text:
„Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – 1999/70/EK irányelv – Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás – 4. szakasz – A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve – A »munkafeltételek« fogalma – A munkaszerződés megszüntetése esetén járó végkielégítés – Ideiglenes munkaszerződés esetére a nemzeti szabályozás által elő nem írt végkielégítés – Eltérő bánásmód a határozatlan időre alkalmazott munkavállalókhoz képest”
A C‑596/14. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Tribunal Superior de Justicia de Madrid (madridi legfelsőbb bíróság, Spanyolország) a Bírósághoz 2014. december 22‑én érkezett, 2014. december 9‑i határozatával terjesztett elő az előtte
a Ministerio de Defensa
– A. de Diego Porras képviseletében J. Rello Ochayta abogado,
– a spanyol kormány képviseletében L. Banciella Rodríguez‑Miñón, meghatalmazotti minőségben,
– az Európai Bizottság képviseletében S. Pardo Quintillán és M. van Beek, meghatalmazotti minőségben,
2 Ezt a kérelmet az Ana de Diego Porras és a Ministerio de Defensa (honvédelmi minisztérium, Spanyolország) közötti jogvita keretében terjesztették elő, amelynek tárgya a felek között fennálló szerződéses viszony minősítése, illetve végkielégítés folyósítása e viszony megszüntetését követően.
3 Az 1999/70 irányelv (14) preambulumbekezdéséből kitűnik, hogy „az aláíró felek a határozott ideig tartó munkaviszonyról olyan keretmegállapodást kívántak kötni, amely megállapítja a határozott idejű munkaszerződés és munkaviszony általános elveit és minimumkövetelményeit; továbbá kinyilvánították azt az óhajukat, hogy javítani kell a határozott ideig tartó munkaviszony minőségén a megkülönböztetés tilalma elv alkalmazásának biztosításával, és hogy ki kell alakítani az egymást követő, határozott ideig tartó munkaszerződések vagy munkaviszonyok alkalmazásából származó visszaélés megakadályozásának kereteit”.
4 Az 1999/70 irányelv 1. cikke szerint ezen irányelv célja „a mellékletben szereplő […] keretmegállapodás végrehajtása, amely megállapodást […] általános iparági szervezetek (ESZSZ, UNICE és CEEP) kötöttek”.
5 A keretmegállapodás harmadik preambulumbekezdése pontosítja, hogy „[a] megállapodás a határozott ideig tartó munkavégzéssel kapcsolatos általános elveket és minimumkövetelményeket állapítja meg, elismerve, hogy pontos alkalmazásuk esetében figyelembe kell venni a nemzeti, ágazati és szezonális esetek sajátosságait. A megállapodás a szociális partnerek azon szándékát mutatja, hogy általános kereteket állapítsanak meg az egyenlő bánásmód biztosításához a határozott időre alkalmazott munkavállalók számára, védelemben részesítve őket a megkülönböztetéssel [helyesen: hátrányos megkülönböztetéssel] szemben, továbbá annak érdekében, hogy a határozott idejű munkaszerződések a munkáltatók és a munkavállalók számára elfogadható módon kerüljenek alkalmazásra”.
6 A keretmegállapodás 1. szakasza értelmében a keretmegállapodás célja egyfelől az, hogy a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének alkalmazásával javítsa a határozott ideig tartó munkaviszony minőségét, másfelől az, hogy megállapítsa az egymást követő, határozott ideig tartó munkaszerződések vagy munkaviszonyok alkalmazásából származó visszaélések megakadályozása kereteit.
7 A keretmegállapodás „Meghatározások” című 3. szakasza az alábbiak szerint rendelkezik:
1. »határozott időre alkalmazott munkavállaló«: az a munkavállaló, aki a munkáltató és a munkavállaló által közvetlenül létesített határozott időre létrejött munkaszerződéssel vagy munkaviszonnyal rendelkezik, ahol a szerződés [helyesen: amelynek] megszűnését olyan objektív feltételek útján állapítják meg, mint meghatározott időpont elérése, meghatározott feladat elvégzése vagy meghatározott esemény bekövetkezése.
2. »összehasonlítható állandó munkavállaló«: [helyesen: összehasonlítható határozatlan időre alkalmazott munkavállaló]: határozatlan időre szóló munkaszerződéssel vagy munkaviszonnyal rendelkező munkavállaló, aki ugyanannál a vállalkozásnál dolgozik, és akit ugyanolyan vagy hasonló munkára/tevékenységre alkalmaztak […], [helyesen: és akit a képesítések/képességek szempontjából ugyanolyan vagy hasonló munkára/tevékenységre alkalmaztak].”
8 A keretmegállapodásnak „A megkülönböztetés [helyesen: hátrányos megkülönböztetés] tilalmának elve” című 4. szakaszának 1. pontja a következőképpen rendelkezik:
„A foglalkoztatási feltételek [helyesen: munkafeltételek] szempontjából a határozott időre foglalkoztatott munkavállalók nem részesülhetnek kedvezőtlenebb bánásmódban, mint a velük összehasonlítható, állandó munkavállalók, csupán azért, mert határozott idejű munkaszerződéssel vagy munkaviszonnyal rendelkeznek, kivéve, ha az eltérő bánásmód objektív alapon [helyesen: okokkal] igazolható.”
9 Az 1995. március 24‑i texto refundido de la Ley del Estatuto de los Trabajadores, aprobado por el Real Decreto Legislativo 1/1995 (a munkavállalók jogállásáról szóló törvény módosított szövegének elfogadásáról szóló, 1/1995 királyi törvényerejű rendelet, a BOE 1995. március 29‑i 75. száma, 9654. o) alapjogvita tényállása megvalósulásának időpontjában hatályos változata (a továbbiakban: a munkavállalók jogállásáról szóló törvény) 15. cikkének (1) bekezdése értelmében munkaszerződés határozatlan vagy határozott időre köthető. Határozott idejű szerződés köthető az alábbi esetekben:
„a) amikor a munkavállalót egy meghatározott, önálló és a vállalat tevékenységének egészétől elkülöníthető feladat elvégzése céljából alkalmazzák, amely feladat végrehajtása, jóllehet időben korlátozott, főszabály szerint bizonytalan ideig tart. [...]
b) amikor a piaci feltételek, a munka felhalmozódása vagy a megrendelések magas száma ezt megköveteli, akár a vállalat rendes tevékenységének keretében is. [...]
c) álláshelyük megtartására jogosult munkavállalók helyettesítése esetén, feltéve hogy a munkaszerződés feltünteti a helyettesített munkavállaló nevét és a helyettesítés okát.”
10 A munkavállalók jogállásáról szóló törvény 15. cikkének (3) bekezdése értelmében „a törvény megsértésével kötött ideiglenes szerződéseket úgy kell tekinteni, mintha azokat határozatlan időre kötötték volna”.
11 Az 1998. december 18‑i Real Decreto 2720/1998 por el que se desarrolla el artículo 15 del Estatuto de los Trabajadores en materia de contratos de duración determinada (a munkavállalók jogállásáról szóló törvény 15. cikkének a határozott idejű szerződések tárgyában történő végrehajtásáról szóló 2720/1998 királyi rendelet; a BOE 1999. január 8‑i 7. száma, 568. o.) 4. cikkének (1) bekezdésében az interinidad (határozott idejű) szerződést akként határozza meg, mint a vállalat olyan munkavállalójának helyettesítése céljából megkötött szerződés, aki jogszabály, kollektív szerződés vagy egyéni megállapodás alapján jogosult álláshelyének fenntartására. E királyi rendelet 4. cikkének (2) bekezdése értelmében a szerződésben fel kell tüntetni a helyettesített munkavállaló nevét és a helyettesítés okát. Az interinidad munkaszerződés időtartama megegyezik a korábbi álláshelyre való visszatérésre jogosult munkavállaló távolmaradásának idejével.
12 A munkavállalók jogállásáról szóló törvény 15. cikkének (5) bekezdéséből következik, hogy azok a munkavállalók, akiket folyamatosan vagy megszakításokkal 30 hónapos időszakon belül 24 hónapnál tovább alkalmaznak, megszerzik az állandó munkavállalói jogállást. E rendelkezések nem alkalmazandók ugyanakkor a tanulmányi szerződések, nyugdíjazás esetén részleges helyettesítést célzó szerződések vagy interinidad munkaszerződések alkalmazására, sem az alkalmazási‑képzési közprogramok keretében kötött ideiglenes munkaszerződésekre.
13 A munkavállalók jogállásáról szóló törvény 49. cikke (1) bekezdésének c) pontja előírja, hogy a munkaszerződés megszűnésének esetén, az interinidad és a tanulmányi szerződések megszűnésének kivételével, a munkavállaló végkielégítésre jogosult, amely szolgálati évenként tizenkét napi munkabér összege arányos részének felel meg.
14 A munkavállalók jogállásáról szóló törvény 53. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében a munkaszerződés objektív okból való megszüntetése esetén „a munkavállaló számára, az írásbeli értesítéssel egy időben, szolgálati évenként húsznapi fizetésnek megfelelő összegű végkielégítés fizetendő, amelyet az egy évnél rövidebb időszakok esetében a hónapok számával időarányosan kell számítani, legfeljebb tizenkét hónapra”.
15 Ana de Diego Porras 2003 óta több interinidad munkaszerződés alapján titkárnőként állt alkalmazásban a Honvédelmi Minisztérium különböző aligazgatóságainál. Utolsó, 2005. augusztus 17‑én kötött interinidad munkaszerződése E. Mayoral Fernández munkavállaló helyettesítésére szolgált, aki szakszervezeti tevékenysége gyakorlása miatt teljes munkaidőben felmentést kapott szakmai kötelezettségei alól.
16 A 2012. július 13‑i Real Decreto‑Ley 20/2012 de medidas para garantizar la estabilidad presupuestaria y de fomento de la competitividad (a költségvetési stabilitás biztosítását szolgáló eszközökről és a versenyképesség ösztönzéséről szóló, 2012. július 13‑i 20/2012 királyi rendelet; a BOE 2012. július 14‑i 168. száma, 50428. o.) alapján E. Mayoral Fernández munkaidő‑kedvezményét visszavonták.
17 A. de Diego Porrast egy 2012. szeptember 13‑i levélben behívták munkaszerződése 2012. szeptember 30‑i hatállyal történő megszüntetésének aláírására, lehetővé téve E. Mayoral Fernández 2012. október 1‑jétől történő újrafoglalkoztatását álláshelyén.
18 A. de Diego Porras 2012. november 19‑én keresetet nyújtott be a Juzgado de lo Social n°1 de Madrid (1. sz. munkaügyi bíróság, Madrid, Spanyolország) előtt munkaszerződése jogszerűségének, valamint e szerződés megszüntetése feltételeinek vitatása céljából.
19 E kereset 2013. szeptember 10‑i határozattal történő elutasítását követően az érintett e határozat ellen fellebbezést nyújtott be a Tribunal Superior de Justicia de Madrid (madridi kegfelsőbb bíróság, Spanyolország) előtt, amelyben arra hivatkozott, hogy az interinidad munkaszerződések, amelyek keretében őt alkalmazták, a törvény megsértésével jöttek létre, és azokat át kell minősíteni „határozatlan idejű munkaszerződéssé”. Következésképpen egy ilyen szerződés megszüntetése végkielégítés nyújtását vonja maga után.
20 A Tribunal Superior de Justicia de Madrid (legfelsőbb bíróság, Madrid) megállapítja egyrészt, hogy A. de Diego Porras interinidad munkaszerződés útján való alkalmazása összhangban van a hatályos nemzeti rendelkezésekkel, másrészt hogy az említett munkaszerződés megszüntetését objektív ok igazolja.
21 A kérdést előterjesztő bíróságban ugyanakkor felmerül a kérdés, hogy A. de Diego Porrasnak jogában áll‑e végkielégítés követelése munkaszerződésének megszüntetése miatt. A spanyol jogban ugyanis eltérő bánásmód valósul meg a határozatlan időre alkalmazott munkavállalók és a határozott időre alkalmazott munkavállalók munkafeltételei között, amennyiben a munkaszerződés jogszerű megszüntetése esetén a folyósított végkielégítés összege szolgálati évenként 20 napi bér az első esetben, míg szolgálati évenként csak 12 napi bér a második esetben. Ez az egyenlőtlenség még hangsúlyosabb az interinidad munkaszerződés keretében alkalmazott munkavállalók vonatkozásában, akik számára a nemzeti szabályozás nem ismer el semmilyen végkielégítést a szerződés jogszerű megszüntetésének esetére.
22 Tekintettel arra, hogy semmilyen objektív ok nem látszik igazolni ilyen eltérő bánásmódot, a kérdést előterjesztő bíróság kételyeket támaszt a tekintetben, hogy a szóban forgó nemzeti rendelkezések összhangban állnak‑e a határozott időre alkalmazott munkavállalók és a határozatlan időre alkalmazott munkavállalók közötti hátrányos megkülönböztetés tilalmának a keretmegállapodás 4. szakaszában kimondott és a Bíróság ítélkezési gyakorlata által értelmezett elvével.
23 A Tribunal Superior de Justicia de Madrid (madridi legfelsőbb bíróság, Spanyolország) e körülmények között határozott úgy, hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1) Úgy kell‑e tekinteni, hogy a határozott ideig tartó [munka]szerződés megszüntetése miatti végkielégítés az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által kötött [keretmegállapodás] 4. szakaszának 1. pontja szerinti munkafeltételek közé tartozik?
2) Amennyiben a végkielégítés a[z említett] munkafeltételek részét képezi, annak a munkavállalónak, aki a munkáltató és a munkavállaló által közvetlenül létesített, határozott időre létrejött munkaszerződéssel vagy munkaviszonnyal rendelkezik, ahol a szerződés megszűnését olyan objektív feltételekhez kötik, mint valamely meghatározott időpont elérése, meghatározott feladat elvégzése vagy meghatározott esemény bekövetkezése, azonos végkielégítésben kell‑e részesülnie az objektív okok miatt megszűnő, határozatlan idejű munkaszerződéssel foglalkoztatott, összehasonlítható munkavállalóval a munkaszerződés megszűnésekor?
3) Ha a határozott időre alkalmazott munkavállaló ugyanarra a végkielégítésre jogosult, mint amely a határozatlan időre alkalmazott munkavállalót a szerződés objektív okok miatt történő megszűnésekor illeti meg, úgy kell‑e értelmezni, hogy a munkavállalók jogállásáról szóló törvény 49. cikke (1) bekezdésének c) pontja megfelelő módon ültette át a[z …] 1999/70 […] irányelvet, vagy hátrányos megkülönböztetést alkalmaz, illetve az irányelvvel ellentétes, és sérti annak célját és hatékony érvényesülését?
4) Mivel nincs objektív ok arra, hogy a helyettesítést ellátó munkavállalókat megfosszák a határozott idejű szerződés megszüntetése miatti végkielégítéshez való jogtól, hátrányos megkülönböztetésnek minősül‑e, ha a munkavállalók jogállásáról szóló törvény különbséget tesz e munkavállalók munkafeltételei között, nemcsak a határozatlan időre alkalmazott munkavállalókkal szemben, hanem egyéb, határozott idejű munkavállalók tekintetében is?”
24 Első kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keres választ, hogy a keretmegállapodás 4. szakaszának 1. pontját akként kell‑e értelmezni, hogy a „munkafeltételek” fogalma magában foglalja azt a végkielégítést, amelyet a munkáltatónak a munkavállaló részére kell fizetnie a határozott idejű munkaszerződés megszüntetése miatt.
25 Előzetesen emlékeztetni kell arra, hogy a keretmegállapodás 1. szakaszának a) pontja értelmében a keretmegállapodás egyik célja a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének alkalmazásával javítani a határozott ideig tartó munkaviszony minőségét. Továbbá a keretmegállapodás preambuluma kimondja, hogy az „a szociális partnerek azon szándékát mutatja, hogy általános kereteket állapítsanak meg az egyenlő bánásmód biztosításához a határozott időre alkalmazott munkavállalók számára, védelemben részesítve őket a megkülönböztetéssel szemben”. Az 1999/70 irányelv (14) preambulumbekezdésében az áll e tekintetben, hogy a keretmegállapodás célja többek között a határozott ideig tartó munkaviszony minőségének javítása olyan minimumkövetelmények előírásával, amelyek garantálni tudják a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének alkalmazását (2010. december 22‑i Gavieiro Gavieiro és Iglesias Torres ítélet, C‑444/09 és C‑456/09, EU:C:2010:819, 47. pont; 2013. december 12‑i Carratù‑ítélet, C‑361/12, EU:C:2013:830, 40. pont; 2014. március 13‑i Nierodzik‑ítélet, C‑38/13, EU:C:2014:152, 22. pont).
26 A keretmegállapodásnak – különösen 4. szakaszának – célja az említett elv határozott időre alkalmazott munkavállalókra történő alkalmazása, annak érdekében, hogy megakadályozható legyen az, hogy az ilyen jellegű munkaviszonyt a munkáltató arra használja, hogy megfossza e munkavállalókat azon jogoktól, amelyek a határozatlan időre alkalmazott munkavállalóknak járnak (2007. szeptember 13‑i Del Cerro Alonso ítélet, C‑307/05, EU:C:2007:509, 37. pont; 2010. december 22‑i Gavieiro Gavieiro és Iglesias Torres ítélet, C‑444/09 és C‑456/09, EU:C:2010:819, 48. pont; 2014. március 13‑i Nierodzik‑ítélet, C‑38/13, EU:C:2014:152, 23. pont).
27 A keretmegállapodással elérni kívánt célkitűzésekre tekintettel a keretmegállapodás 4. szakasza úgy értelmezendő, hogy az az uniós szociális jog olyan elvét fejezi ki, amelyet nem lehet megszorítóan értelmezni (2007. szeptember 13‑i Del Cerro Alonso ítélet, C‑307/05, EU:C:2007:509, 38. pont; 2010. december 22‑i Gavieiro Gavieiro és Iglesias Torres ítélet, C‑444/09 és C‑456/09, EU:C:2010:819, 49. pont; 2014. március 13‑i Nierodzik‑ítélet, C‑38/13, EU:C:2014:152, 24. pont).
28 Ami a „munkafeltételek” keretmegállapodás 4. szakasza értelmében vett fogalmát illeti, a Bíróság már kimondta, hogy annak meghatározásánál, hogy valamely intézkedés e fogalom körébe tartozik‑e, a döntő feltétel pontosan a foglalkoztatás, azaz a munkavállaló és munkáltatója között fennálló munkaviszony (2013. december 12‑i Carratù‑ítélet, C‑361/12, EU:C:2013:830, 35. pont; 2014. március 13‑i Nierodzik‑ítélet, C‑38/13, EU:C:2014:152, 25. pont).
29 A Bíróság ítélkezési gyakorlatának megfelelően így a keretmegállapodás 4. szakaszának 1. pontja értelmében vett „munkafeltételek” körébe tartoznak a háromévenként, szolgálati idő alapján járó juttatások, amelyek a díjazás egyik elemének tekinthetők, amelyeket ugyanolyan módon biztosítani kell a határozott időre alkalmazott munkavállalóknak, mint a határozatlan időre alkalmazott munkavállalóknak (lásd ebben az értelemben: 2007. szeptember 13‑i Del Cerro Alonso ítélet, C‑307/05, EU:C:2007:509, 47. pont; 2010. december 22‑i Gavieiro Gavieiro és Iglesias Torres ítélet, C‑444/09 és C‑456/09, EU:C:2010:819, 50–58. pont).
30 A Bíróság megállapította továbbá, hogy e fogalom magában foglalja a határozott idejű munkaszerződések megszüntetése esetén alkalmazandó felmondási idő meghatározására vonatkozó szabályokat is. A Bíróság kifejtette e tekintetben, hogy a keretmegállapodás 4. szakasza 1. pontjának olyan értelmezése, amely az e rendelkezés értelmében vett „munkafeltételek” fogalma alól kizárná a határozott idejű szerződés megszüntetési feltételeit, azt eredményezné, hogy – ellentétben az említett rendelkezés céljaival – szűkülne a határozott időre alkalmazott munkavállalók hátrányos megkülönböztetéssel szembeni védelmének hatálya (lásd ebben az értelemben: 2014. március 13‑i Nierodzik‑ítélet, C‑38/13, EU:C:2014:152, 27. és 29. pont).
31 Márpedig ezek a megfontolások teljes egészében vonatkoztathatók egy olyan végkielégítésre, mint amely az alapügy tárgyát képezi. Tekintettel arra, hogy a végkielégítést a munkavállalónak a munkaadójával fennálló munkaszerződésének megszüntetése címén nyújtják, valamint hogy e végkielégítés megfelel a jelen ítélet 28. pontjában kimondott kritériumoknak, az a „munkafeltételek” fogalma alá tartozik.
32 Az első kérdésre tehát azt a választ kell adni, hogy a keretmegállapodás 4. szakaszának 1. pontját akként kell értelmezni, hogy a „munkafeltételek” fogalma magában foglalja azt a végkielégítést, amelyet a munkáltatónak a munkavállaló részére kell fizetnie határozott idejű munkaszerződésének megszüntetése miatt.
A második–negyedik kérdésről
33 Második–negyedik kérdésével, amelyeket együtt célszerű vizsgálni, a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keres választ, hogy a keretmegállapodás 4. szakaszát akként kell‑e értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint az alapügy tárgyát képező, amely megtagad a munkaszerződés megszüntetése esetén minden végkielégítést az interinidad munkaszerződéssel alkalmazott munkavállalóktól, miközben biztosítja e végkielégítést többek között az összehasonlítható, határozatlan időre alkalmazott munkavállalóknak.
34 A keretmegállapodás 4. szakaszával kapcsolatban emlékeztetni kell arra, hogy az 1. pontjában kimondja, hogy a határozott időre foglalkoztatott munkavállalók a munkafeltételek szempontjából nem részesülhetnek kedvezőtlenebb bánásmódban, mint a velük összehasonlítható határozatlan időre alkalmazott munkavállalók, csupán azért, mert határozott idejű munkaszerződéssel vagy munkaviszonnyal rendelkeznek, kivéve ha az eltérő bánásmód objektív okokkal igazolható.
35 Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve megköveteli, hogy az összehasonlítható helyzeteket ne kezeljék eltérő módon, és hogy a különböző helyzeteket ne kezeljék egyenlő módon, hacsak ez a bánásmód objektív módon nem igazolható (2011. szeptember 8‑i Rosado Santana ítélet, C‑177/10, EU:C:2011:557, 65. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
36 A jelen ügyben meg kell állapítani, hogy eltérő bánásmód valósul meg a határozott időre alkalmazott munkavállalók és a határozatlan időre alkalmazott munkavállalók között, amennyiben az interinidad munkaszerződéssel rendelkező munkavállalók, a határozatlan időre szóló munkaszerződés alapján alkalmazott munkavállalókkal ellentétben, szerződésük megszüntetése esetén, függetlenül az általuk teljesített szolgálati időktől, nem jogosultak kártérítésre.
37 E tekintetben pontosítani szükséges, hogy a keretmegállapodás kizárólag a határozott időre alkalmazott és a velük összehasonlítható, határozatlan időre alkalmazott munkavállalók közötti eltérő bánásmód tekintetében hajtotta végre és konkretizálta a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét (2010. november 11‑i Vino‑végzés, C‑20/10, nem tették közzé, EU:C:2010:677, 56. pont; 2011. június 22‑i Vino‑végzés, C‑161/11, nem tették közzé, EU:C:2011:420C, 28. pont; 2013. március 7‑i Rivas Montes végzés, C‑178/12, nem tették közzé, EU:C:2013:150, 43. pont).
38 Ezzel szemben a határozott időre alkalmazott személyzet egyes kategóriái közötti esetleges eltérő bánásmód, mint amelyet a kérdést előterjesztő bíróság említ negyedik kérdésében, nem tartozik a hátrányos megkülönböztetés tilalma említett keretmegállapodás által kimondott elvének hatálya alá (2010. november 11‑i Vino‑végzés, C‑20/10, nem tették közzé, EU:C:2010:677, 57. pont).
39 A megállapítást nyert egyenlőtlenséggel kapcsolatban először is meg kell tehát vizsgálni a szóban forgó helyzetek összehasonlíthatóságát, másrészt azt kell vizsgálni, hogy a hivatkozott bánásmód esetlegesen objektív módon igazolható‑e.
A szóban forgó helyzetek összehasonlíthatóságáról
40 Annak értékelésekor, hogy az érintettek a keretmegállapodás értelmében vett azonos vagy hasonló munkát végeznek‑e, e keretmegállapodás 3. szakasza 2. pontjának és 4. szakasza 1. pontjának megfelelően azt kell vizsgálni, hogy bizonyos tényezők – mint például a munka jellege, a képesítési feltételek és a munkafeltételek – összessége alapján e személyeket összehasonlítható helyzetben lévőknek lehet‑e tekinteni (2012. október 18‑i Valenza és társai ítélet, C‑302/11–C‑305/11, EU:C:2012:646, 42. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat; 2014. március 13‑i Nierodzik és társai ítélet, C‑38/13, EU:C:2014:152, 31. pont).
41 Az ítélkezési gyakorlat értelmében a felrótt, a munkaszerződés megszüntetésének esetén járó végkielégítéssel kapcsolatos eltérő bánásmód csak akkor nem ellentétes a keretmegállapodás 4. cikkével, ha az az alapügyben szereplőhöz hasonló munkavállaló által, a különböző, határozott idejű munkaszerződések alapján végzett munka nem felel meg a határozatlan időre alkalmazott munkavállalók által végzett munkának, mivel ezen eltérő bánásmód ekkor különböző esetekre vonatkozna (2012. október 18‑i Valenza és társai ítélet, C‑302/11–C‑305/11, EU:C:2012:646, 48. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
42 Jóllehet végső soron a kérdést előterjesztő bíróság feladata annak meghatározása, hogy az alapeljárás felperese, amikor különböző interinidad munkaszerződései keretében titkárnői feladatokat látott el a Honvédelmi Minisztériumban, hasonló helyzetben volt‑e, mint az ugyanezen közigazgatási szerv által, azonos időszakra, határozatlan időre alkalmazott munkavállalók (lásd analógia útján: 2012. október 18‑i Valenza és társai ítélet, C‑302/11–C‑305/11, EU:C:2012:646, 43. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat, 2014. március 13‑i Nierodzik‑ítélet, C‑38/13, EU:C:2014:152, 32. pont), meg kell állapítani mindazonáltal, hogy a jelen ügyben a Bíróság elé terjesztett ügyiratokból kitűnik, hogy az alapeljárás felperese hasonló vagy azonos munkát végzett, mint a határozatlan időre alkalmazott munkavállalók.
43 Ugyanis maga az a körülmény, hogy az említett felperes egymást követő hét év folyamán ugyanazon alkalmazott álláshelyét töltötte be, akit szakszervezeti tevékenyégének végzése céljából mentesítettek teljes időben szakmai kötelezettségei alól, nemcsak arra enged következtetni, hogy az érintett teljesítette a szóban forgó munkahelyhez való hozzáférésre vonatkozó képzési feltételeket, de arra is, hogy ugyanazt a munkát végezte, mint az a személy, akit állandó jelleggel, ezen elhúzódó időszak folyamán helyettesített, mégpedig ugyanolyan munkafeltételek mellett.
44 Következésképpen meg kell állapítani, hogy az alapügy felperesének mint határozott időre alkalmazott munkavállalónak a helyzete összehasonlítható volt a határozatlan időre alkalmazott munkavállaló helyzetével.
Az objektív igazoló ok fennállásáról
45 A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében az „objektív okok” fogalma megköveteli, hogy a megállapítást nyert egyenlőtlenséget a szóban forgó munkafeltételeket jellemző, pontosan meghatározott és konkrét tényezők megléte igazolja, abban az egyedi kontextusban, amelyben az felmerül, objektív és átlátható szempontokon alapulva, annak megvizsgálása érdekében, hogy ezen egyenlőtlenség valós igényeknek felel‑e meg, alkalmas‑e a kitűzött cél elérésére, és ahhoz szükséges‑e. Az említett tényezők eredhetnek például azon feladatok különös jellegéből vagy sajátos jellemzőiből, amelyek ellátására a határozott időre szóló szerződéseket megkötötték, illetve – adott esetben – a valamely tagállam által elérni kívánt jogszerű szociálpolitikai célból (lásd különösen: 2007. szeptember 13‑i Del Cerro Alonso ítélet, C‑307/05, EU:C:2007:509, 53. és 58. pont; 2010. december 22‑i Gavieiro Gavieiro és Iglesias Torres ítélet, C‑444/09 és C‑456/09, EU:C:2010:819, 55. pont; 2011. szeptember 8‑i Rosado Santana ítélet, C‑177/10, EU:C:2011:557, 73. pont; 2012. október 18‑i Valenza és társai ítélet, C‑302/11–C‑305/11, EU:C:2012:646, 51. pont).
46 A Bíróság az állandó ítélkezési gyakorlata szerint az „objektív okoknak” a keretmegállapodás 4. szakaszának 4. pontjában szereplő fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az nem teszi lehetővé a határozott időre alkalmazott munkavállalók és a határozatlan időre alkalmazott munkavállalók közötti eltérő bánásmódnak azon az alapon történő igazolását, hogy ezt az eltérő bánásmódot törvényhez vagy kollektív szerződéshez hasonló, általános és absztrakt nemzeti norma írja elő (2007. szeptember 13‑i Del Cerro Alonso ítélet, C‑307/05, EU:C:2007:509, 57. pont; 2010. december 22‑i Gavieiro Gavieiro és Iglesias Torres ítélet, C‑444/09 és C‑456/09, EU:C:2010:819, 54. pont; 2011. szeptember 8‑i Rosado Santana ítélet, C‑177/10, EU:C:2011:557, 72. pont 2012. október 18‑i Valenza és társai ítélet, C‑302/11–C‑305/11, EU:C:2012:646, 50. pont).
47 Ezenkívül a közigazgatásban dolgozók munkavégzésének ideiglenes jellegére való hivatkozás nem felel meg ezeknek a követelményeknek, ekként pedig önmagában nem képezhet a keretmegállapodás 4. szakaszának 1. pontja és/vagy 4. pontja szerinti „objektív okot”. Ugyanis az 1999/70 irányelv és a keretmegállapodás céljait lényegüktől fosztaná meg annak elismerése, hogy valamely munkaviszony ideiglenes jellege önmagában elegendő a határozott időre alkalmazott munkavállalók és a határozatlan időre alkalmazott munkavállalók közötti eltérő bánásmód igazolásához, továbbá a határozott időre alkalmazott munkavállalók számára hátrányos helyzet állandósulását eredményezné (2010. december 22‑i Gavieiro Gavieiro és Iglesias Torres ítélet, C‑444/09 és C‑456/09, EU:C:2010:819, 56. és 57. pont; 2011. szeptember 8‑i Rosado Santana ítélet, C‑177/10, EU:C:2011:557, 74. pont; 2012. október 18‑i Valenza és társai ítélet, C‑302/11 à C‑305/11, EU:C:2012:646, 52. pont).
48 A spanyol kormány által nyújtott magyarázatok a határozott idejű munkaszerződés és a határozatlan idejű munkaszerződések jellege és tárgya közötti különbséget emelik ki, amenyiben a szerződések két típusa közötti különbség időtartamunkban, valamint a munkaviszony állandóságára vonatkozó elvárásban keresendő.
49 E tekintetben, jóllehet főszabály szerint a kérdést előterjesztő bíróságnak kell meghatároznia, hogy az elé terjesztett érvek a keretmegállapodás 4. szakaszának 1. pontja értelmében vett „objektív okoknak” tekinthetők‑e, a jelen ítélet 42. pontjában felidézett ítélkezési gyakorlatra tekintettel meg kell jegyezni, hogy a spanyol kormány mindössze az interinidad munkaszerződések és a határozatlan idejű munkaszerződések közötti különbséget emeli ki, az utóbbiak időtartamára, valamint a munkaviszony állandóságára vonatkozó elvárás kritériumára hivatkozva.
50 Márpedig, amint az a jelen ítélet 46. és 47. pontjából következik, sem a munkaviszony ideiglenes jellege, sem a nemzeti szabályozás bármiféle olyan rendelkezésének hiánya, amely interinidad munkaszerződés megszüntetésének esetére végkielégítést írna elő, nem tekinthetők önmagukban ilyen okoknak.
51 Ráadásul az interinidad munkaszerződés végének előreláthatóságára alapított érv nem objektív és átlátható kritériumokon nyugszik, miközben egy ilyen interinidad munkaszerződés nem csak hogy állandósulhat, az alapeljárás felperesének helyzetéhez hasonlóan, akinek szerződéses viszonyai több mint tízéves időtartamra terjedtek ki, de ezen érvnek ellent is mond az a körülmény, hogy hasonló helyzetekben az irányadó nemzeti szabályozás végkielégítés nyújtását írja elő a határozott időre alkalmazott munkavállalói kategóriákba tartozók munkaszerződése megszüntetésének esetére.
52 A fenti megfontolások összességére tekintettel az előterjesztett második–negyedik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a keretmegállapodás 4. szakaszát akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint az alapügy tárgyát képező, amely megtagad a munkaszerződés megszüntetése esetén minden végkielégítést az interinidad munkaszerződéssel alkalmazott munkavállalóktól, miközben biztosítja e végkielégítés nyújtását többek között az összehasonlítható, határozatlan időre alkalmazott munkavállalóknak. Önmagában az, hogy a munkavállaló munkáját interinidad munkaszerződés alapján teljesítette, nem tekinthető olyan objektív oknak, amely igazolhatja e végkielégítésnek az említett munkavállalótól való megtagadását.
1) Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28‑i 1999/70/EK tanácsi irányelv mellékletét képező, 1999. március 18‑án megkötött, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás 4. szakaszának 1. pontját akként kell értelmezni, hogy a „munkafeltételek” fogalma magában foglalja azt a végkielégítést, amelyet a munkáltatónak a munkavállaló részére kell fizetnie határozott idejű munkaszerződésének megszüntetése miatt.
2) Az 1999/70 irányelv mellékletét képező, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás 4. szakaszát akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint az alapügy tárgyát képező, amely megtagad a munkaszerződés megszüntetése esetén minden végkielégítést az interinidad (határozott idejű) munkaszerződéssel alkalmazott munkavállalóktól, miközben biztosítja e végkielégítés nyújtását többek között az összehasonlítható, határozatlan időre alkalmazott munkavállalóknak. Önmagában az, hogy a munkavállaló munkáját interinidad munkaszerződés alapján teljesítette, nem tekinthető olyan objektív oknak, amely igazolhatja e végkielégítésnek az említett munkavállalótól való megtagadását.

matches: bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
25/2019. számú munkaügyi elvi döntés | Kúria
25/2019. számú munkaügyi elvi döntés
Kármegosztás alapjául a munkavállaló közrehatása akkor minősülhet, ha az vétkes volt. Nem eshet a munkavállaló terhére, ha egy előre nem látható váratlan helyzetben a lehetséges magatartások közül nem a legelőnyösebbet választja.
[a munka törvénykönyvéről szóló 2012. évi I. tv. 167. § (2) bek.]
[1] Az elsőfokú bíróság ítéletében megállapította, hogy a felperes 2013. augusztus 12-én bekövetkezett munkabalesetéért az I. rendű alperes 80%-os, a felperes 20%-os kártérítési felelősséggel tartozik. Kötelezte az I. rendű alperest a felperes részére 400.000 forint megfizetésére, egyebekben az I. rendű alperessel, valamint a II. rendű alperessel szembeni keresetet elutasította.
[2] Az elsőfokú ítéletben megállapított tényállás szerint az alperesi cégek 2013. január 2-án bérleti szerződést kötöttek, annak alapján a II. rendű alperes az I. rendű alperesnek 2013. december 31-éig bérbe adta ingatlanának I-J műhelyét. Az alperesek között 2013. április 1-jén vállalkozási keretszerződés jött létre, mely szerint az I. rendű alperes különböző munkákat, többek között hegesztést végez a II. rendű alperes fővállalkozásainak lebonyolítása során, a II. rendű alperes feladat meghatározása alapján.
[3] A felperes 2013. április 11-étől állt alkalmazásban az I. rendű alperesnél hegesztő munkakörben, munkavégzési helye a munkáltatója által bérelt ingatlanon volt.
[4] A felperes 2013. augusztus 12-én a D jelű csarnokban végzett munkája közben balesetet szenvedett, a sarokcsiszoló gép, amin dolgozott, nem felelt meg a munkavédelmi szabályoknak. Az I. rendű alperes által felvett munkabaleseti jegyzőkönyv szerint a felperes szokásos munkahelye a D csarnok volt, ahol a II. rendű alperes biztosította a biztonságos munkavégzéshez szükséges munkaeszközöket, egyéni védőeszközöket. A felperes védőkesztyűt viselt, de az nem védhette meg a kézfejét a sérüléstől. Balesetének oka a munkaeszköz nem megfelelő állapota, helytelen tartása, valamint saját figyelmetlensége volt.
[5] A baleset során a felperes a bal kézhát 10 cm-es, a III. ujj közeli ujjperc közti ízület megnyílásával, a feszítő ín és a III. kézközépcsont-ujjperc ízületi tokjának sérülésével, valamint a III. ujj alappercének nyílt törésével szövődött, zúzott-roncsolt sérülését szenvedte el, amely 4%-os össz-szervezeti egészségkárosodást okozott nála. Ez maradandó fogyatékosságnak minősül, állapotában jelentős javulás vagy romlás nem várható. A sérülés után kialakult állapota a felperest munkavégzési képességében és mindennapi életvitelében mindazon folyamatok során korlátozza, ami a bal kéz III. ujjának teljes mértékű hátrafeszítését igényli.
[6] Az elsőfokú bíróság – idézve a munka törvénykönyvéről szóló 2012. évi I. törvény (Mt.) 166. §-át – a büntetőeljárásban beszerzett munkavédelmi szakértői vélemény alapján megállapította, hogy a felperes a munkavédelmi szabályoknak nem megfelelő sarokcsiszoló gépen dolgozott, az I. rendű alperes nem biztosította az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos munkavégzés körülményeit, a felperes a javítási munkát nem olyan munkakörülmények között végezte, hogy az egészségét, testi épségét ne károsítsa. A felperes munkáját felügyelő vezető, illetve a munkavédelmi szakember nem győződött meg rendszeresen arról, hogy a felperes megtartja-e a rá vonatkozó rendelkezéseket, vagy ha eleget tett az ellenőrzési kötelezettségének, akkor hallgatólagosan tudomásul vette, illetve eltűrte a munkavédelmi szabálytalanságot.
[7] Az elsőfokú bíróság kiemelte, hogy a tanúk alátámasztották azt a felperesi előadást, mely szerint a baleset előtt hónapokig dolgoztak a védőburkolat nélküli gépen, és azt bárki láthatta, vagyis a munkáltató elmulasztotta az ellenőrzési kötelezettségét, és eltűrte, hogy a munkavállalók a munkavédelmi szabályokat megszegve végezzék a munkát.
[8] A munkavédelmi szakértő véleményére utalással az elsőfokú bíróság kifejtette, a felperes a munkaeszközt úgy használta, hogy az nem elégítette ki az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos munkavégzés követelményeit, a hiba elhárításának nem a megfelelő módját választotta, a sarokcsiszoló gép beszorulásakor nem a szakmai szabályoknak megfelelően járt el, amivel maga is hozzájárult a baleset bekövetkezéséhez. Mindezek alapján az elsőfokú bíróság a felperest 20%-ban, az I. rendű alperest 80%-ban találta felelősnek a balesetért.
[9] A felperes nem vagyoni kárigényével kapcsolatban az elsőfokú bíróság rámutatott, hogy az orvosszakértői vélemény szerint a munkabaleset következtében a felperesnél maradandó fogyatékosság, 4%-os össz-szervezeti egészségkárosodás alakult ki, állapota munkavégzési képességében, mindennapi életében mindazon folyamatok során korlátozza, ami a bal kéz harmadik ujjának teljes mértékű hátrafeszítését igényli. Az elsőfokú bíróság hangsúlyozta, hogy további bizonyítási indítvány hiányában a felperest ért egyéb hátrányok nem voltak megállapíthatóak, és a felperes újabb munkaviszonyt is tudott létesíteni, ugyanakkor figyelemmel az élethez és a testi épséghez való alapjogra, a felperes életkorára, valamint sérülésének jellegére, maradandóságára, továbbá a balesetért fennálló felelősség mértékére, a felperest ért nem vagyoni hátrány kompenzálására 400.000 forintot talált megfelelőnek.
[10] Az elsőfokú bíróság nem találta alaposnak a II. rendű alperessel szemben előterjesztett keresetet. Az Mt. 53.§-ára és 166.§ (3) bekezdésére utalással kiemelte, hogy az alperesek vállalkozási és bérleti szerződést kötöttek, melynek alapján az I. rendű alperes munkavállalói a II. rendű alperestől bérelt ingatlanon végeztek munkát, ez azonban nem keletkeztet munkaviszonyt a dolgozók és az ingatlan bérbe adója között, azt pedig egyezően adták elő, hogy az I. rendű alperes nem foglalkoztatta a felperest a II. rendű alperesnél. Önmagában az, hogy a felperes munkahelyén használtak a II. rendű alperes tulajdonában lévő eszközöket, gépeket, nem jelenti, hogy a II. rendű alperes munkáltatóként foglalkoztatta a felperest, és a tanúk vallomása sem igazolta, hogy a felperes munkáját a II. rendű alperes irányította, vagy a munkavégzésre utasítást adott volna számára.
[11] A felperes fellebbezésében az elsőfokú bíróság ítéletének megváltoztatását kérte akként, hogy a másodfokú bíróság állapítsa meg az alperesek egyetemleges kártérítési felelősségét és egyetemlegesen kötelezze az alpereseket 1.500.000 forint nem vagyoni kártérítés megfizetésére.
[12] A felperes álláspontja szerint az elsőfokú bíróság tévesen alkalmazott kármegosztást, e körben téves jogi következtetéseket vont le, és nem helytálló a II. rendű alperes vonatkozásában hozott döntése sem. Szokásos munkahelye a I-J műhelyben volt, majd átkerült a D jelű csarnokba, ahol más munka zajlott, mint a korábbi munkavégzési helyen. Az I. rendű alperes az I-J ingatlant bérelte a II. rendű alperestől, a D-csarnokot nem. Az I. és II. rendű alperesek között létrejött vállalkozási keretszerződés tartalmazta a vállalkozói szerződés teljesítése során felmerülő valamennyi költséget, a munka elvégzéséhez a II. rendű alperes biztosította a szerszámokat, a nyersanyagokat és a munka is a II. rendű alperes irányításával folyt.
[13] A munkavégzés során nemcsak az I. rendű alperes, hanem a II. rendű alperes alkalmazottainak és alvállalkozóinak utasításait is köteles volt teljesíteni. A levegős flex védőburkolatát, markolatát munkáltatói utasításra távolította el, a baleset napján a II. rendű alperes fióktelepén, a D jelű csarnokban a II. rendű alperes utasítása szerint végezte a munkát, ami munkaszerződéstől eltérő foglalkoztatásnak minősül, az pedig megalapozza a II. rendű alperes kártérítési felelősségét is.
[14] A felperes szerint az elsőfokú bíróság rendkívül alacsony mértékben állapította meg a nem vagyoni kártérítés összegét. Hangsúlyozta, hogy a baleset fiatal korában érte, az ekkor szerzett sérülése egész életén át kíséri, az élete minden területére negatív hatással van. A bal kezét nem tudja teljes mértékben használni, a kézmozgása nagymértékben korlátozottá vált, bal kézzel nem képes megfelelően szorítani, és visszatérő, folyamatos fájdalmai vannak.
[15] A II. rendű alperes fellebbezési ellenkérelmében az elsőfokú bíróság ítéletének helybenhagyását és a felperes perköltségben való marasztalását kérte. Álláspontja szerint az elsőfokú bíróság helytállóan jutott arra a következtetésre, hogy a felperes az I. rendű alperessel állt munkaviszonyban, a munkáltató más munkáltatónál a felperest nem foglalkoztatta, a vállalkozási és bérleti szerződések munkaviszonyt nem keletkeztettek az I. rendű alperes és az ingatlan bérbe adója között. A II. rendű alperes kiemelte, hogy az elsőfokú eljárás során okirattal igazolták, a felperes 2013. augusztus 12-én az I. rendű alperes vállalkozási szerződésből eredő kötelezettségszegésének teljesítése érdekében, mint az I. rendű alperes munkavállalója végezte a tevékenységét. A II. rendű alperes hangsúlyozta, a Ptk. 391.§-ából következően vállalkozási szerződés alapján lehetőség van arra, hogy a vállalkozó és annak munkavállalói a megrendelő telephelyén, az általa biztosított anyagokkal, szerszámokkal végezzék el a vállalt munkát. A felperes a perben nem bizonyította az Mt. 53.§ (1) bekezdése szerinti jogviszony létrejöttét, a tanúk vallomása nem támasztotta alá, hogy a felperes perbeli napon és azt megelőzően végzett munkáját a II. rendű alperes irányította.
[16] A nem vagyoni kártérítéssel kapcsolatban a II. rendű alperes utalt arra, hogy a bírói gyakorlat szerint olyan összeget kell megállapítani, ami arányos és kompenzálja a sérülés mértékét, ehhez szükséges a személyes körülmények részletes megismerése. A felperes az elsőfokú eljárásban nem bizonyított olyan súlyú hátrányt, amely a fellebbezésében megjelölt másfél millió forintot megalapozná.
[17] A fellebbezés részben alapos.
[18] Az elsőfokú bíróság ítéletében a tényállást hiányosan állapította meg, azt a másodfokú bíróság a következőkkel egészíti ki:
A baleset napján, 2013. augusztus 12-én a sarokcsiszoló gépen nem volt védőburkolat és fogantyú, a felperes a gépet a megengedettnél nagyobb méretű koronggal használta.
[19] A vállalkozási keretszerződés mellékletét képező általános szerződési feltételek munkavédelemmel kapcsolatos 2.4. pontja egyebek mellett előírta, hogy a Vállalkozó biztosítja a szükséges tárgyi feltételeket: a munkaeszközök, berendezések, gépek, szerszámok, egyéb eszközök megfelelő színvonalon történő rendelkezésre állását, melyek őrzéséről saját kockázatára és költségére folyamatosan köteles gondoskodni. Vállalkozó biztosítja a védőeszközök és biztonságos eszközök megfelelő színvonalon való rendelkezésre állását, a feladat elvégzéséhez szükséges kommunikációs eszközök meglétét. Megrendelő a Vállalkozó helyszíni csoportvezetője részére az adott munka biztonságos végzéséhez szükséges munka-, baleset- és tűzvédelmi helyszíni oktatást megtartja, melynek alapján a vállalkozó helyi csoportvezetője köteles kioktatni a munkacsoportját.
[20] A II. rendű alperes telephelyén végzett munkához munkaeszközöket és védőeszközöket a II. rendű alperes is biztosított.
[21] A II. rendű alperes és a V.M. 2013. Kft. között 2013. április 2-án megkötött vállalkozási keretszerződés alapján a V.M. 2013 Kft. roncsolásmentes anyagvizsgálatot végzett, ami magában foglalta az acélszerkezetek poros, folyadékbehatolásos és szemrevételezéses vizsgálatát. A vállalkozót V. I. képviselte, aki a felperes által végzett munkafolyamatot irányította, felügyelte. A telephelyen az I. rendű alperes részéről P. J. csoportvezető volt jelen, aki az F jelű csarnokban irányította a munkavégzést.
[22] Az így kiegészített tényállás alapján a másodfokú bíróság csak részben értett egyet az elsőfokú bíróság érdemi döntésével. Az elsőfokú bíróság abban helyesen foglalt állást, hogy a károkozás kapcsán a felperes kizárólagos elháríthatatlan magatartása nem volt megállapítható, azonban tévedett, amikor a felperes közrehatására következtetve kármegosztást alkalmazott.
[23] Az Mt. 167.§ (2) bekezdése értelmében nem kell megtéríteni a kárnak azt a részét, amelyet a munkavállaló vétkes magatartása okozott, vagy amely abból származott, hogy a munkavállaló a kárenyhítési kötelezettségének nem tett eleget. Az Mt. ezen szakaszából kitűnően kármegosztás alapjául csak a munkavállaló vétkes, azaz gondatlan vagy szándékos magatartása szolgálhat.
[24] Az Mt. 51.§ (4) bekezdése szerint a munkáltató egyik alapvető kötelessége az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos munkavégzés követelményeinek biztosítása. A perbeli adatokból megállapíthatóan az I. rendű alperes nem tett eleget ennek a kötelezettségének, a munkavédelemről szóló 1993. évi XCIII. törvény (Mvt.) több szabályát is megszegte.
[25] Az Mvt. kötelezően írja elő a munkáltató számára a munkavégzéshez megfelelő munkaeszköz biztosítását, továbbá annak rendszeres ellenőrzését, hogy a munkaeszközök megfelelnek-e a követelményeknek, a munkavállalók ismerik, illetve megtartják-e a rájuk vonatkozó rendelkezéseket [54. § (7) bekezdés b) és c) pontja].
[26] Azt a felperesi előadást, mely szerint a D jelű csarnokban a munka irányítója V. I. volt, több tanú vallomása is alátámasztotta, de így nyilatkozott az ellenkérelmében az I. rendű alperes is, és azt, hogy ő adott utasítást a gép védőburkolatának és fogantyújának eltávolítására, F. I. és B. Zs. tanúk vallomása igazolta. A felperesnek tehát olyan géppel kellett a munkát végeznie, amely nem felelt meg a munkavédelmi előírásoknak, arról a védőburkolatot a munkát irányító személy utasítására távolították el, arra pedig az I. rendű alperes még csak nem is hivatkozott, hogy a munkavégzést ellenőrizte, illetve a szabálytalan gyakorlatot megtiltotta.
[27] Az elsőfokú bíróság a felperes közrehatását az ügyben indult büntetőeljárásban kirendelt és a per anyagává tett igazságügyi munkavédelmi szakértői vélemény alapján állapította meg. A szakértő rámutatott, hogy egzakt módon nem állapítható meg, hogyan történt a baleset, milyen módon sérült meg a felperes keze, ugyanakkor a rendelkezésre álló iratok alapján arra következtetett, hogy a felperes a gépet beszorult állapotából erőhatás alkalmazásával rántotta ki. A szakértő szerint ezzel a felperes maga is hozzájárult a baleset bekövetkezéséhez, ugyanis a hiba elhárításának nem megfelelő módját választotta, képzettsége és gyakorlati tapasztalata alapján elvárható lett volna tőle, hogy előbb a gépet kikapcsolja.
[28] A felperes a perbeli napon és már huzamosabb ideje védőburkolat és fogantyú nélkül, az előírtnál nagyobb méretű korong használatával végezte a veszélyes munkát. A bírói gyakorlat szerint kármegosztás alapja csak a munkavállaló vétkes magatartása lehet, azonban nem értékelhető a munkavállaló terhére a balesetet előidéző, a fent kifejtettek szerint a munkáltatónál követett és megtűrt gyakorlat (BH2003 170).
[29] A másodfokú bíróság álláspontja szerint a fentiek miatt nem eshet a munkavállaló terhére az sem, hogy egy előre nem látható váratlan helyzetben a lehetséges magatartások közül nem a legelőnyösebbet választja, azaz adott esetben a fogantyú nélküli, nehezen megfogható flex beszorulása során esetlegesen rossz módszerrel emelte ki a gépet. Ez önmagában nem tekinthető olyan hibának, amely a munkavállaló vétkes magatartásának minősülhetne, továbbá az I. rendű alperes súlyos mulasztásai miatt sem volt megállapítható a felperes közrehatása.
[30] Mindezekre tekintettel a másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét a jogalap tekintetében megváltoztatta, és az I. rendű alperes teljes kárfelelősségét állapította meg.
[31] Az Mt. 53. §-a lehetőséget ad a munkáltatónak arra, hogy a munkavállalót átmenetileg a munkaszerződéstől eltérően – egyebek mellett – más munkáltatónál foglalkoztassa, amely esetben – ha a munkavállalót kár éri – a munkáltatók felelőssége egyetemleges [Mt. 166. § (3) bekezdés]. A felperes ezen rendelkezésekre alapította a II. rendű alperessel szembeni keresetét, amelyet a fellebbezésében is fenntartott, az általa előadottakkal azonban a másodfokú bíróság sem értett egyet.
[32] Az elsőfokú ítélettel kapcsolatban a másodfokú bíróság elsődlegesen arra kíván rámutatni, hogy az Mt. 53. §-a szerinti más munkáltatónál történő foglalkoztatás nem hoz létre munkaviszonyt a munkavállaló és a „másik” munkáltató között, így az elsőfokú bíróság erre vonatkozó megállapítása szükségtelen volt, a felperes keresete alapján azt kellett vizsgálnia, hogy az I. rendű alperes kötelezte-e a felperest a II. rendű alperesnél történő munkavégzésre. Ennek kapcsán nem a felperes által hivatkozott bérleti szerződésnek, hanem a néhány hónappal később megkötött vállalkozási szerződésnek volt jelentősége, amelyben az I. rendű alperes gyártási elemek megmunkálására vállalt kötelezettséget a II. rendű alperes telephelyén, így teljes mértékben irreleváns, hogy a munkavégzés melyik csarnokban történt.
[33] Az Mt. 6. § (4) bekezdéséből következően a más munkáltatónál történő foglalkoztatásról az I. rendű alperes megfelelő módon és időben köteles lett volna a felperest tájékoztatni, ugyanakkor azt a felperes sem vitatta, hogy az I. rendű alperestől az Mt. 53. § szerint minősülő munkavégzésre utasítást nem kapott. A felperes általánosságban állította, hogy a munkát a II. rendű alperes irányította, azonban a II. rendű alperes munkavállalói közül olyan személyt nem nevezett meg, aki konkrét utasításadási joggal volt felruházva, a bizonyítékokból pedig csupán azt lehetett megállapítani, hogy a D jelű csarnokban a munkát V. I. felügyelte, aki a perbeli időszakban nem állt munkaviszonyban a II. rendű alperessel.
[34] A felperes tehát nem azért végzett munkát az adott helyszínen, mert munkáltatója kirendelte, hanem azért, mert az I. rendű alperes által a vállalkozási szerződésben megjelölt feladatok teljesítése a II. rendű alperes telephelyén történt.
[35] A másodfokú bíróság megalapozottnak találta a nem vagyoni kártérítéssel kapcsolatos fellebbezést.
[36] A másodfokú bíróság e körben utal az Alkotmánybíróság 34/1992. (VI.1.) AB számú határozatára, amelynek értelmében a testi épségben és egészségben sérelmet szenvedett ember joga, hogy a nem vagyoni kára megtérítésre kerüljön. Ahogyan azt az Alkotmánybíróság megfogalmazta, a pénzbeli kártérítésnek a nem vagyoni károknál az a funkciója, hogy az elszenvedett sérelem kiegyensúlyozásáról olyan vagyoni szolgáltatás nyújtásával gondoskodjon, amely az elszenvedett sérelmére körülbelül egyenértékű másnemű előnyt nyújt. Nemcsak a kár nagysága, de maga a személyi kár bekövetkezte is becslésen alapul, amelynek objektív mércéje nincs, ebben egyedül a bíróságok józanságának, személyes elkötelezettségének és mértéktartásnak lehet meghatározó szerepe. A bírói gyakorlat a testi épség, egészség sérelme esetén általában a károsult egészségsérelem előtti egészségi állapotának, munkaképességének, életkorának, az egészségsérelemből eredő pszichikai károsodásnak, a hátrányok végleges vagy átmeneti jellegének, a jövőben lehetséges pozitív vagy negatív változásoknak, a magánéletben, a családi életben bekövetkezett változásoknak tulajdonít jelentőséget.
[37] A testi épséghez, egészséghez való jog alkotmányos alapjog, ezek sérelme önmagában is megvalósítja a nem vagyoni kártérítés alapját képező személyiségi jog sérelmét, a munkavállaló egészségkárosodása esetén nem szükséges maradandó fogyatékosság kialakulása. Az igazságügyi orvosszakértői vélemény szerint azonban a felperes esetében a balesettel összefüggésben megállapítható volt maradványtünet is, a sérülése 4%-os egészségkárosodást okozott nála.
[38] A nem vagyoni kártérítés összegénél mindazon körülmények értékelendők, amelyeket az elsőfokú bíróság figyelembe vett, de valamennyi tényező együttes és gondos mérlegelésével – a kialakult ítélkezési gyakorlatra és arra figyelemmel, hogy a felperesi közrehatást kizárta – a másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság által megítélt kártérítési összeget alacsonynak találta, ezért azt a fellebbezés szerinti 1.500.000 forintra felemelte.
[39] Fentiek miatt a másodfokú bíróság – a Pp. 253. § (2) bekezdése alapján – az elsőfokú bíróság ítéletét fellebbezett részében részben megváltoztatta.
(Budapest Környéki Törvényszék mint másodfokú bíróság 8.Mf.20.575/2018/4.)

matches: Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
TÁJÉKOZTATÓ A civil szervezetek, ezen belül a Hírközlési és Informatikai Tudományos Egyesület vállalkozási tevékenységének határairól - PDF
TÁJÉKOZTATÓ A civil szervezetek, ezen belül a Hírközlési és Informatikai Tudományos Egyesület vállalkozási tevékenységének határairól
Download "TÁJÉKOZTATÓ A civil szervezetek, ezen belül a Hírközlési és Informatikai Tudományos Egyesület vállalkozási tevékenységének határairól"
1 TÁJÉKOZTATÓ A civil szervezetek, ezen belül a Hírközlési és Informatikai Tudományos Egyesület vállalkozási tevékenységének határairól Jelen tájékoztatás célja annak a kérdésnek az eldöntéséhez szükséges jogszabályi és gyakorlati érvényesülés szempontjából releváns rendelkezések áttekintése, amelyek megfelelő elemzése mellett eldönthető lehet a Hírközlési és Informatikai Tudományos Egyesület (HTE) által alapítandó gazdasági társaság létjogosultsága. Természetesen a feljegyzés készítője nem vállalja fel a döntés meghozatalát bármilyen irányban befolyásoló szerepet, a megalapozott elhatározás csak az alábbi információk egyediesítésével és megfelelő elemzésével hozható meg. A tájékoztató felépítését tekintve a következő logikát követi: ahhoz, hogy a kérdésben állást lehessen foglalni, ismerni kell egy civil szervezet által végezhető vállalkozási tevékenység szabálykörét, különösen annak határait, hiszen egyértelműen belátható, hogy az ilyen szervezetek részére a jogalkotó által biztosított egyes adminisztratív- és adókedvezmények indokoltsága mögött a profitszerzés és a vállalkozási eredmények feltételezett hiánya áll. A vonatkozó szabályok elemzésével könnyen arra a következtetésre juthatunk, hogy nem az az elsődleges kérdés, hogy érdemes-e a szervezet vállalkozási tevékenységét gazdasági társasági keretek közé kiszervezni, hanem hogy behatárolhatóak-e egyáltalán az egyesület bevételteremtő tevékenységei a jogszabályok által tiltott vagy megengedett tevékenységi típus-kategórák közé. A dokumentum második részében egy részletesnek közel sem tekinthető, de az ilyen döntések meghozatalakor leggyakrabban felmerülő kérdéseket érintő kockázatelemzés található, amelyek kérdésköre természetesen szükség szerint bővíthető. /1./ Elemzésünk és okfejtésünk részleteibe való áttérést megelőzően rögzíteni érdemes, hogy az általánosan elfogadott, és talán túlzottan leegyszerűsített szabályrend alapján civil szervezetek vállalkozási lehetőségei korlátozottak, ezért kézenfekvőnek tűnhet egy széles körben alkalmazott gyakorlat, amely szerint az adott civil szervezet tevékenységei közül lehatárol egy olyan kört, amelyet saját alapítású gazdasági társaság szervezeti keretei között végez. A döntés indoka kézenfekvő: saját szervezeti kereteken belül folytatott ilyen tevékenység egy idő után vagy kinövi magát, vagy racionális gazdasági okok által motivált. Arra, hogy mi az a méretbeli vagy gazdasági értékhatár, amikortól ez a döntés meghozható, esetenként változik, az ilyen döntések meghozatala előtt azonban az alábbi kérdések tisztázása mindenképpen indokolt: 1. Milyen tevékenységek kapcsán merülhet fel egyáltalán az átruházás, és erre önálló gazdasági társaság alapításának szükségessége? 2. Üzleti tervvel alátámasztható-e az alapítással, fenntartással és működtetés biztosításával járó többletköltségek megtérülése és a jelen állapothoz viszonyított optimalizáció vagy szolgáltatásfejlesztés?2 Az első kérdést illetően a civil szervezetek vállalkozási tevékenységét illetően a vonatkozó jogszabályok meglehetősen tágan, definiálatlan fogalmakkal, olykor-olykor alapelvi szintű meghatározással rendelkeznek, így az egyes fogalmak tartalma részben utaló szabályokból, részben a gyakorlat alapján vezethető le. Az egyértelműen megállapítható, hogy a jogalkotó mindenképpen tiltani igyekszik a vállalkozási célú fiktív civil szervezetek alapítását, ugyanakkor bevételszerzési lehetőségeik között nevesíti a vállalkozási tevékenységet is, tehát általában nem tiltott az ilyen szervezetek részére a vállalkozási tevékenység folytatása, de szigorú korlátok között gyakorolható. Abszolút korlátként értelmezhető a civil törvény azon szabálya, amely szerint civil szervezet elsődlegesen gazdasági-vállalkozási tevékenység folytatására nem alapítható (Civiltv. 17. (1)). Az elsődlegesen gazdasági vállalkozási tevékenység értelmezése (Civiltv pont) során a jogszabály a tényleges fogalom meghatározás helyett az ilyen tevékenységből keletkezett árbevételi értékhatár megállapításával egy újabb abszolút korlátot állít fel azáltal, hogy olyan szervezeteket tekint a civil szervezeti kereteket átlépő jogi személynek, amelynek éves összes bevétele hatvan százalékát eléri vagy meghaladja a gazdasági-vállalkozási tevékenységéből származó bevétele. A civil törvény tehát adós marad a tételes fogalomértelmezéssel a tekintetben, hogy pontosan milyen tevékenységek tartoznak a gazdasági vállalkozási körbe, ezért segítségül az általános forgalmi adóról szóló definíciót hívjuk. Eszerint gazdasági tevékenységnek minősül a civil szervezetek által üzletszerűen, illetőleg tartós vagy rendszeres jelleggel folytatott tevékenység, amennyiben az ellenérték elérésére irányul, vagy azt eredményezi, és azt a civil szervezetek a saját nevükben, illetve nevük alatt végzik. (Áfa tv. 6. (1) bekezdés) A további okfejtés során az egyszerűsítés (és közel sem a feltétlen egyezőség okán) a továbbiakban a gazdasági vállalkozási fogalomhasználatot a vállalkozási tevékenység szóhasználatra egyszerűsítem. A definíció értelmezése során tehát a következő kulcsszavakra érdemes odafigyelni: üzletszerűen, tartós vagy rendszeres jelleggel, ellenérték elérésével saját név alatt. Ezen kulcsszavak laikus értelmezés alapján is számos kérdést felvethetnek az egyesület által folytatott egyes bevételteremtő tevékenységek tekintetében. Természetesen minden egyes tevékenység egyedileg vizsgálandó a vállalkozási jelleg megállapítása során. Hasonlóképpen kérdést vethet fel a fent idézett 60%-os korlát problémája. A gyakorlat azt mutatja, hogy számos olyan civil szervezet, amelynek tevékenységei között túlsúlyos a program-, konferencia-, fórum-, vagy egyéb elnevezéssel illetett szervezés, és ezek megvalósítására támogatásokat is gyűjt, egy esetleges hatósági vizsgálaton komoly problémával néz szemben egyrészről a vállalkozási tevékenység, másrészről egy vállalkozási tevékenységgé történő átminősítés esetén az árbevételi korlát melletti érvelés során. A helyzetet különösen súlyosítja az a körülmény, hogy a programszervezéshez legtöbbször az adományozásként szerződött jogviszonyról kiderül, hogy az ténylegesen reklámtevékenység, amelynek folytatása mellett az alaptevékenységi, vagy a közhasznúsági jelleg nehezen indokolható. Természetesen ez nem azt jelenti, hogy civil szervezet egyáltalán ne folytathatna reklámtevékenységet, de ha a teljes konferenciaszolgáltatást az Áfa tv. értelmezésében nézzük, akkor a legnagyobb problémánk az üzletszerűség cáfolatával lenne. Összegezve a civil szervezetek vállalkozási tevékenység folytatására alkalmas szervezeti jellemzőit, az alábbi következtetésre juthatunk: civil szervezet, ezen belül az egyesület is3 folytathat vállalkozási tevékenységet bevételteremtő szolgáltatásai között azzal, hogy elsődlegesen ilyen célra nem létesíthető, továbbá éves árbevételéhez viszonyítja vállalkozási tevékenysége a 60%-os mértéket nem érheti el. Miután számos tevékenységről, csak a valamennyi körülmény figyelembevételével dönthető el egyértelműen, hogy az vállalkozási tevékenységnek minősül-e, sőt legtöbbször még akkor sem, az adott szervezet könnyen beleeshet abba a csapdába, hogy egy utólagos ellenőrzés során derül ki, hogy átlépte a vállalkozási korlátot, amely megállapításnak komoly adózási és közhasznú minősítését érintő következményei lehetnek. Az egyesület valamennyi tevékenységének pénzügyi, számviteli és jogi szempontú elemzésével könnyen el lehet jutni tehát arra a következtetésre, hogy miután az egyesület maga is jogalany-keletkeztető hatalmassággal bír, célszerű lehet egyes olyan tevékenységeit vállalkozásként kezelni, amelyek megítélése kérdéses lehet. Amennyiben pedig akár realizált eredmény, akár a gyakoriság szempontjából számottevő az ilyen tevékenység, arra nem a civil szervezeti forma a megfelelő jogalanyiság, hanem érdemes lehet az ilyen szolgáltatásokat egy a szervezet által alapított és teljes mértékben kontrollált gazdasági társaság szervezeti keretei között gyakorolni. A felvetést tovább bonyolítja az a nem elsődlegesen jogi elemzést igénylő kérdés, hogy az egyesület által bejáratott és jó jövedelmezőséggel bíró önálló tevékenységeket a versenyképesség fenntartása céljából fejleszteni lehet szükséges, ehhez pedig további forrásokat kell bevonni. A támogatói jogviszonyok bonyolításával vagy akár a hitelfelvételre vonatkozó jogszabályi korlátozások alkalmazásával az egyesület a saját szervezeti keretein belül nem képes olyan hatékony bevételszerzésre, mintha az adott tevékenységet egy gazdasági társaság keretein belül végezné. A kérdés eldöntéséhez természetesen először komoly elemzés alá szükséges vonni az ilyen tevékenységek jövedelmezőségét és üzleti tervét. /2/ Arra az esetre, ha az elemzés eredményeként a HTE úgy döntene, hogy feladatait megosztja egy általa alapított gazdasági társasággal, a jelen pont alatt röviden összefoglaljuk az alapítás folyamatát és a jogviszony lényeges elemeit. Az alapítói döntést az egyesület legfőbb döntéshozó szervének kell meghoznia, egyidejűleg el kell fogadni a létesítő okiratot (alapító okirat) is. A civil szervezetek részére kifejezetten javasolt a nonprofit korlátolt felelősségű társasági forma választása egyrészről az osztalék megítélése miatt, másrészről az egyesületi célok érvényesíthetősége végett. A nonprofit jelleg jelentősége abban áll, hogy az ilyen szervezet által elért eredményből osztalékfizetés nem teljesíthető, az eredményt az alapító okiratban megjelölt célra kell fordítani. Az alapító okiratban célszerű az egyesület alaptevékenységébe tartozó célokat megjelölni, ezáltal elérhető az, hogy az egyesület vállalkozási bevételeiből finanszírozottan közvetett módon teljesíti az alapszabályában foglalt célokat. Az alapító okirat elfogadásával egyidejűleg az egyesület legfőbb szervének megbízást kell adnia az ügyvezetés ellátására, amely egy személyi vagy testületi formában egyaránt ellátható.4 A társaság felügyeletének ellátására az alapszabályban ellenőrző szerv illetőleg könyvvizsgáló is kijelölésre kerülhet. A felügyeletet szolgálja az ilyen szervezetek létesítő okiratában leggyakrabban alkalmazott formulák, mint: - az ügyvezető ügyletkötési jogosultsága korlátozásra kerül bizonyos összeghatárig, azon felül előzetes értesítéshez vagy ellenjegyzéshez kötött; - az ügyvezetés megfelelő gyakorisággal beszámoló készítésére kötelezett, amelynek tartalma a legfőbb szerv által szabadon megállapítható; - az ügyvezetés és a társaság beszámolói előzetes könyvvizsgálat alá vethetőek; - a társaság javadalmazási és egyéb belső jogviszonyait rendező szabályzatok előzetes alapítói elfogadást igényelnek. A felügyelet biztosításának alátámasztása végett az alábbiakban egy rövid kockázatelemzésben mutatjuk be a leggyakrabban felmerülő aggályokat, és azok kiküszöbölésére alkalmazható intézkedéseket: Kockázatok Az egyesület elveszíti a szakmai kontrollt az átruházott tevékenységek felett Az egyesület nem képes felügyelni az általa alapított társaság szervezeti és vállalkozási működését. Az alapított társaság önálló jogi személyként további jogalanyiságot származtathat és az általa alapított társaság felett az Garanciák Valamennyi gazdasági társaság döntéshozó szerve a legfőbb szerv. Az egyszemélyes társaságnál a legfőbb szerv hatáskörét az alapító gyakorolja. Az alapító tehát egy személyben rendelkezik a társaság működését befolyásoló olyan nagy horderejű jogosultságokkal, mint az ügyvezetés kinevezése és visszahívása, a társaság átalakítása és megszüntetése. Társas vállalkozások esetén garanciális szabály, hogy az ügyvezető elsődlegesen a társaság érdekeinek védelmére köteles, ezért a tagok részéről a közvetlen ügyvezetői utasítás tiltott. Az egyszemélyes társaság tekintetében a Ptk. megengedi azt, hogy a tulajdonos az ügyvezetés részére utasítást adjon, amelyet a vezető tisztségviselőnek köteles végrehajtania. (Ptk. 3:112. (3)) A Ptk-ban, a létesítő okirat tartalmi felépítésére vonatkozó kógens szabályokon túl a társaság létesítő okirata szabadon alakítható azzal, hogy annak rendelkezései természetesen jogszabállyal nem lehetnek ellentétesek. Az alapító okiratban tehát konkrét garanciák építhetőek be az ügyvezetés elszámolási szabályainak a meghatározásával, illetőleg egyes ügykörök tekintetében előzetes értesítési kötelezettség előírásával. A jogi személy által alapított gazdasági társaság létrehozásához az alapító jogi személy legfőbb szervének döntése5 egyesületnek már nem lesz közvetlen ráhatása. szükséges, az egyesület pedig önmaga gyakorolja a legfőbb szerv ilyen jogosultságát, tehát az egyesület közgyűlése nélkül ilyen alapítás nem történhet meg. A kontroll alkalmazása során azonban kerülni kell, hogy valamennyi jogosultság az egyesület legfőbb szervének hatáskörébe tartozó kérdés legyen, e jogosultságokat (az át nem ruházható feladatkörök kivételével) célszerű az egyesületnek valamely rugalmasabban működő szervére átruházni. Az alapító okirat elfogadását követően az egyesületnek a társaság rendelkezésére kell bocsátania a törzstőkét vagy annak készpénzben meghatározott részét. A társaság a bejegyzéssel jön létre. A teljesség igénye nélkül az alábbiakban felsorolásra kerülnek a társaságalapításkor leggyakrabban felhozott érvek és a pártatlanság fenntartása végett, az azokra felhozható ellenérvek is: Érvek Az egyesület nem megfelelő szervezeti forma vállalkozási tevékenység folytatására, a vállalkozási tevékenység megítélésének viszonylagossága miatt a szervezet állandó veszélynek lehet kitéve az általa folytatott tevékenység minősítését illetően. A vállalkozási tevékenység kiszervezésével egyértelműen lehatárolt szervezeti rendszer alakítható ki, az egyesület pedig a tényleges szakmai feladatokra koncentrálhat. Az átruházott feladatok kiszervezésével jelentős adómegtakarítások is elérhetőek. Ellenérvek Az egyesületnek jogszabály által biztosított jogosultsága van vállalkozási tevékenységből származó bevételszerzésre a megfelelő keretek között, ezért a megfelelő arányok betartásával ilyen tevékenységet maga is folytathat. A kiszervezéssel levetett szervezési feladatok helyébe, arányaiban kisebb teherrel ugyan, de tulajdonosi kötelezettségek kerülnek. Külön kiemelendő annak a kockázata, hogy amennyiben bevételt eredményező tevékenységek nem megfelelő arányban kerülnek a társaságba átruházásra, úgy egyrészről fennállhat az egyesület kiüresedésének kockázata, melynek következtében az egyesületnél akár likviditási problémák is keletkezhetnek, másrészről a társaság alapítása is egyfajta beruházás, amelynek állandó forrásigényei vannak, ezért a nem megalapozott allokáció forrásproblémákat keletkeztethet. A HTE egyébként is alanya valamennyi adóalanynak, így adófizetési kötelezettségét a jelen szervezeti formájában is teljesítheti. Ami jelenlegi gyakorlat problémáját jelentheti, az az adómentes és adótartalommal bíró bevételek és a visszaigényelhető áfa megfelelő arányosításában és az azzal járó többletadminisztrációban lelhető fel.6 A társaság alapításával, az egyesületi célokkal összeegyeztethető egyéb szolgáltatások elindítására is lehetőség nyílik, akár üzletszerű jelleggel is. A társaság által végzett szolgáltatások fejlesztésére olyan pályázati források is megnyílnak, amelyekből az egyesületek nem részesülhetnek. A jelenlegi szervezeti keretek között az egyesület forrásteremtő lehetőségei beszűkültek, az egyes rendezvények tekintetében pedig olyan szakmai verseny van, amely csak a színvonal és a tartalom növelésével érhető el. Ez utóbbira az egyesület sem szervezeti felépítés, sem gazdasági lehetőségei okán nem alkalmas. Az átruházott feladatokkal együtt egyes szakmai kompetenciák és hangsúlyok is a társasághoz kerülnek, veszélyeztetve ezzel azt, hogy az egyesület elveszíti aktivitását. Az egyesület a feladatok kiszervezésével kieshet olyan támogatásokból, amelyeket az adott program megvalósítására államigazgatási szervek célhoz kötötten nyújtottak, és gazdasági társaságokat az Áht. szabályai alapján ilyen formában nem támogathatnak. A feladatok átruházásával az egyesület az abból korábban származó bevételeitől is elesik, nem beszélve arról, hogy a kezdeti időben a társaság működési költségeit és a törzstőkét is biztosítani kell, amelynek megtérülése csak néhány év távlatában várható. További kérdések, amelyek egy egyesület és az általa alapított gazdasági társaság viszonyrendszerét illetően gyakran felmerülnek: Kérdés Mi történik azzal az eredménnyel, ami a társaságban realizálódik? Hogyan használhatja fel az egyesület a társaság által elért eredményt? Hogyan történik a két szervezet közötti információáramlás? Hogyan történik a kiszervezendő feladatoknak a társaságra történő átruházása? Válasz Az eredmény nem osztható fel, tehát jövedelemként nem realizálható, ellenben csak arra a célra fordítható, amelyet az alapító a létesítő okiratban megjelölt. Amennyiben a létesítő okirat például azt írja elő, hogy az adózott eredmény csak informatikai tudományos szakmai fórumok szervezésére, vagy K+F tevékenységre fordítható, ezzel a társaság a meghatározott ráfordítással ténylegesen egyesületi célokat teljesít, tehát az alapítóról vesz le terheket, vagy az ő céljainak elérését szolgálja. Elsődlegesen az ügyvezetőn keresztül, akit az alapító nevez ki határozott időre. Az ügyvezető bármikor visszahívható, vagy újonnan megbízható. Az ügyvezetőnek alapvető feladata az alapító megfelelő tájékoztatása, de erre részletes kötelezettségek is előírhatók. Leggyakrabban magánjogi szerződéssel (együttműködési megállapodás, jogosultsági nyilatkozat, stb.), de a társaság alapítható egy meghatározott tevékenységre is, amelynek üzleti tervét az alapító előzetesen elfogadni és jóváhagyni jogosult.7 A fenti érvek, figyelembe vett kockázatok és felmerülő egyéb kérdések természetesen csak példálózó jellegűek, elsődlegesen a gondolatébresztést segítik, bízva abban, hogy továbbgondolásukkal egy megalapozott döntéshez is hozzájárulhatnak. Hasonló dokumentumok
Civil szervezetek gazdálkodása Civil szervezetek gazdálkodása Alapfogalmak Gazdálkodó tevékenység [Ectv. 2. 10.]: A civil szervezet vagyoni, pénzügyi, jövedelmi helyzetére eredményt gyakorló gazdasági Részletesebben Balatonakarattya Község Önkormányzata Polgármesterétől
Balatonakarattya Község Önkormányzata Polgármesterétől Az előterjesztés törvényességi szempontból megfelelő. Balatonakarattya, 2016. április 18. Polgár Beatrix jegyző E L Ő T E R J E S Z T É S Balatonakarattya Részletesebben NONPROFIT? CIVIL? EGYÉB SZERVEZET?
NONPROFIT? CIVIL? EGYÉB SZERVEZET? Önkéntes céllal tevékenykedő szervezet egyszerre lehet: - Nonprofit - Civil - Egyéb Nonprofit szervezet: - 2007. júl. 1-től alapítható np. gazdasági társaság, - jelenleg Részletesebben EGYESÜLETEK MŰKÖDÉSÉVEL KAPCSOLATOS KÉRDÉSEK
EGYESÜLETEK MŰKÖDÉSÉVEL KAPCSOLATOS KÉRDÉSEK 2014. november Szentgyörgyi Magdolna Fontosabb hatályos jogszabályok 2011. ÉVI CLXXV TÖRVÉNY AZ EGYESÜLÉSI JOGRÓL, A KÖZHASZNÚ JOGÁLLÁSRÓL, VALAMINT A CIVIL Részletesebben Civil változások 2012. Dr. Orosz Ágnes jogász-könyvelő MADÁSZSZ Regionális Fórum 2012. március 26.
Civil változások 2012 Dr. Orosz Ágnes jogász-könyvelő MADÁSZSZ Regionális Fórum 2012. március 26. 2011. évi CLXXV. Tv. fogalmak Közhasznúság fogalma: minden olyan tevékenység, amely közfeladat teljesítését Részletesebben CIVIL SZERVEZETEK, EGYESÜLETEK, ALAPÍTVÁNYOK ADÓZÁSA AZ ÚJ CIVIL TÖRVÉNY TÜKRÉBEN. Dr. H. Nagy Dániel osztályvezető
CIVIL SZERVEZETEK, EGYESÜLETEK, ALAPÍTVÁNYOK ADÓZÁSA AZ ÚJ CIVIL TÖRVÉNY TÜKRÉBEN Dr. H. Nagy Dániel osztályvezető 2011. évi CLXXV. törvény az egyesülési jogról, a közhasznú jogállásról, valamint a civil Részletesebben Civil törvény változásai. Péteri Község Önkormányzata
AZ EGYSZEMÉLYES KORLÁTOLT FELELŐSSÉGŰ TÁRSASÁG ALAPÍTÓ OKIRAT MINTÁJA Alapító okirat Alulírott alapító, szerződésminta 1 alkalmazásával, a következők szerint állapítja meg az alábbi korlátolt felelősségű Részletesebben ELTE-Soft Nonprofit Kft 2011.évi közhasznúsági jelentése
ELTE-Soft Nonprofit Kft 2011.évi közhasznúsági jelentése A Társaság cégneve: ELTE-Soft Kutatás-fejlesztő Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság. A Társaság székhelye: 1117 Budapest, Pázmány Péter sétány Részletesebben Partnerségi információs nap a civil szervezetek előtt álló feladatokról
Partnerségi információs nap a civil szervezetek előtt álló feladatokról Főbb jogszabályok Alaptörvény Ptk. Az egyesülési jogról a közhasznú jogállásról, valamint a civil szervezetek működéséről és támogatásáról Részletesebben dr. Száldobágyi Zsigmond Csongor ügyvéd ingatlanforgalmi szakjogász AZ EGYSZEMÉLYES KORLÁTOLT FELELŐSSÉGŰ TÁRSASÁG ALAPÍTÓ OKIRAT MINTÁJA
AZ EGYSZEMÉLYES KORLÁTOLT FELELŐSSÉGŰ TÁRSASÁG ALAPÍTÓ OKIRAT MINTÁJA Alapító okirat Alulírott alapító, a gazdasági társaságokról szóló 2006. évi IV. törvény (Gt.) rendelkezéseinek megfelelően, a 2006. Részletesebben Magyar Jogász Egylet Egyesületek
Magyar Jogász Egylet 2016.02.25. Egyesületek Alapszabály kötelező tartalmi elemei: Ptk. 3:5. A jogi személy létesítő okiratában a jogi személy létesítésére irányuló akarat kifejezésén túl meg kell határozni Részletesebben 7. számú melléklet a 2006. évi V. törvényhez AZ EGYSZEMÉLYES KORLÁTOLT FELELŐSSÉGŰ TÁRSASÁG ALAPÍTÓ OKIRAT MINTÁJA. Alapító okirat
7. számú melléklet a 2006. évi V. törvényhez AZ EGYSZEMÉLYES KORLÁTOLT FELELŐSSÉGŰ TÁRSASÁG ALAPÍTÓ OKIRAT MINTÁJA Alapító okirat Alulírott alapító, a gazdasági társaságokról szóló 2006. évi IV. törvény Részletesebben EGYSZERŰSÍTETT ÉVES BESZÁMOLÓ
Statisztikai számjel: 14896680-8510-572-05 Cégbírósági bejegyzés száma: 05-09-018279 Cég adószáma: 14896680-1-05 Pénzügyi Tudást Fejlesztő Közhasznú Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság 3580 Tiszaújváros Részletesebben Kis- és középvállalkozások. Társas vállalkozások. Gazdasági társaságok. Ügyvezetés I. és II.
Kis- és középvállalkozások Ügyvezetés I. és II. Társas vállalkozások Külön jogszabályban rögzített Korlátolt és korlátlan felelősség Jogi és természetes személy alapíthatja Kettős könyvvezetés Társasági Részletesebben Átalakuló civil világ. A 2012. évre vonatkozó, az új szabályok szerinti. beszámolót és közhasznúsági. mellékletet az elektronikus. bíróságnak.
Átalakuló civil világ Tisztelt Ügyfelünk! Jelen hírlevelünkben, a civil szervezetek működési rendjének, a közhasznú jogállás megszerzés feltételeinek, a beszámolók elkészítésének és közzétételének módjának Részletesebben Segédlet a 2014. március 15-én jogerőre emelkedő Polgári Törvénykönyv (Ptk) által bevezetendő és civil szervezetekre vonatkozó új szabályokhoz
Segédlet a 2014. március 15-én jogerőre emelkedő Polgári Törvénykönyv (Ptk) által bevezetendő és civil szervezetekre vonatkozó új szabályokhoz 2014. március 15-én életbe lép az új Polgári Törvénykönyv. Részletesebben 1997. évi CLVI. törvény. a közhasznú szervezetekről1
1997. évi CLVI. törvény a közhasznú szervezetekről1 Az Országgyűlés a nem kormányzati és nem haszonelvű szervezetek hazai hagyományainak megőrzése, társadalmi szerepük növelése, közhasznú működésük és Részletesebben Társasági szerződés módosítása
Társasági szerződés módosítása A kiemelten közhasznú Bárka Józsefvárosi Színházi- és Kulturális Nonprofit Gazdasági Társaság (1082 Budapest, Üllői út 82.), a taggyűlés.. sz. határozata értelmében, a gazdasági Részletesebben Vállalkozásokat érintő változások
Vállalkozásokat érintő változások 1 Személyi jövedelemadó Egyéni vállalkozás: Veszteség elszámolási korlátozása: a veszteség csak a következő 5 adóévben határolható el. Átmeneti szabályok. A minimum jövedelemre Részletesebben HÍRKÖZLÉSI ÉS INFORMATIKAI TUDOMÁNYOS EGYESÜLET SZERVEZETI ÉS MŰKÖDÉSI SZABÁLYZAT. Hatályba lépés: május 21. Author. Author Deleted: október
HÍRKÖZLÉSI ÉS INFORMATIKAI TUDOMÁNYOS EGYESÜLET SZERVEZETI ÉS MŰKÖDÉSI SZABÁLYZAT Hatályba lépés: 2015. május 21. Deleted: 3 Deleted: október Deleted: 0 TARTALOMJEGYZÉK I. A HTE működése. 3 1. A HTE képviselete. Részletesebben ALBENSIS Fejér Megyei Területfejlesztési Nonprofit Kft. ALAPÍTÓ OKIRATA
ALBENSIS Fejér Megyei Területfejlesztési Nonprofit Kft. ALAPÍTÓ OKIRATA ~ 1 ~ ALAPÍTÓ OKIRAT A Fejér Megyei Önkormányzat alapító a Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény (a továbbiakban: Ptk.) Részletesebben ügyvezetésnek minősül vezető tisztségviselői Vezető tisztségviselő csak természetes személy lehet a társasággal, testületeivel,
A gazdasági társaságokról szóló 2006. IV szerint nek minősül a társaság irányításával összefüggésben szükséges mindazon döntések meghozatala, amelyek vagy a társasági szerződés alapján nem tartoznak a Részletesebben Közhasznúsági jelentés 2010.
Adószám: 18560293-1-09 Bejegyző szerv: Hajdú-Bihar Megyei Bíróság Regisztrációs 2053 szám: 4025 Debrecen, Barna u. 2. fsz./1. Közhasznúsági jelentés 2010. Fordulónap: 2010. december 31. Beszámolási időszak: Részletesebben A gazdasági társaságok vezető tisztségviselőinek jogviszonya, biztosítási és járulékfizetési kötelezettsége 2010.05.07.
A gazdasági társaságok vezető tisztségviselőinek jogviszonya, biztosítási és járulékfizetési kötelezettsége 2010.05.07. [Gt. 21., 22. (1)-(2) bekezdés, Tbj. 5. (1) bekezdés a) és g) pontja, Eho 3. (1) Részletesebben 2014. május 29-i rendes ülésére
8. számú előterjesztés Minősített többség (mindhárom határozati javaslat) ELŐTERJESZTÉS Dombóvár Város Önkormányzata Képviselő-testületének 2014. május 29-i rendes ülésére Tárgy: Az önkormányzati közalapítványok Részletesebben HÍRKÖZLÉSI ÉS INFORMATIKAI TUDOMÁNYOS EGYESÜLET SZERVEZETI ÉS MŰKÖDÉSI SZABÁLYZAT. Hatályba lépés: 2013..
HÍRKÖZLÉSI ÉS INFORMATIKAI TUDOMÁNYOS EGYESÜLET SZERVEZETI ÉS MŰKÖDÉSI SZABÁLYZAT Hatályba lépés: 2013.. TARTALOMJEGYZÉK I. A HTE működése... 3 1. A HTE képviselete... 3 2. Titkárság... 3 3. Ügyvezető Részletesebben TÁMOP-2.5.3.A-13/1-2013-0018
Gazdasági társaságok A gazdasági társaság alapításának, működésének szabályai 2014. március 15-től az új Polgári törvénykönyvben (Ptk.) találhatóak, de akiknél létesítő okiratot még nem módosították megfelelően, Részletesebben HÍRKÖZLÉSI ÉS INFORMATIKAI TUDOMÁNYOS EGYESÜLET SZERVEZETI ÉS MŰKÖDÉSI SZABÁLYZAT
HÍRKÖZLÉSI ÉS INFORMATIKAI TUDOMÁNYOS EGYESÜLET SZERVEZETI ÉS MŰKÖDÉSI SZABÁLYZAT Hatályba lépés: 2007. április 12. TARTALOMJEGYZÉK I. A HTE működése...3 1. A HTE képviselete...3 2. Titkárság...3 3. Ügyvezető Részletesebben AZ EGYSZEMÉLYES ZÁRTKÖRŰEN MŰKÖDŐ RÉSZVÉNYTÁRSASÁG ALAPSZABÁLYMINTÁJA. 1. A társaság cégneve, székhelye, telephelye(i), fióktelepe(i)
EGYSZEMÉLYES KORLÁTOLT FELELŐSSÉGŰ TÁRSASÁG ALAPÍTÓ OKIRAT MINTÁJA Alapító okirat Alulírott alapító, a gazdasági társaságokról szóló 2006. évi IV. törvény (Gt.) rendelkezéseinek megfelelően, a 2006. évi Részletesebben Közhasznúsági jelentés 2009.
Adószám: 21384095-2-42 Cégbíróság: Fővárosi Bíróság Cégbírósága Cégjegyzék szám: 01-09-920431 Nemzeti Filmszínház Nonprofit Kft. 1088 Budapest, Rákóczi út 21. Közhasznúsági jelentés 2009. Fordulónap: 2009. Részletesebben A szociális szövetkezeteket érintő pénzügyi-számviteli szabályok és azokat érintőmódosulások
A szociális szövetkezeteket érintő pénzügyi-számviteli szabályok és azokat érintőmódosulások Szombathely, 2013. május 6. Készítette: Berényiné Bosch Cecília 1 Alapítási, bejegyzési eljárás jogi szabályai Részletesebben CIVIL FÓRUM. Jogszabályok a civil szervezetek életében. Kötelezettségek a működés során. 2015.február 9. helyett, március 3.
CIVIL FÓRUM Jogszabályok a civil szervezetek életében. Kötelezettségek a működés során. 2015.február 9. helyett, március 3. 2015.február 9. Pakod Mit jelent a közhasznúság a törvény szerint? Érdemese-e Részletesebben Közhasznúsági jelentés 2011.
Adószám: 18693599-1-13 Bejegyző szerv: Fővárosi Bíróság Regisztrációs szám: TE 3210 Újhartyáni Ifjúsági Sportegyesület 2367 Újhartyán, Fõ utca 21. 2011. Fordulónap: 2011. december 31. Beszámolási időszak: Részletesebben A KORLÁTOLT FELELŐSSÉGŰ TÁRSASÁG SZERZŐDÉSMINTÁJA Társasági szerződés. 1. A társaság cégneve, székhelye, telephelye(i), fióktelepe(i)
A KORLÁTOLT FELELŐSSÉGŰ TÁRSASÁG SZERZŐDÉSMINTÁJA Társasági szerződés Alulírott tagok, szerződésminta 1 alkalmazásával, a következők szerint állapítják meg az alábbi korlátolt felelősségű társaság társasági Részletesebben Civil szervezetek: egyesületek, köztestületek, (köz)alapítványok adózásának alapvető szabályai 2014.
Civil szervezetek: egyesületek, köztestületek, (köz)alapítványok adózásának alapvető szabályai 2014. Az egyesületek, köztestületek, (köz)alapítványok1 [civil szervezetek] alapítására, működésére vonatkozó Részletesebben Közhasznúsági jelentés 2013.
Adószám: 18125861-1-41 Bejegyző szerv: Fővárosi Bíróság Regisztrációs szám: 14.Pk.61.013/2006 1053 Budapest, Ferenczy István utca 28. 5. 4. 2013. Fordulónap: 2013. december 31. Beszámolási időszak: 2013. Részletesebben A civil vállalkozás jogi lehetőségei
A civil vállalkozás jogi lehetőségei Vágvölgyi Gusztáv - Pabló Inspi-Ráció Egyesület inspi-racio.hu Hogy viszonyul a jog a civil vállalkozáshoz? Ctv: 17. (1) A civil szervezet a létesítő okiratában meghatározott Részletesebben Közhasznúsági jelentés 2007.
Adószám: 18259089-1-43 Bejegyző szerv: Fővárosi Bíróság Regisztrációs szám: 12215. Közhasznúsági jelentés 2007. Fordulónap: 2007. december 31. Beszámolási időszak: 2007. január 01. - 2007. december 31. Részletesebben Közhasznú jogállású szervezet könyvvezetése
Közhasznú jogállású szervezet könyvvezetése Alkalmazott jogszabályok A számvitelről szóló 2000. évi C törvény (Sztv) 2011. évi CLXXV. törvény az egyesülési jogról, a közhasznú jogállásról, valamint a civil Részletesebben Társasági szerződés. 1. A társaság cégneve, székhelye, telephelye(i), fióktelepe(i)
Társasági szerződés Alulírott tagok, a gazdasági társaságokról szóló 2006. évi IV. törvény (Gt.) rendelkezéseinek megfelelően, a 2006. évi V. törvény (Ctv.) mellékletét képező szerződésminta alkalmazásával Részletesebben HTE stratégiai ad hoc bizottság beszámolója
HTE stratégiai ad hoc bizottság beszámolója Dr. Imre Sándor választmányi tag HTE elnökségi ülés 2013. április 18. Az Ad hoc bizottság tagjai Huszty Gábor Imre Sándor Magyar Gábor Sallai Gyula Nagy Péter Részletesebben Pomázi Zenekastély Nonprofit Kft Közhasznúsági jelentés. Készítette: Quadrantida Kft. 2015 március 31.
Pomázi Zenekastély Nonprofit Kft Közhasznúsági jelentés Készítette: Quadrantida Kft. 2015 március 31. Pomázi Zenekastély Nonprofit Kft. 2013 Pomáz, Templom tér 3. 2014. évi Közhasznúsági jelentése Budapest, Részletesebben A KORLÁTOLT FELELŐSSÉGŰ TÁRSASÁG SZERZŐDÉSMINTÁJA. Társasági szerződés. 1. A társaság cégneve, székhelye, telephelye(i), fióktelepe(i)
A KORLÁTOLT FELELŐSSÉGŰ TÁRSASÁG SZERZŐDÉSMINTÁJA Társasági szerződés 1. A társaság cégneve, székhelye, telephelye(i), fióktelepe(i) 1.1. A társaság cégneve:... Korlátolt Felelősségű Társaság A társaság Részletesebben Jegyzőkönyvi kivonat. 3. napirendi pont: Előterjesztés a Soproni Kommunikációs Központ Kft. létrehozásáról
Jegyzőkönyvi kivonat Sopron Megyei Jogú Város Önkormányzat Közgyűlése 2015. július 9-ei I. rendkívüli közgyűlésének nyilvános üléséről készült jegyzőkönyvéből. 3. napirendi pont: Előterjesztés a Soproni Részletesebben A jogi személyek általános szabályai az új Ptk.-ban
A jogi személyek általános szabályai az új Ptk.-ban A gazdasági társaságok közös szabályainak kiterjesztése A Könyvben szabályozott jogi személyek tagsággal bíró jogi személyek egyesület gazdasági társaságok Részletesebben GYERMEKLIGET ÓVODAI OKTATÓ NONPROFIT KFT. 5502. GYOMAENDRŐD, SUGÁR ÚT 53/1. Közhasznúsági jelentés 2013
Adószám: 21904428-1-04 Cégbíróság: Gyula Törvényszék Cégbírósága Cégjegyzék szám: 04-14-000053 GYERMEKLIGET ÓVODAI OKTATÓ NONPROFIT KFT. 5502. GYOMAENDRŐD, SUGÁR ÚT 53/1. 2013 Fordulónap: 2013. december Részletesebben E L Ő T E R J E S Z T É S
E L Ő T E R J E S Z T É S Zirc Városi Önkormányzat Képviselő-testülete 2005. december 19-i ülésére Tárgy: Zirc Városi Önkormányzat 2006. évi belső ellenőrzési tervének kockázatelemzése Előterjesztés tartalma: Részletesebben AZ EGYSZEMÉLYES KORLÁTOLT FELELŐSSÉGŰ TÁRSASÁG ALAPÍTÓ OKIRAT MINTÁJA. Alapító okirat
AZ EGYSZEMÉLYES KORLÁTOLT FELELŐSSÉGŰ TÁRSASÁG ALAPÍTÓ OKIRAT MINTÁJA Alapító okirat Alulírott alapító, a gazdasági társaságokról szóló 2006. évi IV. törvény (Gt.) rendelkezéseinek megfelelően, a 2006. Részletesebben Üzleti reggeli 2014. 06. 27. Új Ptk. - változások az üzleti életben
Üzleti reggeli 2014. 06. 27. Új Ptk. - változások az üzleti életben Dr. Kovács László Email: kovacs.laszlo@gtk.szie.hu Főbb témakörök 1. Röviden a Ptk. szerkezetéről 2. Átállási határidők - a régiről az Részletesebben KISTARCSA VÁROS ÖNKORMÁNYZAT POLGÁRMESTERE
KISTARCSA VÁROS ÖNKORMÁNYZAT POLGÁRMESTERE 2143 Kistarcsa, Szabadság út 48. Telefon: (28)- 507-133 Fax: (28)-470-357 E L Ő T E R J E S Z T É S A Képviselő-testület 2016. május 25.-ei ülésére Nyílt ülésen Részletesebben A L A P Í T Ó O K I R A TOT M Ó D O S Í T Ó O K I R A T
1 A L A P Í T Ó O K I R A TOT M Ó D O S Í T Ó O K I R A T Pécs Megyei Jogú Város Önkormányzata a Bóbita Bábszínház Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság (Székhelye: 7626 Pécs, Felsővámház utca 50., Részletesebben Számviteli szabályozás
Dr. Pál Tibor 2010.11.29. Társasági Számviteli szabályozás 7. ELŐADÁS Szabályok és elvek a könyvvizsgálat során Egyéb standardok KÖNYVVIZSGÁLAT Számviteli Könyvvizsgáló választása Ki lehet könyvvizsgáló? Részletesebben Új szabályok a civil szférában
Új szabályok a civil szférában Szablics Bálint Civil Kapcsolatok Főosztálya Új jogszabályok 2011. évi CLXXV. törvény az egyesülési jogról, a közhasznú jogállásról, valamint a civil szervezetek működéséről Részletesebben MÉG MINDIG OFFSHORE. Előadó: Dr. Fülöp Péter ügyvéd, adótanácsadó Budapest, 2010. november 9.
MÉG MINDIG OFFSHORE Előadó: Dr. Fülöp Péter ügyvéd, adótanácsadó Budapest, 2010. november 9. tőke Multi cég Magyar leányvállalat Osztalék adómentes tőke Tulajdonos magánszemély Magyar középvállalkozás Részletesebben Közhasznúsági jelentés 2008.
-1- Adószám: 18085167-1 - 41 Bejegyző szerv: Fővárosi Bíróság Regisztrációs szám: Pk. 61.454/1996/4 1012 Budapest, Kosciuszkó T. u. 10. 2008. Beszámolási időszak: 2008. január 01. - 2008. december 31. Részletesebben dr. Száldobágyi Zsigmond Csongor ügyvéd ingatlanforgalmi szakjogász AZ EGYSZEMÉLYES ZÁRTKÖRŰEN MŰKÖDŐ RÉSZVÉNYTÁRSASÁG ALAPSZABÁLYMINTÁJA Alapszabály
BÉKÉSCSABA VAGYONKEZELŐ ZRT. IGAZGATÓSÁGA BÉKÉSCSABA, IRÁNYI U. 4-6. Ikt. sz.: 23/2014. NYIL V ANOS ÜLÉS napirendje A döntéshozatal minősített többséget igényel! Tárgy: ALAPÍTÓI DÖNTÉS A Békéscsaba Vagyonkezelő Részletesebben Pénzügyi számvitel IX. előadás. Saját tőke, céltartalékok
Pénzügyi számvitel IX. előadás Saját tőke, céltartalékok SAJÁT TŐKE Áttekintés Mérleg Saját tőke Eszközök Idegen tőke A tulajdonos juttatja A tulajdonos a vállalkozónál hagyja A saját tőke csoportosítása Részletesebben A Byblos Alapítvány közhasznú szervezet. 2012. évi közhasznúsági jelentése
A Byblos Alapítvány közhasznú szervezet székhely: 1026 Budapest, Pasaréti út 66/b a.sz.: 18132283-1-41 2012. évi közhasznúsági jelentése Hudecz András a Kuratórium elnöke 2013. május 18. A közhasznú szervezetekről Részletesebben Vodova János (nem veszi igénybe)
Vodova János (nem veszi igénybe) MEGBÍZÁSI SZERZŐDÉS Amelyet kötöttek az alább megjelölt szerződő felek, az alulírott helyen, időpontban, a következők szerint: 1. Szerződő felek 1.1. Gyomaendrőd Város Részletesebben Előterjesztés a Képviselő-testület részére a Kőbányai Szivárvány Nonprofit Kft. Felügyelő bizottsága Ügyrendjének jóváhagyásáról
Budapest Főváros X. kerület Kőbányai Önkormányzat Alpolgármestere 461. számú előterjesztés Előterjesztés a Képviselő-testület részére a Kőbányai Szivárvány Nonprofit Kft. Felügyelő bizottsága Ügyrendjének Részletesebben 73/2011. (IV. 28.) MÖK
73/2011. (IV. 28.) MÖK határozat 1. A Veszprém Megye Önkormányzatának Közgyűlése jóváhagyja, hogy a Veszprém Megyei Csolnoky Ferenc Kórház Nonprofit Zrt. a mellékelt Alapító Okirat szerint megalapítsa Részletesebben Közhasznúsági jelentés 2011
Adószám: 13953757-2-15 Bejegyző szerv: Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei bíróság Regisztrációs szám: 15-09-071493 Tömöttvár 2007 Közhasznú Nonprofit Kft 4900 Fehérgyarmat, Tömöttvár út 5-7. 2011 Fordulónap: Részletesebben A MAGYAR EVEZŐS SZÖVETSÉG FELÜGYELŐ BIZOTTSÁGÁNAK ÉVES JELENTÉSE
A MAGYAR EVEZŐS SZÖVETSÉG FELÜGYELŐ BIZOTTSÁGÁNAK ÉVES JELENTÉSE A Magyar Evezős Szövetség 2016. évi rendes Közgyűlésére Budapest. 2016. május 06. Készítette: MESZ Felügyelő Bizottsága Pichler Balázs Nagy-Juhák Részletesebben Közhasznúsági jelentés 2013.
1103 Budapest Kőér 2/B Adószám: 18191970-1-42 Bíróság nyilvántartási szám: 60.092 KÖZHASZNÚSÁGI JELENTÉS 2007. évi egyszerűsített éves beszámolóhoz Budapest, 2008.03.28 Általános rész A tevékenységét 2006-ben Részletesebben Az Oktatási és Kulturális Minisztérium Támogatáskezelő Igazgatósága. Alapító Okirata
Iktatószám: 7712/2008. Az Oktatási és Kulturális Minisztérium Támogatáskezelő Igazgatósága Alapító Okirata Az oktatási és kulturális miniszter az államháztartásról szóló 1992. XXXVIII. törvény (a továbbiakban: Részletesebben EGYSÉGES SZERKEZETBE FOGLALT ALAPÍTÓ OKIRAT
EGYSÉGES SZERKEZETBE FOGLALT ALAPÍTÓ OKIRAT Alapító ( - Fővárosi Bíróságon 60468/96 nyilvántartási szám alatt bejegyzett) Budafoki Nyolcévfolyamos Oktatásért Alapítvány (Alapítvány) Alapító Okiratát - Részletesebben Vállalkozási formák, vállalkozások létrehozása
Vállalkozási formák, vállalkozások létrehozása Vállalkozási tevékenység lényege A vállalkozás azt jelenti: - hogy a gazdasági élet szereplője (vállalkozó) - saját vagy idegen tőke (pl:kölcsön) felhasználásával Részletesebben ELŐTERJESZTÉS. Ecsegfalva Községi Önkormányzat Képviselő-testületének március 29-én tartandó ülésére
ELŐTERJESZTÉS Ecsegfalva Községi Önkormányzat Képviselő-testületének 2016. március 29-én tartandó ülésére Az előterjesztés tárgya: Egyes önkormányzati rendeletek hatályon kívül helyezésétől szóló rendelet Részletesebben Közhasznúsági jelentés
Adószám: Bejegyző szerv: Regisztrációs szám: 19023638-1-43 Fővárosi Bíróság, 12.Pk. 62.594 Bárdos Lajos Zenei Hetek Kórus- és Ifjúságnevelési Alapítvány 1114 Budapest, Ulászló utca 15 2011 Fordulónap: Részletesebben 2009. évi Közhasznúsági jelentése
MÁKVIRÁG VIRÁGAI Gyermekellátási és Szolgáltató Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság Székesfehérvár, Nefelejcs u. 79-1. 8000 2009. évi Közhasznúsági jelentése Székesfehérvár, 2010. május 22.. Pintérné Részletesebben 2012. Évi LXIX törvény 2013-at érintő módosításai nyári törvény módosítások. Készítette: Szücs Imre
2012. Évi LXIX törvény 2013-at érintő módosításai nyári törvény módosítások 2013 1. Az általános forgalmi adóról szóló2007. évi CXXVII. törvény módosítása Az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. Részletesebben Közhasznúsági jelentés 2005.
Adószám: 18367193-1-03 Bejegyző szerv: Bács-Kiskun Megyei Bíróság Kecskemét Regisztrációs szám: Pk.60.060/2005/3. Motoros Könnyű Sportrepülő Szövetség 6035 Ballószög, II. körzet 35. 2005. Fordulónap: 2005. Részletesebben Közhasznúsági jelentés 2009.
Adószám: 18117558-1-41 Bejegyző szerv: Fővárosi Bíróság Regisztrációs szám: 11451 Országos Egyesület a Mosolyért 1077 Budapest,Jósika u.10. 2010. Fordulónap: 2010. december 31. Beszámolási időszak: 2010. Részletesebben A SOPRONI SZOCIÁLIS FOGLALKOZTATÓ ÉS REHABILITÁCIÓS KHT NONPROFIT TÁRSASÁGGÁ ALAKÍTÁSÁRÓL
Sopron Megyei Jogú Város Önkormányzata (9400 Sopron, Fő tér 1.) Ügyiratszá m: 64521/2008. CÍM: ELŐTERJESZTÉS A SOPRONI SZOCIÁLIS FOGLALKOZTATÓ ÉS REHABILITÁCIÓS KHT NONPROFIT TÁRSASÁGGÁ ALAKÍTÁSÁRÓL Előterjeszt Részletesebben AZ EGYSZEMÉLYES KORLÁTOLT FELELŐSSÉGŰ TÁRSASÁG ALAPÍTÓ OKIRAT MINTÁJA. Alapító okirat
SYNERGON INFORMATIKAI RENDSZEREKET TERVEZŐ ÉS KIVITELEZŐ RÉSZVÉNYTÁRSASÁG ALAPSZABÁLYÁNAK MÓDOSÍTÁSÁRA VONATKOZÓ HATÁROZAT-TERVEZET A TÁRSASÁG 2005 ÁPRILIS 28 29. - i KÖZGYŰLÉSÉRE A jelen előterjesztésben Részletesebben 2014 évi KÖZHASZNÚSÁGI JELENTÉS
Magyar Kick-Box Szövetség 1131 Budapest, Keszkenő u. 20. Adószám: 19652179-2-41 2014 évi KÖZHASZNÚSÁGI JELENTÉS 1. Számviteli beszámoló 2. Főbb adatok 3. Kimutatás költségvetési támogatás felhasználásáról Részletesebben ALAPÍTÓ OKIRAT. A Bánki Donát Ipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet az iskolába járó tanulók nevelésének, oktatásának segítése érdekében
A Közhasznú Alapítvány alapítója a Bánki Donát Ipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet általános jogutódjaként az Ajkai Szakképző Iskola és Kollégium a közhasznú jogállás megszerzése érdekében Részletesebben NAPSUGARAK HÁZA NONPROFIT KFT ÉVI EGYSZERŰSÍTETT ÉVES BESZÁMOLÓJÁNAK KIEGÉSZITŐ MELLÉKLETE
1 NAPSUGARAK HÁZA NONPROFIT KFT. 2014. ÉVI EGYSZERŰSÍTETT ÉVES BESZÁMOLÓJÁNAK KIEGÉSZITŐ MELLÉKLETE I. Általános rész A. A vállalkozás adatai Közhasznúsági fokozat: közhasznú Cégforma : Korlátolt Felelősségű Részletesebben Kezdő vállalkozói aktivitás ösztönzése Vállalkozási jog. Dr. Szalay András munkajogász
Kezdő vállalkozói aktivitás ösztönzése Vállalkozási jog Dr. Szalay András munkajogász A jog: tenger. Nem kimerni kell, hanem hajózni rajta. I. Gazdasági társaságok Gazdasági társaságok közös jellemzői Részletesebben A/3. A JOGI SZEMÉLYEK JOGÁVAL ÉS A GAZDASÁGGAL KAPCSOLATOS JOGANYAG
A/3. A JOGI SZEMÉLYEK JOGÁVAL ÉS A GAZDASÁGGAL KAPCSOLATOS JOGANYAG TÉTELEK ÉS AZ ELSAJÁTÍTANDÓ JOGANYAG A JOGI SZEMÉLY ÁLTALÁNOS SZABÁLYAI (A Ptk. 3:1. -3:48., az egyes jogi személyek átalakulásáról, Részletesebben Milyen jogviszonyban látható el az ügyvezetés 2012-ben?
Milyen jogviszonyban látható el az ügyvezetés 2012-ben? 2012. január 23. 19:52 Forrás: Önadózó Szerző: Dr. Szabó Tibor Kategória: Járulékok A gazdasági társaságok ügyvezető tagjai jogviszonyát érintően Részletesebben Előterjesztés. Szervezeti és Működési Szabályzat elfogadása
Előterjesztés A 3. napirendi ponthoz Napirend: Előterjesztő: Szervezeti és Működési Szabályzat elfogadása a polgármester Előzmények: - Rendelet - tervezet: az előterjesztés melléklete I. A téma ismertetése: Részletesebben Számvitel szabályozása
Számvitel szabályozása 1. A számvitel szabályozása Magyarországon (Törvények és Kormány rendeletek) előzmények és a jelen a szabályozás váltás (a számviteli tv.) indoka, céljai, jelentősége a tv. hatálya Részletesebben Közhasznúsági jelentés
A 2009. év anyagai Közhasznúsági jelentés a Bátmonostori Környezetvédelmi, Sport és Szabadidő Létesítményeket Működtető és Szolgáltató Nonprofit Kft. 2009. évi működéséről 1.Költségvetési támogatás felhasználása: Részletesebben T a r t a l o m I. A szervezet alapadatai II. A Messzelátó Egyesülete számviteli beszámolója III. Kimutatás a költségvetési támogatás felhasználásáról
KÖZHASZNÚSÁGI JELENTÉS 2008 Messzelátó Egyesülete Budapest, 2009. T a r t a l o m I. A szervezet alapadatai II. A Messzelátó Egyesülete számviteli beszámolója III. Kimutatás a költségvetési támogatás felhasználásáról Részletesebben Pénzügyi beszámoló 2013
Adószám: 18336999-1-43 Cégbíróság: Fővárosi Törvényszék Bejegyzési szám: 14.Pk.60.384/2012/3. Nyilvántartási szám: 11.662. 1119 Budapest, Fehérvári út 109. III/11. 2013 Fordulónap: 2013. december 31. Beszámolási Részletesebben JELEN ÖNSEGÉLYEZŐ PÉNZTÁR 2007. évi mérlegbeszámolójához
KIEGÉSZITŐ MELLÉKLET a JELEN ÖNSEGÉLYEZŐ PÉNZTÁR 2007. évi mérlegbeszámolójához A JELEN Önsegélyező Pénztár (6722. Szeged, Kölcsey u. 1-3.) - alapításának időpontja: 2004. január 27. - a bírósági bejegyzés Részletesebben 2011. évi Közhasznúsági jelentése. Szabadszentkirály, 2012. 04. 06. Gyulai Krisztián elnök
Szabadszentkirályi Önkéntes Tűzoltó Egyesület 7951 Szabadszentkirály Petőfi S. u. 90. Bírósági bejegyzés száma: 12.Pk.60.064/2011/6. Nyilvántartási száma: 3203 2011. évi Közhasznúsági jelentése Szabadszentkirály, Részletesebben Egyesületekre vonatkozó adózási és jogi szabályok
Egyesületekre vonatkozó adózási és jogi szabályok Jogszabályok 2011. évi CLXXV. törvény az egyesülési jogról, a közhasznú jogállásról, valamint a civil szervezetek működéséről és támogatásáról (Civil tv.) Részletesebben KÖZHASZNÚSÁGI BESZÁMOLÓ. Országúti Keselyűk Motorkerékpáros Klub Sportegyesület 5144 Jászboldogháza, Rózsa u. 10.
KÖZHASZNÚSÁGI BESZÁMOLÓ A hatályos 222/200...(XII.19.) Korm. Rendelet- a számviteli törvény szerinti egyéb szervezetek beszámoló készítési kötelezettségeinek sajátosságairól Országúti Keselyűk Motorkerékpáros Részletesebben Költségtranszparencia a pénztárak szemszögéből
Költségtranszparencia a pénztárak szemszögéből Nagy Csaba OTP Magánnyugdíjpénztár ügyvezető igazgató PSZÁF II. Biztosítás-konferencia Siófok, 2007. május 17. OTP Magánnyugdíjpénztár OTP Önkéntes Nyugdíjpénztár Részletesebben Közhasznúsági jelentés 2012.
Adószám: 18181256-2-42 Bejegyző szerv: Fővárosi Bíróság Regisztrációs szám: nyilvántartási szám: 8949 MAGYAR KARDIOLÓGUSOK TÁRSASÁGÁNAK SZÍVALAPÍTVÁNYA 1146.BUDAPEST. CHÁZÁR ANDRÁS ÚT 19. 2012. Fordulónap: Részletesebben 2017 © DocPlayer.hu Adatvédelmi irányelvek | Szolgáltatási feltételek | Visszajelzés

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság