text:
Kvk.I.37.650/2019/2. számú határozat | K Ú R I A
Kvk.I.37.650/2019/2. számú határozat
Az ügy száma: Kvk.I.37.650/2019/2.
A tanács tagjai: dr. Hajnal Péter a tanács elnöke, dr. Heinemann Csilla előadó bíró, dr. Sisák Péter bíró
Képviselője: Pacsai & Sándor Ügyvédi Iroda (ügyintéző ügyvéd: Dr. Sándor Tamás Zsolt)
A felülvizsgált jogerős határozat: a Nemzeti Választási Bizottság 116/2019. számú határozata
A Kúria Nemzeti Választási Bizottság 116/2019. számú határozatát megváltoztatja és a Csepeli Hírmondó X. évfolyam 7. és 8. lapszámai tekintetében előterjesztett kifogásokat érdemi vizsgálat nélkül, míg a 9. lapszám tekintetében előterjesztett kifogásokat elutasítja.
[1] Egy magánszemély és a Magyar Szocialista Párt kifogástevők külön-külön május 9-én és 10-én előterjesztett beadványaikban a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény (a továbbiakban: Ve.) 2. § (1) bekezdés c.) pontjának megsértése miatt kérték a kérelmező elmarasztalását, mert álláspontjuk szerint a Csepeli Hírmondó elnevezésű önkormányzati lap X. évfolyamának 7., 8., és 9. számaiban a FIDESZ Magyar Polgári Szövetség jelöltjeinek, választási programjának bemutatása az összes többi jelölő szervezet együttes megjelenéséhez mérten elsöprő mértékben jelent meg.
[2] A Csepeli Hírmondó a XXI. Kerületi Önkormányzat lapja, mely rendszeresen tudósít a Csepelen történő eseményekről, és most hírt ad az európai uniós választásokban versengő pártok kampánytevékenységéről is. Az április 10-én megjelenő X. évfolyam 7. számának 4. oldalán számolt be a kormánypárt, míg 5. oldalán - ugyanolyan terjedelemben - a Demokratikus Koalíció, az LMP, a Jobbik, és az MSZP kampánytevékenységéről, illetve egy- egy képet közölt a Munkáspárt és a kormánypárt jelöltjei aláírásgyűjtő tevékenységéről. Az április 20-án megjelenő 8. számban a 8. oldalon a kormánypárt, míg a 9. oldalon a DK., az LMP, és az MSZP-vel kapcsolatos kampányhíreket jelenítette meg. A Csepeli Hírmondó május 8-án megjelentetett 9. számában a 6. oldalon a kormánypárt, a 7. oldalon az MSZP-vel kapcsolatos hír jelent meg, illetve a listák nyilvántartásba vételéről tájékoztatott.
[3] A magánszemély beadványozó kifejtette, hogy ha már a lap foglalkozik az EP választásokkal, akkor a többi jelölő szervezet álláspontját is megjeleníthette volna, de erre láthatóan kísérletet sem tettek, ezért kérte a jogsértés megállapítását, a kérelmező további jogsértéstől való eltiltását és bírság kiszabását.
[4] Az MSZP állítása szerint a kérelmező fent hivatkozott lapszámaiban megsértette a Ve. 2. § (1) bekezdés c.) pontjában foglalt, a jelöltek esélyegyenlőségére vonatkozó alapelvet, miután a kormánypárt jelöltjeinek, választási programjának bemutatása az összes többi jelölő szervezet együttes megjelenési lehetőségéhez képest domináns. Nézete szerint a jogsértés több lap együttes vizsgálatával állt be.
[5] A Fővárosi Választási Bizottság (továbbiakban: FVB) a kifogásokat egyesítette, és a 19/2019. (V.13.) számú határozatában úgy ítélte meg, hogy a kifogások megalapozottak. Az FVB az esélyegyenlőségi alapelv sérelmét megállapítva a kérelmezőt eltiltotta a további jogsértéstől és 149.000 Ft bírság megfizetésére kötelezte. Nézete szerint mindhárom lapszám jelentős számban és nagy terjedelemben tartalmaz a FIDESZ-KDNP-vel, annak jelöltjeivel kapcsolatos, őket népszerűsítő írásokat, míg a választáson listát állító többi jelölő szervezetről csak kis számú és csekély terjedelmű cikk olvasható. Hangsúlyozta, hogy az FVB-nek azt kellett vizsgálni, hogy a Csepeli Hírmondó kifogásolt lapszámainak közzététele a Ve. 141. §-ának második fordulat szerinti olyan kampánytevékenység-e, amely a választói akarat befolyásolására vagy ennek megkísérlésére irányul, azaz az önkormányzat valamely jelölt vagy jelölő szervezet mellé állt-e, feladva ezzel az önkormányzati lapokkal szemben elvárt semleges pozícióját. Rámutatott arra, hogy a választási kampányidőszakban megjelenő lapokban a FIDESZ-KDNP listáján jelöltként szereplő Orbán Viktor, Németh Szilárd és Novák Katalin jelentek meg, és a jelölti minőségen túl, a „nem jelölti” megjelentetés eléri azt a szintet, amely azt a látszatot keltheti, hogy az önkormányzati sajtótermék a választási kampányban – semleges pozícióját feladva – az egyik jelölő szervezet és jelöltjei mellett tűnik fel.
[6] A kérelmező fellebbezése folytán eljárt Nemzeti Választási Bizottság támadott határozatában az FVB határozatát részben megváltoztatta és a kiszabott bírság törléséről rendelkezett. Megítélése szerint a Ve. 43. § (1)-(2) bekezdései alapján az FVB a rendelkezésére álló bizonyítékok alapján tisztázta a döntéshozatalhoz szükséges tényállást. Álláspontja szerint a Ve. 152. § (4) bekezdés értelme az, hogy az érdemben vizsgálható kifogás benyújtására való jogosultság alapja, hogy legalább két olyan lapszám már megjelent a választási kampányban, amelyek vizsgálható lapfolyamot alkotnak. Szerinte nem feltétele az elmarasztalhatóságnak az, hogy a vizsgált műsorfolyamból egymást közvetlenül követő lapszámok valósítsák meg a jogszabálysértést. Ez a kitétel ugyanis nem a jogszabálysértés minimum feltételét, hanem a vizsgálódás alá vehető műsorfolyam meglétének minimális feltételét jelentik. Jelen esetben a vizsgálható műsorfolyam három egymást követő lapszámból állt, az ezekben megjelenő tartalmat együttesen kellett vizsgálat alá venni és az esélyegyenlőség esetleges sérelmét megállapítani.
[7] Az Alkotmánybíróság és a Kúria kialakult gyakorlata alapján azt vizsgálta a sérelmezett lapszámokkal kapcsolatban, hogy a kérelmező a Ve. 2. § (1) bekezdés c) pontjának megfelelő szerkesztési gyakorlatot követett-e, vagy közhatalmi szerepét feladva valamely jelölt mellett elköteleződött, illetve ennek látszatát keltette. Elemezte, hogy a kifogásolt cikkekben szereplő személyeknek feladatellátásukról szóló tájékoztatása értékelhető-e az aktuális kampány szempontjából, azaz kimutatható-e a tájékoztatás választói akaratot befolyásoló célja vagy alkalmassága. Hangsúlyozta, hogy a fenti vizsgálat csak a megjelenések tartalmi áttekintésével lehetséges, melyet azonban az FVB mellőzött, de helytállóan idézte a Kúria NVB által is követett gyakorlatát, amely az esélyegyenlőség sérelmének megvalósulását eredményező körülményeket bemutatja.
[8] A tartalmi vizsgálat körében kiemelte a Kúria Kvk.V.37.620/2019/2. számú határozatát, melyben az került rögzítésre, hogy nem minősül választási kampánytevékenységnek a választási kampány időszaka alatt folytatott állami, kormányzati vagy önkormányzati alaptevékenység végzése során keletkezett nyilatkozatok megjelenítése a médiában. Erre figyelemmel nem találta jogsértőnek a 7. lapszám 1. oldalán, 19. oldalán, a 8. lapszám 2–3. oldalain, 5. oldalán, 19. oldalán, a 9. lapszám 11. és 17. oldalán szereplő megjelenítéseket. Ezekben az esetekben Novák Katalin és Németh Szilárd államtitkárok szerepeltetése állami feladatukhoz kapcsolódóan, közéleti szereplő öregdiákként, illetve egy, az újságban állandó szereplésnek tekinthető receptrovatban történik meg, a jelöltek nevén kívül a választásra utaló tartalom a cikkekben nincs. A 9. lapszám 6. oldalán szereplő Honvédelmi Fórumot ismertető híradást kizárhatónak tekintette az esélyegyenlőség vizsgálatából, de miután a híradást az „Európai parlamenti választás 2019” rovatban tette közzé a kérelmező, így az a választópolgárokban azt a megtévesztő látszatot kelti, hogy Németh Szilárd jelölő szervezete álláspontját képviseli a kampányban, pedig csak állami tisztsége feladatai ellátása körében nyilatkozott. Nézete szerint a megtévesztő elhelyezés és a választást érintő tartalom megalapozza a cikk figyelembe vételét az esélyegyenlőség fennállása szempontjából.
[9] A fennmaradó tartalmakkal összefüggésben megállapította, hogy a FIDESZ-KDNP jelölő szervezet kampányban elfoglalt álláspontjának és jelöltjeinek megjelenítése meghaladja az összes többi jelölő szervezet megjelenési terjedelmét, így a Ve. 2. § (1) bekezdés c) pontjának sérelme a kifogásolt három lapszám összességét vizsgálva fennáll.
[10] Részben megalapozottnak találta a bírság kiszabás körében előterjesztett kérelmezői érvelést és arra figyelemmel, hogy a szándékosság nem állt fenn, a szerkesztő törekedett a választási tartalom elhatárolására, felismerhetővé tételére, csupán az arányos megjelenítést nem sikerült megvalósítania, ezért a bírság eltörléséről döntött. E körben mérlegelte azt is, hogy a lap helyi érdekű, így jogsértése csak korlátozottabb kiterjedésű maradt.
[11] A kérelmező felülvizsgálati kérelmében a támadott határozat megváltoztatását a kifogások elutasítását elsődlegesen a kifogások elkésettsége, másodlagosan azok alaptalansága miatt kérte.
[12] Nézete szerint az NVB a Ve.152. § (4) bekezdésében foglalt szabályt kiterjesztően értelmezte, mikor a „műsorfolyam” fogalmat az időszaki kiadványokra is kiterjesztette, pedig a fogalom használata kizárólag a lineáris médiaszolgáltatás esetében merül fel. Hangsúlyozta, hogy nem ok nélkül kezeli a Ve. külön az egyes médiatartalom formákat és ad rájuk saját szabályozást. Az időszaki lapra vonatkozó speciális szabályozást a Ve. 151. § (2) és (4) bekezdései tartalmazzák. Erre figyelemmel a 7. és 8. lapszámok tekintetében a Ve. 209. § (1) és (3), valamint a Ve. 152. § (2) bekezdései alapján mint a kifogásokat elkésettség miatt érdemi vizsgálat nélkül kellett volna elutasítani.
[13] Kifogásolta, hogy az NVB nem értékelte kellő súllyal, hogy az Európai Parlament tagjainak választásáról szóló 2003. évi CXIII. törvény (továbbiakban: Euvtv.) 5. § és 7. §-ából adódóan a választás során a pártok kizárólag listákat állítanak és a választópolgárok kizárólag listára és nem egyéni jelöltekre szavaznak. Ebből következően kizárólag a választásokon versengő jelölő szervezetek közötti esélyegyenlőségi alapelv teljesülése képezhette volna jogszerűen a vizsgálat tárgyát. Ehelyett az FVB és NVB a fogalmakat egységként kezelte, a téves megközelítésből adódóan jogszerűtlen döntést hozott.
[14] Álláspontja szerint az NVB döntése ellentétes a Kúria Kvk.III.37.236/2018/4. számú végzésének indokolásával is, a sajtótermék szerkesztésekor a kérelmező megtartotta az alapelvi követelményeket, nincs szó „túlzó mértékű szerepeltetésről” és a 9. lapszám tartalma (és azok összességükben sem) nem bontotta meg az egyensúlyt a jelölő szervezetek között, másrészt az újság szalagcímei és szövegkiemeléseinek áttekintése alapján az rögzíthető, hogy a lapszámok a jelölő szervezeteket egyenlő mértékben és arányban jelenítette meg. A lapszámok tartalma sem egyenként, sem összességében semmilyen mértékben nem volt alkalmas arra, hogy megbontsa az EP választásokon versengő jelölő szervezetek közötti esélyegyenlőséget. Nem vette figyelembe továbbá az NVB az Euvtv. 2. § (2) bekezdésében írt tényt, mely szerint Magyarország teljes területe alkot 1 db választókerületet, ekként a helyi viszonylatban történő esélyegyenlőség megbontása nemcsak alap nélküli, hanem az EP választás tükrében nem is értelmezhető.
[15] Tagadta, hogy bármelyik érintett lapszáma állást foglalt volna vagy iránymutató véleményközlést tartalmazott volna az EP választáson történő szavazással kapcsolatban. Így mindaddig míg a lapszámok cikkei pusztán tárgyi tényeket nyilatkozatokat, avagy médiaszolgáltató véleményt nem tartalmazó tartalmakat közöl, addig a kérelmező nem adja fel semleges pozícióját és nem tűnik fel egyik jelölő szervezet vagy jelölt mellett sem, nem bontja meg a jelölő szervezetek, jelöltek közötti egyensúlyt, így a Ve. 2. § (1) bekezdés c.) pontja szerinti alapelvi sérelem megállapítására nincs lehetőség.
[16] A kérelmező felülvizsgálati kérelme alapos.
[17] A Kúria rögzíti, hogy a felülvizsgálati kérelmet az ügyben érdekelt kérelmező nyújtotta be a Ve. 224. § (2) bekezdésében meghatározott határidőn belül, tartalma megfelel a Ve. 224. § (3) bekezdésében foglaltaknak, valamint az eljárásban a kérelmezőt ügyvéd képviseli. A Kúria a felülvizsgálati kérelmet ezért érdemben bírálta el.
[18] A Kúria elsőként az NVB határozatát a felülvizsgálati kérelem azon eleme alapján vizsgálta meg, amely szerint a 7. és 8. lapszámok kapcsán előterjesztett kifogások elkésettek, ezért érdemi vizsgálat nélküli elutasításnak lett volna helye.
[19] A Ve. 209. § (1) bekezdése értelmében a kifogást úgy kell benyújtani, hogy az legkésőbb a sérelmezett jogszabálysértés elkövetésétől számított harmadik napon megérkezzen a kifogás elbírálására hatáskörrel és illetékességgel rendelkező választási bizottsághoz. A Ve. 209. § (2) bekezdése alapján folyamatosan fennálló tevékenység esetében a kifogást a sérelmezett tevékenység fennállásának teljes időtartama alatt be lehet nyújtani. A jogorvoslati határidő kezdete nem a sérelmezett tevékenység kezdő időpontja, hanem az az utolsó időpont, amikor a sérelmezett állapot még fennáll.
[20] A Kúria hangsúlyozza, hogy egységes a bírói gyakorlat abban, hogy amennyiben a kifogás tárgyát kizárólag nyomtatott sajtótermék tartalma szolgáltatja, akkor a Ve. 209. § (1) bekezdése az alkalmazandó. A Kúria a Kvk.III.37.484/2014/3. számú végzésében azt is kifejtette, hogy egy kiadvány esetén nem az az időpont számít kezdő időpontnak, amikor ahhoz a jogsértést kifogásoló kérelmező hozzájutott, hanem az a nap, amikor a kiadvány megjelent, terjesztését megkezdték. Ez az időpont ellenkező bizonyítás hiányában a kiadványon feltüntetett megjelenés napja. (Kvk.VI.37.415/2018/2.) Az NVB határozatában maga is rögzítette a 7. és 8. lapszámok kiadási dátumát, április 10., illetve április 20. napjában. Ehhez képest a kifogások előterjesztése 2019. május 9. napján történt meg, jóval a Ve.-ben írt határidőt követően. Erre figyelemmel alapos a kérelmezőnek a 7. és 8. lapszámot érintő kifogások érdemi elbírálás nélküli elutasítására vonatkozó álláspontja.
[21] A Ve. 152. § (4) bekezdése alapján a Ve. 2. § (1) bekezdés c) pontjának megsértése időszaki kiadvány esetén akkor állapítható meg, ha az legalább két egymást követő lapszám együttes vizsgálata alapján fennállt a megjelölt bizonyítékok alapján. Ez a szabály az alapelvi sérelem feltárása során az időszaki kiadvány vizsgálható gyakorlatára, és nem a határidő megtartottságának elfogadására ad iránymutatást. A Kúria álláspontja szerint ezért az NVB a Ve. 152. § (4) bekezdését tévesen értelmezte és vonatkoztatta a 7. és 8. lapszámok tekintetében a határidő megtartottságára. Az NVB által alkalmazott lapfolyam fogalom a Ve. 152. § (4) bekezdés alkalmazásánál, míg a műsorfolyam fogalom használata kizárólag a lineáris médiaszolgáltatás vizsgálata során merülhet fel, mikor a Ve. alapelvi követelmények teljesülésének vizsgálata során nem az egyes műsorok, hanem a műsorfolyam vizsgálatát kell elvégezni. Műsorfolyamként az adott ügy szempontjából összehasonlításra alkalmas, meghatározott tartalmú műsorszámok értékelésére van lehetőség. (Kvk.I.37.353/2018/2.)
[22] A fentiekre tekintettel a Kúria a Csepeli Hírmondó X. évfolyam 7. és 8. lapszámai tekintetében tett NVB határozati megállapításokat a Ve. 231. § (5) bekezdés a) pontja alapján megváltoztatta és az előterjesztett kifogásokat érdemi vizsgálat nélkül a Ve. 209. § (1) bekezdésének sérelmére figyelemmel elutasította.
[23] Nem osztotta ugyanakkor a Kúria az EP választás speciális jellegéből fakadó, az esélyegyenlőség érvényesülési körét leszűkítő kérelmezői érvelést. Attól, hogy Magyarország egy választókerületet képez, a pártok listát állítanak, és a választók erre szavaznak még nem jelenti, azt, hogy a választási kampányban az egyes listás jelöltek megjelenése, személye nem bír jelentőséggel, így a választási kampányban személyük megjelenítése, hírekben való szerepeltetése során nem kell biztosítani az esélyegyenlőséget, és ez az alapelvi kívánalom csupán a jelölőszervezetekre vonatkozik. Ugyanis a listás jelölt az aki egy-egy kérdésben a jelölő szervezet álláspontját saját személyiségén, retorikáján keresztül megjeleníti, így a listás jelölt kampányban való megjelenésén keresztül érvényesül az adott párt arculata, politikája és ez alakítja a választópolgárok meggyőződését. Így nem tévedett az NVB, mikor nem csupán a jelölőszervezetek megjelenése tekintetében, hanem a listán szereplő jelöltekre vonatkozóan is vizsgálta az alapelv teljesülését. A kampányhoz kötődő jogegyenlőség követelménye, az egyenlő esély elve a választási kampány idején akkor érvényesül, ha a jelölőszervezetek és listájukon szereplő jelöltek számára azonosak azok az objektív, külső feltételek, amelyek mellett képesek választási üzeneteiket eljuttatni a választókhoz. Ez az elvárás kiterjed az EP választások során folytatott kampányra is.
[24] Egyetértett ugyanakkor a Kúria azzal a kérelmezői állásponttal, hogy a vizsgálható 9. lapszám tekintetében az egyoldalú tájékoztatás alapelvi sérelem ténye nem rögzíthető, még a Ve. 152.§ (4) bekezdés esetleges alkalmazásával, az ezt megelőző lapszám együttes, egymásra tekintettel történő vizsgálatával sem. Nem tévedett az NVB, mikor vizsgálta, hogy a sajtótermékben megjelenő személyekről milyen minőségükkel összefüggésben tudósítottak. Ugyanis „ha a jelölt megjelenése a kifogásolt sajtótermékben jelölti minőségével nem hozható összefüggésbe, kifejezett kampánytevékenység részéről nem mutatható ki, az esélyegyenlőség megsértése nem állapítható meg.” (Kvk.II.37.714/2018/2.) Az ezen tétel mentén vizsgált tudósítások nagy része tekintetében jogsérelem nem volt megállapítható, a 9. lapszám 6–7. oldalán megjelenő tájékoztatásról pedig a Ve. 2. § (1) bekezdés c.) pontba ütközés nem volt rögzíthető. Az esélyegyenlőségi alapelv sérelmét az alapozza meg, ha a jelölő szervezet maga vagy listás jelöltje tekintetében nem kap megjelenési lehetőséget, vagy egy másik jelölőszervezet/listás jelöltje a kampány időszakában olyan támogatásban részesül, amely őt ésszerű indok nélkül privilegizálja más szervezetekhez és jelöltekhez képest. Ez pedig a vizsgált esetben nem volt megállapítható, mert a Csepeli Hírmondó a 9. lapszám 6–7. oldalán azonos terjedelemben számolt be a kormánypárt fő választási programjáról, és az MSZP tevékenységéről.
[25] A fentiek alapján a Ve. 2. § (1) bekezdés c) pontja szerinti alapelvi sérelem a vizsgált 9. lapszám tekintetében nem volt megállapítható, ezért nem kerülhetett sor a Ve. 152. § (4) bekezdés szerinti alkalmazására sem. Erre figyelemmel a Kúria az NVB határozatát a kérelem érdemben elbírálható része tekintetében a Ve. 231. § (5) bekezdés a) pontja alapján megváltoztatta, és a kifogást elutasította.
[26] A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Ve. 228. § (2) bekezdése és a Kp. 157. § (7) bekezdése alapján alkalmazandó Kp. 124. § (5) bekezdésének megfelelően – tekintettel Ve. 229. § (2) bekezdése folytán alkalmazandó a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény módosításáról és az egyes közigazgatási nemperes eljárásokról szóló 2005. évi XVII. törvény 1. § (2) bekezdésére – tárgyaláson kívül bírálta el.
[27] Az illetékről szóló 1990. évi XCIII. törvény 45/A. § (5) bekezdése szerint feljegyzett felülvizsgálati eljárási illetéket a Ve. 228. § (2) bekezdése és a közigazgatási perrendtartásról szóló 2017. évi I. törvény (a továbbiakban: Kp.) 157. § (7) bekezdése folytán alkalmazandó Kp. 35. § (1) bekezdése szerinti, a polgári perrendtartásról szóló 2016. évi CXXX. törvény 102. § (1) bekezdése és 83. § (1) bekezdése alapján az állam viseli.
[28] A Kúria határozata elleni további jogorvoslat lehetőségét a Ve. 232. § (5) bekezdése zárja ki.
Budapest, 2019.május 23.
dr. Sisák Péter sk. bíró

matches: Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
Köf.5.028/2015/7. számú határozat | K Ú R I A
Köf.5.028/2015/7. számú határozat
Az ügy száma: Köf.5028/2015/7.
A tanács tagja: dr. Kalas Tibor a tanács elnöke; dr. Balogh Zsolt előadó bíró;
dr. Kozma György bíró
Az indítványozó képviselője: dr. Tarnai Richárd kormánymegbízott
Az érintett önkormányzat képviselője: dr. Buglos Katalin ügyvéd
Az ügy tárgya: építési engedély feltétele a teljes közművesítettség
– megállapítja, hogy Budaörs Város Önkormányzat Képviselő-testületének a Merengő utca környéke Településrendezési Terve III. Szabályozási Szakasz Szabályozási Terv és Helyi Építési Szabályzatról szóló – a 33/2014. (X.29.) önkormányzati rendelet 1. § (2) bekezdésével és 2. § (1)-(7) bekezdésével módosított – 44/2000. (XII.01.) ÖKT. számú rendelet 2. § (9) bekezdés g) pontja, 3. § (1) bekezdés l) és k) pontja, 3. § (2) bekezdés i) és j) pontja, 3. § (3) bekezdés i) pontja, 3. § (4) bekezdés m) pontja és 3. § (5) bekezdés j) pontja törvényellenes ezért azt megsemmisíti.
[1] A Pest Megyei Kormányhivatal kormánymegbízottja a Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény (a továbbiakban: Mötv.) 132. § (1) bekezdés a) pontja alapján törvényességi felhívással élt Budaörs Város Önkormányzata Képviselő-testületének a Merengő utca környéke Településrendezési Terve III. Szabályozási Szakasz Szabályozási Terv és Helyi Építési Szabályzatról szóló 44/2000. (XII.01.) ÖKT. számú rendeletével (a továbbiakban: Ör.1.) kapcsolatban. A törvényességi felhívást a képviselő-testület 2014. május 21-ei ülésén megtárgyalta és arról a 132/2014. (V.21.) számú határozatot hozta. A Kormányhivatal értékelése szerint a helyi önkormányzat a törvényességi felhívásban foglaltaknak nem tett eleget, a jogszabálysértést nem szüntette meg, ezért a Kúria Önkormányzati Tanácsához fordult az Ör.1. törvényességi vizsgálatát kezdeményezve.
[2] Ezt követően Budaörs Város Önkormányzata megalkotta a Budaörs Város Önkormányzat Képviselő-testületének a Merengő utca környéke Településrendezési Terve III. Szabályozási Szakasz Szabályozási Terv és Helyi Építési Szabályzatról szóló 44/2000. (XII.01.) ÖKT. számú rendelet módosításáról szóló 33/2014. (X.29.) önkormányzati rendeletét (a továbbiakban: Ör.2.), amelynek 4. §-a hatályon kívül helyezte az Ör.1. kormányhivatal által kifogásolt rendelkezéseit. Az Ör.2.-re tekintettel a kormányhivatal indítványát visszavonta, erre tekintettel a Kúria a Köf.5038/2014. számú határozatában az eljárást megszüntette.
[3] Ugyanakkor a kormányhivatal az Ör.2.-vel szemben is – hasonló okok miatt – törvényességi felhívással élt. A képviselő-testület a törvényességi felhívásban foglaltakat a 2015. május 20-ai ülésén a 110/2015. (V.20.) számú határozatában nem fogadta el. Mivel a kormányhivatal szerint a jogszabálysértés fennáll, ezért a kormányhivatal (a továbbiakban: indítványozó) a Kúriához fordult.
[4] Az indítványozó az Ör.2. 1. § (2) bekezdése által megállapított Ör.1. 2. § (9) bekezdés g) pontja, az Ör.2. 2. § (1)-(7) bekezdéseivel megállapított Ör.1. 3. § (1) bekezdés l) és k) pontja, 3. § (2) bekezdés i) j) pontja, 3. § (3) bekezdés i) pontja, 3. § (4) bekezdés m) pontja és 3. § (5) bekezdés j) pontja törvényességi vizsgálatát és megsemmisítését kezdeményezte.
[5] A vizsgálni kért rendelkezések a jelölt építési övezetekbe az építési engedély kiadását közműellátottsághoz (teljes közművesítettséghez) kötik. Az indítványozó kifejtette, hogy az önkormányzatok az Alaptörvény 32. § (2) bekezdése alapján törvény – az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Étv.) 62. § (6) bekezdés 6. pontjában kapott – felhatalmazás alapján jogosultak a helyi építési szabályzatról szóló rendelet megalkotására. Az Alaptörvény 32. cikk (3) bekezdése szerint a helyi építési szabályzat más jogszabállyal nem lehet ellentétes. Az indítványozó az Étv. 2. § 36. pontját, 34. § (1) bekezdését, valamint az építésügyi és építésfelügyeleti hatósági eljárásokról és ellenőrzésekről, valamint az építésügyi hatósági szolgáltatásról szóló 312/2012. (XI.8.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet) 17. § (1) bekezdését idézi, amely előírások szerint építési tevékenység végzésére főszabályként építési engedélyt kell kérni.
Az Ör.2. az építési engedély kiadásához ír elő a jogszabályokban foglalt további feltételt, amelyre nincs felhatalmazása, így az Alaptörvény 32. § (2) bekezdésben foglaltak nem teljesültek. Az indítványozó kifejtette, hogy a Korm. rendelet 18. § (1) bekezdés e) pont ec) alpontja szerint a telek közművekkel történő ellátásának lehetőségét legkésőbb a használatbavételi engedély megkéréséig kell biztosítani.
[6] Az indítványozó hivatkozott a Kúria hasonló ügyben született Köf.5.031/2012/11. számú határozatára. Kifejtette, hogy a Kúria ezen döntését követően a tárgykörben jogszabályváltozásra került sor, azonban a Korm. rendelet szabályai szerint sem köthető az építési engedély a közműellátás meglétéhez.
[7] Az indítványozó hivatkozott az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII.20.) Korm. rendelet (a továbbiakban: OTÉK) 7. § (3) bekezdés 5. pontjára, valamint 8. § (1) és (2) bekezdésére, amiből azt a következtetést vonta le, hogy az önkormányzat szabályozási jogosultsága pusztán a közművesítettség mértékének teljes, részleges, hiányos, illetve közművesítetlen kategóriák építési övezetenként történő megállapítására terjed ki, arra azonban nem, hogy az építési engedély kiadását a teljes közművesítettséghez kösse.
[8] Az indítványozó hivatkozott a Kúria Köf.5.031/2012/11. számú határozatára, amely az Önkormányzati Tanács absztrakt normakontroll hatáskörben történő eljárása során alkalmazható jogot értelmezi. Kifejtette, hogy az önkormányzatoknak sem a korábbi sem a hatályos szabályozás alapján nem volt jogosultságuk az Ör.2. támadott rendelkezései szerinti norma megalkotására.
[9] A Kúria Önkormányzati Tanácsa a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló 2011. évi CLXI. törvény (a továbbiakban: Bszi.) 52. §-a alapján felhívta az érintett önkormányzatot az üggyel kapcsolatos állásfoglalása beszerzése céljából. Az önkormányzat előadta, hogy a belterületbe vont Frankhegy szőlő és gyümölcsös vízmosásokkal teli, rendezetlen közterület (szűkös terület, kiépített út- és közműhálózat részleges hiánya), s mint ilyen alkalmatlan ingatlanokkal való beépítésre és rendeltetésszerű használatra. Az ingatlanfejlesztések beláthatatlan következményekkel járnának. Az adott területen egyébként sem teljesíthető a Korm. rendelet 18. § (1) bekezdés ec) pontjában foglalt feltétel.
Az érintett önkormányzat továbbá az indítványozóhoz hasonlóan az OTÉK 7. §-ára hivatkozott azzal, hogy ha az önkormányzat a törvényességi felhívásnak eleget tett volna, akkor most a rendelet nem tartalmazná a beépítés feltételének közművesítettségi mértéke előírásait, azaz az OTÉK-kal ellentétessé vált volna.
[10] Az érintett önkormányzat előadta továbbá, hogy az az adott tárgykör komplex felülvizsgálata folyamatban van, az egyeztetési eljárás során a különböző szervezetek a közművesítettség szükségességére hívták fel a figyelmet.
[11] Az érintett önkormányzat kifejtette: az Ör.2. nincs ellentétben az indítványozó által felhívott jogszabályokkal. A Mötv. 13. § (1) bekezdés 1. pontját, az Étv. 13. § (1) bekezdését és 62. § (6) bekezdés 6. pontját idézte, amelyek szerint az önkormányzatnak felhatalmazása volt az Ör.2. megalkotására. Érvelése között az ügyben alkalmazandó jog problémájára is kitért. Ebben hivatkozott a településfejlesztési koncepcióról, az integrált településfejlesztési stratégiáról és a településrendezési eszközökről, valamint egyes településrendezési sajátos jogintézményekről szóló 314/2012. (XI. 8.) Korm. rendelet 45. § (1) és (2) bekezdéseire, amely az OTÉK korábban hatályos azon szövegét – 2. § (1) bekezdését, 7. § (3) bekezdését és 8. § (1) bekezdését – rendeli alkalmazni, amely a beépítés feltételének a közművesítettség mértékének meghatározását írják elő.
[12] Az érintett önkormányzat később állásfoglalás-kiegészítést és kérelmet nyújtott be. Ebben kifejtette, hogy az Ör.2. az OTÉK – 2018. december 31-ig alkalmazható – 7. § (3) bekezdés 5. pontjának megfelelő szabályozási tartalmat hordoz, ezért annak megfelel. Az érintett önkormányzat kérelmet is megfogalmazott: kérte a Kúria Önkormányzati Tanácsát, hogy eljárását függessze fel és kezdeményezze a Korm. rendelet 8. melléklet 1.1.10. pontja alkotmányossági vizsgálatát az Alkotmánybíróságnál, az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésben meghatározott jogállamiság sérelme miatt. Az érintett önkormányzat később újabb kiegészítést nyújtott be.
[13] Az ügyben a Budaörs Frankhegy-i tulajdonosok képviseletében is érkezett beadvány, amely az indítványozó álláspontjával értett egyet, véleménye (véleményük) szerint az érintett önkormányzat által előadott tényállás pontosításra szorul.
[14] A Kúria elsőként az alkalmazandó jog kérdésében foglalt állást. Az Önkormányzati Tanács a Köf.5031/2012/11. számú határozata óta követett gyakorlata szerint az önkormányzati rendeletek absztrakt törvényességi vizsgálata során (amilyen a kormányhivatali kezdeményezés is) az önkormányzati rendeletet (vizsgált rendelkezését) mindig a hatályos törvényekhez és a hatályos más jogszabályokhoz kell mérni. A Kúria Önkormányzati Tanácsának – az Alaptörvény 25. cikk (2) bekezdés c) pontjában és a Bszi. 24. § (1) bekezdés f) pontjában foglalt hatáskörében eljárva – az Alaptörvényből és törvényből eredő feladata, hogy az önkormányzati normákat a törvényekkel összhangba hozza, illetőleg – az új jogalkotást tekintve – összhangban tartsa. Az önkormányzati rendszer hatályos szabályainak a mindenkor hatályos törvényekkel és más jogszabályokkal kell összhangban állni.
Ugyanakkor az Önkormányzati Tanács gyakorlata szerint – lásd legutóbb a Köf.5027/2015. számú határozatot – az önkormányzati rendeletet a megalkotásakor (és nem az elbíráláskor) hatályos magasabb jogszabályoz méri ha a rendeletalkotási szabályok megsértése az ügy tárgya.
[15] Jelen esetben kormányhivatali kezdeményezés alapján az Ör.2. vizsgálatának nem a rendeletalkotási szabályok megsértése a tárgya, azaz nem azt kell vizsgálni, hogy a rendelet megalkotásakor az érintett önkormányzat lefolytatta-e a vonatkozó jogszabályok alapján a véleményeztetési eljárást, hanem az eljárás tartalmi vizsgálatra irányul: köthető-e az építési engedély megadásának feltételévé a teljes közművesítettség megléte. Így jelen eljárásban a Kúria Önkormányzati Tanácsa a hatályos Ör.2. szövegét a hatályos Étv. és OTÉK előírásaival veti össze azzal, hogy tekintettel van a 314/2012. (XI. 8.) Korm. rendelet hatályos 45. § (1) és (2) bekezdéseire is.
[16] A Mötv. 13. § (1) bekezdés 1. pontja szerint a helyi közügyek, valamint a helyben biztosítható közfeladatok körében ellátandó helyi önkormányzati feladat a településfejlesztés, településrendezés. Az Étv. 13. § (1) bekezdése értelmében „Az építés helyi rendjének biztosítása érdekében a települési önkormányzatnak az országos szabályoknak megfelelően, illetve az azokban megengedett eltérésekkel a település közigazgatási területének felhasználásával és beépítésével, továbbá a környezet természeti, táji és épített értékeinek védelmével kapcsolatos, a telkekhez fűződő sajátos helyi követelményeket, jogokat és kötelezettségeket helyi építési szabályzatban kell megállapítania.” Ennek megfelelően az Étv. 62. § (6) bekezdés 6. pontja felhatalmazást ad az önkormányzatoknak, hogy rendeletben állapítsa meg a helyi építési szabályzatát.
[17] A fenti törvényi szabályok alapján a települési önkormányzatoknak joga, de egyben kötelezettsége is a helyi építési szabályzat megalkotása. Az önkormányzatok e tárgyban az Alaptörvény 32. cikk (2) bekezdése szerint törvényben kapott felhatalmazás alapján alkotnak rendeletet, ami azt is jelenti, hogy a helyi építési szabályzatot a központi jogszabályoknak megfelelően kötelesek megalkotni, a központi szabályoktól csak erre vonatkozó felhatalmazás esetén térhetnek el.
[18] Jelen ügyben felmerült kérdés, hogy a hatályos szabályok alapján jogszerű-e helyi építési szabályzatban az építési engedély kiadásának feltételéül szabni a teljes közművesítettséget. A Kúria Önkormányzati Tanácsa a fentebb már jelölt Köf.5031/2012/11. számú – 2012. június 11-én meghozott – határozatában az Étv. akkor hatályos 36. § (1) bekezdése alapján az alábbi következtetésre jutott: „Megállapítható, hogy e törvényi szabály [az Étv. 36.§ (1) bekezdése] az utak, a közművek, a közlekedési hálózathoz való csatlakozás, illetve a közmű és energiaellátás meglétét a használatbavételi engedély megkéréséhez, illetve az engedély megadásához köti. Az Ör. vizsgált szabályai ezzel szemben a feltételek közül a „teljes, önálló rákötésű közművesítettséget” Makkosmária területén az építéshez, illetve az építési engedély kiadásához kötik. Az Ör. tehát az építési engedélyről, míg az Étv. a használatbavételi engedélyről szól a közművesítettség és energiaellátás meglétét illetően, amelyek nyilvánvalóan az építés más-más fázisait jelentik az Ör. és az Étv. alkalmazásban.”
[19] Az Étv. egykori szabályai alapján tehát nem lehetett az építési engedély kiadásának feltételéül előírni a teljes közművesítettséget.
[20] Az Ör.2. 1. § (2) bekezdése által megállapított Ör.1. 2. § (9) bekezdés g) pontja szerint „[a]z építési övezetekben meghatározott közművesítettség együttes megléte” szükséges új épület építéséhez, bővítéséhez, átalakításához szükséges építési engedély kiadásához. A kormányhivatal által vizsgálni kért további rendelkezések – az Ör.2. 2. § (1)-(7) bekezdései – a következőket tartalmazzák:
Az ÜÜ-1, ÜÜ-2 jelű építési övezetekben: „Az építési övezetben új épület építésének, meglévő épület bővítésének, átalakításának feltétele a teljes közművesítettség (közüzemi villamos energia- és vezetékes gáz-, közüzemi ivóvíz szolgáltatások, közüzemi szennyvíz-elvezetés és -tisztítás, a közterületi nyílt vagy zárt rendszerű csapadékvíz elvezetés) együttes megléte.”
A HÜ/I-1, HÜ/I-2, HÜ/I-K, HÜ/II-1, HÜ/II-K jelű építési övezetekben: „Az építési övezetben új épület építésének, meglévő épület bővítésének, átalakításának feltétele a teljes közművesítettség (közüzemi villamos energia-, közüzemi ivóvíz szolgáltatások, közüzemi szennyvíz-elvezetés és -tisztítás, a közterületi nyílt vagy zárt rendszerű csapadékvíz elvezetés) együttes megléte.”
[21] A fentiek alapján vizsgálandó, hogy a hatályos szabályok szerint az érintett önkormányzat meghozhatta-e a fenti tartalmú rendeletét. Az Étv. hatályos 36. § (1) bekezdése alapján „Építésügyi hatósági engedély törvényben, kormányrendeletben meghatározottak szerint akkor adható, ha a kérelem és mellékletei, valamint a kérelmezett tevékenység megfelel a jogszabályokban meghatározott szakszerűségi követelményeknek.” A Korm. rendelet 18. § (1) bekezdés e) pontja az építési engedély iránti kérelem elbírálásához kapcsolódó szabályok körében kimondja, hogy:
„Az építésügyi hatóság az építési engedély iránti kérelem elbírálása során, helyszíni szemle megtartása mellett vizsgálja, hogy
ea) járulékos építmények telken belül,
eb) közlekedési hálózathoz való csatlakozás és
ec) a közműellátás
a használatbavételi engedély megkéréséig biztosítható-e,”
[22] E rendelkezésből következően az építési engedélyezési eljárásban a közművesítettség nem feltétele az engedély kiadásának, pusztán annak vizsgálata szükséges, hogy a közműellátás a használatbavételi engedélyig biztosítható-e. Ennek vizsgálata nem azonos azzal, amikor a szabályozás már eleve az építési engedély feltételévé írja elő a közműellátás (teljes közművesítettség) meglétét. Ilyen szabályozásra a Korm. rendelet 18. § (1) bekezdés e) ec) pontja alapján nincs lehetőség, sőt épp ellenkezőleg, egy ilyen tartalmú szabályozást nem tesz lehetővé. Az Étv. 28. § (1) bekezdés első mondatat értelmében „[a] helyi építési szabályzatban a területre előírt kiszolgáló utakat és a közműveket az újonnan beépítésre szánt, illetve a rehabilitációra kijelölt területeken legkésőbb az általuk kiszolgált építmények használatbavételéig meg kell valósítani.” Mind ezen törvényi, mind a Korm. rendeleti szabályból következően a közművekkel történő ellátást nem az építési engedély, hanem a használatbavételi engedély megkéréséig kell biztosítani. Az új szabályozás tehát tartalmában nem tér el a Köf.5031/2012/11. számú döntésében viszonyított Étv. 36. § (1) bekezdésben foglaltaktól.
[23] A Kúria megjegyzi, hogy a Korm. rendelet 18. § (1) bekezdése e) ec) pontja alapján a hatóság az építési engedély iránti kérelmek elbírálása során – tehát az egyedi hatósági döntések meghozatala során – figyelemmel lehet arra, hogy a közműellátás a használatbavételi engedély megkéréséig biztosítható-e. Tehát a hatóság mérlegelheti ezt a szempontot, s egyedi döntését alapíthatja – más szempontok egyidejű figyelembe vételével – arra, hogy a közműellátás a használatbevételi engedély megkéréséig nem biztosítható. A Kúria jelen döntése nem erről szól, hanem arról, hogy az önkormányzat nem teheti a rendeletében (a rendeletben, mint jogszabályban) az építési engedély kiadásának feltételévé a közművesítettség meglétét.
[24] Mind az indítványozó, mind pedig az érintett önkormányzat hivatkozott a közműellátás építési övezetenkénti meghatározásának az OTÉK-ba foglalt követelményeire, az érintett önkormányzat szerint egyenesen az OTÉK rendelkezéseit sértette volna meg, ha teljesíti a törvényességi felhívásban foglaltakat. Az OTÉK 7. §-a az építési övetekkel kapcsolatos szabályokat fogalmazza meg, a 7. § (3) bekezdés 5. pontja szerint újonnan beépítésre vagy jelentős átépítésre kerülő területek építési övezeteire vonatkozóan meg kell határozni legalább a közműellátás mértékét és módját, a 8. § (1) bekezdése a közművesítettség mértéke körében határoz meg fogalmakat. A Kúria hangsúlyozza, hogy az OTÉK ezen előírásait az önkormányzatok a helyi építési szabályzat megalkotásakor kötelesek figyelembe venni. Ugyanakkor e szabályok nem arról szólnak, hogy az építési engedély megadásának a teljes közművesítettség meglétét feltételéül lehet szabni. Abból, hogy az önkormányzatoknak az egyes építési övetekben a közműellátás mértékét és módját a helyi építési szabályzatban meg kell állapítani az OTÉK vonatkozó szabályai szerint, még nem következik, hogy ezt az építési engedélyek kiadásának feltételéül lehet állítani. A két jogintézmény Ör.2. 1. § (2) bekezdésében és 2. § (1)-(7) bekezdéseiben való összekapcsolására a települési önkormányzatoknak nincs felhatalmazása. Így ebből a szempontból közömbös, hogy a 314/2012. (XI. 8.) Korm. rendelet 45. § (1)-(2) bekezdése az OTÉK 2012. augusztus 6. állapotának megfelelő szövegét rendeli figyelembe venni. Ez a szöveg sem az építési engedélyek kiadásának feltételeiről szól, hanem az egyes építési övezetek közművesítettségi módja és mértéke meghatározásának szükségességéről. Ezen szabályok módosulása nem változtatott azon a korábban is meglévő központi jogszabályi szabályozáson (ami most jelenleg az Étv. és a Korm. rendelet), amely nem az építési, hanem a használatbavételi engedély megadásához kapcsolja a közművesítettség meglétét.
[25] Az OTÉK érintett önkormányzat által hivatkozott 7. § (3) bekezdés 5. pont a következőképpen szól: „Újonnan beépítésre vagy jelentős átépítésre kerülő területek építési övezeteire vonatkozóan meg kell határozni legalább: (...) a közműellátás mértékét és módját,”. Az érintett önkormányzat szerint ennek megfelelő szabályozási tartalmat hordoz az Ör. Megállapítható, hogy az érintett önkormányzat ezen felvétése nem megalapozott. Az OTÉK 7. § (3) bekezdése „területek”-ről, újonnan beépítésre vagy jelentős átépítésre kerülő területekről rendelkezik, míg az Ör.2. 2. § (1)-(7) bekezdése „épület”-ről szól: „Az építési övezetben új épület építésének, meglévő épület bővítésének, átalakításának” feltételeiről. Tehát csak látszólagos a szabályozási tartalom átfedése, más kérdést szabályoz e helyen az Ör., és mást az OTÉK.
[26] A fentiekre tekintettel a Kúria megállapította, hogy az Ör.2. 1. § (2) bekezdése által megállapított Ör.1. 2. § (9) bekezdés g) pontja, az Ör.2. 2. § (1)-(7) bekezdéseivel megállapított Ör.1. 3. § (1) bekezdés l) és k) pontja, 3. § (2) bekezdés i) j) pontja, 3. § (3) bekezdés i) pontja, 3. § (4) bekezdés m) pontja és 3. § (5) bekezdés j) pontja ellentétben áll az Étv. 28. § (1) bekezdésével, 36. § (1) bekezdésével és a Korm. rendelet 18. § (1) bekezdés e) ec) pontjával, ezért azt megsemmisítette.
[27] Az érintett önkormányzat kérte, hogy a Kúria Önkormányzati Tanácsa az eljárása felfüggesztése mellett kezdeményezze az Alkotmánybíróságnál a Korm. rendelet 8. melléklet 1.1.10. pontja alkotmányossági vizsgálatát. A Korm. rendelet 8. melléklete az építési-műszaki dokumentáció tartalmát határozza meg, ennek keretében a 1.1.10. pont előírja, hogy az építészeti műszaki leírásnak tartalmaznia kell az érintett közműszolgáltatókkal történt egyeztetésre vonatkozó információkat is. Az érintett önkormányzat szerint ez a rendelkezés nehezen értelmezhető, ezért sérti az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésben szereplő jogállamiságból fakadó normavilágosság követelményét.
Az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 25. § (1) bekezdése szerint „Ha a bírónak az előtte folyamatban levő egyedi ügy elbírálása során olyan jogszabályt kell alkalmazni, amelynek alaptörvény-ellenességét észleli, vagy alaptörvény-ellenességét az Alkotmánybíróság már megállapította, – a bírósági eljárás felfüggesztése mellett – az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdés b) pontja alapján az Alkotmánybíróságnál kezdeményezi a jogszabály vagy jogszabályi rendelkezés alaptörvény-ellenességének megállapítását, illetve az alaptörvény-ellenes jogszabály alkalmazásának kizárását.” E rendelkezés alapján a Kúria Önkormányzati Tanácsának normakontroll eljárás során is van lehetősége az eljárás felfüggesztése mellett az Alkotmánybíróság eljárását kezdeményezni, ha az előtte lévő ügyben alkalmazandó jogszabályról van szó. Normakontroll esetén ez leginkább annak a magasabb jogszabálynak az alkotmányossági vizsgálata kezdeményezését jelenti, amelybe az önkormányzati rendelet ütközik (illetve azt állítja az indítványozó, hogy ütközik). Jelen esetben a Korm. rendelet 8. melléklet 1.1.10. pontja nem ilyen, e jogszabályi rendelkezést jelen ügy elbírálásához nem kell alkalmazni. Mivel az indítványozó által kért kezdeményezés eleve nem felel meg az Abtv. 25. § (1) bekezdésben foglaltaknak, ezért a Kúria az alkotmánybírósági eljárás kezdeményezését mellőzte.
[28] A települési önkormányzatnak nincs törvényi felhatalmazása arra, hogy rendeletében az építési engedély kiadásának feltételéül a teljes közművesítettség meglétét írja elő. A központi jogszabályok a használatbavételi engedélyhez kötik a közművesítettség igazolását. Ugyanakkor a hatóság az építési engedély iránti egyedi kérelmek elbírálása során figyelemmel lehet arra, hogy a közműellátás a használatbavételi engedély megkéréséig biztosítható-e.
[29] 1997. évi LXXVIII. törvény 28. § (1) bekezdése, 36. § (1) bekezdése
312/2012. (XI.8.) Korm. rendelet 18. § (1) bekezdés e) ec) pont
253/1997. (XII.20.) Korm. rendelet 7. § (3) bekezdés 5. pontja, valamint 8. § (1) és (2) bekezdése
[30] A Magyar Közlönyben és az önkormányzati rendelettel azonos módon való közzététel elrendelésére a Bszi 57. §-a folytán alkalmazandó Bszi. 55. § (2) bekezdés b) és c) pontja alapján került sor.
[31] A döntés elleni jogorvoslatot a Bszi. 49. §-a zárja ki.
Dr. Kozma György sk. bíró

matches:
Kúria
Kúria
§ 36
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria


text:
Milyen lavinát indított el az ítélet? | themagicbox
Milyen lavinát indított el az ítélet?
A BKV-ügy “túlzottan enyhének” titulált ítélete kapcsán a Fidesz el akarta számoltatni a bíróságokat. Ezt azonban a bírói hatalom magas rangú képviselői kikérték maguknak, még Handó Tünde is. Az igazi fordulat azonban akkor következett be, amikor több név nélkül nyilatkozó bíró is bevallotta, hogy nincs független bíróság Magyarországon, és ki vannak szolgáltatva feletteseik befolyásának. Ez pedig elég sok mindent megmagyaráz a BKV-ügy nyomozati szakaszában született megkérdőjelezhető ítéletekkel kapcsolatban is.
Hogyan reagált az ítéletre a Hagyónak eddig hátat fordító MSZP?
Miután a bíróság a legsúlyosabb vádak alól felmentette Hagyót, az MSZP védelmébe vette az egykori szocialista főpolgármester-helyettest. Jobb későn, mint soha, ugyebár. Az ügy kirobbanása óta ugyanis ez volt az első alkalom, hogy a szocialisták kiálltak besározott egykori párttársuk mellett.[1] Bárándy Gergely, az Országgyűlés törvényalkotási bizottságának szocialista alelnöke kijelentette, hogy a vádak hazugságok, alaptalanok voltak. Nem volt nokiás doboz, nem volt kenőpénz, sem korrupció. Illetve azt is hangoztatta, hogy a Fidesz koncepciós eljárásokat kreálva próbálja növelni saját támogatottságát, és az ügyészségen is megtalálja azokat az embereket, akik asszisztálnak a "legsötétebb diktatúrát" idéző módszerekhez.[2] Gyurcsány Ferenc pedig ügyes politikai marketingfogásnak nevezte a nokiás dobozt az ATV műsorában.[3]
Hogyan reagált az ítéletre a Fidesz?
A Fidesz ellenben természetesen ezt az alkalmat is megragadta, arra, hogy lebűnözőzze a szocialistákat. Miután az MSZP kiállt Hagyó mellett, a Fidesz kijelentette, hogy „az ellenzék tele van korrupciós ügyekkel és a szocialisták ragaszkodnak a bűnözőikhez”.[4] Ez azonban még csak a kezdet volt. A Fidesz a “túl enyhe ítéletet hozó” bíróságoknak is nekiment.
El akarta számoltatni a bíróságokat a Fidesz?
Érthető módon a Fideszt jól felbőszítették a BKV-per “enyhe ítéletei”. Elégedetlenségüket pedig tovább fokozta, hogy ugyanekkor a szintén nagy port kevert vörösiszap-katasztrófa ügyében sem talált bűnöst a bíróság. Úgy tűnik még Orbán Viktor jó barátja, Handó Tünde sem tudott olyan bíróságot választani, ami megfelel a Fidesz elvárásainak.[5] Németh Szilárd fideszes országgyűlési képviselő vitát akart kezdeményezni az enyhe ítéletekkel kapcsolatban.[6] Mint kifejtette, noha a Fidesz tiszteletben tartja "a bírói függetlenség liberális követelményét", ám az átláthatóság és elszámoltathatóság demokratikus követelményeinek is érvényt kíván szerezni. Illetve jelezte, hogy akár törvénymódosításra is sor kerülhet.[7]
Hogyan reagált a közvélemény a bíróságok elszámoltatásának ötletére?
Már maga a felvetés is sokakat elborzasztott. Eleve elfogadhatatlan, hogy a Fidesz nyomást akar gyakorolni a bíróságokra parlamenti vizsgálatokkal. Az MSZP felszólította a Fideszt, hogy szálljon le a független bíróságról és inkább a zátonyra futott perek legfőbb felelősét, Polt Péter legfőbb ügyészt számoltassa el és mondassa le. Hiszen nem a bíróságok és jogszabályok a felelősek azért, hogy a Fidesz politikai megrendelését teljesítő ügyészek koncepciós perei sorra zátonyra futnak. Illetve elfogadhatatlan, hogy a Fidesz parlamenti vizsgálatokkal akar nyomást gyakorolni a bíróságokra.[8]
A ügyészség megpróbált kimosakodni?
Az ítélethirdetés utáni sajtótájékoztatón néhány kemény kérdéssel is szembe találta magát Keresztes Imre, a Központi Nyomozó Főügyészség vezetője. Az újságírók ugyanis felvetették, hogy az ügyben miért állt meg Hagyónál az ügy, miért nem vonták felelősségre felettesét is? A főügyész erre azt a választ adta, hogy nem volt törvényes alap Demszky Gábor volt főpolgármestert kihallgatására. Keresztes tagadta, hogy bármilyen politikai nyomás nehezedett az ügyészségre a BKV–Hagyó-ügyben, továbbá tagadta azt is, hogy kényszert alkalmaztak volna az eljárás során.[9] Ezzel szemben kifejtette, hogy a BKV-ügyben “törvénysértően enyhe ítélet született”.[10]
Mit szóltak a bírói hatalom magas rangú képviselői?
Úgy tűnik, a Kúria, de még az OBH elnöke sem gondolja úgy, hogy Németh Szilárd jobban ért a büntetőjoghoz, mint az erre kiképzett szakemberek.[11] A bírói hatalom magas rangú képviselői megvédték a függetlenségük sérthetetlenségét, és egymás után szóltak be a fideszes képviselőnek és a (fideszes) ügyészségnek.[12]
Handó Tünde, az Országos Bírói Hivatal (OBH) elnöke: "Kérem a többi hatalmi ág képviselőit, hogy tartsák tiszteletben a bírói függetlenséget, és bízzanak a bírói felelősségben!"
Darák Péter, a Kúria elnöke: „A minden külső befolyástól mentes bírói ítélkezés abszolút alkotmányos védelem alatt áll, ezért az ellentétes elvárást sugalló nyilatkozatok a jogállamiság alapját ássák alá. A bírói hatalom nyilvánossága és átláthatósága nem jelenti azt, hogy a bírák, bírósági vezetők egyedi, folyamatban lévő ügyekben elszámoltathatók. Az ilyen szándék ellentétes az Alaptörvény szellemével.”[13] [14]
Illetve itt idézzük fel a legfontosabb hivatkozási alapot is: Alaptörvény XXVIII. és XXVI. cikke:
„Mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene emelt bármely vádat (…) törvény által felállított, független és pártatlan bíróság tisztességes és nyilvános tárgyaláson (…) bírálja el. Senki nem tekinthető bűnösnek mindaddig, amíg büntetőjogi felelősségét a bíróság jogerős határozata nem állapította meg.” … „A bírák függetlenek, és csak a törvénynek vannak alárendelve, ítélkezési tevékenységükben nem utasíthatóak.”
Az OBH és a Kúria elnökével szemben azonban a hvg.hu-nak név nélkül nyilatkozó bírák nem védték meg habzó szájjal függetlenségük sérthetetlen szentségét.
Bevallották a bírák, hogy nincs független bíróság?
Az ügy kapcsán több bíró is bevallotta, hogy már rég nem lehetnek függetlenek munkájukban.[15] A nyilatkozó bírák szerint a kulcspozíciókban ülő fideszes feletteseik könnyen befolyásolhatják az ítéletet azzal, hogy visszaélnek a bírák egzisztenciális kiszolgáltatottságával. A befolyás pedig ezáltal olyannyira erős, hogy “az egyes esetekben már sérti az ügyekben érintett emberek jogát a tisztességes eljáráshoz.” Ez pedig ugye elég sok mindent megmagyaráz az utóbbi évek megkérdőjelezhető ítéleteivel kapcsolatban.
A bírák függetlenségének kérdése a BKV-ügy kapcsán is felmerült?
A BKV-ügy kapcsán is számtalan gyanúsan felülről irányított bírói ítélet született. Ezek többsége Szívós Mária bírónő nevéhez fűződik, akinek háromszor is automatikusan jóváhagyta Hagyó előzetesben tartását egy olyan rendőrségi jelentésre hivatkozva, amelyről kiderült, hogy nem is létezett. A nyilatkozó bírák szerint ráadásul az ügyek elosztásával is lehet manipulálni az ítéletet. “Kényes ügyet ugyanis nem bíznak akárkire”. Ez történt a BKV-ügy esetében is, amikor az Orbán-kormány törvénybe iktatta a peráthelyezés lehetőségét. Úgy tűnik azonban, hogy mégsem sikerült olyan bíróságot kijelölni, ami maximálisan alárendeli magát a Fidesz érdekeinek. A BKV-perben eljáró bírónő is a lehető legkörültekintőbben foglalkozott az üggyel. Elsőfokú ítélete pedig végül kimondta, hogy nem létezett a nokiás doboz, és a maffiavádat is ejtette Hagyó ellen.[16]
Koncepciós eljárás zajlott a BKV-ügyben?
A bíró ítéletével tulajdonképpen elfogadta, hogy a nokiás doboz hamis vád volt. Márpedig ezt a vádat Balogh Zsoltból csak azért írta alá, hogy elkerülje a börtönt. Ahogy Bauer Tamás volt DK alelnök is kifejtette: “Ezt hívják koncepciós eljárásnak. A nyomozó, aki a nyomozás során ezt elkövette, az bizonyosan bűnös. És bűnösek a főnökei, az ügyészség vezetői, élükön a legfőbb ügyésszel, akik legalábbis elvárták a nyomozótól, hogy terhelő vallomást csikarjon ki az első rendű vádlott terhére.”[17] Ezzel szemben a Szegedi Ítélőtábla elnöke, Harangozó Attila úgy vélte, a bíráknak igenis lojálisnak kell lenniük “kenyéradó gazdájukhoz”, Handó Tündéhez.
Kenyéradó gazdának nevezte Handó Tündét a Szegedi Ítélőtábla elnöke?
Igen. Harangozó Attila a név nélkül nyilatkozó bírákkal kapcsolatban azt mondta az Országos Bírósági Hivatal elnökéről, hogy “az ember a saját munkáltatóját, kenyéradó gazdáját nem támadhatja meg, elég furcsa lenne, ha az lenne az ellenség, aki a munkájának a feltételeit biztosítja.”[18] Először el sem hittük, hogy az ítélőtábla elnöke a gazdájaként gondol Handóra. Önellentmondásba is keveredett, amikor azt állította, hogy a bírósági vezetők nem tudják befolyásolni az ítéleteket, hiszen hogy ne tudná befolyásolni valaki, akit a gazdájának tekint? Valószínűleg egyébként Harangozó nincs tisztában azzal sem, hogy a bíróság munkájához szükséges feltételeket, amúgy nem Handó, hanem az adófizetők biztosítják. Emellett egyébként betöltött hivatalához méltatlanul beszélt az AB és Strassbourg döntéseiről is. Sőt egyenesen úri klubnak titulálta az Emberi Jogok Bíróságát.
Úri klubnak nevezte Stasbourgot az Szegedi Ítélőtábla elnöke?
Már alapból az aggasztó, hogy Harangozó szerint az peráthelyezés “kiállta a jogszerűség próbáját.” Az elnök úr ezek szerint nem értesült arról, hogy az Alkotmánybíróság döntésében súlyosan jogsértőnek találta a peráthelyezéseket,[19] vagy egyszerűen csak úgy gondolja, hogy “kenyéradó gazdájának” szava a vonatkozó törvények felett áll. Az pedig egyenesen vérlázító, hogy az Európa Tanács strasbourgi bíróságát “úri klubnak” titulálta. Ezt a tiszteletlenséget egyszerűen nem engedhette volna meg magának saját betöltött hivatalából és a strasburgi bíróság szerepéből adódóan. Ezek után volt mitől tartani, hiszen Harangozó ítélőszékéhez került a BKV-pert másodfokon.[20]
Miért volt aggályos, hogy a Szegedi Ítélőtábla tárgyalta a BKV-pert másodfokon?
Harangozó fenti nyilatkozataiból adódóan kérdéses volt, hogy ezek után a törvényhez vagy kenyéradó gazdájához lesz-e hű a bíró, aki alatt ezt a koncepciós pert tárgyalják.[21] Hiszen az ítélőtábla elnöke azt nevezte “kenyéradó gazdának”, ahhoz lojális, aki már több megkérdőjelezhető, illetve jogsértő döntést hozott az ügy kapcsán. Handó az OBH elnökeként alkotmányba ütköző módon fosztotta meg a törvényes bíróhoz való jogtól a Fidesz számára politikailag kényes pereket. Ráadásul a BKV-pert jogsértő módon kétszer is áthelyezte az általuk választott bíróságra. Ennek eredménye egyébként az is, hogy másodfokon Szegeden landolt Hagyóék ügye. Handó = kenyéradó gazda, Strasbourg = úri klub. Ezek után megkérdőjeleződött, hogy valóban elfogulatlan jogerős ítéletre számíthat-e egy ilyen nagy horderejű ügy, mint a BKV-per.[22]
[1] Lendvai: Aki bűnös, nem fogjuk védeni – Origo, 2010.03.06., http://www.origo.hu/itthon/20100306-lendvai-aki-bunos-nem-fogjuk-vedeni.html
[2] MSZP: Koncepciós perekkel eteti a Fidesz a médiát - Népszava.hu, 2016.01.08.,
http://nepszava.hu/cikk/1083847-mszp-koncepcios-perekkel-eteti-a-fidesz-a-mediat/
[3] Videó: Gyurcsány Ferenc – ATV, 2015.12.16., http://www.atv.hu/videok/video-20151216-gyurcsany-ferenc
[4] Fidesz: A szocialisták megint nyíltan egy bűnöző oldalára állnak – Magyaridők.hu, 2016.01.28., http://magyaridok.hu/belfold/fidesz-a-szocialistak-megint-nyiltan-egy-bunozo-oldalara-allnak-336133/
[5] Még Handó sem tudott a Fidesz elvárásainak megfelelő bírát találni – Hagyó Dosszié blog, 2016.02.08., http://hagyodosszie.blog.hu/2016/02/08/meg_hando_sem_tudott_a_fidesz_elvarasainak_megfelelo_birat_talalni_755
[6] "Merre van az igazság!?" - Drámai hangú bejelentést tett Németh Szilárd – Népszava.hu, 2016.01.31., http://nepszava.hu/cikk/1084155-merre-van-az-igazsag---dramai-hangu-beje...
http://nepszava.hu/cikk/1084155-merre-van-az-igazsag---dramai-hangu-bejelentest-tett-nemeth-szilard
[7] Németh Szilárd: „Vannak érinthetetlen emberek” – Tények.hu, 2016.02.01., http://tenyek.hu/politika/201513_nemeth-szilard-vannak-erinthetetlen-emberek.html?&hirkereso
[8] Itt az idő Polt Péter elszámoltatására és lemondására! – MSZP.hu, 2016.01.31, http://mszp.hu/hir/itt_az_ido_polt_peter_elszamoltatasara_es_lemondasara
[9] Nem volt törvényes alap Demszky Gábor kihallgatására - A Központi Nyomozó Főügyészség sajtótájékoztatója – Jogifórum.hu, 2016.02.03., http://www.jogiforum.hu/hirek/35257
[10] Hagyó-per: Nem volt politikai nyomás – Nol.hu, 2016.02.01., http://nol.hu/belfold/torvenysertoen-enyhe-itelet-szuletett-hagyo-ugyben-1599357
[11] 3 kemény beszólás Németh Szilárdnak – Egyenlítő blog, 2016.02.12., http://egyenlito.blog.hu/2016/02/12/3_kemeny_beszolas_nemeth_szilardnak
[12] Sándor Zsuzsa: Jogász szemmel ég az arcom – Ellenszélben blog, 2016.02.07., http://ellenszelben.blog.hu/2016/02/07/sandor_zsuzsa_jogaszszemmel_eg_az_arcom
[13] Darák védi a bíróság függetlenségét – Jogászvilág.hu, 2016.02.02.,http://jogaszvilag.hu/rovatok/napi/darak-vedi-a-birosag-fuggetlenseget
[14] Visszaszólt Németh Szilárdnak a Kúria – Origo.hu, 2016.02.01., http://www.origo.hu/itthon/20160201-vorosiszapper.html
[15] Megszólalnak a bírók: jobb elugrani a kényes ügy elől – HVG.hu, 2016.03.02., http://hvg.hu/itthon/20160301_birosag_biro_biroi_fuggetlenseg_tiltakozas_kenyes_ugyek_talarbecsulet_
[16] Bevallották a bírák, hogy nincs független bíróság Magyarországon – Egyenlítő blog, 2016.03.01., http://egyenlito.blog.hu/2016/03/01/bevallottak_a_birak_hogy_nincs_fuggetlen_birosag_magyarorszagon
[17] Bauer Tamás: Bűnös! – Facebook, 2016.01.29., https://www.facebook.com/notes/bauer-tam%C3%A1s/b%C5%B1n%C3%B6s-/1079014565452401
[18] „A strasbourgi bíróság olyan, mint egy úri klub” – Nol.hu, 2016.03.11., http://nol.hu/belfold/a-strasbourgi-birosag-olyan-mint-egy-uri-klub-1605887
[19] Súlyosan sérült a tisztességes eljárás – Népszava.hu, 2013.12.04., http://nepszava.hu/cikk/1004692-sulyosan-serult-a-tisztesseges-eljaras
[20] Kenyéradó gazdának nevezte a Szegedi Ítélőtábla elnöke Handót – Egyenlítő blog, 2016.03.13., http://egyenlito.blog.hu/2016/03/13/kenyerado_gazdanak_nevezte_a_szegedi_itelotabla_elnoke_handot
[21] A törvényhez vagy kenyéradó gazdájához legyen hű a bíró? – hvg.hu, 2016.03.18., http://hvg.hu/itthon/20160318_birok_kenyerado_gazdaja_fuggetlenseg
[22] A törvényhez vagy kenyéradó gazdájához lesz hű a bíró, amikor dönt a koncepciós perekben – Egyenlítő blog., 2016.03.23., http://egyenlito.blog.hu/2016/03/23/a_torvenyhez_vagy_kenyerado_gazdajahoz_lesz_hu_a_biro_amikor_dont_a_koncepcios_perekben

matches: bíróság bíróság Kúria bíróság bíróság Kúria bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság bíróság