyakorlását«. Ezt követően a kormány a Velencei Bizottság legtöbb ellenvetésére azzal válaszolt, hogy azok hibás feltevéseken alapulnak. Az Alaptörvénynek a Negyedik módosítással megváltoztatott VII. cikk (2) bekezdése megerősíti az Országgyűlés minősített többséggel gyakorolt mérlegelési jogkörét a vallási közösségek egyházzá minősítésében (ugyanis a sarkalatos törvények elfogadásához minősített többség szükséges). Az Országgyűlést megillető jogkör diszkrecionális természetét igazolja, hogy a parlamenti döntés attól függ, hogy az állam közösségi célok érdekében együtt kíván-e működni valamely vallási közösséggel. Az Alkotmánybíróság az egyháztörvényről szóló februári döntésében kimondta, hogy az egyházak elismeréséről való jogkörnek az Országgyűléshez való telepítése különösen aggályos, 33 mivel így az egyházak parlamenti elismerése fogalmilag politikai döntésen alapul. Válaszul a kormány azon felvetésére, miszerint a nemzetiségek elismerése is a Parlament hatáskörébe tartozik, az Alkotmánybíróság megjegyezte, hogy a nemzetiségek az Alaptörvény szerint államalkotó tényezők, míg az egyházak az államtól különváltan működnek. Az Alkotmánybíróság határozatában mindvégig hang súlyozta, hogy az egyházak elismerésére irányuló eljárásnak eleget kell tennie a tisztességes eljárás követelményeinek, összhangban az európai emberi jogi joggyakorlattal és az Alaptörvény XXIV. cikkével. Az Alkotmánybíróság döntése egyértelműen megfeleltethető a Velencei Bizottság véleményének. 664/2012. számú véleményében a Bizottság aggodalmát fejezte ki, hogy az egyházak elismerésére vonatkozó eljárásból hiányoznak a semleges és pártatlan eljárás elemei (72. bek.). Az új törvény első alkalmazásával összefüggésben a Bizottság megállapította, hogy az egyházelismerés feltételei nem voltak világosak, az eljárás maga pedig nem volt átlátható. Az Alaptörvénynek a Negyedik módosítással megváltoztatott VII. cikk (2) bekezdése nem tesz kísérletet ezen ellenvetések orvoslására. Ellenkezőleg: megerősíti az Országgyűlés mérlegelési jogát a tekintetben, hogy a korábban jogszerűen bejegyzett egyházak közül csak azokat ismerje el, amelyekkel továbbra is együtt kíván működni. E tekintetben megjegyzendő, hogy a korábban bejegyzett egyházak újbóli elismerésével kapcsolatban az EJEB gyakorlata megköveteli, hogy a tagállamok különösen komoly indokokkal szolgáljanak, amennyiben az új eljárásban olyan egyháztól tagadják meg az elismerést, amely nem járt el jogellenesen (kivéve azt az esetet, ha a kérelmező az újbóli elismerésről szóló döntésig egyházként működött átmenetileg). 34 A különösen komoly indokok követelménye egyértelműen nem teljesül abban az esetben, amikor az Országgyűlés egyház-elismerési döntésében központi szerepet játszik a Parlamentnek (vagy az államnak) a vallási közösségekkel való további együttműködési hajlandósága közösségi célok megvalósítása érdekében. Az Országgyűlés ugyanis a közösségi célok megvalósítása során nem köteles alkotmányos feltételek vagy emberi jogi megfontolások alapján megválogatni társadalmi partnereit. Az új alkotmányos rendelkezés központjában nem a vallásszabadság védelme áll. Az új rendelkezése arra hatalmazza fel az Országgyűlést, hogy saját céljainak megfelelően válassza meg az együttműködő egyházakat, tekintet nélkül a szabad vallásgyakorlás jogára. Amellett, hogy az Alaptörvény módosított VII. cikk (2) bekezdésébe bekerült a közösségi célok érdekében való együttműködés szándéka mint válogatási szempont, az Alaptörvény módosított VII. cikk (4) bekezdésében ugyanez a kitétel mint az egyházi jogalanyiság feltétele szerepel. Ez a kitétel olyan további feltételek mellett szerepel, mint a Magyarországon való huzamosabb működés és a társadal- FUNDAMENTUM / SZÁM TANULMÁNY / 118 mi támogatottság. Mivel egy adott egyház hivatalos elismerését megelőzően meglehetősen nehéz igazolni egy egyház fennállásának időtartamát vagy társadalmi támogatottságát, megállapítható, hogy ezek az feltételek kölcsönösen egymásra utalnak. A Velencei Bizottság a évi egyháztörvény vizsgálata során már foglalkozott a taglétszámmal és a fennállással kapcsolatos elvárásokkal, valamint az egyházi jogállás más feltételeivel, az állami együttműködési hajlandóságát mint elismerési feltételt azonban még nem volt alkalma vizsgálni. Az állami együttműködési hajlandóság mint egyház-elismerési feltétel emberi jogi szempontból különösen aggályos. Túl azon, hogy az állam együttműködési hajlandósága valamely vallási közösséggel egy tisztán diszkrecionális feltétel, ez a kitétel egyértelműen arra hívja fel az államot, hogy saját szempontjai szerint tegyen különbséget vallási szervezetek vagy közösségek között, azon az alapon, hogy azok mennyiben segítik elő bizonyos állami feladatok megvalósítását. Ez a feltétel akkor teljesül, ha az állam feladja a vallási közösségekkel szemben tanúsított semlegességét. Ez a követelmény egyértelműen sérti az állam semlegességének és pártatlanságának az Egyezmény 9. cikkéből folyó követelményét, amit az EJEB joggyakorlatában következetesen érvényesít. 35 Bár az EJEB figyelembe veszi az állam és az egyháziak közötti viszonyok változatosságát a tagállamokban, a semlegesség és pártatlanság 9. cikk szerinti követelményét azokban a tagállamokban is érvényesíti, amelyekben államegyház vagy együttműködésen alapuló berendezkedés működik. Következésképp, a magyar államot nem mentesítik a semlegesség és pártatlanság követelménye alól történelmileg erősebb kapcsolatai egyes egyházakkal. Az Alaptörvénynek a Negyedik módosítással megváltoztatott VII. cikk (2) bekezdése az Országgyűlés egyház-elismerési döntésével szemben alkotmányjogi panasznak (Alaptörvény, XXVIII. cikk (7) bekezdés) ad helyt. Ennek a jogorvoslati lehetőségnek a beillesztése az Alaptörvénybe látszólag megválaszolja a Velencei Bizottság, 36 illetve az Alkotmánybíróság 37 fenntartásait, amelyeket a Parlament döntésével szembeni hatékony jogorvoslat hiánya miatt fogalmaztak meg. Ezt a jogorvoslati lehetőséget a Negyedik módosítás szövege eredetileg nem tartalmazta, külön módosító javaslattal került a szövegbe a parlamenti vita idején. 38 Bár ez a figyelmesség üdvözlendő lehetne, a évi egyháztörvényről szóló döntésében az Alkotmánybíróság külön is foglalkozott az alkotmányjogi panasz mint esetleges jogorvoslat hatékony voltával. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy mivel alkotmányjogi panaszra csak a kifogásolt jogi norma Alaptörvénynek való megfelelését vizsgálhatja, egy alkotmányjogi panaszra induló eljárásban az Alkotmánybíróság nem lesz abban a helyzetben, hogy megvizsgálja az eljárás jogszerűségét, vagy megállapítsa a tényállást. 39 Továbbá, bár az Alkotmánybíróság alkotmányjogi panaszra vizsgálhatja a jogszabályt, nem világos, hogy ki adhatja be a panaszt. Amikor az Országgyűlés elismer egy egyházat, akkor módosítja a sarkalatos törvényt annak érdekében, hogy az egyház neve felkerüljön a listára. Ez a törvénymódosítás lehetne ugyan alkotmányjogi panasz tárgya, de a panasz elbukna, mivel a panaszos javára szól a módosítás, és nem a terhére. Ellenkező esetben, amikor az Országgyűlés megtagadja az egyházkénti elismerést, az eredményt országgyűlési határozatban teszik közzé. Mivel az országgyűlési határozat nem jogszabály, alkotmányjogi panasszal nem lehet megtámadni, mivel nem tartozik az Alkotmánybíróság hatáskörébe. Következésképp, az Alaptörvény Negyedik módosításával bevezetett szabály, amely látszólag valamelyes jogorvoslatot biztosít az Országgyűlés egyházelismerésben hozott diszkrecionális döntésével szemben, puszta illúzió. Abban az esetben biztosít jogorvoslatot, amikor nincsen rá szükség, míg éppen akkor zárja ki a jogorvoslat lehetőségét, amikor helye lenne. A bírói út hiánya a vallási közösségeket egyházi jogállásuktól megfosztó döntéssel szemben ellentétes az EJEB joggyakorlatával: az EJEB a 6. cikk (1) bekezdése alapján 1974 óta megköveteli a bírói utat a büntetőeljáráson kívül is. 40 Az EJEB kifejezetten a vallásszabadság tekintetében megállapította, hogy a bírói út hiánya egy egyházakat érintő tulajdoni jogvitában sérti az Egyezményt. 41 Következésképp megállapítható, hogy az Alaptörvénynek a Negyedik módosítással megváltoztatott VII. cikk (2) bekezdésében foglalt alkotmányjogi panasz nem biztosít ez európai emberi jogi joggyakorlatban megkívánt hatékony jogorvoslatot az állam egyházi jogállást érintő (elutasító) döntésével szemben. a politikai kampány korlátozása (a negyedik módosítás 5. cikk (1) bekezdése) A Negyedik módosítás 5. cikke korlátozza a politikai reklámtevékenységet. A beiktatott rendelkezés 12 / TA N U L M Á N Y FUNDAMENTUM / SZÁM9 általános politikai reklámtilalmat állít fel valamenynyi olyan médiaszolgáltatás esetében, amely elektronikus eszközök útján éri el a közönséget. 42 További korlátozás érvényesül a kampányidőszakban a vonatkozó törvényi szabályozás szerint a választás napját megelőző ötven napban, amikor az országos listát állító, tehát vezető politikai pártok semmilyen körülmények között nem hirdethetnek a kereskedelmi médiában, kizárólag a közmédiában van erre lehetőségük. (A módosítás szerint kivételt csak az jelentene, ha a kereskedelmi médiában ingyenesen kapnának hirdetési lehetőséget.) Ez egyúttal azt is jelenti, hogy más pártok vagy jelöltek, amelyek nem állítanak országos listát, igénybe vehetik a kereskedelmi médiát. 43 Mivel a közmédia jóval kisebb közönséget ér el, mint a kereskedelmi média, a módosítás azzal jár, hogy a legfontosabb politikai reklámok a legkevésbé nézett csatornákra szorulnak ki. A Negyedik módosítás 5. cikke azon alaptörvényi rendelkezések közé tartozik, amelyeket az Alkotmánybíróság bizonyosan megsemmisítene, ha az nem vált volna az Alaptörvény részévé, illetve azt nem védené a szintén a Negyedik módosítással beiktatott szabály, miszerint az AB az Alaptörvény rendelkezéseit nem vetheti tartalmi kontroll alá. Ráadásul a módosítás szövege egyértelműen szembemegy az Alkotmánybíróság januári határozatának 44 megállapításaival, amelyek ezt a korlátozást már kifejezetten alkotmányellenesnek találták. A szabályozás célja itt is mint a módosítás számos rendelkezése esetében az alapjogok korlátozása. Nehéz a módosítást a vonatkozó jogszabályi környezet nélkül megérteni és értelmezni. A beiktatott szövegben említett sarkalatos törvény a választási eljárásról szóló törvény. 45 Ennek a tekinthető a politikai kampány korlátozásáról szóló rendelkezés archetípusának, innen került át a tilalom alaptörvényi szintre a Negyedik módosítással. Eredeti formájában a törvény nem tartalmazta ezt a kizáró szabályt. 46 Amikor először bekerült a tervezet szövegébe, a törvény a választásokat felügyelő legfőbb szervnek, a Nemzeti Választási Bizottságnak széles mérlegelési lehetőséget biztosított volna a politikai reklámidő elosztásában a mennyiség, az időzítés és a gyakoriság tekintetében is, bár a szöveg előírta volna, hogy a politikai reklámidőt valamennyi szereplő számára azonos feltételekkel kell biztosítani. 47 A Bizottság hét tagját a Parlament kétharmados többséggel választja, amely a jelenlegi körülmények között kizárólagos kormányzati támogatottságú tagokat jelenthet, akik a mandátumuk és megválasztásuk időpontja alapján a soron következő három országgyűlési választás során is kizárólagos döntési helyzetben lesznek. A választási eljárási törvény szövegéhez benyújtott módosító javaslat végül úgy rendelkezett, hogy médiaszolgáltatónként egyenlő időt kell az egyes pártok rendelkezésére bocsátani. 48 Az Országgyűlés ezt a változatot fogadta el 2011-ben, és ez került a köztársasági elnökhöz is aláírásra. 49 A köztársasági elnök a választási eljárási törvény előbb ismertetett korlátozását más rendelkezésekkel együtt alkotmányellenesnek tartotta, ezért az Alkotmánybírósághoz fordult, amely egyetértett az indítvánnyal, és a véleménynyilvánítás és a sajtószabadság korlátozását diszkriminatívnak és aránytalannak ítélte. A tárgyban született határozat indokolása szerint azért, mert egyrészt eltérően kezeli a pártlistákon szereplő és azon nem szereplő pártokat, másrészt a politikai kampány szabályozásának céljával a megengedett hirdetési felületek típusai alapján válogatva túlságosan szűk keretek közé szorította vissza a politikai reklámokat. Amikor a kormánytöbbség újra megszavazta a korlátozást, immár az Alaptörvény szintjére emelve, a módosítás egyszerre írta felül a köztársasági elnök és az Alkotmánybíróság érveit. 50 Az Alkotmánybíróság megjegyezte, hogy a korlátozás éppen a társadalom legszélesebb körét elérő médiaszolgáltatókat, a magántelevízió-társaságokat zárja ki. A határozat a véleménynyilvánítás szabadságát és a média szerepének fontosságát szem előtt tartva elemezte a korlátozás célját, és arra a következtetésre jutott, hogy a kampányt a közmédiára szűkítő szabályozás nem szolgálhatja a kampánykiadások csökkentését vagy a kiegyensúlyozott kampányt. Az Alkotmánybíróság szerint az is alátámasztja, hogy a korlátozás diszkriminatív és aránytalan, hogy nem találunk hasonló kizáró szabályt a(z elektronikus) médiaszolgáltatásokon kívül. 51 A határozat szerint a politikai reklámok kitiltása a filmszínházakból ami része volt az eredeti szabályozásnak, de az Alaptörvény módosításába nem került bele még kevésbé hozható kapcsolatba a törvény kinyilvánított céljával, ezért ezt a korlátozást is megsemmisítette. Az Alkotmánybíróság a politikai kampány korlátozása kapcsán nem nyúlt európai normákhoz, bár a választói regisztráció vizsgálatánál hivatkozott a strasbourgi esetjogra. Tény, hogy nincs európai konszenzus a politikai reklámok szabályozásában. 52 Ugyanakkor találunk irányadó esetjogot az Emberi Jogok Európai Bíróságának gyakorlatában. A TV Vest AS és a Rogaland Pensjonistparti Norvégia elleni ügyében a Bíróság egyezménysértőnek ítélt egy, az Alaptörvény Negyedik módosításához hasonló politikaikampány-korlátozást. FUNDAMENTUM / SZÁM TANULMÁNY / 1310 Talán még fontosabb, hogy az Emberi Jogok Európai Bírósága nem fogadta el, hogy a korlátozás alkalmas a megfogalmazott célok a kampányköltségek és a donoroktól való függés csökkentése mellett a tisztességes, kiegyensúlyozott kampány és a választások tisztaságának elérésére. Miközben az Alkotmánybíróság által vizsgált törvény két elemében különbözött a norvég szabályozástól teljes tilalom helyett részleges és célzott tiltás a Negyedik módosítás kapcsán a kormányzat által hangoztatott érvek (a kampányköltségek csökkentése és az esélyegyenlőség biztosítása ) lényegében megegyeznek. Érvényes tehát a strasbourgi bíróság megállapítása: Ezek kétségkívül releváns célok, de a Bíróság nincs meggyőződve, hogy elegendőek a panaszolt korlátozások igazolásához. 53 Az Egyezmény 10. cikkére kiterjedő vizsgálat mellett az aránytalanság és a diszkrimináció felmerülhet a magán-médiaszolgáltatóknak az Európai Unió Alapjogi Chartája 16. cikkében biztosított jogaival összefüggésben is. Az Alkotmánybíróság döntését követően a törvényt a szükséges módosításokkal újra elfogadta az Országgyűlés. Ezek a módosítások, amelyek hasonló helyzetben általában arra irányulnak, hogy az új szöveg már figyelembe vegye az alkotmányos korlátokat és az Alkotmánybíróság döntését, ebben az esetben kisebb eltérésekkel az eredeti, már alkotmányellenesnek talált korlátozásokat léptetik újra életbe, ráadásul a Negyedik módosítással azokat az Alaptörvény szintjére emelve. Az új törvényszöveg fenntartja az egyenlő feltételek és a műsoridő egyenlő (egyenlő időtartamban és egyenlő alkalommal történő) elosztásának követelményét. A módosítás továbbra is érvényesíti a két országos listát állító és azt nem állító jelölti csoport közötti különbségtételt. 54 Röviden: a Negyedik módosítás felülírja az Alkotmánybíróság döntését, és az Alaptörvény módosítása alapján a korlátozó szabályok bekerültek a választási eljárási törvénybe is, visszaállítva azt a helyzetet a politikai kampány szabályozását illetően, amelyet néhány hónappal korábban az Alkotmánybíróság alaptörvény-ellenesnek talált. Az aránytalanság és a diszkrimináció alkotmánybírósági és strasbourgi vizsgálatát ismerve nem meglepő, hogy a kormányzat az újra bevezetett korlátozást minden irányból védeni kívánta; ennek fontos eleme az Alaptörvény Negyedik módosításának 12. (2) bekezdése, amely megtiltja az Alkotmánybíróságnak, hogy az Alaptörvény módosításait tartalmi kontrollnak vesse alá. több mint két Évtized igen hosszú idó szak ahhoz, hogy a szóban forgó bú ncselekmények tekintetében az elévülés rendjét meg lehessen változtatni. politikai beszéd a nemzet méltóságának És a közszerepló k m É lt Ó s Ág Á na k korlátai között (a negyedik módosítás 5. cikk (2) bekezdése) A Negyedik módosítás hivatalos fordítása szólásszabadságot ( freedom of speech ) említ, bár a magyar eredetiben véleménynyilvánítási szabadság szerepel. Az Alaptörvény véleménynyilvánítási klauzulájának Negyedik módosítás általi kiegészítése már első ránézésre is gyanút kelt: a kiegészítésekkel az alkotmányi rendelkezés bekezdéseinek száma hatra emelkedik, így alapjogi garanciának szokatlanul hosszú. Ez annál is inkább figyelemre méltó, mivel az Alaptörvény egy másik, általános rendelkezésben szabályozza az alapvető jogok korlátozásának lehetséges körét és módját. 55 A politikai hirdetések előzőleg vizsgált korlátozása után mondja ki a következő módosítás, 56 hogy a szólásszabadság (véleménynyilvánítási szabadság) gyakorlása nem irányulhat mások emberi méltóságának megsértésére. A következő rendelkezés 57 mondja ki, hogy a szólás (véleménynyilvánítás) szabadságának gyakorlása nem irá nyulhat a magyar nemzet, valamint nemzeti, etnikai, faji vagy vallási közösségek méltóságának megsértésére. A Parlamentnek eredetileg benyújtott szűkszavú indokolás szerint (amely amúgy jelentősen eltér a Velencei Bizottsághoz benyújtott Technikai megjegyzés -től) a módosítás 58 alaptörvényi szinten kívánja rögzíteni, hogy a véleménynyilvánítási szabadság külső korlátja lehet az emberi méltóság, másrészt meg kívánja teremteni az alkotmányos alapjait annak, hogy a közösségek méltóságának megsértése esetén polgári jogi eszközökkel lehessen szankcionálni a gyűlölködő megnyilvánulások bizonyos eseteit. Az Alkotmánybíróság erre vonatkozó korábbi gyakorlata világossá tette, hogy törvényi szinten nem biztosítható hatékony fellépés a gyűlöletbeszéddel szemben, ezért azt az Alaptörvény módosításával indokolt megalapozni. A Javaslat a rendelkezésben felsorolt közösségek méltóságát sértő közlésekkel szemben igénybe vehető jogi eszközök kialakításának az alkotmányos szabályait rögzíti. A hazai bíróságok egységesnek mondható jogalkalmazási gyakorlata a személyiségi jogok megsértését csak abban az esetben tartja megállapíthatónak, ha a jogsértő magatartásából közvetlenül vagy közvetve, de egyedileg megállapítható a sértett személye. Ily módon, 14 / T A N U L M Á N Y FUNDAMENTUM / SZÁM11 ha valaki a gyűlöletbeszéd címzettjének tekinti magát, de a személye a gyűlölködő megnyilvánulás alapján nem válik egyedileg beazonosíthatóvá, elesik a polgári jogi igényérvényesítés lehetőségétől. A Javaslat ezért rögzíti, hogy a véleménynyilvánítás szabadságának a gyakorlása nem irányulhat a magyar nemzet, a nemzeti, etnikai, faji vagy vallási közösségek méltóságának a megsértésére. A Javaslat alapján az ilyen, közösségeket érintő megnyilvánulások esetén lehet az emberi méltóság megsértése miatti igényeket bíróság előtt érvényesíteni. A Javaslat alapján lehetőség nyílik arra, hogy a polgári jog szabályai szerint a sérelmet szenvedettek személyiségi jogaik megsértése miatt fellépjenek. A Velencei Bizottsághoz benyújtott magyarázat ( Technikai megjegyzés ) 59 amelyet egy meg nem jelölt személy egyes szám első személyben írt ettől valamelyest eltérő indokokat hoz fel a módosítás mellett. Először is, a Megjegyzés az Alkotmánybíróság 36/1994. (VI. 24.) AB határozatára hivatkozik annak alátámasztásául, hogy az emberi méltóság, amely alkotmányos védelem alatt áll, a véleménynyilvánítási szabadság korlátja lehet. Ez az indokolás annyiban ironikus, hogy az idézett AB határozatot együtt minden más AB határozattal 1990 és 2011 között ugyanez az al kot mánymódosítás törölte. Mindenesetre, az új korláto zó bekezdés beiktatása (i) vagy redundáns, amen nyiben a magyar jog már amúgy is megengedi a véleménynyilvánítás korlátozását az emberi méltóság nevében, (ii) vagy a véle ménynyilvánítási szabadság korábbi védelmi szintjének csökkentésére irányul. Az új bekezdés értelmezhető redundánsként (i), mivel az emberi méltóságról az Alaptörvény II. cikke kimondja, hogy sérthetetlen, és az I. cikk megengedi alapvető jog korlátozását más alapvető jog érvényesülése vagy valamely alkotmányos érték védelme érdekében. Így nincsen szükség további rendelkezésre, amely kimondja, hogy az emberi méltóság a véleménynyilvánítási szabadság korlátja lehet. Következésképpen valószínű, hogy minden észszerű alkotmányértelmező szerv, végső soron pedig az Alkotmánybíróság, a véleménynyilvánítási klauzula módosítását a korábbi jogi helyzet megváltoztatásaként fogja értelmezni (ii). Összességében az is valószínű, hogy a módosítást a véleménynyilvánítás védelmi szintje leszállításaként, és nem pedig emeléseként fogják értelmezni. Technikailag a védelem két módon csökkenthető. Először, az értelmező tekintheti az új bekezdést az I. cikk (3) bekezdésében foglalt általános korlátozási szabály alóli kivételként, amely alapvető jog korlátozását csak a feltétlenül szükséges mértékben, az elérni kívánt céllal arányosan, az alapvető jog lényeges tartalmának tiszteletben tartásával engedi meg. Egy ilyen értelmezés azonban nyilvánvalóan nemzetközi emberi jogi standardokba ütközne, különösen az EJEB gyakorlatába, hiszen megengedne olyan korlátokat is, amelyek nem szükségesek egy demokratikus társadalomban. Különben nem lett volna szükséges maga a módosítás. Másodszor, a véleménynyilvánítási szabadság védelmének csökkentéséhez jut el az a második lehetséges értelmezés is, amely az emberi méltóság hatókörét az egyénről a csoportra tágítja ki, ezzel húsz év alkotmányértelmezését rontva le. Az emberi méltóság alkalmazhatóságának egyénen túlra, csoportra való kiterjesztése az egyéni jogok megvalósítását számos kihívás elé állítja; túl azokon a veszélyeken is, amelyeket a véleményszabadság számára egy ilyen kiterjesztés jelent. A véleménynyilvánítási szabadság védelmének csökkentése bizonyossággal megtörténik a IX. cikk új (5) bekezdésében foglalt közösségek méltósága tekintetében. Szemben a Technikai megjegyzés által sugalltakkal, ez eddig nem volt elfogadható alkotmányos indok a véleménynyilvánítás korlátozására sem Magyarországon vagy Európában általában, sem például Németországban. Az Alkot mánybíróság gyakorlata ebben a tekintetben egy vagy két apró kivétellel meglehetősen konzisztens volt ben ugyanakkor az AB a közösségek méltóságára alapozva hagyta jóvá az önkényuralmi jelképek büntetését. Azóta azonban az AB következetesen elvetette a közösségek méltóságának védelmére alapozott alkotmányjogi érvet. Az AB gyakorlata ebben az ügyben a 4/2013. (II. 21.) AB határozatban kulminált, amely a szélsőséges szimbólumok használatát tiltó rendelkezést alkotmányellenesnek nyilvánította. A korábbi döntés felülbírálatával egyrészt helyreállt az összhang húsz év alkotmányértelmezésében, másrészt az új határozatot nyilvánvalóan befolyásolták az EJEB magyar joggal kapcsolatos hasonló döntései. 60 Ez is hozzájárulhatott ahhoz, hogy a véleménynyilvánítási szabadság közösségi méltóság nevében való korlátozását most bele kellett írni az alkotmányba. Meg kell jegyezni, hogy a Német Szövetségi Alkotmánybíróság különösen óvatosan viszonyul a meghatározatlan, nagy csoportok tagjaival szembeni gyűlöletbeszéd jogi szankcionálhatósága elismeréséhez (lásd különösen a Tucholsky-döntést 61 ). Ennek az óvatosságnak pontosan az az indoka, hogy közösségi igények ilyen elismerése a kormányzattal kapcsolatos kritika korlátozásába csaphat át. Ez az érv független attól, hogy az alkalmazandó szankciót a büntetőjog vagy a polgári jog tartalmazza. Továbbá, az ilyen kísérletek a sérthetetlen emberi mél- FUNDAMENTUM / SZÁM TANULMÁNY / 1512 tóság fogalmát olyan mértékig tágítják ki, hogy az elveszti minden jelentését. Ezzel a kiterjesztéssel az emberi méltóság védendő értékből kikényszerítendő korláttá válik. A méltóságvédő német AB nem menne ilyen messzire. A holokauszttagadás-ügy 62 hamis tényállításról (amelyet egészen odáig nem is tekintettek a véleményszabadság alá esőnek), nem pedig véleménynyilvánításról szólt, és éppen a holo ka uszttagadás tényszerű hamissága, nem pedig sértő volta az, ami a túlélők emberi méltóságának sérelmét okozza: a holokauszt tagadása a túlélők, illetve a túlélők és áldozatok hozzátartozói identitásának egy részét tagadja. A német bíróság ezen túl olyan esetekben állapítja meg az emberi méltóság sérelmét, amelyekben személyeket (egy csoport egyéni tagjaiként például a lengyeleket 63, vagy konkrét egyénként például Joseph Straußt 64 ) állatokkal tekintenek egyenlőnek, vagy más módon nyilvánítanak szubhu mánnak. Tehát nem a kiváltott felháborodás, undor vagy fájdalom tesz egy kifejezést az emberi méltóság nevében korlátozhatóvá, hanem az egyén emberségének vagy személyiségének tagadása; ezt foglalja ugyanis magában az, ha egy egyént totalizáló módon egy csoport tagjává redukálnak. Az emberi méltóság Európában általában az egyéni személyiséget védi, nem egy közösséget, és nem a többségi közösséget vagy a politikai nemzetet, ahogyan a magyar alkotmánymódosítás most teszi. Faji, etnikai, vallási vagy szexuális kisebbségek elleni verbális támadásokat a kifejezés következményei miatt lehet szabályozni, mint pl. erőszak, rendbontás, vagy az alkotmányos berendezkedés veszélyeztetése (a militáns demokrácia - vagy az önvédő jogállam - érvelés alapján). De az EJEB még ebben az utóbbi tekintetben is részletes irányelveket dolgozott ki, amelyek szigorúan behatárolják a politikai beszéd szabályozhatóságának körét. Például a Stankovdöntésben 65 az EJEB kimondta, hogy a szecesszió (területek elszakadása) propagálását az Egyezmény védi. A véleménynyilvánítási szabadság alkotmányos garanciájának tehát biztosítania kell, hogy az ilyen tárgyú vitatott beszéd védett legyen. Ezzel szemben azonban a magyar alkotmány ma bátorítja (ha nem éppen megköveteli, legalább egy értelmezésben), hogy a magyar nemzet méltóságát tiszteletben tartsák és védelmezzék. Ennek megsértése lenne az a szakadár érvelés, miszerint a magyar nemzet valójában két vagy több nemzet, és az a lenne a legjobb, ha útjaik elválnának. Európában általában akkor tűrik meg a szólás korlátozását, amikor a többségi szólás korlátozása teszi lehetővé, hogy attól eltérő nézeteket is meg lehessen hallani, vagy amikor egy hátrányos helyzetű kisebbségi csoportot valamely beszéd jelentősen veszélyeztet. Ezzel szemben itt az egyén szabad kifejezéshez való jogát most a többségi és kormányzati érdekek nevében lehet majd korlátozni, amelyek éppen azok az érdekek, amelyekkel szemben a véleménynyilvánítás szabadságát meg kell védeni. Ráadásul az Alaptörvény preambulumából és más deklarációiból a kulturális nemzet fogalmának használata sejlik fel. Így a helyzet akár rosszabb is lehet: a lakosság egy része, az etnikai kisebbségek elveszthetik jogukat a többségi kulturális nemzet kritizálására. Egy ilyen értelmezés annál inkább is valószínű, mivel a Büntető Törvénykönyv közösség tagja elleni erőszakot tiltó rendelkezését gyakran akkor alkalmazzák, amikor romák okoznak sérelmet nem romáknak. Ezzel egyidőben feltűnően ritkán születik gyűlöletbűncselekményt megállapító ítélet olyan esetekben, amikor romák az áldozatok. Egy ilyen politikai környezetben az alkotmány többet is tehetne, mint hogy az előítéletes gyakorlatot szentesíti, és még ki is terjeszti a magánjogra. A Technikai megjegyzés -ben foglalt állásponttal ellentétben, nem védhető alkotmányos érvként az, hogy ha a Btk.-ban szereplő jogi megoldás rossz, akkor azt be kell emelni a Ptk.-ba is, és végül alkotmányos szinten is szentesíteni kell. A koherenciának vannak érdemei a jogban, de nem akkor, amikor a koherencia alapvető jogok súlyos és indokolatlan korlátozását szilárdítja meg. A magyar nemzet méltóságának védelme végül természetesen azért is problematikus, mert dermesztő hatással lehet a politikai beszédre, illetve a közügyekkel kapcsolatban öncenzúrára sarkallhat. A közügyek szabad megvitatása pedig a véleménynyilvánítási szabadság központi magvát jelenti a magyar AB, az EJEB és a legtöbb alkotmányos demokrácia bíróságai szerint. Csak tetézi a problémát, hogy az új rendelkezés nem tartalmaz kivételt sem a politikai kritika, sem például a művészet szabadsága tekintetében. Továbbá, a IX. cikk új (4) bekezdése, azaz a véleménynyilvánításnak általában a méltóság alá vetése szintén a politikai beszéd korlátozásának irányába mutat. Ugyan az emberi méltóságot a korábbi alkotmánybírósági gyakorlat is a vélemény nyilvánítási szabadság korlátjának tekintette, a Technikai megjegyzés által idézett határozat óta az is nyilvánvaló volt, hogy a közhivatalnokoknak, politikusoknak és más közszereplőknek több kritikát, akár becsmérlést is el kell viselniük, mint a magánszemélyeknek. A hatóságokról, hivatalnokokról vagy politikusokról tett becsmérlő értékállítások egyáltalán nem voltak büntethetők e joggyakorlat értelmében, és a becsmérlő hamis tényállítások is csak akkor, ha az állítást nyilvánosságra hozó tudatában volt az állítás valótlanságával, vagy ha gondatlanul megszegte hivatásának szabályait. 66 Azonban az Alkotmánybí- 16 / T A N U L M Á N Y FUNDAMENTUM / SZÁM13 róság korábbi esetjogának hatályon kívül helyezésével többé nem világos, hogy ez az értelmezés továbbra is, azaz annak ellenére is irányadó-e, hogy a kulcsdöntést, amelyre a kormányzat hivatkozik, törölték. A Negyedik módosítás éppenséggel irányulhat ennek a joggyakorlatnak a felülbírálatára, hogy így ágyazzon meg a Ptk. új normája alkotmányba emelésének. Az új Ptk a szerint (címe: Közéleti szereplő személyiségi jogának védelme) a közügyek szabad vitatását biztosító alapjogok gyakorlása a közéleti szereplő személyiségi jogainak védelmét méltányolható közérdekből, szükséges és arányos mértékben, az emberi méltóság sérelme nélkül korlátozhatja. Ez a rendelkezés nem törekszik a két igény méltányos egyensúlyára amint azt az EJEB joggyakorlata megköveteli (vagy praktische Konkordanz -ra, amint a német joggyakorlat megköveteli). Ehelyett, itt a beszélő az állam, az emberi jogi jogviszonyok vádlottjának pozíciójába kerül: a beszélő csak annyiban korlátozhatja egy másik beszélő személyiségi jogát, amennyiben az szükséges és arányban áll valamely meghatározatlan közérdekkel. Ez a megoldás megfordítja a véleménynyilvánítási szabadság és a politikusok személyiségi jogai közti viszonyt az eddigihez képest, ily módon szembekerülve mind az EJEB, 67 mind a magyar AB most törölt joggyakorlatával. Amint látható, a véleménynyilvánítási szabadsággal kapcsolatos új alaptörvénybeli rendelkezések magukban hordozzák annak a nagyon is valós veszélyét, hogy a korábbi, magas szintű védelmet garantáló joggyakorlatot a feje tetejére állítják. A Ne gyedik módosítás amellett, hogy új korlátoknak veti alá a véleménynyilvánítás szabadságát a csoportméltóság és a nemzet méltósága nevében, valamint eltörli az Alkotmánybíróság teljes 2012 előtti joggyakorlatát, megnyitja az utat az előtt is, hogy az új alkotmányt hozzák összhangba az aggályos új Ptk.-val és nem fordítva. a felsó oktatási intézmények autonómiájának korlátozása (a negyedik módosítás 6. cikke) A felsőoktatási intézmények autonómiáját garantáló alkotmányos előírás, az Alaptörvény X. cikk (3) bekezdésének új szövege, amelyet a Negyedik módosítás 6. cikke egészített ki, megteremtette annak lehetőségét, hogy a központi kormányzat szélesebb körben szóljon bele a felsőoktatási intézmények működésébe: Az állami felsőoktatási intézmények gazdálkodási rendjét törvény keretei között a Kormány határozza meg, gazdálkodásukat a Kormány felügyeli. Ezt a betoldást ugyanezen bekezdés módosítással nem érintett szövegrészével együtt kell értelmezni: A felsőoktatási intézmények a kutatás és a tanítás tartalmát, módszereit illetően önállóak, szervezeti rendjüket törvény szabályozza. A módosítás felrúgja a kényes egyensúlyt az állami beavatkozás legitim a költségvetési finanszírozással igazolható mértéke és az egyetemek, főiskolák megfelelő működéséhez szükséges intézményi autonómia között. Ezzel veszélybe kerülhetnek az autonómiával védett egyéni jogok is, például a gondolat, a szólás, a művészet és tudomány szabadsága, továbbá az (egyéni meggyőződés szerinti) oktatáshoz való jog, ahogy azokat az Emberi Jogok Európai Egyezménye Első kiegészítő jegyzőkönyvének 2. cikkei; az Európai Unió Alapjogi Chartájának 10., 11., 13. és 14. cikke; a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányának 18. és 19. cikkei és a Gazdasági, Szociális és Kulturális Jogok Nemzetközi egyezségokmányának 13. cikke garantálja. Az egyetemi autonómia a közös európai hagyomány része, és mint ilyen, hosszú múltra tekint viszsza. Ahogy azt Dr. Per Nyborg, az Európa Tanács Felsőoktatási és Kutatási Bizottságának elnöke megfogalmazta, a széles körű intézményi autonómia feltételezi, hogy a részletek eldöntését az intézményekre magukra lehet hagyni, és ha a törvényeket ennek szellemében módosítják, az további változásokhoz vezethet. Sőt, az intézményi autonómia és a számonkérhetőség közötti megfelelő egyensúlyt megtaláló, hatékony felsőoktatási törvény csak azt szabályozza, amit feltétlenül szükséges, és aminek a szabályozása más módon nem lehetséges. 68 A bizottsági elnök azt is hozzátette, hogy miközben az intézményi autonómia lényegi eleme a bolognai folyamatnak, 69 a cél nem az, hogy maximalizáljuk az autonómiát, hanem az, hogy az megfelelő egyensúlyba kerüljön a társadalmi számonkérhetőséggel. Az állam és az intézmény kapcsolatának valamennyi vetületét figyelembe kell vennünk ahhoz, hogy meghatározzuk, hogy egy egyetem mely körben rendelkezik autonómiával az állammal szemben, vagy hogy egy kapcsolat felborította-e az érdekek megfelelő egyensúlyát. 70 Ahogy az Európai Bizottság Oktatási és Kulturális Főbiztosságának jelentése fogalmaz, az intézményi autonómia egy korlátozott fogalom, amely igencsak vitatott, és számos aspektusa van. 71 Megfigyelhető egy általános, a növekvő pénzügyi autonómia felé mutató tendencia, amely a források belső felosztása terén teljes szabadsághoz vezet a felsőoktatási intézményekben, a nagyobb átlátha tóságot FUNDAMENTUM / SZÁM TANULMÁNY / 1714 az alaptörvénynek a negyedik módosítással megváltoztatott vii. cikk (2) bekezdésében foglalt alkotmányjogi panasz nem biztosít ez európai emberi jogi joggyakorlatban megkívánt hatékony jogorvoslatot az Állam egyházi jog- ÁllÁst Érintó (elutasító) döntésével szemben és a finanszírozási mechanizmusok egyszerűsödését hozó fejleményekkel együtt, 72 miközben észlelhető az a trend, hogy csökken a közvetlen kormányzati beavatkozás a felsőoktatásba bizonyos területeken, és ezzel együtt megfelelően erősödik az intézményi autonómia. 73 Az Európa Tanács Felsőoktatási és Kutatási Osztálya azt hangsúlyozta a felsőoktatás-politikával foglalkozó ajánlásaiban, hogy az intézményi auto nómia szükséges az akadémiai szabadság biztosításához, amely pedig a felsőoktatás egyik alapvető ér téke. 74 Ez egyúttal azt is jelenti, hogy az autonómia nem önmagában vett érték. Mindebből következik, hogy folyamatos kihívást jelent megtalálni az egyensúlyt a versengő érdekek között. Miközben a számottevő pénzügyi és gazdasági autonómia az intézményi autonómia materiális alapja, az autonómiának felelősségi és átláthatósági garanciákkal együttesen kell érvényesülnie. A kormányzat általában az intézményi autonómia működését megfelelő rugalmassággal biztosító jogszabályi környezet meghatározásáért felelős. Az intézményi autonómia kérdésének összetettsége ellenére 75 kijelenthető, hogy a felsőoktatási intézmények függetlensége Európában széles körben elismert fogalom. A Magna Charta Universitatum egy rektorok által 1988-ban elfogadott dokumentum hangsúlyozza, hogy a társadalmakon belül az egyetem autonóm intézmény. 76 Az európai oktatási miniszterek által Bolognában tíz évvel később elfogadott nyilatkozat szerint az egyetemek függetlensége és autonómiája biztosítja a tudományos fejlődést, valamint az oktatási és kutatási rendszer folyamatos alkalmazkodását a változó igényekhez, a társadalom elvárásaihoz. 77 Az állami beavatkozás számos formát ölthet, és a legfontosabb kérdés az, hogy a nemzeti kormányzatoknak a gyakorlatban döntő, az autonómiát felülíró beleszólása van-e az egyetemek belső döntéseibe. Szélsőséges esetben az állam bármelyik eszközzel keresztülhúzhatja az autonómiát, [például] a kinevezési jog gyakorlásával. Vagy megvalósulhat ugyanez a szabályozáson keresztül érkező általános nyomásgyakorlással: olyan intézkedések sorozatával, amelyek egyenként nem, csak összességében minősülnek az autonómia elnyomásának. 78 Az Alaptörvény már eredeti formájában is korlátozóbb szabályozást tartalmazott az intézményi autonómia lehetséges mértékéről, mint a korábbi alkotmányos status quo. Mégis, az egy évvel korábbi Alaptörvény is sokkal nagyobb egyetemi autonómiát biztosított, mint a Negyedik módosítás. A felsőoktatási intézmények már kizárólag a kutatás és tanítás tartalmát, módszereit illetően önállóak ; szervezeti rendjük meghatározása a törvényhozóra tartozik. A megnövekedett kormányzati kontroll felé történő elmozdulás jelenik meg az új, 2011-ben elfogadott felsőoktatási törvényben is, amely pedig jól illeszkedik az általános központosítási törekvések, illetve az autonóm intézményekkel szembeni általános kormányzati bizalmatlanság szélesebb kontextusába. Az intézményi autonómia további korlátozása tartalmi érvek alapján is kritizálható, de ez önmagában nem jelentene alkotmányossági problémát. Önmagában azonban az a tény, hogy ez a szabály belekerült az Alaptörvénybe, mutatja a kormánytöbbség beismerését: nem biztos, hogy az állami beavatkozás tervezett kiszélesítése kiállná az alkotmányosság próbáját a fennálló alkotmányos környezetben; minden további, az alkotmányos korlátozásokat visszanyeső próbálkozás ellenére. 79 A kifejezetten a felsőoktatási intézményi autonómiát érintő módosítás megalapozza azt a félelmet, hogy a kormányzat a korábbi alkotmányos korlátokon túlnyúlva kíván beleszólni az intézmények működésébe, amely hatásával felülírja a korábban garantált autonómiát. Bár a korábbi alkotmányban nem volt szövegszerű utalás a felsőoktatás és annak intézményei autonómiájára, az Alkotmánybíróság esetjoga biztosította a szükséges védelmet. Az Alkotmánybíróság korábbi döntései megállapították, hogy a felsőoktatáshoz való jog az emberi méltósághoz való jog része, és hogy a felsőoktatási intézmények működése a kultúrához való jog intézményi garanciája. 80 Az Alkotmánybíróság kimondta továbbá, hogy a felsőoktatási intézmények autonómiája a tudományos és oktatási szabadság alapvető garanciája, és hogy az autonómia fenntartása állami kötelezettség. 81 Az ezt kimondó határozat a gazdasági autonómiát a költségvetés elfogadására, a pénzügyi eszközök felhasználására vonatkozó hatáskört az intézményi autonómia szerves részeként sorolta fel. Az Alkotmánybíróság az akadémiai szabadságot úgy értelmezte, hogy az magában foglalja az állam tevőleges kötelességét, hogy megfelelő intézményi garanciákkal biztosítsa az akadémiai tevékenység külső befolyástól mentes gyakorlását. Miközben az ál- 18 / T A N U L M Á N Y FUNDAMENTUM / SZÁM15 lam legitim módon állíthat fel olyan kereteket, amelyek ösztönzik az intézményeket, hogy hatékonyan használják fel forrásaikat, a gazdasági döntések befolyásolása nem üresítheti ki az autonóm hatáskörök gyakorlását. A módosítás megítélése szempontjából lényeges kitérni arra, hogy az Alkotmánybíróság korábbi esetjogában foglalkozott a gazdasági autonómiával, és arra a következtetésre jutott, hogy egy olyan külön szerv a gazdasági tanács felállítása, amely pénzügyi kérdésekben egyes területeken vétójogot gyakorolhat, ellentétes az intézményi autonómiával. Az Alkotmánybíróság úgy vélte, hogy ez a megoldás sértheti a tudományos és oktatási autonómiát is, és annak ellenére találta alkotmányellenesnek a szabályozást, hogy az említett tanács tagjainak többségét a szenátus, az egyetem legfőbb autonóm döntéshozó szerve választotta arra hivatkozással, hogy az oktatásügyi miniszter által kijelölt tagok is szavazhattak. 82 Az Alaptörvény Negyedik módosítása két vonatkozásban megy túl a korábban alkotmányellenesnek minősített előíráson: a kormányzati beleszólás valamennyi pénzügyi kérdésre kiterjeszthető, valamint a kormányzat közvetlenül és teljes mértékben gyakorolja ezt a hatáskört, tehát maradéktalanul elvonhatja a döntés jogát az egyetem autonóm intézményeitől. Egyelőre nem ismert, hogy milyen mértékben érvényesül ez a pénzügyi kérdésekben megjelenő állami beavatkozás, vétójog vagy egyedi, tanszéki döntések átvétele a kiadások, megbízatások, kinevezések, kutatási támogatások meghatározása stb. során. Sok múlik a módosítás alapján elfogadott tényleges szabályozástól, de az már most világos, hogy a közvetlen állami beavatkozás általános nem konkrét esetekre korlátozott lehetőségének megteremtése felrúgja azt a kényes egyensúlyt, amelynek a felsőoktatás felelősségét és autonómiáját jellemeznie kellene. Ahelyett, hogy a kormányzat a felsőoktatás jogi-pénzügyi környezetének kialakításával kapcsolatos hatáskörét használná, közvetlen kézi vezérlésre tér át. A kormány a Technikai megjegyzés -ben és a módosítás tervezetének eredeti indokolásában azzal érvelt, hogy az új előírás nem érinti a kutatási és oktatási autonómiát tekintve, hogy az autonómiával járó jogok gyakorlása nagyban függ a pénzügyi eszközöktől, nehéz elképzelni, hogy ez így legyen. Az utóbbi évek költségvetési megszorításait és miniszteri döntései ismeretében 83 lehet azzal érvelni, hogy a módosítás csak fenntartja és szentesíti a közvetlen kormányzati beavatkozások gyakorlatát, amikor egy fontos alkotmányos garanciát szüntet meg. De ez aligha lehet érv a módosítás mellett. a hallgatói szerzó dé s e k És a röghöz kötés alkotmányosítása (a negyedik módosítás 7. cikke) Az Alaptörvény 4. módosításának 7. cikke alapján az Alaptörvény XI. cikke a következő (3) bekezdéssel egészül ki: Törvény a felsőfokú oktatásban való részesülés anyagi támogatását meghatározott időtartamú olyan foglalkoztatásban való részvételhez, illetve vállalkozási tevékenység gyakorlásához kötheti, amelyet a magyar jog szabályoz. A bekezdéssel kapcsolatban megfogalmazható aggályok sokrétűek. Egyrészt ehelyütt is tetten érhető az Orbán-kormány parlamenti többsége által rutinszerűen alkalmazott azon gyakorlat, amely az alkotmányos normák proliferációját eredményezi: az Alaptörvény szövegébe betonoznak be kiemelt alkotmányos védelmet vagy kodifikációt nem igénylő, a mindenkori parlamenti többség által egyszerű törvényben szabályozandó szabályokat. 84 Másrészt, ugyancsak hasonlóan az alkotmánymódosító csomag több rendelkezéséhez, a szabályozás célja nem más, mint egy várható, a hatályos szabályozást hatályon kívül helyező alkotmánybírósági határozattal szembeni megelőző csapás. Ahogy egy vezető jogvédő szervezetek által készített elemzés 85 rámutat, a hallgatói szerződéseket eredetileg egy 2012 januárjában elfogadott kormányrendelet szabályozta, amely arról rendelkezett, hogy az állami finanszírozású képzésben részt vevő hallgatók a diploma megszerzését követően meghatározott ideig Magyarországon kötelesek dolgozni, ellenkező esetben vissza kell fizetniük a képzés költségét az államnak. Az alapvető jogok biztosának beadványára az Alkotmánybíróság 32/2012. (VII. 4.) számú határozatában formai indokok alapján alkotmányellenesnek találta a szabályozást, és megsemmisítette. A határozat meghozatalának napján a Parlament oktatási bizottsága a felsőoktatási törvény módosítását javasolta, a kormányrendeletben foglalt szabályok szó szerinti szövegének átültetésével. Így a nemzeti felsőoktatásról szóló évi CCIV. törvény rendelkezik arról, hogy a hallgatók kötelesek az oklevél megszerzését követő húsz éven belül az állami (rész)ösztöndíjjal folytatott tanulmányok ideje kétszeresének megfelelő időtartamban magyar jog- FUNDAMENTUM / SZÁM TANULMÁNY / 1916 a magyar nemzet méltóságának védelme végül természetesen azért is problematikus, mert dermesztó hatással lehet a politikai beszédre, illetve a közügyekkel kapcsolatban ÖncenzÚrÁra sarkallhat. hatóság alatt álló munkáltatónál társadalombiztosítási jogviszonyt eredményező munkaviszonyt, munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyt létesíteni, fenntartani vagy magyar joghatóság alatt vállalkozási tevékenységet folytatni vagy visszafizetni a képzés költségeit. Így egy ötéves egyetemi képzést követően a hallgatóknak tíz évet kell Magyarországon dolgozniuk az állami ösztöndíjért cserébe. Három jogvédő szervezet az Európa Tanács főtitkárának és az Európai Bizottság alelnökének írott levelében arra mutat rá, hogy az alkotmánymódosítás célja egyértelműen az, hogy kizárják a szabályozás alkotmánybírósági kontrollját. Harmadrészt az Alkotmánybírósághoz benyújtott ombudsmani beadványban is megfogalmazott és az AB határozatában is felvetett tartalmi problémát jelent az alkotmánymódosítással kapcsolatban a tandíj (képzési hozzájárulás) kifizetésére képtelen potenciális hallgatók hátrányos helyzetbe kerülése, valamint a foglalkozás szabad megválasztásának korláto zása. Ugyancsak problematikus, hogy míg a hallgatók kötelezettséget vállalnak a hallgatói szerződés megkötésével, az állam mindössze törekszik a megfelelő munkahelyek megteremtésére. 86 Mind ezen szempontokra tekintettel az alapvető jogok biztosa a hallgatói szerződések tartalmi szempontú alkotmányos felülvizsgálatát kérte az Alkotmánybíróságtól. Az Alaptörvény módosításának elfogadásakor a beadvány elbírálása folyamatban volt. Az Alkotmánybíróság első határozata ugyanis formai, technikai érvekre hivatkozva annyit mondott ki, hogy a felsőoktatási törvény alkotmányellenes módon adott felhatalmazást a hallgatói szerződések lényeges elemeinek kormányrendeletben történő szabályozására, mert a tárgykör törvényi szabályozást igényel. A megismételt ombudsmani beadvány ismét felvetette a foglalkozás megválasztása szabadságának és a felsőoktatásban való részvétel jogának alkotmányellenes korlátozását. A Hallgatói Önkormányzatok Országos Konferenciája által készített beadványt követve, a szabályozás Szabó Máté ombudsman alkotmánybírósági beadványa szerint is szükségtelenül és aránytalanul korlátozza a kiszolgáltatott helyzetben lévő egyetemi, főiskolai hallgatók alapvető jogai; sérti az egyenlő bánásmód elvét, továbbá a végzett hallgatók önrendelkezési, valamint a munka és foglalkozás szabad megválasztásához való jogának korlátozását jelenti. 87 A módosítás emellett súlyos belső inkonzisztenciát és alkotmányértelmezési nehézségeket eredményez. Ahogy a három fent említett jogvédő szervezet az Európa Tanács főtitkárának és az Európai Bizottság alelnökének írott levelében rámutat, az ilyen alkotmányozás aláássa az Alaptörvény stabilitását és kikényszeríthetőségét is. 88 Negyedik problémaként említhető, hogy a módosítás ellentétes lehet az európai joggal. Ezzel kapcsolatban az ombudsman és az Alkotmánybíróság is utalt arra, hogy a hallgatói szerződések értelmezésekor felmerül az Európai Unió Alapjogi Chartájának a foglalkozás megválasztásának szabadságáról és a munkavállaláshoz való jogról rendelkező 15. cikke. 89 Adva, hogy a kérdés ismét az Alkotmánybíróság előtt fekszik, ebből is látszik, hogy az Alaptörvény módosításában foglalt, a foglalkozás szabad megválasztásának és a munkavállalók szabad mozgásának kifejezett alkotmányos korlátozását eredményező rendelkezések célja az, hogy elejét vegyék az ilyen irányú alkotmányos fenntartások megfogalmazásának. A European La wyers for De mocracy and Human Rights állásfoglalása 90 szerint az állami finanszírozási képzésben részt vevő hall gatók diplomaszerzés utáni kül földi munkavállalását korlátozó szabályok a szabad mozgás súlyos korlátozását jelentik. Az alkotmánymódosítás ellentétes az Európai Unió Alapjogi Chartájának 15. cikk 2. bekezdésével, amelynek alapján az uniós polgárokat az Unió bármely tagállamában megilleti a szabad álláskeresés, munkavállalás, letelepedés és szolgáltatásnyújtás joga. Ugyancsak ellentétes a rendelkezés a Charta 45. cikk 1. bekezdésével és az Európai Unióról szóló szerződés 21. cikkével. Az eredeti szabályozással kapcsolatban Allan Päll, a Hallgatói Önkormányzatok Európai Szövetségének (ESU) elnöke, a hallgatói szerződések bevezetését egy modern jobbágyi rendszer létrehozásához hasonlította, 91 és felszólította az Európai Bizottságot, hogy tegyen lépéseket, illetve kezdjen azonnali vizsgálatot a törvény jogszerűségét illetően. 92 Andor László, az Európai Bizottság foglalkoztatásért, szociális ügyekért és társadalmi összetartozásért felelős biztosa vizsgálatot ígért, 93 és elindított egy úgynevezett pilot eljárást az ügyben. 94 Az EU-jog vonatkozásában különösen érdekes Eleanor Sharpston főtanácsnok véleménye az egyesített Laurence Prinz v. Region Hannover és Philipp Seeberger v. Studentenwerk Heidelberg-ügyekben, 95 amelyek esetében az eljárás tárgyát az a német szabályozás képezte, amelynek alapján uniós polgárok csak abban az esetben folyamodhatnak állami támogatásért más tagállamban folytatott tanulmányaik 20 / TA N U L M Á N Y FUNDAMENTUM / SZÁM17 teljes idejére, ha korábban három évet folyamatosan Németországban tartózkodtak, ellenkező esetben a német állam csak a németországi képzés teljes idejét, vagy egy évnyi külföldi képzést finanszíroz. A főtanácsnok szerint az EU jog nem kötelezi a tagállamokat arra, hogy akár külföldön, akár belföldön támogassák a felsőoktatási képzést. Ha viszont mégis ezt teszik, azt a polgárok szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogának tiszteletben tartása mellett kell tenniük. 96 A hároméves előírás a szabad mozgás korlátozása, hiszen a kötelező tartózkodási idő valószínűleg eltántorítja a (korábban huzamosabb időt nem Németországban töltött) uniós polgárokat attól, hogy éljenek a szabad mozgás jogával, és egy másik tagállamba költözzenek. Ha a korlátozás elviekben ugyan jogszerű eszköze egy túlzott gazdasági teher elkerülésének, 97 azonban a tagállamnak többet kell tennie ennek valószínűsítésénél: az egyes támogatási formákból adódó potenciális veszélyeket, valamint az azok elhárításához alkalmazott eszközöket ténylegesen fel kell mérnie, és öszsze kell vetnie. A főtanácsnok szerint az, hogy a három éves korlátozás alkalmas-e a gazdasági cél elérésére, azon fog múlni, hogy ésszerű és arányos-e a korlátozás. Ennek felmérésére a nemzeti bíróságoknak tudniuk kell, hogy (i) mit jelent a túlzott gazdasági teher, és hogy (ii) milyen számszerűsíthető hatása lehet a hároméves korlátozásnak. 98 A hallgatói szerződés az Alaptörvény Negyedik módosításába illesztésének az volt az oka, hogy az kikerüljön az alkotmányossági vizsgálat hatóköréből noha a rendelkezés egyaránt korlátozza a foglalkozás szabad megválasztását és a személyek szabad mozgását. Egy tíz évre terjedő korlátozás ellentétes az Európai Unió Alapjogi Chartájával, különösen a 15. cikk 2. bekezdésében garantált szabad munkavállalás jogával. 99 a hajléktalanság jogellenessége (a negyedik módosítás 8. cikk (3) bekezdése) 2011-ben fogadták el, s 2012-ben lépett hatályba az új szabálysértési törvény, mely a közterületen való életvitelszerű tartózkodást, illetve az életvitelsze - rűen használt ingóságok közterületen való tárolását bagatell bűncselekményként szabályozta, elkövetőit pedig pénzbüntetéssel, illetve szabadságvesztéssel fenyegette. Az Alkotmánybíróság 2012-ben megsemmisítette a törvénynek ezt a rendelkezését. 100 A határozat szerint a jogszabály a hajléktalanságot mint élethelyzetet kriminalizálta, és ezzel megsértette a jogállamiság elvét. A határozatban megjelenő érvelés az Alkotmánybíróság korábbi határozataiban kialakított alapjogi felfogásra támaszkodott, amelyet azóta a Negyedik alkotmány-módosítás érvénytelenített. Az Alkotmánybíróság 2012-es határozatában megállapította, hogy a hajléktalanság olyan társadalmi probléma, amelyet szociális intézkedésekkel és segítségnyújtással, nem pedig büntetéssel kell kezelni. A határozat szerint a hajléktalanság társadalomra veszélyesnek nyilvánítása és büntetése összeegyeztethetetlen az Alaptörvény II. cikkében megjelenő emberi méltósághoz való joggal. 101 Az Alaptörvénynek ez az értelmezése az alapjogok olvasatának korábbi alkotmánybírósági gyakorlatát követte, mely az emberi méltóságot az alapjogok hierarchiájának a csúcsán helyezte el összekapcsolva azt az egyenlőséggel, és az emberi mivolt lényegi jellemzőjeként határozta meg. 102 Az Alkotmánybíróság határozataiban egyértelművé tette, hogy az egyenlőségnek ez az olvasata azt is magában foglalja, hogy mindenkit egyenlő méltóságú személyként kell kezelni. Az Alkotmánybíróságnak a hajléktalanság kriminalizálását alkotmányellenesnek nyilvánító határozata után a miniszterelnök jelezte azt a kormányzati szándékot, hogy a hajléktalanság tilalmát az Alaptörvénybe foglalják. A Negyedik alkot mánymódosítás 12. cikk (5) bekezdése tilalmazza az alkotmánymódosítások felülvizsgálatát az alkotmányos elvek megsértése esetén így az emberi méltóság sérelme esetén is. A miniszterelnök akaratának megfelelően a Negyedik alkotmánymódosítás megváltoztatta az Alkotmány szövegét, felülírva az Alkotmánybíróság tárgyalt határozatát. Az Alaptörvény XXII. cikke eredetileg csupán a következőket tartalmazta: Magyarország törekszik arra, hogy az emberhez méltó lakhatás feltételeit és a közszolgáltatásokhoz való hozzáférést mindenki számára biztosítsa. A Negyedik alkotmánymódosítás ehhez két új bekezdést fűzött: (2) Az emberhez méltó lakhatás feltételeinek a megteremtését az állam és a helyi önkormányzatok azzal is segítik, hogy törekszenek valamennyi hajlék nélkül élő személy számára szállást biztosítani. (3) Törvény vagy helyi önkormányzat rendelete a közrend, a közbiztonság, a közegészség és a kulturális értékek védelme érdekében, a közterület meghatározott részére vonatkozóan jogellenessé minősítheti az életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodást. A két rendelkezés egymás mellett szerepeltetése ellentmondásos helyzetet teremt. Míg az új második bekezdés megköveteli az államtól és a helyi önkor- FUNDAMENTUM / SZÁM TANULMÁNY / 2118 mányzatoktól, hogy törekedjenek szállást biztosítani, addig a harmadik bekezdés értelmében a hajléktalanok fizetik meg annak az árát, ha ez a törekvés sikertelen. A központi és helyi kormányzat azon hatáskörének az alkotmányban szerepeltetésével, amely révén az életvitelszerű közterületen való tartózkodás jogellenesnek nyilvánítható, a kormányzat a nem megfelelő lakhatási helyzetből fakadó terheket közvetlenül a hajléktalanokra hárította. Az ENSZ Emberi Jogi Biztosa Hivatalának szegénységért és lakhatásért felelős speciális jelentéstevői szerint Magyarországon jelenleg mintegy hajléktalan ember él. A UNHCR jelentéstevője szerint dollár büntetést fizettethetne a kormány a hajléktalanokkal. A büntetés kiszabása mellett a tulajdonuktól is megfoszthatnák őket. 103 Az ombudsman egyik jelentése rámutatott arra, hogy vannak olyan dokumentált esetek, amikor a hajléktalanok nem jutottak szálláshoz; a jelentkezőket esetenként önkényes szelekcióval utasították el (különösen azokat a külföldieket, akik nem beszélnek magyarul; köztük menekültstátussal rendelkezőket). 104 Az alkotmány XXII. cikkét is megváltoztató Negyedik alkotmánymódosítás után az Alaptörvény többé nem támogatja az alkotmány korábbi, a személyi autonómián, szabadságon és egyenlőségen alapuló morális olvasatát. A hajléktalan személyek jogainak a korlátozása erősíti az Alaptörvény antiegalitariánius jellegét. A módosítás szövege nyílt konfliktusban van az Alkotmánybíróságnak az Alaptörvényről korábban kialakított értelmezésével és az emberi méltósághoz való joggal. A korábbi alkotmánynak az emberi méltósághoz való jogról rendelkező 54. (1) bekezdéséről a 8/1990. (IV. 22.) AB határozatban jelent meg a testület álláspontja; eszerint az emberi méltósághoz való jog általános személyiségi jog, amelynek egyik fontos eleme az önrendelkezés szabadsága. Az anyajog, tehát olyan szubszidiárius alapjog, amelyet mind az AB, mind a bíróságok minden esetben felhívhatnak az egyén autonómiájának védelmére, ha az adott tényállásra a konkrét, nevesített alapjogok egyike sem alkalmazható. Ez a szubszidiárius alapjog olyan szabadságokat foglal magában, mint a személyiség szabad kibontakoztatása, az önrendelkezés szabadsága, az általános cselekvési szabadság, illetve a magánszférához való jog. Továbbá, az új szabályozásnak diszkriminatív hatása van a szegénységben élőkre, azaz egy hátrányos a hallgatói szerzó dés negyedik alaptörvény-módosításba illesztésének az volt az oka, hogy az kikerüljön az alkotmányossági vizsgálat hatókö rébó l noha a rendelkezés egyaránt korlátozza a foglalkozás szabad megválasztását És a személyek szabad mozgását. helyzetű társadalmi csoporthoz tartozókra; emellett a lakhatáshoz való jogot félreértelmezi. A XXII. cikk tehát szembemegy azzal a morális koncepcióval, mely az alapjogok védelme mögött húzódik meg; és kötelező nemzetközi egyezmények által nevesített, nemzetközileg védett emberi jogokat sért. A Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya (PPJNE, 1966) preambulumában elismeri az emberi méltóság központi szerepét. Az Európai Unió Alapjogi Chartája kinyilvánítja, hogy az emberi méltóság sérthetetlen, ugyanezt tartalmazza az Alaptörvény 2. cikke is. E rendelkezések értelmében a sérthetetlen emberi méltóság nem függ a megfelelő lakhatástól vagy tulajdontól; azt minden ember elidegeníthetetlen jogaként kell tiszteletben tartani. Az Alaptörvény módosított 22. cikke szerint a hajléktalanok jogait más társadalmi értékekre tekintettel lehet korlátozni, különösen a közrend, a közbiztonság, a közegészség és a kulturális értékek védelme érdekében. Bizonyos alapjogok esetében valóban nem ismeretlen a közrendre, közbiztonságra és közegészségre való hivatkozással történő korlátozás. A jogkorlátozás alapjaként viszont meglehetősen szokatlan a kulturális értékekre hivatkozni. Az egyének emberi méltósághoz való joga ezen a módon biztosan nem korlátozható. Az Alaptörvény módosított rendelkezése ebből adódóan elutasítja az emberi közösség valamenynyi tagja veleszületett méltóságának, valamint egyenlő és elidegeníthetetlen jogainak Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányába foglalt koncepcióját. 105 A hajléktalan embereket kizárólag azon az alapon fosztja meg a jogaiktól, mert hátrányos helyzetben vannak. Így az Alaptörvény új rendelkezésének egyik lehetséges értelmezése az, hogy sérti a hajléktalanoknak a méltósághoz való elidegeníthetetlen jogát. A hajléktalanság kriminalizálásának lehetősége a szegénység miatti diszkrimináció lehetőségét is jelenti. Az Európai Emberi Jogi Egyezmény 14. cikke értelmében: A jelen Egyezményben meghatározott jogok és szabadságok élvezetét minden megkülönböztetés, például nem, faj, szín, nyelv, vallás, politikai vagy egyéb vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, nemzeti kisebbséghez tartozás, vagyoni helyzet, születés szerinti vagy egyéb helyzet alapján történő megkülönböztetés nélkül kell biztosítani. Az egyezmény nem említi kifejezetten a szegénységet, a vagyoni helyzet szerinti megkülönböztetés tilalmát viszont tartalmazza. 22 / TA N U L M Á N Y FUNDAMENTUM / SZÁM19 Magyarországon a szegénység nem arányosan oszlik meg. Bár a roma hajléktalanokról nincs adatunk, feltételezhető, hogy felülreprezentáltak a hajléktalanok körében is. A hajléktalanság jogellenesnek nyilvánítása így nem ugyanúgy érinti Magyarország roma és nem roma lakosságát. Az Európai Szociális Charta bevezetője a célok között említi, hogy az államok biztosítják lakosságuk számára a dokumentumban rögzített szociális jogokat, annak érdekében, hogy javítsák az életszínvonalat és a szociális jólétet. A szociális jogok a társadalmi jólétet szolgálják, így nem szolgálhatnak büntetőeljárások alapjául azokkal szemben, akik nem férnek hozzá ezekhez a jogokhoz. A Gazdasági, Szociális és Kulturális Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya (GSZJNE, 1966) 2. cikke szerint az egyezségokmányban részes valamennyi állam kötelezi magát arra, hogy különösen gazdasági és technikai téren mind saját erejéből, mind pedig a nemzetközi segítségnyújtás és együttműködés útján a rendelkezésre álló valamennyi erőforrás igénybevételével, minden megfelelő eszközzel, ideértve különösen a jogszabályi intézkedéseket, fokozatosan biztosítja az Egyezségokmányban elismert jogok teljes gyakorlását. A hajléktalan személyek büntetése és vagyonának elvétele biztosan nem olyan lépés, amely ezeknek a jogoknak a teljes megvalósulása felé vezet; az ilyen irányú jogalkotásra való alaptörvényi szintű felhatalmazás pedig ellentmond más, alkotmányban nevesített jogoknak, illetve Magyarország nemzetközi kötelezettségeinek. Ahogy az Alkotmánybíróság az alkotmánymódosítással felülírt döntésében megállapította, a hajléktalanság szociális és nem büntetőjogi kérdés, a lakhatáshoz való jog valódi célja pedig annak biztosítása, hogy mindenki biztonságban, békében és méltóságban élhessen. A 22. cikk új bekezdései a tárgyalt nemzetközi emberi jogi egyezményeket, illetve magát az új magyar alkotmányt is sértik. az országgyú l É s e l n Ö k É n e k fegyelmi jogköre És az országgyú l É s i ó r s É g (a negyedik módosítás 10. cikke) A Negyedik módosítás 10. cikke felhatalmazást ad az Országgyűlés elnökének az Országgyűlés méltóságának megőrzésére, amelynek érdekében az Országgyűlés elnöke a házszabályi rendelkezésekben meghatározott rendészeti és fegyelmi jogkört gyakorol. Ezzel a házelnöknek a képviselőkkel szembeni fegyelmi jogköre, valamint egy független fegyveres testület feletti jogosítványai alkotmányos megerősítést kaptak előtt az elnök hatáskörét a Országgyűlés Házszabálya szabályozta, 106 de a fegyelmi jogkörre vonatkozó rendelkezések 2012-ben bekerültek az Országgyűlésről rendelkező sarkalatos törvénybe is. 107 A Ház ülésrendejének Jobbik-képviselők általi komoly megzavarását követően az elnök további fegyelmi jogköröket kapott az ülésrend betartatására. Az elnök kérheti a képviselő eltávolítását az ülésteremből az Országgyűlés méltóságának vagy rendjének megzavarása esetén; például akkor is, ha a képviselő eltért a témától vagy káromkodott. Mielőtt az elnök eltávolít egy képviselőt, az Országgyűlésnek szavaznia kell erről, még abban az esetben is, ha a képviselő erőszakot alkalmazott. Ha a jelenlévő képviselők nem tudnak dönteni az ügyben, akkor az elnök eltávolíttathatja a képviselőt a teremből, de az Országgyűlésnek a következő ülésen határoznia kell a döntés törvényességéről. Az elnöknek minden esetben figyelmeztetnie kell a képviselőt, mielőtt a fegyelmi hatáskörét alkalmazná. Ha az elnök úgy dönt, hogy a képviselőt eltávolíttatja a teremből, az Országgyűlési Őrség tagjai kísérik ki a képviselőt. Az Őrség tagjait az elnök felkérheti az eltiltott képviselő tartós kizárására a teremből. A Negyedik módosítás az alkotmányba emeli a képviselők fegyelmezésének ezen lehetőségeit. A Negyedik módosítás fegyelmi és rendészeti eljárást tesz lehetővé a képviselők ellen, az Országgyűlés zavartalan működésének biztosítása és méltóságának megőrzése érdekében, anélkül, hogy az intézmény méltósága fogalmát definiálná. Az Országgyűlésről szóló törvény kötelezővé teszi az Országgyűlés véleményének kikérését egy képviselő eltávolításának ügyében, ami kétségkívül korlátját jelenti az elnöki hatáskör gyakorlásának, miként az is, hogy a törvény megadja a fellebbezés lehetőségét a képviselőnek az Országgyűlés Fegyelmi Bizottságánál, ugyanakkor a jelenlegi kétharmados többséggel szemben ezek a korlátok nem jelentenek valódi garanciát, hiszen az elnök még egyszerű többség esetében is számíthat párttársai támogatására ellenzéki képviselőkkel szemben. A rend fontos az Országgyűlés zavartalan működéséhez, de komoly aggályokat vet fel, hogy az elnök, a saját pártja támogatásával, jogilag körülhatárolatlan jogkörét gyakorolva eltávolíthat képviselőket, kizárva őket az Országgyűlés munkájából. További problémát vet fel e jogkör kapcsán, hogy az elnök a Negyedik módosítás 10. cikk (2) bekezdése alapján egyszemélyben irányítja az Országgyű- FUNDAMENTUM / SZÁM TANULMÁNY / 2320 lési Őrséget. Az Őrséget 2012 áprilisában hozták létre, 108 a Köztársasági Őrezred megszűnésével egyidő ben. A Köztársasági Őrezred védte a fontosabb állami intézmények épületeit, illetve a rendőrség szerveként működött a rendőrségre vonatkozó törvények keretein belül. Ezzel szemben az új Országgyűlési Őrség 350 taggal nem tartozik a rendőrség kötelékébe, hanem külön fegyveres egységként működik az Országgyűlés elnökének irányítása alatt. (A kormány 2010 óta több független biztonsági szolgálatot hozott létre, amelyek egyike sem tartozik a rendőrség vagy a honvédség irányítása alá, hanem azokat egy miniszter vagy a miniszterelnök felügyeli.) A Köztársasági Őrezreddel ellentétben az új Országgyűlési Őrség csak kis mértékben tartozik a rendőrségről szóló törvény hatálya alá. Az Őrség tagjai nem csak fegyvert használhatnak, de több olyan hatáskörrel is rendelkeznek, amelyek aligha kapcsolódnak az Országgyűlés rendje megőrzésének feladatához. Az Őrség tagjai például magánlakásokban is intézkedhetnek. Az Őrség tagjai emellett audiovizuális felvételt is készíthetnek közterületen; átkutathatnak autókat, csomagot vagy ruhát; bilincset és kémiai szereket használhatnak. Ezek a hatáskörök nem szerepelnek részleteikben az Alaptörvényben, de az alkotmányban megfogalmazott fegyelmi és rendészeti hatáskörökkel és az Őrségre vonatkozó alkotmányos rendelkezésekkel az Országgyűlés elnökének komoly eszközök állnak rendelkezésére a képviselők fegyelmezéséhez. az alkotmánymódosítások tartalmi vizsgálatának tilalma (a negyedik módosítás 12. cikke) A módosított Alaptörvény 24. cikk (5) bekezdése szerint az Alkotmánybíróság az Alaptörvényt és az Alaptörvény módosítását csak a megalkotására és kihirdetésére vonatkozó, az Alaptörvényben foglalt eljárási követelmények tekintetében vizsgálhatja felül, vagyis egy új alkotmány vagy a jelenlegi Alaptörvény bármely módosítása nem lehet alkotmányossági vizsgálat tárgya. Navracsics Tibor miniszterelnök-helyettes, közigazgatási és igazságügyi miniszter Thorbjørn Jaglandnak, az Európa Tanács főtitkárának március 7-én keltezett levelében akként magyarázza a módosítást, hogy az Alkotmánybíróság új hatáskört kapott az Alaptörvény és módosításai formai fe lül vizsgálatának lehetővé tételével, mert az Alap törvény eddig alkotmánymódosítások vizsgálatát egyáltalán nem tette lehetővé. Az új szabályozás Nav racsics szerint összhangban van az Alkotmánybíróság eddigi joggyakorlatával, amely sem a 61/2011. (VII. 13.) AB határozatban, sem a 45/2012. (XII. 29.) AB határozatban nem bírálta felül ezt a korábbi gyakorlatát. Sajnálatos módon ezeknek az érveknek egyike sem állja meg a helyét. A novemberi, az Alkotmánybíróság hatáskörét pénzügyi és költségvetési ügyekben korlátozó és a 98%-os visszamenőleges különadókat a korábbi alkotmánybírósági törvény ellenére lehetővé tenni kívánó alkotmánymódosításokkal szemben benyújtott nagyszámú indítványt elbíráló 61/2011. (VII. 13.) AB határozatban az alkotmánybírák három különvélemény és három párhuzamos indokolás mellett visszautasították a mó do sítások tartalmi vizsgálatát, ugyanakkor először a testület gyakorlatában elvégezték a kifo gásolt alkotmánymódosító törvények közjogi, vagyis eljárási érvényességére irányuló érdemi vizsgá latot, még ha az ezzel kapcsolatos indítványokat nem is találták megalapozottnak. A három különvéleményt nyilvánító alkotmánybíró viszont indokoltnak tartotta volna a tartalmi vizsgálatot is, és ketten közülük meg is semmisítették volna az eltérő mértékben alkotmányellenesnek tartott alkotmánymódosító rendelkezéseket. A tartalmi felülvizsgálatot elutasító többségi érvelés azon a hibás felfogáson alapult, hogy ilyen vizsgálat kizárólag egy magát megváltoztathatatlannak minősítő, a német alaptörvény 79. cikk (3) bekezdéséhez hasonló örök klauzula esetében lenne lehetséges. Ez az érvelés nem vette figyelembe, hogy a német alkotmánybírák kifejezett alkotmányi felhatalmazás hiányában gyakorolják ezt a hatáskört, az indiai legfelső bíróság pedig az alkotmányban kifejezetten szereplő megváltoztathatatlan rendelkezések nélkül is védi az alkotmány alapvető szerkezetét az azt veszélyeztető alkotmánymódosításokkal szemben december 30-án a magyar Országgyűlés elfogadta az Alaptörvény Átmeneti rendelkezéseit, amelyek számos nem átmeneti passzussal egészítették ki az új alkotmányt, még annak hatálybalépése előtt. Később, amint az ombudsman állampolgári kezdeményezésre kérte az Alkotmánybíróságtól annak megállapítását, hogy az Átmeneti rendelkezések nem átmeneti szabályai nem részei az Alaptörvénynek, az Országgyűlés egy újabb módosítással deklarálta az alaptörvényi jelleget. Az Alkotmánybíróság a 45/2012. (XII. 29.) AB határozatban ennek ellenére formai okból megsemmisítette az Átmeneti rendelkezéseket. A nem alkotmányos szintű szabályok tartalmi vizsgálatát csak azért nem 24 / TA N U L M Á N Y FUNDAMENTUM / SZÁM Több megjelenítése
TARTALOMJEGYZÉK Bevezetés... 3 A jogok generációi...3 A hatalmi ágak elválasztása... 4 Az Alaptörvény és a korábbi Alkotmány kapcsolata... 4 1. Az alapjogok korlátozásának általános szabályai... 5 1.1. Részletesebben 2015. évi törvény egyes igazságszolgáltatást érintő törvények kommunista bűnök feltárása érdekében szükséges módosításáról
2015. évi törvény egyes igazságszolgáltatást érintő törvények kommunista bűnök feltárása érdekében szükséges módosításáról 1. A Büntető Törvénykönyvről szóló 2012. évi C. törvény módosítása 1. A Büntető Részletesebben A SARKALATOS TÖRVÉNYEK AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG GYAKORLATÁBAN. Szilágyi Emese tudományos segédmunkatárs, MTA TK JTI
A SARKALATOS TÖRVÉNYEK AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG GYAKORLATÁBAN Szilágyi Emese tudományos segédmunkatárs, MTA TK JTI Az Alaptörvény elfogadása után az alkotmányos rendszer változásait elemző szakirodalomi diskurzusban Részletesebben 1. félév: alkotmányjog, közjogi berendezés 2. félév: alapvető jogok és kötelezettségekhez tartozó alkotmánybírósági döntések
1. félév: alkotmányjog, közjogi berendezés 2. félév: alapvető jogok és kötelezettségekhez tartozó alkotmánybírósági döntések Alkotmány: constitutio közös állapot, közös megegyezés, hogy milyen szabályok Részletesebben HÁTTÉRANYAG AZ ALAPTÖRVÉNY NEGYEDIK MÓDOSÍTÁSÁHOZ
HÁTTÉRANYAG AZ ALAPTÖRVÉNY NEGYEDIK MÓDOSÍTÁSÁHOZ I. ELŐZMÉNYEK 1. A módosítás indoka Az Országgyűlés 2013. március 11-én elfogadta az Alaptörvény negyedik módosítását (a továbbiakban: Módosítás). A Módosítást Részletesebben 1. oldal, összesen: 5 oldal
1. oldal, összesen: 5 oldal Ügyszám: IV/00788/2014 Első irat érkezett: 2014.04.14 Az ügy tárgya: a Kúria Kvk.I.37.441/2014/2. számú végzése elleni alkotmányjogi panasz (politikai reklámfilm közlésének Részletesebben Az Európa Tanács szerve is kifogásolja a romániai magyarok helyzetét
Az Európa Tanács szerve is kifogásolja a romániai magyarok helyzetét Az Alapjogokért Központ üdvözli az Európa Tanács szaktestületének, a Rasszizmus és Intolerancia Elleni Európai Bizottságnak (ECRI) Romániával Részletesebben A MAGYAR LMBT SZÖVETSÉG VÉLEMÉNYE AZ ÚJ BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYV TERVEZETÉRŐL
A MAGYAR LMBT SZÖVETSÉG VÉLEMÉNYE AZ ÚJ BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYV TERVEZETÉRŐL 2012. március 9. www.lmbtszovetseg.hu A Magyar LMBT Szövetség és tagszervezetei áttekintették az új Büntető Törvénykönyv társadalmi Részletesebben 1. oldal, összesen: 5 oldal
1. oldal, összesen: 5 oldal Ügyszám: 1039/B/2006 Első irat érkezett: Az ügy tárgya: Előadó Paczolay Péter Dr. alkotmánybíró: Támadott jogi aktus: Határozat száma: 4/2007. (II. 13.) AB határozat ABH oldalszáma: Részletesebben Alapvető jogok az Európai Unióban, Európai Polgárság
Alapvető jogok az Európai Unióban, Európai Polgárság 2012. december 13. Európai integráció és emberi jogok az EGK/Euroatom és ESZAK keretében lezajló európai integráció egyértelműen gazdasági célkitűzéseket Részletesebben Nemzetpolitikai továbbképzés 2014. október 16.
Nemzetpolitikai továbbképzés 2014. október 16. A definíció hiánya Dilemma: - a szuverén állam ismeri/dönti el - az identitásválasztás szabadsága Az ET Parlamenti Közgyűlésének 1201 (1993) sz. ajánlása: Részletesebben Nemzeti Választási Iroda Elnök. A Nemzeti Választási Iroda elnökének 18/2015. NSz. számú határozata
Nemzeti Választási Iroda Elnök A Nemzeti Választási Iroda elnökének 18/2015. NSz. számú határozata A Nemzeti Választási Iroda elnöke Miczán József (a továbbiakban: Szervező) magánszemély által benyújtott Részletesebben A BIZOTTSÁG (EU).../... FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE ( )
EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2015.9.30. C(2015) 6466 final A BIZOTTSÁG (EU).../... FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE (2015.9.30.) az (EU) 2015/288 felhatalmazáson alapuló rendeletnek az Európai Tengerügyi Részletesebben Fő fenntartások Magyarország Alaptörvényének negyedik módosításával kapcsolatban 2013. március 13. 2013. február 8-án a magyar parlamenti helyek kétharmadát birtokló kormánykoalíció tagjai módosító javaslatot Részletesebben A SÚLYOS VÁLSÁGHELYZET INDIKÁCIÓJÚ ABORTUSZOK SZABÁLYOZÁSÁNAK ALKOTMÁNYELLENESSÉGÉRŐL
A SÚLYOS VÁLSÁGHELYZET INDIKÁCIÓJÚ ABORTUSZOK SZABÁLYOZÁSÁNAK ALKOTMÁNYELLENESSÉGÉRŐL 2012. január 1. előtt Magyarország Alkotmánya [1], azóta pedig Magyarország Alaptörvénye [2] az állam elsőrendű kötelezettségeként Részletesebben Kommentár a kormány válaszáról a Velencei Bizottságnak az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvényről szóló véleményére 2012. július A Velencei Bizottság 665/2012. számú, az Alkotmánybíróságról Részletesebben Tisztelt Alkotmánybíróság! 1. Az alkotmányjogi panasz elbírálása során irányadó jogszabályok:
1 Alkotmánybíróság 1015 Budapest Donáti u. 35-45.. Bíróság útján Ügyszám: Tisztelt Alkotmánybíróság! alábbi Az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény 26. (1) bekezdése alapján az a l k o t m Részletesebben Tartalom. I. kötet. Az Alkotmány kommentárjának feladata Jakab András...5 Preambulum Sulyok Márton Trócsányi László...83
Tartalom I. kötet Előszó az első kiadáshoz Jakab András........................................ IX Előszó a második kiadáshoz Jakab András...................................... X Folytonos alkotmányozás. Részletesebben Fővárosi Ítélőtábla 12.Pk.50.017/2014/3.
Fővárosi Ítélőtábla 12.Pk.50.017/2014/3. A Fővárosi Ítélőtábla a N G Ügyvédi Iroda (cím) által képviselt Lehet Más a Politika (cím) kérelmezőnek, a Fővárosi Választási Bizottság (1052 Budapest, Városház Részletesebben Új távlatok az európai alapjogvédelemben - az EU csatlakozása az Emberi Jogok Európai Egyezményéhez
2013. július 2. 2013. 14. szám AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG HATÁROZATAI AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG HIVATALOS LAPJA TARTALOM 16/2013. (VI. 20.) AB határozat a Büntetõ Törvénykönyvrõl szóló 1978. évi IV. törvény 269/C. Részletesebben 2013. évi törvény a választási eljárásról
2013. évi törvény a választási eljárásról (a médiával kapcsolatos részek kivonata) (Forrás: az elfogadott törvénynek az Ogy elnöke által aláírt és a köztársasági elnöknek aláírásra megküldött szövege) Részletesebben Magyar Köztársaság Alkotmánybírósága 1535 Budapest, Pf. 773. Tárgy: alkotmányjogi panasz. I. A tényállás leírása
Magyar Köztársaság Alkotmánybírósága 1535 Budapest, Pf. 773. Tárgy: alkotmányjogi panasz Alulírott.. [név] (születési hely, idő:.., lakcím:..) alkotmányjogi panasszal fordulok a T. Alkotmánybírósághoz Részletesebben A MÁSODIK ABORTUSZDÖNTÉS BÍRÁLATA
Tóth Gábor Attila A MÁSODIK ABORTUSZDÖNTÉS BÍRÁLATA Túlzás nélkül állíthatjuk, hogy az utóbbi évek legjelentôsebb alkotmánybírósági határozata az 1998 novemberében kihirdetett abortuszdöntés. Elsôsorban Részletesebben T/4818. számú törvényjavaslat. a géntechnológiai tevékenységről szóló 1998. évi XXVII. törvény módosításáról
MAGYARORSZÁG KORMÁNYA T/4818. számú törvényjavaslat a géntechnológiai tevékenységről szóló 1998. évi XXVII. törvény módosításáról Előadó: Dr. Fazekas Sándor földművelésügyi miniszter Budapest, 2015. május Részletesebben Ternovszky Magyarország elleni ügye 1
Az Emberi Jogok Európai Bíróságának legfrissebb döntéseibôl Az Egyezmény 8. cikke. A m agá n- é s a csa l á di élet tiszteletben tartásához va ló jog Ternovszky Magyarország elleni ügye 1 Az ügy körülményei. Részletesebben A BIZOTTSÁG.../.../EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE (2013.12.17.)
EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2013.12.17. C(2013) 9098 final A BIZOTTSÁG.../.../EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE (2013.12.17.) a 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az alternatívbefektetésialapkezelők Részletesebben 76/2008. (V. 29.) AB határozat. Indokolás
76/2008. (V. 29.) AB határozat A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottságnak az országos népszavazás kitűzésére irányuló kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének hitelesítése Részletesebben KÚRIA. v é g z é s t: Kötelezi a szervezőt, hogy fizessen meg az államnak külön felhívásra 10.000 (tízezer) forint eljárási illetéket.
KÚRIA Knk.IV.37.487/2015/2.szám A Kúria a dr. Tordai Csaba ügyvéd által képviselt szervezőnek (a továbbiakban: szervező), a Nemzeti Választási Bizottság országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozott Részletesebben Lévay Miklós: A büntető hatalom és lehetséges korlátai egy alkotmányban, különös tekintettel a bűncselekménnyé nyilvánításra és a büntetésekre
Pázmány Law Working Papers 2011/24 Lévay Miklós: A büntető hatalom és lehetséges korlátai egy alkotmányban, különös tekintettel a bűncselekménnyé nyilvánításra és a büntetésekre Pázmány Péter Katolikus Részletesebben A Bíróság érvénytelennek nyilvánítja az adatok megőrzéséről szóló irányelvet
Az Európai Unió Bírósága 54/14. sz. SAJTÓKÖZLEMÉNY Luxembourg, 2014. április 8. Sajtó és Tájékoztatás A C-293/12. és C-594/12. sz., Digital Rights Ireland, valamint Seitlinger és társai egyesített ügyekben Részletesebben az alkotmánybíróság határozatai
2015. október 7. 2015. 19. szám az alkotmánybíróság határozatai az alkotmánybíróság hivatalos lapja Tartalom 28/2015. (IX. 24.) AB határozat a Kúria Knk.IV.37.467/2015/2. számú végzése alaptörvényellenességének Részletesebben Döntéshozatal, jogalkotás
Az Európai Unió intézményei Döntéshozatal, jogalkotás 2012. ősz Lattmann Tamás Az Európai Unió intézményei intézményi egyensúly elve: EUSZ 13. cikk az intézmények tevékenységüket az alapító szerződések Részletesebben A honvédelmi miniszter.../2007. ( ) HM. r e n d e l e t e
A honvédelmi miniszter.../2007. ( ) HM r e n d e l e t e a katonai szolgálati viszony méltatlanság címén történő megszüntetésének eljárási szabályairól A Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú Részletesebben az alkotmánybíróság határozatai
2015. október 14. 2015. 20. szám az alkotmánybíróság határozatai az alkotmánybíróság hivatalos lapja Tartalom 3195/2015. (X. 14.) AB határozat alkotmányjogi panasz elutasításáról... 1384 3196/2015. (X. Részletesebben AZ OMBUDSMAN ALAPJOG-ÉRTELMEZÉSE ÉS NORMAKONTROLLJA *
Sólyom László AZ OMBUDSMAN ALAPJOG-ÉRTELMEZÉSE ÉS NORMAKONTROLLJA * 1. Ha már ombudsman, akkor rendes közjogi ombudsman legyen mondta Tölgyessy Péter az Ellenzéki Kerekasztal 1989. szeptember 18-i drámai Részletesebben Az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (a továbbiakban: Ajbt.) 2. (3) bekezdésében biztosított jogkörömnél fogva
Alkotmánybíróság Ügyszám: Előadó: AJB-2249/2013 dr. Lápossy Attila 1015 Budapest Donáti u. 35-45. Tisztelt Alkotmánybíróság! Az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (a továbbiakban: Ajbt.) Részletesebben A BIZOTTSÁG HATÁROZATA (2014.11.25.)
EURÓPAI BIZOTTSÁG Strasbourg, 2014.11.25. C(2014) 9048 final A BIZOTTSÁG HATÁROZATA (2014.11.25.) a Bizottság főigazgatói, valamint a szervezetek vagy önfoglalkoztató személyek közötti megbeszélésekről Részletesebben Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-6261/2012. számú ügyben
Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-6261/2012. számú ügyben Előadó: dr. Borza Beáta dr. Csikós Tímea A vizsgálat megindítása Az Elek Városban működő Pszichiátriai Betegek Otthonában élő ellátottak Részletesebben Vincze Attila. Az Alkotmánybíróság határozata a pénznyerő gépek betiltásáról* A vállalkozás szabadsága és a bizalomvédelem
JeMa 2014/1 alkotmányjog Vincze Attila Az Alkotmánybíróság határozata a pénznyerő gépek betiltásáról* A vállalkozás szabadsága és a bizalomvédelem Hivatalos hivatkozás: 26/2013. (X. 4.) AB határozat, ABK Részletesebben Közoktatás: nem minden megkülönböztetés tilos
Közoktatás: nem minden megkülönböztetés tilos Az Országgyűlés 2014 decemberében módosította a köznevelési törvényt. A módosítás alapján a kormány rendeletben szabályozhatja az oktatás területén az egyenlő Részletesebben KÖZLEMÉNY A KÉPVISELŐK RÉSZÉRE
EURÓPAI PARLAMENT 2014-2019 Petíciós Bizottság 27.5.2014 KÖZLEMÉNY A KÉPVISELŐK RÉSZÉRE Tárgy: Mark Walker brit állampolgár által benyújtott 0436/2012. sz. petíció a határon átnyúló jogi képviselet biztosításáról Részletesebben A JOGÁLLAM HELYREÁLLÍTÁSÁNAK ELVEI NYOLC TÉTELBEN
A JOGÁLLAM HELYREÁLLÍTÁSÁNAK ELVEI NYOLC TÉTELBEN AJÁNLAT A DEMOKRÁCIA HÍVEINEK Eötvös Károly Közpolitikai Intézet, 2012. szeptember A Nemzeti Együttműködés Rendszerét fel kell számolni, az alkotmányt Részletesebben IDZIGNÉ NOVÁK CSILLA A (JOG)ÁLLAMI BÜNTETŐHATALOM RENDSZER, KORLÁTOK, GARANCIÁK
IDZIGNÉ NOVÁK CSILLA A (JOG)ÁLLAMI BÜNTETŐHATALOM RENDSZER, KORLÁTOK, GARANCIÁK Az Alkotmány módosításáról szóló 1989. évi XXXI. törvényt a különféle politikai erők, az állampárt és az ellenzék kölcsönösen Részletesebben Egyenlő bánásmód és diszkrimináció. A megkülönböztetés- mentességi jog alapfogalmai Uszkiewicz Erik
Egyenlő bánásmód és diszkrimináció A megkülönböztetés- mentességi jog alapfogalmai Uszkiewicz Erik A magyar szabályozás I. Alaptörvény XV. cikk (1) A törvény előtt mindenki egyenlő. Minden ember jogképes. Részletesebben AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG HATÁROZATAI
2016. április 18. 2016. 8. szám AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG HATÁROZATAI AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG HIVATALOS LAPJA TARTALOM 3073/2016. (IV. 18.) AB határozat bírói kezdeményezés elutasításáról... 442 3074/2016. (IV. Részletesebben bizottsági módosító javaslato t
Az Országgyűlési képvisel ő Dr. Kövér László az Országgy űlés Elnöke részére Helyben É :-;.ozefi : 2 1 29. Bizottsági módosító javaslat! Tisztelt Elnök Úr! Az Emberi jogi, kisebbségi, civil- és vallásügyi Részletesebben V. C. Szlovákia elleni ügye1
Az Emberi Jogok Európai Bíróságának legutóbbi döntéseibôl Az Egyezmény 3. cikke. A kínzás tilalma V. C. Szlovákia elleni ügye1 Az ügy körülményei. A kérelmező szlovákiai roma. 2000. augusztus 23-án egy Részletesebben A Tolna Megyei Önkormányzat Közgyűlésének 2014. február 21.-i ülése 4. számú napirendi pontja
Minősített többség A Tolna Megyei Önkormányzat Közgyűlésének 2014. február 21.-i ülése 4. számú napirendi pontja Javaslat a Tolna Megyei Önkormányzati Hivatal alapító okiratának módosítására Előadó: dr. Részletesebben A Közbeszerzési Döntőbizottság figyelem felhívása a konzorciumok jog- és ügyfélképességéről
A Közbeszerzési Döntőbizottság figyelem felhívása a konzorciumok jog- és ügyfélképességéről A Közbeszerzési Döntőbizottság a konzorciumok jog- és ügyfélképességével kapcsolatosan a következőkben ismertetett Részletesebben az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 328/2009. (II. 11.) sz. HATÁROZATA
az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 328/2009. (II. 11.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben Alkotmánybíróság. a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság útján. Tárgy: alkotmányjogi panasz. Tisztelt Alkotmánybíróság!
Alkotmánybíróság a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság útján Tárgy: alkotmányjogi panasz Tisztelt Alkotmánybíróság! Alulírott Vincze Krisztián ( ) meghatalmazott jogi képviselőm (dr. Hüttl Tivadar Részletesebben AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK
HU HU HU AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA Brüsszel, 28.1.2009 COM(2009) 20 végleges A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK Az elektronikus számlázás terén megvalósuló technológiai fejlesztésekről, valamint Részletesebben Hagyomány és megújulás a környezethez való jog alkotmánybeli elismerése terén
Hagyomány és megújulás a környezethez való jog alkotmánybeli elismerése terén Prof. Dr. Fodor László DE ÁJK, Agrárjogi, Környezetjogi és Munkajogi tanszék Budapest, 2011. február 15. A hatályos normaszöveg Részletesebben Szólásszabadság, média, internet
VI. NYÁRI EGYETEM A KÖZÖSSÉGI RÉSZVÉTEL FEJLESZTÉSÉÉRT Szólásszabadság, média, internet Dr. Székely Iván OSA Archivum, BME szekelyi@ceu.hu 2009. július 25. [Tartalomjegyzék helyett] Szólásszabadság Rokonai Részletesebben Párkapcsolat, gyermekvállalás: Magyarországi jogi helyzet, nemzetközi kitekintés, célok és feladatok Sándor Bea
Párkapcsolat, gyermekvállalás: Magyarországi jogi helyzet, nemzetközi kitekintés, célok és feladatok Sándor Bea Az előadás témái a magyarországi jogi helyzet; milyen alapvető kérdések merülnek fel a partnerkapcsolat Részletesebben az alkotmánybíróság határozatai
2015. július 24. 2015. 17. szám az alkotmánybíróság határozatai az alkotmánybíróság hivatalos lapja Tartalom 23/2015. (VII. 7.) AB határozat a lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, Részletesebben ELŐTERJESZTÉS a KÉPVISELŐTESTÜLET 2012. május 17-i ülésére
Budapest Főváros IX. Kerület Ferencváros Önkormányzata Iktató szám: 117/2012. ELŐTERJESZTÉS a KÉPVISELŐTESTÜLET 2012. május 17-i ülésére Tárgy: Budapest Főváros IX. kerület Ferencváros Önkormányzata Képviselőtestületének Részletesebben Sarkalatos átalakulások A bíróságokra vonatkozó szabályozás átalakulása 2010-2014
MTA Law Working Papers 2014/39 Sarkalatos átalakulások A bíróságokra vonatkozó szabályozás átalakulása 2010-2014 Darák Péter Magyar Tudományos Akadémia / Hungarian Academy of Sciences Budapest ISSN 2064-4515 Részletesebben az alkotmány bíróság legutóbbi döntéseibó l
az alkotmány bíróság legutóbbi döntéseibó l 1/2013. (I. 7.) AB HATÁROZAT Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés jogállamiság, jogbiztonság Alaptörvény IX. cikk véleménynyilvánítás szabadsága Alaptörvény XV. Részletesebben * JELENTÉSTERVEZET. HU Egyesülve a sokféleségben HU 2011/0447(NLE) 4.11.2014
EURÓPAI PARLAMENT 2014 2019 Jogi Bizottság 4.11.2014 2011/0447(NLE) * JELENTÉSTERVEZET az Oroszországi Föderációnak a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. Részletesebben Alkotmány 54. (1) bekezdés az emberi méltósághoz való jog Alkotmány 70/A. (1) bekezdés a jogegyenlőség elve
Az Alkotmánybíróság legutóbbi döntéseibôl 68/E/2004. AB határozat Alkotmány 54. (1) bekezdés az emberi méltósághoz való jog Alkotmány 70/A. (1) bekezdés a jogegyenlőség elve Egy indítványozó mulasztásban Részletesebben PANASZKEZELÉSI SZABÁLYZAT. a Willis Magyarország Biztosítási Alkusz és Tanácsadó Kft. Ügyfelei részére
PANASZKEZELÉSI SZABÁLYZAT a Willis Magyarország Biztosítási Alkusz és Tanácsadó Kft. Ügyfelei részére Melléklet: Panaszbejelentõ lap Budapest, 2013. április 10. Hatályos: 2013. április 10. Jóváhagyta: Részletesebben Előterjesztés. Készült: Monostorapáti község Önkormányzata Képviselő-testülete 2012. november 6-án tartandó ülésére
Előterjesztés Készült: Monostorapáti község Önkormányzata Képviselő-testülete 2012. november 6-án tartandó ülésére Tárgy: Az állatok tartásáról szóló 7/2007. (VIII.22.) önkormányzati rendelet felülvizsgálata Részletesebben Drinóczi Tímea. A személyi biztonsághoz való jogról egy hatáskör-módosítás apropóján
Pázmány Law Working Papers 2015/14 Drinóczi Tímea A személyi biztonsághoz való jogról egy hatáskör-módosítás apropóján Pázmány Péter Katolikus Egyetem Pázmány Péter Catholic University Budapest http://www.plwp.jak.ppke.hu/ Részletesebben kényszer kényszerrel alkalmasság elbírálásához szükséges vizsgálatokat végzi el
Magyar Köztársaság Alkotmánybírósága H-1015 Budapest, Donáti u. 35-45. Tárgy: Indítvány alkotmányellenesség megállapítására Tisztelt Alkotmánybíróság! Az alábbiakban indítványt terjesztek elő A munkaköri, Részletesebben Érkezett 2012 APR 16. 2012. évi... törvény a nem átlátható cégek állami finanszírozásának teljes tilalmáró l
LA, :,-.dggyú'i,,s Hivatal a?rarttányrs if :1 \( o- N- Érkezett 2012 APR 16. 2012. évi... törvény a nem átlátható cégek állami finanszírozásának teljes tilalmáró l Az Országgyűlés a közpénzekkel való átlátható Részletesebben 2009. évi törvény. a közérdeksérelem veszélyét vagy magvalósulását bejelentő foglalkoztatottak védelméről
Tervezet! 2009. február 23. 2009. évi törvény a közérdeksérelem veszélyét vagy magvalósulását bejelentő foglalkoztatottak védelméről Az Országgyűlés kinyilvánítva elkötelezettségét a demokratikus, jogállami Részletesebben AZ ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 915/2009. (IV. 22.) számú HATÁROZATA
AZ ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 915/2009. (IV. 22.) számú HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben EZ AZ ELŐTERJESZTÉS A KORMÁNY ÁLLÁSPONTJÁT NEM TÜKRÖZI TERVEZET
Gazdasági és közlekedési miniszter TERVEZET az üzletek működésének rendjéről, valamint az egyes üzlet nélkül folytatható kereskedelmi tevékenységek végzésének feltételeiről szóló 133/2007 (VI. 13.) Korm. Részletesebben Téves úton az ember jogok terén. Az új Alaptörvény és egyéb jogszabály-módosítások hatásának elemzése Magyarországon
Téves úton az ember jogok terén Az új Alaptörvény és egyéb jogszabály-módosítások hatásának elemzése Magyarországon Copyright 2013 Human Rights Watch Minden szerzői jog fenntartva. Kiadva az Amerikai Egyesült Részletesebben TÁMOP-2.5.3.A-13/1-2013-0042 PROJEKT
TÁMOP-2.5.3.A-13/1-2013-0042 PROJEKT Esélyegyenlőségi program III. rész Jogszabályi környezet Nyíregyháza, 2014. február 3-4 Kiskunfélegyháza, 2014. február12-13 Nyíregyháza, 2014. február 17-18 Szeged, Részletesebben Human Rights Implementation Centre
Human Rights Implementation Centre Jelentés a kínzás elleni ENSZ egyezmény Fakultatív Jegyzőkönyvének Magyarország általi ratifikációjáról, valamint a nemzeti megelőző mechanizmus kijelöléséről Készítette: Részletesebben ÉVFOLYAMDOLGOZAT. A h o n v é d e l mi k ö t e l e z e t t s é g a l k o t má n yjogi p r o b l é má i
SZEGEDI TUDOMÁNYEGYETEM Állam- és Jogtudományi Kar Szeged ÉVFOLYAMDOLGOZAT A h o n v é d e l mi k ö t e l e z e t t s é g a l k o t má n yjogi p r o b l é má i Konzulens: Dr. Tóth Károly Egyetemi Docens Részletesebben A TANÁCS 169/2009/EK RENDELETE
2009.3.5. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 61/1 I (Az EK-Szerződés/Euratom-Szerződés alapján elfogadott jogi aktusok, amelyek közzététele kötelező) RENDELETEK A TANÁCS 169/2009/EK RENDELETE (2009. február Részletesebben Az Alaptörvény módosításai
Gáva Krisztián Az Alaptörvény módosításai Az Alaptörvény öt módosítását a közjogi rendszer törvényi részleteinek kimunkálása során felvetődött jogi és társadalmi problémák, valamint egyes európai intézmények Részletesebben Büntetőjog. általános rész
Büntetőjog általános rész Szerkesztette: Domokos Andrea Büntetőjog I. Általános rész Patrocinium Budapest, 2015 Tartalomjegyzék oldalszám ELŐSZÓ...7 RÖVIDÍTÉSEK JEGYZÉKE...9 1. A törvényesség elve, az Részletesebben A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN!
Ügyszám: Keltezés: Előadó bíró: Közlöny információ: AB közlöny: 212/B/2001 Budapest, 2010.03.02 12:00:00 de. Holló András Dr. 23/2010. (III. 4.) AB határozat Közzétéve a Magyar Közlöny 2010. évi 31. számában Részletesebben T/13860. számú. törvényjavaslat
MAGYARORSZÁG KORMÁNYA T/13860. számú törvényjavaslat a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló 2011. évi CLXI. törvénynek, valamint a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi CLXII. Részletesebben Az ÓBUDAI EGYETEM ESÉLYEGYENLŐSÉGI SZABÁLYZATA
1. verzió Az Óbudai Egyetem Szervezeti és Működési Szabályzata 1. melléklet Szervezeti és Működési Rend 34. függelék Az ÓBUDAI EGYETEM ESÉLYEGYENLŐSÉGI SZABÁLYZATA BUDAPEST, 2010. január TARTALOMJEGYZÉK Részletesebben A Magyar Műrepülő Klub Közhasznú Sportegyesület Szervezeti és Működési Szabályzata. A Magyar Műrepülő Klub Közhasznú Sportegyesület
A Magyar Műrepülő Klub Közhasznú Sportegyesület SZERVEZETI ÉS MŰKÖDÉSI SZABÁLYZATA 2008. I. ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK A Sportegyesület jogállása Az Magyar Műrepülő Klub Közhasznú Sportegyesület alakuló közgyűlése Részletesebben I. Általános megállapítások
A Társaság a Szabadságjogokért jogvédő szervezet álláspontja a választási eljárásról szóló T/8405. sz. törvényjavaslat V-VI. fejezetéről ( A központi névjegyzék és A szavazóköri névjegyzék ) A választási Részletesebben Az előterjesztést a Kormány nem tárgyalta meg, ezért az nem tekinthető a Kormány álláspontjának.
Jelen előterjesztés csak tervezet, amelynek közigazgatási egyeztetése folyamatban van. A minisztériumok közötti egyeztetés során az előterjesztés koncepcionális kérdései is jelentősen módosulhatnak, ezért Részletesebben Európai Beruházási Bank Csoport. Átláthatósági politika
Csoport Átláthatósági politika 2015. március 2015. március 6. 1 / 17 Tartalomjegyzék 1. Háttérinformációk és a politika célja... 3 2. Vezérelvek... 3 Nyilvánosság... 3 A bizalom biztosítása és az érzékeny Részletesebben 1. A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény módosítása
2015. évi törvény a lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek jogállásáról szóló 2011. évi CCVI. törvény módosításával összefüggő egyes törvények Részletesebben T/17968/10. szám. Az Országgyűlés. a j á n l á s a
T/17968/10. szám Az Országgyűlés Kulturális és sajtó bizottságának Alkotmány- és igazságügyi bizottságának Emberi jogi, kisebbségi és vallásügyi bizottságának Önkormányzati bizottságának a j á n l á s Részletesebben TERVEZET A KORMÁNY ÁLLÁSPONTJÁT NEM TÜKRÖZI KÖRNYEZETVÉDELMI ÉS VÍZÜGYI MINISZTÉRIUM FÖLDMŰVELÉSÜGYI ÉS VIDÉKFEJLESZTÉSI MINISZTÉRIUM TERVEZET
KÖRNYEZETVÉDELMI ÉS VÍZÜGYI MINISZTÉRIUM FÖLDMŰVELÉSÜGYI ÉS VIDÉKFEJLESZTÉSI MINISZTÉRIUM KvVM/KJKF/471/2008. TERVEZET a biológiai biztonságról szóló, Nairobiban, 2000. május 24-én aláírt és a 2004. évi Részletesebben A választási bizottságra vonatkozó általános szabályok a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény alapján
A választási bizottságra vonatkozó általános szabályok a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény alapján II. FEJEZET A VÁLASZTÁSI BIZOTTSÁGOK 10. A választási bizottság 14. (1) A választási Részletesebben A szabálysértésekről szóló 1999. évi LXIX. és a szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a
A szabálysértésekről szóló 1999. évi LXIX. és a szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló 2012. évi II. törvények összevetése különös tekintettel Részletesebben A magyar kormány és az ő alaptörvénye
A magyar kormány és az ő alaptörvénye 2013. június 28. A Velencei Bizottság szakértői által készített vélemény 1 az Alaptörvény negyedik módosításáról pontosan rámutat arra, hogy a magyar Kormány az alkotmányt Részletesebben A munkaviszonyból keletkező kötelmek szabályozásáról
Gazdaság és Jog A munkaviszonyból keletkező kötelmek szabályozásáról I. Az előzmények 1. Régi kodifikációs szabály szerint a jogelméleti viták eldöntésére nem a jogalkotó hivatott. Különösen igaz ez a Részletesebben SZEMÉLYISÉGI JOGOK XI. CÍM ÁLTALÁNOS SZABÁLYOK ÉS EGYES SZEMÉLYISÉGI JOGOK. 2:42. [A személyiségi jogok általános védelme]
SZEMÉLYISÉGI JOGOK XI. CÍM ÁLTALÁNOS SZABÁLYOK ÉS EGYES SZEMÉLYISÉGI JOGOK 2:42. [A személyiségi jogok általános védelme] (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy törvény és mások jogainak korlátai között Részletesebben Óbuda-Békásmegyer Önkormányzat Képviselőtestületének. 46/2010. (IX. 8.) önkormányzati rendelete 1
Óbuda-Békásmegyer Önkormányzat Képviselőtestületének 46/2010. (IX. 8.) önkormányzati rendelete 1 egyes önkormányzati rendeletek és önkormányzati rendeleti rendelkezések technikai deregulációs hatályon Részletesebben dr. Boros Zsuzsa Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium
dr. Boros Zsuzsa Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium Átmeneti rendelkezések A Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény hatálybalépésével összefüggő átmeneti és felhatalmazó rendelkezésekről Részletesebben Az előterjesztést a Kormány nem tárgyalta meg, ezért az nem tekinthető a Kormány álláspontjának.
1 Jelen előterjesztés csak tervezet, amelynek közigazgatási egyeztetése folyamatban van. A minisztériumok közötti egyeztetés során az előterjesztés koncepcionális kérdései is jelentősen módosulhatnak, Részletesebben Küzdelem a gyermekek szexuális kizsákmányolása és szexuális bántalmazása ellen
Küzdelem a gyermekek szexuális kizsákmányolása és szexuális bántalmazása ellen Bevezetés A gyermekek szexuális kizsákmányolása, szexuális bántalmazása Európa és a világ minden országában létező probléma, Részletesebben TIZENNEGYEDIK JEGYZÕKÖNYV AZ EMBERI JOGOK ÉS AZ ALAPVETÕ SZABADSÁGOK VÉDELMÉRÕL SZÓLÓ EGYEZMÉNYHEZ, AZ EGYEZMÉNY ELLENÕRZÕ RENDSZERÉNEK MÓDOSÍTÁSÁRÓL
TIZENNEGYEDIK JEGYZÕKÖNYV AZ EMBERI JOGOK ÉS AZ ALAPVETÕ SZABADSÁGOK VÉDELMÉRÕL SZÓLÓ EGYEZMÉNYHEZ, AZ EGYEZMÉNY ELLENÕRZÕ RENDSZERÉNEK MÓDOSÍTÁSÁRÓL Preambulum Az Európa Tanács tagállamai, az emberi jogok Részletesebben az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 610/2009. (III. 18.) sz. HATÁROZATA
az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 610/2009. (III. 18.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben Az egyházakra vonatkozó szabályozás alakulása
Schweitzer Gábor 1 : Az egyházakra vonatkozó szabályozás alakulása (MTA TK Jogtudományi Intézete, 2014. március 6.) 1. Melyek voltak a legfontosabb tartalmi változások a szabályozásban? Történt-e változás Részletesebben 2017 © DocPlayer.hu Adatvédelmi irányelvek | Szolgáltatási feltételek | Visszajelzés

matches:
Bíróság
bíróság
Bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
Kúria
Bíróság
Pf. 773
Pf. 773
KÚRIA
Kúria
Bíróság
Kúria
Bíróság
Bíróság
bíróság
bíróság