text:
Az Európai Unió joga - 4.2.1.1. A Plaumann-elv a kártérítés terén - MeRSZ
Az Európai Unió joga
I. fejezet Az európai integrációs szervezet fejlődése – elmélyülés és kibővülés
2. A Közösségek létrejötte
2.1. Közvetlen előzmények
2.2. Az Európai Szén- és Acélközösség létrejötte
2.2.1. Az ESZAK céljai
2.2.2. Az ESZAK intézményrendszere
2.3. Az Európai Gazdasági Közösség és az Európai Atomenergia Közösség létrehozása
3. A Hatok Európájától a Tizenkettek Európájáig
3.1. A Luxemburgi kompromisszum
3.2. A külpolitikai kooperáció létrejötte
3.3. Az első kibővülés
3.4. A déli kibővülés
4. Az Egységes Európai Okmánytól a keleti kibővülésekig
4.1. Az Egységes Európai Okmány
4.1.1. Intézményi változások
4.1.2. Tartalmi újítások
4.2. A Maastrichti Szerződés
4.2.1. A szerződés felépítése
4.2.2. Az uniós polgárság
4.2.3. Intézményi változások
4.2.4. Új közösségi kompetenciák
4.2.5. Az Unió II. pillére, a Közös Kül- és Biztonságpolitika
4.2.6. Az Unió III. pillére, a belügyi és igazságügyi együttműködés
4.2.7. Az új tagok felvételének rendezése
4.3. Az Unió kibővülése a „maradék EFTA” államokkal – Ausztria, Finnország és Svédország csatlakozása
4.4. Az Amszterdami Szerződés
4.4.1. Újítások az Uniós Szerződésben
4.4.2. A közös kül- és biztonságpolitikát érintő módosítások
4.4.3. A III. pillért érintő változások
4.4.4. A megerősített együttműködés konstrukciói
4.4.5. Intézményi reformok
4.4.6. Új közösségi kompetenciák
4.5. A Nizzai Szerződés
4.5.1. Intézményi reformok
4.5.2. A megerősített együttműködés
4.6. A keleti kibővülések
5. Az Unió alkotmányosodása
5.1. Szerződéstervezet egy Európai Alkotmány létrehozásáról
5.1.1. Az Európai Konvent
5.1.2. Az Alkotmányos Szerződés tervezetébe foglalt fontosabb változások
5.1.2.1. Intézményi változások
5.1.2.2. Az Unió külügyminisztere
5.1.2.3. Az Európai Bíróság
5.1.2.4. Az Európai Unió Alapjogi Chartája
5.1.2.5. Az Unió pilléres szerkezetének megszüntetése, az Európai Közösséget létrehozó szerződés hatályon kívül helyezése
5.1.2.6. Az Unió szimbólumai
5.1.2.7. Az Unió és a tagállamok hatásköreinek elhatárolása
5.1.2.8. Az Unió jogának elsőbbsége a tagállamok jogával szemben
5.1.2.9. A másodlagos jogforrások új rendszere
5.2. A Lisszaboni (Reform) Szerződés
5.2.1. A Lisszaboni (Reform) Szerződés
5.2.2. A Lisszaboni Szerződés legfontosabb újításai
6. Magyarország és az Európai Közösségek (Európai Unió)
6.1. Az „előtörténet”
6.2. A társulási megállapodás
6.2.1. A megállapodás tartalma
6.2.2. Jogközelítés a társulási megállapodásban
6.2.3. Együttműködés a társulási megállapodásban
6.2.4. A megállapodás intézményi kerete
6.3. A Koppenhágai Csúcs és kritériumai
6.3.1. A kritériumok
6.3.2. Magyarország csatlakozásának fontosabb lépései
6.4. Az előcsatlakozási partnerség
6.5. A Csatlakozási Szerződés
6.6. Az átmeneti eltérések (az úgynevezett derogációk)
II. fejezet Az intézményrendszer
2.1. Az Európai Tanács
2.1.1. Előzmények
2.1.2. Az Európai Tanács szerepe és hatáskörei
2.1.3. Az Európai Tanács tovább intézményesül
2.1.4. Az Európai Tanács elnöke
2.2. Az Európai Unió Tanácsa (a Tanács)
2.2.1. A Tanács feladatai
2.2.2. A Tanács összetétele
2.2.3. A Tanács formációi
2.2.4. A Tanács elnöksége
2.2.5. A Tanács Főtitkársága
2.2.6. A Coreper
2.2.7. A tanácsi bizottságok és munkacsoportok
2.2.8. A Politikai és Biztonsági Bizottság
2.2.9. A Tanács működése
2.2.10. A szavazás a Tanácsban
2.3. A Bizottság
2.3.1. A Bizottság feladatai
2.3.2. A Bizottság összetétele
2.3.3. Az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője
2.3.4. A Bizottság tagjainak kinevezési eljárása
2.3.5. A Bizottság tagjainak státusa
2.3.6. A Bizottság elnöke
2.3.7. A Bizottság működése
2.3.8. A Bizottság hivatali apparátusa, a „brüsszeli bürokrácia”
2.3.9. Az Európai Külügyi Szolgálat
2.4. Az Európai Parlament
2.4.1. Az Európai Parlament feladatai, hatásköre
2.4.2. Az Európai Parlament szerepe a KKBP terén
2.4.3. Az Európai Parlament összetétele
2.4.4. Az Európai Parlament szervezete és működése
2.4.5. A petíció
2.4.6. Az ombudsman
2.4.6.1. A jogintézmény általános jellemzése; az ombudsman eszközei
2.4.6.2. Az ombudsman is sérthet jogot
2.5. Az Európai Unió Bírósága
2.5.1. Az Európai Bíróság feladatai, hatáskörei
2.5.1.1. A Bíróság hatáskörei
2.5.1.2. Az Európai Unió Bírósága hatáskörének korlátai
2.5.2. A Bíróság összetétele, szervezete, működése
2.5.3. A főtanácsnokok
2.5.4. A Törvényszék
2.5.4.1. A Törvényszék hatáskörei
2.5.4.2. A Törvényszék összetétele, szervezete
2.5.4.3. Fellebbezés a Törvényszék határozataival szemben
2.5.5. A különös hatáskörű törvényszékek, az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke
2.5.5.1. Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke
2.5.5.2. Jelentős változások 2016-tól a Bíróság igazságszolgáltatási szervezet-rendszerében
2.5.6. Az Európai Bíróság jogértelmezési módszerei
2.5.6.1. A szó szerinti (nyelvtani) értelmezés
2.5.6.2. Az uniós jog többnyelvűsége
2.5.6.3. A történeti értelmezés
2.5.6.4. A rendszertani értelmezés
2.5.6.5. A jog-összehasonlító módszer
2.5.6.5.1. Az elméleti háttér
2.5.6.5.2. A jog-összehasonlító módszer alkalmazásának típusai, avagy a joghézag kitöltése az uniós jogban
2.5.6.6. A célkutató (teleologikus) értelmezés
2.6. A Számvevőszék
2.6.1. A Számvevőszék feladatai
2.6.2. Az ellenőrzés szempontjai, a Számvevőszék működése
2.6.3. Hozzáférés az információkhoz
2.6.4. A Számvevőszék összetétele
2.6.5. A Számvevőszék függetlensége
2.7. Az Európai Központi Bank – a monetáris unió intézményi aspektusa
2.7.1. A Központi Bankok Európai Rendszerének felépítése, feladatai
2.7.2. A monetáris politika eszközei
2.7.3. Az Európai Központi Bank – az Unió intézménye
2.7.3.1. AZ EKB felépítése és működése
2.7.3.1.1. Az Általános Tanács
2.7.3.1.2. Az EKB szabályozási hatásköre
2.7.3.1.3. Az EKB jogalkotást érintő véleményezési jogköre
2.7.3.1.4. Egy új hatáskör: a pénzügyi intézmények prudenciális felügyelete
2.7.3.2. A KBER és az EKB függetlensége
2.7.3.3. „Összekapcsolás”: az EKB az Unió intézményi rendjében
2.7.3.4. A Monetáris Unió külső viszonyai
3. A tanácsadó szervek
3.1. A Gazdasági és Szociális Bizottság
3.2. A Régiók Bizottsága
4. Az Európai Beruházási Bank
5. Az ügynökségek
III. fejezet Jogforrások – jogalkotás – döntéshozatal
2. Az elsődleges uniós jog
2.1. Az alapszerződések (a Szerződések)
2.1.1. Az alapszerződések tartalma
2.1.2. Az alapszerződések felépítése
2.1.3. Az Unió értékrendje
2.1.4. Az Unió céljai
2.1.5. Az Unió hatáskörei és a hatáskör-átruházás elve
2.1.6. Az Unió kizárólagos hatáskörei
2.1.7. Az Unió (tagállamokkal) megosztott hatáskörei
2.1.8. Az Unió támogató-összehangoló-kiegészítő hatáskörei
2.1.9. Az Unió szervezetrendszere
2.1.10. Az Unió jogrendje
2.1.11. A lojalitás elve
2.1.12. Az alapszerződések módosítása, a felülvizsgálati eljárások
2.1.12.1. A rendes felülvizsgálati eljárások
2.1.12.2. Az egyszerűsített módosítási eljárások
2.1.12.3. Az úgynevezett átvezető (passerelle) eljárások
2.1.13. A csatlakozási szerződések
2.1.14. Az alapszerződések időtartama és a kilépés szabályozása
2.1.15. Az alapszerződések területi hatálya
2.2. Jogelvek
2.2.1. Jogi alapelvek a közösségi (uniós) jogban
2.2.2. Az arányosság elve az uniós jogban
2.2.2.1. Az arányosság elvének vizsgálata a Közösség (Unió) intézkedései kapcsán
2.2.2.2. Az arányosság elvének vizsgálata a tagállamok uniós jog alá tartozó aktusai kapcsán
2.2.3. Az alapvető emberi jogok mint általános jogelvek
2.2.3.1. Az alapvető emberi jogok az Európai Bíróság gyakorlatában
2.2.3.2. A Kadi és Yusuf ügyek – Az alapjogok védelmének újabb megalapozása
2.2.3.3. Az általános jogelvek és az emberi jogok az intézmények, illetve a tagállamok közös dokumentumaiban
2.2.3.4. Az Európai Unió Alapjogi Chartája
2.2.3.4.1. A Chartában foglalt jogok
2.2.3.4.2. Kit kötelez a Charta?
3. A másodlagos uniós jog
3.1. A másodlagos – az intézmények által alkotott – uniós jogi aktusokkal szemben támasztott általános követelmények
3.1.1. A jogalap kérdése
3.1.2. A 352. cikk mint „kiegészítő” jogalap
3.1.3. A szubszidiaritás elve
3.1.3.1. A szubszidiaritás elve tiszteletben tartásának nemzeti parlamentek általi ellenőrzése
3.1.3.2. Az indokolási kötelezettség
3.1.3.3. A bírósági ellenőrzés
3.1.3.4. Szubszidiaritás a British American Tobacco ügyben
3.1.4. Az indokolási kötelezettség
3.2. A rendelet
3.3. A határozat
3.4. Az irányelv
3.4.1. Az átültetés
3.4.2. Közzététel, hatálybalépés
3.5. Vélemények és ajánlások – soft law az Európai Unióban
3.6. Közlemények az uniós jogban
3.7. Az EKB által kibocsátott aktusok
3.8. Az intézmények (szervek) belső eljárási szabályzatai
3.9. A másodlagos jogforrások hierarchiája
4. A nemzetközi szerződések az uniós jogban
4.1. Az EUSz-ben megjelenő szerződéskötési felhatalmazások
4.2. Az EUMSz-ben megjelenő szerződéskötési jogosultságok
4.3. Beleértett külső hatáskörök
4.4. Az általános szerződéskötési eljárás
4.5. Kit köteleznek az Unió által vállalt kötelezettségek?
4.6. A nemzetközi szerződések helye az uniós jogi hierarchiában
4.7. Vegyes szerződések
4.8. A tagállamok által kívülállókkal kötött nemzetközi szerződések és az uniós jog
4.8.1. A Szerződések, illetve az azokból fakadó kötelezettségek hatálybalépése előtt kötött szerződések
4.8.2. A Szerződések hatálybalépése után (a csatlakozást követően) kötött megállapodások
5. Formális aktusok az Unió közös kül- és biztonságpolitikája (KKBP) terén
6. Döntéshozatali eljárások az Európai Unióban
6.1. Jogalkotási eljárások az Unióban
6.1.1. A rendes jogalkotási eljárás (EUMSz 294. cikk)
6.1.2. A különleges jogalkotási eljárások
6.1.3. A Bizottság végrehajtási aktusainak kibocsátása – az úgynevezett komitológiai eljárások
6.2. Az Unió költségvetésének elfogadása
6.2.1. A többéves pénzügyi keret
6.2.2. A költségvetés bevételeinek meghatározása
6.2.3. Az éves költségvetés elfogadása
7. Az Európai Unió döntéshozatali tevékenységében történő magyar részvétel kormányzati előkészítése és képviselete
7.1. A magyar álláspont kialakításában részt vevő szervek
7.1.1. A szakértői csoportok
7.1.2. Az Európai Koordinációs Tárcaközi Bizottság (EKTB)
7.2. A magyar álláspont kialakításának rendje
7.3. A magyar álláspont képviselete
7.4. Az Országgyűlés és a Kormány közötti egyeztetési eljárás az európai uniós ügyekben
IV. fejezet Az uniós polgárság
1. Az uniós polgárság az Alapszerződésben, illetve az Alapjogi Chartában
2. A tartózkodás és a szabad mozgás joga
3. A 2004/38/EK irányelv az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról
3.1. Az irányelv kedvezményezettjei
3.2. A kiutazás és beutazás joga
3.3. A tartózkodási jog
3.3.1. A három hónapos tartózkodási jog
3.3.2. Tartózkodási jog három hónapot meghaladóan
3.3.3. Az uniós polgárokra és családtagjaikra vonatkozó adminisztratív formai követelmények
3.3.4. A tartózkodási jog megtartásának speciális esetei
3.3.5. A huzamos tartózkodási jog
3.4. A szabad mozgás korlátozása
3.5. Az Európai Bíróság újabb esetjoga az uniós polgárokat megillető jogok korlátozhatóságáról
4. Aktív és passzív választójog a helyhatósági választásokon
5. Aktív és passzív választójog az Európai Parlament képviselőinek választásán
6. Diplomáciai és konzuli védelemhez való jog
7. A petíció joga, az ombudsmanhoz fordulás joga és a polgári kezdeményezés
V. fejezet Az uniós jog közvetlen hatálya
2. Az elv kimondása, a Van Gend en Loos ügy
3. A közvetlen hatály feltételei
3.1. A rendelkezés alanyi jogot kíván juttatni a magánszemélyeknek
3.2. A rendelkezés „feltétel nélküli” volta
3.3. A rendelkezés „alkalmazása ne függjön közösségi vagy tagállami szervek további intézkedésétől”
3.4. A rendelkezés „kellően pontos (vagyis világos és egyértelmű)” volta
3.5. A rendelkezés „negatív kötelezettséget előíró” volta
4. A Szerződések rendelkezéseinek közvetlen hatálya
5. A másodlagos jog közvetlen hatálya
5.1. A rendeletek
5.2. A határozatok
5.3. Az irányelvek
5.3.1. Közvetlen hatály háromoldalú jogviszonyokban
5.3.2. Szinte horizontális közvetlen hatály
6. Az Unió által kötött nemzetközi szerződések közvetlen hatálya
7. Az állam fogalmának kitágítása az Európai Bíróság ítéleteiben
7.1. A Marshall ügy
7.2. A Costanzo ügy
7.3. A Foster kontra British Gas ügy
8. A közvetett hatály
8.1. A Marleasing ügy
8.2. A közvetett hatály korlátai
9. A tagállamok kártérítési felelőssége az uniós jog megsértésével okozott kárért
9.1. Az irányelvek átültetésének elmulasztásával okozott kárért viselt tagállami kártérítési felelősség, az úgynevezett Francovich-elv
9.2. A tagállam kárfelelősségének feltételei
9.2.1. A Francovich ügyben rögzített feltételek
9.2.2. A tagállami kárfelelősség feltételei a Brasserie du Pêcheur/Factortame II ügyben
9.2.2.1. A jogsértés kellően súlyos volta
9.2.2.2. A közvetlen okozati összefüggés
9.2.3. Jogerős bírói ítélettel okozott kár
9.2.3.1. A Köbler ügy
9.2.3.2. Az Európai Bíróság tovább tisztázza álláspontját – a Traghetti ügy
9.2.3.3. Kérdések a kárigény érvényesítésével kapcsolatban
10. Az uniós jogon alapuló igények érvényesítése a tagállami bíróságokon
10.1. A tagállami eljárásjogi autonómia elve
10.2. Az egyenértékűség és a minimális védelem ikerelvei
10.3. A hatékony bírói jogvédelem
VI. fejezet Az uniós jog és a tagállamok joga – az uniós jog elsőbbségének elve a tagállami joggal szemben
1. Az uniós jog elsőbbségének elve
2. A közösségi (uniós) jog elsőbbségének kimondása
2.1. Mi történik a „nem alkalmazott” tagállami jogszabállyal?
2.2. Az elsőbbség terjedelme
3. Az elv kibontakozása az Európai Bíróság esetjogában
3.1. A Costa kontra ENEL ügy
3.2. Az Internationale Handelsgesellschaft ügy
3.3. A Simmenthal ügy
3.4. A Factortame ügy
3.5. A Melloni ügy
3.6. Az elsőbbség nem kerül be az alapszerződés szövegébe
4. Az elsőbbség befogadása a tagállami jogrendszerek oldaláról
4.1. Olaszország fenntartásai
4.1.1. A Frontini kontra Ministero delle Finanze ügy
4.1.2. A Granital ügy
4.2. Német ellenállás a közösségi jog feltétlen elsőbbségével szemben
4.2.1. A Solange I. ítélet
4.2.2. A cseh és a lengyel alkotmánybíróságok az uniós jog elsőbbségéről
4.2.3. A Solange II. ítélet
4.2.4. A Német Alkotmánybíróság „Maastricht-döntése”
4.2.5. „Európa-barát” ítéletek
4.2.5.1. A Banana ügy
4.2.5.2. Az Alcan ügy
4.2.5.3. A Lisszabon ítélet
4.2.5.4. A Honeywell ítélet
4.3. Franciaország
4.3.1. A közösségi jog elsőbbségéről elvi szinten
4.3.2. Az irányelvek megfelelő átültetésének korlátja: Franciaország „alkotmányos önazonossága”
5. A tagállami jogrendszerek és az uniós jogrend – alkotmányossági vita
5.1. Az „európai monista”, avagy az európai alkotmány elsőbbsége felfogás
5.2. A demokratikus (nemzet) államiság, avagy a tagállami alkotmány elsőbbsége felfogás
6. Az uniós tagság és a magyar jogrendszer
6.1. A magyar Alkotmány „Európai Unió klauzulája”
6.2. A magyar Alkotmánybíróság és az Európai Unió joga
6.3. A magyar Alkotmánybíróság Lisszabon határozata
6.4. A hallgatói szerződések ügye
VII. fejezet A tagállamokkal szembeni kötelezettségszegési eljárások
2. Mit értünk tagállami kötelezettségszegés alatt?
3. A tagállam mely szervének tudható be a kötelezettségszegés?
3.1. Egy Bizottság kontra Olaszország ügy
3.2. A Bizottság kontra Spanyolország ügy
4. Az EUMSz 258. cikk szerinti eljárás
4.1. Hogyan jut a Bizottság tudomására a kötelezettségszegés?
4.2. Az eljárás menetének áttekintése
4.2.1. Az eljárás általános menete
4.2.2. A panaszeljárás
4.3. Az adminisztratív szakasz formális aktusai
4.3.1. A felszólító levél
4.3.2. Az indokolással ellátott vélemény
4.4. A bírósági szakasz
4.4.1. A bizonyítási teher
4.4.2. Az ítélet és annak joghatása
5. Az EUMSz 259. cikke szerinti eljárás
5.1. A Magyarország kontra Szlovákia ügy
6. Az EUMSz 260. cikk (2) bekezdés szerinti eljárás – pénzügyi szankciók kiszabásának lehetősége
6.1. Kényszerítő bírság és/vagy átalányösszeg
6.2. A kényszerítő bírság megfizetésére kötelezés
7. Az EUMSz 260. cikk (3) bekezdése szerinti eljárás
8. A Bizottság mérlegelési joga az eljárásban, hozzáférés a dokumentumokhoz
VIII. fejezet Az előzetes döntéshozatali eljárás
2. Az előzetes döntéshozatali eljárás egyes jogi kérdései
2.1. A bírói szerv fogalma a 267. cikkben
2.2. Milyen tárgyban lehet előzetes döntést kérni?
2.2.1. Minden feltett kérdésre válaszolnia kell-e a Bíróságnak?
2.2.1.1. A túl általános vagy hipotetikus kérdések
2.2.1.2. A Foglia ügy – a nem valódi jogvita esete
2.2.1.3. Az uniós jog és a tényállás között nincs összefüggés
2.2.1.4. Az ügy tényállása a tagállam csatlakozása előtti
2.2.2. A tagállami jog és az uniós jog összeegyeztethetőségének vizsgálata
2.3. Az előzetes döntéshozatalra utalás – jog és kötelesség
2.3.1. Az előzetes döntéshozatalra utalás valamennyi nemzeti bíróság joga
2.3.1.1. A 2003. évi XXX. törvény
2.3.1.2. Az Európai Bíróság Cartesio ügyben hozott ítélete és az előzetes döntéshozatali eljárás a magyar jogban
2.3.1.3. A végzés megküldése az igazságügyi miniszternek
2.3.2. Melyik nemzeti bíróság kötelessége az Európai Bírósághoz fordulás?
2.3.3. Mikor nem köteles a végső fokon határozatot hozó tagállami bíró a Bírósághoz fordulni? Az Acte clair doktrína
2.3.3.1. A CILFIT ügy
2.3.3.2. A CILFIT-feltételek
2.3.4. Az előterjesztési kötelezettség megsértése
2.4. Az előzetes döntés természete, joghatása
2.4.1. Az értelmezési előzetes döntés joghatása az előterjesztő bíróságra
2.4.2. Az előzetes döntés joghatása a többi bíróságra
2.4.2.1. A Da Costa elv – acte éclairé
2.4.2.2. Az időbeli hatály
2.4.2.3. Jogértelmezés vagy jogalkalmazás?
2.4.3. Az érvényesség vizsgálata az előzetes döntéshozatali eljárás keretében
2.4.3.1. Az uniós jogi aktus érvényességének megítélése a nemzeti bíróság által – a Foto-Frost-elv
2.4.3.1.1. A Foto Frost ügy
2.4.3.1.2. Ideiglenes intézkedés lehetősége – az Atlanta-ügy
2.4.3.2. Az érvénytelenség megállapítására nem alkalmazható a Da Costa-elv
2.4.3.3. Az érvénytelenséget megállapító előzetes döntés quasi erga omnes hatálya
2.4.4. Az előzetes döntés joghatása a közigazgatási szervekre
2.4.5. Az előzetes döntés joghatása az Unió intézményeire, illetve a tagállamok jogalkotó szerveire
3. A Bíróság ajánlásai a nemzeti bíróságok figyelmébe az előzetes döntéshozatal iránti kérelmek előterjesztésére vonatkozóan
IX. fejezet Az uniós jogi aktusok bírósági felülvizsgálata
2. A megsemmisítési eljárás
2.1. A megtámadható aktusok
2.2. Az érvénytelenség jogalapja
2.2.1. Hatáskör hiánya
2.2.2. Lényeges eljárási szabály megsértése
2.2.3. A Szerződések vagy valamely más, a Szerződések alkalmazásával kapcsolatos jog megsértése
2.2.4. Hatáskörrel való visszaélés
2.3. A keresetindításra jogosultak (locus standi) meghatározása
2.3.1. A privilegizált keresetindításra jogosultak köre
2.3.2. Az úgynevezett kvázi privilegizált keresetindításra jogosultak
2.3.3. A nem privilegizált keresetindításra jogosultak – a magánszemélyek keresetindítási joga
2.3.3.1. A közvetlen érintettség
2.3.3.2. A személyes érintettség. A Plaumann-teszt
2.3.3.3. Rendelet formájában hozott határozat
2.3.3.4. Kivételek: A rendeletek magánfelek kérelmére történő felülvizsgálata
2.3.3.4.1. A Codorniu eset
2.3.3.4.2. A magánszemélyek perlési jogának enyhébb megítélése alá eső esettípusok
2.3.3.5. Lázadás a „személyes érintettség” Plaumann-tesztben foglalt felfogása ellen, avagy a hatékony jogvédelemhez való jog uniós jogi megítélése
2.3.3.5.1. Az Union de Pequeños Agricultores (UPA) kontra Tanács ügy
2.3.3.5.2. Jégo-Quéré kontra Bizottság ügy
2.3.3.6. Magánszemélyek keresetindítási joga a Lisszaboni Szerződést követően
2.4. A megtámadásra nyitva álló határidő
2.5. Az érvénytelenség megállapításának joghatásai
3. A mulasztással elkövetett jogsértés
3.1. A privilegizált keresetindításra jogosultak
3.2. Nem privilegizált keresetindításra jogosultak
4. Az Unió magánjogi felelőssége
4.1. Az Unió szerződésen alapuló felelőssége
4.1.1. A joghatósággal rendelkező bíróság
4.1.2. Az Európai Unió Bíróságát megnevező választottbírósági kikötés
4.1.3. A szerződésre alkalmazandó jog
4.2. Az Unió felelőssége az általa szerződésen kívül okozott kárért
4.2.1. Az Unió felelőssége jogellenes aktusával okozott kárért
4.2.1.1. A Plaumann-elv a kártérítés terén
4.2.1.2. A Schöppenstedt-formula
4.2.1.3. A felelősség megoszlása az Unió és a tagállamok között
4.2.2. Az Unió felelőssége jogszerű aktusával okozott kárért
4.3. A kártérítési felelősség elévülése
X. fejezet A Bíróság eljárása
1. Az eljárás vázlata
2. A képviselet
3. Az írásbeli és a szóbeli eljárás
4. Az eljárás nyelve
5. Az írásbeli eljárás
5.1. A beavatkozás
5.2. Az előzetes jelentés
6. A bizonyítás
6.1. A tanúk idézése és meghallgatása
6.2. Szakértő kirendelése
7. A szóbeli szakasz
8. A határozat meghozatala
8.1. A tanácskozás (deliberation, les délibérations)
8.2. Az ítélet
9. Egyéb eljárási szabályok
9.1. Az egyezség
9.2. Elállás a keresettől
9.3. Mulasztási ítélet és ellentmondás
9.4. A költségek
9.5. Költségmentesség (legal aid, aide juridictionnelle)
9.6. Az ítélet értelmezésére irányuló kérelem
10. Speciális eljárások
10.1. Az előzetes döntéshozatali eljárás néhány specifikuma
10.2. Indokolt végzéssel adott válasz
10.3. A gyorsított eljárás
10.4. A sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás
10.5. A perújítás (application for revision, révision)
10.6. A Törvényszék határozatával szembeni fellebbezés
10.7. A Törvényszék határozatainak felülvizsgálata
11. Elévülés az Unió szerződésen kívüli károkozása esetén
12. Uniós intézmény aktusa végrehajtásának felfüggesztése, egyéb ideiglenes intézkedések
13. Magyarország a Bíróságon és a Törvényszéken
XI. fejezet A belső piac joga
2. Az áruk szabad mozgása
2.1. A vámunió, a vámok és a vámokkal egyenértékű intézkedések tilalma
2.1.1. A vámokkal egyenértékű intézkedések tilalma – az „olasz műkincs” ügy
2.1.2. Kivétel a szabály alól: a tagállami bevételek rendszerébe ágyazott közteher
2.1.3. Másik kivétel: kötelező ellenőrzés a határon
2.2. A diszkriminatív adóztatás tilalma
2.2.1. Esetek a közvetlen adódiszkrimináció köréből
2.2.2. A közvetett adódiszkrimináció
2.2.3. Az uniós joggal ellentétesen beszedett adót vissza kell téríteni
2.3. A mennyiségi korlátozások és a velük azonos hatású intézkedések tilalma
2.3.1. A mennyiségi korlátozások tilalma
2.3.2. A mennyiségi korlátozásokkal azonos hatású intézkedések tilalma az import vonatkozásában (EUMSz 34. cikk)
2.3.2.1. A Dassonville-formula
2.3.2.2. A Cassis de Dijon-formula – a feltétlenül érvényesítendő követelmények és a kölcsönös elismerés elve
2.3.2.2.1. A kölcsönös elismerés elvének alkalmazása uniós szabályozás hiányában
2.3.2.2.2. A kölcsönös elismerés elvének műszaki szabályokra alkalmazásáról szóló rendelet
2.3.2.3. A Keck-formula
2.3.2.4. A Keck ügy után
2.3.3. Az export mennyiségi korlátozása és a vele azonos hatású intézkedés tilalma (EUMSz 35. cikk)
2.3.4. A behozatal és a kivitel megengedhető korlátozásai
2.3.4.1. Az EUMSz 36. cikkében foglalt kivételek
2.3.4.1.1. Közerkölcs
2.3.4.1.2. Közrend
2.3.4.1.3. Közbiztonság
2.3.4.1.4. Emberek, állatok és növények egészségének védelme
2.3.4.2. Az engedélyezési rendszerekkel szemben támasztott követelmények
2.3.4.3. Megengedhető korlátozások: a feltétlenül érvényesítendő követelmények
3. A munkavállalók szabad mozgása
3.1. Az EUMSz 45. cikk személyi hatálya – ki a munkavállaló?
3.1.1. A végzett munka időtartama, a munka célja, a tagállamok szociális ellátó rendszeréhez való viszony
3.1.2. A munkát keresők jogai
3.2. Az Európai Parlament és a Tanács 492/2011/EU rendelete a munkavállalók Közösségen (Unión) belüli szabad mozgásáról
3.3. A közvetett diszkrimináció tilalma
3.4. A nem diszkriminatív korlátozások a munkavállalók szabad mozgása terén
3.5. Kivételek a munkavállalók (személyek) szabad mozgásának biztosítása alól
3.5.1. A Van Duyn ügy – a közrendre hivatkozó korlátozások
3.5.2. A munkavállalás szabadsága alóli speciális kivétel: a közszolgálatban történő foglalkoztatás
4. A letelepedés szabadsága
4.1. A letelepedés (vállalkozás) szabadsága (joga) a Szerződésben
4.2. Az „önálló vállalkozók” letelepedése
4.2.1. Az önálló vállalkozó (self employed person) meghatározása
4.2.2. A letelepedés szabadsága a vállalatok tekintetében
A Daily Mail ügy
A Centros ügy
4.2.3. A letelepedés megengedett korlátozása
4.3. Az Unió „társasági joga”
4.3.1. A társasági jogi irányelvek
4.3.2. Az európai részvénytársaság jogi szabályozása
5. A szolgáltatásnyújtás szabadsága
5.1. Bevezetés
5.2. A szabadság meghatározása és a szolgáltatás fogalma a Szerződésben
5.3. A szabadság tartalma
5.4. A szolgáltatás igénybevételének szabadsága
5.5. Kire vonatkozik a szabadság?
5.6. Az egészségügyi szolgáltatások és a szolgáltatásnyújtás szabadsága
5.7. A jogellenes tevékenységek és a szolgáltatásnyújtás szabadsága
5.8. A szociális juttatások és a szolgáltatásnyújtás szabadsága
5.9. A szolgáltatásnyújtás tagállami korlátozásának feltételei
5.10. A Dassonville-formula a szolgáltatások terén
5.11. A feltétlen érvényesülést követelő követelmények (mandatory requirements) a szolgáltatások körében
5.12. A szolgáltatás és a letelepedés szabadságára együttesen irányuló másodlagos szabályozás
5.12.1. A szabályozott szakmák gyakorlásának alapfeltétele a belső piacon – a más tagállamban szerzett szakmai képesítések elismerése
5.12.1.1. Bevezetés
5.12.1.2. Az úgynevezett „Vlassopoulou-elv”
5.12.1.3. A szakmai képesítések elismeréséről szóló 2005/36/EK irányelv
5.12.2. Az ügyvédi tevékenység tagállamok közötti szolgáltatásnyújtáskénti gyakorlása
5.12.3. Az ügyvédi hivatás letelepedés jellegű, tartós gyakorlása
5.12.4. A szolgáltatási irányelv
5.13. A szolgáltatásnyújtás szabadsága és a munkavállalók kollektív érdekvédelme
6. A tőkemozgások és a fizetések szabadsága
6.1. Mi a tőkemozgás?
6.2. A jelenleg hatályos rendelkezések
6.3. Kivételek a tőkemozgások korlátozásának tilalma alól
6.3.1. A tagállamok által bevezethető (fenntartható) korlátozó hatású rendelkezések
6.3.2. A Tanács által bevezethető korlátozások
6.3.3. Az Európai Parlament és a Tanács által bevezethető korlátozások
6.3.4. Feltétlenül érvényesítendő követelmények (mandatory requirements) a tőkemozgások korlátozásának igazolásaként
7. A belső piaci jogharmonizáció joga
7.1. Az uniós jogharmonizációról
7.2. Az uniós jogharmonizáció módszerei
7.3. A jogharmonizáció joga a belső piac terén
7.3.1. A jogharmonizáció megváltozott stratégiája az Egységes Európai Okmány (a Bizottság Fehér Könyve) nyomán
7.3.2. A jogharmonizáció határa az Európai Bíróság esetjogában (a Tobacco ügy)
7.3.3. A Bizottság ajánlása a belső piaci irányelvek átvételéről
7.4. Magyarország uniós jogharmonizációja
7.4.1. Jogközelítés a társulási szerződésben
7.4.2. A jogharmonizáció közigazgatási joga
8. Kitekintés
XII. fejezet A vállalkozásokra vonatkozó versenyjogi szabályok
1. Bevezetés az Európai Unió versenyjogába
1.1. Az uniós versenyjog forrásai
1.1.1. Elsődleges jogforrások
1.1.1.1. A versenykorlátozó megállapodások tilalma
1.1.1.2. A gazdasági erőfölénnyel való visszaélés tilalma
1.1.1.3. A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzése
1.1.1.4. A közvállalkozásokra, a különleges és kizárólagos jogokkal felruházott vállalkozásokra vonatkozó szabályozás
1.1.1.5. Az állami támogatásokra vonatkozó szabályozás
1.1.2. A másodlagos jogforrások
1.1.3. A bírósági ítéletek
1.2. Az Unió versenypolitikájának és versenyjogának sajátosságai, céljai
1.2.1. A fogyasztói jólét növelése
1.2.2. Egészséges piaci struktúra kialakítása és fenntartása
1.2.3. A belső piaci integráció létrejöttének elősegítése és védelme
1.2.4. Versenyen kívüli szempontok hatása a versenypolitikára
2.1. A vállalkozás fogalma az EU versenyjogában
2.1.1. Bevezetés
2.1.2. Az absztrakt teszt
2.1.3. A konkrét teszt
2.1.4. A gazdasági és funkcionális egységek mint az uniós versenyjog alanyai
2.2. A vállalkozások társulásai
2.3. Az uniós versenyjog területi hatálya
2.4. Az elkövetési magatartások
2.4.1. A megállapodás
2.4.2. Az összehangolt magatartás
2.4.3. Az egységes és folyamatos jogsértés
2.4.4. A vállalkozások társulásainak döntése
2.4.5. A vállalati társulás döntésének elhatárolása az állami intézkedésektől
2.5. Alkalmasság a tagállamok közötti kereskedelem befolyásolására
2.5.1. A Bizottság 2004-es közleménye
2.5.2. Érzékelhető kereskedelmi hatás – a csekély jelentőségű megállapodások
2.6. A közös piaci verseny akadályozása, korlátozása vagy torzítása mint cél vagy hatás
2.6.1. A piaci hatásvizsgálat szükségessége
2.6.2. A szükséges és arányos korlátozások
2.6.3. Az immanens korlátozások
2.6.4. A Bizottság iránymutatása a 101. cikk alkalmazásáról
2.6.5. Az érzékelhetőség szabálya – csekély jelentőségű (de minimis) megállapodások
2.7. A tilalom alóli kivétel
2.7.1. A 101. cikk (3) bekezdésének értelmezéséről szóló bizottsági közlemény
2.7.2. A csoportmentesítések
2.8. A magánjogi jogkövetkezmények
2.9. Magyar vonatkozások
3. Az erőfölénnyel való visszaélés tilalma
3.2. Az érintett piac meghatározása
3.2.1. Az érintett termék- és földrajzi piac meghatározásának egy-egy példája
3.3. Az erőfölény
3.4. A visszaélésszerű magatartás
3.4.1. Kizárólagossági megállapodások
3.4.2. Elzárkózás üzleti kapcsolattól és árprés
3.4.2.1. A szállítás megtagadása
3.4.2.2. A szerződéskötés megtagadása
3.4.2.3. Az árprés
3.4.3. Árpolitikához kapcsolódó visszaélések
3.4.3.1. Felfaló árazás
3.4.3.2. Túlzott ár
3.4.3.3. Árdiszkrimináció
3.4.3.4. Tiltott árkedvezmények
3.4.3.4.1. Hűségkedvezmények
3.4.3.4.2. Az egyéniesített célkedvezmények
3.4.3.4.3. A standardizált mennyiségi célkedvezmények
3.4.4. Árukapcsolás
3.4.5. A verseny csökkentése mint visszaélés
3.4.6. Egyéb visszaélések
3.5. Egy speciális téma: az együttes erőfölénnyel való visszaélés
3.6. Magyar vonatkozások
4. Az antitröszteljárás
4.1. Az uniós versenyjog centrális szintű alkalmazása
4.1.1. Az Európai Bizottság eljárása
4.1.1.1. Eljárás hivatalból
4.1.1.2. Eljárás panasz alapján
4.1.1.3. Eljárás bejelentés alapján
4.1.1.4. Az ideiglenes intézkedések
4.1.1.5. Az információ kérése
4.1.1.6. A helyszíni vizsgálat
4.1.1.7. A kifogásközlés
4.1.1.8. A szóbeli meghallgatás
4.1.2. A felek jogai az eljárás során
4.1.2.1. A tények megismeréséhez való jog
4.1.2.2. Az álláspont kifejtéséhez való jog
4.1.2.3. Védekezéshez való jog
4.1.2.4. Az önvád korlátozott tilalma
4.1.2.5. Titokvédelem
4.1.2.6. A jogorvoslathoz való jog
4.1.3. A Bizottság eljárást lezáró érdemi aktusai
4.1.3.1. A negatív formális határozatok
4.1.3.2. A pozitív formális határozatok
4.1.3.3. A pozitív informális aktusok
4.1.4. A pénzbírság kiszabása
4.1.4.1. A pénzbírság alapösszegének kiszámítása
4.1.4.2. Az alapösszeget módosító körülmények
4.1.5. A Bizottság engedékenységi politikája és a vitarendezés
4.1.6. Az Európai Unió Bírósága előtti eljárás
4.2. A uniós versenyjog decentralizált, tagállami szintű alkalmazása
4.2.1. A nemzeti bíróságok mint az uniós versenyjog alkalmazói
4.2.1.1. Az uniós versenyjog alkalmazása magyar bíróságok által
4.2.2. A nemzeti versenyhatóságok és a nemzeti bíróságok mint a nemzeti jogszabályok alkalmazói
4.2.2.1. Kettős jogalap egy eljárásban alkalmazva
4.2.2.2. Az uniós jog és a tagállami jog kapcsolata
4.2.3. A nemzeti versenyhatóságok mint az uniós versenyjog alkalmazói
4.2.3.1. Az ügyallokáció szabályai
4.2.3.2. Együttműködés a Hálózaton belül
4.2.3.3. Magyar vonatkozások
5. A vállalkozások közötti összefonódások uniós ellenőrzése
5.1. Az összefonódás meghatározása
5.1.1. Az egyedüli irányítás
5.1.2. A közös irányítás
5.2. A közös vállalatok alapításának versenyjogi megítéléséről röviden
5.3. A közösségi léptékű összefonódás
5.4. A közösségi léptékű összefonódások megítélésének szempontjai
5.5. Eljárásjogi kérdések
5.5.1. A jogalkalmazó hatóság és az alkalmazandó jog kérdése
5.5.2. Az eljárás menete
5.5.2.1. A vizsgálat első fázisa
5.5.2.2. A vizsgálat második fázisa
5.5.3. Az eljárást lezáró határozatok
5.5.3.1. Az összefonódás módosítása és az engedélyező határozat
5.5.3.2. Negatív jogkövetkezmények
5.5.4. Az egyszerűsített eljárás
5.5.5. Statisztika
5.6. Az összefonódások versenykorlátozó hatása
5.6.1. Iránymutatás a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló tanácsi rendelet szerint a horizontális összefonódások értékeléséről
5.6.2. Példák a horizontális összefonódások megítélésére
5.6.3. Iránymutatás a nem horizontális összefonódásokról
5.6.3.1. A vertikális összefonódások
5.6.3.2. A konglomerátum létrejöttéhez vezető összefonódások
5.6.4. Példák a nem horizontális összefonódások megítélésére
5.7. Egy speciális témakör: az együttes erőfölényes helyzetek (kollektív dominancia) kialakulásának megelőzése
5.8. A bizottsági határozatok bírósági felülvizsgálata és a bizottsági gyakorlat
XIII. fejezet A tagállamokra vonatkozó versenyjogi szabályok
1. A közvállalkozásokra és közszolgáltatókra vonatkozó szabályozás – a Szerződés 106. cikke
1.1. Az uniós versenyjog alkalmazása a közvállalkozásokra és a meghatározott típusú egyéb vállalkozásokra
1.2. A versenyszabályok alkalmazásának kötelezettsége alóli kivétel
2. Az állam magatartásának megítélése az EU-Szerződés 4. cikk (3) bekezdésének és az EUMSz 101., 102. cikkeinek együttes értelmezése alapján
3. Az állami támogatások uniós jogi megítélése
3.1. Az állami támogatások tilalma
3.1.1. A támogatás az államnak betudható és állami forrástranszferrel jár
3.1.2. Az előny fogalma
3.1.2.1. A piacgazdasági szereplő elve
3.1.3. A szelektivitás követelménye
3.1.3.1. Földrajzi szelektivitás
3.1.3.2. A tárgyi szelektivitás
3.1.4. A verseny torzítása és a kereskedelemre gyakorolt hatása
3.2. Az általános gazdasági érdekű szolgáltatások működésével megbízott vállalkozások veszteségének ellentételezését szolgáló támogatások összeegyeztethetősége a 107. cikk (1) bekezdésével és a 106. cikk (2) bekezdésével
3.3. A megengedhető állami támogatások
3.3.1. Az általános csoportmentesítő rendelet (rövidítve GBER)
3.3.2. Regionális támogatások
3.3.3. Környezetvédelmi támogatások
3.3.4. A nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott támogatások
3.3.5. A magyar derogációk
3.4. Eljárásjog
3.4.1. Az Európai Bizottság eljárása
3.4.1.1. A bejelentett támogatásokra vonatkozó eljárás
3.4.1.2. A jogellenes állami támogatásokkal kapcsolatos eljárás
3.4.1.3. A létező támogatási programokra vonatkozó eljárás
3.4.2. Bírósági felülvizsgálat
3.4.3. Az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályok alkalmazása a nemzeti bíróságokon
3.5. Az állami támogatási jog jelentősége és modernizációja
Papp Mónika, Várnay Ernő: Az Európai Unió joga ›IX. fejezet Az uniós jogi aktusok bírósági felülvizsgálata ›4. Az Unió magánjogi felelőssége ›4.2. Az Unió felelőssége az általa szerződésen kívül okozott kárért ›4.2.1. Az Unió felelőssége jogellenes aktusával okozott kárért ›4.2.1.1. A Plaumann-elv a kártérítés terén

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság


text:
IV/00619/2016
. IV/00619/2016
Első irat érkezett: 03/31/2016
Az ügy tárgya: A Debreceni Törvényszék 2.Pf.21.365/2015/4. számú ítélete elleni alkotmányjogi panasz (jogalap néküli gazdagodás, hátrányos megkülönböztetés tilalma)
Az indítványozó - az Abtv. 27. § alapján - a Debreceni Törvényszék 2.Pf.21.365/2015/4. számú ítélete és a Debreceni Járásbíróság 6.P.21.762/2013/29. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól.
Az indítványozó - perbeli alperes - adás-vételi szerződést kötött, amelyhez lakáscélú jelzáloghitel-szerződést kötött a perbeli felperes bankkal. Az indítványozó jelezte, hogy lakáscélú állami támogatást is igénybe kíván venni, azonban a bank az indítványozót arról tájékoztatta, hogy arra nem jogosult. Az indítványozó újabb kérelmet terjesztett elő a bank felé a támogatás igénybevétele miatt, amelyet követően a bank helyt adott a kérelmének, azonban az igénylési időszak alatt keletkezett kárát az indítványozónak nem térítette meg. Később a bank téves utalás címén nagyobb összeget utalt az indítványozó számlájára, amelyet az indítványozó az általa jogosnak vélt kártérítési összeg levonása után utalt csak vissza a banknak.
A perbeli felperes bank keresetében kérte az indítványozót - a téves jóváírásból eredő - jogalap nélküli gazdagodás visszafizetésére. Az elsőfokú bíróság a perbeli felperes kereseti kérelmében kért összeg egy részének megfizetésére kötelezte az indítványozót, a döntés ellen mindkért fél fellebbezett. A másodfokon eljárt bíróság viszont a kereseti kérelemben kért teljes összeg megfizetésére kötelezte az indítványozót.
Az indítványozó álláspontja szerint a támadott ítéletek sértik az Alaptörvény M) cikkben és R) cikkben biztosítottakat, valamint az I. cikkben foglaltakat, a jogegyenlőség elvét, a szociális biztosnsághoz való jogát, a diszkrimináció tilalmát, tisztességes hatósági eljáráshoz és tisztességes bírósági eljáráshoz való jogot, valamint a jogorvoslathoz való jogot. .
Debreceni Törvényszék 2.Pf.21.365/2015/4. számú ítélete
Debreceni Járásbíróság 6.P.21.762/2013/29. számú ítélete
IV_619_4_2016_ind_kieg.pdf IV_619_0_2016_inditvany.pdf
A határozat száma: 3256/2016. (XII. 6.) AB végzés
3256_2016 AB végzés.pdf
Az Alkotmánybíróság a Debreceni Törvényszék 2.Pf.21.365/2015/4. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítása és megsemmisítése iránti alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
[1]	Az indítványozó jogi képviselője útján alkotmányjogi panaszt terjesztett elő. Az indítványozó az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a alapján alkotmányjogi panasszal élt a Debreceni Törvényszék 2.Pf.21.365/2015/4. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítása, és a Debreceni Járásbíróság 6.P.21.762/2013/29. számú ítéletére kiható hatályú megsemmisítése iránt.
[2]	Az indítványozó alkotmányjogi panasza alapjául előadta, hogy adásvételi szerződéséhez kapcsolódóan lakáscélú jelzáloghitel-szerződést kötött a perbeli felperes bankkal. Az indítványozó jelezte, hogy lakáscélú állami támogatást is igénybe kíván venni, azonban a bank az indítványozót arról tájékoztatta, hogy arra nem jogosult. Az indítványozó újabb kérelmet terjesztett elő a bank felé a támogatás igénybevétele miatt, amelyet követően a bank helyt adott a kérelmének, azonban az igénylési időszak alatt keletkezett kárát az indítványozónak nem térítette meg. Később a bank téves utalása révén nagyobb összeget utalt az indítványozó számlájára, amelyből az indítványozó az általa jogosnak vélt kártérítési összeget visszatartotta, és csak az azon felüli részt utalta vissza a banknak.
[3]	Ezt követően a bank keresettel élt, melyben kérte az indítványozót – a téves jóváírásból eredő – jogalap nélküli gazdagodás visszafizetésére kötelezni. Az elsőfokú bíróság a perbeli felperes kereseti kérelmében kért összeg egy részének megfizetésére kötelezte az indítványozót, a döntés ellen mindkét fél fellebbezett. A másodfokon eljárt bíróság viszont a kereseti kérelemben kért teljes összeg megfizetésére kötelezte az indítványozót.
[4]	Az indítványozó a jogerős döntés ellen alkotmányjogi panasszal élt, álláspontja szerint a támadott ítéletek sértik az Alaptörvény M) cikk (2) bekezdésében, és R) cikk (2) bekezdésében foglaltakat, valamint a XXIV. cikk (1) bekezdését, és a XXVIII. cikk (1), és (7) bekezdéseit. Hiánypótlásra felhívást követően indítványát kiegészítette, az Alaptörvényben biztosított további jogsérelmeket felsorolva az Alaptörvény I. cikkének, a XV. cikk (1) és (2) bekezdésének, a XIX. cikk (1) bekezdésének, a 28. cikkének sérelmét állította, és ismét megjelölte a XXIV. cikk (1) bekezdésének sérelmét. Ezen túlmenően feltüntette az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatának 7. cikkét.
[5]	Az indítványozó úgy nyilatkozott, hogy jogorvoslati lehetőségeit kimerítette. A bíróság tájékoztatása szerint rendkívüli perorvoslati eljárás az ügyben nincs folyamatban.
[7]	Az Abtv. 30. §-a értelmében az alkotmányjogi panaszt a sérelmezett döntés kézbesítésétől számított hatvan napon belül lehet írásban benyújtani. A Debreceni Törvényszék 2.Pf.21.365/2015/4. számú ítéletét 2016. február 5. napján kézbesítették, az alkotmányjogi panaszt 2016. március 21-én – a törvényes határidőn belül – adták postára az első fokon eljárt bíróság részére.
[8]	Az indítványozó az alapügy alperese, rá nézve a sérelmezett ítélet rendelkezést tartalmaz, érintettsége tehát fennáll. Jogorvoslati lehetőségeit kimerítette, az ügyben rendkívüli jogorvoslati eljárás nincsen folyamatban.
[9]	Az indítványozó megjelölte az Abtv. 27. §-át, mint az Alkotmánybíróság hatáskörére vonatkozó jogszabályi rendelkezést, valamint az Alaptörvény több cikkét. Ezek egy része tekintetében az alaptörvény-ellenességet állítva annak indokait is előadta az indítványozó, azonban további alaptörvényi rendelkezéseket is feltüntetett, amelyeket illetően a beadvány alkotmányossági érvelést nem tartalmaz. Indítványában ugyanakkor egyértelműen megjelölte, hogy mely bírósági ítélet tekintetében kéri az alkotmánybírósági eljárás lefolytatását. Az indítvány az Abtv. 52. § (1) bekezdésében foglalt feltételeknek tehát részben megfelel.
[10]	Az Abtv. 56. § (2) bekezdése értelmében az Alkotmánybíróság mérlegelési jogkörében vizsgálja az alkotmányjogi panasz befogadhatóságának törvényben előírt tartalmi feltételeit, az Abtv. 29. §-a szerint pedig az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség, vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés esetén fogadja be.
[11]	Alkotmányjogi panaszában az indítványozó – többek között – az Alaptörvény M) cikkének (2) bekezdése, R) cikkének (2) bekezdése, valamint 28. cikke sérelmét állította. Az Alkotmánybíróságnak következetes a gyakorlata a tekintetben, hogy alkotmányjogi panasz csak az Alaptörvényben biztosított jog sérelmének valószínűsítésére alapítható.
[12]	Az Alaptörvény M) cikkének (2) bekezdése nem tekinthető az indítványozó Alaptörvényben biztosított jogának, ezért erre alkotmányjogi panasz nem alapítható {3108/2016. (VI. 3.) AB végzés, Indokolás [23]}, ahogyan az Alaptörvény R) cikkére sem alapozható alkotmányjogi panasz, hiszen nem alapjogot tartalmaz, hanem az Alaptörvény feltétlen érvényesülését kimondó parancsot fogalmaz meg {3237/2013. (XII. 21.) AB végzés, Indokolás [19]; 3031/2016. (II. 23.) AB végzés, Indokolás [17]; 3053/2016. (III. 22.) AB végzés, Indokolás [15]}.
[13]	Az Alaptörvény 28. cikke szintén nem alapjogot tartalmaz, hanem a bíróságok felé fogalmaz meg a működésükre irányulóan elvárásokat, így az abban foglaltak egyedi érintett vonatkozásában megvalósuló alapjog sérelemhez nem vezethetnek, arra alkotmányjogi panasz nem alapítható {3121/2015. (VII. 9.) AB határozat, Indokolás [89]; 3059/2016. (III. 22.) AB végzés, Indokolás [11]}.
[14]	E körben ezért az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt visszautasította.
[15]	Az indítványozó beadványában az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésének sérelmét is állította, mivel álláspontja szerint a támadott bírói döntések révén sérült a tisztességes eljáráshoz való joga. Az Alaptörvénynek ez a rendelkezése azonban a közigazgatási hatósági eljárás alkotmányossági garanciáit foglalja magában, és nem a bíróság előtti peres eljárásét. Az alkotmányjogi panasszal támadott bírói döntés és az Alaptörvény e cikke között ezért nincs alkotmányjogi összefüggés. Erre tekintettel az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdése vonatkozásában is visszautasította {3173/2015. (IX. 23.) AB határozat, Indokolás [34]; 3212/2015. (XI. 10.) AB határozat, Indokolás [9]}.
[16]	Az indítványozó alkotmányjogi panaszában az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdéseinek sérelmét állítva, azt kifogásolta, hogy az elsőfokú bíróság nem vizsgálta, hogy az indítványozó nem egy összeg felvételére adta elő igényét, hanem konkrétan állami támogatású, adó-visszatérítési támogatás igénybevételére jogosító hitelt keresett, és a bank állításait annak ellenére vette alapul, hogy az indítványozó „alperes azok ellentétes mivoltát okirattal bizonyította”. Az indítványozó szerint az eljáró bíróságok nem derítették fel a tényállást a jogviszony létrejöttétől kezdődően, nem vizsgálták a felperesi bank magatartását. Ezért álláspontja szerint a sérelmezett ítélet sérti a tisztességes eljáráshoz való jogot, és a jogorvoslathoz való jogot is, mivel e rendelkezésből levezethető az indokolt bírói döntéshez való jog, a bíróság azonban az indítványozó által előadott jogi érveket figyelmen kívül hagyta.
[17]	Az indítványozó szerint „a peres eljárás felperese jogszabályellenes, hanyag, rosszhiszemű, diszkriminatív magatartást gyakorolt, melynek ésszerű indoka nem volt, és önkényesnek tekinthető”.
[18]	A rendelkezésre álló iratokból, az indítványból, valamint annak kiegészítéséből megállapíthatóan az indítványozó valójában nem a sérelmezett bírósági döntés alkotmányosságának vizsgálatát kérte, hanem azt kívánta elérni, hogy a perbeli felperesnek a peres eljárást megelőzően tanúsított magatartását illetően az Alkotmánybíróság változtassa meg a bíróság által kialakított álláspontot, és az abból levont jogi következtetést.
[19]	Az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdése, valamint az Abtv. 27. §-a alapján azonban az Alkotmánybíróságnak nem feladata a konkrét ítélkező tevékenység, ahogyan a jogalkalmazói jogértelmezés felülbírálata sem. Kizárólag arra van hatásköre, hogy alkotmányossági szempontból vizsgálja felül az eléje tárt bírói döntést, és amennyiben a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenességet észlel, azt kiküszöbölve, az alapjogi sérelmet orvosolja. Így az Alkotmánybíróságnak az sem lehet a feladata, hogy a bíróságok ítélkező tevékenységét, és annak részét képező bizonyítékok mérlegelését, valamint az ezek eredményeként kialakult bírói álláspontot felülmérlegelje {3315/2014. (XI. 21.) AB végzés, Indokolás [16]; 3014/2015. (I. 27.) AB végzés, Indokolás [14]; 3029/2013. (II. 12.) AB végzés, Indokolás [16]; 3027/2014. (II. 17.) AB végzés, Indokolás [20]; 3168/2013. (IX. 17.) AB végzés, Indokolás [13]; 3091/2013. (IV. 19.) AB végzés, Indokolás [12]}.
[20]	Indítványa kiegészítésében az indítványozó az Alaptörvényben biztosított további jogsérelmeket felsorolva az Alaptörvény I. cikkét, a XV. cikk (1) és (2) bekezdését, a XIX. cikk (1) bekezdését is megjelölte, azonban az indítvány ezen alaptörvényi rendelkezések tekintetében alkotmányossági szempontból értékelhető indokolást nem tartalmazott. Hasonlóan az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatának 7. cikkét feltüntető indítványi részhez, mely szintén nem terjedt túl a megjelölésen, így e részében az alkotmányjogi panasz érdemi elbírálásra nem alkalmas.
[21]	Fentiekre tekintettel az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a jelen ügyben nem merült fel a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség, illetve alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés, így az alkotmányjogi panasz az Abtv. 29. §-ban foglaltaknak nem felelt meg. Az Alkotmánybíróság ezért az Abtv. 56. § (2) bekezdése alapján, az 56. § (3) bekezdésére figyelemmel, valamint az Ügyrend 30. § (2) bekezdés a) pontjára tekintettel az alkotmányjogi panasz befogadását visszautasította.
. 3256/2016. (XII. 6.)

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
1 TÁJÉKOZTATÓ A KÖZPONTI HITELINFORMÁCIÓS RENDSZERRE (A TOVÁBBIAKBAN: KHR) IRÁNYADÓ SZABÁLYOKRÓL, A NYILVÁNTARTÁS CÉLJÁRÓL, A NYILVÁNTARTOTT SZEMÉLYT MEGILLETŐ JOGOKRÓL, A KHR ÁLTAL KEZELT ADATOK FELHASZNÁLÁSÁRÓL, VALAMINT AZ ADATOK ÁTADÁSÁRÓL A Zalavölgye Takarékszövetkezet, mint referenciaadat-szolgáltató (továbbiakban: Referenciaadatszolgáltató) a központi hitelinformációs rendszerről szóló évi CXXII. (a továbbiakban: KHR tv.) alapján természetes személynek minősülő ügyfeleiről az alábbi tájékoztatóban ismertetett esetekben a hitelképesség megalapozottabb megítélése, valamint a felelős hitelezés feltételei teljesítésének és a hitelezési kockázat csökkentésének előmozdítása az adósok és a referenciaadat-szolgáltatók - többek között a pénzügyi intézmények - biztonságának érdekében, a jelen tájékoztatóban felsorolt, KHR tv. szerinti referenciaadatokat (továbbiakban: referenciaadat) adja át a Központi Hitelinformációs Rendszert (továbbiakban: KHR) kezelő pénzügyi vállalkozás (BISZ Központi Hitelinformációs Zártkörűen Működő Részvénytársaság) részére. I. Adatszolgáltatás szerződéskötésről A Referenciaadat-szolgáltató a pénzügyi szolgáltatásra - a hitelintézetekről és pénzügyi vállalkozásokról szóló évi CCXXXVII. törvény (Hpt.) 3. (1) bekezdés b)-c) és f)- g) pontjában foglalt pénzügyi szolgáltatásra vonatkozó szerződés, így - hitel- és pénzkölcsön-, - pénzügyi lízing-, - olyan papír alapú készpénz-helyettesítő fizetési eszköz (például papír alapú utazási csekk, váltó) kibocsátása, illetve az ezzel kapcsolatos szolgáltatás nyújtása, amely nem minősül pénzforgalmi szolgáltatásnak-, - kezesség és bankgarancia- és egyéb bankári kötelezettség vállalás nyújtására vonatkozó szerződés (továbbiakban együtt: a pénzügyi szolgáltatásra vonatkozó szerződés) megkötését követően - öt munkanapon belül - átadja a KHR részére a központi hitelinformációs rendszerről szóló évi CXXII. törvény (KHR tv.) 5. (2) bekezdés a) pontja alapján az alábbi referenciaadatokat: - szerződéses adatok: a szerződés típusa és azonosítója (száma); a szerződés megkötésének, lejáratának, megszűnésének időpontja; ügyféli minőség (adós, adóstárs); a szerződés összege és devizaneme, a devizaneme, valamint a törlesztés módja és gyakorisága. Tájékoztatjuk, hogy az átadást megelőzően az Ön hozzájárulása szükséges adatainak KHR-ből történő más referenciaadat-szolgáltató általi átvételéhez. Tájékoztatjuk, hogy az adatátadási kötelezettség a már átadott referenciaadatok módosulása esetén is fennáll. Ebben az esetben a Referenciaadat-szolgáltató az adatot, az arról való tudomásszerzést követő öt munkanapon belül írásban átadja a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás részére. II. Adatszolgáltatás a tárgyhót követő hónap 5. munkanapjáig, valamint előtörlesztés esetén A Referenciaadat-szolgáltató a tárgyhót követő ötödik munkanapig átadja a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás részére a pénzügyi szolgáltatásra vonatkozó szerződéssel kapcsolatosan az alábbi referenciaadatokat: - Az adatszolgáltatás tárgyát képező szerződés adatai: fennálló tőketartozás összege és pénzneme, a devizaneme. Tájékoztatjuk, hogy amennyiben adatszolgáltatás tárgyát képező pénzügyi szolgáltatásra vonatkozó szerződés hatálya alatt előtörlesztést teljesít, a Referenciaadatszolgáltató az előtörlesztést követő öt munkanapon belül átadja a KHR-t kezelõ pénzügyi vállalkozás részére az alábbi referenciaadatot: - Az adatszolgáltatás tárgyát képező szerződés adatai: előtörlesztés ténye, ideje, az előtörlesztett összeg és a fennálló tőketartozás összege, pénzneme. III. Adatszolgáltatás valótlan adatközlésről Amennyiben Ön a pénzügyi szolgáltatásra vonatkozó szerződés megkötésének kezdeményezése során valótlan adatot közöl és ez okirattal bizonyítható, illetve hamis vagy hamisított okirat használata miatt a bíróság jogerõs határozatában június 30-ig hatályban volt, a Büntető Törvénykönyvről szóló évi IV. törvény (a továbbiakban: évi IV. törvény) ában vagy a Büntető Törvénykönyvről szóló évi C. törvény (a továbbiakban: Btk.) 342., 343., 345. és ában meghatározott bűncselekmény elkövetését állapítja meg, úgy a KHR tv. 12. alapján a Referenciaadat-szolgáltató az alábbi adatait továbbítja a KHR részére: - az adatszolgáltatás tárgyát képező szerződés adatai: az igénylés elutasításának időpontja, indoka, okirati bizonyítékok, jogerős bírósági határozat száma, az eljáró bíróság megnevezése, a határozat rendelkező részének tartalma. IV. Adatszolgáltatás lejárt és meg nem fizetett tartozásról Amennyiben Ön a pénzügyi szolgáltatásra vonatkozó szerződésben vállalt fizetési kötelezettségének oly módon nem tesz eleget, hogy a lejárt és meg nem fizetett tartozásának összege meghaladja a késedelembe esés időpontjában érvényes legkisebb összegű havi minimálbért és ezen minimálbérösszeget meghaladó késedelem folyamatosan több, mint kilencven napon keresztül fennállt, úgy az alábbi referenciaadatokat a KHR tv. 11. (1) bekezdése alapján a Referenciaadat-szolgáltató továbbítja a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás részére:
2 - szerződéses adatok: a szerződés típusa és azonosítója (száma), a szerződés megkötésének, lejáratának, megszűnésének időpontja, ügyféli minőség (adós, adóstárs), a szerződés összege és devizaneme, a devizaneme, valamint a törlesztés módja és gyakorisága, a Khrtv. 11. (1) bekezdésében meghatározott feltételek bekövetkezésének időpontja, a Khrtv. 11. (1) bekezdésében meghatározott feltételek bekövetkezésekor fennálló lejárt és meg nem fizetett tartozás összege, a lejárt és meg nem fizetett tartozás megszűnésének módja és időpontja, a követelés másik referenciaadat-szolgáltató részére történő átruházására, perre utaló megjegyzés, előtörlesztés ténye, ideje, az előtörlesztett összeg és a fennálló tőketartozás összege, pénzneme, fennálló tőketartozás összege és pénzneme Tájékoztatjuk, hogy a Referenciaadat-szolgáltatóval szemben fennálló több jogviszony egyidejű fennállása esetén előzőekben meghatározott szerződésszegést jogviszonyonként külön-külön vesszük figyelembe. Felhívjuk szíves figyelmét, hogy a szerződésből eredő fizetési kötelezettség a jelen tájékoztató IV. fejezetében rögzített mértékű és időtartamú elmulasztása következtében a KHR részére továbbított, lejárt és meg nem fizetett tartozásra vonatkozó referenciaadatok - az Ön külön erre vonatkozó hozzájárulása nélkül, a KHR tv. felhatalmazása alapján - minden referenciaadatszolgáltató számára megismerhetővé válnak. V. Adatszolgáltatás készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel kapcsolatosan bekövetkezett eseményekről A KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás részére a Referenciaadat-szolgáltató átadja annak a természetes személynek az alábbi adatait, akivel szemben a készpénzhelyettesítő fizetési eszköz használata miatt a bíróság jogerős határozatában a június 30-ig hatályban volt évi IV. törvény 313/C. -ában vagy Btk (5) bekezdésében és ában meghatározott bűncselekmény elkövetését állapítja meg: - készpénz-helyettesítő fizetési eszköz használatával kapcsolatos adatok: készpénz-helyettesítő fizetési eszköz típusa és azonosítója (száma); a letiltás időpontja; a letiltott készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel végrehajtott műveltek időpontja, száma, összege; a jogosulatlan felhasználások száma; az okozott kár összege; a bírósági határozat jogerőre emelkedésének időpontja; perre utaló megjegyzés. VI. Az adatátadás célja Tájékoztatjuk, hogy a Referenciaadat-szolgáltató által a KHR tv. alapján történő adatátadás a zárt rendszerű KHR adatbázisa részére történik, amelynek célja a hitelképesség megalapozottabb megítélése, valamint a felelős hitelezés feltételei teljesítésének és a hitelezési kockázat csökkentésének előmozdítása az adósok és a referenciaadat-szolgáltatók - többek között a pénzügyi intézmények biztonságának érdekében. Az átadott adatok a KHR tv-ben meghatározott célra, a pénzügyi szolgáltatásra irányuló szerződés megkötését megalapozó döntés meghozatalához vagy az Ön által bármely referencia adatszolgáltatónál kezdeményezhető tájékoztatás megadásának céljára használhatóak fel. A KHR-be történt adatátadást követően a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás a referenciaadat-szolgáltató által a KHR részére szolgáltatott, a jelen tájékoztató I. fejezetében meghatározott referenciaadatokat az Ön hozzájárulása esetén, a III-V. fejezetek szerinti referenciaadatokat külön hozzájárulása nélkül, a KHR tvnek megfelelően, a KHR tv-ben meghatározott célokból átadhatja más referenciaadat-szolgáltatók részére. VII. Adatkezelés határideje A KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás a jelen tájékoztató VII. fejezet 2-4. pontjaiban írt esetek kivételével - a referenciaadatokat az 1. pontban meghatározott időponttól számított 5 évig kezeli. Az 5 év letelte után, illetve a lenti 4) pont szerinti további adatkezeléshez való hozzájárulás visszavonása esetén a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás a referenciaadatokat véglegesen és vissza nem állítható módon törli. 1. Az adatkezelésre meghatározott határidő számításának kezdete: a) a jelen tájékoztató IV. fejezetében meghatározott esetben, ha a tartozás nem szűnt meg, az e fejezet szerinti adatátadás időpontjától számított ötödik év vége; b) az adat átadásának időpontja a jelen tájékoztató III. és V. fejezeteiben meghatározott esetben. 2. A KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás haladéktalanul és véglegesen törli a referenciaadatot, ha a referenciaadatszolgáltató nem állapítható meg, vagy ha tudomására jut, hogy a referenciaadat jogellenesen került a KHR-be. 3. A KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás az adatszolgáltatás tárgyát képező szerződésből eredő késedelmes tartozás teljesítése esetén a késedelmes tarozás teljesítésétől számított egy év elteltével haladéktalanul és vissza nem állítható módon törli a III. fejezet szerinti referenciaadatokat. 4. A KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás a jelen tájékoztató I. fejezete szerint kapott adatokat a szerződéses jogviszony megszűnését követően haladéktalanul véglegesen és vissza nem állítható módon törli, kivéve, ha a nyilvántartott személy a KHR tv. 9. (2) bekezdése szerint a szerződés megkötésekor vagy a szerződés fennállása során a referenciaadat-szolgáltató útján írásban kérte a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozástól, hogy adatait a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás a szerződéses jogviszony megszűnését követő legfeljebb 5 évig kezelje. A jogviszony megszűnését követő adatkezeléshez való hozzájárulás a szerződéses jogviszony megszűnéséig a referenciaadat-szolgáltató útján, azt követően a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozásnál közvetlenül, írásban bármikor visszavonható. VIII. Jogorvoslat Az Ön rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségeket a Khrtv. alábbi rendelkezései tartalmazzák:
3 16. (1) A nyilvántartott személy kifogást emelhet referenciaadatainak a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás részére történt átadása, azoknak a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás által történő kezelése ellen, és kérheti a referenciaadat-helyesbítését, illetve törlését. (2) A nyilvántartott személy az (1) bekezdésben foglalt kifogást a) a kifogásolt referenciaadatot a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozásnak átadó referenciaadatszolgáltatóhoz, vagy b) a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozáshoz írásban nyújthatja be. (3) A KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás a kifogást a nyilvántartott személy egyidejű értesítése mellett annak kézhezvételét követő két munkanapon belül köteles ahhoz a referenciaadat-szolgáltatóhoz megküldeni, amely a kifogásolt referenciaadatot a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozásnak átadta, kivéve, ha a referenciaadatszolgáltató jogutód nélkül megszűnt, és az adatszolgáltatás tárgyát képező szerződésből eredő követelés átruházására másik referenciaadat-szolgáltató részére nem került sor, vagy a referenciaadat-szolgáltató személye nem állapítható meg. (4) A referenciaadat-szolgáltató, illetőleg a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás köteles a kifogást annak kézhezvételét követő öt munkanapon belül kivizsgálni, és a vizsgálat eredményéről a nyilvántartott személyt írásban, kézbesítési bizonyítvánnyal feladott irat formájában haladéktalanul, de legkésőbb a vizsgálat lezárását követő két munkanapon belül tájékoztatni. (5) Ha a referenciaadat-szolgáltató a kifogásnak helyt ad, haladéktalanul, de legkésőbb öt munkanapon belül köteles a helyesbített vagy törlendő referenciaadatot a nyilvántartott személy egyidejû értesítése mellett a KHRt kezelő pénzügyi vállalkozás részére átadni, amely a változást két munkanapon belül köteles átvezetni. (6) A KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás vizsgálja ki a kifogást, ha a referenciaadat-szolgáltató jogutód nélkül megszűnt és az adatszolgáltatás tárgyát képező szerződésből eredő követelés átruházására másik referenciaadat-szolgáltató részére nem került sor, vagy a referenciaadat-szolgáltató személye nem állapítható meg. (7) A KHR-t kezelõ pénzügyi vállalkozás a helyesbítésről vagy törlésről haladéktalanul, de legkésőbb két munkanapon belül köteles értesíteni valamennyi olyan referenciaadat-szolgáltatót, amelynek a nyilvántartott személyről a helyesbítést vagy törlést megelőzően referenciaadatot továbbított. 17. (1) A nyilvántartott személy referenciaadatainak jogellenes átadása és kezelése miatt, illetőleg azok helyesbítése vagy törlése céljából a referenciaadatszolgáltató és a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás ellen keresetet indíthat. A keresetlevelet a 16. (4) bekezdésében meghatározott tájékoztató kézhezvételét követő harminc napon belül a nyilvántartott személy lakóhelye szerint illetékes járásbírósághoz kell benyújtani vagy ajánlott küldeményként postára adni. E határidő elmulasztása miatt igazolásnak van helye. (2) A nyilvántartott személyt az (1) bekezdés szerinti keresetindítási jog akkor is megilleti, ha a referenciaadatszolgáltató, illetve a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás az e törvényben meghatározott tájékoztatási kötelezettségének nem tett eleget. A keresetlevél benyújtására nyitva álló határidőt ez esetben a tájékoztatási kötelezettségre megállapított határidő leteltétől kell számítani. (3) Az (1) (2) bekezdés szerinti perre a polgári perrendtartásról szóló évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) rendelkezéseit az e törvényben foglalt eltéréssel kell alkalmazni. A MAGYAR NEMZETI BANK TÁJÉKOZTATÓJA (4) A bíróság a keresetlevelet a Pp (1) bekezdésében meghatározottak tekintetében haladéktalanul, de legkésőbb a bírósághoz érkezéstől számított három munkanapon belül megvizsgálja és amennyiben a keresetlevél a tárgyalás kitűzésére alkalmas intézkedik a tárgyalási határnap kitűzéséről. A tárgyalást úgy kell kitűzni, hogy a keresetlevélnek az alperes részére történő kézbesítése a tárgyalás napját legalább három nappal megelőzze. Az első tárgyalást legkésőbb a keresetlevélnek a bírósághoz érkezésétől számított nyolcadik munkanapra kell kitűzni. Ha a keresetlevél csak a bíróság intézkedése alapján válik alkalmassá a tárgyalás kitűzésére [Pp ], a tárgyalás kitűzésére előírt határidő kezdő időpontját ettől az időponttól kell számítani. A tárgyalás elhalasztása esetén a folytatólagos tárgyalást nyolc munkanapon belül kell megtartani. 18. (1) A KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás a per megindítására vonatkozó adatot az eljárás jogerős befejezéséig a vitatott referenciaadattal együtt köteles nyilvántartani. (2) A bíróság végzésével már a tárgyalás előkészítése során ideiglenes intézkedésként két munkanapon belül elrendeli a referenciaadatok zárolását, ha a rendelkezésre álló adatok alapján a kereseti kérelem megalapozottsága valószínűnek mutatkozik. A végzés fellebbezésre tekintet nélkül előzetesen végrehajtható. (3) Ha a bíróság a referenciaadatok zárolását rendelte el, akkor az erre vonatkozó határozat kézhezvételét követően haladéktalanul, de legkésőbb két munkanapon belül a referenciaadatokat zárolni kell. A referenciaadatok zárolása esetén azok referenciaadat-szolgáltató részére nem továbbíthatók, azokat csak a bírósági eljárás lefolytatása céljából kezelheti a KHR-t kezelõ pénzügyi vállalkozás. (4) A perben a keresetet más keresettel összekapcsolni vagy a pert más perrel egyesíteni nem lehet, továbbá a perben viszontkeresetnek nincs helye. (5) A perben az eljárás szünetelésének csak a Pp (1) bekezdésének c) és d) pontja esetében van helye. 19. (1) A referenciaadat-szolgáltatót, illetve a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozást terheli annak bizonyítása, hogy a referenciaadat átadásának, illetve KHR-ben történő kezelésének e törvényben meghatározott feltételei fennálltak. E körben a bizonyítás elmaradása vagy eredménytelensége a referenciaadat-szolgáltatót, illetőleg a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozást terheli. (2) Az ítélet jogerőre emelkedéséig a referenciaadatot a 18. (3) bekezdése szerint kell kezelni, ha az elsőfokú ítélet a referenciaadat törlését rendelte el. (3) A referenciaadat zárolását, a zárolás megszüntetését, illetve a referenciaadat helyesbítését, törlését a bíróság erre vonatkozó jogerős határozatának kézhezvételét követően haladéktalanul, de legkésőbb két munkanapon belül végre kell hajtani. (4) A bíróság a referenciaadat módosítására vagy törlésére vonatkozó jogerős határozatát a Magyar Nemzeti Banknak is megküldi. 20. A ban foglalt rendelkezések a másodfokú eljárásban is megfelelően irányadók Jelen tájékoztató elválaszthatatlan részét képezi a Felügyelet által készített és honlapján megjelentetett mintatájékoztató. magánszemélyek részére a Központi Hitelinformációs Rendszerről
4 Tisztelt Hölgyem/Uram! Jelen tájékoztatást azért kapja, mivel Ön szerződés megkötése előtt áll, és a szerződéskötést követően a törvényben meghatározott adatai a Központi Hitelinformációs Rendszerbe (továbbiakban: KHR) kerülnek. A tájékoztató célja a KHR-rel kapcsolatos fontos tudnivalók, illetve az Önt megillető jogok ismertetése. A pénzügyi szervezetek által a KHR-re vonatkozó tájékoztatás megtörténtéről a szerződés megkötése során nyilatkozatot is alá kell írnia. 1. Mi is az a KHR? A KHR egy pénzügyi vállalkozás által kezelt hitelinformációs adatbázis, amely hozzájárul ahhoz, hogy a hitelt nyújtók felmérjék a hitelt igénylők hitelképességét. Ezáltal a hitelezési kockázatok összességében csökkenhetnek, a felelős hitelezési tevékenység könnyebbé válhat, és mindez gyorsíthatja és kedvezőbbé teheti a hitelfelvételt. A KHR működtetésének célja ezen túlmenően, hogy védje az ország pénzügyi rendszerét az olyan személyekkel szemben, akik korábban visszaéléseket követtek el a pénzügyi piacon. A fenti célok megvalósítása érdekében a pénzügyi szervezetek adatokat adnak és kapnak a KHR-ből. Az Önnel szerződő intézmény az adatainak egy részét a szerződés megkötése után, más részét bizonyos események bekövetkeztekor adja át a KHR-nek (lásd részletesen 3. pontban). Amennyiben Önről az előzőekben említettek következtében már van információ a KHR-ben, az intézmények az Önnel való szerződés megkötése előtt információkat kérhetnek a KHR-ből hitelképességének megállapításához (lásd részletesen a 2. pontban). A KHR-ben kizárólag a KHR-törvényben meghatározott adatok tárolhatók, és az adatok kizárólag a KHR-törvényben meghatározott célokra használhatók fel, valamint csak az arra jogosult pénzügyi szervezeteknek adhatók ki, szigorú törvényi feltételek alapján. A KHR-t működtető vállalkozás felelős az adatok teljes körű és naprakész nyilvántartásáért. Magyarországon jelenleg az MNB által folyamatosan felügyelt BISZ Zrt. rendelkezik a KHR működtetésére engedéllyel. A KHR-ben rögzített adatok banktitoknak minősülnek, és ennek megfelelő jogi védelem alatt állnak. 2. Hogyan döntik el a hitelezők, hogy kaphatok-e kölcsönt? Mielőtt a hitelezők így például bankok, szövetkezeti hitelintézetek Önnek kölcsönt nyújtanak vagy egyéb szolgáltatásra szóló szerződést kötnek (lásd 3.1. pont), meg kívánják állapítani, hogy képes lesz-e kötelezettségvállalását teljesíteni, hitelét visszafizetni. A hitelképesség vizsgálatához a hitelt nyújtók adósminősítő rendszert használnak. E rendszer lehetővé teszi, hogy a hitelnyújtók minden hitelkérelmet azonos szabályok szerint bíráljanak el. Ahhoz, hogy a hitelnyújtó megállapíthassa az Ön adósminősítését, különböző adatokat használ fel. Ilyen adatok lehetnek részben a hitelkérelmének kitöltése során megadott információk (például van-e állása, mennyi a havi jövedelme, van-e saját ingatlana, hány éves), valamint a KHR-be került adatok (lásd részletesen 3. pont). Ezen információk összesített értékelése alapján dönt a hitelnyújtó a kölcsön folyósításáról, vagy éppen elutasításáról. Minden egyes hitelnyújtó saját egyedi adósminősítő rendszert használ. Fontos tudnia, hogy a KHR-be került adatok a 3.2. pontban felsorolt esetek kivételével csak az Ön előzetes hozzájárulásával adhatók át más pénzügyi szervezetnek. Amennyiben nem adja meg hozzájárulását, ennek tényét is rögzíti a KHR, és ezt megismerhetik a pénzügyi szervezetek. A hozzájárulása, vagy annak megtagadása az Ön összes szerződésére kiterjed és bármikor szabadon módosítható. A megfelelő hitelbírálat kialakítása szempontjából rendkívül fontos, hogy a KHR-ben lévő, Önről szóló adatok helytállóak és érvényesek legyenek (probléma esetén lásd 4. és 5. pont). Fontos tudnia azt is, hogy szerződéskötést megelőzően az intézmény köteles ismertetni Önnel a KHR-ből a hitelképességének megállapítása érdekében beszerzett adatokat, valamint az adatokból a hitelképességére vonatkozóan levonható következtetéseket. Fogyasztóval kötendő, devizahitel nyújtására irányuló szerződés, illetve szükség esetén az intézménynek figyelmeztetnie kell Önt a pénzügyi szolgáltatási szerződés (hitelfelvétel, lízingügylet, stb.) kockázataira. A pénzügyi szervezet csak abban az esetben fog Önnel szerződést kötni, ha Önt a KHR-ben lévő információra is tekintettel megfelelő adósnak ítélte. 3. Milyen adatokat tartalmazhat rólam a KHR? Fontos tudnia, hogy amikor a pénzügyi szervezet Önről adatot ad át a KHR részére, erről az átadást követő 5 munkanapon belül írásban tájékoztatja. Kérésére a tájékoztatás ben is teljesíthető. E kötelezettség nem vonatkozik a szerződése fennállása alatti rendszeres havi adatátadásra a fennálló tőketartozásokról. 3.1 Szerződéshez kapcsolódó adatátadás Szerződéskötéshez kapcsolódó adatátadás Ha Ön hitelt vesz fel, illetve egyéb, olyan szolgáltatást vesz igénybe (például pénzügyi lízingszerződést, hallgatói hitelszerződést, értékpapír kölcsönzésre vonatkozó szerződést köt), amelyre vonatkozó adatok a törvény alapján a KHR-ben kezelendők, az alábbi adattípusok kerülnek a szerződéskötést követően a KHR-be: - az Ön azonosító adatai (név, születési név, születési idő és hely, anyja születési neve, személyi igazolvány szám, vagy egyéb azonosításra alkalmas igazolvány száma, lak, levelezési, elektronikus levelezési ) - a szerződésére vonatkozó adatok (a szerződés típusa és azonosítója (száma), a szerződés megkötésének, lejártának, megszűnésének időpontja, az Ön ügyféli minősége (adós, adóstárs), a szerződés összege és devizaneme, a szerződéses összeg törlesztő részletének összege és devizaneme, valamint a törlesztés módja és gyakorisága) Szerződéshez kapcsolódó adatátadás - rendszeres: havonta fennálló tőketartozásainak összege és pénzneme, a szerződéses összeg törlesztő részletének összege és devizaneme, - eseti: előtörlesztés esetén az előtörlesztés ténye, ideje, az előtörlesztett összeg és a fennálló tőketartozás összege és pénzneme; a már korábban átadott referenciaadatok módosulása esetén a módosuló referenciaadatok. Az ebben a pontban felsorolt adatokat a szerződés megszűnését követően törlik a KHR-ből. Amennyiben Ön írásban kéri, az adatai a szerződés megszűnését követő 5 évig még a KHR-ben maradhatnak Amennyiben meggondolná magát, e kérését bármikor visszavonhatja, melynek eredményeként a nyilvántartott adatokat törlik. 3.2 Egyes eseményekhez kapcsolódó adatátadás Hitelmulasztás nyilvántartása Amennyiben szerződéses kötelezettségének olyan módon nem tesz eleget, hogy a lejárt és meg nem fizetett tartozásának összege meghaladja a késedelembe esés időpontjában érvényes legkisebb összegű havi minimálbér összegét és az folyamatosan, 90 napon túl fennáll, az alábbi adatok kerülnek a KHR-be: - a és pontban már felsorolt azonosító adatok és a szerződésre vonatkozó adatok
5 - a mulasztás adatai és annak sorsa (a 90 napon túli késedelembe esés időpontja, ebben az időpontban fennálló lejárt és meg nem fizetett tartozás összege, a lejárt és meg nem fizetett tartozás megszűnésének módja és időpontja, a követelés átruházása, perre utaló megjegyzés) A minimálbér aktuális összegéről a pénzügyi szolgáltatóknál érdeklődhet, vagy felkeresheti a Nemzeti Adó- és Vámhivatal weboldalát. Fontos tudnia, hogy ebben az esetben az adat-átadás megtörténte előtt 30 nappal az Önnel szerződéses viszonyban lévő pénzügyi szervezetnek figyelmeztetést kell küldenie arról, hogy a fenti adatai fognak bekerülni a KHRbe, ha nem rendezi mulasztását. Tartozásának rendezésére a figyelmeztetést követően is van lehetősége. A jelen pontban említettadatok- amennyiben a tartozás nem szűnt meg- az átadástól számított 10 évig maradnak a KHR-ben és ezen idő alatt felhasználhatók a hitelképesség vizsgálatához, az Ön hozzájárulása nélkül is. A tartozás teljesítése esetén a teljesítéstől számított 1 évig maradnak az adatok a KHR-ben Csalás miatt elutasított hitelkérelmek nyilvántartása Aki a szerződéskötés során valótlan adatot ad meg és ez okirattal bizonyítható, vagy hamis okirat használata miatt bíróság jogerős ítéletében bűncselekmény (a Büntető Törvénykönyvről szóló évi IV. törvény ában vagy a Büntető Törvénykönyvről szóló évi C. törvény 342., 343., 345. és ában meghatározott bűncselekmény) elkövetését állapítja meg, arról az alábbi adatok kerülnek a KHR-be: - a pontban ismertetett azonosító adatok, - ilyen magatartás adatai (igénylés elutasításának időpontja és indoka, okirati bizonyítékok, jogerős bírósági határozat száma, az eljáró bíróság megnevezése, a határozat rendelkező részének tartalma). Ezen adatok az adatátadástól számított 5 évig maradnak a KHR-ben, és ezen időszak alatt hozzájárulás nélkül is felhasználhatók a hitelképesség vizsgálatához Kártyavisszaélések nyilvántartása - Akit bíróság jogerősen elítél bankkártyával való visszaélés miatt, annak az alábbi adatai kerülnek a KHR-be: - a pontban ismertetett azonosító adatok, - a jogellenes bankkártya használattal kapcsolatos adatok (a készpénz-helyettesítő fizetési eszköz típusa és azonosítója (száma), a letiltás időpontja, a letiltott készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel végrehajtott műveletek időpontja, száma, összege, a jogosulatlan felhasználások száma, az okozott kár összege, a bírósági határozat jogerőre emelkedésének időpontja, perre utaló megjegyzés). Ezen adatok az adatátadástól számított 5 évig maradnak a KHR-ben, és ezen időszak alatt hozzájárulás nélkül is felhasználhatók a hitelképesség vizsgálatához. 4. Hogyan ismerhetem meg a KHR-ben rólam nyilvántartott adatokat? Joga van az Önről nyilvántartott adatokat megismerni. Bármely KHR-hez csatlakozott pénzügyi szervezetnél tájékoztatást kérhet arról, hogy - milyen adatok szerepelnek Önről a KHR-ben, illetve melyik intézmény adta át ezeket, - ki, mikor és milyen jogen fért hozzá ezekhez az adatokhoz. A tájékoztatásért költségtérítés és egyéb díj nem számolható fel. A kérelmének eredményéről szoros törvényi határidők alapján levélben, vagy kérése esetén e- mailen kap hivatalos tájékoztatást. adat nem felel meg a valóságnak, úgy Ön kérheti annak helyesbítését vagy törlését. A kifogását az adatot átadó pénzügyi szervezetnek, vagy a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozásnak nyújthatja be. A kifogás vizsgálatának eredményéről szoros törvényi határidők mellett írásban, kézbesítési bizonyítvánnyal feladott irat formájában kap tájékoztatást. A kifogás beadása előtt érdeklődjön az intézménynél a vonatkozó eljárási szabályokról és a beadvány szükséges tartalmáról. Amennyiben a KHR-be adatot szolgáltató pénzügyi szervezet az Ön kifogásának helyt ad, a helyesbítésről vagy törlésről haladéktalanul köteles a KHR-t kezelő vállalkozást értesíteni, amely a helyesbítést, illetve a törlést elvégzi. Amennyiben a kifogásáról kapott tájékoztatással nem elégedett, annak kézhezvételétől számított 30 napon belül a lakóhelye szerint illetékes járásbírósághoz fordulhat. Személyes adataival kapcsolatban a Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóságotis megkeresheti, illetve fogyasztói beadványt nyújthat be a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletéhez, ha megítélése szerint az adatot átadó intézmény nem a fentiekben ismertetett tájékoztatási szabályok szerint járt el. 6. Hol kaphatok további információt a KHR-rel kapcsolatban? A KHR-rel kapcsolatos kérdésével forduljon bizalommal bármelyik pénzügyi szervezethez, vagy a KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozáshoz. A KHR-re vonatkozó részletes szabályokat a évi CXXII. törvényben találja meg. A témával kapcsolatban további információkat olvashat a Magyar Nemzeti Bank honlapján is. Hasznos ek: A KHR-t kezelő pénzügyi vállalkozás adatai: Bankközi Informatika Szolgáltató (BISZ) Zrt. Cím: 1205 Budapest, Mártonffy utca , honlap: telefon: (+36 1) Felügyeleti hatóság: Magyar Nemzeti Bank Telephely : 1013 Budapest, Krisztina krt. 39., honlap: telefon: (+36 40) Adatvédelmi Biztos: Adatvédelmi Hatóság Cím: 1125 Budapest, Szilágyi Erzsébet fasor 22/c, honlap: telefon: (+36 1) A pénzintézet és az MNB tájékoztatóját átvettem: Kelt:. aláírás 5. Mit tehetek, ha a rólam nyilvántartott adattal problémám van? Amennyiben úgy gondolja, hogy az Önről nyilvántartott adat jogellenesen került a KHR-be, vagy a nyilvántartott

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság