text:
Az Európai Bizottság értékeléséről és az uniós gazdasági normák kialakításáról
Bolgár György: - Megkaptuk a hírt, már mindenki közölte, rádiók, internetes portálok, átmentünk egy vizsgán, az Európai Bizottság úgy értékeli, hogy az idén és jövőre jó eséllyel tartani tudjuk a költségvetési hiánycélokat. Ebből a szempontból hitelesnek fogadták el a magyar kormány két megszorító programját, csomagját. De úgy érzik, úgy értékelik, hogy azért ebben a csomagban nem minden jó, nem minden számít tartósnak, és 2014-től a hiány újabb növekedésnek indul. Mit jelent ez a bizonyítvány, hogy alapjában jó, csak így tovább, a többit meg majd tessék kijavítani?
Andor László: - Hát igen, ami ma történt, abban vannak jó hírek is meg talán figyelmeztető jelek. És ami jó hír, az mindenképpen az, hogy nem szerepelt Magyarország a napirenden olyan értelemben, hogy valami fundamentális intézkedés hiányozna, legalábbis azokban a kérdésekben, amelyek korábban ugye vizsgálat tárgyát képezték, mint az idei és a jövő évi hiánycél. Tulajdonképpen hozzátenném azt is, amit a sajtó nem tudhat, hogy mi zajlott magán a bizottsági ülésen. Igazából Magyarország nevesítve nem is szerepelt a vitában, ami azért nagyon fontos adalék, mert ugye amikor komolyabb problémák voltak, akkor bizony nagyon hosszú percekig, esetenként óránkig folyt a vita csak Magyarországról, és ez most nem történt meg.
– És akkor mi volt az, amit az elmúlt hetekben hallhattunk a miniszterelnöktől is, hogy mondjanak egy számot Brüsszelben, és mi teljesítjük. Hogy itt néhány tízmilliárdon folyik a huzavona, tehát olyan benyomása támadt az embernek Brüsszeltől távol, hogy azért vannak itt konkrét viták, és lehet, hogy Brüsszel még valamit akar tőlünk, ami ezek szerint nem következett be. Mi van ennek a hátterében?
– Hát nézze, ugye a politikusok, részben a kormánytagok, kormányfők megnyilatkozásai ezek, és ezt nem kommentálja vagy minősíti a bizottság. Mi mindig azt mondtuk az elmúlt hetekben, hogy tessék szíves megvárni a november 7-i prognózist, és az alapján lehet majd következtetést levonni az elmúlt hetekben, hónapokban meghozott intézkedésekről. Tehát nyilván van egy technikai szintű párbeszéd a szakértők között, de az, hogy ez naponta politikai szintre emelkedjen, ezt nem tartottuk szerencsésnek, mert abból nyilván csak ad hoc minősítések származhatnak, nem valamiféle helytálló vagy tartós következtetés.
– Szóval a veszekedésnek nincs értelme, itt annak van értelme, hogy a bizottság kialakít egy szakmai álláspontot arról, hogy milyen gazdasági teljesítmény várható az Európai Unió tagállamaitól, nemcsak Magyarországtól. Ezt egyezteti végig folyamatosan a tagországok kormányaival, és aztán jut egy ilyen nyilvánosságra hozott eredményre.
– Ez pontosan így van, és még azt tenném hozzá, hogy nyilván itt nagyon fontos az, hogy legyen a felek között egyáltalán egyfajta filozófiai megértés arról, hogy milyen gazdaságpolitika alapozhatja meg a stabil és jó gazdasági teljesítményt hosszú távon. Tehát ami egyrészt a prosperitást, másrészt a fiskális stabilitást is szolgálhatja. És mi így jutunk el azokhoz a figyelmeztető jelekhez, amelyek nem 2012-ről vagy 2013-ról, hanem inkább 2014-ről szólnak, amikor a jelenlegi magyar adórendszer sajátosságaiból, a fiskális politika sajátosságaiból fakadóan adott esetben megint kiújulhatnak az egyensúlyi problémák.
– De azért van itt más is, mert Matolcsy György is azonnal nyilatkozott, miután nyilvánossá vált az Európai Bizottság álláspontja és elemzése. Mondván, hogy azért vannak itt nézeteltérések, például szerinte a magyar gazdaság jövőre nem stagnálás közeli állapotban lesz, ahogy a bizottság várja, mindössze 0,3 százalékos növekedéssel, hanem ennél jóval nagyobb mértékben, akár 1,2–1,4 százalékkal is nőhet a magyar gazdaság. Nem mintha olyan óriási volna ez a különbség, hiszen a másfél százalékos növekedés is nagyon kicsi, de azért ilyenkor még az 1 százalék is komoly különbségnek számít, például a költségvetési hiány szempontjából meg az egész gazdasági fejlődés optimista vagy negatív megítélése szempontjából. Ezek a különbségek minek tulajdoníthatók?
– Igen, én ezt az 1 százalékpontot nagyon komoly különbségnek tekintem, tehát a bizottság a stagnálás közeli helyzetet, pályát prognosztizálja a jövőre évre a magyar gazdaságban. Nyilván ez az év első felében súlyosabb, a második felében talán egy megélénkülő pályát jelent. De valóban ez komoly különbség. Ebbe a bizottság beleszámítja azt, hogy a beruházások nagyon visszaestek Magyarországon, tehát nyilván ez betudható nemcsak az általános európai helyzetnek, hanem bizonyos értelemben a hazai klímának, egyáltalán gazdaságpolitikából, szabályozásból, politikai helyzetből fakadhat, és olyan szektorális tényezőkből, mint a mezőgazdasági teljesítmény visszaesése, ami nyilván sok minden egyébbel összefügg, nemcsak a gazdaságpolitikával.
– A brüsszeli állásfoglalást megelőzően az elmúlt napokban, hetekben, itt Magyarországon sok olyan információ, értesülés, szakértői elemzés is napvilágot látott, hogy van egy komolyabb tétje is ennek a mostani végkövetkeztetésnek, hogy tudniillik ha nem tartják megalapozottnak a számainkat, akkor meg is büntethetnek bennünket. És egy másik ilyen gyakran hangoztatott vélemény vagy várakozás volt, hogy nem fognak kivonni bennünket a túlzottdeficit-eljárásból. Nem is vontak ki bennünket, de most már olyat is olvasok, hogy nem is vonhattak volna ki, mert ezt ma, ezzel az őszi gazdasági előrejelzéssel együtt, nem is csinálhatta volna meg a bizottság. Szóval mennyire voltak valósak ezek a félelmek?
– Igen. Tehát az egyiknek, hogy úgy mondjam nem most van az ideje, tehát ugye a túlzottdeficit-eljárást főleg saját jogon a bizottság egy ilyen prognózis keretében nem zárhatja le. Azt mondtuk, hogy ezen számok alapján lehet majd később értékítéletet alkotni. Ami a kohéziós pénzekkel való összefüggés, ugye visszautalva a februári döntésre majd annak nyomán az Ecofin, tehát a Pénzügyminiszterek Tanácsának a döntésére, igazából…
– Mert először ott javasolták a felfüggesztését.
– Ha nem tudunk megegyezésre vagy egyetértésre jutni az Európai Unióval. Aztán a pénzügyminiszterek a gyors kiigazítás láttán ezt törölték.
– Először a pénzügyminiszterek jóváhagyták a bizottság javaslatát. Majd a bizottság javaslata alapján megszívlelték ezt a tulajdonképpen fenyegetést vagy figyelmeztetést. Ez most igazából fel sem merült, már csak azért sem, mert a bizottság visszaesést prognosztizál. Tehát a bizottság nem pusztán ezekből a fő számokból következteti ki, hogy kell-e újabb figyelmeztetést adni, vagy nem. Most azért látszik egyrészt, hogy a kormány reagált, több körben is reagált azokra az elvárásokra, amelyek egyébként még a tavasszal fogalmazódtak meg. Másrészt pedig maga a visszaesés, tehát az, hogy a reálgazdasági költsége adott esetben mi lehet egy még szigorúbb kiigazításnak, a bizottság számára ez is egy olyan paraméter, amit figyelembe kell venni. Tehát soha nem önmagában egy-egy ilyen főszám az, ami iránymutató a tekintetben, hogy a bizottság hogyan lépjen, azt mindig bele kell helyezni egy tágabb kontextusba, hogy milyen a reálgazdaság dinamikája és milyen effektív intézkedéseket hozott vagy tervez meghozni az érintett kormány. Ugyanezen elbírálás alá esik egyébként jelen időszakban például Belgium vagy Hollandia, amelyeknek szintén a 3 százalék körüliként billeg a költségvetési hiánya. És nemcsak azt nézik, hogy most egy adott számítás alapján ez éppen 2,95 vagy 3,1, hanem azt is, hogy milyen a gazdasági helyzet, az általános gazdasági helyzet, illetőleg milyen a kormányzati intézkedések megalapozottsága.
– Ami a túlzott deficit eljárás alól való kikerülést és annak esélyét illeti, Oszkó Péter volt pénzügyminiszter megkockáztatott egy olyan feltevést, hogy az Orbán-kormány azért próbál mindent megtenni annak érdekében, hogy ezt elérje, hogy aztán jövőre azt csináljon, amit akar, mármint a pénzügyekben, a gazdaságban, mert akkor ezzel az Európai Unió, az Európai Bizottság beleszólása a magyar ügyekben majdhogynem nullára csökkenne. Van egy ilyen konkrét összefüggés, illetve van-e Brüsszelben is egy olyan félelem, hogy ha megszűnne ez a fajta felügyelet vagy figyelem Magyarország iránt, akkor a magyarok elszabadulnának?
– Ugye ugyanazok a szabályok vonatkoznak mindenkire, és amikor a gazdasági folyamatokat vagy ezeket a makroszámokat elemzi az illetékes főigazgatóság, nem a választási naptárhoz igazítja a maga értékítéletét, ez az egyik fontos szempont. A másik pedig, azt gondolom az, hogy nem ez az egyetlen együttműködési forma vagy szabályrendszer, a túlzottdeficit-eljárás, amely a tagállamok gazdaságpolitikáját EU-s mederbe tereli. Ugye a gazdasági szemeszter, amely az első félévben zajlik és országspecifikus ajánlásokban végződik, ugye mindig júniusban, ez gyakorlatilag egy olyan dinamikus folyamat, amely évről évre újraelemzi minden tagállam számára a gazdasági helyzetet, a makrogazdasági stabilitást, az Európa 2020 stratégia felé való haladást, annak végrehajtását, és konkrét ajánlásokkal, ha tetszik, beleszól a tagállamok gazdaságpolitikájába. De egy olyan keretrendszer alapján, amelyet a tagállamok maguk fogadtak el, maguk alkottak meg, és tulajdonképpen egymás teljesítményét vagy egymás helyzetét folyamatosan figyelemmel kísérik.
– Magyarán sose lehetne ez alól a fajta figyelem vagy felügyelet alól kikerülni, mert ebben a tagállamok közösen állapodtak meg és mindegyikre vonatkozik?
– Így van. Tehát tulajdonképpen az unió gazdasági fejlődése most már nagymértékben függ attól, hogy milyen koordináció zajlik, amelyekben a bizottságnak központi szerepe van. De ezt nem önhatalmúlag vagy önfejűen gyakorolja, hanem permanens párbeszédet folytatva a más intézményekkel, mint az Európai Központi Bank, de magukkal a tagállamokkal, azok illetékes minisztériumaival is.
Milyen következményei vannak a bírókról szóló európai bírósági döntésnek?
Bolgár György: - A témánk az az európai bírósági döntés, ítélet, amely elmarasztalta Magyarországot a bírák kényszernyugdíjazása miatt. Ezzel Magyarország uniós jogot sértett. Nem volt meglepetés, mert szinte mindenki borítékolta, hogy ez lesz így lesz, viszont, hogy a magyar kormány minden figyelmeztetés ellenére ragaszkodott ahhoz, hogy megcsinálja, az már meglepőbb volt. Az Alkotmánybíróság is megsemmisítette az erről szóló törvényt. Tudtommal még mindig nem történt semmi annak érdekében, hogy reparálják azt, ami sértette a magyar alaptörvényt és az uniós jogot. Mi történik ilyenkor?
Lattmann Tamás: - Azt lehet már tudni az Alkotmánybíróság döntése óta eltelt időszakról, hogy azok közül a bírák közül, akik elveszítették a munkahelyüket – illetve hivatalvesztést kellett elszenvedniük életkori okok miatt –, többen egyéni munkaügyi pereket indítottak. Már több ilyen eljárásról lehet is tudni, hogy eredményesen véget értek. A legtöbb ilyen egyéni munkajogi eljárás tulajdonképpen biztos végeredményű. A probléma az volt, hogy az Alkotmánybíróság hatályon kívül helyezte ugyan a jogszabályt, viszont nem rendelkezett arról, hogy annak eredményeképpen a hivatalukat vesztett bírák automatikusan visszakerülnek a pozícióikba. Azonban a köztársasági elnök a törvény rendelkezésének megfelelően felmentette őket már korábban. Ezt a törvényt az Alkotmánybíróság alkotmányellenesnek találta, most az Európai Bíróság kimondta, hogy az uniós jogot is sérti. De ezeket a hivatalokat a köztársasági elnök határozata miatt a bírók már elveszítették. Jelenleg egy nyitott helyzet van.
- Pontosan ez az, ami engem – meg nyilván a bírákat is – érdekelne, hogy akkor ebből mi következik. Az bebizonyosodott, amit egyébként minden érintett és a másik politikai oldal is végig mondott, hogy ez így alkotmányellenes, törvényellenes, európai unióa jogszabályellenes, mindenellenes, ez így nem mehet át. Figyelmeztette Magyarországot az Európa Tanács, a Velencei Bizottság, mindenki. De mégis megcsinálták. Lehet, hogy mégis a kormánynak van igaza, mert most már faktum, hogy a bírák elveszítették az állásukat, és még akkor is nehéz őket visszahelyezni, ha egyenként elmennek a bíróságra, és kérik a visszahelyezésüket, hiszen a tanácsvezetői, bírói posztjuk már be van töltve.
- Fontos, hogy a tegnapi ítélet az Európai Unió bíróságán született Luxemburgban, tehát véletlenül sem összekeverendő a Strasbourgi Bírósággal, ahol emberi jogi panaszokat lehet benyújtani.
- És mellesleg a bírák egy része oda nyújtott be panaszt. A luxemburgi nem az ő panaszuk nyomán ítélkezett, hanem az unió eljárása miatt.
- Így van, az Európai Bizottság volt az, amely hivatalosan jelezte a magyar államnak, a kormányzatnak, hogy ez uniós jog szempontjából aggályos lépés lesz. Az egy következő kérdés, hogy amikor majd az ügyek a Strasbourgi Bíróság előtti eljáráson is végigfutnak, és egyéni panaszos eljárásokban egyénenként fogják a bíróknak, 89-90 százalék eséllye, azt mondani, hogy igazuk van, akkor az ő ügyük egyéni ügyként a magyar joghatóság problémájába megint visszapörög majd. A Strasbourgi Bíróság azt fogja mondani ezekben az egyéni panaszos ügyekben, hogy megsérültek a bírók különböző emberi jogai, amelyeket panasz tárgyává tettek, aminek megint az lesz majd a következménye, hogy a magyar államra hárul majd, hogy ezeket az állami döntéseket valahogy reparálja. Tényleg nagyon jó a kérdés, hogy ezt hogyan lehetne reparálni. Megmondom őszintén, hogy erre a kérdésre itt és most természetesen nem fogok tudni választ adni, hiszen az első dolog, amit tudni kéne a kérdés megválaszolásához, hogy látni kéne azokat a számokat, hogy az igazságszolgáltatási rendszerben most hány álláshelyen, hány pozícióban váltottak. Nyilván új, fiatalabb személyek kerültek be ezekre a pozíciókra, őket azért elbocsátani vagy kirakni a rendszerből, mert az állam olyan jogi hibát követett el, aminek eredményeképpen nekik lehetőségük nyílt beülni egy pozícióba, ez az ő szempontjukból újabb jogsértésekre vezethet. Belekerültünk egy olyan helyzetbe, amit nagyon nehéz feloldani, a bíróság igazgatásáért felelős politikai döntéshozónak kell ezt a helyzetet valahogy visszaállítania.
- Induljunk ki egy sokkal praktikusabb és szűkebb körű helyzetből. Ha valakit kirúgnak az állásából, munkaügyi bírósághoz fordul, az neki ad igazat és mondjuk úgy ítélkezik, hogy vissza kell venni az állásába, akkor függetlenül attól, hogy közben az a cég vagy intézmény már betöltötte az állást, kénytelen őt visszavenni. Lehet, hogy nem tudja ugyanazt a munkát felajánlani, hanem csak valami hasonlóban tudja foglalkoztatni, de vissza kell őt vennie. Nem ez az alapvető eljárás a bírói rendszerben?
- Természetesen helyre kell állítani a státuszukat. Amiben én bizonytalan vagyok személy szerint, hogy egészen pontosan ezt hogyan kellene csinálni. Ha valaki mondjuk tanácsvezető bíró volt, ő most elveszítette a hivatalát, majd most vissza kell őt helyezni, mert nyilván nem kérdés, hogy őt vissza kell helyezni. Akkor csinálnak neki egy újabb tanácsot, ahol tanácsvezető lehet, vagy esetleg megkapja azt az illetményt, juttatásokat, minden egyebet, ami a tanácsvezetéssel együtt jár és a bírói pozíciójával, de mondjuk tanácsot nem kell hozzá vezetnie, mert tanács nem kell még egy. Ezek olyan praktikus kérdések, amelyeket annak kell eldöntenie, aki a helyzet kialakulásáért felelős. A magam részéről nagyon kíváncsi leszek, hogy milyen megoldásokat tudnak kitalálni. Az biztos, hogy a helyzet a jelen formájában nem maradhat, az biztos, hogy jelenleg egyvalami egyértelmű, hogy itt jogsértés történt. Ezt az Alkotmánybíróság is kimondta, most a luxemburgi bíróság is megfelelően kimondta és előbb-utóbb valószínűleg a Strasbourgi Bíróság is ki fogja mondani.
- Az is biztos, hogy ez az államnak plusz kiadásokkal fog járni. Ha nem is a luxemburgi, de a strasbourgi döntés értelmében mindenképpen, mert ott konkrét összegeket is meg fognak állapítani.
- Bizony, a Strasbourgi Bíróság az egyéni panaszokban még kártérítési összegeket is megállapíthat. Most egy nagyon bonyolult helyzet állt elő.
- Mondok egy praktikus – bár lehet, hogy egy kicsit cinikus – megoldási javaslatot. Nem Önnek kellene mondanom, mert Ön nem tud semmit tenni a dolog érdekében, csak feltételezem, hogy azért valamilyen módon tudja kommentálni, hogy álomvilágban élek-e vagy azért ez is egy lehetséges megoldás. Ha vissza kell venni az elbocsátott bírákat, és ők erre igényt is tartanak, akkor lehet, hogy a helyükre felvett új bírákat nem kell és nem is szabad elbocsátani, nem is volna méltányos és újabb jogsértés volna természetesen. De miután tudjuk, hogy a bírói rendszer amúgy is nagy elmaradásokkal küszködik – ezzel indokoltak egy sor más törvényi változtatást is, például azt, hogy áthelyezheti az ügyeket a bírói hivatal elnöke más bíróságokra, hogy a túlterhelést csökkentse –, akkor most itt van kétszázegynéhány elbocsátott és nagy tapasztalatú bíró, ennyivel könnyebben lehet az ügyeket gyorsabban lefuttatni, végigfuttatni, megtárgyalni. Nem ez a legegyszerűbb, legpraktikusabb megoldás?
- Ezt én egyáltalán nem tartom cinikus javaslatnak. Annak idején saját hatáskörben készítettem egy érdekes eredményekkel kecsegtető felmérést. Alapul vettem azt, hogy a Strasbourgi Bíróság az elmúlt néhány évben vajon összességében mekkora kártérítési összeget ítélt meg Magyarországgal szemben azért a gyakorlatért, hogy az elhúzódó peres eljárások miatt egy időben már folyamatosan futószalagon állapították meg Magyarország jogi felelősségét a tisztességes eljárásról szóló jog sérelme miatt. Olyan pénzösszeg jött ki, amiből egyértelmű volt, hogy mi sokkal jobban járnánk, ha ebből a pénzből inkább bírókat vagy fiatal jogászokat alkalmaznánk az ügyészségen, a bíróságokon, mert akkor feldolgozható lenne a hátralék. Természetesen ez nem egy cinikus javaslat, és bizonyos mértékig valahol a praktikus megoldás irányába is mutat. Azt gondolom, hogy igazából a döntéshozónak nem nagyon lesz más lehetősége. Mindenképpen méltánytalan és adott esetben lehet, hogy jogsértő helyzet lenne, ha az időközben hivatalba került bírók innák meg a levét ennek a helyzetnek.
- Mert nem is ők tehetnek róla. Ez egyértelmű.
- Nem, természetesen. Az egy másik dolog még, hogy ezek a bírák, akikről most szó van, egyéni vitában fognak állni majd a rendszerrel, tehát itt most egyéni munkaügyi perekről van szó, egyéni panaszokkal. Nyilván lesznek közöttük olyan bírók, akikkel lehet majd megállapodást kötni adott esetben, hogy akkor ők inkább mégsem akarnak visszajönni, amennyiben a munkáltatóval erről meg tudnak állapodni, és akkor nem lesz per a dologból, viszont annak meg nyilván ára lesz, azt ki kell fizetni. Attól félek, hogy a helyzet sajnos mindenképpen pénzeszközök mozgósítását fogja igényelni.
- Pénz, az van, mint tudjuk. Még egy dolgot szeretnék megkérdezni, mégpedig azt, hogy tegyük fel – az ember mégiscsak gondol ilyesmire, mert az elmúlt két év tapasztalatai erre indítják –, hogy a kormány ugyan azt mondja, hogy tudomásul veszi a luxemburgi bíróság ítéletét, de valami olyan új törvényjavaslatot fog benyújtani és elfogadtatni a parlamenttel, ami azért mégsem teljesen azt fogja átvenni, amit a luxemburgi bíróság kvázi javasol vagy nem teljesen fogja megszüntetni azt az állapotot, amit a luxemburgi bíróság uniós joggal szembeni jogellenes tartalomnak minősített. Már több ilyen fajta célzás is elhangzott, hogy egy kompromisszumos megoldásra kell törekednünk, akkor lehet, hogy nem azonnal kell őket nyugdíjba küldenünk, hanem majd csak három év múlva. Ha egy olyan jogi formulát választ a kormány, hogy mégiscsak megszabaduljon ezektől a bíráktól, akik valamiért kényelmetlenek a számára, ami aztán megint nem fog tetszeni az Európai Uniónak, mert megint úgy érzik, hogy ez bizony az uniós joggal ellentétes, akkor mi lesz a következő lépés? Egy többéves huzavona, harc, megint bíróság elé kerülhet az ügy?
- Igen. Egy valamit tisztázzunk gyorsan, nehogy félreértések legyenek. Alapvetően a kormányzatnak az igazi vitája ebben az ügyben nem az Európai Unióval, hanem a bírákkal van. Ebben az ügyben az Európai Unió bizottsága formájában a kormányzat által alkalmazott egyik jogi megoldásról fejtette ki először az álláspontját, most pedig az Európai Bíróság azt, hogy ez nem korrekt jogi megoldás. Természetesen a vita rendezése alapvetően kompromisszumokat fog igényelni, hiszen nyilván lesznek olyan bírák, akik azt fogják majd mondani, hogy ők ebben az egész balhéban a továbbiakban nem biztos hogy részt akarnak venni. Ők adott esetben kompromisszumos megoldással kiszállhatnak a vitából, ha úgy szeretnék. A probléma súlya így bizonyos mértékig csökkenni fog. De ha a kormányzat továbbra is olyan megoldást próbál alkalmazni a kompromisszumra nem hajlandó bírák esetében, ami újabb uniós jogi problémákat fog felvetni, akkor bizony fennáll a lehetősége annak, hogy újabb körökre kerüljön sor. Nincsen igazából jogi határ arra, hogy meddig lehet ezt a kérdést játszani. Amíg egy tagállami kormány az uniós jogi szabályok be nem tartásával próbál operálni, addig az Európai Bizottság folyamatosan a nyomában lesz és kötelezettségszegési eljárással fogja szórakoztatni a kormányzatot, legvégső esetben a luxemburgi Európai Bíróság előtt. Mert az Európai Bizottságnak az Európai Unió struktúrájában ez a feladata. Nem azért csinálja ezt a Bizottság, mert nincsen jobb dolga, nem azért, mert haragszik Magyarországra, hanem azért, mert a dolga annak biztosítása, hogy minden EU tagállam tartsa be a vonatkozó uniós szabályokat.
- Végső esetben szankció van?
- Igen. Legvégső esetben ez a kötelezettségszegési eljárás következő fázisa a bíróság ítélete után, ha a tagállami kormányzat nem akarja teljesíteni, akkor adott esetben akár pénzbírság megállapítására is sor kerülhet, ami újabb költségeket jelentene. Arról nem is beszélve, hogy az ilyen jellegű ügyek eldurvulása, elhúzódása – ha az állam semmilyen módon nem akar ezekben konstruktív módon megoldást nyújtani – bizony már politikai következményeket is kiválthat. Gondoljunk bele, ha az igazságszolgáltatási rendszerrel kapcsolatban az állam folyamatosan próbál trükközni, nem fogadja el az egyértelmű ítéletet, hanem megpróbálja „okosan” megoldani, meg még valamit kitalálni a rendszerben, valamit trükközni, akkor előbb-utóbb az lesz ennek a politikai következménye, hogy komoly kétségek merülnek fel összeurópai szinten az adott állam igazságszolgáltatási rendszerhez fűződő korrekt viszonyáról. Ennek a negatív hatásai átgyűrűznek a gazdaságba, hiszen a befektetői bizalmat rongálják stb. A jogon messze túlmenően más következményei is lehetnek ennek.
Milyen hazugságot bosszultak meg az autógyárak az amerikai választásokon
Bolgár György: - Gondolom, Clevelandben vagy.
Zentai Péter: - Igen. Egyébként voltam Washingtonban is, a hírmúzeumban, a nagy média…
– Vagy újságmúzeumban.
– Ott. Igen, Ha most odamennénk, akkor az elnökválasztás eredményei már ott lennének kitéve államokra lebontva, sőt kerületekre is. Ez az egyik leglátogatottabb hely és ott a leglátogatottabb tárgy a múzeumban az a világtérkép, amelyen rajta vannak az országok, színek alapján rangsorolva, hogy hol van teljes sajtószabadság, hol van fél szabadság és hol nincs szabadsága a sajtónak. Na most én többször voltam ebben a múzeumban az elmúlt években, és Magyarország a teljes szabadság birodalmában volt Finnországgal, Hollandiával stb. együtt, itt nem kell sorolnom, tudja a hallgató, miről van szó. Na most akár hiszitek, akár nem, tavaly levették erről a színösszeállításból Magyarországot, egyedül, és áttették a nem teljes sajtószabadság birodalmába, színek szerint. Úgyhogy Csehország, Lengyelország, Szlovákia ott van, mi nem vagyunk ott.
– Annyira hiszek neked, Péter, hogy ez azután történt, hogy a Freedom House nevű emberi jogi és például a sajtószabadságot vizsgáló testület minősítette szabadból részlegesen szabaddá Magyarországot. Ennek következtében helyezték át Magyarországot ebbe az alacsonyabb kategóriába. Így legalább az amerikaiak is tudnak róla.
– Nem, ezt nemcsak amerikaiak látogatják, mert ezt a leglátogatottabb washingtoni helynek számít most a listán. Tehát ezt keresik fel a legtöbben a külföldiek is.
– Na de ezzel nem akarod azt mondani, hogy Obama újraválasztott elnök is foglalkozott Magyarországgal? Mert lehet, hogy volt ő.
– Semmi köze nincs hozzá. De azt hiszem, hogy a ti számotokra is Amerika a lényeg, ahol én vagyok. És hirtelen ráeszméltem, hogy úristen, hát mit akarok én itt?
– Jót mondasz, mert arra szeretnék valamiféle választ kapni tőled, hogy mennyire fontos nekünk Amerika. Ebben a mai világban mégiscsak még mindig a legerősebb ország, a legerősebb szövetségesünk és barátunk, de mintha lassan-lassan húzódna vissza és fordulna vissza magába, a saját problémáival foglalkozna vagy legalábbis nem az európai kérdésekkel. Vagyis egy ilyen amerikai elnökválasztásnak milyen hatása lehet a magyar politikai és gazdasági viszonyokra?
– Hát nem sok. Ez biztos. De ez világjelenség. Bármennyire paradox, ugye van egy globalizáció, internet, az emberiség egymással soha nem állt olyan könnyű összeköttetésben, mint most. Ugyanakkor van ezzel párhuzamosan egy befelé fordulás mindenütt. Még Németországban is. Természetesen mindenkit elsősorban az érdekel, hogy mi van a saját háza táján. És ma Amerikában annyi gond van, annyi probléma vár megoldásra, olyasmi, ami korábban nem volt. Mert most itt a jövő és a pénzügyi helyzet kapcsán, különösen a költségvetési hiány és az ország eladósodottsága kapcsán gigantikus feladatok várnak az országra. És ezeknek a feladatnak a megoldása hat Magyarországra is, de a világ többi részére is. Mert ha nem képes az újraválasztott elnök dűlőre jutni az újjáválasztott kongresszussal, amely egy az egyben ugyanolyan, mint ahogy eddig…
– Magyarán a képviselőházban republikánus ellenzéki többség van.
– Így van. És a szenátusban pedig megtartották a pozícióikat a demokraták.
– De azért nincs akkora többségük, amivel gyakorlatilag az elnök a törvényeit keresztülvihetné gond nélkül.
– Hát igen, szükség van kétpárti együttműködésre. És a tegnapi nap, pontosabban az elmúlt tizenhat óra nyilatkozatai biztatást adnak azért, mert mind a két oldalon erősödnek azok a hangok, hogy meg kell állapodni egymással.
– Tehát nem az ellenségeskedés és nem a szembenállás hangja erősödött meg, nem a keserűség szól a republikánusokból?
– Nem. Nem. Vannak olyanok republikánusok, akikből a keserűség szól, de a fő vonalat meghatározta ez az úriember, akit én most nem őszintén úriembernek nevezek, Romney, aki az országot arra kérte, hogy most sorakozzék fel a demokratikusan megválasztott új elnök mögé.
– Elegánsan vesztett.
– Ahogy ő elismerte. Nemcsak elegánsan, nemcsak sportszerűen, hanem tényleg kijött belőle az, aki ő. Ő személy szerint, ez nyilvánvaló, rendkívül magas intelligenciával bíró ember és az az érzésem, hogy ő személy szerint jót akar. Most leegyszerűsítem, jót akar. Az egy másik probléma volt itt, hogy nem lehetett tudni, kiknek a befolyása alá kerül. Mert nem egy profi politikus. És azért győzött Obama, mert Obama profi politikus. És a demokraták sokkal professzionálisabbak voltak. A republikánusok kiöntöttek egy csomó pénzt fölöslegesen olyasmire, amivel tulajdonképpen megtévesztették a polgárokat, és a hazugságuk lelepleződött. Mindenekelőtt ezen a környéken, az autógyárak környékén, ahol kétszeresen csinált nagy hibát a vesztes, egyszer azáltal, hogy azt akarta annak idején mindenáron, hogy hagyják tönkre menni az autógyárakat, most pedig, hogy azt a hazugságot nyomta tovább. Lehet, hogy őt megtévesztették, hogy ha Obama nyer, akkor a Cryslerek olasz irányítói kiviszik a termelést majd Kínába, és milliónyi munkahely el fog tűnni Amerikából. Pont az ellenkezője az igaz. A Crysler olasz vezetői az ellenkezőjéről döntöttek. És ez lelepleződött. Úgyhogy az autógyárak megcsinálták azt, hogy szabadnapot adtak tegnap a dolgozóknak, tudván, hogy ezek a dolgozók elmennek Obamára szavazni. Tehát az autógyárak irányítói gyakorlatilag megbosszulták ezt a hazugságot.
– Ez tehát az egyik következmény, de a másik a fontosabb, amiről beszéltél. Hogy ha a republikánusokban nem az elkeseredettség fokozódik, hanem megpróbálják újraértékelni eddigi politikájukat, és ugye egyes jelek szerint a republikánus párt jobboldali szélsőségesei, az úgynevezett Tea párti mozgalom által favorizált politikusok több helyen is vereséget szenvedtek, ha tehát ez a szélsőséges, bigott jobboldal háttérbe szorul, akkor talán több lesz a megegyezési készség is a republikánusokban. Márpedig ez kell ahhoz, hogy az elnök törvényeit a republikánus képviselők átengedjék.
– Igen. Viszont hallatlan pénzek vannak a republikánusok mögött, és azok, akik most rengeteget veszítettek, például Donald Trump vagy az a kaszinótulajdonos, a világ egyik leggazdagabb embere, akinek az volt a mániája, hogy majd beviszi Amerikát Izrael érdekében egy háborúba Irán ellen, amivel az egész zsidóságot megosztották, szóval borzasztó… De most a Donald Trumpnál maradva. Donald Trump, ez a New York-i befektető, szintén a világ egyik leggazdagabb embere, most nyilatkozta, hogy egyesülniük kell azoknak a gondolkodóknak, amilyen ő, és forradalmat kell csinálni Amerikában, mert nem tűrhető, hogy csak úgy akárki az utcáról bemehessen ebben az országban szavazni. Tehát az egyszerű emberek, a hajléktalanoktól kezdve mindenki, aki az országban hallatni fogja a hangját, mert milyen országgá válik ez az Egyesült Államok, ha csak úgy bárki szavazhat. Tehát elkezdődik egy olyan reakció is egyúttal, ami nagyon veszélyesnek látszik, mert nemcsak a vereséget nem tudják elfogadni, hanem őszintén úgy gondolják szerintem, hogy az amerikai demokrácia csődöt mondott azáltal, hogy az emberek többsége képes volt Obamára szavazni. Tehát ilyen fejleményeket is érdemes most talán központba helyezni, valószínűleg még nem meghatározó jelentőségű fejlemények, de a potenciál bennük van. Ez az ország ugyanolyan szemléletek mentén megosztott, mint Magyarország. Nagyon sok a hasonlóság a magyar és az amerikai megosztottság között. Csakhogy éppenséggel az élvonalbeli jobboldal és az élvonalbeli liberális politikusokban van a jelek szerint tartás, és ez tegnap bebizonyosodott. Egy úriemberi tartás, egy amerikai értékekhez való ragaszkodás, és az amerikai főérték az, hogy sportszerűen kell elfogadni a vereséget, és megpróbálni együttműködni, mert ez az ország nem egy nemzetállam, nem vallási alapon, nem bőrszín alapján, nem etnikai alapon létezik, hanem értékek alapján. És ha ezeket az értékeket valaki veszni hagyja, akkor az egész ország fog elveszni. És mivel a világ elsőszámú országáról van szó, ez komoly veszélyt jelenthet a világra.
– Na de bízzunk benne, hogy ezután az Obama győzelem után egy kicsikét könnyebb lesz a helyzet vagy könnyebb út vezet a megegyezésekhez.

matches: Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság


text:
Határokon átnyúló európai eljárások – Európai fizetési meghagyás
Polgári bíróság első kollégiuma – 15,000 EUR felett
Magisztrátusi bíróság (Málta) – 5,000 EUR-tól 15,000 EUR-ig
Kisértékű követelések törvényszéke – 5,000 EUR-ig
A Magisztrátusi Bíróság (Gozo) mind magasabb (15,000 EUR felett), mind alsóbb szintű (5,000 EUR-tól 15,000 EUR-ig) hatáskörrel ülésezik, és minden, Gozo vagy Comino szigetén jogszerűen tartózkodó vagy rendes lakhellyel rendelkező személy elleni követelésekkel foglalkozik.
Minden megkeresést a következő címre kell küldeni:
(Az illetékes bíróság neve)
A gozói bíróságokkal kapcsolatos megkereséseket a következő címre kell küldeni:
Polgári bíróság első kollégiuma
Magisztrátusi bíróság (Málta)
Kisértékű követelések törvényszéke
A Magisztrátusi Bíróság (Gozo) mind magasabb, mind alsóbb szintű hatáskörrel
Felülvizsgálati eljárás az 1896/2006/EK rendelet 20. cikke szerint
Az 1896/2006/EK rendeletben szereplő kérelmet és más formanyomtatványokat az illetékes bíróság hivatalában kell benyújtani, vagy ezeket az illetékes bíróság hivatalának kell postai úton megküldeni.
Az alperesnek felülvizsgálati kérelmét saját kezűleg, máltai nyelven kell benyújtania az illetékes bíróság hivatalában.
A máltai és az angol nyelv
Utolsó frissítés: 22/09/2016

matches: bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Európai Bizottság - Európai Igazságügyi Hálózat - Szülői felelősség - Görögország
> Szülői felelősség
Utolsó frissítés: 22-06-2006
Szülői felelősség - GörögországAz oldal tartalma elavult. Már megkezdtük a szöveg frissítését. Az aktualizált tartalom az európai igazságügyi portálon lesz elérhető.
Mit jelent a gyakorlatban a jogi értelemben vett szülői felelősség fogalma? Melyek a szülői felelősséggel rendelkező személy jogai és kötelességei? 2.
Általában ki gyakorolja a gyermek felett a szülői felelősséget? 3.
Ha a szülők nem tudják vagy nem akarják gyakorolni a szülői felelősséget gyermekeik felett, kinevezhető-e helyettük egy másik személy? 4.
Ha a szülők elválnak vagy különválnak, hogyan születik döntés a szülői felelősség további gyakorlásáról? 5.
Ha a szülők megállapodást kötnek a szülői felelősség tárgyában, milyen alaki szabályokat kell betartani ahhoz, hogy a megállapodásuk jogilag kötelező érvényű legyen? 6.
Ha a szülők nem tudnak megállapodásra jutni a szülői felelősség kérdésében, milyen egyéb, bíróságon kívüli alternatív megoldások vannak a konfliktus rendezésére? 7.
Ha a szülők bírósághoz fordulnak, mely kérdésekben hozhat döntést a bíró a gyermekkel kapcsolatban? 8.
Ha a bíróság a szülői felügyeletet csak az egyik szülőnek ítéli meg, az egyben azt is jelenti, hogy a jogot gyakorló szülő a másik szülő megkérdezése nélkül dönthet a gyermeket érintő minden kérdésben? 9.
Mit jelent a gyakorlatban, ha a bíróság úgy dönt, hogy a két szülő közösen gyakorolja a szülői felügyeletet? 10.
Ha valaki szülői felelősséggel kapcsolatos kérelmet kíván benyújtani, melyik bírósághoz vagy hatósághoz kell fordulnia? Milyen alaki szabályokat kell betartani, és milyen iratokat kell csatolni a kérvényhez? 11.
Milyen eljárás érvényes ezen esetekre? Van-e sürgősségi eljárás? 12.
Igényelhető-e jogsegély az eljárás költségeinek fedezésére? 13.
Lehet-e fellebbezni a szülői felelősséggel kapcsolatban hozott határozat ellen? 14.
Bizonyos esetekben előfordulhat, hogy bírósághoz vagy egy adott hatósághoz kell folyamodni a szülői felelősséggel kapcsolatos döntés végrehajtása érdekében. Milyen eljárás követendő ilyen esetekben? 15.
Mi a teendő, ha valaki egy másik tagállam bírósága által szülői felelősség tárgyában hozott döntést Görögországban akar elismertetni vagy végrehajtatni? Milyen eljárás követendő ilyen esetekben? 16.
Melyik bírósághoz kell fordulni, ha valaki egy másik tagállam bírósága által szülői felelősséggel kapcsolatban hozott határozat elismerése ellen kíván tiltakozni? Milyen eljárás követendő ilyen esetekben? 17.
Milyen jogszabály érvényes olyan szülői felelősséggel kapcsolatos eljárás esetén, amikor a gyermek vagy a felek nem Görögországban élnek, illetve más az állampolgárságuk? 1. Mit jelent a gyakorlatban a jogi értelemben vett szülői felelősség fogalma? Melyek a szülői felelősséggel rendelkező személy jogai és kötelességei?
A „szülői felelősség” jogi kifejezés, amely azt jelenti, hogy a gyermek
személyét vagy vagyonát illető döntéseket elsősorban a szülőknek kell
meghozni. A szülőknek joga és kötelessége a gyermekről gondoskodni, vagyonát
kezelni, illetve a személyét vagy vagyonát érintő ügyekben, ügyletekben vagy
jogvitákban a gyermeket képviselni.
2. Általában ki gyakorolja a gyermek felett a szülői felelősséget?
A szülői felelősséget a gyermek felett általában a szülők gyakorolják,
feltéve, hogy házasok, és közös háztartásban élnek; egyikük halála, eltűntnek
nyilvánítása vagy feltételezett halála, illetve szülői felelőssége megvonása
esetén a másik szülő egyedül gyakorolja a szülői felelősséget. Amennyiben
valamelyik szülő indokoltan nem tudja szülői felelősségét gyakorolni, vagy
nem, illetve csak korlátozott mértékben köthet jogi ügyleteket, a szülői
felelősséget a fentiekhez hasonlóan a másik szülő gyakorolja. Örökbefogadott
gyermek esetén a szülői felelősséget az örökbefogadó szülők gyakorolják.
Házasságon kívül született és nevelkedő gyermek esetében a szülői
felelősséget az anya gyakorolja.
3. Ha a szülők nem tudják vagy nem akarják gyakorolni a szülői felelősséget gyermekeik felett, kinevezhető-e helyettük egy másik személy?
Igen. Ha a szülők nem tudják vagy nem akarják gyakorolni a szülői
felelősséget, vagy szülői felelősségük valamely okból megszűnik, a bíróság
bíró gyámot nevez ki a szülői felelősség gyakorlására.
4. Ha a szülők elválnak vagy különválnak, hogyan születik döntés a szülői felelősség további gyakorlásáról?
Közös megegyezéssel történő válás esetén a szülők megállapodást kötnek a
szülői felelősség vagy felügyelet általuk javasolt gyakorlási módjáról. A
megállapodást csatolják válókeresetükhöz, amelyet benyújtanak a lakhelyük
szerint illetékes, egyesbíró által képviselt elsőfokú bírósághoz; ezt a peren
kívüli ügyek esetében alkalmazott eljárás követi. Amennyiben a szülők
válókeresetüket a lakhelyük szerint illetékes, bíró és népi ülnökök által
alkotott bírósági tanács által képviselt elsőfokú bírósághoz adják be azzal
az indoklással, hogy házasságuk helyrehozhatatlanul megromlott, ezt a
válóperek esetében alkalmazott eljárás követi. Keresetükben a szülők
kérhetik, hogy egyikőjük vagy mindkettőjük kapjon szülői felelősséget,
illetve külön eljárást is indíthatnak a lakhelyük szerint illetékes,
egyesbíró által képviselt bíróságon, amely az ügyet a Polgári Törvénykönyv
681B. cikke szerint tárgyalja, és a gyermek érdekének megfelelően dönt.
Amennyiben a válással vagy különválással kapcsolatban közvetlen veszély vagy
sürgősségi körülmény merül fel, a lakhely szerint illetékes, egyesbíró által
képviselt bíróság rendelkezés formájában ideiglenes határozatot hozhat a
szülői felelősség kérdésében.
5. Ha a szülők megállapodást kötnek a szülői felelősség tárgyában, milyen alaki szabályokat kell betartani ahhoz, hogy a megállapodásuk jogilag kötelező érvényű legyen?
Ha a szülők megállapodnak a szülői felelősség gyakorlásának módjáról, az
eljárás keretében írásbeli megállapodást nyújtanak be a lakhely szerinti és a
tárgyban illetékes bíróságnak, és írásbeli előterjesztésükben említést
tesznek e megállapodásról. A bíróság mérlegeli, hogy a megállapodás
megfelel-e a gyermek érdekének, és ha úgy találja, hogy igen, annak
megfelelően határoz a szülői felelősség kérdéséről.
6. Ha a szülők nem tudnak megállapodásra jutni a szülői felelősség kérdésében, milyen egyéb, bíróságon kívüli alternatív megoldások vannak a konfliktus rendezésére?
A törvény nem kínál alternatív megoldásokat; a szülői felelősség csak
bírósági eljárás keretében rendezhető.
7. Ha a szülők bírósághoz fordulnak, mely kérdésekben hozhat döntést a bíró a gyermekkel kapcsolatban?
Ha a szülők bírósághoz fordulnak, a bíró a szülői felelősséget
biztosíthatja egyiküknek vagy mindkettőjüknek, megoszthatja közöttük, vagy
harmadik személynek ítélheti. Válás, különválás vagy a házasság
érvénytelenítése esetén a gyermek felügyeleti jogát az a szülő kapja, akivel
a gyermek közös háztartásban fog élni; ebbe beleértendő a gyermek nevelése,
felügyelete, iskoláztatása és lakhatása. A bíró továbbá meghatározza a másik
szülő által fizetendő gyermektartás összegét, illetve dönt a gyermekkel való
kapcsolattartása jogáról.
8. Ha a bíróság a szülői felügyeletet csak az egyik szülőnek ítéli meg, az egyben azt is jelenti, hogy a jogot gyakorló szülő a másik szülő megkérdezése nélkül dönthet a gyermeket érintő minden kérdésben?
A szabály értelmében a két szülőnek a szülői felelősség gyakorlásához
kapcsolódó minden ügyben közösen kell dönteni. Ha azonban a bíróság úgy dönt,
hogy az egyik szülő részére kizárólagos felügyeleti jogot biztosít, a
kérdéses szülő egyedül is tehet a gyermek felügyeletével kapcsolatos rendes
intézkedéseket, intézheti a gyermek rendes vagyonkezelését, vagy sürgős
intézkedéseket tehet, illetve átveheti a gyermeknek címzett jogi
nyilatkozatokat. Szintén a gyermekfelügyeleti joggal rendelkező szülő lép fel
a gyermek nevében gyermektartási igénnyel a felügyeleti joggal nem rendelkező
szülővel szemben. Amennyiben a másik szülőnek ellenvetése van a felügyeleti
joggal rendelkező szülő valamely cselekedetével kapcsolatban azzal, hogy arra
nem a rendes felügyelet vagy vagyonkezelés keretében került sor, illetve nem
volt sürgős, a sértett fél bírósághoz fordulhat jogorvoslatért azon az
alapon, hogy a kérdéses cselekedet kötelességszegés vagy a szülői
felelősséggel való visszaélés volt. A másik szülő értesítésének elmulasztása
akkor is a szülői felelősséggel való visszaélésnek minősülhet, ha a
cselekedetet végrehajtó szülőnek jogában áll egyedül eljárni.
9. Mit jelent a gyakorlatban, ha a bíróság úgy dönt, hogy a két szülő közösen gyakorolja a szülői felügyeletet?
Ha a bíróság úgy dönt, hogy a két szülő közösen gyakorolja a felügyeleti
jogot, a szülők közösen, a gyermek érdekének megfelelően határoznak a
felügyeleti jog gyakorlásáról.
10. Ha valaki szülői felelősséggel kapcsolatos kérelmet kíván benyújtani, melyik bírósághoz vagy hatósághoz kell fordulnia? Milyen alaki szabályokat kell betartani, és milyen iratokat kell csatolni a kérvényhez?
A szülői felelősség tekintetében az illetékes bíróság általában az egyesbíró által képviselt elsőfokú bíróság; amennyiben a szülői felelősség iránti kérelem a házasság helyrehozhatatlan megromlása okán benyújtott válókereset vagy a házasság érvénytelenítése iránti kereslet részét képezi, az illetékes bíróság a bíró és népi ülnökök által alkotott bírósági tanács által képviselt elsőfokú bíróság.Más EU-tagállamok állampolgárai esetében a területileg illetékes bíróság az 1347/2000/EK tanácsi rendelet 2. és 3. cikkében megjelölt állam bírósága. Ez követően a területileg illetékes bíróság a házaspár utolsó közös lakhelye, majd az alperes lakhelye szerint illetékes bíróság. A kérelmet a bíróság titkársági hivatalához kell benyújtani, amely kitűzi a tárgyalás napját, és a kérelmező ügyvédje gondoskodik arról, hogy az alperes részére kikézbesítsenek egy példányt. Amennyiben az iratot az országon belül kell kikézbesíteni, az alperesnek bírósági kézbesítő kézbesíti ki. Külföldi kikézbesítésre tagállamok esetében az 1348/2000/EK tanácsi rendelet, az 1965. november 15-i Hágai Egyezmény által kötelezett államok esetében a Hágai Egyezmény alkalmazandó; egyéb esetekben a beadvány a megfelelő ügyészhez kerül, aki továbbítja a Külügyminisztériumba, hogy az alperesnek a szóban forgó ország törvényei szerint kikézbesítsék. Az ügyésznek szintén kikézbesítik a beadvány egy példányát, és kivonatát két újságban – egy Athénban, illetve az ügyet tárgyaló bíróság körzetében megjelenő lapban – is megjelentetik, ha az alperes címe nem ismeretes. Az ügy tárgyalására a két félnek a követeléseiket tartalmazó írásbeli nyilatkozatot és okirati bizonyítékokat kell benyújtani, a tárgyalás keretében pedig a bíróság tanúkat hallgat ki a két fél állításainak bizonyítása céljából. Amennyiben az alperes kellő időben jogszerű idézést kapott, és nem jelenik meg a tárgyaláson, a bíróság úgy tárgyalja meg az ügyet, mintha az alperes jelen lenne. Viszontkeresetet ugyanahhoz a bírósághoz lehet benyújtani kérelem formájában, amelyet a viszontalperesnek a tárgyalás napja előtt öt munkanappal ki kell kézbesíteni. A szociális szolgálatok által végzett szociális vizsgálatra a tárgyalás napját megelőzően kerül sor, és erről a bíróság részletes jelentést kap; amennyiben a bíróság szükségesnek ítéli, a kiskorú véleményét is meghallgatja. A tárgyalás napját követően három napon belül mindkét félnek joga van ellenbizonyítékokat beadni. Egy bizonyos idő elteltével a bíróság meghozza ítéletét, amelyben határoz a szülői felelősség gyakorlásának módjáról.
11. Milyen eljárás érvényes ezen esetekre? Van-e sürgősségi eljárás?
Ezekben az esetekben a Polgári Törvénykönyv 681B. cikkében rögzített
eljárást kell alkalmazni. Ez viszonylag gyors eljárás; a tárgyalás napját
sokkal hamarabb kijelölik, mint más kerestek esetében, és általában a
határozat is gyorsabban megszületik. Sürgősség vagy közvetlen veszély esetén
ideiglenes óvintézkedések kérhetők a területileg illetékes, egyesbíró által
képviselt elsőfokú bíróságtól. Azt követően, hogy a kérelem beérkezik a
bíróság titkári hivatalához, nagyon gyorsan kitűzik a tárgyalás napját, és
rövid határidőt szabnak meg a kérelem kikézbesítéséhez az alperes részére,
aki telefonon vagy távirati úton is beidézhető. A tárgyaláson vagy a bíróság
által megjelölt határidőre a felek az idevágó okiratok kíséretében leadják a
követeléseiket tartalmazó dokumentumokat, a tanúk kihallgatására nyilvános
tárgyalás formájában kerül sor, és a bíróság valószínűségi alapon rövid időn
belül meghozza ítéletét. A viszontkereset kivizsgálására szóban, a tárgyaláson
12. Igényelhető-e jogsegély az eljárás költségeinek fedezésére?
Igen, jogsegély igényelhető, amennyiben a szóban forgó fél bizonyítja,
hogy a saját maga és családja eltartásához szükséges anyagi eszközök
korlátozása nélkül nem tudja kifizetni az eljárás költségeit, kivéve, ha a
bíróság a keresetet nyilvánvalóan alaptalannak vagy alkalmatlannak találja.
13. Lehet-e fellebbezni a szülői felelősséggel kapcsolatban hozott határozat ellen?
Igen, a megfelelő
fellebbviteli bírósághoz.
14. Bizonyos esetekben előfordulhat, hogy bírósághoz vagy egy adott hatósághoz kell folyamodni a szülői felelősséggel kapcsolatos döntés végrehajtása érdekében. Milyen eljárás követendő ilyen esetekben?
A valamely személynek szülői felelősséget vagy felügyeleti jogot biztosító
ítéletek a gyermek ugyanazon személy részére történő átadását is elrendelik.
Amennyiben a gyermek átadására kötelezett személy ezt elmulasztja, a bíróság
saját indítványozására pénzbüntetést szab ki, és/vagy őrizetbe veszi a szóban
forgó felet. Ezen kívül amennyiben a gyermek átadására kötelezett személy nem
veti magát alá a bíróság ítéletének, a bíróság közvetett végrehajtást,
illetve a nyilatkozatok eskü általi megerősítését rendelheti el.
15. Mi a teendő, ha valaki egy másik tagállam bírósága által szülői felelősség tárgyában hozott döntést Görögországban akar elismertetni vagy végrehajtatni? Milyen eljárás követendő ilyen esetekben?
Az 1347/2000/EK tanácsi rendelet értelmében az egyik EU-tagállamban hozott ítéletet más tagállamok minden külön eljárás nélkül elismerik. A szülői felelősségről hozott ítélet görögországi elismertetéséhez kérelmet kell benyújtani az azon személy szokásos tartózkodási helye szerint illetékes, egyesbíró által képviselt elsőfokú bírósághoz, aki ellen az ítélet végrehajtandó, vagy a gyermek szokásos tartózkodási helye, illetve a végrehajtás helye szerint illetékes bírósághoz. A kérelemmel együtt az alábbiakat kell benyújtani:
Az ítélet egy példányát, amely megfelel a valódisága megállapításához szükséges feltételeknek;A 33. cikkben említett nyilatkozat, amely megjelöli az ítélkező bíróság nevét és az érintett személyeket, jelzi, hogy az ítéletre valamelyik fél távollétében került-e sor, hogy van-e helye fellebbezésnek, részesültek-e a felek jogsegélyben stb.; Amennyiben az ítéletre valamelyik fél távollétében került sor, egy eredeti példányt vagy egy hitelesített másolatot abból a dokumentumból, amely megállapítja, hogy a mulasztást elkövetett félnek kikézbesítették az eljárást megindító vagy azzal egyenértékű iratot, vagy bármely olyan iratot, amely rögzíti, hogy az alperes egyértelműen elfogadta a határozatot.A tárgyalás napjáról szóló értesítés kézhezvételét követően a kérelmező köteles a kérelem egy példányát kikézbesíteni az alperesnek, a tárgyalás napját kijelölő dokumentummal és a tárgyalásra szóló idézéssel együtt. A bíróság nem okvetlenül bírálja felül a másik EU-tagállam ítélkező bíróságának bíráskodását: mérlegeli, hogy a határozat elismerése ellentétes lenne-e saját közrendjével; hogy az eljárást megindító kérelmet időben kikézbesítették-e a mulasztást elkövetett félnek ahhoz, hogy a szóban forgó fél védekezni tudjon; hogy a szóban forgó fél egyértelműen elfogadta-e a határozatot; illetve hogy az ítélet összeegyeztethetetlen-e az ugyanazon felek között lefolytatott korábbi eljárásokban az elismerést kérő tagállamban, egy másik tagállamban vagy az elismerést kérő tagállamban az elismerést feltételeinek megfelelő nem EU-tagállamban hozott ítélettel. Ha a bíróság elégedett a fentiekkel, elismeri az ítéletet.
16. Melyik bírósághoz kell fordulni, ha valaki egy másik tagállam bírósága által szülői felelősséggel kapcsolatban hozott határozat elismerése ellen kíván tiltakozni? Milyen eljárás követendő ilyen esetekben?
Egy másik tagállam bírósága által hozott ítéletet elismerő ítélet ellen a
fellebbviteli bíróságra beadott kereset formájában, a peres esetekre érvényes
eljárás keretében lehet tiltakozni. Az ítélet ellen a kikézbesítést követő
egy hónapon belül lehet fellebbezni. Amennyiben annak a félnek, aki ellen az
ítéletet végre kell hajtani, a szokásos tartózkodási helyen nem abban a
tagállamban van, ahol a végrehajtást elrendelték, fellebbezésre az ítélet
kikézbesítését követően két hónap áll rendelkezésre. Ez a határidő nem
hosszabbítható meg a távolság okán. Amennyiben az a fél, aki ellen az
ítéletet végre kell hajtani, nem jelenik meg, a bíróság köteles az eljárást
leállítani, amíg meg nem győződik arról, hogy a kérdéses felet jogszerűen és
kellő időben beidézték, vagy hogy ennek érdekében minden erőfeszítést
megtettek. A fellebbviteli bíróság ítélete jogkérdési alapon a Legfelsőbb
Bíróság előtt megtámadható.
17. Milyen jogszabály érvényes olyan szülői felelősséggel kapcsolatos eljárás esetén, amikor a gyermek vagy a felek nem Görögországban élnek, illetve más az állampolgárságuk?
A szülői felelősség tekintetében az alábbi anyagi jogrendek irányadók, az itt megadott sorrendben:A szülők és a gyermekek utolsó azonos állampolgársága szerinti jogrendAz utolsó közös szokásos tartózkodási helyük szerinti jogrend, illetveA gyermek állampolgársága szerinti jogrend; ha a gyermek görög és külföldi állampolgár, a görög jogrend irányadó. Ha a gyermek több idegen ország állampolgára, akkor azon ország joga az irányadó, amellyel a gyermeknek a legerősebb kapcsolatai vannak.Az irányadó perjog a lex fori alapelve értelmében a görög jog.
« Szülői felelősség - Általános információk | Görögország - Általános információk »

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság


text:
Iránymutatás a bíráknak a gyermektartás új szabályairól ... - Nádfedeles
Az elmúlt napokban döntött a Kúria arról, hogy a gyermektartásdíj bíróság általi meghatározásakor a gyermek érdekeit, szükségleteit, és igényeit is figyelembe kell, hogy vegyék az eljáró bírák. Ez az állásfoglalás már időszerű, kellő, és szükséges volt. Mégis kimaradt mindebből egy nagyon fontos életszerű intézkedés. Kifejtem.
A bíróságokhoz érkező családjogi ügyek mintegy 40%-át teszik ki a tartásdíjak felülvizsgálatára vonatkozó kérelmek. A perek felgyorsítása érdekében hozta meg állásfoglalását a Kúria. Ezentúl a bíróságok elfogadhatnak a tartásdíj meghatározásához olyan tényezőket, mint például a gyermek mindennapi szükségleteinek havi összege, vagy a regionális munkaerőpiaci helyzet tényezői.
A tartásdíjak meghatározására vonatkozó pereken belül igen jellemző magatartásformának számít ma már a jövedelmek eltitkolása, főleg Budapest, és a nagyobb városok vonatkozásában. A vidéki bíróságokon pedig az okoz inkább problémát, hogy a rendelkezésre álló csekélyke jövedelemből hogyan tudják úgy biztosítani a szülőtől külön élő gyermek létszükségleteit, hogy ennek meghatározásával a szülő létfenntartását sem veszélyeztessék. A rokkant szülők tartásdíjfizetésikötelezettsége, példának okán, mégpedig lakóhelytől függetlenül, minden esetben ez utóbbi kategóriába esik.
A gyermektartási perek kiemelt feladata a gyermek alapvető szükségleteinek biztosítása, ezzel egyidőben a szülők tartási képességének bíróság általi vizsgálata, mely folyamat, mindkét részről alapos bizonyítást igényel. Mindezek alapján határozzák meg a bíróságok a tartásdíj mértékét, mindkét fél érdekének szem előtt tartásával, de a gyermek érdekét elsődlegesnek tekintve.
A gyakorlatban azonban mindez, az esetek többségében, sajnos, nem így működik – ezért lépett a Kúria joggyakorlat elemző munkacsoportja. Ők, elemzésük során arra a megállapításra jutottak, hogy a gyermek alapvető szükségleteibe nemcsak az élelmezési- és ruházkodási költségek számítanak bele, hanem például a számítógép, az internet használat, és – kapaszkodjatok meg – a mobiltelefon, és annak használati költsége is. Hogy mennyire szükséges egy kiskorú gyermek számára a mobiltelefon használata, ez, borítékolhatóan kökemény újabb vitatípust fog a bíróságok elé vetíteni. A Kúria ugyanis azt mondja: a mobiltelefon is alapvetően szükséges a gyermek kiegyensúlyozott és harmonikus fejlődéséhez (valószínűsítem, nem vették figyelembe az egyre gyakoribb, kiskorú gyermekek között terjedő, az online zaklatások által okozott öngyilkosságok emelkedő tendenciájának adatait – melyek mobiltelefon nélkül nem volnának képesek ilyen meredeken emelkedni. És ez a tény nem a gyermek harmonikus fejlődését segíti – szerintem, legalábbis. …)
A Kúria tehát úgy döntött: kiskorú gyermekek kiegyensúlyozott fejlődéséhez elengedhetetlennek ítéli meg a mobiltelefon használatát, így ennek költségeit a különélő szülőnek bizony biztosítania kell. Pont.
Az viszont üdvözlendő, hogy a Kúria végre ráfigyelt a speciális szükségletű gyermekekre is, és kimondta: a gyermekek fejlesztésének költségei, az étel-, vagy italallergia, stb. által okozott, élelmezési többletköltségeknek bizony feleződnie kell a szülők között. Külön rendelkezett a legfőbb bírói fórum az alapítványi magániskolák havi többszázezres költségeinek biztosításáról is. Ez a költségnem csak akkor számolható el a tartásdíj részeként, ha az iskoláról szóló döntés a szülők közös döntése volt (kérdés, hogy ezt ugyan hogyan fogják bizonyítani a felek. Légyen is szó bármelyik félről. …)
Döntött a Kúria a vagyoneltitkolás jellegű esetek vonatkozásában is. Arra a megállapításra jutottak, hogy ha a fél képzetlenségére, betegségére hivatkozik az elhelyezkedés meghiúsulásának okaként, illetve minimálbéres bejelentéssel szerepel a foglalkoztatójánál (ami, példának okán a sajátja volt mindaddig, míg el nem „ajándékozta” azt), abban az esetben a bírónak joga van a munkaügyi kirendeltségtől szakvéleményt kérni a régió munkaerőpiaci helyzetéről, joga van orvosszakértőt bekérni a fél egészségi állapotának megállapításához, és joga van könyvszakértőt is bevonni a munkabér megalapozottságának kivizsgálásához, a munkáltatónál.
Továbbá: a vagyont megkapó családtagokat, tanúként a bírósági eljárásba bevonhatja, amennyiben ennek szükségét látja. Mindezen túlmenően a bíróság most már vizsgálhatja ezekben az esetekben a már benyújtott adóbevallásokat, megvizsgálhatja a gépjármű- és ingatlannyilvántartás adatait, továbbá környezettanulmányt is készíttethet.
Még egy újdonságot vezet be ez az állásfoglalás: elismerve az internet térhódítását, az eljáró bírónak joga van tájékozódni a közösségi oldalakon, a felek a közösségi oldalak bejegyzéseit bizonyítékként felhasználhatják – szemléltetvén, melyik fél mennyi időt tölt gyermekével, illetve a gyermek nevelésével.
Az állásfoglalás kitér arra is, hogy „köztudomású ténynek” nyilvánítja/minősíti egy gyermek havi alapvető szükségletének összegét, és meghatározza 25 000 forintban. Ezzel felgyorsítani szeretnék a tartásra vonatkozó pereket, mivel a köztudomású tényeket nem kell bizonyítani a bíróságokon. A továbbiakban ez az az összeg, amelyet minimál-tartásdíj gyanánt kötelezően meg kell határozni.
Láthatjátok: már nagyon kellett, hogy a Kúria is haladjon a korral, bár, meg kell hagyni: több kérdést is nyitva hagyott az állásfoglalás. De kezdetnek kiváló.
Mit hagyott ki mégis, és teljes egészében a joggyakorlat elemző munkacsoport az állásfoglalása elkészítésekor?
Mindössze arra az igen elterjedt jelenségre nem adott választ, nem ajánlott megoldást a bírák számára, de a jogalkotóhoz sem fordult vonatkozó iránymutatással, amit az állam általi tartásdíj megelőlegezés jelent a gyermekek, és a gyermekeket nevelő szülők vonatkozásában. Egyre többen vannak, akik nem tudnak, vagy nem akarnak tartásdíjat fizetni, hiába van meg az erről szóló bírósági döntés, ugyanakkor végrehajtható vagyonuk, vagy jövedelmük nincs. Ezek azok az esetek, amelyekben a gyámhivatal, kérésre elrendelheti a tartásdíj állami megelőlegezését.
Igen ám, csakhogy az állam, azaz: maga a jogalkotó azt mondta, hogy az állami megelőlegezés összege független a bíróság által megítélt tartásdíj összegétől. Az állami tartás összege a mai napig, ezen rendelkezésnél fogva: 14 250 Ft.
A Kúria most azt közölte: 25 000 Ft a minimáltartásdíjként járó összeg.
Érzékeljük a különbséget?
… és akkor a speciális szükségletű gyermekek tartás-igényéről még nem beszéltem. Mert az ő tartásukba is mindösszesen 14 250 forinttal száll be az állam.
Pontosabban a rendelkezés azt mondja: 15 000 Ft. És hozzá is teszi azonnal: bruttóban. …
Szóval, Aranyaim, nem volna rossz, ha egyrészt a Kúria is képes volna az összes életkörülmény vizsgálatára, ezzel együtt képessé válna arra, hogy túl is lásson a bírói döntés meghozatalának folyamatán. Illő volna egy közvetlen csatornát fenntartania a jogalkotóhoz, annak vonatkozásában, hogy ha kaki egy jogszabály, és erről ők pontosan tudnak, akkor azon jogszabály megváltoztatását közvetlenül tudnák javasolni a jogalkotónak. Hiszen ez a „forró-drót” visszafelé kiválóan működik, Handón keresztül. Mindössze annyi volna a megoldás, hogy ezt a bizonyos „forró-drótot” kétirányúvá varázsolják. …
De elég volna csak annyi is, ha a nagy vizsgálódásaikba bevonnák a civileket is. Akik ott élnek, és tapasztalnak, ahol a konkrét probléma van, és nem íróasztal mögötti képzetek alapján gondolkodnak.

matches: Kúria bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria bíróság Kúria Kúria


text:
Az Alkotmánybíróság 1. öttagú tanácsa 2012. október 29-i tanácsülése
– A Kúria Kfv.III.37.397/2011/7. számú, felülvizsgálati eljárásban hozott ítélete, a Legfelsőbb Bíróság 1/2008. (V. 19.) PK vélemény III. és IV. pontjai, valamint a Ptk. 148. § (2) bekezdése alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata (IV/3053/2012.)
– A megváltozott munkaképességű személyek ellátásairól és egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi CXCI. törvény egyes rendelkezései alaptörvény-ellenességének vizsgálatára és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata (IV/3193/2012.)
– A Kúria Gfv.IX.30.001/2012/12. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata (IV/3198/2012.)
– Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény több rendelkezése, valamint az egyes egészségügyi ellátások visszautasításának részletes szabályairól szóló 117/1998. (VI. 16.) Korm. rendelet több rendelkezése alaptörvény-ellenességének megállapítására irányuló alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata (IV/2712/2012.)
– A Kúria Pfv. IV.21.485/2011/4. számú ítélete, valamint a Fővárosi Ítélőtábla 2. Pf.21.800/2010/5. és a Fővárosi Bíróság 26.P.25.054/2007/17. számú, a Kúria ítéletével hatályában fenntartott, kártérítésre kötelező rendelkezései ellen az Abtv. 27. §-a alapján benyújtott alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata (IV/2854/2012.)
– A közfoglalkoztatási bér és a közfoglalkoztatási garantált bér megállapításáról szóló 170/2011. (VIII. 24.) Korm. rendelet 1. § (1) bekezdés b) pontja ellen benyújtott alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata (IV/3161/2012.)
– A Kecskeméti Városi Bíróság végrehajtási igényperben hozott 11.G.20.661/2011/37. számú ítélete, a Kecskeméti Törvényszék kapcsolódó 4.Gf.40.302/2011/5. számú ítélete, a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény 271. § (3) bekezdés b) pontja, valamint a 371. § (1) bekezdés „vagy más olyan joga alapján” szövegrésze alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata (IV/3170/2012.)
– A sztrájkról szóló 1989. évi VII. törvény 3. § (1) bekezdés a) pontjának „ha az 1. § (…) (3) bekezdésébe (…) ütközik” szövegrésze, a 3. § (2) bekezdése és a 4. § (2) bekezdése, valamint a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 21. § (1a) bekezdésének a „[s]ztrájkot azonban nem szervezhetnek” szövegrésze alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata (IV/2729/2012.)

matches: Kúria Bíróság Kúria Kúria Pf.21 Bíróság Kúria Bíróság