text:
T‑61/16. P. sz. ügy
„Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A Master európai uniós ábrás védjegy bejelentése – Coca–Cola korábbi európai uniós ábrás védjegyek és C korábbi nemzeti ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – A korábbi védjegyek jóhírnevének tisztességtelen kihasználása – A bejelentett védjegyet tartalmazó megjelölés Unión kívüli, kereskedelmi forgalomban való használatával kapcsolatos bizonyítékok – Logikai következtetések – Korábbi határozat Törvényszék általi hatályon kívül helyezését követően hozott határozat – A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése és 65. cikkének (6) bekezdése (jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése és 72. cikkének (6) bekezdése)”
Összefoglaló – A Törvényszék ítélete (nyolcadik tanács), 2017. december 7.
1. Európai uniós védjegy – Jogorvoslati eljárás – Az uniós bírósághoz benyújtott kereset – A Törvényszék hatásköre – Az EUIPO‑val szembeni meghagyás – Kizártság
(EUMSZ 266. cikk; 207/2009 tanácsi rendelet, 65. cikk, (6) bekezdés)
2. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Azonos vagy hasonló, jóhírnévvel rendelkező korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – A jóhírnévvel rendelkező korábbi védjegy nem hasonló termékekre vagy szolgáltatásokra kiterjesztett oltalma – Feltételek – A korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása – A korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének sérelme – Értékelési szempontok
(207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (5) bekezdés)
3. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Azonos vagy hasonló, jóhírnévvel rendelkező korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – A jóhírnévvel rendelkező korábbi védjegy nem hasonló termékekre vagy szolgáltatásokra kiterjesztett oltalma – A jogosult által benyújtandó bizonyítékok – A tisztességtelen kihasználás vagy sérelem jövőbeni, nem csupán feltételezett veszélye
4. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztetésre nem alkalmas megjelölések – Kivétel – A megkülönböztető képesség használat révén történő megszerzése – Valamely védjegynek egy lajstromozott védjegy részeként vagy ahhoz kapcsolódóan történő használata
(207/2009 tanácsi rendelet, 7. cikk, (3) bekezdés)
5. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Azonos vagy hasonló, jóhírnévvel rendelkező korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – A jóhírnévvel rendelkező korábbi védjegy nem hasonló termékekre vagy szolgáltatásokra kiterjesztett oltalma – A jogosult által benyújtandó bizonyítékok – A tisztességtelen kihasználás vagy sérelem jövőbeni, nem csupán feltételezett veszélye – Az Unión kívüli használat
6. Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Azonos vagy hasonló, jóhírnévvel rendelkező korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – A jóhírnévvel rendelkező korábbi védjegy nem hasonló termékekre vagy szolgáltatásokra kiterjesztett oltalma – Master ábrás védjegy és Coca‑Cola és C ábrás védjegyek
7. Európai uniós védjegy – Jogorvoslati eljárás – Az uniós bírósághoz benyújtott kereset – A Törvényszék hatásköre – A fellebbezési tanácsok határozatai jogszerűségének felülvizsgálata – A jogvita tényállása jogi minősítésének felülvizsgálata
(207/2009 tanácsi rendelet, 65. cikk, (2) bekezdés)
8. Európai uniós védjegy – Jogorvoslati eljárás – A fellebbezési tanácsok előtti fellebbezés – A fellebbezési tanácsok hatásköre – Új teljes körű érdemi vizsgálat
(207/2009 tanácsi rendelet, 64. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 34., 35. pont)
2. Az európai uniós védjegyről szóló 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének szövegéből kitűnik, hogy alkalmazásának feltételei az alábbiak: először is az ütköző védjegyek hasonlósága vagy azonossága; másodszor a felszólalásban hivatkozott korábbi védjegy jóhírnevének fennállása; harmadszor pedig annak veszélye, hogy a bejelentett védjegy alapos ok nélkül történő használata sértené vagy tisztességtelenül kihasználná a korábbi védjegy megkülönböztető képességét vagy jóhírnevét. E feltételek kumulatív jellegűek, és közülük már egynek a hiánya is meghiúsítja az említett rendelkezés alkalmazását.
E harmadik feltételt illetően emlékeztetni kell arra, hogy a korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének annak nyomdokain történő tisztességtelen kihasználása többek között akkor állapítható meg, ha valamely jóhírnévvel rendelkező védjegy kihasználására vagy nyilvánvalóan élősködő módon történő kizsákmányolására tesznek kísérletet, és hogy erre ezért az „élősködés veszélye” kifejezéssel utalnak. Más szavakkal annak kockázatáról van szó, hogy a jóhírű védjegy imázsa vagy az e védjegy által előrevetített jellemzők a bejelentett védjeggyel megjelölt árukra tevődnek át oly módon, hogy ez a jóhírnévvel rendelkező korábbi védjegyhez való gondolatbeli társítás elősegíti azok forgalmazását.
Annak eldöntésekor, hogy a megjelölés használata tisztességtelenül kihasználja‑e a védjegy megkülönböztető képességét vagy jóhírnevét, olyan átfogó értékelést kell végezni, amely figyelembe veszi az adott ügy valamennyi releváns tényezőjét, amelyek sorában többek között szerepel a korábbi európai uniós védjegy jóhírnevének intenzitása és megkülönböztető képességének foka, az ütköző védjegyek közötti hasonlóság mértéke, valamint az érintett áruk vagy szolgáltatások jellege, és az, hogy mennyire állnak közel egymáshoz. A védjegy jóhírnevének intenzitását és megkülönböztető képességének fokát illetően a Bíróság kimondta, hogy minél jelentősebb a védjegy megkülönböztető képessége és jóhírneve, annál könnyebb a jogsértés megtörténtének elfogadása. Szintén az ítélkezési gyakorlatból következik, hogy minél erőteljesebben és közvetlenebbül idézi fel a megjelölés a védjegyet, annál nagyobb annak a kockázata, hogy a megjelölés aktuális vagy jövőbeli használata sérti vagy tisztességtelenül kihasználja a korábbi védjegy megkülönböztető képességét vagy jóhírnevét.
(lásd: 64–66. pont)
3. A korábbi védjegynek az európai uniós védjegyről szóló 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdésére hivatkozó jogosultjának azt kell bizonyítania, hogy a későbbi védjegy használata tisztességtelenül kihasználná a korábbi védjegy megkülönböztető képességét vagy jóhírnevét. A korábbi védjegy jogosultjának e célból nem kell bizonyítania a védjegye tényleges és aktuális sérelmének fennállását, ahogyan azt az említett rendelkezés feltételes módban írt szövege is megerősíti. Ugyanis, amennyiben előrelátható, hogy a későbbi védjegy jogosultja általi használatból ilyen sérelem következik, a korábbi védjegy jogosultját nem lehet arra kötelezni, hogy megvárja a sérelem tényleges megvalósulását ahhoz, hogy megtilthassa az említett használatot. A korábbi védjegy jogosultjának azonban bizonyítania kell azon tények fennállását, amelyek alapján az ilyen sérelem jövőbeli bekövetkezésének komoly veszélyére lehet következtetni, vagy másképpen fogalmazva olyan bizonyítékokat kell szolgáltatnia, amelyekből prima facie következtetni lehet a tisztességtelen kihasználás vagy sérelem jövőbeni, nem csupán feltételezett veszélyére.
A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése az Unióban megvalósuló jövőbeni és nem hipotetikus élősködés veszélyének az aktuálisan rendelkezésre álló adatok alapján történő, jövőre vonatkozó elemzését feltételezi, nem pedig az Unióban aktuálisan megvalósuló élősködés bizonyítását. Noha a felhígulás veszélye (azaz annak veszélye, hogy a korábbi védjegyeknek sérül a megkülönböztető képessége), feltételezi annak bizonyítását, hogy a későbbi védjegy használatának következtében megváltozott az átlagfogyasztó gazdasági magatartása azon áruk vagy szolgáltatások esetében, amelyek vonatkozásában a korábbi védjegyet lajstromozták, az élősködés veszélye (azaz annak veszélye, hogy tisztességtelenül kihasználják a korábbi védjegyek megkülönböztető képességét vagy jóhírnevét) tekintetében ennek bizonyítása nem szükséges. Az élősködés veszélyét tehát azon áruk és szolgáltatások átlagos fogyasztója szempontjából kell értékelni, amelyek vonatkozásában a későbbi védjegyet, nem pedig a korábbi védjegyet lajstromozták, mivel az e védjegyből a későbbi védjegy jogosultja által szerzett előnyre vonatkozik.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az élősködés veszélye, illetve hasonlóképpen a felhígulás vagy megfakulás veszélye többek között valószínűségi elemzésből eredő logikai következtetések alapján is megállapítható, amennyiben azok nem puszta feltevésekből származnak, és figyelembe veszik az érintett kereskedelmi ágazat szokásos gyakorlatát, illetve az adott ügyre vonatkozó valamennyi egyéb körülményt.
A Bíróság többek között megállapította, hogy az annak meghatározására irányuló átfogó értékelés során, hogy fennáll‑e a korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása, azt is figyelembe kellett venni, hogy az utánzott parfümökéhez hasonló csomagolások és üvegek használatának az a célja, hogy reklámcélból hasznot húzzon azon védjegyek megkülönböztető képességéből és jóhírnevéből, amelyekkel e parfümöket értékesítik. A Bíróság azt is kimondta, hogy amikor valamely harmadik fél a jóhírnevű védjegyhez hasonló megjelölés használatával megpróbál annak nyomdokába lépni azért, hogy részesüljön annak vonzerejéből, elismertségéből és presztízséből, valamint azért, hogy kihasználja – mindennemű pénzügyi ellentételezés nélkül, illetve anélkül, hogy e tekintetben saját ráfordítást kellene eszközölnie – a védjegyjogosult által e védjegy imázsának megteremtése és fenntartása érdekében eszközölt üzleti ráfordításokat, akkor az említett használatból származó hasznot az említett védjegy megkülönböztető képessége vagy jóhírneve tisztességtelen kihasználásának kell minősíteni.
A Törvényszék több ízben kimondta, hogy lehetséges – különösen olyan felszólalás esetében, amely valamely, jelentős jóhírnévvel rendelkező védjegyen alapul –, hogy a bejelentett védjegy által történő tisztességtelen kihasználás vagy sérelem jövőbeni, nem csupán feltételezett veszélyének valószínűsége annyira nyilvánvaló, hogy a felszólalónak nem is kell e célból más ténybeli elemre vonatkozó bizonyítékot előterjesztenie.
(lásd: 67–70., 102., 106. pont)
4. A Bíróság által a valamely védjegy használat útján megszerzett megkülönböztető képességével és a védjegyoltalomhoz kapcsolódó jogoknak a tényleges használat bizonyítása révén történő fenntartásával összefüggésben kialakított ítélkezési gyakorlatából kitűnik, hogy általánosságban valamely védjegy „használatának” fogalma a szó jelentésénél fogva általában kiterjed az említett védjegy önálló használatára, valamint annak valamely más védjegy elemeként történő, azzal együttesen vagy összetételben történő használatára is. A Bíróság arra is rámutatott, hogy az olyan lajstromozott védjegyre, amelyet kizárólag valamely összetett védjegy részeként vagy valamely más védjeggyel együtt használnak, továbbra is úgy kell tekinteni, mint a szóban forgó áru származására utaló jelzésre.
(lásd: 75. pont)
5. A területiség elve a védjegyjogban azt jelenti, hogy azon állam vagy államok uniójának joga határozza meg a védjegyoltalom feltételeit, ahol valamely védjegy oltalmát kérték. Pontosítani kell, hogy a területiség elve azzal is jár, hogy valamely állam vagy államok uniójának bírósága (részben vagy teljes mértékben) – a harmadik államokat kizárva – joghatósággal rendelkezik az e tagállam vagy tagállamok ezen uniójának területén elkövetett vagy megkísérelt bitorlási cselekményekre.
A területiség elve a védjegyjogban egyáltalán nem zárja ki a bejelentett védjegyet érintő, Európai Unión kívüli használati cselekmények figyelembevételét a bejelentett védjegynek az Unióban megvalósuló, valószínű kereskedelmi forgalomban való használatával kapcsolatos logikai következtetésnek annak megállapítása céljából történő megalapozása érdekében, hogy fennáll annak veszélye, hogy az európai uniós védjegyről szóló 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése értelmében véve az Unióban tisztességtelenül kihasználják valamely korábbi európai uniós védjegy jóhírnevét.
Így a világon bárhol történő konkrét használat bizonyítékai információt nyújthatnak arról, hogy a bejelentett védjegy milyen módon használható az Unióban, és ezért az ilyen Unión kívüli használat lehetővé teheti annak meghatározását, hogy a bejelentett védjegy használata alkalmas‑e arra, hogy tisztességtelenül kihasználja a korábbi védjegyek jóhírnevét.
Valamely európai uniós védjegybejelentésből tehát logikai úton az a következtetés vonható le, hogy e védjegy jogosultjának szándékában áll áruit és szolgáltatásait az Európai Unióban értékesíteni.
(lásd: 81., 88., 95., 96. pont)
6. Lásd a határozat szövegét.
(lásd: 92–108. pont)
7. Az európai uniós védjegyről szóló 207/2009 rendelet 207. cikkének (2) bekezdése (jelenleg a 2017/1001 rendelet 72. cikkének (2) bekezdése) alapján a Törvényszék feladata az EUIPO fellebbezési tanácsai határozatai jogszerűségének felülvizsgálata, az uniós jog alkalmazásának többek között az említett tanácsok előtt előterjesztett tényállási elemek fényében történő ellenőrzésével. Így az említett, a Bíróság által értelmezett cikk korlátain belül a Törvényszék teljeskörűen felülvizsgálhatja az EUIPO fellebbezési tanácsai határozatainak jogszerűségét, szükség esetén ellenőrizve azt, hogy e tanácsok a jogvita tényállását jogilag pontosan minősítették‑e, vagy hogy téves‑e az említett tanácsok elé terjesztett tényállás.
Amikor ugyanis az EUIPO fellebbezési tanácsa határozatának jogszerűségét kell értékelnie, a Törvényszéket nem kötheti e tanácsnak a tényállásra vonatkozó téves értékelése, mivel az említett értékelés a részét képezi azoknak a következtetéseknek, amelyek jogszerűségét vitatják a Törvényszék előtt.
(lásd: 110., 111. pont)
8. Lásd a határozat szövegét.
(lásd: 115. pont)

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
Inforádió - Külföld - Roman Polanskit február 25-én hallgatja meg a krakkói bíróság
Roman Polanskit február 25-én hallgatja meg a krakkói bíróság
2015.02.17. 13:24
A krakkói bíróság február 25-én tart meghallgatást a Egyesült Államokban liliomtiprással vádolt Roman Polanski világhírű lengyel-francia filmrendező kiadatása ügyében, és az Oscar-díjas rendező meg is jelenik a bíróság előtt - jelentette be kedden Krakkóban Polanski ügyvédje, Jan Olszewski.
A krakkói ügyészség január 20-án adta át a krakkói körzeti bíróságnak az amerikai hatóságok kiadatási kérelmét. Az ügyészség akkor azt közölte, hogy a bíróságnak kell döntenie az amerikai kérésről, amelynek nem állhatja útját az, hogy a 81 éves filmrendező lengyel állampolgársággal bír.
A legújabb filmjét Lengyelországban forgató Polanski már legalább kétszer megjelent az ügyészségen az amerikai kiadatási kérelem ügyében, de ez az első eset, hogy bíróság elé idézték. Az ügyvéd szerint kérni fogják, hogy a nyilvánosság kizárásával tartsák meg a meghallgatást. Egyelőre nem tudni, hogy a bíróság már az első tárgyalási napon döntést hoz-e.
Ha a bíróság helyt ad az amerikai kiadatási kérelemnek, a lengyel törvények értelmében az igazságügy-miniszternek kell kimondania a végső szót az ügyben.
A Los Angeles-i ügyészség január elején fordult újabb kérelemmel Lengyelországhoz Polanski kiadatása érdekében. Az ezt követő krakkói ügyészségi meghallgatás után a rendező azt mondta, bízik a lengyel igazságszolgáltatásban, és nem számít arra, hogy a lengyel hatóságok átadják az Egyesült Államoknak, amely néhány éve ugyancsak sikertelenül Svájctól kérte az oda látogató művész kiadatását.
Lengyelország 2010-ben egyszer már elutasította a kiadatási kérelmet, akkor a bűnügy elévülésére hivatkozott. Tavaly októberben, amikor az amerikai hatóságok újból megpróbálták őrizetbe vetetni Lengyelországban a varsói Zsidó Múzeum avatására a lengyel fővárosba érkezett holokauszttúlélő rendezőt, Rafal Trzaskowski külügyminiszter-helyettes ugyancsak azt mondta, hogy Varsó nem lát okot az őrizetbe vételre és a kiadatásra, mert a bűncselekmény már elévült Lengyelországban.
A második világháború alatt a németek családjával együtt Roman Polanskit is a krakkói gettóba zárták, de megszökött, és a vészkorszakot sikerült túlélnie. Oscar-díjas filmje, A zongorista a holokauszt áldozatainak állított emléket. Új filmje, amelyet Lengyelországban készül forgatni, Alfred Dreyfusról, a 19. század végén hamis kémvádak alapján, antiszemita indítékból bebörtönzött francia katonatisztről szól.
Polanskit 1977-ben vádolták meg az Egyesült Államokban liliomtiprással. Később beismerte, hogy valóban törvénytelen kapcsolatra lépett egy 13 éves lánnyal. Az ítélet elől Franciaországba menekült, mert attól tartott, hogy a vádalku ellenére hosszabb börtönbüntetésre ítélik, mint az a 42 nap, amelyet pszichiátriai megfigyelés alatt elzárva töltött.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
copy: Geréby Kúria Hotel Discounted package akció
Main page » Southern Great Plain » Kecskemet and surrounding » Lajosmizse » Geréby Kúria Hotel és Lovasudvar » copy
copy, Geréby Kúria Hotel és Lovasudvar (minimum 2 night) 14450 Ft/ Person / night
6050 Lajosmizse, Alsólajos utca 224. Térkép Utazzitthon értékesítés H-P: 9:00-17:30-ig
Geréby Kúria Hotel és Lovasudvar accepted payments
Cancellation and payment therems - Geréby Kúria Hotel és Lovasudvar
Geréby Kúria Hotel és Lovasudvar Payment Theron
Cancellation Theron: Érkezés előtt a foglalás kötbérmentesen lemondható az érkezés napján 18 óráig. Ezt követő lemondás és meg nem érkezés esetén a szállás hely jogosult az első éjszaka díját tarifális áron kötbérként felszámítani és a kötbér összegéről kiállított átutalásos számlát a vendég nevére és címére megküldeni.
Payment Theron: Ön minden esetben a szálláshelyen távozáskor fizet az előre megjelölt fizetőeszközzel
from 9 950 Ft/ Person / night
from 9 980 Ft/ Person / night
Hot offers - Geréby Kúria Hotel és Lovasudvar
from 20 450 Ft/ Person / night
from 19 633 Ft/ Person / night
from 25 780 Ft/ Person / night
from 32 966 Ft/ Person / night
Nádas Tó Park Hotel Vasad 3 stars superior hotel 32.3 km fare from 12 600 Ft/ Person / night
Nyerges Hotel Termal Monor 3 stars superior hotel 31 km fare from 8 848 Ft/ Person / night
accommodation offers Lajosmizse and Surroundings (30km) »
Mizsei Horse Farm Lajosmizse 0.9 km fare
Tanya Fugitive Lajosmizse 2.2 km fare
Koli Fishing Lajosmizse 5.2 km fare
Three Gunar Restaurant Kecskemet Restaurant 11.7 km fare
sights Lajosmizse and Surroundings »
events Lajosmizse and Surroundings (30 km)
Különleges effekt hatású körmök Kósa-Mezei Edinával Kecskeméten Kecskemet 12.2 km fare 2020-03-05 - 2020-03-05
V. Ifjúsági bál Kecskemet 11.7 km fare 2020-02-28 - 2020-02-28
XXIX. Nemzetközi Bohém Fesztivál Kecskemet 12.2 km fare 2020-03-27 - 2020-03-27
Lajosmizse actual event
APRÓBETŰS RÉSZEK - Kovács András Péter önálló estje, előzenekar: Szabó Balázs Máté Lajosmizse 62.6 km fare 2020-03-25 - 2020-03-25
Lajosmizse and Surroundings actual event »
Discounted package csomag Vacation package akció Autmn akció Winter akció Family akció For couples akció Spring akció Wellness akció Lajosmizse szállás
Address 6050 Lajosmizse, Alsólajos utca 224. Tekintse meg a térképen

matches: Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
JELENTÉS az Európai Unió 2016. évi pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről, IV. szakasz – Bíróság
Eljárás : 2017/2139(DEC)
Válasszon egy dokumentumot : A8-0122/2018
505k 69k
az Európai Unió 2016. évi pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről, IV. szakasz – Bíróság
– tekintettel az Európai Unió 2016. évi pénzügyi évre vonatkozó összevont éves beszámolójára (COM(2017)0356 – C8-0250/2017)(2),
– tekintettel a Költségvetési Ellenőrző Bizottság jelentésére és a Jogi Bizottság véleményére (A8-0122/2018),
1. mentesítést ad az Európai Unió Bíróságának hivatalvezetője számára az Európai Unió Bírósága 2016. évi pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására vonatkozóan;
3. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot, valamint az annak szerves részét képező állásfoglalást az Európai Unió Bíróságának, az Európai Tanácsnak, a Tanácsnak, a Bizottságnak, a Számvevőszéknek, az európai ombudsmannak, az európai adatvédelmi biztosnak, valamint az Európai Külügyi Szolgálatnak, és gondoskodjon az Európai Unió Hivatalos Lapjában (L sorozat) való közzétételükről.
az Európai Unió 2016. évi pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozat szerves részét képező megjegyzésekkel, IV. szakasz – Bíróság
– tekintettel az Európai Unió 2016. évi pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről szóló határozatára, IV. szakasz – Bíróság,
1. tudomásul veszi, hogy a 2016. évi pénzügyi évre vonatkozó éves jelentésében a Számvevőszék megállapította, hogy az Európai Unió Bírósága (a továbbiakban: EUB) tekintetében az emberi erőforrásokhoz és a beszerzésekhez kapcsolódóan ellenőrzött területeken nem tárt fel lényeges hiányosságokat;
2. megállapítja, hogy ellenőrzési munkája alapján a Számvevőszék úgy vélte, hogy a 2016. december 31-i fordulónappal záruló évet illetően az intézmények és szervek igazgatási és egyéb kiadásokkal kapcsolatos kifizetései összességükben lényegi hibától mentesek;
3. üdvözli az EUB általánosan prudens, hatékony és eredményes pénzgazdálkodását a 2016. évi költségvetési időszakban; a Bizottság költségvetési tervezésében támogatja a teljesítményalapú költségvetés-tervezés felé történő sikeres elmozdulást, amelyet Kristalina Georgieva alelnök 2015. szeptemberben az „eredményközpontú uniós költségvetés” elnevezésű kezdeményezés részeként vezetett be; arra ösztönzi az EUB-t, hogy a módszert alkalmazza saját költségvetés-tervezési eljárására;
4. megjegyzi, hogy a jelenlegi mentesítési eljárás értelmében az EUB az éves tevékenységi jelentéseket júniusban nyújtja be a Számvevőszéknek, a Számvevőszék októberben terjeszti jelentését a Parlament elé, majd a Parlament májusig a plenáris ülésen szavaz a mentesítésről; megállapítja, hogy – amennyiben a mentesítést nem halasztják el – az éves beszámoló lezárása és a mentesítési eljárás lezárása között legalább 17 hónap telik el; rámutat arra, hogy a magánszektorban végzett ellenőrzés ütemterve sokkal rövidebb időszakot fog át; hangsúlyozza, hogy a mentesítési eljárást észszerűsíteni kell és fel kell gyorsítani; kéri, hogy az EUB és a Számvevőszék kövesse a magánszektorban alkalmazott legjobb gyakorlatot; javasolja erre vonatkozóan, hogy az éves tevékenységi jelentések benyújtási határidejét az adott pénzügyi évet követő év március 31-ében, a számvevőszéki jelentések benyújtásának határidejét pedig július 1-jében állapítsák meg; indítványozza továbbá a mentesítési eljárásra vonatkozó, az Európai Parlament eljárási szabályzata IV. mellékletének 5. cikkében rögzített ütemezés felülvizsgálatát, hogy a mentesítésről szóló szavazást a novemberi plenáris ülésen meg lehessen tartani, így a mentesítési eljárást az adott pénzügyi évet követő évben le lehessen zárni;
5. megállapítja, hogy 2016-ban az EUB összesen 380 002 000 EUR összegű előirányzattal rendelkezett (összehasonlításképpen: 2015-ben ez az összeg 357 062 000 EUR volt), és a végrehajtási arány 98,2% volt; tudomásul veszi a magas felhasználási arányt; megjegyzi azonban, hogy az előző évekhez képest kismértékű csökkenés figyelhető meg;
6. megállapítja, hogy az EUB 2016. évi pénzügyi évre vonatkozó becsült bevétele 51 505 000 EUR volt, ugyanakkor a megállapított jogosultságok 3,1%-kal alacsonyabbak voltak a becsültnél (49 886 228 EUR); megjegyzi, hogy az 1,62 millió EUR-t kitevő különbség elsősorban annak tudható be, hogy a Törvényszéken kiegészítésként alkalmazott 19 bíróból 16 bíró a 2016. év során késve érkezett;
7. aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy az EUB következetesen túlbecsüli a kiküldetésekre előirányzott kötelezettségeket: 2016-ban a 342 000 EUR összegű kötelezettségből csak 157 974 EUR került kifizetésre; felkéri az EUB-t, hogy az ehhez hasonló eltérések jövőbeni elkerülése céljából biztosítson hatékony és eredményes pénzügyi tervezést;
8. megállapítja, hogy az EUB költségvetése elsősorban igazgatási jellegű, és mintegy 75%-át az intézménynél dolgozókhoz kapcsolódó kiadások teszik ki, a fennmaradó rész pedig az épületekhez, a berendezésekhez, a felszerelésekhez és az intézmény által betöltött különleges funkciókhoz kapcsolódik; megjegyzi, hogy a Parlament kérésére az EUB arra kérte igazgatási szervezeti egységeit, hogy tevékenységi területeiken vezessék be az eredményalapú költségvetés-tervezés elvét; kéri az EUB-t, hogy a napi igazgatási feladatai elvégzése során továbbra is alkalmazza az említett elvet, valamint számoljon be a tapasztalatairól és az elért eredményekről a mentesítésért felelős hatóságnak;
9. üdvözli, hogy az EUB 2020. december 26-ig jelentést kíván készíteni a Törvényszék működéséről, és ennek során külső szakértőt fog bevonni, valamint a jelentést a Parlamentnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak fogja benyújtani;
10. nyugtázza az EUB 2016-os igazságszolgáltatási tevékenységét, amelynek során 1604 ügyet utaltak a három bíróság elé, és 1628 ügy került lezárásra, amely szám alacsonyabb a 2015. évben lezárt ügyek számánál (1775); megjegyzi továbbá, hogy az eljárások átlagosan 16,7 hónapig tartottak, ami a 2015-ös évhez képest (16,1 hónap) csekély növekedést mutat; üdvözli, hogy az EUB reformjának köszönhetően, 2017-ben átlagosan 16,0 hónap alatt született határozat az egyes ügyekben; emlékeztet arra, hogy az érintett felek számára a szélsőségesen hosszú időtartam miatt keletkező jelentős mértékű költségek elkerülése érdekében biztosítani kell az EUB minőségi és gyors határozathozatalát; ismételten hangsúlyozza, hogy az uniós polgárok alapvető jogainak tiszteletben tartása érdekében csökkenteni kell a folyamatban lévő ügyek listáját;
11. megállapítja, hogy a Bíróság 2016-ban 704 ügyet zárt le (2015-ben 616-ot) és 692 új ügyet tárgyalt (2015-ben 713-at), és nőtt az előzetes döntéshozatali és a fellebbezési ügyek száma;
12. tudomásul veszi, hogy 2016-ban a Törvényszék 974 új ügyet kapott (2015-ben 831-et) és 755 ügyet tárgyalt (2015-ben 987-et), ami az előző évekhez képest a folyamatban lévő ügyek számának növekedését jelzi;
13. tudomásul veszi, hogy 2016. szeptember 1-jén megszűnt a Közszolgálati Törvényszék, ezért annak csak nyolc hónapos tevékenységét kell figyelembe venni; megállapítja, hogy a Közszolgálati Törvényszék 169 ügyet zárt le, és 77 új ügyet kapott, valamint a folyamatban lévő ügyek száma jelentős mértékben csökkent (2015-ben: 231, 2016-ban: 139); üdvözli azokat az információkat, amelyek a Bíróság alapszabályának reformjáról szóló, a Közszolgálati Törvényszék működésének értékelését is tartalmazó bírósági javaslatokban találhatók, amelyek 2011-ben és 2014-ben kerültek benyújtásra a Parlamentnek, és a 2016. évi mentesítési kérdőívre adott válaszhoz csatolt melléklet formájában kerültek bemutatásra; ismételten felhív a Közszolgálati Törvényszéknek a tízéves fennállása alatti működésének mélyreható vizsgálatára;
14. nyugtázza, hogy 2015-ben elfogadták a Bíróság szervezeti reformját, amellyel párhuzamosan kidolgozták a Törvényszék új eljárási szabályzatát; tudomásul veszi, hogy a reform a bírák számának 2019-ig, három szakaszban megvalósuló megduplázása révén lehetővé teszi, hogy a Bíróság megbirkózzon a növekvő számú ügyekkel; várakozással tekint a reform abban a tekintetben elérendő eredményei elé, hogy a Bíróság észszerű időn belül és a tisztességes bírósági eljárással kapcsolatos követelményeknek megfelelően tudja az ügyeket kezelni;
15. megállapítja, hogy az EUB bírósági szervezeti reformját követően a Törvényszéken 2016-ban a személyzeti ügyek képezték az eljárások harmadik leggyakoribb típusát; felkéri az EUB-t, hogy továbbra is bocsássa rendelkezésre az igazságszolgáltatási tevékenységeire vonatkozó statisztikákat;
16. megállapítja, hogy 2016 során – a Számvevőszék 14/2017. számú különjelentése(6) alapján a 2015. évvel összehasonlítva a Bíróságon átlagban 0,9 hónappal, a Törvényszéken pedig átlagosan 1,9 hónappal – általánosan csökkent az eljárások időtartama; nyugtázza az EUB-nek a hatékonyság növelése érdekében tett szervezeti és eljárási intézkedéseit, és felkéri az EUB-t, hogy az összes ügy észszerű időtartamon belüli lezárása céljából a továbbiakban is törekedjen a csökkenő tendencia fenntartására; aggodalommal veszi viszont tudomásul, hogy a Bíróságon a törvénykezési szünetek jelentik az eljárások időtartamát leginkább befolyásoló tényezők egyikét; megjegyzi, hogy 2016-ban 14 hetet vettek igénybe a törvénykezési szünetek;
17. tudomásul veszi az Európai Unió Bírósága tagjai és volt tagjai magatartási kódexének hatálybalépését, amely a Parlament – érdekeltségi nyilatkozatokra és külső tevékenységre vonatkozó – számos aggályára reflektálva szabályokat fektet le; támogatja az EUB-t az arra irányuló döntésének végrehajtása során, hogy 2018-ban szabályozza az úgynevezett „forgóajtó-jelenséget”;
18. felkéri az EUB-t, hogy a bíráknak az uniós jogra vonatkozó ismeretek terjesztésével kapcsolatos külső tevékenységeit illetően vezessen be célirányosabb teljesítményalapú megközelítést, mivel az alkalmazott kritériumok meglehetősen általánosnak tűnnek, és e tevékenységek hatásait nem mérik egyértelműen;
19. ismételten hangsúlyozza, hogy az egyes bírák külső tevékenységeivel kapcsolatban nagyobb átláthatóságra van szükség; felkéri az EUB-t, hogy honlapján és éves tevékenységi jelentéseiben nyújtson tájékoztatást a bírák egyéb pozícióiról és fizetett külső tevékenységeiről, ideértve az adott esemény megnevezését, helyszínét, az érintett bírák szerepét, az utazási és tartózkodási költségeket, valamint azt, hogy a költségeket az EUB vagy egy harmadik fél állta-e;
20. sürgeti az EUB-t, hogy tegye közzé az EUB valamennyi tagjának önéletrajzát és érdekeltségi nyilatkozatát, valamint minden egyéb szervezeti tagságot tüntessen fel;
21. sajnálatát fejezi ki a „forgóajtó-jelenségre” vonatkozó szabályozás hiánya miatt, és sürgeti az EUB-t, hogy az erre vonatkozó kötelezettségek tekintetében fektessen le és alkalmazzon szigorú szabályokat;
22. úgy véli, hogy az EUB-nek mérlegelnie kell annak a lehetőségét, hogy jegyzőkönyvet vezessen a lobbistákkal, a szakmai szövetségekkel és a civil társadalmi szereplőkkel folytatott találkozókról, amennyiben ez nem ássa alá a folyamatban lévő ügyek bizalmas jellegét;
23. felkéri az EUB-t, hogy hozza nyilvánosságra a szakmai szövetségek, valamint a tagállamokat képviselő tisztviselők részvételével tartott üléseket;
24. sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a tagállamok nem tesznek erőfeszítéseket annak érdekében, hogy megvalósuljon a nemek közötti egyensúly a nagy felelősséggel járó pozíciók tekintetében, valamint megjegyzi, hogy a Parlament és a Tanács célként határozta meg a nemek kiegyensúlyozott képviseletének megvalósítását az újonnan kinevezendő törvényszéki bírák esetében (jelenleg öt női bíró és két női főtanácsnok szerepel a Bíróság szervezeti diagramjában, illetve tíz női bíró a Törvényszék szervezeti diagramjában); úgy véli, hogy az uniós intézményeknek reprezentálniuk kell polgáraikat; ezért hangsúlyozza a Parlament és a Tanács által kitűzött cél fontosságát;
25. aggodalommal állapítja meg, hogy a Számvevőszék nem fér hozzá bizonyos, az EUB teljesítményértékelése(7) szempontjából releváns ügyirathoz; felkéri az EUB-t, hogy továbbra is működjön együtt a Számvevőszékkel, és biztosítsa a számára az ellenőrzésekhez szükséges valamennyi dokumentumhoz való hozzáférést olyan mértékben, amely nem sérti a tanácskozások titkosságának megőrzésére vonatkozó kötelezettséget;
26. tudatában van annak, hogy a jogi referenseknek az a feladatuk, hogy segítséget nyújtsanak a Bíróság tagjainak az ügyek vizsgálata során, valamint felügyeletük alatt jogi dokumentumokat – például ítéleteket, végzéseket, véleményeket vagy tájékoztatókat – fogalmazzanak meg; megjegyzi, hogy az EUB 2009-ben fogadta el a vonatkozó magatartási szabályokat; megjegyzi továbbá, hogy a jogi referenseket azok a tagok választják ki, akik számára dolgozni fognak, és vannak bizonyos minimális felvételi kritériumok; felszólítja az EUB-t, hogy olyan megközelítést alkalmazzon, amely az erőforrás-gazdálkodási vagy a szervezeti problémák(8) kezelése érdekében lehetővé teszi a már alkalmazásban lévő jogi referensek rugalmasabb elosztását;
27. aggodalommal állapítja meg, hogy az EUB nem tudta értékelni a bírák és a jogi referensek ügykezelési kapacitását, mert az EUB nem gyűjt semmilyen információt arról, hogy a bírák és a jogi referensek mennyi időt fordítanak az egyes ügyekre; megjegyzi, hogy tanulmány fog készülni annak értékelésére, hogy milyen mértékben állnának rendelkezésre hasznos adatok a forrásfelhasználás nyomon követését szolgáló rendszer bevezetése esetén; kéri az EUB-t, hogy a tanulmány eredményeit ismertesse a Parlamenttel;
28. nem tartja kielégítőnek az EUB által az ügyek költségeire vonatkozó (50.) parlamenti kérdésre adott választ; kéri az EUB-t, hogy az egyes ügyek költségeinek kiszámítása céljából vegye fontolóra egy nyomonkövetési rendszer használatát;
29. nyugtázza a különböző tanácsokon belüli esetleges hátralékok és késedelmek alakulásának folyamatos nyomon követését; sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az EUB nem számolt be a Parlamentnek az indikatív időkeretek be nem tartására vonatkozó adatokról, mert ezek a bíróságok belső szervezetére vonatkozó információk;
30. aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a Törvényszék előtti írásbeli eljárás hosszát befolyásoló leggyakoribb tényező az eljárási iratoknak a hivatal általi nyilvántartásba vétele és feldolgozása(9); megjegyzi, hogy a Törvényszék előtti ügyeket az iratok nagy mennyisége jellemzi; felhívja a Törvényszéket, hogy a továbbiakban is kövesse nyomon az ügyek számát és összetettségét annak biztosítása érdekében, hogy a hivatalnak megfelelő erőforrások álljanak rendelkezésre;
31. hangsúlyozza a Számvevőszék 14/2017. számú különjelentésében megfogalmazott ajánlást, amely alapján a teljesítményt eseti alapon, az egyes ügyekhez igazított határidők alapján, a ténylegesen igénybe vett erőforrások figyelembe vételével kellene mérni;
32. megjegyzi, hogy az EUB bírósági szervezeti reformja óta a bírákat a különböző területek ügyterhe alapján osztják be az egyes tanácsokhoz; érdekli, hogy ez a beosztás miként történik, hogy léteznek-e bizonyos területekre szakosodott tanácsok, és elemzést kér arról, hogy a beosztás miként befolyásolja az ügykezelés sebességét;
33. tudomásul veszi a bíróságokhoz utalt ügyek kiosztására irányuló eljárást; megállapítja, hogy 2016-ban – ahogyan az előző években is – a Törvényszék előtti ügyek mintegy 40%-ánál eltértek az ügyelosztási rendtől, ami önmagában is kérdésessé teszi a rendszert; kéri az EUB-t, hogy bocsássa rendelkezésre mindkét bíróság tekintetében az ügykiosztási eljárás szabályait;
34. megjegyzi, hogy a szellemi tulajdonnal kapcsolatos kérdések mindkét bíróság előtt az ügyek jelentős részét teszik ki; bátorítja az EUB-t, hogy vizsgálja meg az eljárások egyszerűsítésének lehetőségét ezekben az ügyekben, és fontolja meg a kutató- és dokumentációs szolgálatai általi előzetes vizsgálat lehetőségét;
35. megállapítja, hogy annak ellenére, hogy a bírák és a főtanácsnokok számának növekedése miatt 137 új álláshely jött létre, az EUB továbbra is megfelel annak az intézményközi megállapodásnak, amelynek alapján öt év alatt 5%-kal csökken a személyi állomány;
36. nyugtázza, hogy a személyzet nagyfokú fluktuációja ellenére magas a betöltött álláshelyek aránya (közel 98%-os); tudomásul veszi az EUB által jelzett nehézségeket az állandó személyzet kezdő besorolású szintre való toborzásának tekintetében; kéri az EUB-t, hogy értékelje a nagyfokú fluktuáció okait, valamint azokat az intézkedéseket, amelyeket a helyzet javítása érdekében vezetett be, illetve szándékozik bevezetni;
37. elismeri az EUB arra irányuló 2016-os lépéseit, hogy a közép- és felsővezetői posztokon javítsa a nemek egyensúlyát, hangsúlyozza ugyanakkor, hogy továbbra is szem előtt kell tartani azt a célt, hogy javuljon a helyzet ezen e területen; ismételten hangot ad annak az aggodalmának, hogy a közép- és felsővezetői posztok földrajzilag nem kiegyensúlyozottak, és felkéri az EUB-t, hogy ebben a tekintetben is törekedjen a helyzet javítására;
38. nyugtázza, hogy az EUB 2016-ban 245 szakmai gyakornoki helyet kínált; sajnálja, hogy a gyakornokok 188 esetben nem részesültek javadalmazásban; kéri az EUB-t, hogy az esélyegyenlőség biztosítása érdekében találjon megoldást az intézménynél dolgozó valamennyi gyakornok méltó javadalmazására;
39. üdvözli az EUB és az Európai Központi Bank személyzeti csereprogramját, valamint azt a projektet, amelynek keretein belül létrejön a jogász-nyelvészek intézményközi cseréjének keretrendszere;
40. üdvözli a Bizottság és a Parlament tolmácsolási szolgálataival az Intézményközi Fordítási és Tolmácsolási Bizottságon (ICTI) belül történő együttműködést;
41. méltányolja, hogy az EUB a fő intézményközi tevékenységi és teljesítménymutatók kidolgozásával foglalkozó intézményközi munkacsoport teljes jogú tagja lett, és a munkacsoport által kidolgozott összehangolt módszertan alapján adta meg a fordítási költségeket;
42. tudomásul veszi az EUB informatikai eszközökbe való beruházásait, amelyeket az ügykezelés javítása érdekében eszközölt; kéri az EUB-t, hogy bocsásson rendelkezésre a mennyiségre és a minőségre vonatkozó részletes pénzügyi információkat az EUB-n belül 2014 óta folyó informatikai projektek jelenlegi állásáról; felhívja az EUB-t, hogy hozzon létre egy teljesen integrált, ügykezelés-támogató informatikai rendszert;
43. rámutat, hogy folyamatosan növekszik az e-Curia alkalmazás felhasználóinak száma (2016-ban 3 599 felhasználói fiók működött, szemben a 2015-ben használt 2 914-gyel), továbbá arra, hogy 2016-ban valamennyi tagállam használta az e-Curia alkalmazást, ami azt mutatja, hogy sikerült felhívni a nyilvánosság figyelmét az alkalmazás létezésére és előnyeire;
44. felhívja az EUB-t, hogy annak érdekében, hogy jobban elérhető legyen az Unió polgárai számára, – például az újságírók részére tartandó képzési szemináriumok szervezésével vagy a tevékenységeire vonatkozó kommunikációs termékek kidolgozásával egy fokozottan polgárközpontú megközelítés alapján – javítsa kommunikációs tevékenységét; üdvözli, hogy az EUB honlapjának frissítése mellett döntött annak érdekében, hogy az még inkább felhasználóbarát legyen, és kéri az EUB-t, hogy tegyen erőfeszítéseket adatbázisának javítása terén azáltal, hogy az még inkább a felhasználókra összpontosít; elismeri az EUB-nek az online kommunikációs csatornákkal kapcsolatos törekvéseit, és bátorítja az EUB-t, hogy folytassa ezt a példás tevékenységet;
45. tudomásul veszi, hogy az EUB fokozatosan követte a 2015. évi mentesítési állásfoglalásban szereplő, a szolgálati járművek használatára vonatkozó parlamenti ajánlást; megállapítja, hogy a gépjárműállomány kezelésének észszerűsítése érdekében tett intézkedések megfelelő irányba mutatnak; üdvözli az autólízingről szóló, új intézményközi közbeszerzésre vonatkozó, 2016-ban közzétett ajánlati felhívást, amelynek célja, hogy e tekintetben költségmegtakarításokat érjen el; aggodalommal állapítja meg, hogy 2016-ban 3 998,97 EUR értékben 21 repülőutat szerveztek annak érdekében, hogy a járművezetők kiküldetés keretein belül a Bíróság vagy a Törvényszék tagjait a származási tagállamukban gépjárművekkel szállítsák;
46. üdvözli az EUB nagyratörő környezetvédelmi célok melletti elkötelezettségét, és kéri, hogy a célok idejében kerüljenek megvalósításra; ösztönzi az intézményt a zöld közbeszerzés elveinek alkalmazására, és szabályok és megfelelő költségvetés kialakítását kéri a kibocsátáskompenzációra vonatkozóan;
47. tudomásul veszi az épületekkel kapcsolatos politikára vonatkozó részletes tájékoztatást, különös tekintettel a jelenlegi épületegyüttes ötödik bővítésére;
48. tudomásul veszi az egylégterű irodákkal kapcsolatban szerzett további tapasztalatokat; aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a helyigény csökkenésével, a könnyebb kommunikációval és a nagyobb rugalmassággal járó előnyös hatásokat kiolthatja az alacsonyabb szintű titoktartás, illetve az, hogy a magas fokú koncentrációt igénylő munka csorbát szenved, valamint sérül a magánszféra; felkéri az EUB-t, hogy a személyzet igényeinek figyelembevételével értékelje a munkafeltételekre gyakorolt pozitív és negatív hatásokat, valamint tájékoztassa a Parlamentet ezen értékelés eredményéről;
49. üdvözli, hogy az EUB 2016 elején irányelveket fogadott el a visszaéléseket bejelentő személyek számára nyújtandó tájékoztatás és védelem tekintetében, valamint emlékeztet arra, hogy a visszaélést bejelentő személyek védelme olyan kérdés, amely nagy figyelmet kap az uniós közigazgatásban, és amelyet mindig körültekintően kell mérlegelni; kéri az EUB-t, hogy – a visszaélést bejelentő személyeknek a visszaélések felfedésében betöltött jelentős szerepét kiemelve – bátorítsa személyzetét a 2016-os iránymutatások megismerésére; felszólítja az EUB-t, hogy ösztönözze arra a személyzetet, hogy adott esetben éljen a 2016-os iránymutatások kínálta lehetőségekkel; kéri, hogy a Bíróság kell időben nyújtson részletes tájékoztatást a visszaélések bejelentésének eseteiről, és arról, hogy azokat hogyan kezelték és zárták le;
50. véleménye szerint megfelelő költségvetési háttérrel létre kell hozni egy független közzétételi, tanácsadó és bejelentő szervet, amely segítséget nyújtana a visszaélést bejelentő személyek számára abban, hogy az Unió pénzügyi érdekeit sértő esetleges szabálytalanságokra vonatkozó információk bejelentéséhez – fenntartva a bejelentés bizalmas jellegét – megtalálják a megfelelő csatornákat, és megkapják a szükséges támogatást és tanácsot;
51. megjegyzi, hogy a Bíróság tagjainak jelölése az EUMSZ 253. cikke értelmében a tagállamok felelőssége; kiemeli, hogy az EUB feladatainak ellátásához fontos, hogy a bírákat időben jelöljék és nevezzék ki; kéri egy olyan új szabály megállapítását, amely jóval a bírák megbízatásának lejárta előtti időpontra írja elő a bírák (újra)jelölésének konkrét határidejét, és felszólítja a Tanácsot, hogy az EUB új bíráinak kinevezésekor mérlegelje a várható költségeket és előnyöket; kifogásolja, hogy két bírát, akiknek a megbízatása csupán 2016. április 14-től 2016. augusztus 31-ig tartott, pályázati felhívás nélkül, szabálytalanul neveztek ki az Elsőfokú Bíróságra;
52. megjegyzi, hogy az Elsőfokú Bíróságra a 2016. április 1-től 2016. augusztus 31-ig tartó időszakra kinevezett két bíró közül az egyik bírónak az (EU) 2016/300 tanácsi rendelet(10) 4. cikkének a) pontja értelmében beilleszkedési támogatás (18 962,25 EUR), ugyanazon rendelet 4. cikkének c) pontja alapján útiköltség- (493,10 EUR), valamint 4. cikkének d) pontja alapján költözésiköltség-visszatérítés (2 972,91 EUR) került kifizetésre; megjegyzi továbbá, hogy ugyanez a bíró megbízatása végén hat hónapra összesen 47 070 EUR összegű átmeneti ellátásban is részesült; sajnálattal veszi tudomásul a „négyhónapos megbízatások” egyike megkezdésének és lezárásának aránytalan költségeit, amelyek a bíró fizetésén felül összesen 69 498,25 EUR-t tettek ki; felszólítja az EUB-t, hogy az új bírák kinevezésekor mérlegelje, hogy a mandátum hossza arányos-e a fent említett juttatásokkal; felkéri a Tanácsot, hogy ismételten vizsgálja meg e juttatások feltételeit és mértékét, valamint ennek megfelelően vizsgálja felül az (EU) 2016/300 tanácsi rendelet; elítéli az uniós adófizetők pénzének ily módon történő pazarlását;
53. megjegyzi továbbá, hogy a Törvényszék (fellebbezési tanács, a T-639/16 P. sz. ügyben 2018. január 23-án hozott ítélete)(11) az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének az egyik „négyhónapos megbízatású” bírával felálló második tanácsát szabálytalannak találta, ami az említett ítéletben hivatkozott határozatot és a második tanácsnak minden, az ebben a formációban hozott határozatát semmissé teszi; kérdezi az EUB-tól, hogy a Törvényszék ítélete a második tanácsnak – az ebben a formációban hozott – mely határozatait érinti; kéri, hogy a Tanács fűzzön megjegyzéseket ehhez a mulasztáshoz és tisztázza a felelősség kérdését;
54. kéri az EUB-t, hogy vegye fontolóra az EUB – és különösen a Törvényszék – tanácskozási nyelveinek a francián kívüli más nyelvekre való kibővítését; üdvözli, hogy a Törvényszék elnöke 2016 februárjában a tanácskozási nyelv megváltoztatására irányuló – még nem véglegesített – hatásvizsgálat elvégzését kérte;
55. sajnálja az Egyesült Királyság azon döntését, hogy kilép az Európai Unióból; megjegyzi, hogy ezen a ponton nem lehet előrejelzést készíteni a kilépés pénzügyi, adminisztratív, emberi és egyéb következményeiről, kéri a Tanácsot és a Számvevőszéket, hogy végezzen hatásvizsgálatokat, és 2018 végéig tájékoztassa a Parlamentet az eredményekről.
az Európai Unió 2016-os pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről, IV. szakasz – Bíróság
A Jogi Bizottság felhívja a Költségvetési Ellenőrző Bizottságot, mint illetékes bizottságot, hogy állásfoglalásra irányuló indítványába foglalja bele a következő javaslatokat:
1. rámutat, hogy a költségvetés végrehajtása a 2016-os pénzügyi évre vonatkozóan a végleges előirányzatok felhasználásának nagyon magas arányát jelentette (98,23 %), bár ez valamivel alacsonyabb volt, mint a 2015-ös arány (99,1 %), aminek főként az volt az oka, hogy 2016-ban fokozatosan megérkezett a 12 újonnan kinevezett törvényszéki bíró;
2. hangsúlyozza, hogy a Bíróság költségvetése kizárólag igazgatási jellegű, és hogy a költségvetés körülbelül 75 %-át az intézménynél dolgozó személyekre fordítják, a fennmaradó részt pedig ingatlanokra, bútorokra, információs technológiára és egyéb működési kiadásokra; hangsúlyozza ugyanakkor, hogy a teljesítményalapú költségvetés-tervezést nem csak a Bíróság költségvetésének egészére kellene alkalmazni, hanem annak az egyes osztályok, egységek és a személyzet éves tervei vonatkozásában is konkrét, mérhető, teljesíthető, releváns és határidőhöz kötött (SMART) célokat kellene magában foglalnia, valamint hogy meg kell határozni releváns mutatókat az intézmény becsléseinek kialakítása érdekében; felhívja ezért a Bíróságot, hogy működése tekintetében szélesebb körűen vezesse be a teljesítményalapú költségvetés-tervezés elvét;
3. kiemeli, hogy javult a Bíróság hatékonysága, ami az igazságszolgáltatási és a kisegítő szolgálatok összehangolt erőfeszítéseinek köszönhető, és azt eredményezte, hogy a 2007–2016-os időszakban 46%-kal nőtt a befejezett ügyek száma, annak ellenére, hogy ebben az időszakban nagyon korlátozott mértékben nőtt a kisegítő személyzet létszáma (a növekedés 3,5%-os volt, ha Horvátország csatlakozását is figyelembe vesszük a számításnál, és kevesebb, mint 0,1%-os, ha nem);(12)
4. megállapítja, hogy a kiküldetésekkel kapcsolatos 295 500 EUR kötelezettségvállalásból csak 41 209 EUR került felhasználásra; rámutat, hogy az ilyen alulfinanszírozást el lehetne kerülni; kéri, hogy a Bíróság javítsa a kiküldetésekkel kapcsolatos költségvetés-tervezést és elszámoltathatóságot, és hangsúlyozza a kiküldetések költséghatékonysága elvének szükségességét;
5. megelégedéssel veszi tudomásul, hogy a Számvevőszék a 2016. évi éves jelentésében – mint ahogyan 2010 óta egyszer sem – nem tett a Bíróságra vonatkozó észrevételt; nyugtázza, hogy a Számvevőszék az utóbbi időben nem készített a Bírósággal kapcsolatos különjelentést sem;
6. megállapítja, hogy a Bíróság három igazságszolgáltatási fórumának 2016-os igazságszolgáltatási statisztikái megerősítik az elmúlt években tapasztalt trendet az eljárások átlagos időtartamát illetően, amely úgy tűnik, hogy rövidebb lett (Bíróság: előzetes döntéshozatalra utalások esetén: 15 hónap (2015-ben: 15,3 hónap), sürgős előzetes döntéshozatalra utalások esetén: 2,7 hónap (2015-ben: 1,9 hónap), közvetlen keresetek esetén: 19,3 hónap (2015-ben: 17,6 hónap), fellebbezések esetén pedig: 12,9 hónap (2015-ben: 14 hónap));
7. rámutat, hogy a Bíróság három igazságszolgáltatási fóruma 2016-ban összesen 1 628 ügyet zárt le, amely szám alacsonyabb, mint a 2015-ös (akkor 1 775 ügyet zártak le); megismétli annak fontosságát, hogy az uniós polgárok alapvető jogainak tiszteletben tartása érdekében csökkentsék a folyamatban lévő ügyek listáját;
8. rámutat, hogy folyamatosan növekszik az e-Curia alkalmazás felhasználóinak száma (2016-ban 3 599 felhasználói fiók működött, szemben a 2015-ben használt 2 914-gyel), üdvözli továbbá, hogy 2016-ban valamennyi tagállam használta az e-Curia alkalmazást, ami azt mutatja, hogy sikerült hatékonyan felhívni a nyilvánosság figyelmét az alkalmazás létezésére és használatának előnyeire;
9. sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a tagállamok nem tesznek erőfeszítéseket annak érdekében, hogy megvalósuljon a nemek közötti egyensúly a nagy felelősséggel járó pozíciók tekintetében, és emlékeztet arra hogy az Európai Parlament és a Tanács jelezte, hogy céljai között szerepel a nemek kiegyensúlyozott képviseletének megvalósítása az újonnan kinevezendő törvényszéki bírák esetében (jelenleg öt női bíró és két női főtanácsnok szerepel a Bíróság szervezeti diagramjában és tíz női bíró a Törvényszék szervezeti diagramjában).
úgy véli, hogy az uniós intézményeknek reprezentálniuk kell polgáraikat; ezért hangsúlyozza a Parlament és a Tanács által kitűzött cél fontosságát.
10. nyugtázza, hogy 2015-ben elfogadták a Bíróság igazságszolgáltatási szervezetrendszerének reformját, amellyel párhuzamosan kidolgozták a Törvényszék új eljárási szabályzatát; tudomásul veszi, hogy a reform a bírák számának 2019-ig, három szakaszban megvalósuló megduplázása révén lehetővé teszi, hogy a Bíróság megbirkózzon a növekvő számú ügyekkel; várakozással tekint a reform abban a tekintetben elérendő eredményei elé, hogy a Bíróság észszerű időn belül és a tisztességes bírósági eljárással kapcsolatos követelményeknek megfelelően tudja az ügyeket kezelni;
11. tudomásul veszi a tagok magatartási kódexének soron következő átdolgozását, amelynek során tisztázásra kerülnek a külső tevékenységek végzésének feltételeivel és a tagok pénzügyi érdekeltségeinek közzétételével kapcsolatos kérdések;
12. felhív az átláthatóság fokozására minden egyes bíró külső tevékenységeivel kapcsolatban; kéri, hogy a Bíróság hivatalos honlapján és éves tevékenységi jelentéseiben nyújtson tájékoztatást a bírák egyéb pozícióiról és fizetett külső tevékenységeiről;
13. úgy véli, hogy a Bíróságnak az igazságszolgáltatási tevékenységeivel kapcsolatos ülések kivételével a külső felekkel folytatott ülései tekintetében közzé kellene tennie egy általános áttekintést a résztvevőkről és az ülések tartalmáról;
14. sajnálja, hogy a Bíróság visszaélések bejelentésére vonatkozó belső szabályzata csak 2016 elején került elfogadásra; javasolja, hogy a Bíróság tájékoztassa személyzetét ezekről a szabályokról, hogy valamennyi munkatársa értesüljön róluk; kéri, hogy a Bíróság kell időben nyújtson részletes tájékoztatást a visszaélések bejelentésének 2015. évi eseteiről (ha voltak ilyenek), és arról, hogy azokat hogyan kezelték és zárták le;
15. felhívja a Bíróságot, hogy a fő intézményközi tevékenységi és teljesítménymutatók kidolgozásával foglalkozó intézményközi munkacsoport által elfogadott összehangolt módszertan alapján tájékoztassa a Parlamentet a fordítás fajlagos költségeiről;
16. üdvözli a Bíróság nagyra törő környezetvédelmi célkitűzések iránti elkötelezettségét; ösztönzi az intézményt a zöld közbeszerzés elveinek alkalmazására, és szabályok és megfelelő költségvetés kialakítását kéri a kibocsátáskompenzációra vonatkozóan;
17. felhívja a Bíróságot, hogy javítsa az Unió polgáraival kapcsolatos kommunikációs politikáját, például az újságírók számára tartandó képzési szemináriumok szervezésével vagy a tevékenységeire vonatkozó kommunikációs termékek kidolgozásával, egy polgárközpontúbb megközelítés alapján;
„Az Európai Unió Bírósága ügykezelésének teljesítményértékelése” című, 14/2017. számú számvevőszéki különjelentés
Lásd a 14/2017. számú számvevőszéki különjelentés 49. oldalának C) pontját, amelyben a Számvevőszék a következő tényezőkre hívja fel a figyelmet: a jogi referensek rendelkezésre állásának hiánya, a bírák, a főtanácsnokok és jogi referenseik munkaterhelése, valamint az ügyeknek a bírói megbízatás lejárta miatt történő újraosztása. https://www.eca.europa.eu/Lists/ECADocuments/SR17_14/SR_CJEU_HU.pdf
Lásd „Az Európai Unió Bírósága ügykezelésének teljesítményértékelése” című, 14/2017. számú számvevőszéki különjelentés 27. oldalát.
A Tanács (EU) 2016/300 rendelete (2016. február 29.) a magas rangú uniós közhivatalt ellátó személyek javadalmazásáról (HL L 58., 2016.3.4., 1. o.).
A 2016. évi jelentés – 2016-os vezetői jelentés adatai („A KÖLTSÉGVETÉSI RENDELET 66. CIKKÉNEK (9) BEKEZDÉSE ÉRTELMÉBEN KÉSZÍTETT, A 2016-OS PÉNZÜGYI ÉVRE VONATKOZÓ ÉVES TEVÉKENYSÉGI JELENTÉS”) https://curia.europa.eu/jcms/upload/docs/application/pdf/2017-06/rapport_gestion_2016_en_.pdf

matches: Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
Ügyvéd, Ügyvédi Iroda ÁSZF · Lupovici Ügyvédi Iroda
Jelen Általános szerződési Feltételek (továbbiakban: ÁSZF) irányadók a Lupovici Ügyvédi Iroda részére adott ügyvédi megbízás teljesítésére, amennyiben a Megbízó által adott megbízás eltérő rendelkezést nem tartalmaz.
1.1. AZ ÜGYVÉDI IRODA AZONOSÍTÓ ADATAI
Név: Lupovici Ügyvédi Iroda
Székhely: 1117 Budapest, Október huszonharmadika u. 5.
Kamara: Budapesti Ügyvédi Kamara
Adószám: 18266322-2-43
Telefon: +36 (1) 769 04 37
Fax: +36 (1) 808 8182
E-mail: iroda@ugyvedipraxis.com
E-mail: jack@lupovici.com
Honlap: www.ugyvedipraxis.hu
Képviseli: Dr. Lupovici Jack irodavezető ügyvéd
(a továbbiakban: Ügyvédi Iroda)
1.2. AZ ÜGYVÉD AZONOSÍTÓ ADATAI
Név: ügyben eljáró ügyvéd neve
Kamrai azonosító szám: xxxxxxx
(a továbbiakban: Ügyvéd)
2. A MEGBÍZÓ
Aki a jogi szaktudást igénylő feladatra megbízást ad és ennek ellátásáért megbízási díjat fizet a megbízási szerződésben rögzítettek szerint.
3. A MEGBÍZOTT
Aki a Megbízó által rábízott feladat ellátására legjobb tudása szerint köteles.
4. AZ ÜGYVÉDI MEGBÍZÁSI FELTÉTELEK HATÁLYA
4.1. Jelen ÁSZF rendelkezései kiterjednek az Ügyvédi Iroda és a Megbízó közötti minden szerződéses kapcsolatra – ide értve az állandó megbízást is – amelynek keretében az Ügyvédi Iroda tevékenységi körébe tartozó szolgáltatást nyújt a megbízás alapján. Az ügyvédi megbízás tárgya lehet (a továbbiakban: ügy):
– jogi képviselet ellátása,
– büntetőeljárásban védelem ellátása,
– jogi tanácsadás,
– okiratszerkesztés
– az okirat ellenjegyzése,
– letét kezelése,
– adótanácsadás,
– társadalombiztosítási tanácsadás,
– pénzügyi és egyéb üzletviteli tanácsadás,
– közvetítői tevékenység.
4.2. Ha az ÁSZF rendelkezései és a Megbízóval kötött megbízás más feltétele egymástól eltér, az utóbbit tekintjük irányadónak.
4.3. Az Ügyvédi Iroda biztosítja, hogy a Megbízó az ÁSZF, illetve jövőbeni módosításainak tartalmát megismerje. E célból a megbízási szerződés megkötésekor az Ügyvédi Iroda a hatályos ÁSZF tartalmát okirati formában a Megbízónak átadja, vagy részére elektronikus dokumentumként megküldi. Az átvétel aláírásával a Megbízó igazolja, hogy az ÁSZF tartalmát megismerte és magára nézve kötelezőnek elfogadta. Ugyanilyen hatálya van az ÁSZF-et tartalmazó elektronikus dokumentumnak a Megbízó e-mail címére történő elküldésének, amennyiben a Megbízó annak tartalmát az elküldéstől számított 30 napon belül nem kifogásolta. A hatályos ÁSZF-et az Ügyvédi Iroda a honlapján közzéteszi és ott folyamatosan elérhető az Ügyvédi iroda ügyfelei számára.
4.4. A Megbízó és az Ügyvédi Iroda jogviszonyában az ügyvédi megbízás minden esetben szabad megállapodás tárgya azzal, hogy alkalmazni kell rá a Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény, és az ügyvédekről szóló 2017. évi LXXVIII. (a továbbiakban: Üttv.) rendelkezéseit.
5. A MEGBÍZÁS
5.1. Az ügyvédi megbízás akkor jön létre, ha a felek írásban megállapodtak a megbízás tartalmában, a megbízási díjban és az előrelátható költségekben. [Üttv. 28. §. (4) bek.] A tanácsadási, konzultációs megbízás írásba-foglalása mellőzhető. A megbízásban nem szabályozott kérdésekben jelen ÁSZF rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni.
5.2. Az Ügyvéd, illetve az Ügyvédi Iroda nem köteles a Megbízó által felkínált megbízást elfogadni, ezen döntését nem köteles megindokolni.
5.3. Az Ügyvédi Iroda a Megbízóval megkötött megbízási szerződés alapján köteles a Megbízó jogai és jogos érdekei érvényesítésének és kötelezettségei teljesítésének elősegítésére, lehetőség szerint az ellenérdekű felek közötti jogvita megegyezéssel történő lezárására, illetve az igazságszolgáltatásban történő közreműködésre. [Üttv. 1. §]
5.4. A Megbízó tudomásul veszi, hogy az Ügyvédi iroda nem működhet közre, ha az a hivatásával nem egyeztethető össze, így különösen, ha a közreműködését olyan jogügylethez kérik, amely jogszabályba ütközik, vagy jogszabály megkerülésére irányul. [Üttv. 1.§ (5) bek.]
5.5. A képviseleti megbízás, büntetőeljárásban védelem ellátása – a megbízási szerződés jellegéből eredően – az Ügyvédi Iroda részéről nem jelentheti a Megbízó számára a pozitív végeredmény garantálását.
5.6. Az Ügyvédi Iroda az ügyet a Megbízó tényelőadásainak megfelelően, annak figyelembevételével látja el. A büntetőeljárásban történő védelem ellátása során az Ügyvéd a Megbízó tényelőadásához kötve van.
5.7. A Megbízó felel az általa szolgáltatott adatok, információk, okiratok, más bizonyítékok valódiságáért, alaki vagy tartalmi hibás, hiányos, nem teljes körű voltából, egyéb fogyatékosságából és a késedelmes rendelkezésre bocsátásukból eredő következményekért.
5.8. A Megbízó tudomásul veszi az Ügyvédi Iroda azon tájékoztatását, hogy minden ügyben és a jogi tanácsadás során is számolnia kell az Ügyvédi Iroda szakmai álláspontjától eltérő jogértelmezéssel, a bizonyítékok eltérő hatósági, bírósági értékelésével, mérlegelésével, és az eltérő jogalkalmazás kockázatával.
5.9. Az Ügyvédi Iroda szakmai álláspontjától eltérő jogalkalmazás kockázatát – az egységes gyakorlat hiányából, a hivatalos eljárások elhúzódásából, kiszámíthatatlanságából eredő kockázatokat is – a Megbízó vállalja.
5.10. Az ügyvédi megbízás teljesítésére irányuló eljárást, a szükséges intézkedéseket, a bizonyítékok felhasználását és a beadványok benyújtását, illetve ezeknek a tartalmát, sorrendjét és esedékességét az Ügyvédi Iroda határozza meg. A Megbízó a megbízás tárgyában önálló intézkedést, egyezséget csak az Ügyvédi Iroda jóváhagyásával kezdeményezhet.
5.11. Felek kizárnak minden olyan tevékenységet, amely ellentétes a Megbízó jogos érdekével.
5.12. Az ügyvédi szolgáltatások teljesítési helye – az ügyvédi megbízástól függően a hatóságok, bíróságok, harmadik személyek előtti eljárást kivéve – az ügyvédi iroda. Az Ügyvédi Iroda a Megbízó székhelyén, telephelyén, lakóhelyén rendszeres megjelenésre, szolgáltatásra nem köteles, ilyen eseti eljárásért külön díjat számíthat fel.
5.13. Az Ügyvédi Iroda a megbízást tagjai (alkalmazott ügyvédje, ügyvédjelöltje) vagy akár más ügyvédi iroda, ügyvéd közreműködésével is teljesítheti, kivéve, ha ezt a Megbízó az egyedi megbízási szerződésben kifejezetten kizárta. A Megbízott köteles a helyettes ügyvédet a szükséges tájékoztatással ellátni – munkájáért úgy felel, mintha személyesen járna el. A közreműködő ügyvéd (ügyvédjelölt) a rá vonatkozó jogszabályi rendelkezésekre figyelemmel jogosult valamennyi eljárási cselekmény, nyilatkozat megtételére, hatóság-, bíróság előtti eljárásra, helyettesítőként tárgyaláson való részvételre.
6. MEGHATALMAZÁS
6.1. Amennyiben az ügyvédi megbízás teljesítéséhez a Megbízó képviselete is szükséges, a Megbízó meghatalmazást ad a Megbízott részére. A képviseletre vonatkozó meghatalmazást írásba kell foglalni, és tartalmaznia kell az Ügyvédi iroda elfogadó nyilatkozatát is.
6.2. A meghatalmazás feljogosítja a meghatalmazottat képviselet ellátására a Megbízót megillető pénznek vagy dolognak, valamint az eljárási költségeknek az átvétele vonatkozásában is. A Megbízó részére történő pénz, vagy vagyontárgy átvételéről a Megbízót haladéktalanul értesíteni kell.
6.3. A meghatalmazás a Megbízott döntése alapján bármikor korlátozható, illetve visszavonható.
7. OKIRATI ELLENJEGYZÉS
7.1. Az Ügyvédi Iroda ügyvédje csak olyan okiratot láthat el ellenjegyzéssel, amely a saját vagy az irodája közreműködésével jött létre.
7.2. Az okirat ellenjegyzése során az Ügyvéd az Üttv-ben szabályozottak szerint köteles a jognyilatkozatot tevő fél, illetve meghatalmazottja azonosítására és személyazonosságának ellenőrzésére.
7.3. Az Ügyvéd köteles a közreműködést megtagadni, ha
– a fél a személyazonosságának megállapításához nem szolgáltat adatot,
– a fél nem tud bemutatni érvényes igazolványt, vagy
– az ellenőrzés során azt állapítja meg, hogy az igazolvány elvesztését, ellopását vagy megsemmisülését bejelentették és megtalálásának vagy megkerülésének ténye nincs nyilvántartva.
8. IRATOK ÁTVÉTELE
8.1. Az Ügyvédi Iroda a Megbízótól átvett vagy a Megbízót megillető iratok átvételéről – a Megbízó kérésére – elismervényt ad. Az iratokat a megbízás teljesítése, illetőleg felmondása után – a 8.2 pontban meghatározott kivétellel – az ügyvéd a megbízó kérésére köteles kiadni.
8.2. Az Ügyvéd nem köteles kiadni a megbízással kapcsolatos fogalmazványait, a Megbízó utasításait tartalmazó iratokat, az ügyben hozzá intézett leveleket, a Megbízó érdekében teljesített fizetésekről szóló nyugtákat és az eljárása szabályszerűségének elbírálásához szükséges más iratokat; a megbízó kérésére az ilyen iratokról – a fogalmazványokat kivéve – másolatot köteles kiadni.
8.3. Az Ügyvéd Iroda nem tagadhatja meg a az iratok kiadására vonatkozó kérést megbízási díj és költségtérítés meg nem fizetése miatt.
9. A LETÉTKEZELÉS SZABÁLYAI
9.1. Az Ügyvédi Iroda az ügyvédi letétet
– a megbízás teljesítéseként,
– a megbízáshoz kapcsolódó eljárási cselekmények költségének fedezeteként és azok teljesítésére,
– a megbízáshoz kapcsolódóan megőrzésre
pénzt, készpénz-helyettesítő fizetési eszközt, utalványt, értékpapírt vagy más okiratot vehet át, őrizhet és kezelhet letétként.
9.2. A letéti szerződést írásba kell foglalni.
9.3. Az ügyvéd a letétet a letét céljától eltérően nem használhatja, azt nem hasznosíthatja, továbbá azt más személy birtokába vagy őrizetébe az Üttv. eltérő rendelkezése hiányában nem adhatja. Az ügyvéd a letett pénzt lekötheti.
9.4. A letétkezelésre a Magyar Ügyvédi Kamara letét- és pénzkezelés, valamint a letétnyilvántartás részletes szabályairól szóló 1/2014. (XI. 03.) MÜK szabályzata irányadó.
10. PÉNZ, EGYÉB ÉRTÉK ÁTVÉTELE
10.1. Az Ügyvédi Iroda köteles a Megbízó részére átvett pénzről vagy egyéb értékről a Megbízót haladéktalanul értesíteni.
11. A MEGBÍZÓ JOGAI
11.1. A Megbízó az ügy állásáról, és a tett intézkedésekről bármikor felvilágosítást kérhet, az ügyében az előre egyeztetett időpontban konzultációt kérhet.
11.2. Az Ügyvédi Iroda nem vállalhat el olyan megbízást, amely Megbízójának érdekeivel ellentétes. Az Ügyvédi Iroda nem vállalhat el olyan megbízást, amellyel összeütközésbe kerülne korábbi ügyfelével szemben vállalt kötelezettségével, kivétel, ha a korábbi és az új ügy között nincs összefüggés, vagy ha a korábbi Megbízója ehhez írásban hozzájárult.
11.3. A Megbízó a megbízási szerződést írásban bármikor korlátozhatja, vagy azonnali hatállyal felmondhatja.
12. ÜGYVÉDI MUNKADÍJ
12.1. A Megbízó az Ügyvédi Iroda szolgáltatásai ellenében az alábbi feltételek szerinti díjfizetésre köteles.
12.2. A Felek a megbízási díjat szabadon határozzák meg. A munkadíjra, az esetleges költségekre vagy annak egyes tételeire az egyedi Megbízási szerződés rendelkezéseit kell alkalmazni.
12.3. A megbízási szerződésben a felek költségátalányban is megállapodhatnak.
12.4. Bíróság előtt nem érvényesíthető az ügyvédi tevékenység eredményességéhez kötött ügyvédi munkadíj (sikerdíj) annyiban, amennyiben annak összege a teljes ügyvédi munkadíj kétharmadát meghaladja. A teljes ügyvédi munkadíjba nem számít bele
a) a Megbízó által az ügyvédi munkadíj részeként megfizetendő, az ügy ellátásával felmerülő költség, valamint
b) az ügyvédi megbízási díjnak az a része, amelyről az ügyvéd ellenérték nélkül lemondott.
12.5. Az Ügyvédi Iroda az általa teljesített szolgáltatásról, tanácsadásról a ráfordított munkaórák feltüntetésével jogosult munkalapot kiállítani, amely a díjelszámolás és a számlázás alapja. Szóbeli tanácsadás, jogi konzultáció során minden megkezdett óra 1 órának számít.
12.6. Folyamatosan teljesített szolgáltatás esetén a teljesítés időpontja a számla szerinti fizetési határidő. Az Ügyvédi Iroda – amennyiben a fizetés nem készpénzben történik – jogosult valamennyi szolgáltatását 8 napos fizetési határidővel számlázni. Késedelmes fizetés esetén a Megbízó évi 20 %-os mértékű késedelmi kamatot köteles fizetni.
12.7. Az ügyvédi munkadíj kiegyenlítésének elmulasztása esetén az Ügyvédi Iroda 15 napos felmondási idővel jogosult a megbízási szerződés felmondására.
12.8. A megbízó javára átvett pénzből – a megbízó egyidejű írásbeli értesítése mellett – kielégíthető a megbízóval szemben fennálló és lejárt megbízási díj és költségtérítés címén fennálló követelés, kivéve, az Üttv. 31. §-ban felsorolt esetekben.
12.9. Az Ügyvédi Iroda köteles a munkadíjról a megbízó részére olyan elszámolást adni, amely alapján a bíróság megállapíthatja és másik felet kötelezheti a perköltség megfizetésére.
12.10. Az ügyvédi megbízás teljesítése során felmerülő illetékeket, szakértői és egyéb költségeket a Megbízó fizeti – ezek előlegezésére az Ügyvédi Iroda nem köteles.
12.11. Ha az ügyvédi megbízás annak teljesítése előtt szűnik meg, az Ügyvédi Iroda köteles a felvett megbízási díjjal elszámolni, a megbízás megszűnéséig végzett munkával arányos megbízási díjat visszatarthatja.
12.12. Az Ügyvéd tájékoztatja a Megbízót a bírósági eljárásban megállapítható ügyvédi költségekről szóló 32/2003. (VIII. 22.) IM rendeletről. A rendelet szerint a fél pernyertessége esetére igényelheti, hogy részére a bíróság az ügyvéd munkadíjának és készkiadásainak címén kötelezze a pervesztes felet a fél és a képviselője között létrejött ügyvédi megbízási szerződésben kikötött megbízási díj, valamint a fél által képviselője részére költségtérítésként megfizetett indokolt készkiadások együttes összegének megfizetésére. Az így megállapított munkadíj összegét a bíróság indokolt esetben mérsékelheti, ha az nem áll arányban a pertárgy értékével vagy a ténylegesen elvégzett ügyvédi tevékenységgel. Ha a fél és az ügyvéd között nincs az ügy ellátására vonatkozó díjmegállapodás, vagy ha a fél ezt kéri, a bíróság a képviselet ellátásával felmerült munkadíj összegét az alábbiak figyelembevételével állapítja meg.
Az IM rendelet szerint:
3. § (2) Polgári és közigazgatási perben, valamint egyéb közigazgatási bírósági eljárásban a munkadíj összege
a) 10 millió Ft-ot meg nem haladó pertárgyérték esetén a pertárgyérték 5%-a, de legalább 10 000 Ft,
b) 10 millió Ft feletti, de 100 millió Ft-ot meg nem haladó pertárgyérték esetén az a) pontban meghatározott munkadíj és a 10 millió Ft feletti összeg 3%-a, de legalább 100 000 Ft,
c) 100 millió Ft-ot meghaladó pertárgyérték esetén a b) pontban meghatározott munkadíj és a 100 millió Ft feletti összeg 1%-a, de legalább 1 millió Ft.
(3) Ha a (2) bekezdés szerinti eljárásban a pertárgy értéke nem állapítható meg, a munkadíj minden megkezdett tárgyalási óránként, valamint az ügyvédnek az eljárást megelőző és a tárgyaláson kívül végzett igazolt tevékenységéért óránként 5000 Ft, de legalább 10 000 Ft.
(4) Nemperes eljárásban és a hatályon kívül helyezés folytán megismételt eljárásban a munkadíj a (2) és (3) bekezdés szerinti eljárásban megállapítható munkadíj legfeljebb 50%-a.
(5) A másodfokú és a felülvizsgálati eljárásban az ügyvédi munkadíj a (2)-(4) bekezdésben meghatározott összeg 50%-a azzal, hogy a pertárgy értékeként ezekben az esetekben a fellebbezésben, felülvizsgálati kérelemben vitatott összeget kell alapul venni.
(6) A munkadíj megállapítása során a munkadíj összegét a bíróság indokolt esetben mérsékelheti, ha az nem áll arányban a ténylegesen elvégzett ügyvédi tevékenységgel. A bíróság a munkadíjat – különösen az ügy bonyolultsága esetén – a (2)-(5) bekezdésben meghatározott összegnél magasabb összegben is megállapíthatja. A bíróság a munkadíj eltérő összegben történő megállapítását indokolni köteles.
§ (1) A kamarai jogtanácsos által képviselt fél kamarai jogtanácsosi költségként
a) a 3. § szerinti munkadíj, valamint
b) a képviselet ellátásával összefüggésben felmerült, indokolt készkiadások
együttes összegét számíthatja fel.
(2) A munkadíj megállapítása során a 3. § (6) bekezdését alkalmazni kell.
4/A. § (1) Az ügyvédi díj 3. §-ban meghatározott összege a tevékenység ellenértékét terhelő általános forgalmi adó összegét nem tartalmazza; azt a díj összegén, mint adóalapon felül kell – a külön jogszabály rendelkezései szerint – felszámítani. Ha az ügyvéd az általános forgalmi adóról szóló törvény szerint adólevonási joggal rendelkezik, a számlával igazolt költségnek csak a nettó összege növeli az adóalapot.
12.13. Az Ügyvédi Iroda tájékoztatja a Megbízót, hogy a közigazgatási és bírósági eljárásban a vonatkozó jogszabályok feltételei szerint személyes költségmentesség, illeték-feljegyzési jog illetheti meg, amelyről erre irányuló külön kérelemre a Megbízó által csatolandó okiratok, igazolások, nyilatkozatok alapján az eljáró hatóság, bíróság dönt. A jogszabályi rendelkezések alapján a tárgyuk miatt költség- vagy illetékmentes, feljegyzési jogos eljárásokban a Megbízót a jogszabály rendelkezése alapján illeti meg ilyen kedvezmény (pl. tartásdíjperek, közigazgatási határozatok bírósági felülvizsgálata iránti perek).
13. ÜGYNYILVÁNTARTÁS ÉS IRATKEZELÉS
Az Ügyvédi Iroda a megbízás alapján ellátott ügyekről az ügyvédi tevékenységre vonatkozó szabályok megtartásának ellenőrizhetősége, valamint az ügyfelek jogainak védelme érdekében nyilvántartást vezet.
Az ügyekről vezetett nyilvántartás a következő adatokat tartalmazza:
– az ügyvéd által képzett ügyazonosítót,
– az ügyfél nevét,
– az ügy tárgyát,
– a megbízási szerződés létrejötte időpontját és
– az ügyhöz kapcsolódó bírósági eljárások lajstromszámát, illetve más eljárások iktatószámát.
Az Ügyvédi Iroda a meghatározott adatokat a megbízás megszűnését követő öt évig, okirat ellenjegyzése esetén az okirat ellenjegyzését követő tíz évig, ingatlanra vonatkozó jog közhiteles nyilvántartásba való bejegyzését érintő ügyben a jog bejegyzésétől számított tíz évig kezeli.
14. ADATKEZELÉS, SZEMÉLYES ADATOK VÉDELME
14.1. A Megbízó, illetve képviselője a megbízás aláírásával az Ügyvédi Iroda részére megadja hozzájárulását a személyes adatai kezeléséhez, az alábbi feltételekkel.
14.2. Az Ügyvédi Iroda adatkezelésére, a Megbízó jogaira és kötelezettségeire az információs önrendelkezési jogról és információs szabadságról szóló 2011. évi CXII. törvény (továbbiakban: Infotv.), valamint a kapcsolódó Európai Uniós rendeletek az irányadóak.
14.3. Az adatszolgáltatás önkéntes. Amennyiben a Megbízó megtagadja a törvényben előírt kötelező adatszolgáltatást, az Ügyvédi Iroda a megbízást visszautasíthatja.
14.4. Az adatkezelés célja az ügyvédi megbízás teljesítése, a Megbízóval való kapcsolattartás és kommunikáció.
14.5. A Megbízó hozzájárulása alapján kezelhető személyes adatai a következők:
-Név, szervezet-, ill. cégnév és a képviselő neve
-Lakcím, székhely, telephely
-Telefonszám,
-Mobil telefonszám:
-Telefax szám,
-E-mail cím,
-Honlapcím.
14.6. Az Ügyvédi Iroda felhívja a Megbízó figyelmét, hogy a kérelmére indult eljárásban a szükséges adatainak kezeléséhez való hozzájárulását az Infotv. rendelkezései szerint vélelmezni kell.
14.7. További személyes adatok kezelése törvényi felhatalmazáson alapulhat, amelynek célja jogszabályi kötelezettségek teljesítése.
14.8. A személyes adatokat – az ügyvédi titok védelme alatt – megismerheti az Ügyvédi Iroda alkalmazottja, tagja, a közreműködő ügyvéd – de rajtuk kívül az Ügyvédi Iroda a Megbízó személyes adatait harmadik személy részére nem adhatja át, nem teheti hozzáférhetővé – kivéve a törvényben előírt eseteket. Nem jelenti a személyes adatok védelmére vonatkozó rendelkezések megsértését, ha a megbízás teljesítéséhez szükséges e személyes adat közlése, feltüntetése.
14.9. Az Ügyvédi Iroda jogosult a megbízó címére postai úton levelet, elektronikus úton e-mailt küldeni.
14.10. A Megbízó jogosult megismerni minden olyan adatot, melyet az Ügyvédi Iroda a személyével kapcsolatban kezel.
14.11. Az Ügyvédi Iroda gondoskodik az adatok biztonságáról, így különösen a jogosulatlan hozzáférés, megváltoztatás és nyilvánosságra hozás, törlés, továbbá sérülés vagy megsemmisülés elkerülésének biztosításáról.
14.12. Az adatkezelés maximális időtartama a Felek közötti jogviszony megszűnését követő ötödik (5.) év vége. A pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása megelőzéséről és megakadályozásáról szóló 2017. évi LIII. törvényben (továbbiakban: Pmt) megjelölt személyes adatokat az Ügyvédi Iroda – a hivatkozott törvény rendelkezése szerint – nyolc (8) évig köteles megőrizni.
14.13. Az Ügyvédi Iroda tájékoztatja a Megbízót, illetve a képviseletében eljáró természetes személyt, hogy a személyes adatok kezelésével összefüggésben az Infotv.-ben írtak szerint kérelmezheti a tájékoztatást kérni az adatainak kezeléséről, helyesbítéséről, törléséről, illetve joga van a bírósági jogérvényesítéshez és sérelemdíj követeléséhez.
15. PÉNZMOSÁS ELLENI KÖTELEZETTSÉGEK TELJESÍTÉSE
15.1. Az Ügyvéd tájékoztatja a Megbízót, hogy az Ügyvédi Iroda a közhiteles nyilvántartásba való bejegyzésre irányuló eljárásban való jogi képviseletre, illetve közhiteles nyilvántartásba való bejegyzés alapjául szolgáló okirat szerkesztésére irányuló megbízási szerződés megkötése előtt köteles a természetes személy tekintetében a bemutatott okmányra vonatkozó Üttv-ben meghatározott adatokat igényelni.
15.2. Az adatigénylésért ebben az esetben nem kérhető díj, költségtérítés vagy más ellenérték.
16. AZ ÜGYVÉD TITOKTARTÁSI KÖTELEZETTSÉGE
16.1. Az Ügyvédi Irodát titoktartási kötelezettség terheli minden olyan tényt, információt és adatot illetően, amelyről az ügyvédi tevékenység gyakorlása során szerzett tudomást. E kötelezettség független az ügyvédi megbízási jogviszony fennállásától, és az ügyvédi működés megszűnése után is határidő nélkül fennmarad. A titoktartási kötelezettség kiterjed az ügyvéd által készített és a birtokában levő egyéb iratra is, ha ez a titoktartás körébe tartozó tényt, adatot tartalmaz. Az ügyvédnél folytatott hatósági vizsgálat során az ügyvéd nem tárhatja fel a megbízójára vonatkozó iratokat és adatokat, de a hatóság eljárását nem akadályozhatja. A Megbízó, a jogutódja és a törvényes képviselője a titoktartási kötelezettség alól felmentést adhat. A titoktartási kötelezettség az Ügyvédi Iroda alkalmazottaira megfelelően irányadó. [Üttv. 9. §. (2) bek]
16.2. Titoktartási kötelezettség terheli azokat is, akik az ügy ellátása során az ügyvéd helyetteseként, segítőjeként az ügyvédi titok birtokába juthattak.
16.3. A titoktartásra kötelezett személy az ügyvédi titkot mindenkivel szemben köteles megőrizni.
16.5. A titoktartás alól felmentést az adhat, aki a titokról rendelkezni jogosult. Ha több jogosult van, a felmentést mindenkinek meg kell adnia. Több örökös esetében azonban bármely örökös jogosult az ügyvéd által készített végrendelet, öröklési szerződés, halál esetére szóló ajándékozás stb. tárgyában a titok megismerésére.
16.6. A titoktartási kötelezettségek alóli kivételekre az Üttv. irányadó.
17. AZ ÜGYVÉD FELELELŐSÉGE
17.1. Az Ügyvédi Iroda a tevékenysége ellátása során polgári-, büntető- és fegyelmi felelősséggel tartozik. Az Ügyvéd a tevékenysége során okozott kár megtérítéséért a Polgári Törvénykönyv szerint felel, azaz köteles a tevékenysége során másnak jogellenesen és vétkesen okozott kárt megtéríteni.
17.2. Az Ügyvédi Iroda az ügyvédi tevékenysége körében okozott károk megtérítésére felelősségbiztosítással rendelkezik.
17.3. Az Ügyvédi Iroda felróhatóság hiányában is felelősséggel tartozik a visszaszolgáltatási vagy elszámolási kötelezettséggel átvett pénzért és értéktárgyért. Mentesül a felelősség alól, ha bizonyítja, hogy a hiányt elháríthatatlan külső ok idézte elő.
17.4. Az Ügyvédi Iroda a szívességi ügyintézésből eredő kártérítési felelősségét kizárja.
17.5. A megbízásból eredő kártérítési követelés a kár bekövetkeztétől számított 1 éven belül elévül.
18. ÉRTESÍTÉSEK
18.1. Az Ügyvédi Iroda a Megbízó részére szóló írásbeli értesítéseket, küldeményeket – amennyiben azokat nem személyesen veszik át – postai úton arra a címre küldi meg, amelyet a Megbízó megadott részére. Az Ügyvédi Iroda nem felel azért, ha a megadott név, cím pontatlansága, változása miatt vagy más, az Ügyvéden kívül álló okból a kézbesítés elhúzódik, vagy eredménytelen.
18.2. Az Ügyvédi Iroda által a Megbízónak postai úton írásban küldött értesítések, közlésének időpontja az értesítés Megbízó általi kézhezvételének napja. A postai úton, az Ügyvéd által a megbízó ismert címére igazoltan megküldött értesítéseket a felek az elküldést követő ötödik (5.) munkanapon közöltnek tekintik, még ha azok „címzett ismeretlen”, „elköltözött”, „cím elégtelen”, „nem fogadta el” vagy „nem kereste” megjelöléssel jönnek is vissza. Az elküldés időpontjának igazolásául az Ügyvédi Iroda postakönyve, feladóvevénye, vagy ezzel egyenértékű, a posta által kiállított okirat is szolgálhat.
18.3. Az Ügyvédi Iroda jogosult az értesítéseket telefaxon elküldeni a Megbízó részére, az általa megadott telefax számra. A telefaxon küldött értesítések akkor tekintendőek kézbesítettnek, amikor az Ügyvéd rendelkezésére áll a faxüzenet elküldésének a visszaigazolása.
18.4. Az elektronikus úton küldött iratok (levelek, értesítések, nyilatkozatok, beadványok, hivatalos iratok) a felek jogviszonyában a papíralapú iratok helyettesítésére szolgálnak, azokkal mindenben egyenértékűnek minősülnek. A szerződéses nyilatkozatok alaki kellékei tekintetében az elektronikus úton elküldött nyilatkozatok írásban megtett nyilatkozatnak minősülnek. Az Ügyvédi Iroda által elektronikus úton küldött irat közlésének időpontja az elküldés napja, a munkanap 16. óráját követően elküldött irat esetén a következő munkanap. A Megbízó tudomással bír arról, hogy az elektronikus úton folytatott levelezést az Ügyvédi Iroda számítástechnikai rendszere elektronikus úton rögzíti és tárolja, amelynek időtartama 5 év. A Megbízó az elektronikus tárolt és rögzített adataiba, irataiba betekinthet. A Megbízó elfogadja az Ügyvédi Iroda számítógépes rendszerében rögzített adatok valódiságát, esetleges jogvita esetén azt bizonyítékként ismeri el, mind az elektronikus levél elküldése tényére, időpontjára, és tartalmára vonatkozóan.
18.5. Amennyiben az értesítés postai úton, telefax útján és elektronikus úton is megtörténik, akkor a korábban megtörtént értesítéshez fűződnek a joghatások. Az Ügyvédi Iroda jogosult úgy tekinteni, hogy a Megbízó tudomásul vette és elfogadta az értesítésben foglaltakat, ha arra a közlést követő 10 napon belül nem érkezett észrevétel vagy kifogás.
18.6. A Megbízó a megbízási szerződésben jogosult megnevezni azon személyeket, akik a kapcsolattartásban képviseletében közreműködnek.
18.7. Az Ügyvédi Iroda részéről a Megbízóval való kapcsolattartásra az alkalmazottai és közreműködői jogosultak.
19. A MEGBÍZÁS FELMONDÁSA, MEGSZŰNÉSE
19.1. Az Ügyvédi Iroda a Megbízást bármikor, indokolás nélkül, írásban felmondhatja. A felmondási idő a megbízó értesítésétől számított 15 nap. Az Ügyvédi Iroda a felmondási idő alatt is köteles a megbízó érdekében eljárni.
19.2. A Megbízó a megbízást írásban bármikor korlátozhatja, vagy azonnali hatállyal felmondhatja.
19.3. Az Ügyvédi Iroda a megbízás megszűnését vagy korlátozását haladéktalanul köteles annak a hatóságnak írásban bejelenteni, amelynél a rábízott ügy folyamatban van.
19.4. A megbízás a felmondáson kívül megszűnik a következő esetekben:
– a megbízás teljesítésével,
– az ügyvéd vagy a megbízó halálával,
– a megbízó jogutód nélküli megszűnésével,
– az ügyvéd kamarai tagságának megszűnésével,
– az Ügyvédi Iroda jogutód nélküli megszűnésével.
19.5. Az Ügyvéd köteles a megbízó haláláról vagy jogutód nélküli megszűnéséről haladéktalanul értesíteni azokat az általa ismert személyeket és szerveket, akiknek ebből eredően jogaik és kötelezettségeik keletkeztek.
20.1. Az Ügyvédi Iroda felhívja a Megbízó figyelmét, hogy ezen Megbízási Feltételek aláírása előtt – a vonatkozó jogszabályi előírások figyelembevételével – jogában áll bármely feltételtől eltérni, igényei szerinti módosítását kérni, és ez alapján lehetősége van ennek megfelelő megbízást kötni.
20.2. A Megbízó kijelenti, hogy ezen ÁSZF-et teljes terjedelmében elolvasta, értelmezte és megfontolása után kijelenti, hogy eltérést nem kér, azokat – figyelemmel a megbízási szerződés rendelkezéseire is – módosítás nélkül elfogadja.
20.3. A Felek ezen ÁSZF elolvasása és kellő értelmezése után, mint akaratukkal mindenben megegyezőt helybenhagyólag aláírták. A Megbízó aláírásával igazolja, hogy ezen ÁSZF okirat egy példányát átvette

matches: bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Tájékoztató a Kúria M.I. tanácsa által tárgyaláson kívül elbírált ügyről – azonnali hatályú felmondás gyakorlására irányadó határidő tárgyában | K Ú R I A
Jelenlegi helyCímlap Tájékoztató a Kúria M.I. tanácsa által tárgyaláson kívül elbírált ügyről – azonnali hatályú felmondás gyakorlására irányadó határidő tárgyában
Nyomtatóbarát változatDátum: 2014. december 5.Mfv.I.10.215/2014A munkaügyi bíróság közbenső ítéletében megállapította, hogy az I. és a II.r. felperesekkel közölt 2012. november 23-án kelt azonnali hatályú felmondások jogellenesek.
A munkaügyi bíróság által megállapított tényállás szerint az I.r. felperes 2003. szeptember 1-jétől állt munkaviszonyban, munkaköre kirendeltségvezető, a II.r. felperes 1997. december 2-ától állt munkaviszonyban, munkaköre hitelágazat-vezető volt. Mindketten a Cenzúra Bizottság tagjai voltak. Az alperes egyik, úgynevezett nagy kockázatú ügyfelétől, az R. F. Kft-től a II.r. alperes részére 2012. októberében egy szóbeli kérelem érkezett két kölcsönszerződéséből eredő tőketörlesztés átütemezése iránt.
Az adós szóbeli kérelméről a II.r. felperes előterjesztést készített a Cenzúra Bizottsághoz, de annak megtárgyalására nem került sor a levonás időpontjáig. 2012. november 6-án reggel az R. F. Kft. ügyvezetője nehézségeire hivatkozással kérte a helyzet „korrigálását”.
A II.r. felperes ezt követően egyeztetett az I.r. felperessel, aki az egyeztetést követően stornózta az R. F. Kft. 2012. október 31-ei automatikus törlesztéseit, és a levont összeget a fél pénzforgalmi számláján jóváírták. Mivel az alperes ügyvezetőivel a távollétük miatt nem tudtak egyeztetni, az I. és a II.r. felperesek a stornózás megtörténtéről feljegyzést készítettek, és a munkáltatói jogkörgyakorló asztalán azt elhelyezték.
A munkáltatói jogkör gyakorlója által felkért belső ellenőr által készített jelentés 2012. november 14-ére készült el. Ebben megállapították, hogy a felpereseknek nem volt jogosultsága az adott hitelügyletre vonatkozóan, mert az a Cenzúra Bizottság hatáskörébe tartozott.
Az alperes a felperesek munkaviszonyát 2012. november 23-án kelt, és aznap ajánlott küldeményként postára adott intézkedéssel azonnali hatályú felmondással megszüntette. Az indokolás szerint a takarékszövetkezet vezető tisztségviselői a történtekről csak 2012. november 8-án szereztek tudomást.
A munkaügyi bíróság rögzítette, hogy a felperesek keresete jogi indokai között szerepelt, hogy az azonnali hatályú felmondás jogát a Munka törvénykönyvéről szóló 2012. évi I. törvény (Mt.) 78. § (2) bekezdésben foglalt határidőn túl gyakorolta az alperes, mert az annak alapjául szolgáló okokról 2012. november 7-én már tudomást szerzett. Ítéletében megállapította, hogy az azonnali hatályú felmondások jogellenesek. A másodfokú bíróság közbenső ítéletével az elsőfokú bíróság közbenső ítéletét helybenhagyta, eltérő indokok alapján.
A felperesek felülvizsgálati kérelme az alábbiak szerint alapos.
Alappal hivatkozott azonban az alperes arra, hogy az azonnali hatályú felmondás jogának gyakorlásával nem késett el.
Az Mt. 78. § (2) bekezdés alapján az azonnali hatályú felmondásra nyitvaálló szubjektív határidő tizenöt nap. Az Mt. 25. § (6) bekezdése szerint a határidőt – e törvény eltérő rendelkezése hiányában – akkor kell megtartottnak tekinteni, ha a lejárat napjának végéig a jognyilatkozatot közlik, vagy ezen időpontig az egyéb magatartás tanúsítása megtörténik.
A törvényszék azt helytállóan állapította meg, hogy az azonnali hatályú felmondás alapjául szolgáló okról való tudomásszerzés időpontja 2012. november 14-e. Az azonnali hatályú felmondásra nyitvaálló szubjektív határidő 2012. november 29-ével járt le. Peradat, hogy e napon az intézkedését a munkáltató tértivevényes ajánlott küldeményként postára adta. Az azonnali hatályú felmondási jog gyakorlására irányadó tizenöt napos szubjektív határidő megtartottsága megállapítása során azonban nem az Mt. 24. § (2) bekezdésének, hanem az Mt. 25. § (6) bekezdése és az Mt. 78. § (2) bekezdés rendelkezésének alkalmazásának van jelentősége. A törvény ugyanis az azonnali hatályú felmondás jogának gyakorlására, nem pedig az intézkedés közlésére írja elő a tizenöt napot szemben például az Mt. 28. § (8) bekezdés rendelkezésével, ahol a megtámadásra irányuló jognyilatkozat másik féllel történő közlésére biztosít 30 napos határidőt a törvény.
Az Mt. 78. § (2) bekezdésben foglalt előírás az az Mt. 25. § (6) bekezdésben foglalt eltérő rendelkezés, amely alapján az azonnali hatályú felmondásra előírt tizenöt napos szubjektív határidő megtartottsága nem a jognyilatkozat közlése [Mt. 24. § (1) és (2) bekezdés], hanem a jog gyakorlása alapján állapítható meg. Adott esetben a munkáltató ennek határidőben eleget tett, az arra jogosult jogkör gyakorló döntését meghozta, írásba foglalta, és ennek közlése iránt postai szolgáltatás útján intézkedett.
A törvényszék által megjelölt eseti döntések jelen ügyre nem irányadóak. Azok próbaidő alatti azonnali hatályú megszüntetésre vonatkozó munkáltatói intézkedésekről szólnak. A próbaidőre azonban nem az azonnali hatályú felmondásra vonatkozó rendelkezések alkalmazandók, mivel a próbaidő olyan időtartam, amelyre a 26. § rendelkezései vonatkoznak, míg az azonnali hatályú felmondásra nyitvaálló szubjektív határidőre az Mt. 25. § (6) bekezdése, és a 78. § (2) bekezdése együtt irányadó.

matches: Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság