text:
IV/01938/2013
. IV/01938/2013
Első irat érkezett: 12/20/2013
Az ügy tárgya: a Kúria Pfv.VI.21.226/2012/8. számú ítélete elleni alkotmányjogi panasz
Előadó alkotmánybíróra szignálás napja: 02/04/2014
Az indítványozó - az Abtv. 27. §-a alapján - a Kúria Pfv.VI.21.226/2012/8. számú ítélete, valamint a Fővárosi Törvényszék 47.Pf.637.713/2011/6. számú ítélete alaptövény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól. Kéri továbbá, hogy az Alkotmánybíróság hívja fel a bíróságot a döntés végrehajtásának felfüggesztésére.
Előadja, hogy vele szemben lakás kiürítése iránti per volt folyamatban, amelyben mind az indítványozó (alperesként), mind a felperes jogi képviselőt meghatalmazva járt el. Előadja továbbá, hogy a per folyamán a bíróság nem tartotta be az "ügyfélegyenlőség elvét", amely szerint mindegyik félnek biztosítani kell az ésszerű lehetőséget, hogy ügyét olyan körülmények között adhassa elő, amely az ellenfélhez viszonyítva nem hozza őt hátrányos helyzetbe. Álláspontja szerint azzal, hogy a bíróság az indítványozó jogi képviselőjének semmilyen határozatot nem kézbesített, ellenben a felperes jogi képviselőjének igen, megsértette az Alptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése szerinti tisztességes bírósági eljáráshoz való jogát, valamint a XV. cikk (1) bekezdésében foglalt törvény előtti egyenlőség elvét, mivel az ellenérdekű fél tekintetében a jogszabályokat betartva járt el, míg vele szemben nem. Sérült továbbá az Alaptörvény R. cikk (2) bekezdésében foglalt alapvetés, hiszen eszerint a jogszabályok mindenkire nézve kötelezőek, így a bíróságokra is. Végül azzal, hogy a bíróság az elsőfokú eljárás során is mellőzte a jogi képviselőjét azáltal, hogy a neki kötelezően elküldendő határozatokat sem kézbesítette, sérült az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdése szerinti jogorvoslathoz való joga, mert az erre törvényesen megbízott jogi képviselőjét a bíróság a mulasztásával valójában kizárta az eljárásából..
Kúria Pfv.VI.21.226/2012/8. számú ítélete, a Fővárosi Törvényszék 47.Pf.637.713/2011/6. számú ítélete
R. cikk (2) bekezdés
IV_01938_2013_inditvany_anonim.pdf
A határozat száma: 3189/2014. (VI. 27.) AB végzés
ABH oldalszáma: 2014/2190
Az ABH 2014 tárgymutatója: alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés (Abtv. 29. §)
2014.06.24 17:00:00 3. öttagú tanács
Az Alkotmánybíróság a Kúria mint felülvizsgálati bíróság Pfv.VI.21.226/2012/8. számú ítélete, valamint a Fővárosi Törvényszék 47.Pf.637.713/2011/6. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
[1]	1. A személyesen eljáró indítványozó, a perben elsőrendű alperes az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a alapján fordult az Alkotmánybírósághoz.
[2]	Az indítványozó által benyújtott, illetve az Alkotmánybíróság által beszerzett iratok szerint az indítványozó korábban tulajdonosa volt annak a lakásnak, amelyben feleségével, és egyik gyermekével (a perben másod- és harmadrendű alperesek) lakott, és amelynek kiürítése, valamint kártérítés iránt a lakás új tulajdonosa pert indított.
[3]	Az elsőfokú bíróság a felperes keresetét elutasította, mert álláspontja szerint a felek között quasi bérleti jogviszony áll fenn, amelynek alapján az alperesek jogszerűen használják a lakást, ezért a kártérítésre irányuló kereset is alaptalan. Az alperesek az első fokú eljárásban jogi képviselővel jártak el.
[4]	A felperes fellebbezése folytán eljárt másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét részben megváltoztatva az alpereseket a perbeli lakás kiürítésére kötelezte, mert a másodfokú bíróság szerint téves volt az elsőfokú bíróságnak a felek közötti jogviszony minősítésére vonatkozó álláspontja. Az alperesek képviseletében meghatalmazásuk alapján hozzátartozójuk járt el a másodfokú eljárás során.
[5]	Az alperesek felülvizsgálati kérelme alapján meghozott ítéletével a Kúria a jogerős ítélet támadott rendelkezéseit hatályában fenntartotta. A felülvizsgálati kérelmet az első fokú eljárásban az alpereseket képviselő ügyvéd nyújtotta be.
[6]	2. Az indítványozó a Kúria, illetve a másodfokú bíróság ítélete ellen benyújtott alkotmányjogi panaszában az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdése, a XV. cikk (1)–(2) bekezdése, a XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdése, valamint a 28. cikk sérelmére hivatkozott, továbbá indítványozta, hogy az Alkotmánybíróság hívja fel az elsőfokú bíróságot a kifogásolt jogerős határozat végrehajtásának felfüggesztésére.
[7]	A törvény előtti egyenlőséghez való jogának sérelmét az indítványozó a felperesi, illetve az alperesi jogi képviselő ugyanolyan tartalmú meghatalmazásának terjedelmére vonatkozó eltérő jogértelmezésre alapította. A felperes jogi képviseletét érintő kedvezőbb értelmezés hátterében az indítványozó a felperes jobb anyagi helyzetét jelölte meg a diszkrimináció okaként. Tisztességes eljáráshoz való jogának sérelmét az indítványozó a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) több, a perbeli képviseletre vonatkozó rendelkezésének megsértésére, mellőzésére, illetve nem megfelelő értelmezésére hivatkozással állította. Kifogásolta e körben többek között, hogy a per vitelére meghatalmazott alperesi jogi képviselőt a másodfokú bíróság mellőzte eljárása során, a határozatokat nem kézbesítették ügyvédjének. Ez utóbbi eljárási szabálytalansággal összefüggésben hivatkozott az indítványozó a hatékony jogorvoslathoz való jogának sérelmére is. Az indítványozó állítása szerint azzal, hogy a Pp. egyes kógens szabályait nem alkalmazták a bíróságok, az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdése, illetve 28. cikke is sérelmet szenvedett.
[8]	Az Abtv. 27. §-a értelmében az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdés d) pontja alapján alaptörvény-ellenes bírói döntéssel szemben az egyedi ügyben érintett személy vagy szervezet alkotmányjogi panasszal fordulhat az Alkotmánybírósághoz, ha az ügy érdemében hozott döntés vagy a bírósági eljárást befejező egyéb döntés az indítványozó Alaptörvényben biztosított jogát sérti, és az indítványozó a jogorvoslati lehetőségeit már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
[9]	Az Abtv. 56. §-a alapján az Alkotmánybíróság tanácsban eljárva először az alkotmányjogi panasz befogadása kérdésében dönt, ennek során mérlegelési jogkörében vizsgálja az alkotmányjogi panasz befogadhatóságának formai és tartalmi feltételeit.
[10]	3. Az Abtv. 52. § (1) bekezdése szerint a befogadhatóság egyik formai feltétele, hogy az indítvány határozott kérelmet tartalmaz. Az Abtv. 52. § (1b) bekezdés alapján a kérelem akkor határozott, ha egyértelműen megjelöli az a)–f) pontokban foglaltakat. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az indítvány ezeknek a feltételeknek csak részben tesz eleget.
[11]	Az Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) pontjából is következik, hogy alkotmányjogi panaszt csak Alaptörvényben biztosított jog sérelmére lehet alapítani. Az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdése az állam kötelezettségét írja elő a jogszabályok megismerhetőségének biztosítása tárgyában, a 28. cikk pedig a bíróságok számára határozza meg a jogértelmezés irányvonalait. Ezen alaptörvényi rendelkezések címzettje tehát nem az indítványozó, nem biztosítanak számára jogot, ezért alkotmányjogi panaszt sem lehet közvetlenül ezekre az előírásokra alapítani.
[12]	Az Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) pontja alapján az indítványban meg kell jelölni az Alaptörvényben biztosított jog sérelmének lényegét, az e) pont szerint pedig indokolni kell, hogy a támadott bírói döntés miért ellentétes az Alaptörvény megjelölt rendelkezéseivel. A kérelem tartalmával összefüggésben szükségesnek tartja az Alkotmánybíróság az Abtv. 52. § (2) bekezdését kiemelni, amely szerint az Alkotmánybírság vizsgálatának tárgya csak a kérelemben megjelölt alkotmányossági kérdés lehet. Az Alkotmánybíróság a kérelem vizsgálata alapján megállapította, hogy az indítvány lényegében a Pp. megsérteni vélt rendelkezéseit ismerteti, azok helyesnek vélt, illetve az eljárt bíróságok által alkalmazott értelmezése tárgyában tesz megállapításokat, ugyanakkor nem tartalmaz alkotmányjogilag értékelhető érvelést, indokolást arra vonatkozóan, milyen összefüggés van a Pp. egyes, a perbeli képviseletre és a határozatok kézbesítésére vonatkozó szabályai és a támadott ítéletek alaptörvény-ellenessége között. A Pp. szabályainak értelmezése és megfelelő alkalmazása a rendes bíróságok feladata, az Alkotmánybíróságnak nincs hatásköre az ítélkezés felülbírálatára. Az Alkotmánybíróság az Abtv. 27. §-a szerinti hatáskörében eljárva is az Alaptörvény védelmét látja el, a bírói döntéseket csak az alkotmányosság szempontjából ellenőrizheti, csak az Alaptörvényben biztosított jogok sérelme esetén biztosíthat jogorvoslatot, ha annak egyéb feltételei is fennállnak.
[13]	4. Az indítványozó személyes eljárására tekintettel a kérelem fenti hiányai ellenére is megvizsgálta az Alkotmánybíróság, hogy az indítvány megfelel-e a befogadhatóságnak az Abtv. 29. §-a szerinti feltételei valamelyikének. Az Alkotmánybíróság megítélése szerint az állított alaptörvény-ellenességek fennállásuk esetén sem hatottak volna ki a támadott bírói döntések érdemére, nem eljárásjogi ok vezetett az alperesek pervesztéséhez. Megállapította az Alkotmánybíróság továbbá, hogy az indítványozó által állított eljárásjogi sérelem nem minősül alapvető jelentőségű alkotmányjogi kérdésnek sem, a tisztességes eljáráshoz, illetve a jogorvoslathoz való jog vonatkozásában az Alkotmánybíróságnak kiérlelt gyakorlata van.
[14]	Az alkotmányjogi panasz a fenti okok miatt nem felelt meg a befogadhatóság feltételeinek, ezért az Alkotmánybíróság azt – figyelemmel az Abtv. 50. § (1) bekezdésére és 56. § (3) bekezdésére, valamint az Ügyrend 5. § (1) bekezdésére – az Ügyrend 30. § (2) bekezdés a) és h) pontja alapján visszautasította.
. 12/20/2013
. 3189/2014. (VI. 27.)

matches: Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság bíróság


text:
Kvk.VI.37.468/2018/2. számú határozat | K Ú R I A
Kvk.VI.37.468/2018/2. számú határozat
Az ügy száma: Kvk.VI.37.468/2018/2.
A kérelmező: BAJA MARKETING Bajai Kommunikációs és Marketing Kft.
A felülvizsgálni kért határozat: a Nemzeti Választási Bizottság 709/2018. számú határozata
A Kúria a Nemzeti Választási Bizottság 709/2018. számú határozatának felülvizsgálati kérelemmel nem támadott részét nem érinti, a támadott rész vonatkozásában azt megváltoztatja oly módon, hogy a kérelmező által fizetendő bírság összegét 2.300.000.- forintra szállítja le. Ezt meghaladóan a határozatot helybenhagyja.
[1] Hajdú Miklós 2018. április 1-jén a Bács-Kiskun Megye 06. számú Országgyűlési Egyéni Választókerületi Választási Bizottságához (a továbbiakban: OEVB) kifogást terjesztett elő. Ebben előadta, hogy a Baja Város Önkormányzata 100%-os tulajdonában álló – rövidítve – Baja Marketing Kft., mint kiadó által nyomtatott formában és interneten is megjelentetett Bácskai Napló című önkormányzati lap, az általa működtetett Bajai Televízió és a baja.hu holnap a 2018. évi országgyűlési választási kampányban folytatott kiadói és szerkesztői gyakorlatával súlyosan megsértette a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény (a továbbiakban: Ve.) 2. § (1) bekezdés a), c) és e) pontjait.
[2] Az OEVB az 50/2018. (IV.4.) OEVB számú határozatában a kifogásnak részben helyt adott és megállapította, hogy a Baja Marketing Kft. a Bácskai Napló 2018. február 22-i és 2018. március 22-i lapszámaival, valamint a baja.hu honlapon megjelenő egyes cikkeivel megsértette a jelöltek és jelölő szervezetek közti esélyegyenlőség, valamint a jóhiszemű és rendeltetésszerű joggyakorlás alapelvét azzal, hogy Zsigó Róbert, a Fidesz-MPSZ és KDNP közös országgyűlési képviselőjelöltjét népszerűsítette. Az OEVB a Baja Marketing Kft.-t a további jogszabálysértéstől eltiltotta és kötelezte, hogy a Bácskai Napló érintett lapszámait és a baja.hu holnapon az indokolásban kampánytevékenységként megjelölt cikkeket 2018. április 9. napjáig tegye elérhetetlenné. Kötelezte a médiatartalom-szolgáltatót, hogy e határozat rendelkező részét a Bácskai Napló legközelebbi számában a jogsértő közléshez hasonló módon, míg a baja.hu honlap esetében a közléstől számított három napon belül, a jogsértő közléshez hasonló módon tegye közzé. Az OEVB egyebekben a kifogást elutasította.
[3] Az OEVB határozatát fellebbezéssel támadta a kifogást tevő magánszemély és a Baja Marketing Kft. is. Előbbi kérte a határozat megváltoztatását, a Baja Marketing Kft. jogszabálysértő tevékenységének teljes körű megállapítását, továbbá bírság kiszabását. A Baja Marketing Kft. indítványozta a határozat megváltoztatását és a kifogás elutasítását.
[4] Az Nemzeti Választási Bizottság (a továbbiakban: NVB) a 709/2018. számú határozatában az OEVB határozatát részben megváltoztatta, a kifogásnak részben helyt adott és megállapította, hogy a Baja Marketing Kft. megsértette a Ve. 2. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt, a jelöltek és jelölő szervezetek közti esélyegyenlőség alapelvét azzal, hogy a Bajai Televízió 2018. február 20. és március 29. közötti időszak során megjelent Híradó című műsorszámaiban Zsigó Róbert a Fidesz-MPSZ és a KDNP közös országgyűlési képviselőjelöltjének aránytalanul több megjelenési lehetőséget biztosított, mint más jelöltnek, illetve jelölő szervezetnek. Az NVB a jogsértőt eltiltotta a további jogsértéstől, egyben kötelezte, hogy a határozat rendelkező részét annak közlésétől számított három napon belül a Bajai Televízió médiaszolgáltató Híradó című műsorszáma előtt tegye közzé, továbbá kötelezte 6.900.000.- forint bírság megfizetésére.
[5] Az NVB szerint a baja.hu honlapon megjelent cikkekkel kapcsolatos jogsértés rendelkezésre álló bizonyíték hiányában nem állapítható meg. Az NVB a kifogást a Bácskai Napló című sajtótermék 2018. február 22. és március 22. közötti időszakban megjelent lapszámaival kapcsolatos jogsértés vonatkozásában a Ve. 215. § b) pontja alapján érdemi vizsgálat nélkül elutasította.
[6] Az NVB rögzítette, hogy a médiaszolgáltató Híradó című műsora a bajaitelevizio.hu honlapon jelenleg is folyamatosan elérhető, így a Bizottság a Híradónak a kifogásban megjelölt időszak során megjelent összesen 26 műsorszám vizsgálta. Megállapította, hogy a médiaszolgáltató Zsigó Róbert, mint Baja és térsége országgyűlési képviselője, egyúttal a Fidesz-MPSZ és a KDNP közös országgyűlési képviselőjelöltje részére a kifogásban megjelöltek szerint aránytalanul sok alkalommal lehetőséget biztosított közéleti és helyi témákkal kapcsolatos megszólalások kifejtésére. Ezzel egy időben azonban más jelölő szervezetek részére nem, illetve elhanyagolható mértékben adott megjelenési lehetőséget. A megjelölt műsorszámok széles körben eljutottak a választókhoz, azok önmagukban elegendőek a választói akarat befolyásolására. Az ilyen mértékű – aránytalan – szerepeltetés alkalmas arra, hogy helyi szinten a jelölő szervezetek és a jelöltek egyenlő esélyét megbontsa a választói akarat kialakításában, formálásában, ezzel pedig a Ve. 2. § (1) bekezdés c) pontja szerinti alapelv sérül. Másodlagos az, hogy a megjelenítésekhez nem kifejezetten a képviselőjelölti minőséghez, hanem részben a hivatalban lévő országgyűlési képviselő tisztséghez, részben általános közéleti szerepléshez kötődik. A szerepeltetés önmagában nem, hanem a fenti szempontok figyelembevételével kifogásolható, mivel minderre a kampányidőszakban és országgyűlési képviselőjelölt tekintetében került sor.
[7] Az NVB álláspontja alátámasztására hivatkozott a Kúria Kvk.IV.37.359/2014/2. számú és Kvk.I.37.394/2014/2. számú végzéseiben foglaltakra. Ezek szerint a választási versengés során megkérdőjelezi az egyenlő esélyek elvének érvényesülését az a tény vagy látszat, amikor a helyi közhatalom a választási kampányban semleges pozícióját feladva az egyik jelölő szervezet vagy jelölt mellett tűnik fel.
[8] Az NVB összességében megállapította, hogy a Baja Marketing Kft. megsértette a Ve. 2. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt, az esélyegyenlőség a jelöltek és a jelölő szervezetek közötti eljárási alapelvet, melynek megsértése vonatkozásában a kifogásnak helyt adott.
[9] A határozata indokolása 23. pontjában az NVB rámutatott, hogy a médiaszolgáltató a választókerületben jelentős eléréssel rendelkezik, ezért a jogsértés széles körben érvényesül. Az esélyegyenlőség megsértése ilyen időtávon egyértelműen szándékos, a szerkesztési gyakorlat a választási kampány egésze során fennállt. A médiaszolgáltató önkormányzati médiumként a közhatalom megjelenítője, aki számára a Ve.-nek megfelelő szerkesztési gyakorlatára vonatkozó kúriai joggyakorlat már széles körben ismert. Mindezek okán az NVB a média kampányban való törvénysértő részvétel miatt a kiszabható bírság maximumát határozta meg szankcióként.
[10] A Baja Marketing Kft. kérelmező felülvizsgálati kérelmében elsődlegesen az NVB fenti határozatának megváltoztatását és a kifogás elutasítását, másodlagosan a bírság kiszabásának mellőzését vagy annak jelentős mérséklését kérte.
[11] Előadta, hogy a Bajai Televízió műsora Baja területén érhető el, a Híradó naponta jelentkező hírmagazin, mely elsősorban és kifejezetten a helyi közélet aktuális, napi eseményeiről számol be és mutat be összefoglalókat. A legtöbb esetben lakosok, civil szervezetek, egyesületek, közintézmények meghívására, kérésére ad hírt egy-egy városi eseményről. 2018. február 20. és 2018. március 29. között 26 híradó került sugárzásra, azokban 240 tudósításból Zsigó Róbert összesen 17 alkalommal szólalt meg, ezen kívül, mint felelős államtitkár két alkalommal szerepelt. A kérelmező által pontosan – dátummal, témával, helyszínnel és az esemény típusával – megjelölt rendezvényeken a Híradó stábja valamennyi esetben meghívó alapján forgatott.
[12] A kérelmező kiemelte, hogy a rendezvényeken más képviselőjelölt nem volt jelen, ezért értelemszerűen nem volt lehetőség más képviselőjelölt megszólaltatására. Véleménye szerint az események témájából egyértelmű, hogy azok nem mindegyike volt kampányrendezvény, a műsorszolgáltató előre nem láthatta, hogy a felszólaló mit mond. A Zsigó Róbert szereplésével érintett összesen 19 tudósítás a Bajai Televízió honlapján elérhető.
[13] A 2018. január 29. - 2018. április 8. között a Bajai Televízió négy alkalommal kapott meghívót a kormánypártokon kívüli helyi és országos jelölő szervezetektől, jelöltektől. A négy eseményen a stáb részt vett, azok mindegyikéről képes hírt készített és adott le a Híradóban.
[14] A kérelmező hangsúlyozta, hogy egyrészt a kifogással érintett rendezvények nem mindegyike volt kampányrendezvény, ezért nem mindegyik tartozott a Ve. hatálya alá, másrészt a Bajai Televízió valamennyi részére érkezett meghívásnak eleget téve tájékoztatott a kormánypártokon kívüli helyi és országos jelölő szervezetekről, jelöltekről.
[15] A kérelmező a Kúria Kvk.III.37.236/2018/4. és Kvk.VI.37.432/2018/2. számú végzéseire hivatkozott okfejtése alátámasztására. Véleménye szerint az NVB határozata sérti a Ve. 2. § (1) bekezdés c) pontjában foglaltakat. Megállapítható ugyanis, hogy a Ve. és a Kúria által megkívánt objektív, külső feltételeket a Bajai Televízió biztosította valamennyi képviselőjelölt és jelölő szervezet részére azzal, hogy amennyiben a médiaszolgáltató meghívást kapott, annak eleget tett és a rendezvényről képes beszámolót közölt. Nem kérhető rajta számon, hogy egyes jelölő szervezetek, valamint képviselőjelöltek közéleti passzivitás esetén más közéleti eseményekről mint médiaszolgáltató ne számoljon be.
[16] A kérelmező megítélése szerint az NVB határozata a bírságkiszabás körében a Ve. 219. § (1) bekezdésébe ütközik. Az NVB a bírság kiszabását, mind a jogalap, mind a mérték tekintetében elégtelen módon indokolta. Döntésében nem jelenítette meg a bírságmérték megállapításához szükséges egyedi körülményeket, azokat meg sem nevezte. A határozatban megjelenített indokok alapján nem lehet a bírság alkalmazásának okszerűségére következtetni, a döntés nem tartalmazza a súlyosító vagy enyhítő körülményeket sem, ezért nem felel meg a közigazgatási perrendtartásról szóló 2017. évi I. törvény (a továbbiakban: Kp.) törvényi követelményeinek.
[17] A bírság mértéke a TV2 Médiaszolgáltató Mokka című műsorához kapcsolódóan kiszabott 517.000.- forintos összegszerűségéhez képest aránytalan, eltúlzott mértékű.
[18] A felülvizsgálati kérelem részben alapos.
[19] A felülvizsgálati kérelmet az ügyben érdekelt kérelmező nyújtotta be a Ve. 224. § (2) bekezdésében meghatározott határidőn belül, tartalma megfelel a Ve. 224. § (3) bekezdésében foglaltaknak, valamint az eljárásban a kérelmezőt ügyvéd képviseli. A Kúria a felülvizsgálati kérelmet érdemben bírálta el.
[20] A médiaszolgáltatásokról és a tömegkommunikációról szóló 2010. évi CLXXXV. törvény (a továbbiakban: Mttv.) 3. § második mondata szerint a médiaszolgáltatás és a sajtótermék tartalmának meghatározása szabad, a médiaszolgáltató és a sajtótermék kiadója felelősséggel tartozik e törvényben foglaltak betartásáért. Az Mttv. 7. §-a alapján a médiaszolgáltatók az Mttv. hatálya alá tartozó tevékenységek végzése során a jóhiszeműség és tisztesség követelményeinek megfelelően az e törvényben meghatározottak szerint kötelesek egymással és a nézőkkel, hallgatókkal, olvasókkal, felhasználókkal, előfizetőkkel kölcsönösen együttműködve eljárni. Az Mttv. 203. § 41) pontja értelmében „Médiaszolgáltató: az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely szerkesztői felelősséggel rendelkezik a médiaszolgáltatás tartalmának megválasztásáért, és meghatározza azok összeállítását. A szerkesztői felelősség a médiatartalom kiválasztása és összeállítása során megvalósuló tényleges ellenőrzésért való felelősséget jelenti és nem eredményez szükségszerűen jogi felelősséget a médiaszolgáltatás tekintetében.”
[21] A Ve. 2. § (1) bekezdés c) pontja rögzíti, hogy a választási eljárás szabályainak alkalmazása során érvényre kell juttatni – többek között – az esélyegyenlőség a jelöltek és a jelölő szervezetek között alapelvét.
[22] A jelöltek és jelölő szervezetek közötti esélyegyenlőség körében a Kúria a Kvk.IV.37.359/2014/2. számú végzésében hangsúlyozta, hogy a választási kampány a jelölő szervezetek és jelöltek közötti verseny, melyek kifejezett célja a választópolgári akarat befolyásolása, formálása, a választópolgárok meggyőződésének kialakítása. A kampányhoz kötődő jogegyenlőség követelménye, az egyenlő esély elve a választási kampány idején akkor érvényesül, ha a jelölő szervezetek és jelöltek számára azonosak azok az objektív, külső feltételek, amelyek mellett képesek választási üzeneteiket eljuttatni a választókhoz. Így külső, objektív feltétel egyebek mellett az is, hogy azonos eséllyel férjenek hozzá azokhoz az eszközökhöz, alkalmazhassák azokat a technikákat, amelyek sikeresen és hatékonyan többszörözik meg kommunikációjuk meggyőző erejét. Ebből következően megbomlik a választási versengésbeli esélyegyenlőség akkor, ha valamely jelölő szervezet vagy jelölt a kampányidőszakában olyan támogatásban részesül, olyan segítséget kap, amely őt ésszerű indok nélkül privilegizálja más szervezetekhez és jelöltekhez képest. A választási versengés során megkérdőjelezi az egyenlő esélyek elvének érvényesülését az a tény, avagy látszat, amikor a helyi közhatalom a választási kampányban semleges pozícióját feladva az egyik jelölő szervezet vagy jelölt mellett tűnik fel.
[23] A Kúra a Kvk.I.37.394/2014/2. számú végzésében kiemelte, hogy bár a helyi önkormányzatok kiadványaiban a települések prominens személyeinek többszöri megjelenítése általános jelleggel nem kifogásolható, mivel azonban az önkormányzat sajtóterméke a helyi közhatalmat jeleníti meg, választási időszakban megkérdőjelezi az egyenlő esélyek elvének érvényesülését az a tény, vagy akár csak látszat, ha a választási kampányban semleges pozícióját feladva az egyik jelölő szervezet vagy jelölt mellett tűnik fel.
[24] Az Mttv. alapján a Baja Marketing Kft. médiaszolgáltatónak minősül, a társaságnak egyedüli tulajdonosa Baja Város Önkormányzata, ezért a felperes által működtetett Bajai Televízió Híradójának – egyebek mellett – biztosítania kell a jelöltek és jelölő szervezetek közötti esélyegyenlőséget a választási kampány idején, valamint meg kell felelnie az Mttv. hivatkozott rendelkezéseinek és a Kúria felhívott döntéseiben foglalt elveknek is. Vagyis a helyi közhatalom az általa működtetett médián keresztül sem adhatja fel a választási kampányban semleges pozícióját az egyik jelölő szervezet vagy jelölt támogatása érdekében.
[25] A Kúriának elsődlegesen abban kellett döntenie, hogy a Baja Televízió Híradójának 2018. február 20. - 2018. március 29. között sugárzott 26 adása sérti-e a jelöltek és jelölő szervezetek közötti esélyegyenlőséget, avagy sem.
[26] A kérelmező – élve a Ve. 225. §-ában megjelölt azon jogával, hogy a bírósági felülvizsgálati kérelemben új tények és bizonyítékok is felhozhatók – részletesen és pontosan megjelölte Zsigó Róbert, valamint a Fidesz-MPSZ-en és KDNP-n kívüli helyi és országos jelölő szervezetek, jelöltek szerepléseit. A kérelmező által leírtakból egyértelmű, hogy amíg Zsigó Róbert összesen 19 alkalommal szerepelt a Híradóban, addig a többi jelölő szervezet, jelölt összesen négyszer.
[27] A Kúria megítélése szerint ez olyan aránytalan és indokolhatatlan különbség, mely önmagában megalapozza a jelöltek és jelölő szervezetek közötti esélyegyenlőség sérelmét. Nem érvényesülhet az egyenlő esélyek elve, amikor egy jelölő szervezet országgyűlési képviselőjelöltje a választási kampány részét képező 5 héten belül majdnem ötször több alkalommal szerepel a helyi önkormányzat által fenntartott televízió hírműsoraiban, mint az összes többi jelölő szervezet és annak jelöltjei.
[28] A felülvizsgálati bíróság rámutat, hogy az esélyegyenlőség elvét nem csak a kampányrendezvények vonatkozásában, hanem a teljes műsorfolyamban és azon belül a hírműsorokban alkalmanként és összességében is be kell tartania a médiaszolgáltatónak, jelen esetben a kérelmezőnek. A kampányidőszakban minden médiamegjelenés egyrészt – főszabály szerint – az érintett jelölő szervezetet és/vagy jelöltet népszerűsíti, másrészt lehetőséget biztosít a számára az általa elért eredmények propagálására és politikai tervei ismertetésére.
[29] A Kúria hangsúlyozza, hogy az esélyegyenlőség elve érvényesülése biztosítása a gyakorlatban a médiaszolgáltató feladata, amelynek törekednie kell a kiegyensúlyozottság megvalósítására. A választókerületben érintett jelölő szervezetek, jelöltek számára a médiaszolgáltatónak egyenlő feltételek mellett kell biztosítania a megjelenést, mely különböző tartalmak, így televízió műsorok esetén más-más kötelezettséget jelent.
[30] A Kúria a Kvk.VI.37.432/2018/2. számú végzésében rámutatott, hogy amennyiben a műsorfolyamban való megjelenés lehetősége egyetlen adásra korlátozódik, akkor az ebből való kihagyás a kiegyensúlyozottságot, illetve az esélyegyenlőséget önmagában sérti.
[31] A Kúria nézete szerint összességében értékelve a vizsgált időszak 26 Híradóját a kiegyensúlyozottság és esélyegyenlőség nem valósult meg a korábban írtaknak megfelelően. Nem foghat helyt a kérelmező azon érvelése, mely szerint az aránytalan tájékoztatásban a felelőssége nem állapítható meg, mert nem csak a kormánypárti, hanem a többi jelölő szervezet és jelölt rendezvényeiről is beszámolt, arról pedig nem tehet, hogy jóval nagyobb számú rendezvényre kapott meghívást, ahol Zsigó Róbert szerepelt. A médiaszolgáltató ugyanis az esélyegyenlőséget – és ezen keresztül a kiegyensúlyozottságot – a rendelkezésére álló eszközök felhasználásával köteles biztosítani a konkrét helyzetnek megfelelően. Ezen kötelezettségének a kérelmező nem tett eleget, a vizsgált időszakban Zsigó Róbert aránytalanul többször szerepelt a Bajai Televízió Híradójában, mint az összes többi jelölt.
[32] A felülvizsgálati bíróság szerint az NVB helyesen értelmezte és alkalmazta a Ve. 2. § (1) bekezdés c) pontját, a kérelmező megsértette a jelölő szervezetek és jelöltek közötti esélyegyenlőség elvét.
[33] A Kúriának másodlagosan abban kellett döntenie, hogy jogszerűen került-e a kérelmezővel szemben bírság kiszabásra és annak összege megfelelően került-e meghatározásra.
[34] A média kampányban való részvételével kapcsolatos jogorvoslatra irányadó szabályokat a Ve. 151-152. §-a tartalmazzák. A 152. § (2) bekezdése értelmében a választási bizottság az (1) bekezdésben foglaltak mellett bírságot is kiszabhat. Annak eldöntésében, hogy indokolt-e a bírság kiszabása, illetve a bírság mértékének megállapításában az eset összes körülményeit – így különösen a jogsértéssel érintett médiaszolgáltató fajtáját, vételkörzetét, a jogsértéssel érintett sajtótermék jellemzőit, a jogsértés súlyát és a jogsértés ismétlődő jellegét – veszi figyelembe. A bírság összegének megállapításakor tekintettel kell lenni arra is, ha a jogsértés nyilvánvalóan szándékos volt. A 152. § (2) bekezdése alapján a bírság legmagasabb összege a kötelező legkisebb munkabér havi összegének ötvenszerese.
[35] A jogalkotó a Ve. 152. § (2) bekezdésében mérlegelési lehetőséget biztosít a jogalkalmazó számára a bírság kiszabása és annak mértéke megállapítása körében, nyitott felsorolásban meghatározva a figyelembe veendő lényeges körülményeket.
[36] A Kúria hangsúlyozza, hogy a bírság kiszabása és összegszerűsége vonatkozásában mérlegelési és indokolási kötelezettségének az NVB csak részben tett eleget. Rögzítette, hogy a kérelmező a választókerületben jelentős eléréssel rendelkezik, ezért a jogsértés széles körben érvényesült. Az esélyegyenlőség elvének megsértését az NVB szándékosnak minősítette, mely a választási kampány egésze során fennállt. Súlyosító körülményként értékelte, hogy a kérelmező önkormányzati médiumként a közhatalom megjelenítője, amelynek ismernie kell a vonatkozó kúriai joggyakorlatot.
[37] A felülvizsgálati bíróságnak nincs lehetősége arra, hogy az NVB-t új eljárásra kötelezze, ezért a bírság kiszabása és annak összegszerűsége tekintetében jelen végzésében érdemben kellett döntenie.
[38] A Kúria rögzíti, hogy a kérelmező – többek között – helyi televíziót működtet Baja és környéke vételkörzettel. Az elkövetett jogsértés nem csekély, de nem is kiemelten nagy súlyú, viszont a választási kampányban öt héten keresztül folyamatosan ismétlődött. A kérelmezőnek, mint önkormányzati médiaszolgáltatónak jogszabályi kötelezettsége a kiegyensúlyozott tájékoztatás, alappal nem védekezhet azzal, hogy nem tudta, hogy sérti az esélyegyenlőség elvét az egyik jelölt aránytalanul magas számú szerepeltetésével.
[39] A fentiekre tekintettel a Ve. 152. § (3) bekezdése alapján a bírság kiszabása jogszerűen történt. A bírság maximumban történő megállapítása ezzel szemben sérti a Ve. 152. § (2) és (3) bekezdésében írtakat. Az ügy szempontjából jelentős valamennyi tény mérlegelése alapján a Kúria a maximum összeg 1/3-ában, vagyis 2.300.000.- forintban látta megállapíthatónak a bírság összegét. Ez az az összeg, mely szükséges és egyben elégséges ahhoz, hogy a kérelmező a továbbiakban tartózkodjon a jogsértésektől. A más ügyben kiszabott bírság összege jelen nemperes eljárásban nem releváns.
[40] A Kúria az NVB határozatának felülvizsgálati kérelemmel nem támadott részét nem érintette, a támadott határozat felülvizsgálattal érintett részét a Ve. 231. § (5) bekezdés b) pontjára alapítottan megváltoztatta, a bírság összegét 2.300.000.- forintra szállította le, egyebekben a határozatot helybenhagyta.
[41] A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Ve. 228. § (2) bekezdése és a Kp. 157. § (7) bekezdése szerint alkalmazandó Kp. 124. § (5) bekezdésének megfelelően tárgyaláson kívül bírálta el.
[42] A feljegyzett felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.
[43] A végzés elleni felülvizsgálatot a Ve. 232. § (5) bekezdése zárja ki.

matches:
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
§ 41
Kúria
Kúria
Kúria
bíróság
Kúria
Kúria
Kúria
bíróság
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria


text:
Az Urantia könyv, 74. írás. Ádám és Éva
Az Urantia könyv - 74. írás. Ádám és Éva
74. írás. Ádám és Éva
§ 1. Ádám és Éva a Jerusemen
§ 2. Ádám és Éva megérkezése
§ 3. Ádám és Éva ismerkedik a bolygóval
§ 4. Az első zavarok
§ 5. Az Ádám-féle igazgatási rend
§ 6. Ádám és Éva családi élete
§ 7. Élet a kertben
§ 8. A teremtés mondája
74:0.1 (828.1) ÁDÁM ÉS ÉVA a Kr.u. 1934. évhez képest 37.848 évvel ezelőtt jött el az Urantiára. Érkezésükre a Kert virágzása teljének időszakában került sor. Az élőlénytani nemesítők Urantiára való szállításával megbízott jerusemi személyzet által kísért két szeráfi szállítmány fényes nappal és bejelentés nélkül, lassan ereszkedett le a tengelye körül forgó bolygó felszínére az Egyetemes Atya temploma közelében. Ádám és Éva testének újra anyagivá lényegítését teljes egészében ezen újonnan létesített szentély területén végezték el. És az érkezésüktől számítva tíz napba telt, mire kettős alakban újrateremtették őket a világ új uraiként való bemutatásukhoz. Együtt tértek öntudatra. Az Anyagi Fiak és Leányok mindig együtt szolgálnak. A szolgálatuk lényegét képezi, hogy semmikor és sehol sem választandók külön. Arra tervezték őket, hogy párokban dolgozzanak; ritkán működnek egymagukban.
74:1.1 (828.2) Az Urantia bolygó Ádámja és Évája a jerusemi Anyagi Fiak rangidős testületének tagja volt, a 14.311 közös szám alatt. A harmadik fizikai sorozathoz tartoztak és a testmagasságuk elérte a mintegy két és fél métert.
74:1.2 (828.3) Az urantiai szolgálatra való kiválasztáskor Ádám a társával együtt éppen a jerusemi fizikai kísérleti és kutatóállomásokon dolgozott. Több mint tizenötezer évig a kísérleti energiakutató részleg igazgatóiként dolgoztak, mely energiák az élőformák módosítására használatosak. Ettől sokkal korábban tanítóként tevékenykedtek a Jerusemre újonnan érkezők létpolgársági tanodáiban. Mindezt szem előtt kell tartani, amikor a későbbi urantiai viselkedésüket áttekintjük.
74:1.3 (828.4) Amikor kihirdették, hogy önkénteseket keresnek az ádámi küldetésre az Urantiára, az Anyagi Fiak és Leányok teljes rangidős testülete jelentkezett. A Melkizedek vizsgáztatók Lanaforge és az edentiai Fenségesek jóváhagyásával végül Ádámot és Évát választották, akik azután élőlénytani nemesítőkként az Urantia eljöttek.
74:1.4 (828.5) Ádám és Éva a Lucifer-féle lázadás alatt hű maradt Mihályhoz; mindazonáltal a párt vizsgálat és eligazítás céljából a Csillagrendszer Fejedelem és az ő teljes irányító tanácsa elé idézték. Az urantiai ügyekkel részletesen megismertették őket; kimerítő útbaigazítást kaptak arra vonatkozóan, hogy milyen terveket kell végrehajtaniuk egy ilyen, viszállyal sújtott világon való vezetői felelősségek vállalása keretében. Közös hűségesküt kellett tenniük az edentiai Fenségeseknek és a szalvingtoni Mihálynak. Kellőképpen értésükre adták azt is, hogy a Melkizedek-megbízottak urantiai testületének felügyelete alá tartoznak mindaddig, amíg a kormányzó testület úgy nem találja, hogy a rájuk bízott világ feletti uralomtól visszavonulhatnak.
74:1.5 (829.1) E jerusemi pár a Satania központján és másutt száz utódot — ötven fiút és ötven leányt — hagyott hátra, olyan nagyszerű teremtményeket, akik elkerülték a fejlődés buktatóit és akik mindannyian a világegyetemi feladatok hű gondnoki megbízatását kapták azzal, hogy a szüleik elindultak az Urantiára. És mindannyian jelen voltak az Anyagi Fiak templomában, amikor a szolgálat elfogadásával kapcsolatos utolsó szertartásokra a búcsúünnepség keretében sor került. E gyermekek elkísérték szüleiket a rendjük újra-anyagiasító központjába, és utolsókként ők búcsúztak el tőlük és kívántak nekik isteni segítséget az utazáshoz, mielőtt a szeráfi szállításra való felkészítést megelőző álomba és öntudatlanságba elmerültek. A családi körben összegyűlt gyermekek még egy rövid időt együtt töltöttek, örülve annak, hogy szüleik hamarosan a Satania csillagrendszerbeli 606-os bolygó emberi szemmel is látható vezetői, a valóságban egyedüli urai lesznek.
74:1.6 (829.2) És így hagyta el Ádám és Éva a Jerusemet a létpolgárok ujjongása és áldásai közepette. Az új felelősségi körük ellátásához megfelelően felkészítve és az Urantián rájuk váró minden feladatra és veszélyre teljes mértékben kioktatva fogtak hozzá.
74:2.1 (829.3) Ádám és Éva a Jerusemen merült álomba, és az Urantián, az Atya templomában felébredve az üdvözlésükre összegyűlt nagy tömeg jelenlétében szemtől szembe találták magukat két olyan lénnyel, akiről már sokat hallottak, vagyis Vannal és az ő hű társával, Amadonnal. A Kaligasztia-féle elszakadás e két hőse volt az első, aki üdvözölte őket az új kerti otthonukban.
74:2.2 (829.4) Az Éden nyelve az Amadon által beszélt egyik andoni nyelvjárás volt. Van és Amadon jelentősen továbbfejlesztette e nyelvet azáltal, hogy egy új, huszonnégy betűs ábécét alkotott, és azt remélték, hogy e nyelv lesz az Urantia nyelve is, amint az édeni műveltség világszerte elterjed. Ádám és Éva a Jerusemről való elindulást megelőzően tökéletesen elsajátította ezt az emberi nyelvjárást, így Andon e fia a maga nyelvén hallhatta megszólalni a világának magas urát.
74:2.3 (829.5) És azon a napon nagy izgalom és öröm lett úrrá az embereken az Édenben mindenhol, ahogy a hírnökök mindenfelől a hírvivő galambok telepére tartottak nagy sietve, azt kiabálva: „Engedjétek el a madarakat; hadd vigyék a hírt, hogy az ígért Fiú eljött.” A hívek kis közösségeinek százai gondoskodtak évről évre e házi galambok neveléséről a csak ezen alkalommal való igénybevétel céljából.
74:2.4 (829.6) Ahogy Ádám megérkezésének híre távolabb is elterjedt, a közeli törzsek ezrei fogadták el Van és Amadon tanításait, míg hónapokon át folyamatosan érkeztek zarándokok az Édenbe, hogy üdvözöljék Ádámot és Évát, és hódolattal adózzanak a nem látható Atyának.
74:2.5 (829.7) Röviddel az ébredésüket követően Ádámot és Évát elkísérték a templom északi részénél lévő nagyobb dombon szervezett hivatalos fogadásra. E természetes eredetű dombot megnagyobbították és előkészítették a világ új urainak beiktatásához. E helyen azután, délben, az urantiai fogadóbizottság üdvözölte a Satania csillagrendszer e Fiát és Leányát. Amadon volt e bizottság elnöke, melynek tizenkét tagja képviselte a hat szangik emberfajtát; a közteslények végrehajtóját; Annant, a nodfiak állhatatos leányát és szóvivőjét; Noét, a Kert építészének és építőjének fiát, az elhunyt apa terveinek kivitelezőjét; és a két állandó besorolású Élethordozót.
74:2.6 (830.1) A következő esemény a bolygó felügyeletének Ádám és Éva számára való átadása volt, melyet a rangidős Melkizedek, az urantiai megbízotti tanács vezetője tett meg. Az Anyagi Fiúnak és Leánynak hűségesküt kellett tennie a Norlatiadek Fenségeseinek és a nebadoni Mihálynak, és Van az Urantia urainak nyilvánította őket, aki maga pedig lemondott a Melkizedek-megbízottak által ráruházott és általa több mint százötvenezer éven át gyakorolt címzetes hatalomról.
74:2.7 (831.2) És Ádámot és Évát ehhez az alkalomhoz, vagyis a világ uraiként való hivatalos beiktatásuk alkalmához királyi köntösbe öltöztették. Dalamatiának nem minden kézműves tudása veszett el a világ számára; a szövést még gyakorolták az édeni időkben is.
74:2.8 (830.3) Ez után tették közzé a főangyali üzenetet, és Gábriel közvetített szavai elrendelték az Urantia második megítéltetési számbavételét és az alvó továbbélők második, kegyes és irgalmas megítéltetés céljából való feltámadását a Satania 606-os világán. A herceg megítéltetési időszaka véget ért; Ádám kora, a harmadik bolygói korszak a szerény nemesség képét mutatva nyílt meg; és az Urantia új urai láthatólag kedvező körülmények között kezdték meg uralkodásukat, függetlenül attól a világméretű zavartól, melyet e bolygói hatáskört betöltő elődjük együttműködésének hiánya okozott.
74:3.1 (830.4) És ekkor, a hivatalos beiktatásukat követően, Ádám és Éva fájdalmasan szembesült a bolygójuk elszigeteltségével. A megszokott híradások némák voltak, és a bolygón kívüli összes összeköttetési kör is hiányzott. A jerusemi társaik olyan világokra mentek, melyeket jól berendezkedett Bolygóherceg tevékenykedése mellett nagyobb gondok nélkül kormányozhattak, és ott olyan tapasztalt törzskarok voltak, melyek készségesen fogadták őket és amelyek ki voltak képezve a velük való együttműködésre az ilyen világokon való első tapasztalataik megszerzésében. De az Urantián a lázadás mindent megváltoztatott. Itt a Bolygóherceg nagyon is jelen volt, és bár a rosszcselekedetekre való hatalmának legnagyobb részétől megfosztották, még mindig képes volt Ádám és Éva dolgát megnehezíteni, sőt bizonyos mértékben veszélyessé is tenni. Egy komoly és kiábrándult jerusemi Fiú és Leány sétált este a Kertben holdtölte idején, a következő napjukat tervezgetve.
74:3.2 (830.5) Így ért véget Ádám és Éva első napja az elszigetelt Urantián, a Kaligasztia-féle árulás következtében összezavarodott bolygón; és még jócskán az éjszakába, a földön töltött első éjszakájukba nyúlóan sétáltak és beszélgettek — és igencsak magányosak voltak.
74:3.3 (830.6) Ádám második napja a földön a bolygói megbízottakkal és a tanácsadó testülettel közös munkaüléssel telt. A melkizedekektől és társaiktól Ádám és Éva több részletet is megismert a Kaligasztia-féle lázadásról és e felfordulásnak a világ menetére gyakorolt hatásáról. És mindez egészében véve lehangoló történet volt, a világ ügyei helytelen igazgatásáról szóló hosszú beszámoló. Megismertek minden tényt annak a Kaligasztia-féle rendszernek a végső összeomlásáról, mely rend megpróbálta felgyorsítani a társadalmi haladás menetét. Azt is teljes mértékben megértették, hogy milyen dőreség volt megpróbálkozni a bolygó ügyeinek előmozdításával az isteni fejlődési tervtől függetlenül. És így ért véget a szomorú, de új ismereteket adó nap — a második napjuk az Urantián.
74:3.4 (831.1) A harmadik napot a Kert ellenőrzésének szentelték. Ádám és Éva a nagy vándormadarakról — a fandorokról — tekintette meg az alattuk elterülő hatalmas kiterjedésű Kertet, ahogy a madarak a föld leggyönyörűbb helye felett repültek. Ez az ellenőrzési nap az édeni szépségű és tündökletességű kert megalkotásán dolgozók tiszteletére rendezett hatalmas ünnepséggel zárult. És a Fiú és társa a harmadik napon megint csak késő éjszakáig sétált a Kertben és a problémáik súlyos voltát mérlegelték.
74:3.5 (831.2) A negyedik napon Ádám és Éva beszédet intézett a kertbeli gyülekezethez. A beavatási dombon beszéltek az embereknek a világ talpra állítására vonatkozó terveikről és vázolták azokat a módszereket, amelyekkel az Urantia társadalmi műveltségét fel akarták hozni azokról a mély szintekről, melyekre a bűn és a lázadás eredményeként süllyedt. Nagyszerű nap volt ez, s a nap végén a világ ügyeinek új intézésével járó felelősségek vállalására kiválasztott férfiak és nők alkotta tanács tiszteletére ünnepséget rendeztek. Jegyezzétek meg, hogy nők és férfiak is voltak e csoportban, és hogy a dalamatiai idők óta ez volt az első alkalom, hogy ilyesmi a földön megtörtént. Meghökkentő újdonság volt Évát, egy nőt látni, amint egy férfival osztozik a világ ügyeinek vitelével kapcsolatos megtiszteltetésben és felelősségben. És így ért véget a negyedik nap a földön.
74:3.6 (831.3) Az ötödik napot az átmeneti kormányzatnak, annak az igazgatási rendnek a megszervezésével töltötték, melynek mindaddig működnie kellett, amíg a Melkizedek-megbízottak el nem hagyják az Urantiát.
74:3.7 (831.4) A hatodik napot a számos ember- és állatfajta szemrevételezésének szentelték. Ádám és Éva kísérőikkel egész nap az Éden keleti falai mentén járt, s a bolygó állatvilágát figyelték és így jobban megértették, hogy mit is kell tenniük annak érdekében, hogy az élő teremtmények ilyen változatosságával bíró világot a zűrzavarból a rend felé tereljék.
74:3.8 (831.5) Az Ádámot erre az útra elkísérők nagyon meglepődve vették tudomásul, hogy milyen jól megérti a neki megmutatott sok ezer állat természetét és rendeltetését. Az egy pillanatra a szeme elé került állatról meg tudta mondani annak természetét és viselkedését. Ádám képes volt az elé kerülő mindenféle anyagi teremtményt az annak eredetét, természetét és szerepét leíró megnevezéssel ellátni. Az őt ezen ellenőrző körútra elkísérők nem tudták, hogy a világ új ura az egész Satania egyik legfelkészültebb bonctani tudósa volt; és Éva ugyanolyan felkészültséggel rendelkezett. Ádám elképesztette a társait azzal is, hogy egy seregnyi olyan élő dolgot írt le, melyek túl aprók voltak ahhoz, hogy az emberi szem láthassa.
74:3.9 (831.6) A földön való ottlétük hatodik napjának végén pihent meg Ádám és Éva először az új otthonukban, „az Éden keleti részén”. Az urantiai kaland első hat napja igen mozgalmas volt, és nagy örömmel várták a mindenféle tevékenységtől mentes, egész szabadnapot.
74:3.10 (831.7) De a körülmények másként rendelték. Az előző napon tapasztaltak, amikor is Ádám oly hozzáértően és oly kimerítően mutatta be az Urantia állatvilágát, s a beavatási beszéde is olyan tökéletes és a modora is olyan elbűvölő volt, olyannyira megnyerte magának a kertlakók szívét és lenyűgözte az elméjüket, hogy nemcsak hogy őszintén elfogadták urukul az újonnan érkezett jerusemi Fiút és Leányt, hanem a többségük kész volt térdre borulni előttük és istenként imádni őket.
74:4.1 (832.1) Azon az éjszakán, a hatodik napot követő éjszakán, miközben Ádám és Éva aludt, különös dolgok történtek az Atya templomának közelében, az Éden központi területén. A telihold fényénél fellelkesült és izgatott férfiak és nők százai figyeltek órákon át a vezetőik szenvedélyes beszédeire. Jóindulattal tették ezt, de egyszerűen nem tudták megérteni az új uraik testvéri és demokratikus viselkedésének egyszerűségét. És még jóval napkelte előtt a világi ügyek új és átmeneti intézői tulajdonképpen egyhangúlag arra a következtetésre jutottak, hogy Ádám és társa mindent összevéve túlságosan is szerény és kevés igényt támasztó. Úgy döntöttek, hogy az Isteniség szállt le a földre testi alakban, hogy Ádám és Éva valójában isten, vagy legalábbis olyan közel áll ahhoz az állapothoz, hogy megérdemli a hódolatteljes imádatot.
74:4.2 (832.2) Ádám és Éva első hat napja a földön olyan megdöbbentő eseményeket hozott, melyek túl soknak bizonyultak még a világ legjobb embereinek felkészületlen elméi számára is; kavargott a fejük; rövid idő alatt hatalmába kerítette őket a gondolat, hogy e nemes párt fényes nappal felviszik az Atya templomához, hogy mindenki tiszteletteljes hódolattal és szerény alázattal leborulhasson eléjük. És a kertlakók mindezt valóban őszintén gondolták.
74:4.3 (832.3) Van tiltakozott. Amadon távol volt, mert ő látta el Ádám és Éva éjszakai őrzésének megtisztelő és még érvényben lévő feladatát. De Van tiltakozását félresöpörték. Azt mondták neki, hogy ő is túl szerény és túl kevés igényt támasztó; hogy ő maga sem áll távol az isteni rendtől, különben miként élhetett volna meg oly hosszú időt a földön, és miként idézhetett volna elő egy olyan nagy eseményt, mint Ádám eljövetele? És amint az édeniek azon voltak, hogy megragadják és felvonszolják őt az imádat hegyére, Vannak sikerült kimenekülnie a tömegből és mivel képes volt kapcsolatba lépni a közteslényekkel, a vezetőjüket gyorsan Ádámért küldte.
74:4.4 (832.4) Már közeledett a hetedik földön töltött nap hajnala, amikor Ádám és Éva értesült e jó szándékú, de félrevezetett halandók tervének meglepő híréről; és ekkor, még mialatt a vándormadarak sebesen hozzájuk szárnyaltak, hogy a templomhoz vigyék őket, a közteslények, akik képesek voltak ilyen dolgokra is, tehát ők szállították Ádámot és Évát a templomhoz. E hetedik nap korán reggel a nemrégen a fogadásuk színhelyéül szolgált hegyen Ádám beszámolt az embereknek az isteni fiúi besorolásúak rendjeiről és világossá tette e földi elmék számára, hogy csakis az Atyát szabad imádni, valamint azokat, akiket az Atya megjelöl. Ádám világossá tette azt is, hogy bármilyen megtisztelést és minden tiszteletet elfogad, de imádatot sohasem.
74:4.5 (832.5) Nagy jelentőségű nap volt ez, és röviddel dél előtt, nagyjából annak a szeráfi hírvivőnek a megérkezése idején, aki a világ urainak beiktatására vonatkozó jerusemi jóváhagyást hozta, Ádám és Éva a tömegtől távolodva az Atya templomára mutatott és azt mondta: „Most pedig menjetek az Atya nem látható jelenlétének anyagi jelképéhez és imádattal hajoljatok meg előtte, aki mindannyiunkat teremtett és aki megtart minket. És legyen e cselekedetek azon őszinte fogadalmatok, hogy többé sohasem próbáltok mást imádni, mint az Istent.” És mind úgy tettek, ahogy Ádám utasította őket. Az Anyagi Fiú és Leány pedig ott állt a hegyen, egymagukban, lehajtott fejjel, miközben az emberek a templom körül a földre borultak.
74:4.6 (832.6) És ez volt a szombat hagyományának eredete. Az Édenben a hetedik napot ettől kezdve mindig a napközbeni templomi gyűlésnek szentelték; sokáig tartotta is magát az a szokás, hogy e nap az önművelésé. A délelőttöt a testi tökéletesedésnek, a délidőt a szellemi istenimádatnak, a délutánt az elme képzésének, míg az estét a társadalmi örömöknek szentelték. Ez sohasem volt törvény az Édenben, de szokásként megmaradt mindaddig, amíg az ádámi igazgatási rend uralta a földet.
74:5.1 (833.1) A Melkizedek-megbízottak Ádám megérkezése után még csaknem hét évig látták el a feladatukat, de végül elérkezett az idő, amikor a világ ügyeinek igazgatását átadták Ádámnak és visszatértek a Jerusemre.
74:5.2 (833.2) A megbízottak búcsúztatása egy egész napot kitöltött, és az est folyamán az egyes melkizedekek búcsúzóul még tanácsokat adtak Ádámnak és Évának, és jókívánságaikat fejezték ki nekik. Ádám többször is kérte a tanácsadóit, hogy maradjanak vele a földön, de e kérését minden alkalommal visszautasították. Elérkezett az idő, amikor az Anyagi Fiaknak teljes felelősséget kellett vállalniuk a világ ügyeinek viteléért. És így, éjfélkor, a sataniai szeráfi szállítmány tizennégy lénnyel elhagyta a bolygót és elindult a Jerusemre, mert Van és Amadon átvitelére is e tizenkét Melkizedek indulásával egyidejűleg került sor.
74:5.3 (833.3) Egy ideig minden rendben ment az Urantián, és úgy tűnt, hogy Ádám végül képes lesz valamilyen tervet kidolgozni az édeni polgárosultság fokozatos kibontakoztatására. Megfogadva a melkizedekek tanácsát, Ádám támogatni kezdte a kézművességet, mert úgy gondolta, hogy kereskedelmi kapcsolatokat alakíthatnak ki a külvilággal. Az Éden felbomlásakor több mint száz kezdetleges kézműipari üzem működött, és kiterjedt kereskedelmi kapcsolatokat tartottak fenn a közeli törzsekkel.
74:5.4 (833.4) Ádámot és Évát hosszú időn keresztül oktatták arra, hogy milyen módszerrel tereljék a világot abba az irányba, hogy az hajlandó legyen elfogadni az ő sajátos hozzájárulásukat az evolúciós polgárosodottság előmozdításához; de most olyan sürgető problémákkal álltak szemben, mint például a vadak, a tudatlan népek és a félig polgárosodott emberi lények világában a törvény és a rend kiépítése. A Kertben összegyűlt földi népesség színe-javától eltekintve itt-ott csak néhány csoport volt egyáltalán kész az ádámi műveltség befogadására.
74:5.5 (833.5) Ádám hősies és elszánt küzdelmet folytatott a világkormány létrehozásáért, azonban mindenütt makacs ellenállásba ütközött. Ádám kialakított egy működő csoportszabályozó rendszert az Éden egész területén és mindeme társaságokat az édeni szövetségbe kovácsolta. De nehézségekbe, komoly nehézségekbe ütközött, amikor a Kerten kívülre ment és megpróbálta ezeket az eszméket a külső törzseknél is alkalmazni. Abban a pillanatban, ahogy Ádám társai megkezdték a Kerten kívüli munkát, Kaligasztia és Daligasztia közvetlen és jól szervezett ellenállásába ütköztek. A bukott herceget megfosztották a világ urának tisztségétől, de a bolygóról nem távolították el. Még mindig jelen volt a földön, és bizonyos mértékben képes volt hátráltatni Ádámnak az emberi társadalom talpra állítására irányuló mindenféle tervét. Ádám megpróbálta figyelmeztetni az emberek különböző fajtáit Kaligasztiára, de ez nagyon nehéz feladat volt, mert főellensége a halandók szeme számára láthatatlan volt.
74:5.6 (833.6) Még az édeniek között is voltak olyan összezavart elméjűek, akik hajlottak a korlátlan személyes szabadság kaligasztiai tanaira; és ők rengeteg gondot okoztak Ádámnak; mindig felborították a renden alapuló haladásra és az alapvető fejlődésre legjobban kidolgozott terveit is. Ádám végül arra kényszerült, hogy a közvetlen közösségszervező tervét feladja; kénytelen volt Van szervezési módszerét alkalmazni és az édenieket százas csoportokra osztotta, egy kapitánnyal az élükön, és minden tízes csoport élére egy hadnagyot jelölt ki.
74:5.7 (834.1) Ádám és Éva azért jött, hogy az egyeduralmi kormányzás helyébe a képviseleti kormányzást állítsa, de az egész föld színén nem találtak ehhez méltóan működő vezetést. Ádám egy időre felhagyott minden, a képviseleti kormányzás létrehozására irányuló erőfeszítéssel, és még az édeni rendszer összeomlása előtt képes volt felállítani csaknem száz olyan kereskedelmi és társadalmi központot, ahol erős személyiségek az ő nevében uralkodtak. E központok többségét egykor még Van és Amadon szervezte meg.
74:5.8 (834.2) A nagykövetek egyik törzstől a másikhoz való kiküldésének gyakorlata Ádám idejéből származik. Ez nagy előrelépés volt a kormányzat kialakítása terén.
74:6.1 (834.3) Az ádámi családi földek mintegy 1.300 hektárt tettek ki. Közvetlenül e terület körül helyet biztosítottak több mint háromszázezer egyenesági leszármazottnak. De e tervezett épületek közül végül csak az első egység készült el. Mielőtt az ádámi család kinőtte volna e helyet, az egész édeni terv összeomlott és a Kertet kiürítették.
74:6.2 (834.4) Az urantiai ibolyaszín emberfajta elsőszülötte Ádámszon volt, akit húga, majd Évaszon, Ádám és Éva második fia követett. Éva a melkizedekek távozása előtt öt gyermeknek adott életet — három fiú- és két leánygyermeknek. A következő kettő ikergyermek volt. A vétkezésük előtt Éva hatvanhárom gyermeket szült, harminckét leányt és harmincegy fiút. A Kert elhagyásakor Ádám és Éva családja négy nemzedékből állt és 1.647 egyenesági leszármazottat foglalt magába. A Kert elhagyása után negyvenkét gyermekük született amellett a két utód mellett, akiknek egy-egy szülője a földi halandói emberfajtákból került ki. És az ádámi család e létszámába nem tartoznak bele a nodfiak és az evolúciós emberfajták.
74:6.3 (834.5) Az ádámi gyermekek nem kaptak állattejet, amikor egyéves korukban befejeződött az anyatejes táplálásuk. Éva a tejet is adó diófélék nagy választékához fért hozzá, valamint sokféle gyümölcs levéhez is, és mivel igen alaposan ismerte ezeknek az élelmiszereknek a vegyi összetételét és energiatartalmát, megfelelően tudta vegyíteni mindezeket a gyermekei táplálásához addig, amíg a fogaik ki nem bújtak.
74:6.4 (834.6) Bár a főzést általánosan alkalmazták az Éden közvetlen ádámi területrészén kívül, Ádám háztartásában nem éltek a főzéssel. Az élelmüket — az érett gyümölcsöket, dió- és gabonaféléket — készen fogyaszthatták. Naponta egyszer étkeztek, röviddel dél után. Ádám és Éva „fényt és energiát” közvetlenül is magához vett bizonyos térsugárzásokból, valamint igénybe vették az élet fájának segítségét is.
74:6.5 (834.7) Ádám és Éva teste halványan fénylett, ugyanakkor a társaik szokásainak megfelelően mindig ruhába öltöztek. Bár nappal igen kevés ruhát viseltek, estére azonban felöltőt vettek magukra. A jámboroknak és szenteknek feltételezett emberek feje körüli dicsfény hagyománya Ádám és Éva idejéből ered. Lévén, hogy a testük fénysugárzását a ruházatuk nagyobbrészt elfedte, csak a fejükről kiáradó fényragyogás volt látható. Ádámszon leszármazottai ábrázolták mindig így azokat az egyéneket, akikről úgy gondolták, hogy különleges szellemi fejlődést értek el.
74:6.6 (834.8) Ádám és Éva képes volt egymással és az egyenesági gyermekeikkel nyolcvan kilométeres távolságon keresztül is érintkezni. E gondolatcserét azok az érzékeny gáz-üregecskék tették lehetővé, melyek az agykérgük közelében helyezkedtek el. E rendszer révén voltak képesek gondolatrezgéseket küldeni és fogadni. De e képességük működése azon nyomban leállt, amint az elméjük teret engedett a rossz zajának és bomlasztó hatásának.
74:6.7 (835.1) Az ádámi gyermekek a maguk külön tanodájába jártak tizenhat éves korukig, s a fiatalokat az idősebbek tanították. A kisebb gyerekek harmincpercenként, a nagyobbak óránként váltottak tevékenységet. És valóban újdonság számba ment az Urantián látni, amint Ádám és Éva e gyermekei a játékban, vagyis az örömöt szerző és felüdülést adó tevékenységben pusztán kedvtelésből merülnek el. A mai korban élő emberfajták játékossága és humora nagyobbrészt az ádámi törzstől származik. Az ádámfiak mind nagyra értékelték a zenét és a jó humorérzéket.
74:6.8 (835.2) A fiatalok eljegyzéskori átlagos életkora tizennyolc év volt, és e fiatalok ez után egy kétéves oktatáson vettek részt, ahol felkészítették őket a szülői felelősségek vállalására. Húszéves korukban álltak készen a házasságkötésre; és a házasságkötés után fogtak hozzá az életre szóló küldetésükhöz vagy az arra való különleges felkészüléshez.
74:6.9 (835.3) Az ádámi utódok hagyományain alapul némely későbbi nemzet azon szokása, hogy az isteni leszármazással rendelkezőnek hitt királyi családoknál megengedték a fiúgyermekek és a leánygyermekek közötti házasodást — nekik egymás között kellett házasodniuk, akár tetszett, akár nem. A Kert első és második nemzedékének házassági szertartásait mindig Ádám és Éva végezte.
74:7.1 (835.4) Ádám gyermekei a nyugati tanodákban eltöltött négy évtől eltekintve az „Éden keleti részén” éltek és dolgoztak. Tizenhat éves korukig a jerusemi tanintézetekben alkalmazott módszerek szerinti értelmi képzésben részesültek. Tizenhat és húszéves koruk között a Kert másik végében működtetett urantiai tanhelyeken képezték őket, ahol az alsóbb tanulmányi szinten állók mellett tanítóként is működtek.
74:7.2 (835.5) A Kert nyugati tanrendszerének kizárólagos célja a közösségszervezés volt. A nyugalmas délelőtti időszakot a gyakorlatias kertészkedésnek és mezőgazdasági munkáknak szentelték, a délutáni időszakokat pedig a játékos versengéseknek. Az estéket a társadalmi érintkezés és a személyes barátságok ápolása céljából vették igénybe. A vallási és a nemi nevelést otthoni feladatnak tekintették, a szülők feladatának tartották.
74:7.3 (835.6) Ezekben a tanodákban az oktatás kiterjedt a következőkre:
74:7.4 (835.7) 1. Egészség és testápolás.
74:7.5 (835.8) 2. Az aranyszabály, a társadalmi érintkezés mércéje.
74:7.6 (835.9) 3. Az egyéni jogoknak a csoportjogokhoz és a közösségi kötelezettségekhez való viszonya.
74:7.7 (835.10) 4. A különböző földi emberfajták történelme és műveltsége.
74:7.8 (835.11) 5. A világkereskedelem előmozdításához és fejlesztéséhez alkalmazható módszerek.
74:7.9 (835.12) 6. A kötelezettségek és az érzelmek összeütközésének feloldása.
74:7.10 (835.13) 7. A játék, a humor, valamint a testi harc helyettesítőinek művelése.
74:7.11 (835.14) A tanhelyek a látogatók előtt nyitva álltak, valójában ez igaz volt a Kert minden tevékenységére. A fegyvertelen megfigyelőket rövid körutakra szabadon beengedték az Édenbe. Ahhoz, hogy egy urantiai a Kert lakójává válhasson, be kellett őt „fogadni”. Kioktatták az ádámi alászállás tervéről és céljáról, majd kinyilvánította szándékát, hogy tiszteletben tartja e küldetést és azután hűségfogadalmat tett Ádám társadalmi rendje és az Egyetemes Atya szellemi fennhatósága mellett.
74:7.12 (836.1) A Kert törvényei a régi dalamatiai szabálygyűjteményeken alapultak és hét főcím alá sorolták őket:
74:7.13 (836.2) 1. Az egészség és az egészségtan törvényei.
74:7.14 (836.3) 2. A Kert társadalmi rendszabályai.
74:7.15 (836.4) 3. Az ipari és kereskedelmi irányelvek.
74:7.16 (836.5) 4. A tisztességes játék és versengés törvényei.
74:7.17 (836.6) 5. A családi élet törvényei.
74:7.18 (836.7) 6. Az aranyszabály polgári törvénytára.
74:7.19 (836.8) 7. A legfelsőbb erkölcsi törvény hét parancsolata.
74:7.20 (836.9) Az Éden erkölcsi törvénye különbözött a dalamatiai hét parancsolattól. De az ádámfiak számos további okot tanítottak e parancsolatok alátámasztására; például a gyilkosság tiltása kapcsán az emberben lakozó Gondolatigazítót említették meg, mint egy további okot arra, hogy miért nem szabad emberi életet elpusztítani. Azt tanították, hogy „aki embervért ont, annak vére ember által ontassék ki, mert Isten a maga képére teremtette az embert”.
74:7.21 (836.10) Az Édenben a nyilvános istenimádat időszaka a dél volt; a napnyugta pedig a családi istenimádat órája lett. Ádám minden tőle telhetőt megtett, hogy lebeszélje az embereket az előre összeállított imákról, s azt tanította, hogy egy hatékony imának teljes mértékben egyedinek kell lennie, hogy az imának a „lélek vágyából” kell fakadnia; de az édeniek továbbra is használták a dalamatiai időkből fennmaradt imákat és tételeket. Ádám megpróbálkozott azzal is, hogy a vallási szertartásokon alkalmazott véráldozatot a föld gyümölcseinek áldozatával váltsa fel, de a Kert összeomlása előttig csak kismértékű előrehaladást tudott elérni.
74:7.22 (836.11) Ádám megkísérelte megtanítani az emberfajtákat a nemek között egyenlőség eszméjére. Az, ahogy Éva a férje mellett dolgozott, mély benyomást tett a kertlakókra. Ádám egyértelműen azt tanította, hogy a nő a férfival egyenlő mértékben járul hozzá azokhoz az élettényezőkhöz, melyek egy új lény megalkotására egyesülnek. Azelőtt az emberiség azt feltételezte, hogy az egész teremtőerő az „apa ágyékában” lakozik. Az anyára úgy tekintettek, mint akinek pusztán annyi a szerepe, hogy éltesse a még meg nem születettet és táplálja az újszülöttet.
74:7.23 (836.12) Ádám mindazt megtanította a kortársainak, amit képesek voltak felfogni, de ez nem volt valami sok. Mindazonáltal az értelmesebb északi fajták türelmetlenül várták az időt, amikor megengedték nekik, hogy az ibolyaszín emberfajta felsőbbrendű gyermekeivel házasodjanak. És az Urantia mennyire más világgá vált volna, ha a fajok nemesítésének e nagyszerű tervét végre tudták volna hajtani! De még így is hatalmas előnyök származtak a behozott faj kevés örökségéből azon evolúciós népek számára, melyek valamiképpen részesülhettek belőle.
74:7.24 (836.13) És Ádám így munkálkodott a tartózkodási helyét jelentő világ jóléte és felemelése érdekében. De nehéz feladat volt ezeket a vegyes összetételű, kevert fajú népeket a jobbik útra terelni.
74:8.1 (836.14) Az Urantia hat nap alatt való teremtése történetének alapja az a hagyomány, hogy Ádám és Éva éppen hat napot töltött a Kert első felmérésével. E körülmény csaknem szent jelleget kölcsönzött a hét azon időtartamának, melyet eredetileg a dalamatiaiak vezettek be. Az, hogy Ádám éppen hat napot töltött a Kert ellenőrzésével és a szervezési munkák első terveinek kialakításával, nem előre tervezett dolog volt; mindez napról napra alakult így. A hetedik napnak az istenimádati célra való szentelése az itt közreadott tényekből eredő, teljesen véletlen körülmény volt.
74:8.2 (837.1) A világ hat nap alatt való teremtésének története valójában egy több mint harmincezer évvel későbbi utógondolat volt. E történet egyik vonása, vagyis a napnak és a holdnak a hirtelen megjelenése azokból a hagyományokból eredhetett, hogy a világ egyszer hirtelenül lépett ki a parányi anyagrészek sűrű térködéből, mely hosszú időn át eltakarta a napot és a holdat.
74:8.3 (837.2) Évának Ádám oldalbordájából való teremtése két különböző dolog összekeveréséből leülepedett történet, az egyik Ádám megérkezése, a másik pedig az élő anyag cseréjével járó mennyei sebészeti beavatkozás volt, mely utóbbira a Bolygóherceg testtel bíró törzskarának eljövetelekor került sor több mint négyszázötvenezer évvel korábban.
74:8.4 (837.3) A világ népeinek többségére hatást gyakorolt az a hagyomány, hogy Ádám és Éva olyan testi alakkal rendelkezett, melyet az Urantiára való megérkezésükkor alkottak a számukra. Az ember agyagból való teremtésének hiedelme eléggé általánosan elterjedt volt a keleti féltekén; e hagyomány nyomai fellelhetők a Fülöp-szigetektől egészen Afrikáig szerte a nagyvilágban. És sok csoport elfogadta az emberi agyag-eredet valamilyen különleges teremtési formáját a fokozatos teremtésben — az evolúcióban — való korábbi hit helyett.
74:8.5 (837.4) Az emberiség Dalamatia és az Éden hatásaitól függetlenül is hajlamos volt hinni az emberi faj fokozatos felemelkedésében. Az evolúció ténye nem mai felfedezés; az ősök megértették az emberi fejlődés lassú és evolúciós jellegét. A korai görögök világos eszmékkel rendelkeztek minderről annak ellenére, hogy Mezopotámiához közel éltek. Bár a föld különböző emberfajtáinak felfogásában siralmasan keveredtek a törzsfejlődésről alkotott fogalmak, mégis számos fejletlen törzs hitte és tanította, hogy ők különböző állatok leszármazottai. Némely fejletlen népnél szokás lett az ősüknek feltételezett állatokat a „nemzetségi őseikké” tenni. Bizonyos észak-amerikai indián törzsek azt hitték, hogy a hódoktól és a prérifarkasoktól származnak. Bizonyos afrikai törzsek azt tanítják, hogy a hiénától származnak, egy maláj törzs a makitól, egy új-guineai csoport pedig a papagájtól eredezteti magát.
74:8.6 (837.5) A babilóniaiak, mivel közvetlen kapcsolatban álltak az ádámfiak polgárosodott társadalmának maradványaival, kibővítették és megszépítették az ember teremtésének történetét; azt tanították, hogy az ember közvetlenül az istenektől származik. Kitartottak a fajtájuk nemes eredete mellett, mely még az agyagból való teremtés tantételével sem volt összeegyeztethető.
74:8.7 (837.6) Az ószövetségi teremtésről szóló beszámoló Mózes koránál jóval későbbről származik; ő sohasem tanított ilyen elferdített történetet. Ő inkább egy egyszerű és tömör beszámolót adott elő az izraeliták teremtéséről, mert azt remélte, hogy ezáltal fokozni tudja a Teremtő, az Egyetemes Atya imádatára való felhívásának erejét, akit ő egyébként Izráel Úristenének hívott.
74:8.8 (837.7) A korai tanításaiban Mózes igen bölcsen nem tett kísérletet arra, hogy Ádám idejéig visszanyúljon, és lévén, hogy Mózes a héberek legfőbb tanítója volt, az Ádámra vonatkozó történetek szorosan összekapcsolódtak a teremtéstörténettel. A korábbi hagyományok már ismerték az Ádám előtti polgárosodott viszonyokat, melyre világosan utal az a tény is, hogy az Ádám kora előtti polgárosodott társadalomra vonatkozó minden utalást törölni igyekvő későbbi szerkesztők elfelejtették eltávolítani azt az árulkodó hivatkozást, hogy Káin „Nod földjére” vándorolt, ahonnan feleséget vett magának.
74:8.9 (838.1) A hébereknek még hosszú időn át nem volt általános használatban lévő írott nyelvük azt követően, hogy elérték Palesztinát. Az ábécé használatát a szomszédos filiszteusoktól tanulták meg, akik a magasabb krétai polgárosodott társadalom politikai menekültjei voltak. A héberek Kr.e. 900-ig alig használták az írást, és mivel e kései időpontig nem volt írott nyelvük, a teremtésről több különböző történet forgott közszájon, de a babilóniai fogság után már inkább hajlottak a módosított mezopotámiai változat elfogadására.
74:8.10 (838.2) A zsidó hagyomány Mózes alakja köré épült, és mivel ő arra törekedett, hogy Ábrahám származási ágát Ádámhoz vezesse vissza, a zsidók feltételezték, hogy Ádám volt az egész emberiség legelső egyede. Jahve volt a teremtő, és lévén, hogy Ádámot hitték az első embernek, ezért szükségképpen Ádám megalkotása előtt kellett létrehoznia a világot. És ez után Ádám hat napjának hagyományát is beleszőtték a történetbe, melynek az lett az eredménye, hogy Mózes földi életét követően csaknem ezer esztendővel a hat nap alatti teremtés hagyományát leírták és ezt később neki tulajdonították.
74:8.11 (838.3) A Jeruzsálembe visszatért zsidó papok a dolgok kezdetéről szóló eme beszámolót írásos formában véglegesítették. Rövidesen azt kezdték hangoztatni, hogy e beszámoló nem más, mint a Mózes által írt, nemrégiben felfedezett teremtéstörténet. De Kr.e. 500 körül a korabeli héberek ezeket az írásokat nem tekintették isteni kinyilatkoztatásoknak; sok vonatkozásban úgy tekintettek rájuk, ahogy a későbbi népek a mitológiai történetekre.
74:8.12 (838.4) E hamisított írásra, melyet Mózes tanításai közül valónak tartottak, felhívták Ptolemaiosznak, Egyiptom görög királyának a figyelmét, aki egy hetven tudósból álló bizottsággal lefordíttatta azt görögre az ő új alexandriai könyvtára számára. És e beszámoló így kapott helyet azon írások között, melyek végül a héber és a keresztény vallás „szent írásai” későbbi gyűjteményének részévé váltak. És azon keresztül, hogy ezekkel az istentani rendszerekkel eggyé vált, e képzetek hosszú időn át alapvetően befolyásolták számos nyugati nép életfelfogását.
74:8.13 (838.5) A keresztény tanítók fenntartották az emberi faj elrendelés szerinti teremtésében való hitet, és mindez közvetlenül elvezetett az eszményített üdvösség valamikori aranykora feltevésének megalkotásához, valamint az ember vagy emberfeletti ember bűnbeesésére vonatkozó elmélet kialakításához, mely pedig a társadalom nem eszménykori viszonyaira adott magyarázatot. Az életre és az embernek a világegyetembeli helyére vonatkozó eme kilátások a legjobb esetben is lehangolók voltak, lévén, hogy inkább a visszafejlődésben, mintsem a fejlődésben való hitre alapultak, és mert egy olyan bosszúálló Istenséget feltételeztek, aki az emberiségen töltötte ki a bosszúját, így büntetve azokat a hibákat, melyeket bizonyos egykori bolygói intézők követtek el.
74:8.14 (838.6) Az „aranykor” egy hitrege, de az Éden tény volt, és a kertbeli polgárosodott társadalom ténylegesen elbukott. Ádám és Éva már száztizenhét éve tevékenykedett a Kertben, amikor is Éva türelmetlenségén és Ádám téves helyzetmegítélésein keresztül arra vetemedtek, hogy letérjenek az elrendelt útról, mellyel gyorsan magukra hozták a végromlást és veszedelmes késedelmet okoztak az egész Urantia fejlődéssel járó haladásában is.
74:8.15 (838.7) [Elbeszélte Szolonia, a szeráfi „hang a Kertben”.]

matches:
§ 1
§ 2
§ 3
§ 4
§ 5
§ 6
§ 7
§ 8