text:
Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE. a mézről szóló 2001/110/EK tanácsi irányelv módosításáról - PDF
Download "Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE. a mézről szóló 2001/110/EK tanácsi irányelv módosításáról"
1 EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, COM(2012) 530 final 2012/0260 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a mézről szóló 2001/110/EK tanácsi irányelv módosításáról HU HU
2 INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE A mézről szóló 2001/110/EK irányelv 1 következő: módosítására irányuló javaslat célja a a) a Bizottság meglévő végrehajtási hatásköreinek hozzáigazítása az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) rendelkezéseihez; és b) a virágpor mint a méz egyik alkotóeleme nem pedig összetevője jogi státuszának egyértelmű tisztázása, összefüggésben a Bíróság C-442/09. sz. ügyben hozott ítéletével 2 és a géntechnológiával módosított élelmiszerekről és takarmányokról szóló 1829/2003/EK rendeletnek 3 a géntechnológiával módosított virágport tartalmazó mézre való alkalmazásának sérelme nélkül. A javaslat okai és céljai a) A javaslat célja a Bizottság 2001/110/EK irányelvben meghatározott végrehajtási hatásköreinek hozzáigazítása az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 290. és 291. cikke által a felhatalmazáson alapuló és a végrehajtási hatáskörök tekintetében bevezetett különbségtételhez, valamint további felhatalmazáson alapuló hatásköröknek a Bizottságra ruházása. A Szerződés különbséget tesz a Bizottságra ruházott hatáskörök között aszerint, hogy azok az EUMSZ 290. cikkének (1) bekezdése szerint a jogalkotási aktusok egyes nem alapvető rendelkezéseit kiegészítő vagy módosító, általános hatályú, nem jogalkotási aktusok (felhatalmazáson alapuló jogi aktusok) elfogadására, vagy pedig az EUMSZ 291. cikkének (2) bekezdésében meghatározott, kötelező erejű uniós jogi aktusok (végrehajtási aktusok) végrehajtására vonatkozó egységes feltételek elfogadására vonatkoznak-e. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok esetében a jogalkotó felhatalmazza a Bizottságot, hogy kvázi jogalkotási intézkedéseket fogadjon el. A végrehajtási aktusok esetében ettől lényegesen eltérő körülmények állnak fenn. Az Európai Unió kötelező erejű jogi aktusainak végrehajtásáért ugyanis mindenekelőtt a tagállamok felelnek. Mindazonáltal amennyiben a jogalkotási aktus alkalmazása egységes végrehajtási feltételeket tesz szükségessé a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy ezeket az aktusokat elfogadja. A 2001/110/EK irányelvnek a Szerződés új rendelkezéseihez való igazítása ezt a különbségtételt veszi figyelembe HL L 10., , 47. o. C-442/09. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) szeptember 6-i ítélete (a Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Karl Heinz Bablok és társai kontra Freistaat Bayern, HL C 311., , 7.o. HL L 268., , 1. o. HU 2 HU
3 Emellett továbbra is a Bizottságra ruházott hatásköröknek a Lisszaboni Szerződés hatálybalépését követő felülvizsgálata összefüggésében az említett irányelv rendelkezéseinek vizsgálatára is sor került annak megállapítása érdekében, hogy szükséges-e további hatásköröket ruházni a Bizottságra a Szerződésben foglalt új osztályozás szerint. b) A Bíróság a Bayerischer Verwaltungsgerichtshof által az EUMSZ 234. cikke alapján benyújtott, előzetes döntéshozatal iránti kérelme nyomán (C-442/09. sz. ügy) hozott döntésében a virágport a méz összetevőjeként említi az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, március 20-i 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4 6. cikke (4) bekezdésének a) pontja szerint. A Bíróság e következtetése a benyújtott tényállás értékelésén alapult, amely szerint a virágpor jelenlétét a mézben elsősorban magának a méhésznek a fizikai tevékenysége: a méz begyűjtése céljából végzett centrifugálás eredményezi. A virágpor azonban a kaptárba csakis a méhek tevékenysége nyomán kerülhet be. A virágpor valójában tehát attól függetlenül is megtalálható a mézben, hogy a méhész centrifugálással nyeri-e ki a mézet. Ezért a 2001/110/EK irányelvben szükséges annak tisztázása, hogy a virágpor a méznek természetes alkotóeleme, nem pedig összetevője. Ez a pontosítás ugyanakkor nem akadályozza meg, hogy a géntechnológiával módosított pollent tartalmazó mézre az 1829/2003/EK rendeletet 5 alkalmazzák, és nem érinti különösen a Bíróság azon megállapítását sem. hogy a géntechnológiával módosított pollent tartalmazó mézet csak akkor szabad forgalomba hozni, ha azt a rendeletnek megfelelően engedélyeztették. E megfontolások nyomán készült el a 2001/110/EK irányelvet módosító javaslattervezet Háttér-információk Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 290. és 291. cikke különbséget tesz kétféle bizottsági jogi aktus között: Az EUMSZ 290. cikke lehetővé teszi, hogy a jogalkotó felhatalmazást adjon a Bizottság részére olyan általános hatályú nem jogalkotási aktusok elfogadására, amelyek a jogalkotási aktusok egyes nem alapvető rendelkezéseit kiegészítik, illetve módosítják. A Bizottság által ily módon elfogadott jogi aktusokat a Szerződés által használt terminológia felhatalmazáson alapuló jogi aktusként említi (290. cikk (3) bekezdés). Az EUMSZ 291. cikke lehetővé teszi, hogy a tagállamok nemzeti jogukban elfogadják a kötelező erejű uniós jogi aktusok végrehajtásához szükséges intézkedéseket. Ha az ilyen jogi aktusok végrehajtásának egységes feltételek szerint kell történnie, a Bizottságra végrehajtási hatásköröket ruháznak. A 4 5 HL L 109., , 29. o. A 2001/110/EK irányelv módosítása után a géntechnológiával módosított virágport tartalmazó méz mint GMO-kból előállított élelmiszer továbbra is az említett rendelet 3. cikke (1) bekezdésének c) pontja hatálya alá tartozik majd. HU 3 HU
4 Bizottság által ily módon elfogadott jogi aktusokat a Szerződés által használt terminológia végrehajtási aktusként említi (291. cikk (4) bekezdés). A 2001/110/EK tanácsi irányelv nem állapítja meg világosan, hogy a mézben található virágpor a 2000/13/EK irányelv 6. cikke (4) bekezdésének a) pontja szerinti összetevő-e, vagy sem. E pontosítás hiányában a Bíróság a C ügyben olyan döntést hozott, amelyben a benyújtott tények értékelése alapján úgy ítéli meg, hogy a virágpor a méz összetevője a 2000/13/EK irányelv 6. cikke (4) bekezdésének a) pontja értelmében (az ítélet 79. pontja). E döntésből többek között az következik, hogy a 2000/13/EK irányelvben megállapított, összetevőkkel kapcsolatos címkézési szabályok alkalmazandók, nevezetesen az a kötelezettség, hogy a termék címkéjén az összetevők listáját fel kell tüntetni (3. cikk (1) bekezdés 1. és 2 pont). Tekintettel arra, hogy a virágpor természetes módon van jelen a mézben, és a kaptárba a méhek tevékenységének eredményeként, a méhésztől függetlenül jut be, világosan meg kell említeni a 2001/110/EK irányelvben, hogy a virágpor a méznek nem a 2000/13/EK irányelv 6. cikke (4) bekezdésének a) pontja szerinti összetevője, hanem annak alkotóeleme. Az a tény, hogy a méz a mézelő méhek által termelt természetes anyag, amelyhez élelmiszer-összetevő nem adható, a méz szabványkódexében 6 is szerepel. Ez a módosítás nem változtat a Bíróságnak a C-554/09 ügyben hozott azon következtetésén, hogy a géntechnológiával módosított virágport tartalmazó méz az 1829/2003/EK rendelet hatálya alá tartozik A 2001/110/EK irányelv módosítása után a géntechnológiával módosított virágport tartalmazó méz mint GMO-kból előállított élelmiszer továbbra is az említett rendelet 3. cikke (1) bekezdésének c) pontja hatálya alá tartozik majd. Meglévő rendelkezések a javaslat által érintett területen A hozzáigazítási folyamatra az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 290. és 291. cikkét kell alkalmazni. A 2000/13/EK irányelv 6. cikke (4) bekezdésének a) pontja az összetevő fogalmát így határozza meg: minden anyag, beleértve az adalékanyagokat és az enzimeket is, amelyet élelmiszer előállításánál vagy elkészítésénél használnak fel, és a késztermékben még jelen van, akár módosult formában is. Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Tárgytalan. 2. AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI A Bizottság végrehajtási hatásköreinek az EUMSZ rendelkezéseihez való hozzáigazítása tekintetében nem volt szükség az érdekelt felekkel folytatott konzultációra, külső szakértőkre, sem pedig hatásvizsgálatra, mivel a javaslat a Lisszaboni Szerződés hatálybalépésével közvetlenül kapcsolatos intézményközi kérdés. 6 CODEX STAN HU 4 HU
5 A mézben jelen lévő virágpor természetére vonatkozóan az ítélet előtt uralkodó általános értelmezés a fent említett okokból az volt, hogy a virágpor a méz alkotóeleme, nem pedig a 2000/13/EK irányelv 6. cikke (4) bekezdésének a) pontja szerinti összetevője. Ennek eredményeként úgy ítélték meg, hogy a 2000/13/EK irányelvben meghatározott, az összetevőkre alkalmazandó címkézési szabályokat a mézre nem kell alkalmazni. A mézről szóló irányelv javasolt módosításának célja annak tisztázása, hogy a virágpor a méznek nem összetevője; ezért a 2000/13/EK irányelvben előírt címkézési szabályok alkalmazása tekintetében az lesz a hatása, hogy visszatér az ítélet előtti állapot, az 1829/2003/EK rendeletnek a géntechnikailag módosított virágport tartalmazó mézre való alkalmazásának sérelme nélkül. Az érdekelt felekre ennek tehát várhatóan nem lesz jelentős hatása és ezért hatásvizsgálatra nem került sor. A Bizottság konzultációkat folytatott a tagállamokkal, különösen az Élelmiszerláncés Állategészségügyi Állandó Bizottság (SCFCAH) keretében, az érdekelt felekkel (köztük a méhészegyesületekkel és nem kormányzati szervezetekkel), különösen a élelmiszerlánccal, állat- és növény-egészségügyi kérdésekkel foglalkozó tanácsadó csoport keretében, a méhészettel foglalkozó tanácsadó csoporttal, valamint harmadik országokkal a bírósági döntés után erre a célra szervezett külön találkozókon, valamint a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) különböző fórumainak keretében. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI A javaslat összefoglalása A 2001/110/EK tekintetében a Bizottságra ruházandó felhatalmazáson alapuló és végrehajtási hatáskörök azonosítása, valamint az ezeknek megfelelő jogi aktus elfogadásához szükséges eljárás rögzítése az EUMSZ 209. és 291. cikkének hatályba lépése által meghatározott új jogi környezetben. Annak tisztázása, hogy a mézben lévő virágpor annak nem összetevője a 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. cikke (4) bekezdésének a) pontja szerinti értelemben. Jogalap Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 43. cikke. A szubszidiaritás elve A javaslat az EU és a tagállamok közötti megosztott hatáskörbe tartozik. A javasolt módosítás technikai jellegéből adódóan (a Bizottság végrehajtási hatásköreire vonatkozó szabályokhoz való igazítás és a virágpor jogi státuszának tisztázása) a javaslat nem változtatja meg az EU és a tagállamok közötti, a módosított jogszabályok által megállapított hatáskörmegosztást, és ezért megfelel a szubszidiaritás elvének. Az arányosság elve A javaslat célja, hogy módosítsa az uniós jogszabályokat, megállapítsa, hogy a virágpor a méznek nem összetevője, hanem alkotórésze, annak érdekében, hogy a HU 5 HU
6 jogszabályok megfelelően tükrözzék a virágpor mézben való jelenlétének természetes eredetét. Ebben az összefüggésben a javaslat a mézről szóló irányelvbe technikai jellegű, korlátozott mértékű módosítást vezet be, amely nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket. Az uniós jogszabály módosításán kívül más lehetőség nem létezik a fent említett cél elérésére, mivel a Bíróság olyan döntést hozott, amely a meglévő uniós jogszabályokat értelmezi. Emellett a meglévő bizottsági végrehajtási hatásköröknek a 2001/110/EK irányelvben történő hozzáigazítása az EUMSZ-ben meghatározott rendelkezésekhez a Lisszaboni Szerződés elfogadásából következik, ezért megfelel az arányosság elvének. HU 6 HU
7 2012/0260 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a mézről szóló 2001/110/EK tanácsi irányelv módosításáról AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére 7, a rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1) A Bíróság szeptember 6-án a C-442/09. sz. ügyben hozott ítélete 8 nyomán a mézben található virágport az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, március 20-i 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 9 szerinti összetevőnek kell tekinteni. A Bíróság ítélete a beterjesztett tényekre támaszkodva azon a megítélésen alapult, hogy a mézben található virágpor jelenlétét elsősorban a méhész által a méz begyűjtése érdekében végzett centrifugálás eredményezi. A virágpor azonban kizárólag a méhek tevékenysége eredményeként jut be a kaptárba, és természetesen van jelen a mézben, tekintet nélkül arra, hogy a méhész centrifugálással nyeri-e ki a mézet vagy sem. Ezért a géntechnológiával módosított élelmiszerekről és takarmányokról szóló, szeptember 22-i 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek 10 a mézben található, géntechnológiával módosított virágporra való alkalmazásának sérelme nélkül tisztázni kell, hogy a virágpor a méznek amely természetes anyag és nincsenek összetevői alkotóeleme, nem pedig a 2000/13/EK irányelv értelmében vett összetevője. Ezért a mézről szóló, december 20-i 2001/110/EK tanácsi irányelvet 11 ennek megfelelően módosítani kell. (2) A 2001/110/EK irányelv hatáskörrel ruházza fel a Bizottságot bizonyos rendelkezéseinek végrehajtására. A Lisszaboni Szerződés hatálybalépésének HL C [ ]., [ ], [ ]. o. HL C 311., , 7. o. HL L 109., , 29. o. HL L 268., , 1. o. HL L 10., , 47. o. HU 7 HU
8 következtében e hatásköröket hozzá kell igazítani az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: Szerződés) 290. cikkéhez. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésekor és megszövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell arról, hogy a vonatkozó dokumentumok az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz egyidejűleg, kellő időben és megfelelően eljussanak. (3) E rendelkezés egységes betartásának biztosítása érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a Szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el olyan módszerek meghatározása céljából, amelyek lehetővé teszik annak vizsgálatát, hogy a méz megfelel-e a 2001/110/EK irányelv rendelkezéseinek. (4) A 2001/110/EK irányelv mellékletei technikai elemeket tartalmaznak, amelyeket esetleg ki kell igazítani vagy frissíteni kell, hogy tekintetbe vegyék a vonatkozó nemzetközi szabványokban végbement változásokat. Az irányelv nem ruház a Bizottságra megfelelő hatásköröket ahhoz, hogy gyorsan kiigazítsa vagy frissítse az említett mellékleteket a vonatkozó nemzetközi szabványokban végbement változások figyelembe vétele érdekében. Ezért a 2001/110/EK irányelv következetes alkalmazása érdekében a Bizottságra kell ruházni azt a hatáskört is, amelynek értelmében az irányelv mellékleteit nemcsak a technikai fejlődés figyelembe vétele, hanem a nemzetközi szabványokban bekövetkezett változások figyelembe vétele érdekében is kiigazíthatja vagy frissítheti. (5) Az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 12 elfogadását követően, amely uniós és nemzeti szinten egyaránt az élelmiszer és takarmány termelésének, feldolgozásának és forgalmazásának minden szakaszára vonatkozik, az élelmiszerekre vonatkozó általános uniós rendelkezések a 2001/110/EK irányelv hatálya alá tartozó termékekre közvetlenül alkalmazandók. Következésképpen már nem indokolt, hogy a szóban forgó irányelvnek az élelmiszerekre vonatkozó általános uniós rendelkezésekhez való hozzáigazításához szükséges hatáskörökkel a Bizottság rendelkezzen. Ezért a szóban forgó hatásköröket a Bizottságra ruházó rendelkezéseket el kell hagyni. (6) Ezért a műszaki fejlődés és szükség esetén a nemzetközi szabványokban bekövetkezett változások figyelembe vétele érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a Szerződés 290. cikke szerint a 2001/110/EK irányelv mellékleteiben a termékleírásokhoz és -meghatározásokhoz kapcsolódó technikai jellemzőket kiigazítsa vagy frissítse. (7) A 2001/110/EK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell. (8) Mivel a Szerződéshez való hozzáigazításhoz kapcsolódó módosítások csak a Bizottság hatáskörét érintik, azokat a tagállamoknak nem kell átültetniük, 12 HL L 31., , 1. o. HU 8 HU
9 ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: 1. cikk A 2001/110/EK irányelv a következőképpen módosul: (1) A 2. cikk a következő ponttal egészül ki: "5. A pollen, amely a méz természetes alkotóeleme, nem tekinthető az ezen irányelv I. mellékletében meghatározott termék összetevőjének a 2000/12/EK irányelv 6. cikkének (4) bekezdése értelmében. (2) A 4. cikk helyébe a következő szöveg lép: 4. cikk A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 6a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el olyan módszerek meghatározása céljából, amelyek segítségével lehetővé válik annak vizsgálata, hogy a méz megfelele ezen irányelv rendelkezéseinek. E módszerek elfogadásáig a tagállamok amikor csak lehetséges nemzetközileg elfogadott, megalapozott módszerekkel (mint pl. a Codex Alimentarius által jóváhagyott módszerek) megvizsgálják ezen irányelv rendelkezéseinek betartását. (3) A 6. cikk helyébe a következő szöveg lép: 6. cikk A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a 6a. cikknek megfelelően az I. mellékletben található termékmegnevezésekkel, termékleírásokkal és -meghatározásokkal, valamint a II. mellékletben található, a méz összetételére vonatkozó ismérvekkel kapcsolatos technikai jellemzők módosítása céljából, a technikai fejlődés és adott esetben a vonatkozó nemzetközi szabványokban bekövetkezett fejlemények figyelembe vétele érdekében. 6a cikk 1. Az ezen irányelvben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottságnak adott felhatalmazás gyakorlásának feltételeit e cikk határozza meg. 2. A Bizottságnak a 4. és 6. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására adott felhatalmazás határozatlan időre szól, ( )-tól/-től kezdődő hatállyal. (E módosító jogszabály hatálybalépésének dátumát a Kiadóhivatal tölti ki.) 3. A 4. és 6. cikkben említett felhatalmazást az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi HU 9 HU
10 időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét. 4. A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot. 5. A 4. és 6. cikk értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik. (4) Az 7. cikket el kell hagyni. 2. cikk (1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az 1. cikk (1) bekezdésének legkésőbb [date]..-ig megfeleljenek. A tagállamok e rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottságnak. Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg. (2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv 1. cikkének (1) bekezdése által szabályozott területen fogadnak el. 3. cikk Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba. 4. cikk Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei. Kelt Brüsszelben, Az Európai Parlament részéről az elnök a Tanács részéről az elnök HU 10 HU

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
Fehér Gyűrű Közhasznú Egyesület Lifestories - Fehér Gyűrű Közhasznú Egyesület
Fate stories, crisises
P. J. esete jelenleg is folyamatban van. Egy Veszprém megyei kistelepülésen felgyújtották a házát, emiatt emberölés kísérlete miatt végzett nyomozást a rendőrség. Az áldozatot ügyvédünk képviseli a bíróság előtt.
K. M. kiskorú bántalmazása miatt a Monori Rendőrkapitányságnál folyamatban lévő ügyben szintén jogi képviseletet biztosít az egyesület az áldozatnak.
N. T. esetében a Szolnoki Járási Bíróság első fokon két év börtönt szabott ki öt évre felfüggesztve a tettesre kiskorú sérelmére elkövetett nemi erőszak bűntette miatt. Az áldozatot ügyvédünk képviseli a bíróság előtt.
G. N. külföldi állampolgár ügye jogerősen befejezve a Fővárosi Ítélőtábla előtt. Az áldozatot ügyvédünk képviselte a bíróság előtt.
B. T. esetében a Pesti Központi Kerületi Bíróság jogerősen két év négy évre felfüggesztve szóló ítéletet hozott. Az áldozatot ügyvédünk képviseli a bíróság előtt.
J. E. súlyos testi sértés áldozataként kap Egyesületünktől jogi képviseletet, az ügye jelenleg is folyamatban van a BRFK hatodik kerületi kapitánysága előtt.
Sz. R. kiskorú megerőszakolása
2010.05.17. hétfő 15:44
A FEHÉR GYŰRŰ ügyfélszolgálati tevékenysége során leggyakrabban lelki és jogsegély szolgáltatást biztosít a bűncselekmények áldozatainak, de néhány jelentősebb eset leírásával szeretnénk bemutatni az egyesület gyakorlati áldozatvédő munkáját.
2002 május 09-én délben ismeretlen tettesek bementek Móron, az ERSTE Bank épületébe és géppisztollyal tüzet nyitottak az ott-tartózkodókra. A terror jellegű rablótámadás következtében nyolc ember vesztette életét.
2002. májusában a FEHÉR GYŰRŰ megnyitotta támogatói folyószámláját az ERSTE BANK Hungary Rt.-nél, amelyen keresztül lehetővé vált a móri bankrablás elhunyt áldozatai hozzátartozóinak támogatása.
A FEHÉR GYŰRŰ a támogatói számláját magánszemélyek kezdeményezésére nyitotta meg. Dr. Erdei Tamás a Bankszövetség elnöke, Kisbenedek Péter az ERSTE Bank Hungary Rt. vezérigazgatója, dr. László Csaba pénzügyminiszter és Varga Mihály ex-pénzügyminiszter közös felajánlással járultak hozzá az áldozatok hozzátartozóinak anyagi támogatásához, majd felhívásukra többen is csatlakoztak a kezdeményezéshez.
Az ERSTE Banknál nyitott támogatói számlára befolyt több, mint 60 millió forint adományt rászorultság szerint az áldozatok azon hozzátartozói között, akik egyben jog szerinti örökösök is – egy “ad hoc” bizottság osztotta el, amelynek tagjai voltak a számla megnyitását kezdeményező személyeken kívül az érintett települések önkormányzatainak képviselői is.
Az adományok gyűjtésén és rászorultság alapján történő elosztásán túlmenően az egyesület a móri bankrablás áldozatai hozzátartozóinak különböző segítséget nyújtott, többek között képviselte a hozzátartozókat a hagyatéki eljárások, a büntetőeljárás, és egyéb ügyintézések során (például: az özvegyi nyugdíj intézése, árvaellátás biztosítása és különböző gyámhatósági ügyek). Még napjainkban is folyamatosan biztosítanak különböző jogi segítséget, különös tekintettel arra a két családra, ahol két kiskorú gyermek felneveléséről kell gondoskodnia a hozzátartozóknak.
H. Fruzsina 9 éves kislány budapesti lakóházuk földszintjén a liftre várt, amikor egy ott lakó férfi erőszakkal berángatta a lakásába, ahol erőszakoskodni akart vele, fajtalanságra akarta kényszeríteni. A kislány segítségért kiabált és megpróbált ellenállni, de a férfi késsel több helyen megszúrta azzal a szándékkal, hogy megtörje az ellenállását és amikor ez nem sikerült a késsel elvágta a kislány nyakát. A gyermek korábbi segély-kiáltásait hallva az egyik szomszéd betörte a lakás ajtaját, ezzel megzavarva a támadást. A gyors orvosi beavatkozásnak köszönhetően a kislány életben maradt.
Fruzsina, sorsát az egyesület folyamatosan figyelemmel kísérte, a pszichikai és más irányú segítségek mellett, a család részére – a bűncselekmény következtében kialakult rossz anyagi helyzetük miatt – többször adtak segélyt. Az egyesület kérésére a nyomozók nem a rendőrség épületében, hanem – a kislány által már megszokott környezetben – a FEHÉR GYŰRŰ budapesti irodájában hallgatták meg a gyermeket, ahol jelen volt az édesanyán kívül az egyesület jogásza és egy pszichológus is.
Az életmentő műtét következtében csúnya hegek maradtak a kislány nyakán, ezért egy év múlva plasztikai műtét vált szükségessé, amelyet társadalombiztosítási támogatással is csak minimum 120.000,- Ft-ért vállaltak volna el a kórházak. Az egyesületnek sikerült elintéznie, hogy a plasztikai műtétet végül díjmentesen elvégezzék. A műtét sikeres volt, a támadás nyomai ma már alig láthatóak, sőt Fruzsina mára már túljutott a bűncselekmény okozta pszichés traumán is.
P. Ferenc budapesti lakost két éve Budapesten az Árpád hídon két férfi agyonverte. A nyomozás során kiderült, hogy a támadókat az áldozat felesége bérelte fel férje megölésére. A házaspár válófélben volt és a feleség nem akart osztozni a közös vagyonon. Az elkövetőket és a felbujtókat a rendőrség őrizetbe vette.
A bűncselekmény elkövetése után pár nappal az áldozat édesapja, aki 100%-os rokkant telefonon kereste meg az egyesületet azzal a kéréssel, hogy nyújtsanak segítséget fia eltemetéséhez. Az alacsony nyugdíjjal rendelkező rokkant és beteg szülőknek nem csak a temetés költségeinek kifizetése jelentett nehézséget, hanem az ezzel járó ügyintézés is. A FEHÉR GYŰRŰ segített a temetés megszervezésében és annak költségeit fedezte. Ezen kívül segítséget nyújtanak az árván maradt két kiskorú gyermek gyámhatósági eljárásához is.
M. Eszter 16 éves középiskolai tanuló 2006. februárjában, Budapest egyik parkjában – a kora esti órákban – erőszakos közösülés áldozata lett. Az ügyben lefolytatott rendőrségi eljárás során a fiatalkorú áldozatot több atrocitás is érte: a kihallgatások során alaptalan vádaskodások, sértő megjegyzések hangzottak el. A kollégiumban és a lakhelyén végzett rendőrségi adatgyűjtés során semmibe vették az áldozat személyiségi jogait, sőt olyan rossz színben tüntették fel a fiatal lányt, hogy a család az elköltözés gondolatával foglalkozik. Az egészségügyi vizsgálatok során is több hiba és szakszerűtlenség történt. Összességében a rendőrségi eljárás során nem az ilyen jellegű bűncselekmények áldozatait megillető módon foglalkoztak és viselkedtek a sértettel. A történtekről részletes feljegyzést készített a FEHÉR GYŰRŰ, amelyet kivizsgálásra az illetékes szervekhez továbbítottak.
Az egyesület az áldozatnak, illetve a családjának segítséget nyújt az iskola, kollégium, és a lakóhely megváltoztatásához, melyekhez némi anyagi támogatást is ad, továbbá biztosítja a büntetőeljárás alatt a sértetti jogi képviseletet.
2007. nyarán ismeretlen tettes ellopta Siófok egyik utcájában parkoló VW Transporter német forgalmi rendszámú kisbuszt. A gépkocsi egy német állampolgár tulajdona volt, aki nyolcadmagával szabadságát töltötte a Balaton partján. Az ismeretlen elkövető nem csak a gépkocsit lopta el, hanem az abban lévő csomagjaikat, ruházatukat, személyes dolgaikat és egyes családtagok útleveleit és bankkártyáit is. A nyolctagú társaságnak (két család) a FEHÉR GYŰRŰ egy éjszakára biztosított díjtalan szálláslehetősséget és összesen 240.000,- Ft. értékben adott segélyeket a hazautazásuk költségeire, valamint segítséget nyújtott ellopott úti-okmányaik pótlásához is.
Dr .S.Ané (T.A) a Szabálysértési Törvény hatálya alá eső, ún. folytatólagosan elkövetett veszélyes fenyegetés sértettjeként kereste meg egyesületünket. Egyesületünk segítette őt a feljelentés megtételében a BRFK XX. és XIII. ker. Rendőrkapitányság Bűnügyi Osztályára.
Egyesületünk az ügyfél részére több irányú segítséget nyújtott, melynek kapcsán a Budapesti XX., XXI. És XXIII. Kerületi Bíróság előtt meg is indult a szabálysértési eljárás, melyhez az egyesület jogi képviselőt biztosított az ügyfél részére a teljes bírósági szakaszban.
A Nógrád Megyei Rendőr-főkapitányság Bűnügyi Osztálya indított eljárást P.T. ellen, aljas indokból, különös kegyetlenséggel, 14. életévét be nem töltött személy ellen elkövetett emberölés bűntette és más bűncselekmények miatt.
Az elkövető szexuális kapcsolatot akart létesíteni H.V., 14 éves aluli kislánnyal, aki erre nem volt hajlandó. A sértett ellenállt a kísérletnek, mely dulakodássá fajult, melynek során a gyanúsított hegyes eszközzel többször nyaktájékon szúrta. Az erősen vérző lányt autója hátsó ülésére tuszkolta, s a közelben lakó nagymamája családi házának udvarán lévő mellékhelyiséghez hurcolta. Itt tovább próbálkozott az erőszakkal, a sértettet bántalmazta, és elhatározta, hogy megöli. Az udvaron lévő szennyvízgödör fedelét levette, és a sértettet beledobta a gödörbe. Sértett megpróbált onnan kijutni, de az elkövető rendkívüli embertelenséggel és brutalitással egy 1 méter hosszúságú földelő-szonda vassal szurkálta, ahol csak érte mindaddig, amíg életjelt adott. Hogy a test végleg elmerüljön, két nagyobb méretű követ egymáshoz erősítve a testre dobta.
A bűnügyben egyesületünk ügyvédünk részvételével a hatóságok által lefolytatott eljárások során, valamint a bírósági tárgyalásokon ellátta a sértetti jogi képviseletet
P.H. 18 éves magyarcsanádi lakos 2006. július 19.-én éjszaka Makó határában brutális emberölési kísérlet áldozata lett, az elkövető benzinnel leöntötte és felgyújtotta. A lány testfelületének nagy része megégett, a mentők először Szegedre, majd a Fővárosi Szent István Kórházba szállították.
Henriettán a kórház Égési és Plasztikai Sebészetén több műtétet hajtottak végre, de az áldozatos orvosi gyógykezelés ellenére 2006. augusztus 10.-én a hajnali órákban belehalt sérüléseibe.
Az ügyben a Csongrád Megyei Rendőr-főkapitányság folytatta az eljárást. A FEHÉR GYŰRŰ Közhasznú Egyesület a szülők kérésére a büntetőügy folyamatában – a Be. 58.§. 3. pontja alapján – vállalta a sértetti jogi képviseletet, melyet a bírósági szakban is ellátott. Ügyvédünk valamennyi tárgyaláson részt vett.
A közelmúltban szinte egymás után történt két rendőrgyilkosság példátlan eset Magyaroszágon.
2010 július 23.-án Radovic Dusan r.zászlós szolgálatteljesítés közben halt hősi halált. Egy BMW típusú személygépkocsi vezetője nem tett eleget a rendőri felszólításnak, majd hosszas üldözés követően, a Keleti Pályaudvarnál megállásra kényszerítették. Radivic Dusan kiszállt a rendőrautóból. A BMW vezetője hirtelen hátramenetbe kapcsolt és nagy sebességgel elgázolta és a két gépjármű közé szorította a rendőrt. Ezt követően a BMW vezetője elhajtott a helyszínről, elsodorva Radovic zászlóst, aki ezt követően az úttestre zuhant. Radovic Dusan olyan súlyos sérüléseket szenvedett, hogy a helyszinen életét vesztette.
A rendőrség által nyitott támogatási bankszámlára a FEHÉR GYŰRŰ Közhasznú Egyesület 100 000,- Ft – azaz: egyszázezer Ft. – segélyt utalt át az elhunyt családjának.
2010 augusztus 4.-én ismeretlen tettes – eddig még nem állapított okból – több lövéssel megölte az Alsóőrsön szolgálatát ellátó és intézkedő ifj. Gaumaf János főtörzsőrmestert. A sértett a helyszínen meghalt.
Egyesületünk elnöke az elhunyt parancsnokával együtt a szolgálat halottja rendőr családjának 100 000,-Ft – azaz: egyszázezer forint – egyszeri gyorssegélyt adott át személyesen.

matches: bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság


text:
Köf.5.005/2013/4. számú határozat | Kúria
Köf.5.005/2013/4. számú határozat
Köf.5005/2013/4.szám
A Kúria Önkormányzati Tanácsa a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (1027 Budapest, Csalogány utca 47-49.)bírája indítványa alapján a Balázsyné dr. Kis Ágnes jogtanácsos által képviselt Budapest Főváros XV. kerület Rákospalota, Pestújhely, Újpalota Önkormányzata (1153 Budapest, Bocskai utca 1-3.) ellen Budapest Főváros XV. kerület Rákospalota, Pestújhely, Újpalota Önkormányzatának Rákospalota – Pestújhely – Újpalota Városrendezési és Építési Szabályzatáról szóló – módosított – 31/2000. (VII. 1.) Ök. rendeletet egyes rendelkezései törvényellenességének vizsgálatára irányuló nemperes eljárásban meghozta a következő
1. A Kúria Önkormányzati Tanácsa megállapítja, hogy Budapest Főváros XV. kerület Rákospalota, Pestújhely, Újpalota Önkormányzatának Rákospalota – Pestújhely – Újpalota Városrendezési és Építési Szabályzatáról szóló 31/2000. (VII. 1.) Ök. rendeletet módosító 34/2002. (XI. 18.) Ök. rendelet 1. § (1) bekezdése törvénysértő volt, a törvénysértés megállapításából következően a 31/2000. (VII. 1.) Ök. rendelet 31. § (2) bekezdéséhez tartozó 4. számú táblázatban 2002. november 18-át követően a 34/2002. (XI. 18.) Ök. rendelettel megállapított az építési telek legnagyobb beépítési mértékére és az épületek legnagyobb magasságára vonatkozó előírásainak területi hatálya nem korlátozódik Palota-Újfalú szabályozási tervlapon jelölt részére.
2. A törvénysértő rendelkezés a Fővárosi Bíróság előtt folyamatban lévő 14.K.34.523/2009/5. számú ügyben, illetve valamennyi a törvénysértés megállapításának időpontjában valamely bíróság előtt folyamatban lévő egyedi ügyben nem alkalmazható.
1. Budapest Főváros XV. kerületi Önkormányzat Polgármesteri Hivatala Építésügyi Osztálya 2006 szeptember 5-én a 20853/10/2006. számú határozatával építési engedélyt adott Budapest XV. kerület Pörge utcában új háromszintes, négylakásos lakóépület építésére. Az építkezéssel szomszédos ingatlan tulajdonosai fellebbezésére a II. fokon eljárt hatóság az elsőfokú határozatot 2006 november 8-án kelt 08-2679/2006. számú határozatában helybenhagyta, rámutatva arra, hogy a területre érvényes szabályozási terv 8 m építménymagasságot enged.
A közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata során eljárt Fővárosi Bíróság a 10.K.30.836/2007/41. számú ítéletében a felperesek keresetét elutasította.
2. Ezt követően az elsőfokú bíróság jogerős döntésével szemben alkotmányjogi panaszt terjesztett be az indítványozó az Alkotmánybírósághoz Budapest Főváros XV. kerület Rákospalota, Pestújhely, Újpalota Önkormányzatának Rákospalota – Pestújhely – Újpalota Városrendezési és Építési Szabályzatáról szóló 31/2000. (VII. 1.) önkormányzati rendeletének (a továbbiakban: Ör.) – 2002. november 18-tól hatályos – az épületek legnagyobb építménymagasságára vonatkozó rendelkezése alkotmányellenességének vizsgálatára és a Fővárosi Bíróság előtt lévő 10.K.30.836/2007/41. számú ügyben való alkalmazási tilalom kimondására. A felperesek párhuzamosan felülvizsgálati kérelmet is benyújtottak a Legfelsőbb Bírósághoz ugyanezen döntéssel szemben.
A két eljárás közül elsőként az Alkotmánybíróság döntése született meg.
3. Az Alkotmánybíróság az indítvány alapján azt vizsgálta, hogy a sérelmezett Ör. jelölt rendelkezése az épületek legnagyobb építménymagasságát az L4 keretövezetben magasabb szintű jogszabályokkal ellentétesen állapította-e meg 8 méterben, megsértve ezzel az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet (továbbiakban: OTÉK) 13. §-át, 25. §-át és 111. §-át, a Fővárosi Szabályozási Kerettervvel, illetőleg a Budapesti Városrendezési és Építési Keretszabályzatról szóló 47/1998. (X. 15.) Főv. Kgy. rendelet (a továbbiakban: BVKSZ) 1. §-át és 31. §-át, valamint az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdését.
Az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt a 166/2008. (XII. 18.) AB határozatában elutasította. Megállapította, hogy az alkotmányjogi panasz alapjául szolgáló közigazgatási hatósági ügyben az Ör. 31. § (3) bekezdésének 4. sz. táblázatának az épületek legnagyobb építménymagasságára vonatkozó rendelkezését alkalmazó elsőfokú építési engedélyt az építési hatóság 2006. szeptember 5-én, 20853/10/2006. szám alatt adta ki. Az indítványozó által sérelmezett elsőfokú építési engedély kiadásakor az Ör. 31. § (3) bekezdése 4. sz. táblázatának – az Ör. módosításáról szóló 34/2002. (XI. 18.) sz. önkormányzati rendelete által módosított – 2002. november 18-tól hatályos rendelkezése szerint az épületek legnagyobb építménymagasságára vonatkozó mérték 7,5 m amely azonos az OTÉK 25. §-ában meghatározott legnagyobb épületmagasságra vonatkozó mértékkel. Így az indítványozó által állított ellentét az OTÉK és az Ör. sérelmezett rendelkezése között nem állapítható meg.
Az Alkotmánybíróság szerint tény, hogy az Ör. 31. § (3) bekezdése 4. sz. táblázatának 2002. november 18-a előtt hatályos rendelkezése szerint az épületek legnagyobb építménymagasságára vonatkozó mérték 8,0 m volt, azonban az indítványozó az Alkotmányban biztosított jogainak megsértése miatt alkotmányjogi panasszal az Abtv. 48. § (1) bekezdése foglalt alapján – egyik feltételként – akkor fordulhat, ha a jogsérelme az alkotmányellenes jogszabály alkalmazása folytán következett be. Az indítványozó által indított, s a Fővárosi Bíróság által 10.K.30.836/2007/41. számú ítélettel jogerősen lezárt perben az Ör. 31. § (3) bekezdése 4. sz. táblázatának 2002. november 18-tól hatályos, az OTÉK előírásaival megegyező rendelkezése volt alkalmazható, mivel a per tárgyát képező közigazgatási hatósági ügy 2002. november 18-a után indult.
Ezért az Alkotmánybíróság az Ör. 31. § (3) bekezdése 4. sz. táblázatának az épületek legnagyobb építménymagasságára vonatkozó rendelkezése alkotmányellenességének, továbbá e rendelkezés a Fővárosi Bíróság által 10.K.30.836/2007/41. számú ítélettel jogerősen lezárt perben való alkalmazhatósága tilalmának megállapítására irányuló alkotmányjogi panaszt elutasította. Ugyanezen határozat az Ör. 2002. november 18-ig hatályos 31. § (3) bekezdés 4. táblázatának szövegéből az ott vizsgált beépítési mértéket alkotmányellenesnek minősítette. Az Alkotmánybíróság határozata 2008. december 18-án került a Magyar Közlönyben közzétételre.
4. A Legfelsőbb Bíróság az ügyben 2009. október 7-én hozta meg Kfv.II.37.553/2008/8. számú végzését, amelyben a Fővárosi Bíróság 10.K.30.836/2007/41. számú ítéletét hatályon kívül helyezte és az elsőfokú bíróságot új eljárásra és új határozat hozatalára utasította. A Legfelsőbb Bíróság döntését az eljárási szabályok megsértésére alapozta, a megismételt eljárásban előírta, hogy az elsőfokú bíróság köteles a bizonyítási eljárást az Alkotmánybíróság megkeresésével folytatni és az Abtv. 38.§ (1) bekezdése szerint az alkotmányellenesség utólagos vizsgálata iránti eljárásban kérni kell annak kimondását, hogy „a 31/2000. (VII.01.) Önk.rend. 31.§ (2) bekezdéséhez tartozó 4. számú táblázat beavatkozói ingatlanra vonatkozó - a 34/2002. (XI.18.) Önk. rend. 1.§ (1) bekezdése szerinti területi hatály miatt a 2002. november 18-ai módosítással nem érintett – előírásai közül az építési telek legnagyobb beépítési mértékére és az épületek legnagyobb magasságára vonatkozó előírásai – alkotmányellenesek, ezért az elsőfokú bíróság előtt ismét folyamatban levő perben nem alkalmazhatók.”
5. Ezt követően a Fővárosi Bíróság a 14.K.34.523/2009. számon járt el, és a 2010. április 14.-én megtartott tárgyaláson jegyzőkönyvbe foglalt végzésben az eljárást felfüggesztette, s az Alkotmánybírósághoz fordult az Ör. vizsgálatát kérve a Legfelsőbb Bíróság új eljárásra utasításáról szóló végzésében foglaltakkal megegyezően. Az Alkotmánybíróság felhívására a Fővárosi Törvényszék bírája kiegészítette indítványát.
6. Az Alaptörvény, valamint a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló 2011. évi CLXI. törvény (a továbbiakban: Bszi.) IV. fejezete, továbbá az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény 37. § (1) bekezdése értelmében 2012. január 1-étől az önkormányzati rendeletek törvényességi vizsgálata a Kúria hatáskörébe tartozik, ezért az Alkotmánybíróság a III/11/2012. számú végzésében a bírói kezdeményezést visszautasította, s az indítványt áttette a Kúriához. A bíró a Bszi. 48. § (3) bekezdése alapján az előtte folyamatban lévő ügyben való alkalmazhatóság eldöntése érdekében indítványozási joggal rendelkezik a Kúria normakontroll eljárásában, ezért a Kúria Önkormányzati tanácsa a Bszi. 52. §-a alapján felhívta Budapest Főváros XV. kerület Rákospalota, Pestújhely, Újpalota önkormányzatát állásfoglalás beszerzése céljából. Az önkormányzat állásfoglalásában ismertette az Ör. meghozatalakori és módosított szövegét, valamint az Ör.-ben vizsgálni kért rendelkezések meghozatalának okát.
1. A Kúria az eljárás során észlelte, hogy az Alkotmánybíróság határozata az Ör. 31. § (3) bekezdéséhez tartozó 4. sz. táblázatról szól, míg a bírói kezdeményezés az Ör. 31.§ (2) bekezdéséhez tartozó 4. számú táblázatról. Az ügy irataiból megállapítható, hogy elírás történt, a két rendelkezés azonos, a becsatolt önkormányzati rendelet(ek) alapján az Ör. 31. § (2) bekezdéshez tartozó 4. számú táblázatról van szó. Az Ör. 31. § (2) bekezdése a módosításoktól függetlenül végig a következő szöveggel volt hatályban: „Az építési telkek beépítésnek határértékeit e rendelet 4. számú táblázata tartalmazza.” Az Alkotmánybíróság is e szöveghez tartozó táblázat alapján hozta meg határozatát.
2. A Kúria megállapította továbbá, hogy az Ör.-t módosításaival együtt 2008. május 15-ével hatályon kívül helyezte Budapest Főváros XV. kerület Rákospalota, Pestújhely, Újpalota Önkormányzat Képviselő-testületének Rákospalota, Pestújhely, Újpalota Városrendezési és Építési Szabályzatáról szóló 11/2008. (V.15.) Ök. rendeletének 57. § (2) bekezdése. A Bszi. 51. § (1) bekezdés d) pontja alapján hatályon kívül helyezett önkormányzati rendelet vizsgálatára is lehetőség van bírói kezdeményezés alapján. A Kúria ezért érdemi eljárást folytatott le. A Kúria Önkormányzat Tanácsának gyakorlata szerint az önkormányzati rendeletek törvényességi vizsgálata során az önkormányzati rendeletet mindig a hatályos törvényekhez és a hatályos más jogszabályokhoz kell mérni. Ez alól a Köf.5.083/2012/4. határozatában azt a kivételt tette, hogy a már nem hatályos önkormányzati rendelet vizsgálatára irányuló bírói kezdeményezés esetén az önkormányzati rendelet egykori megalkotásakor fennálló idősíkot veszi figyelembe a magasabb jogi szabályozás viszonyítási alapjaként.
3. Az indítványozó bíró az Alkotmánybírósághoz benyújtott (és a Kúriához áttett) eredeti indítványában azért kezdeményezte az eljárást, mert annak kimondását kérte, hogy: az Ör. 31.§ (2) bekezdéséhez tartozó 4. számú táblázat 34/2002. (XI.18.) Önkormányzati rendelet 1.§ (1) bekezdése szerinti területi hatály miatt a 2002. november 18-ai módosítással nem érintett előírásai közül az építési telek legnagyobb beépítési mértékére és az épületek legnagyobb magasságára vonatkozó előírások alkotmány-és törvényellenesek. A hiánypótlást követően az indítványozó bíró előadta, hogy az Ör. 31. § (2) bekezdéséhez tartozó 4. számú táblázata 2002. november 18-ig hatályos „az építési telek legnagyobb beépítési mértékére vonatkozó 35 % rendelkezése a 34/2002. (XI 18.) Önkormányzati rendelet 1. § (1) bekezdése szerinti területi hatály miatt alkotmányellenes volt, ellentétben állt a BVKSZ 31. § (14) bekezdés 5. számú táblázatában meghatározott 25 %-os beépítési mértéket megállapító rendelkezéssel.”
4. A Kúria Önkormányzati Tanácsa az eljárása során a következőket állapította meg:
Az OTÉK – az Ör. hatálybalépésekor hatályos – 13. § (1) bekezdése és 25. §-a a beépítésre szánt területek építési használatának megengedett felső határértékeit tartalmazta amelyhez kapcsolódó táblázat szerint kertvárosias lakóterületen a megengedett legnagyobb építménymagasság 7,5 méter. A BVKSZ 31. § (14) bekezdése kimondta, hogy a keretövezet területén az építési övezeteket az 5. számú táblázat keretszabályozási határértékeinek figyelembevételével kell meghatározni. Az 5. számú táblázat szerint a KVSZ-ben az építési övezet képzésénél az építési telekre meghatározható beépítés mértékére vonatkozó általános határérték 25 %.
Az Ör. eredeti szövege (2000. július 1-től) – az L4/XV intenzív kertvárosias lakóövezetre irányadó 31. § (2) bekezdéséhez tartozó 4. sz. táblázat – szerint az építési telek legnagyobb beépítési mértéke 35 %, az épületek legnagyobb építmény magassága 8,0 m. Az Ör.-t módosította a 8/2002. (II.4.) Ök. rendelet amely az általános határérték változatlanul hagyása mellett alapintézményi határértéket hozott létre. Ezt követően az Ör.-t módosította a 34/2002. (XI. 18.) Ök. rendelet. E módosítás nyomán az építési telek legnagyobb beépítési mértéke 25 %-ra, az épületek legnagyobb építmény magassága 7,5 méterre változott, azonban a 34/2002. (XI. 18.) Ök. rendelet területi hatálya nem az egész kerületre terjedt ki, az 1. § (1) bekezdése szerint „jelen rendelet (a továbbiakban: Rendelet) területi hatálya a Bp. XV. kerület Szilas patak – Régifóti út – belterületi határ (98087 hrsz.) - Felsőkert utca (98108/1) – M3 autópálya (981095/1) által határolt terület (továbbiakban: Palota Újfalú területe) a szabályozási tervlapon jelölt részére terjed ki.” (Az alapügyben szereplő Budapest XV. kerület Pörge u. e területen kívül esik). A 34/2002. (XI. 18.) Ök. rendelet hatálybalépésével tehát egy olyan helyzet állt elő, hogy a kerületnek a Palota Újfalú területét érintően a magasabb jogszabályoknak megfelelő, míg az ezen kívül eső területen a magasabb jogszabályokkal nem szinkron beépítési mérték és építmény magasság volt irányadó. Ez a jogszabály-szerkesztési technika a jog megismerhetősége előreláthatósága és kiszámíthatósága szempontjából aggályossá vált, ugyanis a Budapest Főváros XV. kerület Rákospalota-Pestúlyhely-Újpalota Önkormányzat képviselő-testületének Városrendezési és Építési Szabályzatáról szóló – egységes szerkezetbe foglalt – Ör. 31. § (2) bekezdéséhez tartozó táblázat szerint a beépítési mérték 25%, és az épület legnagyobb építménymagassága 7,5 méter külön területi hatály meghatározása nélkül, azaz úgy tűnt, hogy ezek a mértékek immár az egész kerületre irányadóak. Megállapítható továbbá, hogy ez alapján az Alkotmánybíróság a 166/2008. (XII. 18.) AB határozatában a 34/2002. (XI. 18.) Ök. rendelettel megállapított beépítési mértékre és és épületmagasságra úgy tekintett, hogy azok az egész kerületre érvényesek, ezért mondta ki a határozat, hogy 2002. november 18-tól a törvényes helyzet helyreállt, így a 2006-ban indult közigazgatási hatósági ügyben e szabályokat alkalmazni kell a Fővárosi Bíróság előtt lévő 10.K.30.836/2007/41. számú ügyben is.
5. A fentieket figyelembe véve a Kúria jelen ügyben megállapította, hogy az Ör.-t módosító 34/2002. (XI. 18.) Ök. rendelet területi hatályát megállapító 1. § (1) bekezdése azáltal sértette az OTÉK 13. § (1) bekezdését és 25. §-át valamint a BVKSZ 31. § (14) bekezdését, hogy területi hatályát Palota Újfalú területére korlátozta, hatályban tartva ezzel az ezen kívül eső területeken a jelölt jogszabályokkal ellentétes beépítési mértéket és építménymagasságot. A Kúria – figyelembe véve a bírói kezdeményezés alapjául szolgáló ügyet is – az indítvány alapján azt állapította meg, hogy az Ör.-t módosító 34/2002. (XI. 18.) Ök. rendelet 1. § (1) bekezdése törvénysértő volt. Mivel az Ör. már nincs hatályban, ezért a törvénysértés megállapítása mellett – a Bszi. 56. § (5) bekezdése alapján – a Kúria Önkormányzati Tanácsa akként rendelkezett, hogy e rendelkezés a Fővárosi Bíróság előtt folyamatban lévő 14.K.34523/2009/5. számú ügyben nem alkalmazható, így az Ör. 31. § (2) bekezdéséhez tartozó 4. számú táblázatában 2002. november 18-at követően a 34/2002. (XI. 18.) Ök. rendelettel megállapított, az építési telek legnagyobb beépítési mértékére és az épületek legnagyobb magasságára vonatkozó előírásai a kerület egészében alkalmazandóak.
6. A Kúria Önkormányzati Tanácsa a Bszi. 55. § (2) bekezdése szerint elrendelte határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét, illetve elrendelte, hogy a határozat közzétételére – a Magyar Közlönyben való közzétételt követő nyolc napon belül – az önkormányzati rendelet kihirdetésével azonos módon kerüljön sor.

matches: Kúria Kúria Bíróság Kúria Bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Bíróság Kúria Kúria Kúria Bíróság Kúria


text:
Új Munka Törvénykönyve új tervezet a háromoldalú tárgyalások tükrében. A Munkástanácsok Országos Szövetségének álláspontja - PDF
Download "Új Munka Törvénykönyve új tervezet a háromoldalú tárgyalások tükrében. A Munkástanácsok Országos Szövetségének álláspontja"
1 Új Munka Törvénykönyve új tervezet a háromoldalú tárgyalások tükrében. A Munkástanácsok Országos Szövetségének álláspontja A) AZ EGYÉNI MUNKAVISZONYT ÉRINT SZABÁLYOK Általános észrevétel A tervezet új változata anélkül készült el, hogy sor került volna a munkavállalók valamennyi észrevételének megbeszélésére. A tervezet csak azokon a pontokon tartalmaz néhány változást az els változathoz képest, amelyeket a Kormány javasolt. A tervezetbe került néhány új rész is, amely az eredeti változatban nem szerepelt: távmunka, munkaer -kölcsönzés, kiküldött munkavállalók jogai, iskolaszövetkezet, köztulajdonban álló munkáltatóval fennálló munkaviszony. Ez utóbbi új intézmény tovább gyengíti a munkavállalók jogait ezekben az intézményekben a többi munkavállalóhoz képest is. Tartalmazza a tervezet a bedolgozói jogviszonyt, az egyszer sített foglalkoztatásra és az alkalmi munkára vonatkozó új szabályokat is. Az új tervezetben a legnagyobb változás a munkaügyi tanácsadókra vonatkozó B) variáció terjedelmes és alapos kidolgozása, erre a részre összpontosult a legnagyobb figyelem, amely szinte árulkodik arról, hogy a tervezet szövegez i számára mi a legfontosabb mozzanat a bevezetend új rendszerben. A szabályozásnak ez a része nem illeszkedik szervesen a törvénybe, ezért, ha az egyáltalán fennmarad, külön jogszabályban kellene rendezni. A munkaügyi tanácsadókra vonatkozó rendelkezés az állami bevételeket is jelent sen csökkentheti, hiszen a jogsért munkáltatóval szemben ha a jogsértést a munkaügyi tanácsadó téves tanácsa alapján követi el nem szabható ki pénzbírság a munkaügyi ellen rzés keretében. Ez a lehet ség nyilvánvalóan azzal fog járni a gyakorlatban, hogy az a munkáltató, aki megengedheti magának, tehát els sorban a nagy cégek, köztük kiemelten a multinacionális cégek, rendszeresen alkalmazni fognak munkaügyi tanácsadót az esetleges bírságok elkerülésére, amelyek összege lényegesen nagyobb lehet, mint a tanácsadó munkadíja. Ez a megoldás ezért diszkriminatív is, mivel a kisebb munkáltatók nem biztos, hogy igénybe tudják venni a munkaügyi tanácsadók rendszeres segítségét, s ezáltal k ezen az elkerül úton nem mentesülhetnek az esetleges magas bírságoktól. A szabályozás tehát egyértelm en a nagy cégeket, s a multinacionális vállalkozások érdekeit védi, szemben az új szabályozás koncepciójával, amely az új Munka Törvénykönyve megalkotásának egyik dönt szükségességét éppen abban látta, hogy a nagy vállalatok helyett (amelyek szabályozására a hatályos Mt. épül) a többségben lév kis-és középvállalkozásokat kell védeni. Nem világos, hogy az ügyvédként tevékenyked tanácsadók esetében az ügyvédi biztosítás vajon milyen mértékben tud helytállni az ügyvéd esetlegesen téves tanácsai miatt elmaradt pénzbírságokért, s az emiatt károsodott munkavállalók káraiért. Továbbra sem világos a törvénynek a Polgári Törvénykönyvhöz, illetve annak egyes rendelkezéseihez való viszonya. Van ugyanakkor két általános eligazító rendelkezés a
2 munkaszerz désnek, és a kollektív szerz désnek a jogszabálytól való eltérési lehet ségér l. A tervezet ugyan sz k körben visszaállítja a felmondási tilalom intézményét, de a tilalomra okot adó id lejárta után a munkáltató azonnal felmondhat, s a felmondási id a felmondást követ napon el is kezd dhet (várandósok, szülési szabadságok és gyes-en, gyed-en lév k esetén. Nem állította vissza a tervezet a védett korúk védelmét sem, mivel a velük szemben alkalmazható felmondási okokat olyan szélesen határozta meg, hogy azok lényegében egyáltalán nem nyújtanak védelmet a számukra ( ). Fenntartja a tervezet a munkaviszonyban töltött id mértékéhez igazodó végkielégítést is a védett korúak esetében. Az anyák, családok és a védett korúak védelme tehát nem szinte szándéka a tervezet készít inek. Javítás helyett tovább rontja a tervezet a munkavállalók védelmét a munkáltató jogellenes munkaviszony megszüntet intézkedése esetén (18 haviról 12 havi maximált összeg kártérítésre csökkenti a kompenzáció mértékét). Javult a munkavállalók szempontjából: a törvény hatályának meghatározása, a próbaid három hónapjának visszaállítása, a magánélet sérthetetlenségének kimondása. Nem változott alapvet en az új szabályozásnak az a tendenciája, amely a munkavállalók jogainak és védelmi szintjének csökkentésére kívánja alapozni a vállalkozások versenyképességének növelését. A javulások is csak azt jelentik, hogy részben vagy egészében visszaállt a jelenlegi szabályozás. A munkavállalók tehát az új szabályozással semmit sem nyernek, legfeljebb részben megmaradnak az eddigi már most sem túl magas szint jogaik. Nem teljesült az az ígéret sem, hogy az új szabályozás nem ronthatja le az európai irányelvek átvételéhez köt már meglév védelmi szintet (pl. továbbra sincs tájékoztatáshoz és konzultációhoz való joga a szakszervezeteknek, ahogyan az a hatályos törvényben szabályozva van). A tervezet az új törvény hatályba lépésére vonatkozó rendelkezéseket nem tartalmazza, azt külön törvényre bízza. Enélkül sok átmeneti kérdés nem világos. Pl. a m szakpótlék átalakítása miatti esetleges jövedelemcsökkenés kompenzálásának alakulása. Sérelmes, hogy sem a szociális partnerek, sem az állampolgárok észrevételei, javaslatai nem kerültek nyilvánosságra az illetékes minisztérium honlapján, s az is, hogy a tervezet újabb változatának véleményezésér és megbeszélésére sincs elegend id. Javaslatunk: a változások, különösen az új intézmények bevétele olyan horderej, hogy azok új tárgyalásokat igényelnek, Ugyancsak szükséges a háromoldalú egyeztetések folytatása a szociális partnerek által felvetett további számos módosítási javaslatról, amelyre a tervezet új változatában nincs semmilyen utalás. A tervezet készít i szerint is legalább a felvetett javaslatok harmada megalapozott volt, ezzel szemben a változtatások mérete és jelent sége nem éri el ezt a szintet. Ennek magyarázata is elkerülhetetlen.
3 I. Általános rendelkezések Javult: a törvény hatálya és kimondja a tervezet, hogy a munkavállaló magánélete nem ellen rizhet. B vült az egyenl bánásmód követelményér l szóló rendelkezés is. Nem változott: 1. Továbbra is tartalmazza a tv. a munkavállaló munkaidején kívüli magatartására vonatkozóan a munkáltatót sért magatartás tilalmát és véleménynyilvánítási szabadsága korlátozásának általános lehet ségét. (8. (2)-(3) bekezdés). 2. A munkavállaló személyes adatainak átadását küls adatfeldolgozó számára nem korlátozza a tervezet a háromoldalú egyeztetésen megbeszéltek szerint (pl. a multinacionális cégek központosított adminisztrációjára). 3. Nem korlátozza, nem szabályozza a tervezet a munkáltató által ellen rzési célból használható technikai eszközöket, illetve ezek alkalmazási szabályait. Javaslatunk: az állampolgári jogok országgy lési biztosa véleményezze ezeket a rendelkezéseket az Alaptörvény alapján. 4. Nem kerültek pontosításra az elektronikus kézbesítés szabályai sem. II. A munkaviszony alanyai és a munkaviszony létesítése és megszüntetése 5. A munkáltató személyében bekövetkez változásnál továbbra sem szerepel a tájékoztatásra jogosult munkavállalói képvisel k között a szakszervezet. Nem szabályozza a tervezet a munkavállalók konzultációs jogát sem ebben a körben, s t a munkavállalók képvisel inek tájékoztatását is csak a jogutódlás utáni id ben teszi kötelez vé. (38. ) Ezek a szabályok így továbbra sincsenek összhangban az európai joggal. 6. Romlottak a munkaszerz dést l eltér foglalkoztatás (más munkakörben, más munkahelyen, más munkáltatónál) feltételei. Az új tervezet az id korláton túl és a kisgyermekes szül k védelmén túl már semmilyen védelmi szabályt nem tartalmaz. A munkáltatók tehát teljesen egyoldalúan dönthetnek a munkavállalók rugalmas foglalkoztatásáról. 7. A hátrányos jogkövetkezmények alkalmazhatóságánál az új tervezet a munkáltató helyett kollektív szerz dés hiányában a munkaszerz désnek engedi meg ilyen munkáltatói büntet hatalom érvényesítését, s egy havi alapbérben korlátozza a vagyoni kihatású büntetések mértékét. Ez a megoldás sem fogadható azonban el, mivel a munkavállaló a munkaszerz dés megkötésekor nincs abban a helyzetben, hogy egy ilyen munkáltatói javaslatot elutasítson. 8. A tervezet ugyan visszahozza a munkáltató felmondás indokolási kötelezettségének szabályozásánál a felmondási ok valóságos és okszer voltának kötelezettségét, de ezt a munkaviszony megszüntetési eseteinek felsorolása után mondja ki, amely felsorolásban szerepel a közös megegyezéses megszüntetés is, Ebb l a szerkezeti megoldásból olyan következtetés is levonható, hogy a jöv ben a közös megegyezéses megszüntetést is indokolnia kellene e feleknek. Ha a jogalkotónak nem ez a szándéka, akkor az indokolási kötelezettségre vonatkozó új szabályozást a felmondáshoz és az azonnali hatályú felmondáshoz kell áthelyeznie, mert így a gyakorlatban indokolatlan értelmezési problémák merülhetnek fel. Javult a felmondási tilalomra vonatkozó rendelkezés a várandósok, a szülési szabadságon és a gyermek gondozása céljából fizetés nélküli szabadságon lév anyák számára (ezen id alatt felmondási tilalom van). Ennek lejárta után azonban már az
4 els naptól elküldhet ek. A keres képtelenek szintén elküldhet ek minden védelem nélkül a betegség idejét követ akár els napon is. A védett korban lev munkavállalók látszólag kapnak csak nagyobb védelmet, de a velük szemben alkalmazható felmondási okok olyan széleskör ek (a munkavállaló alkalmatlansága, a munkáltató m ködésével összefügg ok, csoportos létszámleépítés), amelyek lényegében semmilyen valós védelmet nem jelentenek. A munkáltató m ködésével összefügg okra ugyan csak akkor hivatkozhat a munkáltató, ha a munkavállaló szokásos munkavégzési helyén (tehát még csak nem is a munkáltató egészénél) nincs a munkavállaló végzettségének, gyakorlatának megfelel betöltetlen munkakör. Arra azonban semmilyen garancia nincs, hogy a munkavállaló hogyan szerezhet tudomást ezekr l a munkakörökr l. Ugyanezt a nem túl er s védelmet terjeszti ki a tervezet az anyákra gyermekük három éves koráig. Továbbra is fennmarad az a lehet ség, hogy a munkavállalóval olyan megállapodást írasson alá a munkáltató, amely kizárja a munkavállalói felmondást a foglalkoztatás els évében. 9. Csoportos létszámcsökkentés esetén sem vonja be a tervezet a szakszervezeteket a tájékoztatásba és konzultációba. Nem határozza meg a tervezet továbbra sem a tárgyalások során kötend megállapodás jogi természetét. 10. A tervezet rontja a munkavállalók helyzetét a munkáltató jogellenes munkaviszony megszüntetése esetén 18 haviról 12 havi maximált kártérítési összegre. III. Szabadság, munka-és pihen id és azok nyilvántartása 11. Javult a rendes szabadság kiadása. 12. Nem állította vissza a szülési szabadság kiadásának jelenlegi szabályait. Trükközik a jogalkotó: nem egyenesen fogalmaz. Az új szabály szerint: a szülés el tt kell kiadni négy hetet ellenkez megállapodás hiányában. Tehát a szülési szabadságnak a szülést követ en történ teljes kiadásában kifejezetten meg kell állapodni, ennek hiányában elvész a négy hét. Jelenleg négy hétnek a szülés el tti kiadásában kell megállapodni. Tehát a jogalkotói védelmi szándék itt sem szinte. (127. (3) bekezdés). Javasolt szöveg: A szülési szabadságból négy hetet a várandós munkavállaló kérésére a szülés várható id pontját megel en kell kiadni. 13. Továbbra sem szerepel a tervezetben a szoptatási munkaid -kedvezmény (vagy jól el van dugva). 14. Nem változtak a munka-és pihen id kedvez tlen nyilvántartási szabályai és a munkaid -beosztás szabályai sem. Ez a szabályozás a nagy vállalatok, beleértve a multinacionális cégeket is, számára teljesen indokolatlan adminisztratív könnyítés a munkavállalók kárára, miközben ezeknél a nagyvállalatoknál is az adminisztratív dolgozók létszámának csökkentéséhez vezethet, tehát a munkahelyteremtés céljával éppen ellentétes hatást válthat ki. Javaslatunk: Ha ez a kedvezmény fennmarad, az csak a mikro-és kisvállalkozásokat illesse meg. III. Munkabér 15. Egységes 30 %-os szakpótlékot ír el a tervezet a 18 és reggel hat óra közötti munkavégzésre. Nem állítja vissza viszont az új tervezet sem a megszakítás
5 nélküli munkarendben történ foglalkoztatásra járó további pótlékokat. Arra nincs szabály, hogy ha valaki ezzel az új rendelkezéssel rosszabbul jár, hogyan alakul a kompenzáció. A tervezet a hatályba léptet rendelkezéseket külön törvényre bízza. 16. Nem javult a túlmunka díjazása, a pótlék helyett továbbra is adhat szabadid t egyoldalúan a munkáltató. Változott azonban a munkáltató által egyoldalúan elrendelhet éves túlmunka mértéke 300 óráról 250 órára azzal, hogy kollektív szerz dés ezt legfeljebb 300 órára emelheti fel. 17. Nem javult a munkabérekr l adandó elszámolási kötelezettségre vonatkozó szabály sem (továbbra sem kötelez a bérfizetéskor adandó elszámolás). Ez a szabály is indokolatlanul kedvez a nagyvállalatok és multinacionális cégek számára. Javaslatunk: ha ez a szabályozás fennmarad, akkor ez a kedvezmény csak a mikro-és kisvállalkozások illesse meg. IV. Kártérítés (részletesen lásd lent) 18. Nem változott, tehát nem javult a munkáltatói kártérítési felel sség szabályozása. 19. Nem a háromoldalú egyeztetésnek megfelel en változott a munkavállaló kártérítési felel sségének szabályozása, mivel a tervezet új változata szerint enyhe gondatlanság esetén 8 havi távolléti díj mértékéig kötelezhet kártérítésre a munkavállaló, súlyos gondatlanság esetén azonban már a teljes kárért felel. Ez elfogadhatatlan, de semmilyen létez jogelvvel vagy európai gyakorlattal sem támasztható alá. V. Munkaügyi kapcsolatok (részletesen lásd lent) 20. A szakszervezetek helyzetére és jogaira vonatkozó alapkoncepció nem változott, némi javulás a tisztségvisel k védelmében van, ennek szintje azonban még mindig nem éri el az ILO 135. sz.egyezményében igényelt védelmi szintet. Hasonlóan nem felel meg továbbra sem a nemzetközi egyezményeknek a tisztségvisel k munkaid -kedvezményére vonatkozó szabályozás sem. B) MUNKAÜGYI KAPCSOLATOK. MUNKAÜGYI VITÁK. ATIPIKUS MUNKAVISZONYOK I. INFORMÁCIÓS ÉS KONZULTÁCIÓHOZ VALÓ JOG A tervezetben foglalt szabályozás nem felel meg a munkavállalók képvisel inek tájékoztatásához és a velük való konzultációról szóló 2002/15. sz. EU irányelvben foglaltaknak, ezért azt módosítani kell. A tervezet nem tartalmazza az irányelv egyik lényeges célkit zését, a konzultáció megfelel idejére történ utalást. A tervezetben szerepl hét napos minimum, ami után a munkáltató egyoldalúan automatikusan lezárhatja a tárgyalást, ráadásul trükkösen a hét nap kezdési id pontját sem a konzultáció megkezdését l, hanem annak kezdeményezését l kell számítani, a gyakorlatban tovább rontja a magyar munkavállalók helyzetét a jelenlegihez képest is. A tervezet nem a magyar vállalkozásokat és munkavállalókat, hanem a külföldi multinacionális cégek érdekeit védi, mivel az indokolatlanul és az EU-joggal sem komform szabályával lényeges versenyhátrányba hozza a
6 multi cégek magyar vállalatait és az ott dolgozó magyar munkavállalókat a multinacionális cég csoportos létszámleépítési és átszervezési döntéseinek végrehajtásánál, hiszen a tervezet szerinti szabályozás alapján a multinacionális cég központi vezetése számára a magyar cég bezárása, átszervezése, vagy munkavállalóinak elküldése lesz a legkedvez bb lehet ség, összevetve ezt még a munkaviszony megszüntetésének a tervezetben szabályozott, az EU-ban kivételesen könny, gyors és olcsó lehet ségével is. A tervezet nem juttatja kifejezésre azt, az új Mt. Koncepciójában szerepl célt sem, amely a kis-és középvállalkozások számára ha az indokolt és jogszer kedvez bb, eltér szabályozást kíván biztosítani, hanem egyértelm en a nagy multinacionális cégek érdekeit tartja szem el tt. Javaslatunk ezért: 1. ) A 233. (2) a) pontot ki kell egészíteni: a felek megfelel, a konzultáció tárgyához szükséges szint képviselete 2.) A 233. (2) bekezdést új d) ponttal kell kiegészíteni: és a konzultáció tárgyának megtárgyalásához szükséges id az érintett személyek számához és a tervezett intézkedéssel kapcsolatos változás jellegéhez, méretéhez, s az érintettekre való következményeihez igazodóan. (3) A konzultáció tartama alatt, de a tervezett intézkedéssel érintett személyek számától függ en, a konzultáció megkezdésének id pontjától számított, a felek megállapodásától függ en, minimum 21 nap és hat hónap, kis-és középvállalkozások esetén hét nap és 21 nap között nem lehet végrehajtani. A felek ett l eltér minimális id tartamban is megállapodhatnak. A törvénynek az értelmez rendelkezések között meg kell határoznia az Mt. Alkalmazása szempontjából kis-és középvállalkozásnak min sül cégek fogalmát is a foglalkoztatottak száma szerint. A munkavállalók képvisel i számára nyújtott tájékoztatás köre A tervezet a lényegesen lesz kíti, lényegében teljességgel ellehetetleníti a munkavállalók képvisel inek információs jogát a hatályos szabályozáshoz és a vonatkozó EU irányelvhez képest is. A tervezet szövege lényegében a munkáltató egyoldalú döntését l teszi függ vé, hogy milyen tényekr l, adatokról, stb. ad tájékoztatást, vagy tagadja meg azokat, pusztán arra kell hivatkoznia, hogy az a nyilvánosságra kerüléssel járhat. Ez a megfogalmazás szinte minden esetben bírósági perre kényszeríti a munkavállalók képvisel it, ha vitatják azt, hogy a megtagadott adat nyilvánosságra kerülhet. Arra sincs jogszabályi el írás, hogy a munkáltató, vagy a bíróság milyen tények, körülmények alapján tudja eldönteni, hogy az adott adat, stb. nyilvánosságra kerülhetne-e vagy sem. Az sem világos, hogy egyáltalán hogyan kerülhet nyilvánosságra egy ilyen tény, adat, stb., s hogy mit kell nyilvánosságra kerülésnek tekinteni. Egy ilyen szabályozás ezért lényegében elzárja a munkavállalók képvisel it a tájékoztatáshoz való EU-irányelvben is meghatározott joguktól, ezért az ellentétes az EU- joggal. További probléma a tervezettel, hogy az EU irányelv átvételekor a magyar jog nem tartalmazott semmilyen tilalmat a tények, adatok, stb. átadására, csak az átadott adatokkal, stb. kapcsolatos titoktartási kötelezettségre. A tervezet tehát azzal is sérti az irányelvet, hogy annak általános tilalmával szemben lerontja a munkavállalóknak ezt a jogát az irányelv
7 átvételekor meglév szinthez képest. Egy ilyen lerontásnak semmi oka sincs, s önmagában a jogszabály egyéb célú módosítása arra nem szolgálhat indokul. Emellett pedig a háromoldalú egyeztetések során is megállapodás született arról, hogy a tárca nem kívánja az EU irányelvek alapján jelenleg fennálló munkavállalói védelmi szintet lerontani. Javaslatunk: A tervezetb l el kell hagyni a 234. (1) bekezdést (a többi bekezdésének számozása ennek alapján természetesen megváltozik.) Csoportos létszámcsökkentés és munkáltatói jogutódlás Az új tervezetben nem változott a munkavállalói képvisel k meghatározása e két intézkedéssel kapcsolatos munkavállalói jogok gyakorlásában. Továbbra is fenntartjuk az eredeti észrevételeinkben írottakat, hogy a szakszervezet az EU irányelvek alapján sem hagyható ki a tájékoztatásra és konzultációra jogosult képvisel k közül. Az EU-irányelvvel nem egyezik továbbra sem a megfelel id pont szabályozása, valamint a konzultáció elhagyása a csoportos létszámcsökkentésnél. Ezek a kérdések még mindig változtatásra várnak. II. ÜZEMI TANÁCS Javaslatunk: A) variáció: ne legyen üzemi tanács B) Ha lesz üzemi tanács, legyenek er sebbek a jogai azzal, hogy az üzemi tanács megalakításában és m ködésében a szakszervezet, illetve a szakszervezet által jelölt és megválasztott személyek jelent s szerepet játszanak. Ha a jogalkotó valóban er síteni kívánja az üzemi tanácsokat, akkor azt a szabályozásnak is ki kell fejeznie. Ezért javasoljuk: 1. Már 5 f munkavállaló esetén kelljen üzemi megbízottat választani, 15 f felett pedig üzemi tanácsot, amelynek létszáma a munkavállalók számától függ en növekszik 2000 f ig 13 f re, azon felül pedig minden további 1000 munkavállaló után egy f vel. 2. Az üzemi tanácsi tagságra jelölt munkavállalókat is ugyanaz a védelem kell, hogy megillesse, mint a munkavállalók más képvisel it. 3. Növelni kell az együttdöntési jogok körét (minta lehet a német üzemi tanácsi törvény). 4. A tervezet nem biztosít konzultációs jogot az üzemi tanácsnak a véleményezési joga gyakorlásához, ahogyan a jelenlegi törvény ezt megteszi. A tervezet szerinti megoldás ellentétes a vonatkozó EU irányelvvel is. 5. Az üzemi tanácsi választás szabályozása elnagyolt. A választási bizottságból kihagyja a tervezet a szakszervezet képvisel it, s nem tartalmaz semmilyen szabályt arra sem, hogy a munkavállalók hogyan válasszák ki a választási bizottság tagjait. Ilyen szabályok nélkül, a szakszervezet kihagyásával lényegében azt éri el a szabályozás, hogy egyáltalán nem lesznek üzemi tanácsok, mert a munkavállalók nem tudják hogyan kezdjék el annak megalakítását, s hogy mihez van joguk. Igy a munkáltatók könnyen le tudják beszélni ket az ilyen terveikr l. A tervezet tehát nemcsak a szakszervezeteket lehetetleníti el a munkahelyeken, hanem az üzemi tanácsokat is,
8 vagyis a munkavállalók minden együttes védelmi lehet ségét. 6. Az üzemi megállapodás ne szabályozhasson olyan kérdéseket, amelyek a kollektív szerz dés tárgyai lehetnek, nem elég csak a bérek kivétele ebb l a körb l. Ha a jogalkotó nem fogadja el ezt az álláspontot, akkor is szükséges, hogy az üzemi megállapodásban a munkavállalók hátrányára ne lehessen eltérni a jogszabályi rendelkezésekt l, csak a munkavállalókra kedvez bb irányban. III. SZAKSZERVEZET A szakszervezeti jogok szabályozása a tervezetben alapvet en hiányos és nincs összhangban sem az ILO egyezményekkel, sem pedig a vonatkozó EU irányelvekkel. 1. Mely szakszervezeteket illetnek meg a szakszervezeti jogok A tervezet kizárólag az ún. képviselettel rendelkez szakszervezetek számára biztosít jogokat a munkahelyeken. Ez ellentétes az ILO 87. és 98. sz. egyezményével, valamint az ILO alapokmányával. Az ILO egyezmények csak kivételesen teszik lehet vé, hogy egyes szakszervezeti jogokat nem minden szakszervezet gyakorolhasson, hanem csak az ún. legreprezentatívabbak. Igy különösen a munkahelyen való szervez déshez, ködéshez, valamint a szakszervezeti tisztségvisel k védelméhez, munkaid kedvezményéhez való jog minden szakszervezetet megillet annak nagysága, vagy reprezentativitásának hiánya nélkül is. A tervezet ezeket az alapvet jogtól is megfosztja a képviselettel nem rendelkez szakszervezeteket, s azok képvisel it, tisztségvisel it, súlyosan megsértve ezzel a munkavállalók alapvet szervezkedési szabadságát. Javaslat: A 270. (1) bekezdését el kell hagyni. 2. Szakszervezeti jogok (Az új tervezetben egyedül a szakszervezet képviseleti joga rendez dik. A többi változtatás továbbra sem éri el a jelenleg hatályos törvényben, valamint az ILO egyezményekben és az EU irányelvekben meghatározott szakszervezeti jogok szintjét). A munkahelyen való m ködés alapvet feltétele, hogy a szakszervezet a munkáltató telephelyén tarthassa az iratait, a vezet i üléseket tarthassanak, s az alapvet tevékenységük adminisztrációs részét a munkahelyen végezhessék el. Ehhez nélkülözhetetlen a helyiséghasználat valamilyen módon és mértékben történ biztosítása. A törvénynek ezért rendelkeznie kell a helyiséghasználat jogáról. A szakszervezetek helyiséghasználatával járó költségek a munkáltatónak a munkaer alkalmazásával együttjáró általános költsége, amely a munkabéke fenntartását is szolgálja, ezért az gazdasági érték is a munkáltató számára. A tervezet nincs összhangban az EU tájékoztatási és konzultációs irányelvével, amikor nem szabályozza, hogy mely kérdésekben van joga a szakszervezetnek tájékoztatást kapni a munkáltatótól (amikor tehát a munkáltató köteles tájékoztatást nyújtani), továbbá konzultálni vele. A tervezet a tájékoztatást és a konzultációt csak úgy szabályozza, hogy a szakszervezet kezdeményezheti. Arra azonban semmilyen szabályozást nem tartalmaz a jelenlegi törvényt l eltér en hogy a munkáltató mennyi id n belül köteles ennek eleget tenni, s arra sem, hogy a kért konzultáció esetén erre kötelezettsége lenne a
9 munkáltatónak. Ezek hiányában gyakorlatilag semmit sem ér a szakszervezet tájékoztatási és konzultációs joga, hiszen konkrét szabályok hiányában az bíróság el tt sem érvényesíthet érdemben, mivel végrehajthatatlan. Ehhez kapcsolódóan a munkaügyi viták részben is kimaradt annak rendezése, hogy a bíróság egyáltalán milyen döntést hozhat (csak megállapítja a jogsértést, vagy érvénytelenítheti a munkáltatónak a szakszervezet/üzemi tanács tájékoztatási és konzultációs jogának megsértésével hozott döntését, illetve intézkedését). Ezek konkrét törvényi el írása nélkül tehát a gyakorlatban érvényesíthetetlenek ezek a jogok, hiszen a munkáltatóknak semmilyen konkrét kötelezettsége sincs. Indokolatlanul veszi ki a tervezet - bár az eredetihez képest szélesítette ezt a kört az új tervezet - a szakszervezetek képviseleti jogát, amikor a jelenleg hatályos szabályozás szerinti körb l elhagyja a munkavállalók élet-és munkakörülményeire utalást. A szakszervezeteknek éppen ezen a területen fejtik ki a tevékenységüket, hiszen alapvet feladatuk, küldetésük a munkavállalók élet-és munkakörülményeinek védelme. A szakszervezeti tisztségvisel k védelme és munkaid -kedvezménye Továbbra sincs összhangban a szakszervezeti tisztségvisel k védelmének szabályozása az ILO 87. és 135. sz. egyezményével. a) Nem egyértelm a szabályozásból, hogy kikre terjed ki a védelem, csak a képviselettel rendelkez szakszervezet tisztségvisel jére, vagy a kollektív szerz dés kötésére jogosult szakszervezet tisztségvisel jére. Ez utóbbiak esetében az sem egyértelm, hogy kollektív szerz dés kötésére egyáltalán jogosult-e a munkáltatónál képviselettel nem rendelkez szakszervezet vagy sem. További kérdés, hogy ha igen, ha nem, hogyan kell értelmezni ebb l a szempontból azt a szakszervezetet, amely a kollektív szerz dés megkötése után érte el azt a szintet, hogy kérheti annak módosítását. Ez utóbbi esetben ugyanis a tervezet szerint úgy t nik, de ez sem teljesen egyértelm -, csak részt vehet tanácskozási joggal a módosítás tárgyalásánál, de nem lehet tudni, hogy ez már szerz dés-kötési jogot is jelent-e. Ezek a bizonytalanságok a tisztségvisel i védelemre is kihatnak, s jogvitát provokálnak. Ez a jogi helyzet tehát elfogadhatatlan. A tisztségvisel i védelem az ILO egyezmények szerint egyébként is minden szakszervezeti tisztségvisel t megillet korlátozás nélkül. A tervezetnek ezért a védelmet minden szakszervezeti tisztségvisel részére, az általa képviselt szakszervezet minden jellemz jét l függetlenül, biztosítania kell. b) Nem lehet a szakszervezeti tisztségvisel k védelmét egyetlen tisztségvisel re korlátozni jogszabállyal, ez teljesen ellentétes a vonatkozó ILO egyezményekkel, mivel súlyosan sérti a szakszervezetek autonómiáját és a munkavállalók szervezkedési szabadságát. A tervezet ezzel a megoldással ezen a helyen is a nagyvállalkozások és a multinacionális cégek érdekeit védi, ahol a szervezet nagysága, esetleg bonyolult munkaszervezete és többm szakos munkarendje, valamint a munkavállalók, szakszervezeti tagok nagyobb száma önmagában is indokolttá teszi, hogy a szakszervezet szervezete, m ködése is igazodjon a munkáltatóéhoz, amely több tisztségvisel tevékenységét kívánja meg. Javaslatunk: az Mt. Nem korlátozhatja a védett tisztségvisel k számát, az esetleges szakszervezeti visszaélésekkel szemben pedig a szakszervezet
10 törvényes m ködésének ellen rzésére jogosult szervet (pl. ügyészség, bíróság) kell feljogosítani a rájuk jellemz eljárásban. c) A tervezet csak a munkáltatói felmondásra korlátozza szakszervezeti tisztségvisel k védelmét. Ez a megoldás szintén ellentétes az ILO 87. és 135. sz. egyezményeivel. A védelemnek más munkáltatói intézkedésekre is ki kell terjednie (ahogyan azt a hatályos Mt. is szabályozza, pl. a munkáltató egyoldalú áthelyezési intézkedésére, stb.). d) A munkaid -kedvezmény szabályozását is meg kell változtatni a c) pontban foglaltak módosítása értelmében úgy, hogy ez a kedvezmény nem egy adott konkrét tisztségvisel t illet meg, hanem magát a szakszervezetet. Ebben az esetben természetesen a kedvezmény mértékét is máshogy kell meghatározni.(a tagok száma alapján konkrét havi órakeretben. Javaslatunk: pl. havi óra a tagok száma alapján, továbbá hogy pl. 500 munkavállaló felett legalább egy tisztségvisel t a teljes munkavégzés alól mentesíteni kell, ha a szakszervezet tagjainak száma eléri az összes munkavállaló 1 %-át. e) A tíz nappal történ bejelentési kötelezettség nincs összhangban az ILO 87. sz. egyezményével, amelynek alapján a szakszervezetnek joga van a tevékenységes megszervezésére a saját alapszabálya szerint. A tíz napos várakozási id ezt a jogot túlzott mértékben és alaptalanul csorbítja. Általánosságban egy ilyen hosszú id tartam nem írható el törvényben. A munkaid -kedvezmény igénybevételét mindenképpen meg kell változtatni a rendeltetésszer joggyakorlás elvének és az ILO egyezményeknek az alapján. f) A szabályozásnak tartalmaznia kell azt is, hogy a munkáltatóval való konzultáció, tárgyalás id tartama nem számít bele ebbe az id be, hiszen akkor az obstrukció eszközével élve, a munkáltató ellehetetlenítheti a szakszervezet saját tevékenységét, vagy akár a tárgyalásokra való felkészülés, megbeszélés, s a tagjaikkal való kapcsolattartás lehet ségét is ellehetetlenítené. g) A tervezet nem biztosít védelmet a tisztségvisel k részére a tisztség megsz nését követ id re, holott ez is garancia a diszkrimináció ellen, ezért a jelenlegi szabályozást vissza kell állítani. h) A védelmet ki kell terjeszteni az üzemi tanács és szakszervezet hiányában eljáró választott munkavállalói képvisel kre is e tevékenységük idejére, s az után is hat hónapig (pl. csoportos létszámleépítés és munkáltatói átszervezés esetén). IV. KOLLEKTIV SZERZ DÉS (Az új tervezetben elfogadható, hogy egy munkáltatónál csak egy kollektív szerz dés köthet, s hogy a szakszervezetek csak együtt köthetnek kollektív szerz dést.) További problémák és javaslatok: 1. Kollektív szerz déskötési jogosultság A tíz százalékos tagsághoz kötött szerz déskötési-jogosultság egy szakszervezet esetében a jelenlegi szakszervezeti szervezettségi szint mellett indokolatlanul magas. Javaslatunk: A) változat
11 a) egy szakszervezet esetén: jogosult a szakszervezet, ha taglétszáma eléri az 10 %-ot, b) több szakszervezet esetén, ha a szakszervezetek taglétszáma együttesen eléri a munkavállalók létszámának 10 %-át, de a kollektív tárgyalásokból és a kollektív szerz désb l egyetlen szakszervezet sem zárható ki (tehát több szakszervezet esetén az összes szakszervezet együttesen jogosult a kollektív tárgyalásra és kollektív szerz dés megkötésére) c) a munkáltatónál képviselettel rendelkez szakszervezet vagy szakszervezetek a fenti taglétszám hiányában is jogosultak együttesen kollektív szerz dést kötni, a szerz dés elfogadásához azonban szükség van a munkavállalók több mint felének támogató szavazatára (a szavazás lebonyolítására megfelel a hatályos Mt. hasonló szabálya). d) az országosan reprezentatív szakszervezeti szövetséghez csatlakozott szakszervezet, ha az adott munkahelyen képviselettel rendelkezik, taglétszámától függetlenül jogosult a kollektív tárgyalásokon való részvételre B) Változat A szakszervezetek együttes szerz déskötési jogosultságához az szükséges, hogy egy munkahelyi szint szakszervezeti választáson a) együttesen megszerzik a munkavállalók szavazatainak több mint 50 %-át, b) egy szakszervezet esetén, a szakszervezet megszerzi a munkavállalók szavazatainak 30%-át. Ebben az esetben a szakszervezeti választás szabályait is tartalmaznia kell a törvénynek. 2. A kollektív szerz dés hatálya A 94. (4) bekezdését tovább kell pontosítani a kollektív szerz dés továbbélési hatályát tekintve oly módon, hogy: A kollektív szerz dés felmondása vagy megsz nése a már elrendelt három hónapnál hosszabb munkaid keret alapján történ foglalkoztatást nem érinti. Ennek id tartama azonban nem haladhatja meg az egy hónapot. (Ez hónapnak elegend nek kell arra lennie, hogy a munkáltató a három hónapos felmondási id t is figyelembe véve, átdolgozza a munkarendet. Ennek hiányában nem érvényesülne a kollektív szerz dést felmondó fél akarata sem, ami ellentétes minden jogelvvel.) V. MUNKAÜGYI JOGVITA A munkaügyi jogviták szabályozásának általános jellemz je, hogy az alacsonyabb védelmi szint új szabályok mellett, a hatékony szakszervezeti védelemt l is megfosztott munkavállalók a munkáltatói jogsértések esetén még a bírósági jogvitáik során is a jelenleginél kedvez tlenebb helyzetbe kerülnek. 1. Elfogadhatatlan, hogy a törvény nem határozza meg, hogy a szakszervezeti és üzemi tanácsi ügyeknél a bíróság milyen döntést hozhat, így lényegében csak a jogsértés megállapítására szorítkozhat, tehát a döntése súlytalan, végrehajthatatlan: Kell: a bíróság megsemmisíthesse vagy megváltoztathassa a munkáltató jogsért döntését vagy intézkedését. 2. Nem tartalmaz szankciókat sem a jogszabály a munkáltatói jogsértések esetén (pl. kompenzáció a munkavállaló számára)
12 3. Túlságosan tágan határozza meg a munkáltatói fizetési felszólítások körét, lényegében általánossá teszi azt. Ennek következménye lesz, hogy a munkáltató közvetlenül fizetési felszólításban kötelezhet a munkavállalót a kártérítés megfizetésére a kártérítési az általa meghatározott határid alatt anélkül, hogy meg kellene el tte hallgatnia a munkavállalót, s hogy egy írásbeli határozatban meg kellene indokolnia a döntését, s igazolnia kellene a követelése jogosságát. A munkavállaló, ha a harminc napon belül nem fordul bírósághoz, akkor joger s lesz a fizetési felszólítás, s a munkavállalónak mindenképpen fizetnie kell. Nem egyértelm az sem, hogy a fizetési felszólításra kötelez -e alkalmazni a 22. (4) bekezdését a jogorvoslati lehet ségr l való kioktatásról. Javaslat: Fizetési felszólítással csak a tévesen kifizetett munkabért lehessen követelni, a kártérítést viszont semmiképpen sem. A törvény írja el azt is, hogy a fizetési felszólításban is ki kell oktatni a munkavállalót a jogorvoslati jogáról. 4. A törvény végre megoldhatná azt a két évtizede fennálló problémát és hiányt, hogy nincs lehet ség az egyéni munkaügyi vitákban a bíróság helyett, alternatív munkaügyi vitára. A jogalkotó, ha tényleg korszer, XXI. századi törvényt szeretne alkotni, akkor ezt nem kerülheti meg. Ez a megoldás felelne meg a jogalkotó által támogatott kis-és középvállalkozások érdekeinek is. VI. KÁRTÉRITÉS Továbbra sem fogadható el a munkáltatói kártérítési felel sség enyhítése. Nem változtatott gyakorlatban a munkavállalók kártérítési felel sségének indokolatlanul és elvi alapok nélkül a végletekig megszigorított szabályozásán sem az új tervezet, amely szerint a gondatlan károkozás szerinti kártérítés mértéke nyolc hónapi távolléti díj, a súlyos gondatlansággal és szándékosan okozott károk esetében pedig a teljes kárt kell megfizetni. A munkavállaló kártérítési felel ssége 1. A nyolc havi távolléti díj, figyelembe véve a felemelend minimálbér és garantált bérminimum összegét, minimálisan több mint hétszázezer, illetve nyolcszázezer forint. Ezek az összeg képezik tehát akár a legenyhébb gondatlanság esetén is a megfizetend kár fels határát. Azokban az esetekben tehát, amikor az okozott kár nagysága nem haladja meg ezt az (elég magas) fels határt, a munkavállalók enyhe gondatlanság esetén is lényegében a teljes kár megfizetésére lesznek kötelesek. 2. A súlyos gondatlanság és a szándékosság között a kártérítés mértékét tekintve semmilyen különbséget nem tesz a jogalkotó, ami nemcsak elméletileg, de a kártérítés célját, a prevenciót is megkérd jelezi, hiszen nem fog ösztönözni a szándékos károkozás ellen. A jogszabály nem határozza meg a súlyos gondatlanság fogalmát sem, ami egy ilyen törvényi szabályozás mellett, elengedhetetlen. Nem háríthatja át a jogalkotó ezt a definiálási felel sséget a jogalkalmazóra. 3. Elfogadhatatlan az a szabály is, amely a munkavállaló védelme érdekében lehet vé teszi ugyan a kártérítés mértékének bíróság általi enyhítését, azonban ehhez el ször is bírósági eljárásra kényszeríti a munkavállalót, aki, ha nem lesz sikeres a mérséklés iránti keresete, komoly perköltséget is lesz kénytelen fizetni, miközben ez egy a
13 bíróság által szabadon mérlegelhet kérdés. (190. ) A munkavállalónak ehhez bizonyítania kell egy rendkívüli (!) méltánylást érdeml helyzetet. Ezek közé fog tartozni különösen: a felek (tehát a munkáltatóé is!) vagyoni (!) helyzete, a jogsértések súlya (? Mihez képest?) és a kártérítés teljesítésének következményei (kire?). A munkavállaló károkozásánál a kártérítés mértékének megszabásánál érthetetlen a munkavállaló teljes vagyoni helyzetének a figyelembe vétele. Egy ilyen rendelkezés azt is jelenti, hogy a munkavállalónak még az örököseire is átterjed a fizetési kötelezettség, ha van örökség. Teljesen elfogadhatatlan és semmilyen jogelvvel sem támasztható alá, hogy a munkavállaló a teljes vagyonával feleljen, miközben az adott munkaszerz désben a munkájáért szolgáltatásként csak a munkabért kapja. A kártérítésnek, legalább a gondatlan károkozás körében, a szolgáltatás, ellenszolgáltatás körében kell maradnia. A munkavállaló ezért csak a munkabérével felelhet. Ha a munkavállaló kártérítési felel ssége kiterjed a teljes vagyonára, akkor indokolt, hogy a munkáltató (ha természetes személy), a tulajdonos és a vezet állású munkavállalók közül a társasági jog szerinti vezet tisztségvisel k, akkor is ha nem munkaviszonyban dolgoznak, szintén feleljenek a teljes vagyonukkal a munkavállalók káráért. Teljesen elfogadhatatlan és alkotmány, illetve alaptörvénysért en diszkriminatív a munkáltató vagyoni helyzetének is a figyelembe vétele a kártérítés enyhítésénél, mivel ez a kismunkáltatóknál dolgozók esetében, azok általában gyengébb vagyoni helyzete miatt, kevésbé teszi majd lehet vé a kártérítés enyhítését, mint a nagyobb cégeknél dolgozók esetében. A munkáltató vagyoni helyzete egyáltalán nem hozható egyébként sem semmilyen módon összefüggésbe a kártérítés mértékével. Ehelyett a bonyolult, bizonytalan és elvi alap nélküli szabályozás helyett, ha a jogalkotó tényleg szeretné védeni a munkavállalókat, akkor els sorban egy olyan felel sségbiztosítási rendszert kell kidolgozni és bevezetni, amely valóban alkalmas arra, hogy a munkáltató számára ténylegesen reparációt nyújthasson, a munkavállalókat pedig egy méltányos visszkereseti igény mellett a gondos, kármegel magatartásra ösztönözze. Ezt a megoldást támasztja alá az a körülmény is, hogy egy munkavállaló, ha már egyszer nagy összeg kártérítéssel sújtották, több kártérítést úgysem lehet már behajtani rajta, így a munkáltatók kára még olyan mértékben sem térülne meg, mint egy kisebb összeg kártérítési kötelezettségnél, emellett pedig a jöv ben már egyáltalán nem motiválná a munkavállalót a kármegel zésben. Ez a helyzet egyúttal azt a veszélyt is magában hordja, hogy az egyszer már nagy összeg munkavállalót egy új munkáltató nem meri már alkalmazni, s ezzel a munkavállaló is elveszti örökre a munkalehet ségét, hiszen munkabér hiányában többet nem tud kártérítést törleszteni, de a munkáltató sem fog hozzájutni munkabér hiányában a kártérítéséhez. Tehát minden szempontból rossz szabály a gondatlan munkavállaló túlzott mérték, vagy éppen teljes kártérítésre kötelezése. Ez a szabályozás lényegében a munkavállalóra kívánja átruházni a munkavégzéséb l adódó anyagi kockázatot, miközben egyetlen szabály sem kötelezi a munkáltatót arra, hogy a munkavégzése eredményéb l (a munkabéren felül) a munkavállaló is kötelez en részesüljön. Mindezt a problémát csak még súlyosbítja a munkáltató kártérítési igényének fizetési felszólítással való követelési lehet sége, amelyet a munkaügyi vitákról szóló pontban
14 fejtettünk ki. VII. ATIPIKUS MUNKAVISZONYOK A bedolgozói és a több munkáltatós munkaviszonyról, valamint a munkakör-megosztásról további egyeztetések szükségesek, mert kidolgozatlanok, s így a munkavállalókra sérelmes szabályokról van szó. Különösen sérelmes, konkrét védelmi szabályok rögzítése nélkül a több munkáltató egy munkavállaló típusú szerz dés, ahol a gyengébb helyzetben lév munkavállalónak nem is egy, hanem három vagy több munkáltatóval kell szembenéznie. Ez a jelen megoldás ezért elfogadhatatlan. Összességében - a tervezet nem javítja lényegesen az anyák, családok és a védett korúak helyzetét. Védelmi szintjük még a jelenlegit sem éri el. - Nem teljesülnek továbbra sem az európai és nemzetközi jogi alapelvek, elvárások sem. - Több helyen, javulás helyett, inkább romlottak a tervezet rendelkezési a dolgozók kárára. - A tervezet új változata nem egyezik meg maradéktalanul a háromoldalú egyeztetéseken elfogadott megállapodásokkal sem. - A tervezet továbbra is inkább védi a nagy vállalkozásokat, s a multinacionális cégeket, mint a kis-és közepes vállalkozásokat. - Az új tervezet sem javított sokat a munkavállalók növekv kiszolgáltatottságán Budapest, október 7. Palkovics Imre elnök

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Akinek nem mellénye, ne vegye magára! - ténytár.blog
Az Országgyűlés tavaszi ülésszakának nyitóülésén nagy vihart kavart, hogy Vona Gábor, a Jobbik frakcióvezető-pártelnöke a feloszlatott Magyar Gárda egyesületének formaruhájára emlékeztető öltözékben jelent meg. Véleményünk szerint ez a cselekedet tettenérésnek minősül, amely ellen a mentelmi jog nem ad védelmet. A kérdés csak az, hogy a Házelnök - a Parlament tekintélyének megvédése miatt - miért nem lépett fel a nyilvánvaló szabálysértés ellen, illetve, hogy a rendőrség szervének minősülő Köztársasági Őrezred tagjai (rendőrök) miért nem vették szabálysértési őrizetbe Vonát?
Elkészítettük az útmutatót, hogy mindenki tudja mi a teendő, ha esetleg megismétlődne az eset.
A szabálysértésekről szóló törvény alapján egy naptól hatvan napig terjedő elzárással, vagy háromezertől százötvenezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható az, aki:
1. a bíróság által feloszlatott társadalmi szervezet működésében a feloszlatás után részt vesz;
2. nyilvános rendezvényen a bíróság által feloszlatott társadalmi szervezet egyenruháját vagy formaruháját viseli;
3. nyilvános rendezvényen olyan egyenruhát vagy formaruhát visel, amelyről - annak jellegzetes tulajdonságai miatt - bíróság által feloszlatott társadalmi szervezet egyenruhája, formaruhája ismerhető fel.
Vona Gábor magatartása a 2. pontban foglaltak körébe tartozhat, de ezt csak akkor lehet megállapítani, ha teljesültek a törvényi feltételek. Azt kell vizsgálnunk, hogy:
1. feloszlatott társadalmi szervezet egyenruháját, vagy olyan formaruhát viselt-e, amelyből a bíróság által feloszlatott társadalmi szervezet egyenruhája, formaruhája ismerhető fel;
2. ezt nyilvános rendezvényen tette-e.
Az 1. kérdésre határozottan igen a válasz, Vona Gábor öltözékén egyértelműen a magyar bíróság által jogerősen feloszlatott Magyar Gárda Egyesület egyenruhájára emlékeztető mellény volt.
A 2. kérdésre is egyértelmű a válasz, annak ellenére, hogy eltérő válaszok fogalmazódtak meg. Mivel azonban a tavaszi ülésszak első ülése nem minősült zárt ülésnek, az egyértelműen nyilvános. Ahogy azt az Alkotmány is rögzíti: "...az Országgyűlés ülései nyilvánosak".
A február 14-ei ülés tehát nyilvános rendezvénynek tekinthető, ezért a szabálysértés elkövetését nagy valószínűséggel megállapíthatja a bíróság.
Véleményünk szerint a fellépésre a jogszabályi lehetőségek adottak voltak. Tettenérés esetén ugyanis a mentelmi jog sem nyújt védelmet, márpedig a gárdamellény viselése kifejezetten látványos és egyértelmű volt.
A kérdés az, hogy volt-e olyan személy, vagy hatóság, aki felléphetett volna? A válaszunk határozott igen.
A Házelnök az Országgyűlés tekintélyének megóvása érdekében felléphetett volna. (Mint ahogy ezt meg is tette a tekintélyét támadó Mesterházy Attilával szemben.)
A Köztársasági Őrezred pedig jogszerűen őrizetbe is vehette volna a frakcióvezetőt.
Az persze igaz, hogy az Országgyűlés mentelmi eljárása elég bonyolult:
Az minden estre világosan látszik, hogy a képviselő akár le is mondhat mentelmi jogáról. Ha ezt nem teszi meg, akkor az Országgyűlés kétharmados többséggel dönt a mentelmi jog felfüggesztéséről. Ha ez megtörténik, akkor az eljárás lefolytatható, ha nem, akkor a képviselői megbízatás fennálltáig az eljárást a bíróság vagy a hatóság felfüggeszti.
A mentelmi eljárás megindításának feltétele azonban az, hogy rendőrség vagy a bíróság kezdeményezze e jog felfüggesztését. Ha nincs feljelentés, vagy a feljelentés alapján nem indul eljárás, akkor nem kerülhet sor a mentelmi jog felfüggesztésére.
Vona sorsa tehát a nyomozó hatóságok kezében van. A nyilvánvaló szabálysértések ellenére még nem hallottuk, hogy eljárás indult volna. Mindenesetre most már mi is elmondtuk, hogy mi a teendő.
Harangozó Tamás szocialista képviselő írásbeli kérdést nyújtott be a belügyminiszterhez, amelyben az iránt érdeklődött, hogy milyen intézkedési jogkörei vannak a rendőrségnek a kérdéses ügyben. Válaszában a belügyi tárca államtitkára kiemelte, hogy a vonatkozó ORFK utasítás 1. §-a szerint a rendőrség az Országházban csak és kizárólag az Országgyűlés elnökének kezdeményezésére intézkedhet. Kontrát Károly arra hivatkozott, hogy a Házszabály alapján az Országgyűlés tekintélyének megóvásáról, az Országgyűlés rendjének és biztonságának fenntartásáról az Országgyűlés elnöke köteles gondoskodni. Az Országgyűlés biztonsága érdekében szükséges intézkedések kezdeményezése ill. megtétele szintén az elnök feladata.
Mindez azt jelenti, hogy az ORFK utasítás a hatalmi ágak megosztására, az Országgyűlés sérthetetlenségére figyelemmel (ön)korlátozza a rendőrség mozgásterét: intézkedésre csak és kizárólag az elnök felkérése alapján kerülhet sor. Ez a belső, rendőrségi szabályozás gyakorlatilag felülírja a szabálysértési törvény és a rendőrségi törvény szabályait – az Országgyűlés autonómiájára hivatkozva.
Mivel a Ház elnöke intézkedést nem kezdeményezett, feljelentés benyújtásáról sincs jelenleg tudomásunk, ezért az ügyben továbbra sem indult semmilyen eljárás.
Ez az elemzés a www.tenytar.hu oldalon teljes egészében olvasható.
https://tenytar.blog.hu/api/trackback/id/tr922671536

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság