text:
Elutasította a kerületi bíróság Malina Hedvig intézeti kivizsgálását « DUNATAJ.SK
« Valamit tenni kellene a Benes-dekrétumokkal – cseh politológus
A tavalyinál több pénzből kevesebb állami támogatást kapott a felvidéki magyar sajtó »
Elutasította a kerületi bíróság Malina Hedvig intézeti kivizsgálását
Várhatóan mégsem vetik alá pszichiátriai intézeti kivizsgálásnak Malina-Zák Hedviget, mivel a nyitrai kerületi bíróság elutasította a főügyészség erre vonatkozó indítványát – írta a bíróság megerősítésére hivatkozva a SME szlovák liberális napilap szerdán.
A vizsgálatnak az azt indítványozó főügyészség szerint arra kellett volna fényt derítenie, hogy milyen elmeállapotban volt Malina Hedvig az őt ért támadás, majd az azt követő kihallgatások idején.
A Nyitrán közel hat éve megvert egykori diáklány – ma kétgyermekes fiatalasszony – intézeti kivizsgálását azt követően kérte az ügyész, hogy a nyitrai járásbíróság által júniusban elrendelt elmeorvosi kivizsgáláson megjelent ugyan, de nem állt szóba a pszichiáterrel.
Az ügyészség indítványát első fokon augusztusban elutasította a nyitrai járásbíróság arra hivatkozva, hogy nem indokolt az intézeti megfigyelés, mivel a szakértők még nem merítették ki a vizsgálat lehetőségeit. A járásbíróság döntése után az ügyészség fellebbezett, és így az ügy a kerületi bíróságra került. A mostani döntés jogerős, de annak kapcsán elvben még mindkét fél fordulhat perorvoslati javaslattal a Legfelsőbb Bírósághoz.
A bíróság egyelőre nem hozta nyilvánosságra döntésének indoklását. “Döntésünk okait először az érdekelt feleknek kézbesítjük” – mondta ezzel kapcsolatban a SME-nek Oliver Kolencík, a nyitrai kerületi bíróság szóvivője. Roman Kvasnica, Malina Hedvig védőügyvédje az MTI-nek azt mondta: egyelőre sem ő, sem védence nem értesült hivatalosan a bíróság döntéséről, így annak okait nem tudja véleményezni, és az esetleges további lépésekről is csak a döntés kézbesítése után lehet szó.
Malina Hedvig ügye 2006. augusztus 25-én kezdődött, amikor az akkor 23 éves diáklányt Nyitrán két bőrfejű megverte, vallomása szerint azért, mert magyarul beszélt. Robert Fico akkori kormányfő és belügyminisztere, Robert Kalinák belügyminiszter azonban nyilvánosan megvádolták őt azzal, hogy az eset nem történt meg, vagy nem úgy, ahogy azt elmondta, s ezért 2007 májusában hamis tanúzás vádjával a hatóságok eljárást indítottak ellene. Ennek az eljárásnak a keretében indítványozta az ügyészség júniusban Malina-Zák Hedvig elmeorvosi kivizsgálását.
szeptember 26th, 2012 | Category: egyéb

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
General Terms | FATH HU
General Terms of Delivery of FATH Components Kft.
for contracts concluded with ventures
(1) All deliveries, services and offers by and of FATH Components Alkatrészforgalmazó és Szolgáltató Kft. (hereinafter ’the Seller’) are provided exclusively on the basis of these General Terms of Delivery. They form part of all contracts which the seller concludes with its contractual partners (also referred to hereinbelow as the “Clients”) relating to the deliveries and services offered by it. They also apply to all future deliveries, services or offers to the client, even if they are not the subject of a further separate agreement.
(1) All offers by the seller are subject to change and non-binding insofar as they are not expressly identified as binding or contain a specific acceptance period. [§ 6:64 of Ptk.] The seller may accept orders or commissions within fourteen days of their receipt.
(1) Prices are valid for the scope of services and deliveries listed in the order confirmations. Additional or special services are invoiced separately. Prices are understood in currencies specified in the Seller’s confirmation (in Forint or in EUR) ex works plus packaging, shipment (flat-rate fee for forwarding), statutory value added tax, customs for export deliveries plus duties and other public charges.
(3) Unless otherwise agreed in writing, sums invoiced are to be paid within thirty days without any discount. The relevant date in relation to payment is the date of receipt by the seller. Checks are deemed to have been paid only after cashing. If the Client has not paid by the due date, then interest will be charged on the outstanding amounts at a rate of 5% p.a. as from the due date; this does not affect the application of higher interest rates and additional damages in case of default. Upon failure by the Buyer to perform payment of the amount specified in the invoice at due date, the Buyer shall pay interest on delay to the Seller according to Clause (1) § 6:155 of Ptk. Beyond the above, the Seller shall have the power to apply the legal consequences specified in Clause (2) § 6:155 of Ptk.
(3) Notwithstanding its rights with respect to default by the Client, the seller may ask the Client for an extension to the period allowed for delivery or service or a postponement of the deadline set for delivery or service by the period of time for which the Client fails to meet its contractual obligations with respect to the seller. [Clause (1) § 6:139 of Ptk.]
(1) The warranty period is one year as from delivery or, insofar as acceptance is necessary, as from acceptance. [§ 6:64 of the Hungarian Civil Code (hereinafter referred to as Ptk.)]
(2) The items delivered are to be carefully inspected immediately after their delivery to the Client or to the third party specified by it. They are considered to have been approved if no written notice of defects is received by the seller with respect to apparent defects or other defects which were identifiable during an immediate, careful inspection within two working days after delivery of the item delivered, or otherwise within two working days of discovery of the defect or any earlier time when the defect was recognizable by the Client during normal use of the item delivered without closer inspection, in the form specified in the last sentence of Clause (3) of § 2. At the request of the seller, the item delivered to which the complaint relates is to be sent back to the seller carriage paid. If the notice of defects is justified, the seller will reimburse the costs of the cheapest method of shipment; this does not apply insofar as the costs rise because the item delivered is located somewhere other than the place of intended use.
(5) In the event of defects in components from other manufacturers, which the seller cannot remedy for reasons of licensing law or for factual reasons, then, at its choice, the seller will make its warranty claims against the manufacturer and supplier on the Client’s account or transfer title to the Client. Warranty claims against the seller exist for defects of this kind under other conditions and in accordance with these General Terms of Delivery only if the legal enforcement of the abovementioned claims against the manufacturer and supplier was unsuccessful or is futile, for example because of insolvency. For the duration of the legal dispute, the period of limitation is suspended as regards the Client’s warranty claims in this matter against the seller [§ 6:24 of Ptk.].
(4) In the event of liability for simple negligence, the seller’s obligation to provide compensation for property damage and further damage to assets resulting therefrom is limited to an amount of HUF 150,000,000 per claim (corresponding to the current sum covered under its product liability insurance or third party insurance), even if the case relates to an infringement of obligations essential to the contract.
(7) The limitations of the present Clause 8 do not apply to the seller’s liability on account of deliber-ate actions, to guaranteed characteristics, on account of injury to life, limb or health, further to product liability [§ 6:550-559 of Ptk.].
(1) The legal venue for all and any disputes arising out of the business relations between the seller and the Client is, according to the seller’s choice, the registered office of the seller or the registered office of the Client. For claims against the seller, the registered office of the seller is the exclusive legal venue.
(2) The relations between the seller and the Client are exclusively subject to the laws of the Republic of Hungary. The United Nations Convention on Contracts for the International Sale of Goods dated April 11, 1980 (CISG) does not apply.
(3) Insofar as the contract or these General Terms of Delivery contain loopholes, the current provisions of the Hungarian law shall be governing – the contractual partners would otherwise have agreed according to the commercial aims of the contract and the purpose of these General Terms of Delivery.
By virtue of §§ 4-5 of Act No CXII of 2011 on Informational Self-determination Right and Freedom of Information, this is to approve by the Buyer in connection with the performance of the Contract that its particulars will be handled by the Seller to the extent necessary thereto, resp. these will be disclosed by the Seller to third parties (e.g. insurance company) if the performance of the Contract so requires.
Általános szerződési feltételek FATH Components Kft.
vállalkozással kötött szerződés esetén
(1) A FATH Components Alkatrészforgalmazó és Szolgáltató Kft. (a továbbiakban: Eladó) valamennyi szállítása, teljesítése és ajánlata a jelen Általános szerződési feltételek (a továbbiakban: ÁSZF) alapján történik. Jelen ÁSZF minden olyan szerződés részévé válik, amelyet az Eladó az általa forgalmazott termékek és szolgáltatások vonatkozásában a szerződéses partnereivel (a továbbiakban: Vevő) köt. Jelen ÁSZF rendelkezései valamennyi jövőbeli, a Vevő részére történő szállításra, teljesítésre és ajánlatra is kiterjednek, abban az esetben is, ha a felek erre vonatkozóan külön nem állapodtak meg ismét.
(2) A Vevő vagy harmadik személy általános szerződési feltételei nem alkalmazhatók, akkor sem, ha ezek érvényességét az Eladó a konkrét egyedi esetben külön nem vitatta. Ha az Eladó olyan rendelkezésre hivatkozik, amelyet a Vevő vagy harmadik személy általános szerződési feltételei tartalmaznak vagy ilyenre utalnak, az Eladó ezen hivatkozásából nem következik az, hogy az Eladó a Vevő vagy harmadik személy valamennyi általános szerződési feltételét elismeri.
2.§ Ajánlat és szerződéskötés
(1) Az Eladó által tett jognyilatkozatok nem minősülnek kötelező erejű, szerződés megkötésére irányuló szándéknyilatkozatnak, kivéve ha az Eladó az ajánlatban kifejezetten kinyilvánítja a szerződés megkötésére irányuló szándékát vagy az Eladó ajánlati kötöttségének idejét kifejezetten meghatározza. [Ptk. 6:64.§] A Vevő megrendeléseinek vagy megbízásainak elfogadásáról az Eladó a kézhezvételtől számított 14 napon belül nyilatkozik.
(2) Az Eladó és a Vevő közötti jogviszonyra kizárólag az írásban megkötött adásvételi szerződés, illetve a jelen ÁSZF az irányadó, amelyek a felek közötti megállapodás valamennyi feltételét teljes körűen tartalmazzák. Az Eladó szerződéskötést megelőzően tett nyilatkozatainak jogi kötelező erejük nincs, továbbá a felek szerződéskötést megelőző szóbeli megállapodásait az írásbeli adásvételi szerződés teljes körűen tartalmazza.
(3) A megkötött szerződés, valamint a jelen ÁSZF kiegészítése vagy módosítása kizárólag írásban érvényes. Az ügyvezetők és cégvezetők kivételével az Eladó alkalmazottai nem jogosultak ezen rendelkezéstől eltérő szóbeli nyilatkozatot tenni. Az írásbeliségnek megfelel a telefax útján közölt nyilatkozat is, ugyanakkor a telekommunikációs eszköz igénybevételével, így különösen e-mail útján tett nyilatkozat nem minősül írásbelinek.
(4) Az Eladó által a szállítás vagy szolgáltatás tárgyára vonatkozóan megadott adatok (pl. súly, méret, felhasználhatóság, terhelhetőség, tűrőképesség, műszaki adatok), valamint ábrázolások (rajzok, ábrák) tájékoztató jellegűek, feltéve hogy a szerződésszerű használat pontos egyezést nem követel meg. Az Eladó által megadott fenti adatok nem garantált minőségi ismertetőjelek, hanem csak a szállítás vagy szolgáltatás tárgyának körülírása, ismertetése. A kereskedelmi gyakorlatnak megfelelő, vagy jogszabály által előírt, illetőleg műszaki minőségjavítás következtében felmerült eltérések, továbbá alkotórészek más egyenértékű alkotórésszel történő helyettesítései megengedettek, feltéve hogy a szerződésszerű használatot nem befolyásolják hátrányosan. Eladó fenntartja a jogot, hogy a szokásos kereskedelmi gyakorlatnak megfelelően a megrendelt mennyiségtől ± 10%-kal eltérjen.
(5) Az Eladó fenntartja tulajdonjogát és szerzői jogát valamennyi általa tett ajánlat és költségkalkuláció, továbbá a Vevő rendelkezésére bocsátott rajz, ábra, számítás, prospektus, katalógus, modell, szerszám, valamint más dokumentáció és segédeszköz vonatkozásában. A Vevő ezeket az Eladó kifejezett hozzájárulása nélkül nem jogosult sem önállóan, sem tartalmát tekintve harmadik személy számára hozzáférhetővé tenni, nyilvánosságra hozni, önállóan vagy harmadik személyen keresztül felhasználni, illetve sokszorosítani. A Vevő köteles a fent meghatározott tárgyakat az Eladó felhívására az Eladó részére teljes körűen visszaszolgáltatni, az esetleges másolatokat megsemmisíteni, ha azokra a rendes üzletmenethez már nincs szüksége, vagy a felek közötti tárgyalások nem vezettek szerződéskötéshez.
3.§ Árak és fizetési feltételek
(1) Az árak a megrendelés visszaigazolásában feltüntetett szolgáltatás- és termékköre vonatkoznak. Az ezt meghaladó vagy ettől eltérő teljesítéseket Eladó külön számolja el. Az árak az Eladó által kiállított visszaigazolásban meghatározott pénznemben (forintban vagy euróban), EXW (Exworks) értendők, és nem tartalmazzák a csomagolás és kiszállítás költségét, a mindenkor hatályos általános forgalmi adót, exportszállítás esetén a vámot, továbbá az egyéb díjakat és más közterheket.
(2) Ha alkalmazandó árként az Eladó listaárai vannak kikötve, és a szállítást a szerződéskötést követő több mint 4 hónappal később kell teljesíteni, Eladónak a szállításkor hatályos listaárait kell alkalmazni (mindenkor figyelembe véve a megállapodott százalékos vagy fix összegű kedvezményeket is).
(3) A számlák összegét – a felek eltérő rendelkezése hiányában – a számla kiállításától számított 30 napon belül kell teljesíteni. A számla teljesítésének időpontja a számla összegének Eladóhoz történő beérkezése. Csekk esetén a beváltás minősül teljesítésnek. Ha a Vevő a számla teljesítésével késedelembe esik, köteles az Eladó részére a Ptk. 6:155.§ (1) bekezdése szerinti késedelmi kamatot fizetni, ezen felül Eladó jogosult a Ptk. 6:155.§ (2) bekezdése szerinti jogkövetkezményeket alkalmazni.
(4) Vevő az Eladó követelésével szemben beszámítással élni, továbbá fizetést bármilyen jogcímen visszatartani kizárólag abban az esetben jogosult, ha a Vevő által beszámítani vagy érvényesíteni kívánt követelést vagy igényt az Eladó írásban elismerte, vagy azt a bíróság jogerősen megállapította.
(5) Az Eladó jogosult arra, hogy a még nem teljesített szállításokat vagy szolgáltatásokat csak a Vevő előre fizetése vagy más biztosíték nyújtása esetén teljesítse, ha a szerződés megkötését követően olyan körülmény jutott a tudomására, amely a Vevő teljesítőképességét hátrányosan befolyásolja és amely az Eladónak a Vevővel szemben bármilyen jogcímen fennálló, le nem járt követeléseinek teljesítését veszélyezteti.
4.§ Szállítás és szállítási határidő
(1) Az Eladó teljesítése EXW (Exworks) értendő.
(2) Az Eladó által közölt teljesítési- vagy szállítási határidők tájékoztató jellegűek, kivéve ha a határidőt az Eladó kifejezetten vállalta, vagy a határidőben a felek kifejezetten megállapodtak. Szállítmányozó vagy fuvarozó igénybevétele esetén a teljesítési- vagy szállítási határidő akkor számít megtartottnak, ha az átadás a szállítmányozó, fuvarozó vagy a szállítást végző harmadik személy részére határidőben megtörténik.
(3) Az Eladó jogosult – függetlenül a Vevővel szemben fennálló egyéb jogaitól – a teljesítés- vagy szállítási határidőt a Vevőhöz címzett nyilatkozatával egyoldalúan meghosszabbítani addig az időpontig, amíg a Vevő az Eladóval szembeni szerződéses kötelezettségeit nem teljesíti. [Ptk. 6:139.§ (1) bek.]
(4) Az Eladó nem tartozik felelősséggel a teljesítés lehetetlenné válásáért vagy a késedelmes teljesítésért abban az esetben, ha ezeket az Eladó ellenőrzési körén kívül eső, a szerződéskötés időpontjában előre nem látható körülmény (pl. bármilyen üzemzavar, alapanyag vagy energia beszerzésével kapcsolatos nehézség, szállítási késedelem, sztrájk, jogszerű korlátozás, munkaerőhiány, energia- vagy üzemanyaghiány, szükséges hatósági engedély beszerzésével kapcsolatos nehézség, hatósági eljárás, illetőleg a fuvarozó/szállítmányozó szerződés- vagy jogellenes, illetve késedelmes szállítása) okozta. Ha a fenti körülmények az Eladó teljesítését korlátozzák vagy akadályozzák, és az akadály tartós jellegű, az Eladó jogosult a szerződéstől elállni. Átmeneti jellegű akadály esetén a teljesítési határidő az akadály időtartamával meghosszabbodik. Ha a Vevőnek az ilyen határidő-hosszabbítás következtében a teljesítés elfogadása már nem áll érdekében, a Vevő jogosult az Eladó részére késedelem nélkül előterjesztett írásbeli nyilatkozattal a szerződéstől elállni.
(5) Az Eladó csak a következő feltételek fennállása esetén jogosult részteljesítésre:
– a részteljesítést a Vevő a szerződés szerinti célra fel tudja használni,
– az Eladó garantálja a többi megrendelt áru kiszállítását és
– a Vevőnek a részteljesítés elfogadásával többletterhe és többletköltsége nem merül fel (kivéve, ha ezeket az Eladó átvállalja).
(6) Ha az Eladó a teljesítéssel késedelembe esik, vagy Eladó teljesítése bármely okból lehetetlenné válik, Eladó kártérítési felelősségére a jelen ÁSZF 8.§-ának rendelkezései az irányadók.
(7) Hibátlan áru jogszabályban vagy szerződésben rögzített ok nélküli visszaküldése kizárólag az Eladó előzetes hozzájárulása esetén lehetséges. Ilyen esetben az Eladó jogosult elmaradt jövedelem jogcímén a visszavett áru nettó számlaértékének 25%-ával megegyező összegű átalány-kártérítést érvényesíteni a Vevővel szemben. A Vevőt terheli annak bizonyítása, hogy az Eladót az áru visszavétellel összefüggésben nem érte kár, vagy a kár mértéke az érvényesített átalány-kártérítésnél kevesebb volt. Az átalány-kártérítésen kívül a Vevő viseli a visszavett áru újraraktározásának Eladónál felmerült költségeit is.
5.§ A teljesítés helye, kiszállítás, csomagolás, kárveszély átszállása, átvétel
(1) A szerződéses jogviszonyból eredő valamennyi kötelezettség teljesítésének helye – a felek eltérő megállapodása hiányában – az Eladó székhelye. Ha az installáció is az Eladó kötelezettsége, a teljesítés helye az installáció helye.
(2) A kiszállítás és a csomagolás módját az Eladó – a vonatkozó előírások betartásával – szabadon választhatja meg.
(3) A kárveszély legkésőbb az árunak a szállítmányozó, fuvarozó vagy a szállítással megbízott más harmadik személy részére történő átadásával (amelynek a berakodás megkezdése minősül) száll át a Vevőre. Ez a rendelkezés irányadó részteljesítés esetén is, továbbá abban az esetben is, ha az Eladó egyéb kötelezettségeket (pl. kiszállítás, installáció) is vállalt. Ha az áru kiszállítása vagy átadása a Vevő érdekkörében felmerült ok miatt szenved késedelmet, a kárveszély azon a napon száll át a Vevőre, amikor az áru készen áll a szállításra és ezt a körülményt az Eladó közli a Vevővel.
(4) A raktározás költségét a kárveszély átszállását követően a Vevő viseli. Az Eladó általi raktározás esetén a raktározás költsége a raktározott áru számlaértékének 0,25%-a minden befejezett naptári hétre. A felek bizonyíthatják, hogy a raktározással az előbbinél több vagy kevesebb költség merült fel.
(5) A szállítást az Eladó csak a Vevő kifejezett kérésére biztosítja lopás, törés-, szállítási-, tűz- vagy vízkár, illetve egyéb kockázatok ellen.
(6) Az átadás-átvétel során az áru akkor számít átadottnak-átvettnek, ha
– a szállítás és – amennyiben az Eladó installációra is köteles – az installáció befejeződött,
– az Eladó a Vevőt a jelen 5.§ (6) bekezdése szerinti átvételi vélelemre történő hivatkozással az áru átvételére felszólította,
– a szállítást vagy az installációt követően 7 munkanap eltelt, vagy a Vevő az áru használatát megkezdte (pl. a leszállított berendezést üzembe helyezte) és ebben az utóbbi esetben a szállítást vagy az installációt követően 6 munkanap eltelt,
– a Vevő az átvételt a fenti időtartamon belül megtagadta, feltéve, hogy a megtagadás oka nem az Eladóval közölt olyan hiba, amely az áru rendeltetésszerű használatát lehetetlenné teszi vagy jelentősen korlátozza.
6.§ Kellékszavatosság, hibás teljesítés
(1) A kellékszavatossági idő a szállítástól, illetve ha átadás-átvétel szükséges, az átvételtől számított 1 év. [Ptk. 6:163.§ (1) bek.]
(2) A leszállított árut a Vevőhöz vagy az általa meghatározott harmadik személyhez történő leszállítást követően késedelem nélkül kellő gondossággal meg kell vizsgálni. A teljesítést elfogadottnak kell tekinteni, ha (i) a nyilvánvaló hibák vagy az olyan hibák miatt, amelyek késedelem nélküli, kellő gondosságú vizsgálat mellett felismerhetők lettek volna, a Vevő a szállítástól számított 2 munkanapon belül, (ii) egyéb hiba esetén a hiba felfedezésétől vagy attól a legkorábbi időponttól számított 2 munkanapon belül, amikor a Vevőnek rendeltetésszerű használat mellett a hibát alapos vizsgálat nélkül is fel kellett volna ismernie, nem terjeszt elő írásban az Eladó felé minőségi kifogást a 2.§ (3) bekezdésének utolsó mondata szerint. Az Eladó felhívására a Vevő köteles saját költségén és saját kockázatára a kifogásolt árut az Eladónak visszaküldeni. Alapos minőségi kifogás esetén az Eladó megtéríti a Vevő részére a legkedvezőbben igénybe vehető visszaszállítási mód költségeit; ezen rendelkezés nem vonatkozik arra az esetre, ha a költségek azért lettek magasabbak, mert az áru a rendeltetésszerű használat helyétől eltérő helyen volt található.
(3) Kellékhiba esetén az Eladó jogosult és köteles a hibás árut megfelelő határidőn belül saját választása szerint kijavítani vagy kicserélni. A kijavítás vagy kicserélés sikertelensége (lehetetlenné válása, teljesíthetetlensége, Eladó általi megtagadása vagy indokolatlan késedelme) esetén a Vevő megfelelő árleszállítást igényelhet vagy elállhat a szerződéstől. Jelentéktelen hiba miatt nincs helye elállásnak.
(4) Ha a hiba az Eladó felróhatósága miatt következett be, a Vevő a 8.§-ban meghatározott feltételekkel kártérítést követelhet.
(5) Más gyártó alkatrészének olyan hibája esetén, amelyet az Eladó licence-jogi vagy más ténybeli okból nem tud elhárítani, az Eladó a szavatossági igényét saját választása szerint (i) érvényesíti az alkatrész gyártójával vagy forgalmazójával szemben a Vevő javára, vagy (ii) az igényérvényesítést átengedi a Vevőnek. Az ilyen hiba miatt szavatossági igényt – a jelen ÁSZF-ben foglalt feltételek figyelembevétele mellett – csak akkor lehet érvényesíteni az Eladóval szemben, ha a bíróság a gyártóval vagy forgalmazóval szembeni igényt jogerősen elutasította, vagy az igény érvényesítése egyébként (pl. a gyártó vagy forgalmazó felszámolása miatt) kilátástalannak tűnik. A gyártó vagy forgalmazó elleni bírósági eljárás időtartama alatt az érintett, a Vevő által az Eladóval szemben érvényesíthető szavatossági igény elévülése nyugszik [Ptk. 6:24.§].
(6) A szavatosság megszűnik, ha a Vevő az árut az Eladó hozzájárulása nélkül saját maga vagy harmadik személy közreműködésével megváltoztatja, és ezáltal a hiba elhárítása lehetetlenné vagy jelentősen nehezebbé válik. Minden ilyen esetben a Vevő viseli a hibaelhárításnak a változtatással összefüggésben felmerült többletköltségét.
(7) A Vevővel egyedileg megállapodott, használt árura vonatkozó teljesítés a kellékszavatosságért való felelősség teljes kizárásával történik.
7.§ Szerzői- és iparjogvédelmi jog
(1) Az Eladó a jelen 7.§ rendelkezései szerint szavatol azért, hogy a szállított áru mentes harmadik személy szerzői- vagy iparjogvédelmi jogától. Mindegyik fél köteles a másik felet késedelem nélkül írásban értesíteni, ha vele szemben az előbbi jogok megsértése miatt harmadik személy igényt kíván érvényesíteni.
(2) Abban az esetben, ha a szállított áru harmadik személy szerzői- vagy iparjogvédelmi jogát sérti, az Eladó saját választása szerint és saját költségére (i) oly módon változtatja meg vagy cseréli ki az árut, hogy az a továbbiakban harmadik személy jogát ne sértse, de továbbra is alkalmas legyen a szerződés szerinti rendeltetésére, vagy (ii) licence szerződés megkötésével megszerzi a Vevő részére a használati jogot. Amennyiben Eladó ezeket megfelelő határidőn belül nem tudja teljesíteni, a Vevő jogosult megfelelő árleszállítást követelni vagy a szerződéstől elállni. A Vevő bármilyen ezzel kapcsolatos kártérítési igényére a jelen ÁSZF 8.§-ában foglalt rendelkezések az irányadók.
(3) Más gyártó által előállított áru jogsértése esetén az Eladó az igényét saját választása szerint (i) érvényesíti az áru gyártójával és/vagy forgalmazójával szemben a Vevő javára, vagy (ii) az igényérvényesítést átengedi a Vevőnek. Az ilyen jogsértés miatt igényt – a jelen 7.§ rendelkezéseinek figyelembevétele mellett – csak akkor lehet érvényesíteni az Eladóval szemben, ha a bíróság a gyártóval vagy forgalmazóval szembeni igényt jogerősen elutasította, vagy az igény érvényesítése egyébként (pl. a gyártó vagy forgalmazó felszámolása miatt) kilátástalannak tűnik.
8.§ Kártérítési felelősség
(1) Az Eladó kártérítési felelősségére, függetlenül attól, hogy milyen jogcímen (így különösen lehetetlenné válás, késedelem, hibás teljesítés, szerződésszegés, együttműködési kötelezettség elmulasztása vagy joggal való visszaélés miatt) áll fenn, feltéve hogy az Eladót felróhatóság terheli, a jelen 8.§-ban meghatározott korlátozások vonatkoznak.
(2) Az Eladó nem tartozik felelősséggel a saját szervezeti egységei, törvényes képviselői, alkalmazottai és egyéb közreműködői hanyag gondatlanságáért, kivéve ha ez lényeges szerződéses kötelezettséget sért. Lényeges szerződéses kötelezettségnek minősül a lényeges hibától mentes áru határidőben történő szállítása és installációja, valamint az áru szerződésszerű használatához, továbbá a Vevő életének, testi épségének és tulajdonának védelméhez szükséges tájékoztatás nyújtása.
(3) Ha az Eladó a 8.§ (2) bekezdése alapján kártérítési felelősséggel tartozik, a felelősség azokra a károkra korlátozódik, amelyeket az Eladó a szerződésszegés lehetséges következményeként a szerződés megkötésének időpontjában előre látott, vagy elvárható lett volna tőle, hogy előre lásson. Az áru hibájának következtében felmerült közvetett károkat és következménykárokat csak abban az esetben kell megtéríteni, ha ezek a károk az áru rendeltetésszerű használata során tipikusan előfordulhatnak.
(4) Hanyag gondatlanságért való felelősség esetén az Eladó által megtérítendő teljes kár (dologban okozott kár és az ennek következtében felmerült vagyoni kár) mértéke káreseményenként legfeljebb 150.000.000.- forint összegre korlátozódik (tekintettel az Eladó jelenlegi termékfelelősség- vagy felelősségbiztosításának biztosítási összegére) abban az esetben is, ha a kár lényeges szerződéses kötelezettség megszegése következtében merült fel.
(5) A fenti felelősség-kizárások és -korlátozások megfelelően irányadók az Eladó szervezeti egységeire, törvényes képviselőire, alkalmazottaira és egyéb közreműködőire is.
(6) Ha az Eladó műszaki felvilágosítást vagy tanácsadást nyújt oly módon, hogy ez nem tartozik a szerződésben vállalt kötelezettségeihez, úgy ez minden esetben ingyenesen, a felelősség teljes kizárásával történik.
(7) Jelen 8.§ korlátozásai nem érintik az Eladónak a szándékosan okozott, továbbá az emberi életet, testi épséget vagy egészséget megkárosító károkozásért való felelősségét, továbbá a termékfelelősséget [Ptk. 6:550-559.§].
9.§ Tulajdonjog-fenntartás
(1) A lentebb szabályozott tulajdonjog-fenntartás az Eladónak a Vevővel szemben a jelen jogviszonyból fennálló valamennyi jelenlegi és jövőbeli követelésének (beleértve a jogviszonnyal kapcsolatos elszámolás szerinti számlakövetelést is) biztosítására szolgál.
(2) Az Eladó által leszállított áru a biztosított követelések teljes kifizetéséig az Eladó tulajdona marad. Az áru, valamint a jelen szabályozás szerint az áru helyébe lépő, tulajdonjog-fenntartással érintett áru megnevezése a továbbiakban: fenntartott áru.
(3) A fenntartott árut a Vevő az Eladó részére ingyenesen letétként őrzi.
(4) A Vevő jogosult a fenntartott árut a visszakövetelés esetének bekövetkeztéig [jelen § (9) bekezdése] rendes üzletmenet mellett feldolgozni vagy elidegeníteni. A Vevő nem jogosult a fenntartott árut zálogjoggal megterhelni vagy biztosítékul adni.
(5) Ha a fenntartott árut a vevő feldolgozza vagy átalakítja, úgy a feldolgozás vagy átalakítás az Eladó mint gyártó javára történik, és az Eladó közvetlenül tulajdont vagy – ha az átalakítás vagy feldolgozás több tulajdonos dolgát érinti, illetve a fenntartott áru értéke a feldolgozott vagy átalakított dolog értékénél alacsonyabb – résztulajdont szerez a létrejött új dolgon a fenntartott áru értékének a létrejött új dolog értékéhez viszonyított arányában. Abban az esetben, ha az Eladó a fentiek szerint nem szerez tulajdont, a Vevő biztosítékul már most az Eladóra ruházza át a létrejött új dolgon a jövőben keletkező tulajdonjogát vagy – a fent meghatározott arányú – résztulajdonjogát. Ha a fenntartott áru más dologgal szétválaszthatatlanul úgy egyesül vagy vegyül, hogy a másik dolog minősül fődolognak, úgy a Vevő – amennyiben a fődolog az ő tulajdonában áll – az Eladóra ruházza át az egyesült vagy vegyült dolog résztulajdonát a jelen bekezdés első mondatában meghatározott arányban.
(6) A fenntartott áru továbbértékesítése esetére a Vevő már most az Eladóra engedményezi – résztulajdon esetén a fenntartott árura eső tulajdonrésznek megfelelő mértékében – a továbbértékesítésből eredő, a fenntartott áru megszerzőjével szembeni követeléseit. Ugyanez irányadó a fenntartott áru helyébe lépett egyéb követelésekre is (pl. biztosítási-, kártérítési igények). Az Eladó visszavonhatatlanul meghatalmazza a Vevőt, hogy a fentiek szerint engedményezett követeléseket saját nevében érvényesítse. Az Eladó ezen meghatalmazást csak a fenntartott áru visszakövetelése esetén [jelen § (9) bekezdése] vonhatja vissza.
(7) Ha a fenntartott áru harmadik személy hatalmába kerül vagy azon harmadik személy jogot akar alapítani (pl. zálogjogot), a Vevő köteles a harmadik személyt az Eladó tulajdonjogáról késedelem nélkül tájékoztatni, továbbá az előbbi körülményről az Eladót késedelem nélkül értesíteni annak érdekében, hogy az Eladó a tulajdonjogát érvényesíteni tudja. Ha a tulajdonjog érvényesítésével kapcsolatos peres, nemperes vagy peren kívüli eljárás költségét a harmadik személy nem téríti meg az Eladónak, ezen költségeket a Vevő köteles viselni.
(8) Az Eladó a Vevő kérésére felszabadíthatja a fenntartott árut, illetőleg a helyébe lépett dolgot vagy követelést, ha annak értéke a biztosított követelés összegét több mint 50%-kal meghaladja.
(9) Ha az Eladó a Vevő szerződésszegése következtében – különösen fizetési késedelem esetén – eláll a szerződéstől, jogosult a fenntartott árut visszakövetelni.
10.§ Záró rendelkezések
(1) Az Eladó és Vevő közötti jogviszonyból eredő jogviták elbírálására mind az Eladó, mind a Vevő székhelye szerinti bíróság illetékes, és az Eladó választhat, hogy a peres eljárást melyik illetékes bíróságon indítja meg. Az Eladóval szembeni indított peres eljárásban kizárólag az Eladó székhelye szerinti bíróság illetékes.
(2) Az Eladó és Vevő közötti jogviszonyra kizárólag a magyar jog rendelkezései az irányadók. Az Egyesült Nemzetek Egyezménye az Áruk Nemzetközi Adásvételi Szerződéseiről (1980. április 11., CISG) rendelkezései nem alkalmazhatók.
(3) A szerződésben és a jelen ÁSZF-ben nem szabályozott kérdésekben azok a mindenkor hatályos magyar jogszabályi rendelkezések az irányadók, amelyekben a felek a szerződés gazdasági és az ÁSZF jogi céljával összhangban egyébként is megállapodtak volna.
Az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról szóló 2011. évi CXII. törvény 4-5.§-ai alapján a Vevő hozzájárul, hogy személyes adatait az Eladó a szerződés teljesítésével összefüggésben, az ahhoz szükséges mértékben kezelje, illetve amennyiben a szerződés teljesítéséhez szükséges, az adatokat harmadik személy (pl. biztosító) részére továbbítsa.
Allgemeine Lieferbedingungen der FATH Components Kft.
zur Geltung gegenüber unseren Kunden (Unternehmern)
(1) Alle Lieferungen, Leistungen und Angebote der FATH Components Alkatrészforgalmazó és Szolgáltató Kft. (nachfolgend „Verkäufer“ genannt) erfolgen ausschließlich aufgrund dieser Allgemeinen Lieferbedingungen. Diese sind Bestandteil aller Verträge, die der Verkäufer mit seinen Vertragspartnern (nachfolgend auch „Auftraggeber“ genannt) über die von ihm angebotenen Lieferungen oder Leistungen schließt. Sie gelten auch für alle zukünftigen Lieferungen, Leistungen oder Angebote an den Auftraggeber, selbst wenn sie nicht nochmals gesondert vereinbart werden.
(1) Alle Angebote des Verkäufers sind freibleibend und unverbindlich, sofern sie nicht ausdrücklich als verbindlich gekennzeichnet sind oder eine bestimmte Annahmefrist enthalten. [§6:64 des ungarischen Bürgerlichen Gesetzbuches (nachfolgend „Ptk.“ genannt)] Bestellungen oder Aufträge kann der Verkäufer innerhalb von vierzehn Tagen nach Zugang annehmen.
(4) Angaben des Verkäufers zum Gegenstand der Lieferung oder Leistung (z.B. Gewichte, Maße, Gebrauchswerte, Belastbarkeit, Toleranzen und technische Daten) sowie unsere Darstellungen desselben (z.B. Zeichnungen und Abbildungen) sind nur annähernd maßgeblich, soweit nicht die Verwendbarkeit zum vertraglich vorgesehenen Zweck eine genaue Übereinstimmung voraussetzt. Sie sind keine garantierten Beschaffenheitsmerkmale, sondern Beschreibungen oder Kennzeichnungen der Lieferung oder Leistung. Handelsübliche Abweichungen und Abweichungen, die aufgrund rechtlicher Vorschriften erfolgen oder technische Verbesserungen darstellen, sowie die Ersetzung von Bauteilen durch gleichwertige Teile sind zulässig, soweit sie die Verwendbarkeit zum vertraglich vorgesehenen Zweck nicht beeinträchtigen. Der Verkäufer behält sich eine Unter- oder Überschreitung der Bestellmenge um eine handelsübliche Menge von 10 % vor.
(1) Die Preise gelten für den in den Auftragsbestätigungen aufgeführten Leistungs- und Lieferungs-umfang. Mehr- oder Sonderleistungen werden gesondert berechnet. Die Preise verstehen sich in von dem Verkäufer in den Auftragsbestätigungen bestimmten Währung (HUF oder EUR) ab Werk zuzüglich Verpackung, Versand (Versendungspauschale), der gesetzlichen Mehrwertsteuer, bei Exportlieferungen Zoll sowie Gebühren und anderer öffentlicher Abgaben.
(2) Soweit den vereinbarten Preisen die Listenpreise des Verkäufers zugrunde liegen und die Liefe-rung erst mehr als vier Monate nach Vertragsschluss erfolgen soll, gelten die bei Lieferung gültigen Listenpreise des Verkäufers (jeweils abzüglich eines vereinbarten prozentualen oder festen Rabatts).
(3) Rechnungsbeträge sind innerhalb von dreißig Tagen ohne jeden Abzug zu bezahlen, sofern nicht etwas anderes schriftlich vereinbart ist. Maßgebend für das Datum der Zahlung ist der Eingang beim Verkäufer. Schecks gelten erst nach Einlösung als Zahlung. Leistet der Auftraggeber bei Fälligkeit nicht, so sind die ausstehenden Beträge ab dem Tag der Fälligkeit mit dem im §6:155 Abs. (1) des Ptk. bestimmten Verzugszins zu verzinsen; die Geltendmachung der im §6:155. Abs. (2) bestimmten Rechtsfolgen bleibt unberührt.
(5) Der Verkäufer ist berechtigt, noch ausstehende Lieferungen oder Leistungen nur gegen Voraus-zahlung oder Sicherheitsleistung auszuführen oder zu erbringen, wenn ihm nach Abschluss des Vertrages Umstände bekannt werden, welche die Kreditwürdigkeit des Auftraggebers wesentlich zu mindern geeignet sind und durch welche die Bezahlung der offenen Forderungen des Verkäufers durch den Auftraggeber aus dem jeweiligen Vertragsverhältnis (einschließlich aus anderen Einzelaufträgen, für die derselbe Rahmenvertrag gilt) gefährdet wird.
(2) Vom Verkäufer in Aussicht gestellte Fristen und Termine für Lieferungen und Leistungen gelten stets nur annähernd, es sei denn, dass ausdrücklich eine feste Frist oder ein fester Termin zugesagt oder vereinbart ist. Sofern Versendung vereinbart wurde, beziehen sich Lieferfristen und Lieferter-mine auf den Zeitpunkt der Übergabe an den Spediteur, Frachtführer oder sonst mit dem Transport beauftragten Dritten.
(3) Der Verkäufer kann – unbeschadet seiner Rechte aus Verzug des Auftraggebers –vom Auftraggeber eine Verlängerung von Liefer- und Leistungsfristen oder eine Verschiebung von Liefer- und Leistungsterminen um den Zeitraum verlangen, in dem der Auftraggeber seinen vertraglichen Verpflichtungen dem Verkäufer gegenüber nicht nachkommt. [Ptk. §6:139.§ Abs. (1)]
(6) Gerät der Verkäufer mit einer Lieferung oder Leistung in Verzug oder wird ihm eine Lieferung oder Leistung, gleich aus welchem Grunde, unmöglich, so ist die Haftung des Verkäufers auf Scha-densersatz nach Maßgabe des § 8 dieser Allgemeinen Lieferbedingungen beschränkt.
(7) Die Rücksendung mangelfreier Ware ohne gesetzlichen oder vertraglich vereinbarten Grund bedarf unserer vorherigen Zustimmung. Bei einer gesetzlich, vertraglich oder anderweitig nicht geschuldeten Rücknahme von Ware kann der Verkäufer eine Pauschale in Höhe von 25 % des Nettorechnungsbetrages der zurückgenommenen Ware als entgangenen Gewinn geltend machen. Dem Käufer bleibt der Nachweis gestattet, dass dem Verkäufer kein oder ein geringerer Schaden entstanden ist. Der Käufer hat, zusätzlich zum entgangenen Gewinn, die Kosten der Wiedereinlagerung der Ware beim Verkäufer zu tragen.
– die Lieferung und, sofern der Verkäufer auch die Installation schuldet, die Installation abge-schlossen ist,
– seit der Lieferung oder Installation sieben Werktage vergangen sind oder der Auftraggeber mit der Nutzung der Kaufsache begonnen hat (z.B. die gelieferte Anlage in Betrieb genommen hat) und in diesem Fall seit Lieferung oder Installation sechs Werktage vergangen sind, und
– der Auftraggeber die Abnahme innerhalb dieses Zeitraums aus einem anderen Grund als we-gen eines dem Verkäufer angezeigten Mangels, der die Nutzung der Kaufsache unmöglich macht oder wesentlich beeinträchtigt, unterlassen hat.
(1) Die Gewährleistungsfrist beträgt ein Jahr ab Lieferung oder, soweit eine Abnahme erforderlich ist, ab der Abnahme. [Ptk. §6:163.§ Abs. (1)]
(2) Die gelieferten Gegenstände sind unverzüglich nach Ablieferung an den Auftraggeber oder an den von ihm bestimmten Dritten sorgfältig zu untersuchen. Sie gelten als genehmigt, wenn dem Verkäufer nicht eine schriftliche Mängelrüge hinsichtlich offensichtlicher Mängel oder anderer Mängel, die bei einer unverzüglichen, sorgfältigen Untersuchung erkennbar waren, binnen zwei Werktagen nach Ablieferung des Liefergegenstandes oder ansonsten binnen zwei Werktagen nach der Entdeckung des Mangels oder jedem früheren Zeitpunkt, in dem der Mangel für den Auftraggeber bei normaler Verwendung des Liefergegenstandes ohne nähere Untersuchung erkennbar war, in der in § 2 (3) letzter Satz bestimmten Weise zugegangen ist. Auf Verlangen des Verkäufers ist der beanstandete Liefergegenstand frachtfrei an den Verkäufer zurückzusenden. Bei berechtigter Mängelrüge vergütet der Verkäufer die Kosten des günstigsten Versandweges; dies gilt nicht, soweit die Kosten sich erhöhen, weil der Liefergegenstand sich an einem anderen Ort als dem Ort des bestimmungsgemäßen Gebrauchs befindet.
(5) Bei Mängeln von Bauteilen anderer Hersteller, die der Verkäufer aus lizenzrechtlichen oder tat-sächlichen Gründen nicht beseitigen kann, wird der Verkäufer nach seiner Wahl seine Gewährleis-tungsansprüche gegen die Hersteller und Lieferanten für Rechnung des Auftraggebers geltend machen oder an den Auftraggeber abtreten. Gewährleistungsansprüche gegen den Verkäufer bestehen bei derartigen Mängeln unter den sonstigen Voraussetzungen und nach Maßgabe dieser Allgemeinen Lieferbedingungen nur, wenn die gerichtliche Durchsetzung der vorstehend genannten Ansprüche gegen den Hersteller und Lieferanten erfolglos war oder, beispielsweise aufgrund einer Insolvenz, aussichtslos ist. Während der Dauer des Rechtsstreits ruht die Verjährung der betreffenden Gewährleistungsansprüche des Auftraggebers gegen den Verkäufer. [Ptk. 6:24.§]
(1) Der Verkäufer steht nach Maßgabe dieses § 7 dafür ein, dass der Liefergegenstand frei von ge-werblichen Schutzrechten oder Urheberrechten Dritter ist. Jeder Vertragspartner wird den anderen Vertragspartner unverzüglich schriftlich benachrichtigen, falls ihm gegenüber Ansprüche wegen der Verletzung solcher Rechte geltend gemacht werden.
(3) Soweit der Verkäufer gemäß § 8 (2) dem Grunde nach auf Schadensersatz haftet, ist diese Haf-tung auf Schäden begrenzt, die der Verkäufer bei Vertragsschluss als mögliche Folge einer Vertragsverletzung vorausgesehen hat oder die er bei Anwendung verkehrsüblicher Sorgfalt hätte voraussehen müssen. Mittelbare Schäden und Folgeschäden, die Folge von Mängeln des Liefergegenstands sind, sind außerdem nur ersatzfähig, soweit solche Schäden bei bestimmungsgemäßer Verwendung des Liefergegenstands typischerweise zu erwarten sind.
(4) Im Falle einer Haftung für einfache Fahrlässigkeit ist die Ersatzpflicht des Verkäufers für Sachschäden und daraus resultierende weitere Vermögensschäden auf einen Betrag von HUF 150.000.000 je Schadensfall (entsprechend der derzeitigen Deckungssumme seiner Produkthaftpflichtversicherung oder Haftpflichtversicherung) beschränkt, auch wenn es sich um eine Verletzung vertragswesentlicher Pflichten handelt.
(7) Die Einschränkungen dieses § 8 gelten nicht für die Haftung des Verkäufers wegen vorsätzlichen Verhaltens, für garantierte Beschaffenheitsmerkmale, wegen Verletzung des Lebens, des Körpers oder der Gesundheit oder für die Produkthaftung [Ptk. 6:550-559.§].
(4) Der Käufer ist berechtigt, die Vorbehaltsware bis zum Eintritt des Verwertungsfalls (Absatz 9) im ordnungsgemäßen Geschäftsverkehr zu verarbeiten und zu veräußern. Verpfändungen und Siche-rungsübereignungen sind unzulässig.
(1) Gerichtsstand für alle etwaigen Streitigkeiten aus der Geschäftsbeziehung zwischen dem Verkäufer und dem Auftraggeber ist nach Wahl des Verkäufers der Sitz des Verkäufers oder der Sitz des Auftraggebers. Für Klagen gegen den Verkäufer ist der Sitz des Verkäufers ausschließlicher Gerichtsstand. (2) Die Beziehungen zwischen dem Verkäufer und dem Auftraggeber unterliegen ausschließlich dem Recht von Ungarn. Das Übereinkommen der Vereinten Nationen über Verträge über den internationalen Warenkauf vom 11. April 1980 (CISG) gilt nicht.
(3) Soweit der Vertrag oder diese Allgemeinen Lieferbedingungen Regelungslücken enthalten, gelten zur Ausfüllung dieser Lücken diejenigen rechtlich wirksamen ungarischen Regelungen als vereinbart, welche die Vertragspartner nach den wirtschaftlichen Zielsetzungen des Vertrages und dem Zweck dieser Allgemeinen Lieferbedingungen vereinbart hätten, wenn sie die Regelungslücke gekannt hätten.
Der Auftraggeber ist damit einverstanden, dass der Verkäufer seine persönliche Daten nach §4-5. des Gesetzes Nr. CXII. von 2011 über das Recht auf informationelle Selbstbestimmung und die Informationsfreiheit zum Zwecke der Erfüllung des Vertrags speichert und sich das Recht vorbehält, die Daten, soweit für die Vertragserfüllung erforderlich, Dritten (z.B. Versicherungen) zu übermitteln.

matches:
§ 6
§ 6
§ 6
§ 2
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
§6
§6
§6
§ 8
§6
§ 2
§ 7
§ 8
§ 8
§4


text:
2.3 A Bizottság és a Bíróság döntéseinek általános hatálya
Amíg fennállt, az Emberi Jogok Európai Bizottsága döntött arról, hogy egy ügy elfogadható-e. (l. fent) Ez a szerep, ahogy már volt róla szó, immár az egységes Bíróság bizonyos testületeire hárul. Egy azonban biztos: amennyiben ez a döntés negatív, úgy az eljárás lezárul anélkül, hogy bármilyen más jogkövetkezménnyel járna az érintett állam számára. Bizonyos esetekben ellenben az ilyen elutasító határozatok óriási jelentõséggel bírhatnak az Egyezmény értelmezése szempontjából. Kitûnõ példa erre az M. & Co. / Németország ügy, amelyben az volt a kérdés, hogy a Német Szövetségi Köztársaság megsértette-e az Egyezmény 6. cikk 2 bekezdését azáltal, hogy egy, az EK Bizottság által kiszabott pénzbüntetést végrehajtási záradékkal látott el. A Bizottság a következõ véleményen volt:
"a hatalom nemzetközi szervezetekre történõ átruházása nem ütközik az Egyezménybe, feltéve, hogy az adott szervezetben az alapvetõ jogokat az Egyezményével megegyezõ (equivalent) védelemben részesítik."
E döntése során a Bizottság behatóan vizsgálta, milyen mértékben biztosít alapjogvédelmet az EK ilyen esetekben, és elutasította a kérelmet (rationae materiae a 27. cikk (2) bekezdés alapján), mivel úgy vélte, az Európai Bíróság által biztosított jogvédelem a "megegyezõség" (equivalent) kritériumát kimerítette. Az Egyezmény e kivételesen tág értelmezésével az Emberi Jogok Európai Bírósága számára megszûnt a belsõ jogi normák felülvizsgálatának lehetõsége, amelyek a közösségi szervek normáinak puszta kivitelezéseként értendõk. Az Európai Közösségek egész területén tehát az Európai Bíróság az egyetlen bírói szerv, amely nem csak az EU szervek közösségi szerzõdésekkel kapcsolatos cselekményeit, illetve mulasztásait vizsgálja felül, hanem azok keretein belül az Egyezménnyel való összeegyeztethetõséget is.
Amennyiben a Bíróság illetékes testülete az adott esetben megállapítja az Egyezmény megsértésének tényét, az ítélet csak a felek között (inter partes) vált ki közvetlen joghatást. Az objektív erga omnes hatály hiánya ellenére ezek a döntések az 53. cikk értelmében ún. orientációs hatással bírnak az ügyben nem érintett államokra nézve, amelyek így levonhatják a saját jogrendszerükre vonatkozó tanulságokat.
Ehhez kapcsolódóan az 50. cikkre is utalni szükséges, amely a sokat vitatott kártalanítási klauzula, amelynek értelmében a Bíróság igazságos elégtételt (just satisfaction) ítél meg, ha az érintett állam jogrendszere egyáltalán nem vagy nem kellõ mértékû jóvátételt biztosít.
Az ítélet végrehajtásával kapcsolatban rengeteg probléma vetõdik fel. Mindjárt érdemes azt megvizsgálni, milyen kötelezettségeket keletkeztet valójában az említett 53. cikk és annak orientációs követelménye. A másik gond az in integrum restitutio elvi elõírásában gyökerezik, amelyet szintén az 53. cikk kíván meg, ami azt jelenti , hogy az elmarasztalt tagállam köteles ezt az Egyezménybe ütközõ állapotot megszüntetni az Egyezményt sértõ törvény módosításával, adott egyedi norma hatályon kívül helyezésével, illetve esetleg új eljárás lefolytatásának biztosításával Egyezmény ellenes közigazgatási határozat avagy bírósági ítélet esetén.
Óriási problémát jelent azonban, hogy számos állam, köztük Németország jogrendje sem teszi lehetõvé, hogy csak azért perújrafelvételre kerüljön sor, mert megállapították, hogy egy ítélet az Egyezménybe ütközik. A német alkotmánybíróság (Bundesverfassungsgericht) ezt egy hármas határozattal (ún. Pacelli határozat) meg is erõsítette, mindazonáltal az Egyezmény garanciáinak fontos elemeit vonta be az alapjogok közé a jogállamiság elve segítségével. Az alkotmánybíróság szerint az 50. cikk azt bizonyítja, hogy a szerzõdõ államokat nem lehet arra kötelezni, hogy a megismételt eljárás jogintézményét jogrendjükbe iktassák. Ez a határozat az elõírás restriktív értelmezését teszi magáévá, mint hogy a res iudicata elvet helyezi az in integrum restitutio követelménye elé, amely az 53. cikkbõl adódik.
Erre a határozatra több kritikai észrevétel is érkezett. Így például Georg Ress szerint az 50. cikk kártalanítási igényt biztosít azokban az esetekben, amikor a szerzõdõ állam nem képes teljesíteni kötelezettségeit, mivel ebben egy Egyezményt sértõ törvény megakadályozza. Az 53. cikk értelmében viszont az államok kötelesek eleget tenni a Bíróság ítéletében foglaltaknak. Egyezménysértés esetén in integrum restitutionak kell következnie, ami a jogsértõ törvény hatályon kívül helyezésének kötelezettségét vonja maga után. Az 50. cikk szerinti állapot mindössze egy köztes állapot, amely nem szolgálhat ürügyként arra, hogy a tartósan Egyezménybe ütközõ állapot fennmaradjon.
3. Alapjogok az Európai Közösségek jogában
Az emberi jogvédelem európai rendszerének másik pillére az Európa Tanács által biztosított feltételrendszer mellett az Európai Unió szabályozásában megjelenõ alapjogi védõmezõ. A közösségi jog vizsgálatakor az tûnik fel legelõször, hogy az kevésbé az emberi lényt érinti, inkább a "közösségi állampolgárt" (l. European citizenship fogalma). Az alapjogok védelmének jogi alapjait mindenesetre az Alapító Szerzõdés Preambulumában, a 2., 7., 48., 51., 52-62., 118. A, 119. és 177. cikkekben, az alapvetõ jogoknak a Közösségben való tiszteletben tartásáról és a rasszizmus, valamint az idegengyûlöletrõl szóló, 1977-ben az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által kiadott közös Nyilatkozatban találjuk.
Mivel az Európai Unió elsõsorban gazdasági szervezetként alakult, az alapító szerzõdések nem tartalmaznak olyan nevesített alapjogi katalógust mint az Európa Tanács Emberi Jogi Egyezménye. A fent hivatkozott cikkek azonban tartalmaznak néhány rendelkezést az alapjogokkal kapcsolatosan. Így feltétlenül említést érdemel a 7. cikk tilalma az állampolgárságra alapított megkülönböztetés valamennyi formájáról, vagy az 51. cikk a társadalombiztosítás területén megfogalmazott hasonló szabályozásról. A 48. cikk pedig a dolgozóknak a Közösségen belüli szabad mozgását biztosítja, eltörölve a tagállamok dolgozói közötti állampolgárságra alapított megkülönböztetést a munkára, bérezésre és egyéb munkafeltételekre vonatkozóan.
Konkrétan az emberi jogokat, szabadságokat érintõen az Európai Unióról szóló, 1991. decemberében megkötött Maastrichti Szerzõdés elsõ címe Közös rendelkezéseinek F. cikk (2) bekezdése kimondja, hogy "az Unió a közösségi jog általános alapelveként tiszteletben tartja az alapvetõ jogokat, amelyeket az 1950. november 4-én, Rómában aláírt, az emberi jogok és alapvetõ szabadságok védelmérõl szóló Európai Egyezmény garantál, és amelyek a tagállamok közös alkotmányos hagyományaiból következnek."
Az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerzõdés tartalmazza az egyes, a joggyakorlatból általános érvényû egyenjogúsági tétellé bõvített, egyenjogúságra vonatkozó garanciákat és a közös piac alapvetõ szabadságait, amelyek a személyek szabad mozgására és letelepedésére, a munkaerõ, a tõke és az áruk, valamint szolgáltatások szabad áramlására terjednek ki.
Az alapjogok EU-ban történõ érvényesülése felett viszont az Unió igazságszolgáltató fóruma, a luxembourgi székhelyû Európai Bíróság (European Court of Justice) õrködik. Tekintettel azonban arra, hogy az Unió elsõsorban gazdasági jellegû szervezet, jóval hosszabb idõbe tellett, míg ez a szerv megfelelõ joggyakorlatot hozott létre az alapjogok védelmére. Az e területen fennálló legitimációját erõsítendõ született meg a Parlament, a Tanács és a Bizottság által együttesen kiadott 1977-es Nyilatkozat, amely kiemelte a szóban forgó intézmények alapvetõ jogok iránti elkötelezettségét, és elismerte a luxembourgi Bíróság által kifejlesztett joggyakorlat általános jelentõségét a közösségi jogban. A Bizottság mindenesetre ezt a Nyilatkozatot az alapvetõ jogoknak a Közösségben való védelme megerõsítése irányában tett elsõ lépésnek tekinti. A Bíróság joggyakorlatáról azonban mindenképpen megemlítendõ ebben a vonatkozásban, hogy 1969 óta a "személy alapjogait" a közösségi jogrend íratlan általános alapelveként ismeri el.
Megoldásként merült fel, hogy az Európai Közösség - bár egyénileg valamennyi tagállama részese - csatlakozzon az Emberi Jogok Európai Egyezményéhez. Ez azonban azt a problémát veti föl, hogy egy esetleges ilyen csatlakozás összeegyeztethetõ-e a Közösséget létrehozó szerzõdéssel. Az Európai Bíróság ezzel kapcsolatban rámutatott, hogy a szerzõdés jelenlegi helyzetében a Közösségnek nincs hatásköre az Egyezményhez való csatlakozásról dönteni. A Közösség ugyanis csak átruházott hatáskörrel bír, egyáltalán nem található a szerzõdésben "az emberi jogokkal kapcsolatos törvénykezés, avagy e területen a szerzõdéskötés biztosításának jogosultsága, még akkor sem, ha a Közösségnek magának is be kell tartania az általa elfogadott egyezményekben biztosított e jogokat." Megjegyezendõ azonban, hogy, még ha meg is történik a csatlakozás, az nem csökkenti a közösségi rendszer és az Európai Egyezmény rendszere közötti átfedések veszélyét, fõként, ha a közösségi joggal egyezõ bizonyos nemzeti intézkedéseket a strasbourgi szervek az emberi jogokkal ellentétesnek ítélnek meg.
E bizonytalanságok ellenére egyértelmû, hogy az európai jogi gondolkodás nem egy olyan európai óriásszervezetbõl indul ki, amely az európai államok államiságát hivatott kisajátítani, hanem egy jogállamokból álló, emberi jogok iránt elkötelezett közösségbõl. Az európai jogtól áthatott gondolkodás ennek révén az emberi jogok védelmében jobban összekovácsolja a közös történelmi múlttal, illetve kulturális gyökerekkel rendelkezõ népeket.
4. A páneurópai rendszer
Az emberi jogvédelem európai rendszerének taglalásakor nem szabad megfeledkeznünk még egy összetevõrõl, mégpedig az Európai Biztonsági és Együttmûködési Szervezet szerepérõl. Az európai államokat, valamint az USA-t és Kanadát tömörítõ szervezet nem rendelkezik ugyan kikényszerítõ eszközökkel, melyek révén garantálni lehet a biztosított emberi jogokat, az európai béke s biztonság szavatolásán keresztül azonban mégis jelentõsen hozzájárul a keretein belül kiérlelt "emberi dimenzió" fogalmának kiteljesedéséhez. Bár ez a fogalom, amely a pluralista demokrácia, az emberi jogok és a jogállamiság elveibõl tevõdik össze, csak az 1986-1989 között megtartott felülvizsgálati konferencián merült fel, annak kidolgozását már az 1975-ös Helsinki Záróközleményben megkezdték.
Lényeges végül még megemlíteni az EBESZ kisebbségvédelem terén kifejtett erõfeszítéseit is.

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
Európai Bizottság - Európai Igazságügyi Hálózat - Igazságügyi szervezet - Magyarország
> Igazságügyi szervezet
Utolsó frissítés: 20-05-2005
Igazságügyi szervezet - Magyarország
Magyarországon az igazságszolgáltatást a Legfelsőbb Bíróság (www.lb.hu), az ítélőtáblák (Fővárosi Ítélőtábla, Szegedi Ítélőtábla, Debreceni Ítélőtábla, Pécsi Ítélőtábla, Győri Ítélőtábla), a Fővárosi Bíróság és a megyei bíróságok (összesen 20), valamint a helyi (111) és a munkaügyi bíróságok (20) látják el. Magyarországon a rendes bíróságok látják el a közigazgatási bíróságok feladatait is. Speciális területtel foglalkozó bíróságok a munkaügyi bíróságok, amelyekből 19 megyében és a Főváros (Budapest) területén egy-egy működik. A magyar bírósági rendszerben az első fokon és a fellebbviteli ügyekben másodfokon eljáró bíróságok illetékessége főszabály szerint igazodik az állam közigazgatási berendezkedéséhez.
Az eljáró bíróságok rendszere
főszabály szerint: a helyi bíróságok, amelyek székhelye nagyobb városokban található. Budapesten ún. kerületi bíróságok működnek (összesen 6), amelyek illetékességi területe a törvény által meghatározott fővárosi kerületekre terjed ki. Magyarország területén összesen 111 helyi bíróság van. a megyei illetve a Fővárosi Bíróság (összesen 20) jár el például az alábbi ügyekben:
vagyonjogi perek, amelyekben a követelés összege az 5 millió forintot (20.000 €) meghaladja; kivéve, ha a per a bontókeresettel együtt indul
szerzői és szomszédos jogi perek, iparjogvédelmi perek,
közigazgatási jogkörben eljáró személyek által hivatalos eljárásuk során okozott kár megtérítése iránti perek,
nemzetközi árufuvarozási vagy szállítmányozási szerződéssel kapcsolatos perek,
cégbejegyzés iránti eljárások,
személyhez fűződő jogok megsértése miatti perek,
értékpapírhoz kapcsolódó perek,
közigazgatási határozatok megtámadása (közigazgatási ügyek),
sajtó-helyreigazítási perek.
Másodfokon eljáró bíróságok
a helyi bírósághoz (városi, kerületi bíróság) tartozó ügyekben a megyei bíróság , a Fővárosi Bíróság,
a megyei bírósághoz (Fővárosi Bírósághoz) tartozó ügyekben az ítélőtábla
A megyei bíróság első fokon eljáró tanácsa természetesen különbözik a fellebbviteli eljárásban eljáró tanácsok összetételétől.
Felülvizsgálati eljárás: Legfelsőbb Bíróság jár el a jogerős ítélet ellen benyújtott felülvizsgálati kérelem alapján indult eljárásban. A Legfelsőbb Bíróság a megtámadott határozatot megváltoztathatja és megsemmisítheti. Székhelye Budapesten van.
Az első fokon eljáró bíróság általában egy hivatásos bíróból áll, de törvény meghatározhat olyan pereket, amelyekben az eljáró bíróság egy hivatásos bíróból és két ülnökből áll. Az ülnököket a helyi önkormányzatok képviselői választják. az eljárásban a hivatásos bírákat és az ülnököket ugyanazon jogok illetik meg és ugyanazon kötelezettségek terhelik.
A másodfokon (Fővárosi Bíróság, megyei bíróságok és az ítélőtáblák) eljáró bírósági tanács három hivatásos bíróból áll.
A Legfelsőbb Bíróság a felülvizsgálati eljárás során három hivatásos bíróból álló tanácsban ítélkezik.
Melyik bírósághoz kell fordulni?
Amennyiben keresetlevelet kíván benyújtani egy magyar bírósághoz, úgy azt az alperes lakóhelye szerinti első fokú bírósághoz kell küldenie.
gyermek elhelyezésével kapcsolatos ügyekben a gyermek lakóhelye szerinti bíróság is eljárhat,
az ingatlanra vonatkozó perek az ingatlan fekvése szerinti bíróság előtt is indíthatóak,
ha gazdasági társaságok között kötött szerződésből eredő követelést kíván érvényesíteni, a szerződéskötés vagy a teljesítés helye szerinti bírósághoz is benyújtható a keresetlevél,
kártérítési per a károkozás helye szerinti bíróság előtt is megindítható,
váltóra alapított követelés a váltó fizetési helye szerinti bíróság előtt is indítható,
Hogyan tudható meg az illetékes bíróság címe?
Keresse fel a www.birosag.hu honlapot, ahol valamennyi magyar bíróság megtalálható. Kérjük, használja a kereső funkciót a www.birosag.hu/illetekesseg alatt, a keresett település nevének beírása után a rendszer tájékoztatja Önt az általános illetékességgel rendelkező bíróság elérhetőségeiről. A budapesti kerületi bíróságok címeiről kérjük, hogy a www.fovarosi.birosag.hu honlapon keresztül szíveskedjék tájékozódni.
« Igazságügyi szervezet - Általános információk | Magyarország - Általános információk »

matches: Bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
IV/01905/2016
. IV/01905/2016
Az ügy tárgya: a Kúria Kfv.III.37.112/2016/12. számú ítélete elleni alkotmányjogi panasz (építési engedély kiadása)
Az indítványozó - az Abtv. 27. §-a alapján - a Kúria Kfv.III.37.112/2016/2. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól.
Az indítványozó előadta, hogy ingatlanával szomszédos építési telekre építési engedélyt adtak ki mélygarázs építése céljából. A mélygarázs építéséhez szükséges kihorgonyzást az indítványozó lakását is magába foglaló társasház alatt volt szükséges végezni, ami több tonna beton és acélhuzal beépítését jelentette.
Az indítványozó fellebbezéssel élt a közigazgatási hatóság határozata ellen, amely elutasította azt. A bíróság a keresetét elutasította, a Kúria a döntést helybenhagyta.
Az indítványozó álláspontja szerint a támadott bírósági döntés sérti az Alaptörvény XIII. cikk (1) bekezdése szerinti tulajdonhoz való jogát, mivel ingatlanának egy része tekintetében egyes tulajdonosi részjogosítványait nem gyakorolhatja, valamint további korlátozásokat kell eltűrnie a jövőben..
Kúria Kfv.III.37.112/2016/12. számú ítélete, Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.30.518/2015/15. számú ítélete
IV_1905_2_2016_indkieg.pdf IV_1905_0_2016_indítvány_anonim.pdf
A határozat száma: 3074/2017. (IV. 19.) AB végzés
2017.04.04 16:00:00 2. öttagú tanács
3074_2017 AB végzés.pdf
Az Alkotmánybíróság a Kúria mint felülvizsgálati bíróság Kfv.III.37.112/2016/12. számú ítélete, valamint a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.30.518/2015/15. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
[1]	1. Az indítványozó alkotmányjogi panasz indítványt nyújtott be az Alkotmánybírósághoz az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a alapján.
[2]	Az indítvány arra irányult, hogy az Alkotmánybíróság állapítsa meg a Kúria mint felülvizsgálati bíróság Kfv.III.37.112/2016/12. számú ítélete, valamint a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.30.518/2015/15. számú ítélete alaptörvény-ellenességét, és semmisítse meg azokat.
[3]	A panasz alapját képező ügyben egy budapesti IX. kerületi ingatlan tulajdonosa (egy ingatlanberuházó kft.) építési engedélyt kért egy kétszáz szobás, hat emeletes, négy pinceszintből és földszintből álló szálloda építésére. Az alapozáshoz és a föld alatti szintek építéséhez résfalas munkagödör-körülzárás szükséges, aminek a kialakításához, a falak lehorgonyzásához ideiglenesen fúrólyukakkal az indítványozó ingatlana alatti föld mélyének igénybevételére is sor kell kerüljön. Ezekbe a fúrólyukakba helyezik el a kihorgonyzáshoz szükséges segédszerkezetet. A betonnal kitöltött furatok a továbbiakban az indítványozó résztulajdonában álló épület alatti földben maradnak. Az ilyen technikát is igénylő építést engedélyezte az elsőfokú hatóság, amelyet Budapest Főváros Kormányhivatala helybenhagyott.
[4]	Az indítványozó keresettel támadta ezt a határozatot arra hivatkozással, hogy a kihorgonyzáshoz az engedélyt nem lett volna szabad kiadni, mivel ez a tevékenység a szomszédos ingatlanon történik, amelynek ő is részben tulajdonosa. A tulajdonosi hozzájárulás is részben hiányzik az építési engedélyhez, hiányzik továbbá a környezeti egyeztetés, az építést pedig akadályozza a benapozottság hiánya. A kereseti előadás szerint változik a talajvízszint és az építési engedély kiadásakor egyéb környezeti hatásokat sem vettek figyelembe. A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság a 10.K.30.518/2015/15. számú ítéletével a keresetet elutasította. Indokolása szerint a lehorgonyzás használja ugyan a szomszédos ingatlant, de nem tekinthető építési munkának, mert a Ptk. hatálya alá tartozik, emiatt pedig az építési engedély kiadásának akadálya nem volt. Egyebekben a döntés megfelelt a jogszabályoknak, eleget tett a szakhatósági előírásoknak.
[5]	A jogerős ítélet ellen az indítványozó felülvizsgálati kérelmet nyújtott be arra hivatkozással, hogy az alapozás megerősítése és a kihorgonyzásos technika építési tevékenységnek minősül, ami egyúttal a talaj szerkezetét is megváltoztatja, és ez számára hátrányos lehet. Hivatkozott arra, hogy van olyan társasházi lakó, aki nem kapta kézhez a társasház tulajdonosai közül az építési határozatot. Állította, hogy a kihorgonyzásos technika alkalmazása építési engedély köteles tevékenység. A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.30.518/2015/15. számú ítéletét hatályában fenntartotta. Indokolása szerint az ideiglenes talajhorgonyok nem illeszthetők az építmény definíciójába, ezért a szomszédos ingatlanon nem minősül építési engedélyköteles tevékenységnek a talajhorgonyok kialakítása. Az pedig, hogy a szomszédos ingatlan valamely lakója nem kapta meg az építési határozatot, olyan kérdés, amelyet az érintett fél sérelmezhet, az indítványozó azonban nem.
[6]	2. Az indítványozó ezt követően fordult az Alkotmánybírósághoz. Alkotmányjogi panaszában kérte a Kúria mint felülvizsgálati bíróság Kfv.III.37.112/2016/12. számú ítélete, valamint a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.30.518/2015/15. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését.
[7]	Az indítványozónak az alkotmányjogi panaszban kifejtett érvelése szerint az idegen ingatlan alatt véglegesen bennmaradó kihorgonyzási segédszerkezet alkalmazása azt eredményezné, hogy az ingatlan jelenlegi és jövőbeli tulajdonosai nem tudnak mélygarázst építeni, ami a tulajdonnal való rendelkezés korlátozását is jelentené. Az építtető által idézett tanúra hivatkozva előadja, hogy a kivitelezés révén a már meglévő – az indítványozó lakását is tartalmazó – ingatlan talajszerkezetének eredeti állapota vissza nem állítható módon megváltozik, a 14 darab horgonyt – funkciójuk elvesztése után – nem lehetséges eltávolítani indítványozó ingatlanáról, ráadásul több olyan módszer is létezik (pl. milánói módszer vagy a födém alatti építés módszere), amellyel az indítványozó ingatlanán való építés nélkül is megvalósítható lenne a résfal kialakítása, de ezeket még csak nem is modellezték gazdaságossági szempontok miatt.
[8]	Ezért az ítéletek szerinti megvalósítás aránytalan és szükségtelen mértékben veszi igénybe az indítványozó ingatlanát, csorbítva ezzel az Alaptörvényben biztosított tulajdonhoz való jogát. Létezik ugyanis olyan mód, amellyel az építtető nemhogy enyhíthetné a panaszos tulajdonjogában esett sérelmet, hanem az teljesen elkerülhető is lenne. Az ezirányú érveit a közigazgatási hatósági eljárásban és a bírósági eljárásban teljességgel figyelmen kívül hagyták. Jelen esetben a tulajdonjog korlátozása – a panaszos ingatlana felhasználhatóságának nagybani csökkenése, vagyis az azzal való rendelkezési lehetőségek nagymértékű beszűkülése – nem szolgál közérdeket, hiszen annak oka a másik telken építeni szándékozó cég üzleti érdeke, profitra való törekvése, amely még önmagában nem tenné alaptörvény-ellenessé a panaszos tulajdonjogába történő beavatkozást – hiszen a profitra törekvés legitim és alkotmányos cselekmény egy alkotmányos piacgazdaságban –, ám a jelen ügyben a szükségesség-arányossági tesztet nem alkalmazták megfelelően.
[9]	Az indítványozó kérte, hogy az Alkotmánybíróság hívja fel a végrehajtás felfüggesztésére a bíróságot, ha ugyanis megkezdődik a per tárgyát képező építkezés, úgy az alkalmazott építési technika visszafordíthatatlan és helyrehozhatatlan károkat okozhat a panaszos ingatlanában.
[10]	3. Az Alkotmánybíróságnak az Abtv. 56. § (1) bekezdése alapján mindenekelőtt azt kellett vizsgálnia, hogy az indítvány megfelel-e a törvényben foglalt befogadási feltételeknek, és így alkalmas-e az érdemi elbírálásra. E vizsgálat során az Alkotmánybíróság az alábbi következtetésekre jutott.
[11]	Az Abtv. 29. §-a értelmében az alkotmányjogi panasz a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség, vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés esetén fogadható be. Ez a feltétel a jelen ügyben benyújtott panasz vonatkozásában nem teljesült.
[12]	Az indítványozó alkotmányjogi panasza a bírósági döntéseknek nem alkotmányossági, hanem törvényességi szempontú és ténykérdésekben való felülvizsgálatára irányul. A bíróságok eljárásában eldöntendő jogértelmezési, illetve ténykérdések felülmérlegelésére ugyanakkor az Alkotmánybíróságnak nincs hatásköre, tartózkodik annak vizsgálatától, hogy a bírósági döntések indokolásában megjelölt bizonyítékok és megjelenő érvek megalapozottak-e, mint ahogy azt sem vizsgálja, hogy a jogalkalmazó helytállóan értékelte-e az eljárásban beszerzett bizonyítékokat és előadott érveket {3309/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [5]; 3315/2014. (XI. 21.) AB végzés, Indokolás [16]; 3014/2015. (I. 27.) AB végzés, Indokolás [14]; 3029/2013. (II. 12.) AB végzés, Indokolás [16]; 3027/2014. (II. 17.) AB végzés, Indokolás [20]; 3168/2013. (IX. 17.) AB végzés, Indokolás [13]}.
[13]	Az indítványozó az ügyben a hatóságok és a bíróságok által eldöntött tényeket vitatta, hogy ti. az építési beruházás helyreállítható módon változtatja-e meg az ő ingatlanát, ellehetetleníti-e a későbbi építkezési munkák elvégzését, a mélygarázs kivitelezésével megváltozik-e az ingatlanának a szerkezete, megbontja-e a ház statikáját, lehet-e majd később garázst építeni az ingatlana alá, illetve létezik-e olyan más építési technológia, amely lehetővé teszi, hogy a mélygarázst úgy építsék meg, hogy az semmilyen módon nem nyúlik át, nem érinti az indítványozó ingatlanát.
[14]	Ezeknek a szakkérdéseknek a megvizsgálására és megválaszolására a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság ítéletében sor került. A bírósági ítélet szerint a megismételt eljárásban az építtető az építési munkálatok tekintetében megváltoztatta az alkalmazandó technológiát, és az engedélyes tervekben eredetileg tervezett jet grouting talajszilárdítási technológia helyett olyan más megoldás került megtervezésre (nevezetesen résfalas munkagödör körülzárás), hogy a határoló szerkezet az építtetői telekingatlanon belül kerüljön kialakításra, a szomszéd épület alapozását és felszerkezetét ne érintse. A horgonyok – a bírósági ítélet szerint is – ugyan véglegesen bent maradnak a földben, de a résfal létesítését követően semmiféle funkciójuk nem lesz, az indítványozó ingatlanának jövőbeli hasznosíthatósága vagy bármilyen jövőbeli építkezés szempontjából akadályt, korlátot nem jelentenek.
[15]	A bíróság a rendelkezésre álló munkatér határolási tervfejezet és a meghallgatott tanú nyilatkozata alapján kétséget kizáróan igazoltnak látta azt a körülményt, hogy a horgonyok az építmény tartószerkezeti rendszerére, tartószerkezeti elemeire hatást nem gyakorolnak, illetve – annak ellenére, hogy a horgonyok végleges jelleggel a földben maradnak – méretükre, jellegükre, valamint a funkció és érzékelhető környezeti hatás hiányára tekintettel engedélyköteles építménynek nem tekinthetők. A közigazgatási és munkaügyi bíróság elfogadta az építtető azon álláspontját, hogy a horgonyzás kizárólag kivitelezési kérdés, az engedélyezési eljárásnak önmagában nem tárgya, az építési engedéllyel érintett építési tevékenységhez kapcsolódik, és a szomszédos ingatlant semmilyen építésjogilag releváns módon nem érinti. A bíróság kiemelte, hogy a résfalas munkatér határolás építési segédszerkezeteként minősíthető ideiglenes talajhorgonyok nem illeszthetők be a törvény szerinti „építmény” definíciójába, nem minősíthetők az idegen ingatlant érintő építési engedélyhez kötött építési tevékenységnek. A Kúria mint felülvizsgálati bíróság pedig ezt a jogértelmezést megerősítette.
[16]	Az indítványozó a bíróságoknak a fenti kérdésekben elfoglalt álláspontját kérdőjelezte meg, ebből pedig az következik, hogy az indítványozó valójában nem a bíróságok sérelmezett ítéleteinek alkotmányossági vizsgálatát kérte, hanem azt kívánta elérni, hogy a tényállás megállapítása, valamint a tények értékelése, és az abból levont következtetések tekintetében elfoglalt bírói álláspontot változtassa meg az Alkotmánybíróság. Az Alkotmánybíróság viszont a bírói döntéseket kizárólag alkotmányossági szempontból vizsgálhatja, az alkotmányjogi panasz intézményén keresztül is kizárólag az Alaptörvényt és az abban elismert jogokat oltalmazza {lásd: 3325/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [13]}.
[17]	Az Alkotmánybíróság megítélése szerint törvényértelmezési és nem alkotmányossági kérdés annak megítélése, hogy meddig terjed a föld alatti földtest hasznosítási lehetőségeinek – és ezáltal az ezen fennálló tulajdonjog – határa [Ptk. 5:17. § (1) bekezdés], továbbá az is, hogy mi tekinthető a Ptk. 5:25 § (2) bekezdése szerinti „szükséges mértéknek” a szomszédos föld igénybevétele során.
[18]	Egy ilyen szomszédjogi vita eldöntése nem az építésügyi hatóság döntési kompetenciájába tartozó kérdés, azt csak polgári bíróság döntheti el polgári jogi jogvita keretében, ezért ennek helyes megítélése a jelen alkotmányjogi panaszindítvánnyal támadott bírói döntések vonatkozásában nem képezhette vizsgálat tárgyát. A közigazgatási és munkaügyi bíróság ítélete is utal arra, hogy az építésügyi hatóság engedélye az építési munkával kapcsolatos polgári jogi igényt nem dönti el, az építtető pedig a kivitelezés során okozott károkért a Polgári Törvénykönyvben foglaltak szerint felel.
[19]	Az indítványozó által előrevetített – és a puszta spekuláción túl érdemben alá nem támasztott – negatív következmények (így a ház statikájának megbontása vagy a jövőbeli garázsépítés ellehetetlenülése) önmagukban nem vetnek fel alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdést vagy a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenességet.
[20]	Az Alkotmánybíróság az Abtv. 27. §-ában szabályozott hatáskörében eljárva a bírói döntés és az Alaptörvény összhangját biztosítja. Ebből következően a bírói döntés alaptörvény-ellenességének vizsgálata során az Alkotmánybíróság tartózkodik attól, hogy a bíróságok felülbírálati jogköréhez tartozó szakjogi kérdésekben állást foglaljon {7/2013. (III. 1.) AB határozat, Indokolás [38]}. Az Alkotmánybíróság szerint szakjogi és nem alkotmányossági kérdés annak eldöntése, hogy az ilyen beavatkozáshoz kell-e az érintett illetve a társasház hozzájárulása.
[21]	Az indítványozó a bírósági keresetében kifejtette, hogy a szomszédos épület alakjainak megerősítéséhez és a telekhatáron átnyúló résfal megerősítéséhez a szomszédos épület valamennyi tulajdonosának és a közkert tulajdonosának a hozzájárulása is szükséges. Az ndítványozó hivatkozott az elsőfokú hatóság egyik levelére, amely ezt a követelményt egyértelműen tartalmazta, valamint az – indítvány elbírálásakor már nem, de az alapeljárásában még hatályos – 193/2009. (IX. 15.) Korm. rend. 18. § (2) bekezdés b) pontjára, amely az építési jogosultság igazolása körében akként rendelkezik, hogy idegen tulajdonban lévő ingatlanon történő építési tevékenység végzése esetén az a) pontban meghatározottakon túlmenően valamennyi, az ingatlannal rendelkezni jogosult hozzájáruló nyilatkozatával, vagy az ezt pótló bírósági határozattal kell igazolni az építési jogosultságot. Az indítványozó a keresetében még azt is kifogásolta, hogy az épület alap-megerősítésének tárgyában csak társasházi közgyűlési határozat létezik, de a jogszabály által előírt valamennyi tulajdonostárs által megadott hozzájáruló nyilatkozat nem áll rendelkezésre.
[22]	A közigazgatási és munkaügyi bíróság az ítéletében ugyanakkor kellően megindokolta, hogy miért nem volt feltétel az építési tevékenység végzésére való jogosultság igazolása a jogorvoslati eljárás során (ti. a jogorvoslati eljárás során alkalmazandó 312/2012. (XI. 8.) Korm. rend. szabályai az építési jogosultság igazolásának a kérdését már nem vonták be az építésügyi hatósági engedélyezési eljárás kötelező vizsgálati körébe, már nem volt feltétel az építési tevékenység végzésére való jogosultság igazolása.)
[23]	Az indítvány tehát ebben a részben sem vetett fel alapvető jelentőségű alkotmányjogi kérdést, illetve nem mutatott rá a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenességre.
[24]	4. Az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panasz befogadhatósági vizsgálata során – a fentiekre tekintettel – arra a következtetésre jutott, hogy az alkotmányjogi panasz nem felel meg az Abtv. 29. §-ában foglalt befogadhatósági feltételeknek. Az Alkotmánybíróság ezért az alkotmányjogi panaszt az Ügyrend 30. § (2) bekezdés a) pontja alapján, figyelemmel az Abtv. 56. § (3) bekezdésében előírtakra is, visszautasította.
[25]	5. Tekintettel arra, hogy az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt visszautasította, a bírósági határozat végrehajtásának felfüggesztésére irányuló kérelem tárgyában mellőzte a döntéshozatalt.
. 3074/2017. (IV. 19.)

matches: Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria Bíróság Kúria bíróság Bíróság Kúria bíróság Bíróság Bíróság Kúria Bíróság Kúria bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Devizajogi Tájékoztató | Jog és Igazság Mozgalom Civil Társaság
1. EURÓPAI PARLAMENT 0153/14 SZÁMÚ PETÍCIÓ.
Tárgya a deviza alapú jogviszony tőkepiaci tartalma uniós alapjogi és tételesjogi normákat sértő rendelkezéseinek ügye. A petíciós bizottság – adósok jogi képviselőjének észrevételei – mellett kétszer tárgyalta az ügyet és végül az Európai Unió Bizottságának álláspontjára helyezkedett, amely szerint a jogvitában állásfoglalás a folyamatban lévő C-312/14 számú uniós bírósági eljárásban hozandó döntés képezheti és a tőkepiaci összefüggés alapvetően az adósok által a nemzeti/tagállami bíróságok előtt érvényesíthető igény.
2. EURÓPAI UNIÓ BÍRÓSÁGA C-312/14 ELJÁRÁS.
Tárgya a deviza alapú kölcsönügyeletek tőkepiaci irányelv alá tartozásának jogvitás kérdése. Bankok mellett beavatkozó kormányok: Magyarország Kormánya, Lengyelország Kormánya, Egyesült Királyság Kormánya, Németország Kormánya, Európai Unió Bizottsága. Főtanácsnok 2015.09.17. előterjesztett (inkább hitelmegállapodásnak minősítő) kedvezőtlen indítványa után az adósok jogi képviselője eljárásjogi kifogásokkal élt a főtanácsnok és az előadó bíró mulasztásai miatt, valamint indítványozta felvilágosításért az előterjesztő tagállami bíróság megkeresését és a indítványozta a szóbeli szakasz újbóli megnyitását. Hivatalvezető minap érkezett tájékoztatása szerint kellő időben értesítést nyújtanak az uniós előzetes döntéshozatali eljárás további sorsáról.
3. ÁLLAMPER – ÁLLAM/BANKSZÖVETSÉG FORINTOSÍTÁSI MEGÁLLAPODÁS ÉRVÉNYTELENSÉGE.
A rendkívül összetett és nemzetközi joggal is átszőtt kereset tárgyalása ügyében a PKKB megállapította hatáskörének hiányát és áttette a Fővárosi Törvényszékre, aki szintén megállapította hatásköre hiányát, így a Fővárosi Ítélőtábla kijelölte a PKKB bíróságot a kereset tárgyalására, amely új bíró kijelölése után nem bírósági útra tartozó ügynek minősítette, amely végzés ellen a Fővárosi Törvényszéken fellebbezés elbírálása jelenleg is folyamatban van.
4. MNB+BANK ELLENI ADATVÉDELMI ELJÁRÁS.
Tárgya az adósok deviza alapú kölcsönszerződéséhez tartozó deviza forrás, mint az adós személyes gazdasági adatának kiadása. Az eljárás peren kívüli szakaszban tart az MNB+BANKOK válaszai megérkezése után indul a monstre adatvédelmi per. Az eljárás tétje nagy. Az uniós jogi normák (és azt implementáló magyar jogszabályok) alapján megállapítható a devizaforrás ügyfélhez kötése. Kúria 6/2013 ugyanakkor lehetetlennek és szükségtelennek ítéli a devizaforrás vizsgálatát, ami uniós jog elsőbbségének (szupremáciájának) tételébe ütközik, ezért a tagállami bírónak a Kúria ezen álláspontját figyelmen kívül kell hagyni. A folyósító bank és partnere között a devizaforrást előállító rövid fx-swapok és hosszú Cross Currency Interst Rate Swapok tőkepiaci műveletek, melyeket ügyfél beazonosításra alkalmas módon kell jelenteni/nyilvántartani. Az MNB (PSZÁF jogutód) a Kúria álláspontjára helyezkedik, miszerint nem kell a devizaforrást vizsgálni. A PBT is téves alapokon jár el amikor a devizaforrás vizsgálatát azzal utasítja el, hogy a bankok deviza vagyontömeget és nem az egyedi ügyfél devizaforrását kezelik. Nagyon komoly jogi tévedésről van szó és remélhetőleg “csak” tévedésről. Döntés polgári adatvédelmi perben a törvényszéken és jogorvoslatain történik, szükség esetén folytatása Luxembourgban, Strasbourgban és New Yorkban lehet.
5. DEVIZAPEREK.
A felfüggesztés hatálya alatt álló semmisségi perek folytatásához benyújtandó érvénytelenség jogkövetkezményei levonásának – milyen jogkövetkezmény előírt megjelölése – és határozott összegben történő meghatározása törvényben előírt kötelező keresetmódosítás ügyében “forrásban” lévő bírói gyakorlattal találkozunk mind a jogelvek, mind a számszerűség tekintetében. A “bírói színes” ismertetése nélkül és a régi Ptk. 237.§ (2) alkalmazásában az 1/2010 PK véleményre és az új Ptk. jogfejlesztő rendelkezéseire lehet alapozni. A fentiek igazak az új indítású semmisségi perekre is azzal, hogy itt már az érvénytelenségi okok letisztultabb tárháza állhat rendelkezésre, amit a felfüggesztett perekben fennálló keresetmódosítás korlátai miatt már nem lehetett érvényesíteni.
Nemzeti Választási Bizottság megtagadta annak a népszavazási kérdésnek a hitelesítését, hogy a deviza alapú kölcsönszerződések folyósítási árfolyamának emelkedéséből származó deviza árfolyam-különbözet terhét a hitelező pénzügyi intézmények viseljék. Álláspontja szerint egyrészt az árfolyamkockázatot csak egyedi perekben lehet kiiktatni, törvény útján nem, mert ha világos és érthető volt az adós számára, akkor a szerződés nem érvénytelen, ezért nem állnak fenn a bírósági szerződésmódosítás, ezzel a szerződés törvényi módosításának feltételei. Nézetem szerint ha az árfolyamkockázat viselési feltétel világos és érthető volt is az adós számára, akkor is helye van a szerződés törvényi módosításának, mivel a szerződés változatlan – deviza árfolyam-különbözet terhével történő – fenntartása az adós fél (1) lényeges jogos érdekét sérti, a deviza árfolyam-különbözet (2) nem volt ésszerűen előrelátható és (3) túlmegy a normális változás kockázatán, valamint a (4) lényeges körülményváltozás társadalmi méretű, továbbá (5) szerződések nagy tömegét érinti, ezért fennállnak a bírósági szerződésmódosítás, ezzel a szerződés törvényi módosításának feltételei. Megjegyzem, hogy a 2009. évi CLXII. törvény 2015. február 1-től hatályos 21/A.§-ával termékben tartott deviza alapú hitelek adósait is – a Svájci Jegybank döntése nyomán – súlyos árfolyamkockázat/árfolyamveszteség érte, ezért is a devizaalapú kölcsön terméknek nemcsak a visszaszorítása, hanem kiszorítása/megszüntetése indokolt. NVB határozata a Kormány kérdésére adott 8/2014. (III.20.) AB határozattal (a továbbiakban: AB) ellentétes, mivel a fenti körülmények fennállnak. Ehhez képest az NVB tévesen hivatkozik a 2/2014. PJE 1. pontjára, amely a világos és érthető árfolyamkockázati feltételek esetén a szerződést érvényesnek tekinti és a semmisségét csak a nem világos és nem megfelelő árfolyam-kockázati tájékoztatás esetén engedi meg. Prof. Dr. Patyi András NVB elnök által jegyzett határozat dogmatikai tévedésben szenved. A deviza alapú szerződések AB határozattal értelmezett törvényi szerződésmódosítása a régi Ptk. 226.§ (2), új Ptk. 6:60.§ (2) és a bírósági szerződésmódosítás régi Ptk. 241.§, új Ptk. 6:192.§ alapjain áll, ehhez képest az NVB által felhívott tisztességtelen feltétel semmissége [régi Ptk. 209/A. (2), új Ptk. 6:103.§ (3)] rendszertani értelmezésében és jogkövetkezményeiben sem szerződésmódosítás. E tekintetben az NVB még logikai ellentmondásban is van, mivel érvénytelen szerződést/feltételt bírósági úton módosítani nem lehet, vagyis a 2/2014 PJE 1. pont alkalmazásában főszabály a világos és érthető, ezért érvényes szerződés/feltétel és csak kivételes (az adós általi bizonyítottsága esetén) az érvénytelen szerződés/feltétel. A szerződések árfolyamkockázat viselési feltételei érvényesek mindaddig, amíg részleges/teljes érvénytelenségét bíróság jogerősen meg nem állapította. A fentiekből tehát az következik, hogy a népszavazási kezdeményezés/kérdés a megkötött és érvényes deviza alapú kölcsönszerződések árfolyamkockázat viselési feltételét kívánja módosítani és nem azért mert érvénytelen lenne, hanem azért mert fennállnak a clausula rebus sic stantibus alkalmazásának az NVB határozat 3. oldalának harmadik tartalmi bekezdésében foglalt ténybeli és a fentiekben (1)-(5) számozással jelölt és az AB 8/2014. (III.20.) határozatában foglalt feltételei, ezért a népszavazási kérdéssel elérni kívánt jogalkotás nem ütközhet az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében foglalt jogbiztonság elvére figyelemmel az M) cikk (2) bekezdésébe, ezzel az Alaptörvény 8. cikk (3) bekezdés a) pontja alá sem vonható. NVB határozata nagyon messziről indít és tévesen dönti el egy olyan kérdés hitelesítésének megtagadását, amelyben már több jogalkotás történt [2014. évi XXXVIII., 2014. évi XL., 2014. évi LXXVII., 2015. évi CXLV. törvények] és ezek közül éppen a 2014. évi LXXVII. törvény 10.§, 15.§ rendelkezett az adósokat terhelő tartozások előírt deviza árfolyamon történő forintosításáról. A népszavazási kérdés a folyósítási árfolyam és ezen törvényben foglalt árfolyam közötti tartozás hitelező általi viseléséről is szól, ezért ha a tárgyban már lehetett alkotni olyan törvényt, amely a deviza árfolyam-különbözet terhét egyoldalúan az adósokra telepíti, úgy annak sem lehet alaptörvényi vagy jogszabályi akadálya, hogy az Országgyűlés az adósokra telepített teher viselését a hitelezőre áttelepítse, mivel ezen bírósági szerződésmódosításnak megfelelő törvényi szerződésmódosítás feltételei fennállnak. A népszavazás éppen ezen teher áttelepítését kívánja kikényszeríteni. A Kormány törvényjavaslatára hozhatott az árfolyamkockázat pénzügyi terhének viselésére egyoldalúan az adósokat terhelő, ezért az Alaptörvény 8. cikk (3) bekezdés a) pontjába nem ütköző törvényt, úgy az árfolyamkockázat áttelepítésének népszavazással elérhető jogalkotása sem ütközhet az Alaptörvény 8. cikk (3) bekezdés a) pontjába. NVB határozat másik indoka szerint a kérdés nem egyértelmű, mert belőle nem tűnik ki hogy a törvény után megkötendő, vagy a már megkötött avagy a megszűnt szerződésekre terjed ki. Az elutasítás ezen indoka ténybelileg és jogilag is megalapozatlan. A devizaalapú kölcsönszerződés fogalma a jogrendszerben definiált: devizában nyilvántartott vagy devizában nyújtott és forintban törlesztett hitel- vagy kölcsönszerződés, pénzügyi lízingszerződés [1996. évi CXII. tv. 200/A.§ (1)., 2014. évi LXXVII. tv. 2.§ (1) c)., 2009. évi CLXII. tv. 21/A.§]. A törvényi szerződésmódosítás időbeli hatálya is definiált: “Jogszabály a hatályba lépése előtt megkötött szerződések tartalmát kivételesen változtathatja meg” [régi Ptk. 226.§ (2)]; “Ha jogszabály a hatálybalépése előtt megkötött szerződések …” [új Ptk. 6:60.§ (2)], vagyis a kérdést – a különbségtétel nélküli tartalmára is tekintettel – csak és úgy lehet értelmezni, hogy a hatályba lépése előtt megkötött valamennyi devizaalapú kölcsönszerződés módosítására kell érteni függetlenül attól, hogy mikor kötötték és fennáll-e vagy megszűnt. A törvényi definíciókra tekintettel a jogalkotói egyértelműség fennáll. Nevezetesen a kérdésből egyértelmű, hogy az Országgyűlést jogalkotási kötelezettség terheli és olyan törvény jogalkotása, amely a hatályba lépése előtt megkötött valamennyi devizaalapú kölcsönszerződés folyósítási árfolyamának emelkedéséből eredő deviza árfolyam-különbözet terhének a hitelező pénzügyi intézmények általi viselését előírja. “Egyetért-e Ön azzal, hogy” a deviza alapú hitelek deviza árfolyam-különbözetét a pénzügyi intézmények viseljék, erre csak egyértelmű igen vagy nem válasz adható, ezért megfelel a választópolgári egyértelműség szabályának arra is figyelemmel, hogy a fogyasztók számára kockázatos devizaalapú hiteleket a társadalom családjai tömegesen viselik, ezért családjaik és azok révén az egész társadalmat átszövő probléma okán ennek a tehernek a pénzügyi intézmények általi viselését előíró szabály megalkotása a választópolgár számára nemcsak egyértelmű, hanem tiszta, világos, a magyar nyelv szabályai szerint is megérthető kérdés. NVB által az indokolásában kifejtett további részletkérdések nem a népszavazási kérdésre tartoznak, hanem az Országgyűlésnek a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény szabályai alapján más törvényekkel való összhang megteremtése körébe tartozó feladata azzal, hogy a népszavazási kérdés a jogalkotás (törvény) főtárgyát dönti el, míg a részletkérdések meghozatalában az Országgyűlés a kérdés alapulvételével alakítja ki a szabályozási tartalmat (kérdés a részletszabályozás tartalma tekintetében is köti) és folytatja le a jogilag szabályozott jogalkotási eljárását. Kúria előtt a fent írt indokoláson alapuló felülvizsgálati kérelem egyfokozatú jogorvoslattal élek és elutasítása esetén nemzetközi bírósághoz (Strasbourg) fordulok alapvető szabadságjog nemzetközi egyezményt sértő korlátozása miatt.
Az látható, hogy a deviza érdekvédelem továbbra is színes képet mutat és “szerencsére” a jogszakmai szempontok és alátámasztás került előtérbe. Azt is látni kell, hogy a deviza jogalkotás befagyott. A törvényhozó/végrehajtó/igazságszolgáltató hatalom az árfolyamrés és egyoldalú kamatemelés – mint a törvényi elszámolásokból tényszerűen kiderült – nem számottevő összegének visszafizetésén felül – az árfolyamkockázat viselés forintosítási törvényben foglalt törvényesítésével – mondjuk ki – nem segített és nem kíván segíteni a devizahiteleseken. A devizahiteles polgári jogvédő mozgalmakat a nem távoli jövőben és vélelmezhetően egy jelenleg nem látható “szikra” tudja és fogja lángra lobbantani. A szikra bennünk van, akik az igazság fáklyájának nehéz terhét cipeljük. A devizahiteles igazság pillanata azonban – senkinek ne legyen kétsége – el fog jönni, ehhez a polgári jogvédő mozgalmak olyan szakértőinek összefogására van szükség, akik a közhatalommal szemben megvívandó “jogpolitikai vetélkedő” megvívásához kellő szakértelmet nyújtanak.
Kommentár: dr. Kriston István, a Jog és Igazság Mozgalom Civil Társaság törvényes képviselője

matches: bíróság Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria