(3)3 Az ásványi nyersanyagok kutatásából, kitermeléséből, feldolgozásából, tárolásából, valamint a bányászat működéséből származó inert hulladékra és nem szennyezett talajra, továbbá a tőzeg kitermeléséből, feldolgozásából és tárolása során keletkező hulladékra a 6. §, a 7. §, a 10. § (1) és (4)–(5) bekezdés, a 11. §, a 12. § (6) bekezdés és a 13. § rendelkezéseit akkor kell alkalmazni, ha a hulladék „A” osztályba sorolt hulladékkezelő létesítményben került lerakásra.
6. hulladék: a hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Hgt.) 3. § a) pontjában meghatározott hulladék;
8.7 hulladékkezelő létesítmény: a szilárd vagy folyékony halmazállapotú, oldatban vagy szuszpenzióban lévő bányászati hulladéknak az a)–d) pontban meghatározott időtartamon túl történő gyűjtésére vagy elhelyezésére szolgáló, a bányafelügyelet által engedélyezett kijelölt terület. Ezek a létesítmények magukban foglalnak bármely gátat vagy egyéb, tárolásra, visszatartásra, elkülönítésre szolgáló, illetve a létesítményt egyéb módon szolgáló építményt, továbbá – bár nem kizárólagosan – a meddőhányókat és tározókat, de nem beleértve a bányatérségeket, amelyekbe a hulladékot az ásvány kitermelését követően rehabilitációs és építési célból visszatöltik
10.8 illetékes személy: bányaüzemi felelős műszaki vezetőként vagy szakértőként nyilvántartásba vett természetes személy, aki rendelkezik azokkal a műszaki ismeretekkel és gyakorlattal, amelyek szükségesek az e rendeletből eredő feladatának ellátásához;
11.9 jelentős változás: a hulladékkezelő létesítmény szerkezetének vagy működésének olyan változása, amely a bányafelügyelet döntése alapján jelentős negatív hatással lehet az emberi egészségre vagy a környezetre;
12.10 nyilvánosság: egy vagy több természetes vagy jogi személy, illetve jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet, és azok bírósági nyilvántartásba vett szervezetei;
13.11 súlyos baleset: olyan esemény, amely e rendelet hatálya alá tartozó hulladékkezelő létesítményben bányászati hulladék kezelését is magában foglaló tevékenység során következik be, és az emberi egészség, illetve a környezet súlyos veszélyeztetéséhez vezet akár azonnal, akár késleltetve, a helyszínen vagy azon kívül;
17. veszélyes hulladék: a Hgt. 3. § b) pontjában meghatározott hulladék.
3. § (1)12 A bányászati hulladék kezelését úgy kell végezni, hogy
(2)13 Az üzemeltető köteles megtenni minden szükséges intézkedést, amely megakadályozza vagy csökkenti a bányászati hulladék kezelése következtében a környezetre és az emberi egészségre gyakorolt káros hatásokat, beleértve a hulladékkezelő létesítmény irányítását – még bezárása után is – az adott létesítménnyel kapcsolatos súlyos balesetek megelőzését, ezeknek a környezetre és az emberi életre gyakorolt következményei csökkentését.
4. § (1)14 Az üzemeltető hulladékgazdálkodási tervet köteles készíteni a bányászati hulladék mennyiségének minimálisra csökkentésére, előkezelésére, hasznosítására és ártalmatlanítására.
ad)15 a termőtalaj visszahelyezése a hulladékkezelő létesítmény bezárása után, vagy ha ez a gyakorlatban nem kivitelezhető, a termőtalaj máshol történő hasznosítása,
b)16 a bányászati hulladék újrafeldolgozással, újrahasználattal vagy visszanyeréssel történő hasznosításának ösztönzése a környezetvédelmi előírásoknak és e rendelet rendelkezéseinek megfelelően;
aa)17 „A” osztályba sorolt hulladékkezelő létesítmény esetén az üzemeltető nyilatkozatát arra vonatkozóan, hogy az 5. § (3) bekezdésében előírt súlyos balesetek megelőzésére szolgáló tervet és az annak végrehajtására szolgáló biztonsági irányítási rendszert, valamint a belső vészhelyzeti tervet elkészítette,
g)18 a víz állapotromlását megakadályozó intézkedéseket a vízgazdálkodásra és a vizek védelmére vonatkozó jogszabályokkal összhangban, valamint a levegő és a talaj szennyezését megakadályozó intézkedéseket, vagy ha a szennyezés elkerülhetetlen, annak a lehető legkisebb mértékűre való csökkentése érdekében szükséges intézkedéseket, figyelembe véve a 12. § rendelkezéseit;
h)19 a hulladékkezelő létesítmény által érintett talaj vizsgálatára vonatkozó adatokat;
i)20 a 4. § (2) bekezdés a) pont aa) alpontja szerinti módszer vagy eljárás hogyan valósítja meg a (2) bekezdés a) pontjában meghatározott célokat.
(4)21 A bányafelügyelet a bányászatihulladék-gazdálkodási tervet akkor hagyja jóvá, ha az alkalmas a (2) bekezdés a) pontjában meghatározott hulladékgazdálkodási célok megvalósítására és tartalmazza az ennek megállapításához szükséges adatokat és leírásokat.
(5)22 Az üzemeltető a bányászatihulladék-gazdálkodási tervet ötévenként felülvizsgálja. Ha a hulladékkezelő létesítmény üzemelésében vagy az elhelyezett hulladék minőségében vagy mennyiségében változás következik be, a változásról a bányafelügyeletet tájékoztatni kell. Ha a változás jelentős változásnak minősül, a bányafelügyelet az üzemeltetőt a bányászatihulladék-gazdálkodási terv módosítására kötelezi. Az üzemeltető a módosított bányászatihulladék-gazdálkodási tervet jóváhagyásra megküldi a bányafelügyeletnek.
5. § (1)23 E § rendelkezéseit az „A” osztályú bányászatihulladék-kezelő létesítményekre kell alkalmazni. A rendelkezések nem vonatkoznak a katasztrófavédelemről és a hozzá kapcsolódó egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi CXXVIII. törvény IV. fejezetének hatálya alá tartozó veszélyes anyagokkal foglalkozó üzemekre.
(3a)24 A belső vészhelyzeti tervben meghatározott intézkedéseknek megfelelőnek kell lenniük a súlyos balesetek megelőzésére és következményeinek csökkentésére. Az üzemeltető gondoskodik róla, hogy a belső vészhelyzeti tervben meghatározott intézkedések végrehajtásához szükséges eszközök rendelkezésre álljanak. A belső vészhelyzeti terv tartalmi követelményeit a 4. melléklet határozza meg.
(3b)25 A belső vészhelyzeti tervet elektronikus adathordozón, a hozzá tartozó térképet és helyszínrajzot pedig a rajta szereplő méretaránynak megfelelően, ennek hiányában méretskálával ellátva, nyomtatott formában kell két példányban a bányafelügyelethez benyújtani.
(4)26 Az üzemeltető a belső vészhelyzeti tervet köteles háromévente felülvizsgálni, valamint az alkalmazását évente ellenőrizni, és a gyakorlásának időpontjáról legalább 15 nappal korábban az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság területi szervét (a továbbiakban: OKF területi szerve) tájékoztatni és a gyakorlatról jegyzőkönyvet készíteni.
(4a)27 Az üzemeltető a súlyos balesetek megelőzését szolgáló terv végrehajtásáért és felülvizsgálatáért felelős személyt köteles alkalmazni.
(7)28 Az OKF területi szerve a polgármesterrel együttműködve, a súlyos baleset által veszélyeztetett településre a bányászatihulladék-kezelő létesítmény működési engedélyének kiadását követő 6 hónapon belül, külső vészhelyzeti tervet készít. A külső vészhelyzeti terv tartalmi követelményeit az 5. melléklet határozza meg. Az üzemeltető a külső vészhelyzeti terv elkészítéséhez szükséges adatokat és tájékoztatást köteles az OKF területi szerve számára megadni.
(8)29 A bányafelügyelet az üzemeltető által bejelentett súlyos balesetet a bányafelügyelet hatáskörébe tartozó tevékenység során bekövetkezett súlyos üzemzavar és súlyos munkabaleset bejelentésének és vizsgálatának rendjéről szóló biztonsági szabályzat közzétételéről szóló rendelet szerint kivizsgálja.
(9)30 A külső vészhelyzeti tervről annak elkészítése során a fővárosi és megyei kormányhivatal járási (fővárosi kerületi) hivatalának járási (fővárosi kerületi) népegészségügyi intézete, a környezetvédelmi, természetvédelmi és vízügyi felügyelőség, a tűzvédelmi hatóság, a mentőszolgálat, a rendőrség, valamint az üzemeltető véleményt nyilvánít.
(9a)31 A külső vészhelyzeti tervet annak jóváhagyása előtt az érintett nyilvánosság véleményezheti. A polgármester a polgármesteri hivatal hirdetőtábláján közleményt tesz közzé, amely tartalmazza a külső vészhelyzeti terv véleményezési lehetőségére, a terv végrehajtásában érintett hatóságokra, valamint a vélemény megtételének módjára és határidejére vonatkozó tájékoztatást. A külső vészhelyzeti terv véleményezésére legalább 30 napot kell biztosítani. A véleményeket a terv véglegesítése során figyelembe kell venni.
(10)32 A külső vészhelyzeti tervet a megyei védelmi bizottság elnöke hagyja jóvá. A jóváhagyott külső védelmi tervet az OKF területi szerve megküldi a (9) bekezdésben felsorolt szervezetek részére.
(12)33 A külső vészhelyzeti tervet legalább háromévente felül kell vizsgálni, és szükség szerint módosítani kell. A külső vészhelyzeti terv módosítására a (7), (9), (9a) és (10) bekezdés rendelkezéseit alkalmazni kell.
(13)34 A bányafelügyelet gondoskodik arról, hogy a lehetséges súlyos balesettel kapcsolatos információkhoz – amelyek legalább a 3. melléklet II. pontjában felsorolt elemeket tartalmazzák – a bányavállalkozó, az e rendeletben meghatározott döntéshozatali eljárásban részt vevők, valamint az ezekhez kapcsolódó nem kormányzati szervek ingyenesen hozzáférjenek.
(14)35 Az üzemeltető köteles a létesítmény területén kívüli hatásokat okozó súlyos baleset bekövetkezése esetén a bányafelügyeletet és az OKF területi szervét haladéktalanul tájékoztatni a (6) bekezdésben felsorolt információkról. Az OKF területi szerve az ügyeleti szolgálata útján az üzemeltető által megadott információkról tájékoztatja a veszélyeztetett település polgármesterét és a külső vészhelyzeti terv végrehajtásában érintetteket.
(15)36 A polgármester az OKF területi szervével együttműködve a külső vészhelyzeti tervben foglaltak megvalósíthatóságának ellenőrzésére évente gyakorlatot szervez. A polgármester a bányászatihulladék-kezelő létesítmény területén kívüli hatásokat okozó súlyos baleset bekövetkezése esetén, a külső vészhelyzeti tervben foglaltak végrehajtása érdekében a szükséges intézkedéseket haladéktalanul megteszi.
6. § (1)37 Bányászati hulladékkezelő létesítmény a bányafelügyelet engedélyével üzemeltethető. A bányafelügyelet a működés engedélyezéséről
b) ha a létesítmény kialakítása építési tevékenységgel jár, a létesítmény használatbavételi vagy fennmaradási engedélyezési eljárása
során dönt.
(2) Az engedélykérelem a következőket tartalmazza:
a) az üzemeltető megjelölése,
b) a hulladékkezelő létesítmény javasolt helye,
c) a 4. § szerinti bányászatihulladék-gazdálkodási terv,
d) pénzügyi garancia vagy azzal egyenértékű megfelelő intézkedés a 13. §-nak megfelelően.
(2a)39 Ha a létesítmény üzemeltetéséhez környezetvédelmi vagy egységes környezethasználati engedély szükséges, a kérelemhez mellékelni kell a jogerős és végrehajtható környezetvédelmi vagy egységes környezethasználati engedélyt.
(3) A bányafelügyelet akkor adja meg az engedélyt, ha az üzemeltető igazolja, hogy
a) az üzemeltető az e rendelet által támasztott követelményeket képes betartani, és
b) a hulladékkezelés nem ellentétes a Hgt. általános elveivel.
(3a)40 A bányafelügyelet a működési engedélyezési eljárás során dönt a bányászatihulladék-gazdálkodási terv jóváhagyásáról, az üzemeltető által felajánlott pénzügyi biztosíték elfogadásáról és a létesítmény 8. § szerinti besorolásáról.
(4) A bányafelügyelet hivatalból módosítja az engedély feltételeit, amennyiben
a) a hulladékkezelő létesítmény üzemelésében vagy az elhelyezett hulladékban jelentős változások következnek be (például az üzemeltető változása, a hulladék veszélyességének változása),
b) az üzemeltető által a 10. § (4) és (5) bekezdése szerint jelentett monitoring eredmények vagy a 14. § szerint végrehajtott ellenőrzések alapján indokolt,
c) az Európai Unió által nyilvántartott, elérhető technikában beálló jelentős változás következik be.
(5) Az engedélyben foglalt információkat a bányafelügyelet az illetékes nemzeti és közösségi statisztikai hivatalok számára hozzáférhetővé teszi statisztikai célból történő megkeresés esetén. Az üzleti titkot képező információk – különösen az üzleti kapcsolatok, a költségösszetevők és a gazdaságosan kitermelhető ásványvagyon mennyisége – nem hozhatók nyilvánosságra.
7. §41 (1) A bányafelügyelet az engedélykérelem benyújtását követő 5 napon belül a hivatalában, valamint a bányászatihulladék-kezelő létesítmény helye szerint illetékes települési önkormányzat hirdetőtábláján közleményt tesz közzé, amely tartalmazza:
a) az engedélykérelmet,
b) ha az engedélykérelemről hozott döntés konzultáció tárgyát képezi az Európai Unió tagállamai között, az erre vonatkozó tájékoztatást,
c) tájékoztatást arról, hogy a bányafelügyelettől az üggyel kapcsolatban felvilágosítást lehet kérni, az ügyre vonatkozóan észrevételeket lehet tenni, valamint ezek módját és határidejét, a bányafelügyelet címét, telefonszámát, egyéb elérhetőségét,
d) a döntések során irányadó szempontokat,
e) az engedély vagy az engedély feltételeinek módosítása esetén az arra vonatkozó javaslatról tájékoztatást,
f) az üggyel kapcsolatos információk közzétételének helyét, idejét és módját, valamint
g) az érintett nyilvánosság megfelelő felkészülését és részvételét biztosító egyéb intézkedéseket.
(2) A közlemény közzétételével együtt az önkormányzatnál az engedélyezési dokumentáció egy példányát el kell helyezni, és a nyilvánosság számára biztosítani kell annak megismerését.
(3) A bányafelügyelet a közzétételt követően az érintett nyilvánosság számára hivatalában hozzáférhetővé teszi
a) az engedélykérelmet és az ahhoz kapcsolódó egyéb hatósági döntéseket, szakértői véleményeket, és a nyilvánossággal közölt valamennyi információt,
b) az (1) bekezdésben meghatározott tájékoztatáson felül minden olyan információt, amely kapcsolódik a 6. § szerinti döntéshez, és amely csak azután áll rendelkezésre, miután a nyilvánosság tájékoztatása az (1) bekezdés szerint megtörtént.
(4) Az érintett nyilvánosság az (1) bekezdés szerinti közlemény közzétételét követő 8 napon belül a bányafelügyeletnél észrevételt tehet és konzultációt kezdeményezhet. A bányafelügyelet az érintett nyilvánosság észrevételét és véleményét a döntéshozatal során érdemben köteles vizsgálni és megfelelően figyelembe venni.
(5) A bányafelügyelet a döntéséről az (1) bekezdésben meghatározott módon, a határozat közzétételével tájékoztatja az érintett nyilvánosságot.
(6) Az engedélyek 6. § (4) bekezdése szerinti módosítására irányuló eljárás során e § rendelkezéseit megfelelően alkalmazni kell.
10. § (1)42 Az üzemeltető a hulladékkezelő létesítmény működésének irányítását kizárólag illetékes személy közreműködésével végezheti. Az üzemeltetőnek gondoskodnia kell a hulladékkezelő létesítmény üzemeltetésében résztvevők szakmai képzéséről, melynek keretében évente legalább egy alkalommal ismertetni kell a hulladékkezeléssel kapcsolatos jogszabályi és hatósági rendelkezéseket, valamint a súlyos balesetek és más üzemzavarok esetén szükséges intézkedéseket. Az oktatásról jegyzőkönyvet kell készíteni, amely tartalmazza a résztvevők nevét, aláírását, az oktatás időpontját, helyét és tematikáját.
c)43 a bányafelügyelet erre vonatkozóan ilyen értelmű határozatot hoz.
c) a hulladékkezelő létesítményben lévő szennyezett vizet és a csurgalékvizet a 4. §-ban és a 6. §-ban meghatározott bányafelügyeleti engedélyben rögzített kibocsátási követelményeknek megfelelően gyűjti és kezeli.
13. § (1)44 A bányászati hulladék hulladékkezelő létesítményben való elhelyezése előtt az üzemeltető köteles pénzügyi biztosíték meglétéről gondoskodni, és a biztosíték jóváhagyását a 6. § szerinti eljárás során a bányafelügyeletnél kérelmezni. A biztosítékot a bányafelügyelet akkor hagyja jóvá, ha
14. § (1)50 A hulladék elhelyezésének megkezdése előtt, valamint azt követően évenként – beleértve a bezárás utáni szakaszt is – a bányafelügyelet ellenőriz minden, a 6. § hatálya alá tartozó hulladékkezelő létesítményt annak biztosítására, hogy az megfeleljen az engedélyben rögzített vonatkozó feltételeknek. A megfelelő eredmény nem csökkenti az üzemeltető engedélyben foglalt és jogszabály szerinti felelősségét.
(4) A 4. §, az 5. § (3)–(11) bekezdése, a 6. §, a 7. §, a 11. § (1) bekezdése és a 13. § (1)–(3) bekezdése nem alkalmazandóak azokra a hulladékkezelő létesítményekre, amelyek:
a) 2006. május 1. előtt megszüntették a hulladékok befogadását,
b) a bányafelügyelet engedélyének megfelelően teljesítik a bezárási eljárást, és
c) ténylegesen bezárnak 2010. december 31-ig.
(6)52 Magyarország képviseletében a bányafelügyelet bejelenti a (4) bekezdés szerinti létesítményeket az Európai Bizottságnak 2008. augusztus 1-jéig, továbbá gondoskodik arról, hogy e létesítmények kezelése ne veszélyeztesse e rendelet, különösen a 3. § (1) bekezdése céljainak és más környezetvédelmi jogszabályoknak a megvalósítását.
(8)53 A Magyar Bányászati és Földtani Hivatal közleményt jelentet meg az inert hulladéknak tekintendő bányászati hulladékok listájáról a Magyar Közlöny mellékleteként megjelenő Hivatalos Értesítőben.
18. §54 Ez a rendelet – a Bt.-vel és a Bt. Vhr.-rel együtt –
1. melléklet a 14/2008. (IV. 3.) GKM rendelethez55
b) a Hgt. értelmében bizonyos küszöbérték felett veszélyesnek minősülő hulladékot tartalmaz, vagy
2. melléklet a 14/2008. (IV. 3.) GKM rendelethez56
A súlyos balesetek megelőzésének terve és az érintett nyilvánosság részére közlendő információk57
II. Az érintett nyilvánosság részére közlendő információk58
9.59 Annak a követelménynek a megerősítése, amely szerint az üzemeltetőnek a telepen megfelelő intézkedéseket kell tennie, különösen fel kell vennie a kapcsolatot a az OKF területi szervével és a bányafelügyelettel a súlyos balesetek kezelése és hatásaiknak a lehető legkisebbre csökkentése érdekében.
10.60 Hivatkozás a külső vészhelyzeti tervre, amelyet a baleset külső hatásai kezelésének érdekében készítettek. Ennek a hivatkozásnak tanácsot kell megfogalmaznia arra vonatkozóan, hogy a baleset időpontjában az OKF területi szerve és a bányafelügyelet valamennyi utasítását vagy felszólítását követni kell.
4. melléklet a 14/2008. (IV. 3.) GKM rendelethez61
5. melléklet a 14/2008. (IV. 3.) GKM rendelethez62
3 Az 1. § (3) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 1. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
7 A 2. § 8. pontja a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 11. §-a szerint módosított szöveg.
8 A 2. § 10. pontja a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 2. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
9 A 2. § 11. pontja a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 11. §-a szerint módosított szöveg.
10 A 2. § 12. pontja a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 2. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
11 A 2. § 13. pontja a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 2. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
12 A 3. § (1) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 3. §-ával megállapított szöveg.
13 A 3. § (2) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 11. §-a szerint módosított szöveg.
14 A 4. § (1) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 11. §-a szerint módosított szöveg.
15 A 4. § (2) bekezdés a) pont ad) alpontja a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 11. §-a szerint módosított szöveg.
16 A 4. § (2) bekezdés b) pontja a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 11. §-a szerint módosított szöveg.
17 A 4. § (3) bekezdés a) pont aa) alpontja a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 4. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
18 A 4. § (3) bekezdés g) pontja a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 4. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
19 A 4. § (3) bekezdés h) pontja a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 4. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
20 A 4. § (3) bekezdés i) pontját a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 4. § (3) bekezdése iktatta be.
21 A 4. § (4) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 4. § (4) bekezdésével megállapított szöveg.
22 A 4. § (5) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 4. § (4) bekezdésével megállapított szöveg.
23 Az 5. § (1) bekezdése a 76/2012. (XII. 22.) NFM rendelet 15. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
24 Az 5. § (3a) bekezdését a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 5. § (1) bekezdése iktatta be.
25 Az 5. § (3b) bekezdését a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 5. § (1) bekezdése iktatta be.
26 Az 5. § (4) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 5. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
27 Az 5. § (4a) bekezdését a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 5. § (3) bekezdése iktatta be.
28 Az 5. § (7) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 5. § (4) bekezdésével megállapított szöveg.
29 Az 5. § (8) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 5. § (5) bekezdésével megállapított szöveg.
30 Az 5. § (9) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 5. § (6) bekezdésével megállapított, a 76/2012. (XII. 22.) NFM rendelet 15. § (2) bekezdése szerint módosított szöveg.
31 Az 5. § (9a) bekezdését a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 5. § (7) bekezdése iktatta be.
32 Az 5. § (10) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 5. § (8) bekezdésével megállapított szöveg.
33 Az 5. § (12) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 5. § (9) bekezdésével megállapított szöveg.
34 Az 5. § (13) bekezdése a 22/2010. (III. 19.) KHEM rendelet 6. § (3) bekezdése szerint módosított szöveg. E módosító rendelet 6. § (2) bekezdése alapján a 2010. március 27. napja után indult, vagy azt követően megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
35 Az 5. § (14) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 5. § (10) bekezdésével megállapított szöveg. [E módosító rendelet 11. §-ával elrendelt módosítás, amely szerint az „a megyei katasztrófavédelmi igazgatóság, fővárosban a Fővárosi Polgári Védelmi Igazgatóság” szövegrész helyébe az „az OKF területi szervének” szöveg lép, nem vezethető át.]
36 Az 5. § (15) bekezdését a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 5. § (11) bekezdése iktatta be.
37 A 6. § (1) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 6. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
38 A 6. § (2) bekezdés e) pontját a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 14. § (3) bekezdése hatályon kívül helyezte.
39 A 6. § (2a) bekezdését a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 6. § (2) bekezdése iktatta be.
40 A 6. § (3a) bekezdését a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 6. § (3) bekezdése iktatta be.
41 A 7. § a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 7. §-ával megállapított szöveg.
42 A 10. § (1) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 8. §-ával megállapított szöveg.
43 A 11. § (1) bekezdés c) pontja a 22/2010. (III. 19.) KHEM rendelet 6. § (4) bekezdése szerint módosított szöveg. E módosító rendelet 6. § (2) bekezdése alapján a 2010. március 27. napja után indult, vagy azt követően megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
44 A 13. § (1) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 9. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
50 A 14. § (1) bekezdése a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 11. §-a szerint módosított szöveg.
52 A 17. § (6) bekezdése a 91/2011. (XII. 30.) NFM rendelet 59. §-a szerint módosított szöveg.
53 A 17. § (8) bekezdését a 22/2010. (III. 19.) KHEM rendelet 3. §-a iktatta be.
54 A 18. § a 22/2010. (III. 19.) KHEM rendelet 4. §-ával megállapított szöveg.
55 Az 1. melléklet a 22/2010. (III. 19.) KHEM rendelet 5. § (1) bekezdésével megállapított szöveg. E módosító rendelet 6. § (2) bekezdése alapján a 2010. március 27. napja után indult, vagy azt követően megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
56 A 2. melléklet a 22/2010. (III. 19.) KHEM rendelet 5. § (2) bekezdésével megállapított szöveg. E módosító rendelet 6. § (2) bekezdése alapján a 2010. március 27. napja után indult, vagy azt követően megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
57 A 3. melléklet címe a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 12. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
58 A 3. melléklet II. rész címe a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 12. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
59 A 3. melléklet II. rész 9. pontja a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 11. §-a szerint módosított szöveg.
60 A 3. melléklet II. rész 10. pontja a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 11. §-a szerint módosított szöveg.
61 A 4. mellékletet a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 12. § (2) bekezdése iktatta be.
62 Az 5. mellékletet a 11/2011. (IV. 7.) NFM rendelet 12. § (3) bekezdése iktatta be.


text:
Végrehajtandó szabadságvesztést szabott ki az Érdi Járásbíróság gyorsított eljárásban | Budapest Környéki Törvényszék
Végrehajtandó szabadságvesztést szabott ki az Érdi Járásbíróság gyorsított eljárásban
Beküldés ideje: 2019. október 11., 12:55
Az Érdi Járásbíróság 2019. október 11-én újabb büntető ügyben hozott gyors ítéletet bíróság elé állításos eljárás keretében.
A bíróság által megállapított tényállás szerint a vádlott 2019. szeptember 10-én a délutáni órákban Érden egy porcelán darabbal betörte egy gépkocsi ablakát. A gépkocsiból eltulajdonított egy táskát, amelyben többek között okostelefon, informatikai eszközök és egyéb személyes dolgok voltak összesen 135.194.- Ft értékben. A bíróság a különös visszaeső vádlottat 8 hónap börtönbüntetésre és 2 év közügyektől eltiltásra ítélte, valamint a vádlott büntetett előélete miatt elrendelte a vele szemben korábban kiszabott 1 év 6 hónap börtönbüntetés végrehajtását, illetve megszüntette a korábbi feltételes szabadságra bocsátását.
Az ítélet ellen az ügyész súlyosításért, a vádlott és a védője enyhítésért fellebbezett. Az ítélet nem jogerős, az eljárás a Budapest Környéki Törvényszéken, mint másodfokú bíróságon folytatódik.
Az Érdi Járásbíróság elnöke, dr. Liziczay Sándor elmondta, hogy a bíróság elé állításos eljárásnak a lényege az, hogy az ügyészség a terheltet a bűncselekmény elkövetésétől számított rövid időn belül bíróság elé állíthatja abban az esetben, ha az ügy megítélése egyszerű, a bizonyítékok rendelkezésre állnak és a terheltet a bűncselekmény elkövetésén tetten érték vagy a cselekmény elkövetését elismerte.
Ebben az esetben akár tízévi szabadságvesztéssel büntethető bűncselekmény esetén is lehetőség van ezen gyors bírósági eljárás igénybevételére. A bíróság elnöke rámutatott arra, hogy az ilyen típusú gyors bírósági eljárások azt a célt szolgálják, hogy az elkövetés után rendkívül rövid időn belül sor kerüljön a büntetőjogi felelősségre vonásra. Ezt a célt szolgálja az a szabály is, hogy az ügyben a másodfokú bíróságnak két hónapon belül döntést kell hoznia.
Az áldozatvédelem fontosságát hangsúlyozva a bíróság elnöke kiemelte továbbá, hogy az ilyen típusú ügyek felhívják a figyelmet arra is, hogy nem szabad a gépkocsiban értéket hagyni különösen jól látható helyen, mert az ilyen könnyelmű magatartás megkönnyíti a bűnelkövetők helyzetét. Nagyfokú tudatossággal és odafigyeléssel az áldozattá válás azonban egyszerűen elkerülhető.
A gyors bírósági eljárások, a rövid idő alatt történő felelősségre vonás, a jelen esetben kiszabott végrehajtandó szabadságvesztés hozzájárul ahhoz, hogy az Érdi Járásbíróság illetékességi területén kisebb számban kerüljön sor bűncselekmények elkövetésére, valamint a bíróság által megállapítható kártérítés jóvátételt jelenthet az áldozatok számára.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Kezdőlap > Olvasószoba > Az Európai Bíróság magyar szemmel is fontos döntései > C-362/18. számú ügy – a tagállam kártérítési felelőssége az uniós jog végső fokon eljárt nemzeti bíróság általi megsértésével magánszemélyeknek okozott károkért (2019. december 18.)
A tagállamokat kártérítési kötelezettség terheli a magánszemélyeknek azáltal okozott károkért, hogy a végső fokon eljárt tagállami bíróság az alkalmazandó és a magánszemélyek számára jogok keletkeztetését célzó uniós jogot nyilvánvaló módon megsértette, például azáltal, hogy az Európai Unió Bíróságának e tárgyban kialakított ítélkezési gyakorlatát nyilvánvalóan figyelmen kívül hagyta. - Az uniós jog főszabály szerint nem követeli meg a tagállamoktól, hogy jogerős bírósági ítéletekkel szemben rendkívüli jogorvoslati lehetőséget biztosítsanak az uniós jog releváns rendelkezése Európai Unió Bírósága által elfogadott értelmezésének figyelembe vétele céljából, ha azonban a nemzeti jog lehetővé teszi a rendkívüli jogorvoslatot annak érdekében, hogy a jogerős ítélet nyomán kialakult helyzetet összeegyeztethetővé tegyék egy korábbi jogerős bírósági határozattal, amelyről az ezen ítéletet hozó bíróságnak és az ítélet alapjául szolgáló eljárásban részt vevő feleknek már tudomásuk volt, e lehetőségnek ugyanazon feltételek mellett érvényesülnie kell annak érdekében is, hogy a helyzetet az Európai Unió Bírósága valamely korábbi ítéletével tegyék összeegyeztethetővé.
A Székesfehérvári Törvényszék előtt folyó alapeljárás felperese ajánlattevőként részt vett egy építési beruházásra vonatkozó közbeszerzési eljárásban. Pályázatát azonban az ajánlatkérő összeférhetetlenség miatt kizárta arra vonatkozó indokolással, hogy felperes azt a személyt nevezte meg ajánlatában vezető tervezőként, aki az ajánlatkérő oldalán részt vett a közbeszerzés előkészítésében. A Közbeszerzési Döntőbizottság (a továbbiakban: „KBD”) elutasította felperesnek az ajánlatkérő ezen döntésével szembeni panaszát, majd a KBD ezen határozata ellen megindított bírósági eljárás is jogerősen felperes pervesztésével végződött. Az elsőfokú bíróság ítélete ellen benyújtott fellebbezésében felperes hivatkozott az Európai Unió Bíróságának a C-21/03 és C-34/03 számú egyesített ügyekben meghozott ítéletére (a továbbiakban: „Fabricom-ítélet”), mely azonban magyar nyelven csak később vált elérhetővé. A másodfokú bíróság - a Fővárosi ítélőtábla - a másodfokú eljárást felfüggesztette és előzetes döntéshozatali kérelemmel fordult a Bírósághoz, amelynek alapján az utóbbi taláros testület meghozta a 2009. október 15 i Hochtief és Linde Kca Dresden ítéletet (138/08 számú ügy). Ezen ítélet kihirdetését követően a Fővárosi Ítélőtábla helybenhagyta az elsőfokú bíróság ítéletét, a felperes felülvizsgálati kérelme alapján eljárt Legfelsőbb Bíróság pedig a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta.
Felperes még a felülvizsgálati eljárás alatt perújítási kérelmet terjesztett elő a másodfokú, jogerős ítélettel szemben. Perújítási kérelmének alátámasztása érdekében azt állította, hogy a Fabricom-ítélet – amelyre sem a KBD előtt, sem pedig a KBD határozata elleni jogorvoslati kérelme keretében nem hivatkozhatott, mivel nem volt elérhető magyar nyelven –, hasonlóképpen pedig a Hochtief és Linde Kca Dresden ítélet az rPp. 260. § a (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett olyan új ténynek minősül, amely igazolhatja a Fővárosi Ítélőtábla 2010. január 20 i ítélete elleni perújítást. Felperes perújítási kérelmét azonban a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - a felperes fellebbezése alapján eljáró Fővárosi Törvényszék által helybenhagyott – végzésével jogerősen elutasította. Felperes ezen döntés ellen benyújtott alkotmányjogi panaszát pedig az Alkotmánybíróság visszautasította.
Felperes ekkor keresetet indított a kérdéseket előterjesztő Székesfehérvári Törvényszék előtt azon kár megtérítése iránt, amelyet állítása szerint a Fővárosi Törvényszék bírósági jogkörben okozott neki azáltal, hogy helybenhagyta a perújítási kérelmének elutasítását. Keresetének alátámasztása érdekében azt állítja, hogy a Fővárosi Törvényszék mint végső fokon eljáró bíróság az uniós jog kellően súlyos megsértését követte el egyrészt azáltal, hogy megsértette a hatékony bírói jogvédelemhez való, az Európai Unióról szóló Szerződés (EUSZ) 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében biztosított jogát, valamint az uniós jognak a közbeszerzések területén irányadó alapelveit, ahogy azokra a Hochtief és Linde Kca Dresden ítéletben hivatkoztak, másrészt pedig azáltal, hogy elmulasztott az EUMSZ 267. cikk harmadik bekezdése alapján előzetes döntéshozatal céljából kérdést terjeszteni a Bíróság elé. Az uniós jog állítólagos megsértése által számára okozott kárt az alapeljárásban és a perújítási eljárásban felmerült kiadásaiban jelölte meg, mivel a Fővárosi Törvényszék a perújítási kérelmének elutasításával megfosztotta őt attól a lehetőségtől, hogy azokat érvényesíthesse.
Ilyen előzményeket követően határozott úgy a Székesfehérvári Törvényszék, hogy az előtte bírósági jogkörben okozott kár megtérítése iránt folyamatban lévő polgári peres eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából összesen kilenc kérdést terjeszt a Bíróság elé:
A luxemburgi bírói grémium úgy találta, hogy a Székesfehérvári Törvényszék kérdéseire adott válaszok egyértelműen levezethetők az eddigi gyakorlatából, ezért indokolt végzés formájában hozta meg döntését.
Az előterjesztő magyar bíróság által meglehetősen bonyolult módon megfogalmazott, összetett kérdések egyik csoportja lényegében véve azon kritériumok meghatározására irányult, melyek alapján valamely tagállam magánszemélyekkel szembeni kártérítési felelőssége megállapítható a végső fokon eljáró tagállami bíróság uniós jogot sértő döntéséért, különösen, amennyiben ezen döntés tárgya egy, a Bíróság valamely ítéletére alapított perújítási kérelem elutasítása.
Az ezen kérdésekre adandó válasz megfogalmazása során a luxemburgi taláros testület mindenek előtt összefoglalta az uniós jog tagállamnak betudható megsértésével a magánszemélyeknek okozott károkért való tagállami felelősségre vonatkozóan a joggyakorlatában kimunkált elveket, melyek abban az esetben is ugyanúgy alkalmazandók, ha a tagállami felelősség a végső fokon eljárt nemzeti bíróság uniós jogot sértő határozatán alapul. Ezek szerint a sérelmet szenvedett magánszemélyek három feltétel együttes fennállásakor rendelkeznek kártérítéshez való joggal, nevezetesen, ha a megsértett uniós jogszabály célja, hogy a magánszemélyek számára jogokat keletkeztessen, e szabály megsértése kellően súlyos, és fennáll a közvetlen okozati összefüggés e jogsértés és a magánszemélyek által elszenvedett kár között. Ezek a luxemburgi joggyakorlatból eredő feltételek azonban nem gátolják a tagállamokat abban, hogy a magánszemélyeknek okozott károkért való tagállami felelősség fennállása és érvényesítése vonatkozásában kevésbé szigorú szabályokat alkossanak.
Ha a tagállami kárfelelősség a végső fokon eljáró nemzeti bíróság uniós jogi szabályt sértő határozatán alapul, akkor kellően súlyosnak abban az esetben minősül a jogsértés, ha a nemzeti bíróság az alkalmazandó jogot nyilvánvaló módon sértette meg. Azt a kérdést, hogy az a feltétel teljesül-e, a a kártérítési kérelmet elbíráló nemzeti bíróságnak az elé terjesztett tényállás összes sajátos körülményének figyelembe vételével kell eldöntenie. Az e tekintetben figyelembe vehető körülmények között szerepel többek között a megsértett szabály egyértelműségének és pontosságának foka, a megsértett szabály által a nemzeti hatóságok részére biztosított mérlegelési jogkör terjedelme, a kötelezettségszegés vagy a károkozás szándékos vagy gondatlan jellege, az esetleges jogi tévedés menthetősége vagy ennek hiánya, az, hogy egy európai uniós intézmény magatartása hozzájárulhatott e az uniós joggal ellentétes nemzeti intézkedések vagy gyakorlat fenntartásához vagy elfogadásához, illetve az a körülmény is, hogy az érintett nemzeti bíróság nem tett eleget az előzetes döntéshozatalra utalás kötelezettségének. Az uniós jog megsértése kellően súlyosnak minősül továbbá akkor is, ha az a Bíróság e tárgyban kialakított ítélkezési gyakorlatának nyilvánvaló figyelmen kívül hagyásával történik.
A res iudicata elvével nyilvánvalóan nem áll ellentétben a végső fokon eljárt nemzeti bíróság uniós jogot sértő határozatán alapuló tagállami kárfelelősség elismerése, hiszen ennek éppen az az alapja, hogy a károkozás olyan határozat által történt, mely jogorvoslattal már nem volt támadható, s ezért az uniós jogot sértő határozattal zárult eljárás keretében a károkozás nem volt elhárítható.
A károkozással okozott sérelmek orvoslását a nemzeti bíróságnak a nemzeti jog szabályai alapján kell elvégeznie, azzal azonban, hogy a károk megtérítésére vonatkozó, a nemzeti jogszabályok által meghatározott feltételek nem lehetnek kedvezőtlenebbek, mint azok, amelyek a hasonló jellegű, nemzeti jogon alapuló igényekre vonatkoznak (az egyenértékűség elve), valamint nem lehetnek olyanok, hogy a gyakorlatban lehetetlenné vagy rendkívül nehézzé tegyék a kártérítés elérését (a tényleges érvényesülés elve). A Bíróság joggyakorlata lényegében véve a teljes kártérítés elvének alkalmazását követeli meg, amivel ellentétes az, ha a nemzeti jog bizonyos kárfajtákat – például a kárfelelősséget eredményező bírósági határozattal zárul eljárás költségeit - kizár az uniós jog megsértéséből eredő tagállami kárfelelősség alapján megtérítendő károk közül.
A Székesfehérvári Törvényszék által feltett kérdések másik csoportja pedig lényegében véve arra irányult, hogy megköveteli-e az uniós jog a rendkívüli jogorvoslat (jelen esetben a perújítás) megengedését azon az alapon, hogy a jogerős határozatot hozó nemzeti bíróság döntése meghozatalakor nem vette figyelembe a Bíróság valamely előzetes döntéshozatali eljárásban meghozott ítéletét. A Bíróság erre a kérdésre alapvetően nemmel felelt. Mivel a jogerő intézménye és az abból eredő res iuducata-hatás az uniós jognak is alapelvét képező jogbiztonság érvényesülése szempontjából kiemelt jelentőséggel bír, az uniós jog nem írja elő a nemzeti bíróságnak, hogy eltérjen a bírósági határozatokat jogerőre emelő belső eljárási szabályok alkalmazásától, még akkor sem, ha ez lehetővé tenné az uniós joggal összeegyeztethetetlen nemzeti helyzet orvoslását. Az uniós jog tehát nem követeli meg, hogy valamely bírósági szervnek főszabály szerint vissza kell vonnia a jogerőre emelkedett határozatát az uniós jog releváns rendelkezése Bíróság által elfogadott értelmezésének figyelembevétele céljából.
Más a helyzet azonban akkor, ha az alkalmazandó nemzeti eljárási szabályok lehetővé teszik a nemzeti bíróság számára, hogy bizonyos feltételek mellett visszavonjon egy jogerőre emelkedett határozatot annak érdekében, hogy az annak nyomán kialakult helyzetet a nemzeti joggal összeegyeztethetővé tegye. Ebben az esetben ugyanis - az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés követelményének megfelelően - e lehetőségnek ugyanazon feltételek mellett érvényesülnie kell abból a célból is, hogy a helyzet uniós joggal való összeegyeztethetőségét helyreállítsák. Ebből következően amennyiben a nemzeti eljárási szabályok lehetővé teszik a rendkívüli jogorvoslatot (perújítást) annak érdekében, hogy az ezen ítélet nyomán kialakult helyzetet összeegyeztethetővé tegyék egy korábbi jogerős (nemzeti) bírósági határozattal, amelyről az ezen ítéletet hozó bíróságnak és az ítélet alapjául szolgáló eljárásban részt vevő feleknek már tudomásuk volt, e lehetőségnek – az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elvével összhangban – ugyanazon feltételek mellett érvényesülnie kellene annak érdekében is, hogy a helyzetet a Bíróság valamely korábbi ítéletével tegyék összeegyeztethetővé.
A Bíróság végzése itt elolvasható.
A polgári perrendtartásról szóló 2016. évi CXXX. törvény (Pp.) 393.§ a) pontja értelmében helye van perújításnak, ha a fél olyan jogerős bírósági határozatra hivatkozik, amelyet a bíróság a perben nem bírált el, feltéve, hogy az - elbírálás esetén – rá kedvezőbb határozatot eredményezhetett volna és ha fél önhibáján kívül nem volt abban a helyzetben, hogy a perújítási kérelemben felhozott bírósági határozatot a korábbi eljárás során érvényesítse. Ezen túl, a Pp. 427.§ (2) bekezdésének a) pontja alapján perújításnak van helye abban az esetben is ha az Alkotmánybíróság alkotmányjogi panasz alapján lefolytatott eljárásban anyagi jogszabályt vagy rendelkezést semmisített meg és kizárólag per vagy nemperes eljárás volt folyamatban. A közigazgatási perben meghozott jogerős ítélet és az eljárást befejező érdemi határozat ellen ugyanezen szabályok szerint van helye perújításnak.
Az új Pp. jogértelmezési kérdéseivel foglalkozó konzultációs testület 2019. április 26-án meghozott 70. számú – jogi kötőerővel nem rendelkező – állásfoglalása értelmében az Európai Unió Bírósága előzetes döntéshozatali eljárásban hozott határozatára hivatkozással perújításnak nincs helye. A konzultációs testület ezen álláspontját a korábbi egységes joggyakorlattal indokolja, mely szerint kizárólag olyan korábbi bírósági határozat nyithatja csak meg a perújítás lehetőségét, mely az alapper valamely előkérdésének minősülő ténykérdés tárgyában döntötte el a jogvitát. Az Európai Unió Bírósága ezzel szemben – legalábbis az előzetes döntéshozatali eljárásokban – vagy absztrakt jogértelmezést végez, vagyis megvilágítja és pontosítja az alkalmazandó uniós jogi rendelkezések jelentését és terjedelmét, vagy pedig valamely uniós jogi rendelkezés érvényességéről hoz döntést, de egyik esetben sem ténykérdésben határoz.
Véleményem szerint ezen álláspont részben, az uniós jog valamely rendelkezésének érvénytelenségét kimondó, előzetes döntéshozatali eljárásban meghozott ítéletek tekintetében nem tűnik összhangban levőnek a Bíróság ismertetett ítéletével. Ebből ugyanis – az egyenértékűség elvére tekintettel - levezethetőnek vélem azt a követelményt, hogy ha a nemzeti jog valamely nemzeti jogszabály vagy rendelkezés Alkotmánybíróság általi megsemmisítésének esetére lehetővé teszi a perújítási eljárás lefolytatását (márpedig a magyar jog vonatkozásában ez a helyzet), akkor ugyanígy lehetővé kell tennie valamely uniós jogszabály vagy rendelkezés érvénytelenségének Európai Bíróság általi kimondásának esetére is. Az uniós jog értelmezését tartalmazó ítéletek vonatkozásában azonban ez az elvárás nem vezethető le az ítéletből, mert az egyenértékűség követelményét kifejezetten csak arra az esetre fogalmazta meg a Bíróság, ha a nemzeti eljárási szabályok a rendkívüli jogorvoslatot olyan korábbi jogerős bírósági határozatra való hivatkozással is lehetővé teszik, amelyről az alapperben a bíróságnak és a feleknek már tudomásuk volt. Márpedig, ezt a magyar jog – nevezetesen a Pp. 393.§ a) pontja – nem teszi lehetővé.
honlapon található információk csupán tájékoztató jellegűek, nem minősülnek jogi vagy egyéb szakmai tanácsnak. A felhasználó ezen információkra alapított döntése, illetve cselekménye ennél fogva kizárólag a felhasználó felelőssége. Amennyiben tanácsra van szüksége konkrét jogi problémájával kapcsolatban, vagy a honlapon közölt információkról szeretne további tájékoztatást kapni, kérem, döntése meghozatala előtt feltétlenül lépjen kapcsolatba velem.
Kérjük, ezt másold le 2945936647a5

matches: Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság


text:
Eb ura fakó, Budapesten nem pereskedtek - Legal Eagles
7 éve Jogtörő 7 éve A jogos védelem új szabályai Főoldal
A szerződő felek eddig nagy szabadsággal választhatták meg, hogy egyes ügyeikben felmerült jogvitájukra melyik (budapesti vagy vidéki) bíróság illetékességét kívánják kikötni. Mostantól nem így lesz. Főleg nem Budapest vonatkozásában. Mit is lépett a jogalkotó? A fizetési meghagyásról szóló 2009. évi L. törvényről (Törvény) sok vonatkozásban lehetett hallani és olvasni. Most a Törvény - marginálisnak tűnő - 62. §-ának (1) bekezdéséről lesz szó. Ez - nem túl nagy hírverés mellett - módosította a polgári perrendtatásról szóló 1952. évi III. törvény (Pp.) 41. §-át, amely az egyes ügyekben a felek által kiköthető illetékességi szabályokat tartalmazza. 2009. június 30-án hatályba is lépett a módosítás, amelynek egyik rendelkezése így szól: (6) Vagyonjogi ügyek tekintetében a felek a felmerült jogvitájukra vagy a meghatározott jogviszonyból eredő jövőbeli jogvitájuk esetére nem köthetik ki a) a megyei bíróság hatáskörébe tartozó ügyben a Fővárosi Bíróság és a Pest Megyei Bíróság; b) a helyi bíróság hatáskörébe tartozó ügyben a Pesti Központi Kerületi Bíróság illetékességét. A módosítás feltételezhető célja a felsorolt bíróságok leterheltségének csökkentése. Ez talán még elfogadható is lenne, bár azt gondolom, a cél finomabb módszerekkel is elérhető lenne (pl. illetékek emelése kikötött illetékesség alapján indult eljárásokban). Persze a szolgáltató állam koncepciójára tekintettel ezt is mondhatnánk: ha az az állampolgárok felől jelentkező igény, hogy ezeken a bíróságokon kívánnak pereskedni, akkor legyen több erőforrás ezeken a bíróságokon (mint mondtam, az illetékek emelhetők). Ami tovább növeli ennek a módosításnak a súlyát, az a hatálybalépés szabályozása. 61. § (6) E törvény rendelkezéseit - a 64. §-ban foglalt rendelkezések kivételével - a hatálybalépésük után indult eljárásokban kell alkalmazni. Számomra ez azt jelenti, hogy a 2009. június 30-át követően indult eljárásokban a Pp. fenti új szabályát alkalmazni kell. Ez azért jelenthet gondot, mert számos szerződés valahol a záró rendelkezések között tartalmazza azt (különböző szövegvariációkban), hogy a Felek a jelen szerződésből eredő jogvitájukra kikötik - a mindenkori hatásköri szabályoktól függően - a Pesti Központi Kerületi Bíróság és a Fővárosi Bíróság Illetékességét. Véleményem szerint 2009. június 30-át követően ezek a szerződéses rendelkezések semmisek tekintettel a Ptk. 200. §-ának (2) bekezdésére (jogszabályba ütköző szerződés semmis). Ha nem semmisek, akkor sem lehet őket alkalmazni a Pp. új 41. §-ának (6) bekezdésével szemben. Ez pedig azzal jár, hogy az ilyen szerződések alapján indított jogvitákat nem a szerződésben, a Felek által kikötött fórum, hanem a jogalkotó által Pp. szabályai alapján illetékesnek minősített bíróság fogja elbírálni. A módosítás viszonylagos ismeretlensége miatt, ezt tetézi az áttételek feltételezhetően megnövekedő száma, ami nem az ügyek gyorsabb befejezése felé mutat. A módosítás mögött a fentieken kívül látok bizonyos fogyasztóvédelmi célzatot is, gondolva arra, hogy a szolgáltatók szerződéseikben szerették a kapcsolódó pereket a székhelyük szerinti (rendszerint budapesti) bíróságokon lefolytatni. Az azonban nem mellékes kérdés, hogy a módosítással a budapesti és pest megyei székhelyű szolgáltatók versenyhátrányba kerülnek a többi szolgáltatóval szemben. Ennek oka az, hogy tömeges felperesi pozíció esetén az eljáró bíróság székhelye pénz kérdés is (pl. utazási idő, levelezési költség, munkarő költség). Nem vagyok meggyőződve arról, hogy ennek következményeit a jogalkotó teljes körűen felmérte (pl. egy hatástanulmányban). Nem beszélve arról, hogy a jogalkamazás már reagált a kikötött illetékesség fogyasztókkal szembeni tisztességtelen alkalmazására, amely kérdésben éppen a magyar bíróságoknak köszönetően az Európai Bíróság is állást foglalt. Sokkal jobb megoldásnak tartom e tekintetben a Pp. 41. §-ának (5) bekezdését, amely honorálja az aktív alperesi részvételt az eljárásban: (5) Ha a kikötés az általános szerződési feltételek között szerepel, a kikötött bíróság az alperesnek legkésőbb az első tárgyaláson előterjesztett kérelmére a pert - az alperes által megjelölt - a 29-40. § szerint illetékes bírósághoz teszi át tárgyalás és elbírálás végett. Nem állítom ezzel, hogy a bejegyzés elején idézett Pp. módosítás - miután hatálybalépése előtt létrejött jogviszonyokat, szerződéseket módosít - alkotmányellenes lenne, de azt igen, hogy az ügy intézésének ilyen módja nem volt elegáns. Másik szempontból nem tartom előre mutató jelnek azokat a mostanában elszaporódó állami lépéseket, amelyek a magánautonómia szűkítése felé mutatnak. Amiatt is aggódom kicsit, hogy az állam egyre többször módosít már megkötött szerződések feltételein anélkül, hogy képes lenne a konkrét szerződést megkötő felek érdekeinek teljes körű feltésképezésére.
Címkék: pp illetékesség magánautonómia kikötött illetékesség	Ajánlott bejegyzések:
http://legaleagles.blog.hu/api/trackback/id/tr761252691

matches: bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság