text:
EU-irányelvek a gyakorlatban: A büntetőeljárás során a tájékoztatáshoz való jogról szóló EU-irányelv átültetésének vizsgálata - PDF
Download "EU-irányelvek a gyakorlatban: A büntetőeljárás során a tájékoztatáshoz való jogról szóló EU-irányelv átültetésének vizsgálata"
1 EU-irányelvek a gyakorlatban: A büntetőeljárás során a tájékoztatáshoz való jogról szóló EU-irányelv átültetésének vizsgálata ORSZÁGJELENTÉS MAGYARORSZÁG DECEMBER Támogatja: Az Európai Bizottság Büntetőjogi Jogérvényesítés Programja
2 Tartalom I. Bevezető... 3 II. Módszertan... 3 III. Háttér és jogi kontextus... 4 IV. Az irányelv implementációja a büntetőeljárások kapcsán... 8 Standard 1: Átültetés... 9 Standard 2: Képzés Standard 3: A jogokra vonatkozó tájékoztatáshoz való jog a büntetőeljárásban Standard 4: A váddal (gyanúsítással) kapcsolatos tájékoztatáshoz való jog Standard 5: A jogokról szóló írásbeli tájékoztató az őrizetbe vett és/vagy fogva tartott gyanúsítottak vagy vádlottak számára Standard 6: A jogokról szóló írásbeli tájékoztató átadása az európai elfogatóparancshoz kapcsolódó eljárásokban Standard 7: Az ügy anyagaiba való betekintés joga Standard 8: Jogorvoslatok V. Az irányelv implementációja a szabálysértési eljárások kapcsán Standard 1: Átültetés Standard 2: Képzés Standard 3: Az eljárási jogokra vonatkozó tájékoztatáshoz való jog Standard 4: Az eljárás tárgyával kapcsolatos tájékoztatáshoz való jog Standard 5: A jogokról szóló írásbeli tájékoztató az őrizetbe vett eljárás alá vont személyek számára Standard 7: Az ügy anyagaiba való betekintés joga Standard 8: Jogorvoslatok
3 I. Bevezető június 2-án lejárt a büntetőeljárás során a tájékoztatáshoz való jogról szóló 2012/13/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (a továbbiakban: irányelv) átültetésének határideje. A tagállamoknak ezen időpontig kellett hatályba léptetni azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a tagállami jogrendszerek megfeleljenek az irányelvnek. A tagállamoknak ezen intézkedések szövegét meg kellett küldeniük az Európai Bizottságnak, de több tagállam még nem tett eleget e kötelezettségének. Emellett az, hogy a tagállamok szándékaik szerint átültették az irányelvet a hazai jogba, nem jelenti azt, hogy biztosították annak tényleges implementációját a gyakorlatban is. Jelen kutatás célja annak feltérképezése, hogy a tagállamok hatékonyan ültették-e át, illetve hatékonyan hajtották-e végre az irányelvet. A kutatás szándékaink szerint mélyrehatóan vizsgálja és elemzi, hogy az irányelvben meghatározott jogok biztosítása a tagállamok gyakorlatának szerves részévé vált-e. A kutatás Litvániában, Ausztriában, Magyarországon, Olaszországban és Lengyelországban zajlott. A büntető igazságszolgáltatással kapcsolatos EU-irányelvek elfogadása kiemelkedően jelentős fejlemény, amely EU-szerte új normákat teremt a gyanúsítottak, illetve vádlottak jogai kapcsán. Reményeink szerint a jelen kutatás hozzájárulhat ahhoz, hogy az Európai Bizottság és az egyes tagállamok jobb képet kapjanak az implementáció szintjéről a gyakorlatban, és kiemelheti mind a jó gyakorlatokat, mind az átültetéssel kapcsolatos kihívásokat. II. Módszertan A kutatók az egyes országokban standardizált módszertant alkalmaztak az adatgyűjtés során, illetve annak értékelésére, hogy egy adott tagállam mennyiben felel meg az irányelv által meghatározott követelményeknek. Készült egy átfogó, háromszintű kutatási módszertan; az egyes szinteken a vizsgálat eredményét a jelzőlámpa színeivel egyezően értékeltük. Ez a többszintű metodológia lehetővé tette az irányelv de jure és de facto implementációjának értékelését, és így mélyreható képet ad a helyzetről az egyes tagállamokban. 1. szint (Level 1): A vizsgálat 1. szintje az irányelv implementációjának de jure, strukturális elemeit vizsgálta, és a releváns jogi dokumentumokra terjedt ki, így a tagállamok alkotmányaira, törvényeire, rendeleteire, az esetleges kapcsolódó gyakorlati útmutatókra, valamint a releváns esetjogra, ahol annak precedensértéke van. 2. szint (Level 2): A kutatás e szintjét egy védőként eljáró ügyvédek körében végzett kérdőíves felmérés jelentette. A kérdőíves felmérés azt vizsgálta, hogy a jogi normákat hogyan alkalmazzák a mindennapi gyakorlatban. 3. szint (Level 3): A kutatás utolsó szintje az irányelv implementációja egyes aspektusainak árnyaltabb vizsgálatára irányult. Erre főként azon aspektusok kapcsán került sor, ahol a kutatás 1. és 2. szintje azt mutatta, hogy az irányelv standardjainak nem, vagy csak részben felel meg a tagállam. A kutatás 3. szintje részben strukturált, rendőrökkel és egyéb, a büntetőeljárásban részt vevő hatósági személyekkel, valamint ügyvédekkel készített interjúkat jelentett. A kutatási eszköz 15 indikátorra épül, amelyeket nyolc, az irányelv egyes rendelkezéseinek megfelelő standard alá soroltunk. A kutatás során minden indikátor teljesülését külön-külön értékeltük, nagyrészt a vizsgálat 1. és 2. szintjének eredményei alapján, míg a vizsgálat 3. szintje arra adott lehetőséget, hogy árnyaltabb képet kapjunk az egyes hiányosságokról vagy hibákról a gyakorlatban. 3
4 Minden országot e 15 indikátornak való megfelelés szerint pontoztunk, az alábbi táblázat alapján, és ezek a pontszámok adják ki azt az értéket, amely megmutatja, hogy az irányelvet teljes mértékben vagy csak részben implementálták, vagy nem történt meg az implementációja egy-egy tagállamban. Pontszám Értékelés 2 Az indikátor teljesült. 1 Az indikátor részben teljesült. 0 Az indikátor nem teljesült. Az összértéket az egyes indikátorok kapcsán a jogforrási szinten való átültetésre és a gyakorlati implementációra adott pontszámok százalékos értékké konvertált összege adja ki. Az egyes indikátorokra adható legmagasabb pontszám összesen 4, a pontszámokat így a következő rendszer szerint konvertáltuk százalékos értékekre: 4 pont = 100%, 3 pont = 75%, 2 pont = 50%, 1 pont = 25%, 0 pont = 0%. Az irányelv implementációjának szintjét úgy határoztuk meg, hogy az egyes indikátorok kapcsán meghatározott százalékos összértékeket összeadtuk, és azt elosztottuk 15-tel, vagyis az indikátorok számával. Jelen, Magyarországgal kapcsolatos kutatási jelentés összeállítása során a Magyar Helsinki Bizottság a következő forrásokra támaszkodott: a vonatkozó jogszabályok és közjogi szervezetszabályozó eszközök; a hatóságok által használt egyes sablonok, iratminták; 19, ügyvédek által kitöltött kérdőív; 6 interjú ügyvédekkel; 5 interjú rendőrökkel (4 interjú a büntetőeljárásokkal, 1 interjú a szabálysértési eljárásokkal kapcsolatban); az Országos Rendőr-főkapitányság (ORFK), a Büntetés-végrehajtás országos Parancsnoksága (BVOP), az Országos Bírósági Hivatal Magyar Igazságügyi Akadémia, valamint a Legfőbb Ügyészség által adott tájékoztatás. A Magyar Helsinki Bizottság ezúton fejezi ki köszönetét a kutatás megvalósulását lehetővé tevő állami szerveknek, különös tekintettel a rendőri interjúk elkészítését lehetővé tevő ORFK-ra, valamint a kérdőívet kitöltő és interjút adó ügyvédeknek. III. Háttér és jogi kontextus Az irányelv hatálya Magyarországon egyrészt értelemszerűen a büntetőeljárásoknak az ügydöntő határozat meghozataláig tartó szakaszára, vagyis a gyanúsítottakra és a vádlottakra terjed ki, 1 másrészt bizonyos (lent körülírt esetekben) a szabálysértési eljárásokra is. A magyar büntetőeljárás az irányelv implementációja szempontjából jelentőséggel bíró állomásai és jellegzetességei az alábbiak. A büntetőeljárás nyomozati, ügyészi és bírósági szakból áll. A nyomozás során a büntetőeljárásról szóló évi XIX. törvény (a továbbiakban: Be.) megfogalmazása szerint fel kell deríteni a bűncselekményt, az elkövető személyét, fel kell kutatni és biztosítani kell a bizonyítási eszközöket; a tényállást oly mértékben kell felderíteni, hogy a vádló dönthessen arról, vádat emel-e. 2 A nyomozást a nyomozó hatóság (ez az esetek többségében a rendőrséget 3 jelenti) vagy az ügyész végzi; 4 annak során értelemszerűen kihallgatják a büntetőeljárás e szakaszában gyanúsítottként azonosított terheltet is. Az iratokhoz való hozzáférés a nyomozás alatt különösen a nem előzetes letartóztatott terheltek esetében korlátozott 1 Vö.: az irányelv 2. cikk (1) bekezdése. ( Ezt az irányelvet attól az időponttól kezdve kell alkalmazni, amikor valamely tagállam illetékes hatóságai az érintett személy tudomására hozzák azt, hogy bűncselekmény elkövetésével gyanúsítják vagy vádolják, az eljárás befejezéséig, ami annak a kérdésnek a végleges eldöntését jelenti, hogy a gyanúsított vagy a vádlott elkövette-e a bűncselekményt, ideértve adott esetben a büntetés kiszabását és az esetleges jogorvoslatról való döntést is. ) 2 Be (2) bekezdés 3 Be. 36. (1) bekezdés 4 Be. 28. (3) bekezdés és 35. 4
5 (részletesen lásd lejjebb). A nyomozás elvégzése után kerül sor az ún. iratismertetésre : ennek keretében adják át a gyanúsítottnak és a védőnek a nyomozás teljes iratanyagát. 5 Az iratismertetés után kerülnek a nyomozási iratok az ügyészhez, aki közvádlóként 6 dönt a vádemelésről, 7 amely a vádiratnak az ügyész által a bírósághoz való benyújtásával történik meg. 8 Az ezt követő bírósági szakban az elsőfokú bíróság tárgyalást tart, amelyre az ekkor már vádlottként azonosított terheltet is idézik. 9 A bírósági eljárásban a bizonyítási eljárás a vádlott kihallgatásával kezdődik, 10 az egyéb bizonyítási cselekményekről és azok sorrendjéről az eljáró bíróság határoz. 11 Ebben az időszakban a terhelt már korlátlanul hozzáfér az ügy irataihoz. 12 A bizonyítási eljárás befejezése után az ügyész vádbeszédet, a védő pedig védőbeszédet tart, és a vádlott is felszólalhat. 13 A bíróság ezt követően hozza meg ügydöntő határozatát (ítéletét), amelyben dönt a vádlott bűnösségéről és a büntetéskiszabásról. 14 Amennyiben az elsőfokú ítélet ellen a vád vagy a védelem fellebbez, az ítélet nem emelkedik jogerőre, és az ügyben másodfokú eljárásra kerül sor. Tekintettel arra, hogy az irányelv több helyen is az őrizetbe vett, illetve fogva tartott gyanúsítottak és vádlottak kapcsán rendelkezik a tájékoztatáshoz való jog egyes aspektusairól, ki kell térni azokra a szabadságelvonással járó kényszerintézkedésekre, amelyek a magyar büntetőeljárás során a gyanúsítottak, illetve a vádlottak esetében alkalmazhatóak, így az őrizetbe vételre és az előzetes letartóztatásra. Az időben előbb bekövetkező őrizetbe vétel a terhelt személyi szabadságának átmeneti, rendszerint bírói döntés nélküli elvonása, amely szabadságvesztéssel büntetendő bűncselekmény megalapozott gyanúja esetén rendelhető el, feltéve, hogy a terhelt előzetes letartóztatása valószínűsíthető. Az őrizet legfeljebb hetvenkét óráig tarthat; ennek elteltével a terheltet ha a bíróság az előzetes letartóztatását nem rendelte el szabadon kell bocsátani. 15 Az őrizetbe vétel ellen a terhelt panasszal élhet. 16 Az őrizetbe vételt rendőrségi fogdán kell végrehajtani. 17 Az előzetes letartóztatás a terhelt személyi szabadságának bírói elvonása a jogerős ügydöntő határozat meghozatala előtt, amelyet mind a nyomozati szakban, mind a bírósági szakban elrendelhetnek (a vádirat benyújtásáig az ügyész indítványára az ún. nyomozási bíró, azt követően pedig a perbíróság), a vádirat benyújtása előtt elrendelt előzetes letartóztatást pedig a vádirat benyújtása után a perbíróság fenntarthatja. A vádirat benyújtása után az első fokú bíróság által elrendelt vagy fenntartott előzetes letartóztatás az első fokú bíróság ügydöntő határozatának kihirdetéséig tart. A gyanúsítottak és a vádlottak tehát akár a meggyanúsításuktól az elsőfokú ítélet meghozataláig tartó időszak egészét előzetes letartóztatásban tölthetik (azzal, hogy az esetek többségében érvényesül egy abszolút felső időkorlát). 18 Az irányelv szempontjából lényeges továbbá, hogy a terhelt és védője az eljárás bármely pontján terjeszthet elő indítványt az előzetes letartóztatás megszüntetése iránt, amelyről a bíróságnak határozatot kell hoznia; 19 valamint fellebbezhet is a bíróság előzetes letartóztatással kapcsolatos döntései ellen. Az előzetes letartóztatást főszabály szerint büntetés-végrehajtási intézetben kell végrehajtani Be Be. 28. (1) bekezdés 7 Be Be (1) bekezdés 9 Be (1) bekezdés 10 Be (1) bekezdés 11 Be (2) bekezdés 12 Be (1) bekezdés 13 Be (1) bekezdés 14 Be Be Be A büntetések, az intézkedések, egyes kényszerintézkedések és a szabálysértési elzárás végrehajtásáról szóló évi CCXL. törvény, 427. (2) bekezdés 18 Részletesen lásd: Be Be A büntetések, az intézkedések, egyes kényszerintézkedések és a szabálysértési elzárás végrehajtásáról szóló évi CCXL. törvény,
6 Fontos kiemelni, hogy a nyomozati szakban január 1-ig igen korlátozott volt a terhelt iratokhoz való hozzáférése. A védelem ugyanis csupán a szakvéleményhez és az azon nyomozási cselekményekről készült jegyzőkönyvekhez fér hozzá korlátozás nélkül, amelyeken a terhelt, illetve a védő jelen lehet, miközben a Be. szabályai a védő részvételét gyakorlatilag csak a terhelt kihallgatásán, illetve az általa vagy a terhelt által indítványozott tanúkihallgatáson, valamint az ilyen tanú részvételével megtartott szembesítésen teszik lehetővé. 21 Az eljárás egyéb irataihoz a védelem csak abban az esetben férhetett hozzá, ha az a nyomozás érdekeit nem sértette. 22 Igen jelentős változást jelentett e tekintetben az előzetes letartóztatott terheltek vonatkozásában, hogy az irányelv 7. cikk (1) bekezdésének való megfelelés érdekében módosították a Be.-t. Így január 1. óta a Be. úgy rendelkezik, hogy ha az ügyész az előzetes letartóztatás elrendelését indítványozza, a gyanúsítottnak és a védőnek megküldött indítványhoz csatolni kell azoknak a nyomozási iratoknak a másolatát, amelyekre az indítványt alapozzák július 1. óta kimondja továbbá a Be. azt is, hogy ha az indítvány tárgya az előzetes letartóztatás meghosszabbítása, a gyanúsítottnak és a védőnek megküldött indítványhoz csatolni kell azoknak az indítványt megalapozó nyomozási iratoknak a másolatát, amelyek az előzetes letartóztatás tárgyában hozott legutóbbi döntést követően keletkeztek. 23 Ez azért is volt jelentős változás, mert az elmúlt években az Emberi Jogok Európai Bírósága több olyan döntést is hozott, amelyben megállapította, hogy az iratokhoz és így az előzetes letartóztatást megalapozó bizonyítékokhoz való hozzáférést a korábbi jogszabályi rendelkezések olyan mértékben korlátozták a nyomozati szakban, hogy az sértette a fegyveregyenlőség elvét, és így az Emberi Jogok Európai Egyezménye 5. Cikk (4) bekezdésében foglaltakat. 24 Az irányelv átültetése óta eltelt idő rövidsége miatt csak korlátozott mértékben állnak rendelkezésre adatok pl. az iratok megismerésére vonatkozó új szabályok gyakorlati hatásáról. A Magyar Helsinki Bizottság 2015 őszén lezárult, Az előzetes letartóztatás gyakorlata: az alternatív kényszerintézkedések és a bírói döntéshozatal vizsgálata című, az Európai Unió által támogatott projektjében (a továbbiakban: MHB-kutatás) 25 érintőlegesen foglalkozott az iratokhoz való hozzáférés kérdéskörével az előzetes letartóztatottak tekintetében a jelen kutatási jelentésben e kutatás releváns eredményeit is ismertetjük majd. Ahogy korábban utaltunk rá, Magyarország esetében nemcsak a büntetőeljárásra, hanem a szabálysértési eljárásra is vonatkozik az irányelv, a következők miatt. A szabálysértési eljárásban szabálysértési hatóságként vagy a kormányhivatalok járási hivatalai járnak el, vagy meghatározott esetekben a rendőrség, illetve a Nemzeti Adó- és Vámhivatal megfelelő szerve. 26 Érdemi határozatuk ellen a szabálysértési eljárás alá vont személy kifogást nyújthat be, és ha az érintett hatóság a kifogással támadott határozatát saját hatáskörében nem változtatja meg, a kifogást végül a járásbíróság bírálja el. Szintén a járásbíróság dönt akkor, ha a kifogás nyomán az érintett hatóság megváltoztatja ugyan a határozatát, de annak a megváltoztatással érintett megállapításai ellen az eljárás alá vont személy újabb kifogást nyújt be. 27 Emellett a szabálysértési elzárással is büntethető, illetve a szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló évi II. törvény (a továbbiakban: Szabs. tv.) által meghatározott szabálysértés miatt már első fokon a járásbíróság jár el. 28 (Utóbbi esetben a rendőrség a szabálysértés tényállásának felderítése, az elkövető kilétének megállapítása, valamint a bizonyítási eszközök felkutatása és biztosítása érdekében a bírósági eljárást előkészítő eljárást folytat le. 29 ) Vagyis a szabálysértési ügyek több 21 Be (1) bekezdés és 184. (2) bekezdés 22 Be (2) bekezdés 23 Be (1a) bekezdés 24 Lásd pl.: X.Y. kontra Magyarország (Application no /08, Judgment of 19 March 2013), A.B. kontra Magyarország (Application no /09, Judgment of 16 April 2013), Baksza kontra Magyarország (Application no /08, Judgment of 23 April 2013), Hagyó kontra Magyarország (Application no /10, Judgment of 23 April 2013). 25 The Practice of Pre-Trial Detention: Monitoring Alternatives and Judicial Decision-Making, JUST/2013/JPEN/AG/ A szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló évi II. törvény, 38. (1) (2) bekezdés 27 A szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló évi II. törvény, Szabs. tv. 38. (3) bekezdés 29 Szabs. tv
7 úton is bíróság elé kerülhetnek, így az irányelv az 1. cikkének (2) bekezdése 30 és preambulumának (17) bekezdése 31 értelmében Magyarországnak a szabálysértési eljárások bíróság előtt zajló része tekintetében is át kellett ültetnie a releváns irányelvi normákat. A szabálysértési eljárás az irányelv implementációja szempontjából jelentőséggel bíró további jellegzetességei a következők: Bizonyos esetekben (így pl. ha a tényállás tisztázott és az eljárás alá vont személy vagy az eljárásban részt vevő más személy meghallgatása nem szükséges) a szabálysértési hatóság és a bíróság is hozhat határozatot az ügyben a szabálysértési eljárás alá vont személy meghallgatása nélkül is. Az így hozott határozat ellen az eljárás alá vont nem nyújthat be kifogást, de kérheti, hogy a szabálysértési hatóság hallgassa meg, illetve hogy a bíróság tartson tárgyalást az ügyben. 32 A rendőrség szabálysértési elzárással is büntethető szabálysértés esetén a tetten ért eljárás alá vont személyt ún. gyorsított bírósági eljárás lefolytatása céljából őrizetbe veheti. A szabálysértési őrizetet rendőrségi fogdán kell végrehajtani, és főszabály szerint hetvenkét óráig tart. 33 A szabálysértési őrizet ellen az eljárás alá vont személy fellebbezhet Amennyiben valamely tagállam joga szerint a kisebb súlyú cselekményekre vonatkozó szankciókat a büntetőügyekben hatáskörrel rendelkező bíróságtól eltérő hatóság szabja ki, és az ilyen szankció kiszabásával szemben az ilyen bírósághoz jogorvoslati kérelemmel lehet fordulni, ezt az irányelvet csak az említett bíróság előtt az ilyen jogorvoslati kérelmet követően lefolytatott eljárásra kell alkalmazni. 31 [ ] Amennyiben valamely tagállam joga úgy rendelkezik, hogy a kisebb súlyú cselekményekre vonatkozó szankciót a büntetőügyekben hatáskörrel rendelkező bíróságtól eltérő hatóság szabja ki, és az ilyen szankció kiszabásával szemben büntetőügyekben hatáskörrel rendelkező bírósághoz jogorvoslati kérelemmel lehet fordulni, vagy az ügyet más módon elé lehet utalni, ezt az irányelvet ezért csak a jogorvoslati kérelmet vagy az utalást követően a büntetőbíróság előtt lefolytatott eljárásra kell alkalmazni. 32 Szabs. tv és Szabs. tv. 73. (1) (2) bekezdés 34 Szabs. tv. 73. (5) bekezdés 7
8 IV. Az irányelv implementációja a büntetőeljárások kapcsán Standardok Indikátorok Átültetés jogforrási szinten Implementáció a gyakorlatban Összérték (%) Standard 1: Átültetés Indikátor 1.1: A tagállam hatályba léptette azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási % rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az irányelvnek megfeleljenek. Standard 2: Képzés Indikátor 2.1: A büntetőeljárásokban részt vevő bírák, ügyészek, rendőri és igazságügyi % személyzet részére az irányelv célkitűzéseire figyelemmel megfelelő képzést biztosítanak. Standard 3: A jogokra Indikátor 3.1: A gyanúsítottak és a vádlottak tájékoztatást kapnak büntetőeljárási % vonatkozó tájékoztatáshoz való jog a jogaikról. Indikátor 3.2: A jogokról való tájékoztatás egyszerű és közérthető nyelven történik, % büntetőeljárásban figyelembe véve a kiszolgáltatott gyanúsítottak és kiszolgáltatott vádlottak speciális igényeit. Standard 4: A váddal Indikátor 4.1: A gyanúsítottak és a vádlottak tájékoztatást kapnak a bűncselekményről, % (gyanúsítással) kapcsolatos tájékoztatáshoz való jog amelynek elkövetésével gyanúsítják vagy vádolják őket. Indikátor 4.2: Az őrizetbe vett vagy fogva tartott gyanúsítottak és vádlottak tájékoztatást % kapnak az őrizetbe vételük vagy fogva tartásuk okairól. Standard 5: A jogokról Indikátor 5.1: Az őrizetbe vett és/vagy fogva tartott gyanúsítottak és vádlottak kézhez % szóló írásbeli tájékoztató az őrizetbe vett és/vagy kapják a jogokról szóló írásbeli tájékoztatót. Indikátor 5.2: A jogokról szóló írásbeli tájékoztató megfogalmazása egyszerű és % fogva tartott gyanúsítottak vagy vádlottak számára közérthető, és haladéktalanul kézhez kapják a gyanúsítottak vagy vádlottak. Indikátor 5.3: A jogokról szóló írásbeli tájékoztató megfelelő információkat tartalmaz minden, az irányelv 3. és 4. cikkében foglalt jogról % Standard 6: A jogokról szóló írásbeli tájékoztató átadása az európai elfogatóparancshoz kapcsolódó eljárásokban Standard 7: Az ügy anyagaiba való betekintés joga Standard 8: Jogorvoslatok Indikátor 6.1: Az európai elfogatóparancs végrehajtása céljából őrizetbe vett személyek kézhez kapják a jogokról szóló megfelelő írásbeli tájékoztatót. Indikátor 6.2: Az európai elfogatóparancs végrehajtása céljából őrizetbe vett személyek haladéktalanul kézhez kapják a jogokról szóló megfelelő írásbeli tájékoztatót, amely számukra érthető nyelven és módon van megfogalmazva. Indikátor 7.1: Az őrizetbe vett, illetve fogva tartott gyanúsítottak és vádlottak vagy ügyvédjük rendelkezésére bocsátják az adott üggyel kapcsolatos dokumentumokat, amelyek nélkülözhetetlenek a fogva tartás jogszerűsége felülvizsgálatának eredményes kezdeményezéséhez. Indikátor 7.2: A gyanúsított, illetve a vádlott az ügy valamennyi anyagába betekinthet a védelemhez való jog gyakorlásának lehetővé tételéhez kellő időben. Indikátor 7.3: Az ügy anyagaiba való betekintés csak korlátozott esetekben tagadható meg. Indikátor 8.1: A gyanúsítottaknak és a vádlottaknak, illetve ügyvédjüknek joga van ahhoz, hogy jogorvoslattal éljenek, ha a hatóságok elmulasztják vagy megtagadják a tájékoztatást % % % % % % AZ IRÁNYELV IMPLEMENTÁCIÓJÁNAK SZINTJE AZ IRÁNYELVET RÉSZBEN IMPLEMENTÁLTÁK 72%
9 Standard 1: Átültetés Indikátor 1.1: A tagállam hatályba léptette azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az irányelvnek megfeleljenek. Átültetés jogforrási szinten 2 Implementáció a gyakorlatban 2 ÖSSZÉRTÉK 100% Magyarországon a következő jogszabályok ültetik át az irányelvet a büntetőeljárás vonatkozásában (ezeket egyrészt módosították az irányelv átültetése érdekében, az irányelv átültetésének határideje után meghozott jogszabályokat pedig már az irányelvre figyelemmel hozták meg): a Be.; a büntetések, az intézkedések, egyes kényszerintézkedések és a szabálysértési elzárás végrehajtásáról szóló évi CCXL. törvény (a továbbiakban: Bv. tv.); a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet (hatályát vesztette január 1-jén); a rendőrségi fogdák rendjéről szóló 19/1995. (XII. 13.) BM rendelet (hatályát vesztette január 1-jén); a rendőrségi fogdák rendjéről szóló 56/2014. (XII. 5.) BM rendelet; a belügyminiszter irányítása alá tartozó nyomozó hatóságok nyomozásának részletes szabályairól és a nyomozási cselekmények jegyzőkönyv helyett más módon való rögzítésének szabályairól szóló 23/2003. (VI. 24.) BM IM együttes rendelet (a továbbiakban: 23/2003. (VI. 24.) BM IM együttes rendelet); az illetékekről szóló évi XCIII. törvény (ennek módosítására az irányelvvel való összhang érdekében nem volt szükség). 35 Megjegyzendő, hogy az átültetési határidőt nem minden esetben tartotta be a jogalkotó. Így pl. a Bv. tv. 12. (5) bekezdését csak július 1-jei hatállyal módosították úgy, hogy az ne csak az előzetes letartóztatott, hanem az őrizetbe vett terheltek esetén is előírja a büntetőeljárási jogaikról való tájékoztatást; a Be (1a) bekezdésébe pedig szintén csak július 1-jével került be az a szabály, hogy az ügyészi indítványt megalapozó iratok másolatát nemcsak az előzetes letartóztatás elrendelésére, hanem az előzetes letartóztatás meghosszabbítására irányuló ügyészi indítvány esetén is a védelem rendelkezésére kell bocsátani. A jogszabályi rendelkezések mellett az irányelv átültetését szolgálják az alábbi közjogi szervezetszabályozó eszközök: 11/2003. (ÜK. 7.) LÜ utasítás a vádelőkészítéssel, a nyomozás törvényessége feletti felügyelettel és a vádemeléssel kapcsolatos ügyészi feladatokról [a továbbiakban: 11/2003. (ÜK. 7.) LÜ utasítás]; 3/2015. (II. 20.) ORFK utasítás a Rendőrség Fogdaszolgálati Szabályzatáról 36 [a továbbiakban: Fogdaszolgálati Szabályzat]. Tekintettel arra, hogy ezek a közjogi szervezetszabályozó eszközök (normatív utasításként) kötelező erővel szabályozzák az ügyészség és a rendőrség működését és tevékenységét, 37 a JUSTICIA hálózat által meghatározott, a II. fejezetben bemutatott kutatási módszer alkalmazása és így az irányelv átültetésének értékelése során a kutatás 1. szintjén law alatt nem az csupán átültető jogszabályokat, hanem a fenti közjogi szervezetszabályozó eszközöket is értettük. Bár nem közjogi szervezetszabályozó eszköz részeként adták ki, de a büntetés-végrehajtási intézetek által kötelezően használandó a 35 A nemzeti végrehajtási intézkedések között (lásd: EUR-Lex, Jogharmonizációs Adatbázis) a következő jogszabályok is szerepelnek: az Európai Unió tagállamaival folytatott bűnügyi együttműködésről szóló évi CLXXX. törvény; 9/2003. (V. 6.) IM-BM-PM együttes rendelet a személyes költségmentesség alkalmazásáról a büntetőeljárásban; a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról szóló évi 11. számú törvényerejű rendelet (hatályon kívül). Ezek azonban az Európai Unió jogának való megfeleléssel kapcsolatos rendelkezéseik (amennyiben ilyennel rendelkeznek) tanúsága szerint sem tartalmaznak az irányelv átültetésével közvetlenül összefüggő rendelkezéseket. 36 Letölthető: 3/2015. (II. 20.) ORFK utasítás. 37 Vö.: a jogalkotásról szóló évi CXXX. törvény, 23. (4) bekezdés c) és e) pont.
10 BVOP által körlevélként kibocsátott mintaházirend 2/A. melléklete 38 tartalmazza az irányelv 4. cikke szerinti, az előzetes letartóztatottak számára átadandó írásbeli tájékoztatót, így ezt is jogforrásként kezeltük az irányelv átültetésének értékelése során. Szintén jogforrásként kezeltük az irányelv átültetésének értékelése során a rendőrség integrált ügyviteli, ügyfeldolgozó és elektronikus iratkezelő rendszere, a RobotZsaru NEO központi iratmintatárában szereplő, a gyanúsítotti kihallgatásról szóló, a rendőrök által kötelezően alkalmazott jegyzőkönyvmintát (ez tartalmazza azokat az eljárási jogokra való figyelmeztetéseket, amelyek a gyanúsítotti kihallgatások elején elhangzanak). Standard 2: Képzés Indikátor 2.1: A büntetőeljárásokban részt vevő bírák, ügyészek, rendőri és igazságügyi személyzet részére az irányelv célkitűzéseire figyelemmel megfelelő képzést biztosítanak. Átültetés jogforrási szinten 2 Implementáció a gyakorlatban 1 ÖSSZÉRTÉK 75% Figyelemmel arra, hogy az érintett hatóságok tagjainak képzésére, oktatására vonatkozó normák nem akadályozzák, hogy részükre az irányelv célkitűzéseire figyelemmel biztosítanak képzést, és e normák módosítására az irányelv implementációja során nem volt szükség, az irányelv átültetését jogforrási szinten teljes körűnek tekintettük. Ami a gyakorlatot illeti, az ORFK tájékoztatása 39 alapján az irányelv, illetve a kapcsolódó jogszabályi változások megjelennek a rendészeti szakközépiskolák képzésében, jellemzően a bűnügyi ismeretek tantárgy keretében, amely az adatszolgáltatás idején összesen fő rendészeti szakközépiskolást érintett. Emellett a Rendőrségi Oktatási és Kiképző Központ Oktatási és Továbbképzési Központ (ROKK OTK) által szervezett fogdaőri és kísérőőri tanfolyamok képzési tematikájában a fogvatartotti jogokkal kapcsolatban a következő tananyagelemek jelennek meg: (i) A fogvatartottakkal szembeni bánásmód alapvető követelményei; (ii) A fogvatartottak jogai; (iii) A fogvatartottak kötelezettségei; (iv) Emberi jogok érvényesülése a fogdán. Az ORFK tájékoztatása szerint 2015-ben fogdaőri szaktanfolyam keretében 35 fő, kísérőőr tanfolyam keretében pedig 52 fő részesült a fenti témakörökből oktatásban, heti 10 órában. AZ ORFK tájékoztatásából nem egyértelmű ugyanakkor, hogy a fogdaőri képzésben a fogvatartotti és emberi jogokról szóló tananyagelem a terheltek eljárási jogait, illetve az azokról való tájékoztatás kötelezettségét is lefedi-e. Emellett az ORFK tájékoztatásából nem tűnik ki az sem, hogy a személyi állomány a gyanúsítotti kihallgatásokat, illetve általában a nyomozást végző tagjai kaptak-e továbbképzést az irányelvről, illetve a kapcsolódó jogszabályi változásokról (különös tekintettel a jogokra vonatkozó tájékoztatáshoz való jogra, valamint az ügy irataiba való betekintés jogára). A Legfőbb Ügyészség tájékoztatása 40 alapján az irányelv implementációja óta a Be. képzés keretében a hatályos magyar joganyag részeként [oktatják] a Be. tájékoztatatásra, betekintésre és ezzel kapcsolatos jogorvoslatra vonatkozó szabályait, melyen a és évben összesen 136 fő vett részt. Az Országos Bírósági Hivatal Magyar Igazságügyi Akadémia tájékoztatása 41 szerint az irányelvvel kapcsolatban 37 bíró vett részt a Három ET irányelv: a tolmácsoláshoz és fordításhoz való jog, a tájékoztatáshoz való jog és a védőhöz való jog című központi képzésen július között, illetve 1 fő vett részt május 7 9. között a European Judicial Training Network A vádlott alapvető jogai című külföldi szemináriumán. Bár nem áll módunkban megbecsülni azon rendőrök, ügyészek és bírák számát, akiket az irányelv és implementációja mindennapi munkavégzésükben érint, a képzéseken részt vevők száma például a kb fős rendőri állományhoz, az 38 Elérhető itt: 39 Az ORFK válasza a Magyar Helsinki Bizottság adatkérésére, 29000/ /2015.ált, december A Legfőbb Ügyészség válasza a Magyar Helsinki Bizottság adatkérésére, Ig. 42/28/2015. Legf. Ü., január Az Országos Bírósági Hivatal Magyar Igazságügyi Akadémia válasza a Magyar Helsinki Bizottság adatkérésére, 2015.OBH.XXXVI.K.2/4., december
11 1 800 fő körüli ügyészi létszámhoz, 42 illetve a bírák fő körüli létszámához 43 képest alacsonynak tűnik. Emellett egyik rendőr interjúalanyunknak sem volt tudomása olyan képzésről vagy vett részt olyan képzésen, amely konkrétan a rendőrség az irányelv szerinti kötelezettségeihez kapcsolódott volna. JAVASLAT: Az érintett hatóságok biztosítsanak szélesebb körben továbbképzést tagjaik számára az irányelvvel összefüggésben. Standard 3: A jogokra vonatkozó tájékoztatáshoz való jog a büntetőeljárásban Indikátor 3.1: A gyanúsítottak és a vádlottak tájékoztatást kapnak büntetőeljárási jogaikról. Átültetés jogforrási szinten 1 Implementáció a gyakorlatban 1 ÖSSZÉRTÉK 50% A Be. 43. (2) bekezdésének f) pontja általános jelleggel kimondja, hogy a terhelt jogosult arra, hogy a büntetőeljárási jogairól és kötelességeiről a bíróságtól, az ügyésztől és a nyomozó hatóságtól felvilágosítást kapjon; a Be a pedig kimondja, hogy a bíróság, az ügyész és a nyomozó hatóság az eljárási cselekmény elvégzése előtt a cselekménnyel érintett személyt a jogairól tájékoztatja, és a kötelezettségeire figyelmezteti. A nyomozati szakban a gyanúsítotti kihallgatás kezdetén a terheltet a gyakorlatban úgy tájékoztatják a jogairól, hogy felolvassák számára a rendőrség integrált ügyviteli, ügyfeldolgozó és elektronikus iratkezelő rendszere, a RobotZsaru NEO által generált figyelmeztetéseket, amelyek a RobotZsaru NEO központi iratmintatárában szereplő, a gyanúsítotti kihallgatásról szóló, kötelezően alkalmazott jegyzőkönyvminta részét képezik. (Így ezek a figyelmeztetések minden esetben szerepelnek a gyanúsítotti kihallgatásról szóló jegyzőkönyvben, amelyekbe a terhelt és a védő betekinthet, és azokból egy alkalommal illetékmentesen másolatot kérhet. 44 ) Az alábbi táblázat azt mutatja, hogy a Be. rendelkezései előírják-e az irányelv 3. cikk (1) bekezdésében felsorolt jogokról szóló tájékoztatást a nyomozati szakban, és e jogok szerepelnek-e a RobotZsaru NEO által generált figyelmeztetések között. 1. táblázat Irányelv Tájékoztatás az első gyanúsítotti kihallgatás kezdetén a Be. szerint Jog/információ Hivatkozás Jog/információ Hivatkozás A gyanúsítottat figyelmeztetni kell arra, hogy védőt választhat, illetőleg védő kirendelését kérheti. Ha az ügyvéd 3. cikk (1) eljárásban védő részvétele kötelező, a gyanúsított 179. (3) igénybevételének bekezdés figyelmét arra is fel kell hívni, hogy ha három napon bekezdés joga a) pont belül nem hatalmaz meg védőt, az ügyész, illetve a nyomozó hatóság rendel ki védőt. térítésmentes jogi tanácsadásra való bármely jogosultság, és igénybevételének feltételei 3. cikk (1) bekezdés b) pont A gyanúsítottat tájékoztatni kell arról is, hogy ha jövedelmi és vagyoni viszonyai folytán a bűnügyi költséget előreláthatóan nem tudja megfizetni, és ezt a külön jogszabályban meghatározott módon igazolja, saját vagy védője kérelmére a bíróság, illetve az ügyész személyes költségmentességet engedélyezhet részére. A 179. (3a) bekezdés RobotZsaru NEO IGEN 42 A legfőbb ügyész az ügyészség évi tevékenységéről szóló országgyűlési beszámolója szerint december 31-én volt a betöltött ügyészi létszám. Lásd: o. 43 Az Országos Bírósági Hivatal elnökének évi beszámolója szerint december 31-én bíró dolgozott a bírósági szervezetrendszerben (798 bírósági titkár és 248 bírósági fogalmazó mellett). Lásd: o. 44 Be. 70/B. (1) (2) bekezdés, 184. (2) bekezdés és 186. (1) bekezdés 11
12 a vádra vonatkozó tájékoztatáshoz való jog a tolmácsoláshoz és fordításhoz való jog a hallgatáshoz való jog 3. cikk (1) bekezdés c) pont 3. cikk (1) bekezdés d) pont 3. cikk (1) bekezdés e) pont tájékoztatásnak ki kell terjednie arra is, hogy a személyes költségmentesség engedélyezése esetén a kirendelt védő díját és költségét az állam viseli. IGEN [a Be. 43. (2) bekezdésére hivatkozással 45 ] A terheltet a kihallgatásának megkezdésekor figyelmeztetni kell arra, hogy nem köteles vallomást tenni, a vallomás tételét, illetve az egyes kérdésekre történő válaszadást a kihallgatás folyamán bármikor megtagadhatja, de bármikor dönthet úgy, hogy vallomást tesz, akkor is, ha korábban a vallomástételt megtagadta (2) bekezdés IGEN Ahogy a táblázat mutatja, a Be. előírásai ellenére nem történik meg a tájékoztatás a személyes költségmentesség lehetőségéről és feltételeiről, valamint a Be.-vel összhangban nem tájékoztatják a terhelteket a tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogukról sem. Utóbbi hiányosság kapcsán a rendőr interjúalanyok elmondták: a Be. az anyanyelvhasználat jogát biztosító rendelkezései 47 a gyakorlatban úgy realizálódnak, hogy már az első gyanúsítotti kihallgatás előtt felmérik/kiderül, hogy szükséges-e tolmács biztosítása a gyanúsított számára, és amennyiben igen, a kihallgatás már a tolmács közreműködésével zajlik, így tehát nincs szükség arra, hogy figyelmeztessék a gyanúsítottat a tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogra. 48 (A kihallgatás során alkalmazandó iratminta ezzel összhangban a magyar nyelvet nem beszélő gyanúsítottak esetében ugyanaz, mint a magyar anyanyelvű terheltek esetében.) A bírósági szakban mind a vádlott idézése során, mind a vádirat idézés nélküli kézbesítésekor írásban tájékoztatják a vádlottakat az irányelv 3. cikk (1) bekezdés a) pontja és részben b) pontja által megkövetelt jogokról. Mind a büntetőeljárás során használt egyes iratok nyomtatványként történő rendszeresítéséről szóló 5/2003. OIT szabályzat mellékletében szereplő 214. nyomtatvány ( A vádlott idézése első fokú tárgyalásra ), mind a 214/a. nyomtatvány ( Vádirat, vádindítvány idézés nélküli kézbesítése ) tartalmaz ugyanis tájékoztatást arról, hogy a terhelt védőt hatalmazhat meg, vagy védő kirendelését kérheti, valamint a személyes költségmentesség lehetőségéről is. 49 Amennyiben a bírósági meghallgatja a terheltet, a bíróság szóban tájékoztatja őt a hallgatáshoz való jogáról a Be a szerint A Be. 43. (2) bekezdés a) pontja kimondja, hogy a terhelt jogosult arra, hogy a gyanúsítást, a vád tárgyát, illetőleg ezek változását közöljék vele. 46 Az ezzel kapcsolatos figyelmeztetést, valamint a terheltnek a figyelmeztetésre adott válaszát jegyzőkönyvbe kell venni. A figyelmeztetés és a figyelmeztetésre adott válasz jegyzőkönyvezésének elmaradása esetén a terhelt vallomása bizonyítási eszközként nem vehető figyelembe [Be (2) bekezdés]. A 23/2003. (VI. 24.) BM IM együttes rendelet 52. (1) bekezdése emellett kimondja, hogy a gyanúsítottat a Be (2) bekezdésében meghatározott, a hallgatáshoz való jogára a szembesítés megkezdésekor is figyelmeztetni kell. 47 Lásd többek között: 9. (2) A büntetőeljárásban mind szóban, mind írásban mindenki az anyanyelvét, törvénnyel kihirdetett nemzetközi szerződés alapján, az abban meghatározott körben regionális vagy nemzetiségi nyelvét vagy ha a magyar nyelvet nem ismeri az általa ismertként megjelölt más nyelvet használhatja. (3) Annak a határozatnak és más hivatalos iratnak a lefordításáról, amelyet e törvény szerint kézbesíteni kell, az a bíróság, ügyész, illetőleg nyomozó hatóság gondoskodik, amelyik a határozatot meghozta, illetőleg a hivatalos iratot kibocsátotta (1) Ha nem magyar anyanyelvű személy az eljárás során az anyanyelvét, törvénnyel kihirdetett nemzetközi szerződés alapján, az abban meghatározott körben regionális vagy nemzetiségi nyelvét kívánja használni, tolmácsot kell igénybe venni. Ha az anyanyelv használata aránytalan nehézségbe ütközne, a magyar nyelvet nem ismerő személy által ismertként megjelölt más nyelv használatát kell tolmács útján biztosítani. 48 Ezt a szemléletet tükrözi a Be. módosított ához csatolt indokolás is, mely szerint [a] tolmácsoláshoz és a fordításhoz való jog esetében a Be. egy magasabb szintű garanciát biztosít, tekintettel arra, hogy a tolmács kirendelése automatikusan, kötelezően történik, ha a terhelt az anyanyelvét vagy a Be.-ben meghatározott egyéb nyelvet szeretne használni, illetve a kézbesítendő iratok lefordítása is kötelező az ilyen terhelt számára, kivéve ha arról lemond. Így a tájékoztatási kötelezettség kimondása e jog kapcsán az indokolás logikája szerint nem szükséges. 49 A 214/a. nyomtatvány csak annyit tartalmaz, hogy a terhelt személyes költségmentesség engedélyezését kérheti, a 214. nyomtatványban viszont a következő, szélesebb körű tájékoztatás szerepel: ha jövedelmi és vagyoni viszonyai folytán a bűnügyi költséget előreláthatóan nem tudja megfizetni, és 12
13 A évi C. törvény és az évi XIX. törvény egyes rendelkezéseinek értelmezéséről szóló 4/2007. BK vélemény (a továbbiakban: 4/2007. BK vélemény) a Be a kapcsán kimondja továbbá, hogy az eljárás különböző szakaszaiban (így a rendőrségi, az ügyészségi eljárásban, valamint az elsőfokú és a másodfokú bírósági eljárásban, továbbá a megismételt eljárásban) a terheltet csak egy-egy ízben kell a jogaira figyelmeztetni, mégpedig a kihallgatásának megkezdésekor. A kutatásban részt vevő ügyvédek közül többen nyilatkoztak úgy, hogy előfordul, hogy a nyomozati szakban a védő távollétében a gyanúsítotti kihallgatás elején a figyelmeztetéseket nem (vagy nem teljes körűen) olvassák fel, hanem csak aláíratják a gyanúsítottal, hogy megértette a figyelmeztetéseket. Utólag pedig rekonstruálhatatlan, hogy mi hangzott el, hiszen jellemzően nem készülnek hang- vagy videofelvételek a kihallgatásokról 51 noha ennek kötelezővé tétele többek között a figyelmeztetések minőségét is javíthatná. Egyes ügyvédek arra is felhívták a figyelmet, hogy annak is lehet nyomozástaktikai jelentősége, hogy milyen módon, milyen hangsúlyokkal olvassák fel a figyelmeztetéseket: pl. előfordul, hogy a hallgatáshoz való jogra oly módon figyelmeztetik a gyanúsítottat, hogy közben érzékeltetik vele, hogy ha nem tesz vallomást, akkor fogva marad. JAVASLAT: Vizsgálják felül a Be. rendelkezéseit és a RobotZsaru NEO központi iratmintatárában szereplő, a gyanúsítotti kihallgatásról szóló jegyzőkönyvmintát annak érdekében, hogy a gyanúsítottakat megfelelően tájékoztassák minden, az irányelv 3. cikk (1) bekezdésében szereplő jogukról. Indikátor 3.2: A jogokról való tájékoztatás egyszerű és közérthető nyelven történik, figyelembe véve a kiszolgáltatott gyanúsítottak és kiszolgáltatott vádlottak speciális igényeit. Átültetés jogforrási szinten 2 Implementáció a gyakorlatban 1 ÖSSZÉRTÉK 75% Az irányelv 3. cikk (2) bekezdése megköveteli, hogy a jogokról való tájékoztatásra egyszerű és közérthető nyelven kerüljön sor, figyelembe véve a kiszolgáltatott gyanúsítottak és kiszolgáltatott vádlottak speciális igényeit. A Be. 62/A. -a ezzel összhangban a következőkről rendelkezik: (1) A bíróság, az ügyész és a nyomozó hatóság törekszik arra, hogy a büntetőeljárásban részt vevő személyekkel történő írásbeli és szóbeli kommunikáció során egyszerű és közérthető módon fogalmazzon. A jogokról való tájékoztatást és a kötelezettségekre való figyelmeztetést az érintett személy számára érthető módon, az érintett személy állapotára, személyes jellemzőire figyelemmel kell megfogalmazni. (2) A bíróság, az ügyész és a nyomozó hatóság a szóbeli kommunikáció során meggyőződik arról, hogy az elmondottakat az érintett személy megértette-e, ennek hiányában a tájékoztatást, illetve a figyelmeztetést megmagyarázza. (3) Az (1) és a (2) bekezdés alkalmazásakor, ha az érintett személy a) a tizennyolcadik életévét nem haladta meg, életkorára és érettségére figyelemmel, b) hallássérült, siketvak, vak, beszédképtelen, illetve beszámítási képességre tekintet nélkül kóros elmeállapotú, az állapotára figyelemmel, fokozott körültekintéssel kell eljárni. 52 ezt a külön jogszabályban meghatározott módon igazolja, saját vagy védője kérelmére a bíróság, illetve az ügyész személyes költségmentességet engedélyezhet részére. A személyes költségmentesség engedélyezése esetén a kirendelt védő díját és költségét az állam viseli. 50 Be (2) bekezdés 51 Részletesen lásd: o.; o. 52 Itt említendő meg, hogy a Be (2) bekezdése külön rendelkezik a fogyatékossággal élő terheltek kihallgatásáról (és így a jogaikról való tájékoztatásról) is, a következőképpen: Ha a kihallgatandó személy hallássérült, kérésére jelnyelvi tolmács közreműködésével kell kihallgatni, vagy a 13
14 Szintén összhangban áll az irányelv 3. cikk (2) bekezdésének céljával, hogy az ún. gyermekközpontú igazságszolgáltatás jegyében és annak érdekében, hogy a fiatalkorú terheltek [ ] jogaikat és kötelességeiket teljes körűen megismerhessék az Országos Bírósági Hivatal külön nyomtatványokat rendszeresített a fiatalkorú terheltek tájékoztatására a bírósági szakban. A büntető-, polgári és szabálysértési eljárás során használt, kiskorúak tájékoztatásához fűződő iratok nyomtatványként történő rendszeresítéséről szóló szabályzatról szóló 12/2014. (VII. 11.) OBH utasítás többek között a következő nyomtatványokat tartalmazza: Kk-1. nyomtatvány Vádirat közlése 14. évét be nem töltött fiatalkorú vádlottal (1. melléklet); Kk-3. nyomtatvány Vádirat közlése 14. évét betöltött fiatalkorú vádlottal (3. melléklet); Kk-7. nyomtatvány 14. évét be nem töltött fiatalkorú vádlott idézése tárgyalásra (7. melléklet); Kk-8. nyomtatvány 14. évét betöltött fiatalkorú vádlott idézése tárgyalásra (8. melléklet). Ami a gyakorlati tapasztalatokat illeti, a kérdőíves felmérés azt mutatta, hogy az ügyvédek jóval kedvezőbb véleménnyel vannak a bírósági szakban való tájékoztatás közérthetőségéről (ami olyan szempontból is aggasztó, hogy az eljárás kezdetén a nyomozati szakban még nagyobb a jelentősége van annak, hogy a terheltek megértsék a figyelmeztetéseket). 2. táblázat A tájékoztatás egyszerű és közérthető módon történik gyanúsítottak esetén? vádlottak esetén? minden ügyben 15,8% (N=3) 31,6% (N=6) az ügyek többségében 26,3% (N=5) 47,4% (N=9) az ügyek nagyjából felében 31,6% (N=6) 21,1% (N=4) az ügyek kevesebb, mint felében 21,1% (N=4) 0% (N=0) egyetlen ügyben sem 5,3% (N=1) 0% (N=0) N Mind a kérdőíves felmérés, mind az interjúk során felmerült kritikaként több ügyvéd részéről, hogy a nyomozati szakban csupán elhadarja a nyomozó hatóság tagja a RobotZsaru NEO által generált figyelmeztetéseket, azzal kapcsolatban további magyarázatot kifejezett kérés vagy kérdés hiányában általában nem adnak, és így a tájékoztatás sok esetben formális marad. Szintén kritikaként említette az egyik ügyvéd, hogy túl sok információt kap a terhelt, és a tájékoztatás nincs súlyozva. A fenti véleményekkel összhangban 3 rendőr interjúalany is úgy nyilatkozott, hogy kérdésre adnak további magyarázatot a figyelmeztetések kapcsán, és csak egyikük utalt arra válaszában, hogy kérdés nélkül is adnak további magyarázatot a terheltnek a jogairól, ha úgy ítélik meg, hogy erre szükség van. Érdekes, hogy a 4 rendőr interjúalanyból csak 2 válaszadó ítélte kellően érthetőnek a felolvasandó tájékoztatást a harmadik interjúalany véleménye szerint annak jogias nyelvezete miatt az nem minden terhelt számára érthető, míg a negyedik interjúalany egyenesen úgy fogalmazott, hogy szerinte ember legyen a talpán, aki magyarázat nélkül megérti a figyelmeztetéseket. A kérdőíves felmérésben részt vevő, a kérdés kapcsán tapasztalattal rendelkező 12 ügyvédből 6 ítélte meg úgy, hogy a sérülékeny gyanúsítottak tájékoztatása a gyanúsítottak speciális igényeit figyelembe vevő módon történik, 4 válaszadó szerint a tájékoztatás ilyen szempontból csak néha megfelelő, 2 ügyvéd pedig nemmel válaszolt a kérdésre. A bírósági szak vonatkozásában itt is kedvezőbb képet mutattak a válaszok: a 14 válaszadó közül 10 ügyvéd vélte úgy, hogy a tájékoztatás a sérülékeny vádlottak speciális igényeit figyelembe vevő módon történik, 2 ügyvéd vélte úgy, hogy csak néha megfelelő a tájékoztatás, és további 2 fő adott nemleges választ a kérdésre. JAVASLAT: Vizsgálják felül a RobotZsaru NEO központi iratmintatárában szereplő, a gyanúsítotti kihallgatásról szóló jegyzőkönyvmintát annak érdekében, hogy a gyanúsítottak tájékoztatása a jogaikról az irányelv 3. cikk (2) kihallgatás helyett írásban is nyilatkozatot tehet. Ha a kihallgatandó személy siketvak, kérésére jelnyelvi tolmács közreműködésével kell kihallgatni. Ha a kihallgatandó személy beszédfogyatékos, kérésére a kihallgatás helyett írásban tehet nyilatkozatot. 14
15 bekezdésével összhangban egyszerű és közérthető nyelven történjen. Standard 4: A váddal (gyanúsítással) kapcsolatos tájékoztatáshoz való jog Indikátor 4.1: A gyanúsítottak és a vádlottak tájékoztatást kapnak a bűncselekményről, amelynek elkövetésével gyanúsítják vagy vádolják őket. Átültetés jogforrási szinten 2 Implementáció a gyakorlatban 1 ÖSSZÉRTÉK 75% Az irányelv 6. cikk (1) és (3) bekezdésével összhangban a vonatkozó jogforrások biztosítják, hogy a gyanúsítottak és a vádlottak tájékoztatást kapjanak arról a bűncselekményről, amelynek elkövetésével gyanúsítják vagy vádolják őket (beleértve a bűncselekmény jellegét és jogi minősítését, valamint a terhelt szerepének jellegét), illetve a 6. cikk (4) bekezdésével összhangban azt is, hogy a gyanúsítással vagy a váddal kapcsolatos változásokról tájékoztassák őket. A Be (2) bekezdése értelmében a gyanúsítottal a kihallgatás elején közölni kell a gyanúsítás lényegét, az erre vonatkozó jogszabályok megjelölésével. A 23/2003. (VI. 24.) BM IM együttes rendelet 119. (1) bekezdése kimondja továbbá, hogy a gyanúsítottal a bizonyítékok ismertetése nélkül közölni kell a terhére rótt bűncselekményt megvalósító magatartásának lényegét, és [a Büntető Törvénykönyvről szóló évi C. törvény] szerinti minősítését. Ha a gyanúsítottat több bűncselekmény elkövetésével gyanúsítják, minden egyes bűncselekményt illetően külön-külön kell közölni a terhére rótt tényeket és ezeknek a Btk. szerinti minősítését. A rendelet 119. (2) bekezdése szerint ha [a] gyanúsítás közlését követően a nyomozás során a gyanúsítottal szemben újabb bűncselekmény megalapozott gyanúja állapítható meg, valamint, ha a gyanúsításban közölt bűncselekmény minősítése megváltozik, azt vele a kihallgatásánál közölni kell. A 11/2003. (ÜK. 7.) LÜ utasítás 8. (2) bekezdése emellett kimondja, hogy ha a gyanúsítottal ismertetett megalapozott gyanú az eljárás későbbi szakaszában beszerzett bizonyítékokra figyelemmel megváltozik, azt jogainak gyakorlása érdekében a következő kihallgatásakor vele közölni kell. A Be. magyarázata szerint annak a bűncselekménynek a tényállása, amely miatt a nyomozás indult, ad eligazítást arra vonatkozóan, hogy mi tekinthető a gyanúsítás lényegének. Ehhez tartozhat az elkövetési magatartás, az elkövetés helye, ideje, az elkövetési tárgy, az elkövetés eszköze, a sértett megnevezése. Azt, hogy a hatóságnak a gyanúsításra milyen bizonyítékok állnak rendelkezésre, a gyanúsítottal nem kell közölni. 53 A magyarázat szerint továbbá a gyanúsítás változásait a gyanúsítottal közölni kell akkor is, ha az reá nézve kedvező, vagy ha kedvezőtlen, illetve akkor is, ha a változás ténybeli, vagy ha a minősítésre vonatkozik. 54 A gyanúsítás szerepel a gyanúsítotti kihallgatásról szóló jegyzőkönyvben, amelyből a terhelt kérelemre másolatot kaphat. 55 A Be (3) bekezdésének b) és c) pontja értelmében a vádirat tartalmazza többek között a vád tárgyává tett cselekmény leírását, valamint a vád tárgyává tett cselekménynek a Btk. szerinti minősítését is. 56 (A vádiratot a Be. szerint kézbesíteni kell a vádlottnak és a védőnek is. 57 ) Emellett vádlott kihallgatása során a tanács elnöke 53 A büntetőeljárásról szóló évi XIX. törvény magyarázata, III. kötet. Magyar Hivatalos Közlönykiadó, 72. o. 54 A büntetőeljárásról szóló évi XIX. törvény magyarázata, III. kötet. Magyar Hivatalos Közlönykiadó, o. 55 Lásd: Be. 70/B.. A jegyzőkönyvről a másolat egyszeri kiadása az illetékekről szóló évi XCIII. törvény 57. (2) bekezdés e) pontja alapján illetékmentes. 56 A BH ezzel összefüggésben azt is megállapította, hogy a vád történeti tényállásának tartalmaznia kell a vád minősítése szerinti bűncselekmény törvényi tényállási elemeinek megfelelő konkrét tényeket, így a pontos elkövetési magatartást, a cselekmény elkövetésének helyét, idejét, módját is. 57 Be
Büntető eljárásjogi és büntetés-végrehajtási alapfogalmak Dr. Béda László október 10.
Büntető eljárásjogi és büntetés-végrehajtási alapfogalmak Dr. Béda László 2012. október 10. Vádemelés (X. fejezet) Alaphelyzetben elindulunk egy feljelentéssel, s elindul a nyomozati szakasz. A nyomozati

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Népszava Életfogytiglant is kaphatnak a fémtolvajok?
Életfogytiglant is kaphatnak a fémtolvajok?
2014.03.06. 06:18
A leselejtezett kocsik csupán 20 százaléka kerül legális hulladékkezelőkhöz FOTÓ: K 2 PRESS
Akár életfogytiglani börtönnel is sújtanák azt a fémtolvajt, aki fegyveresen, felfegyverkezve vagy különösen jelentős kárt okozva sérti meg a büntető törvénykönyv idevonatkozó szabályát - áll a napokban beadott módosító indítványban. A március 1-jétől életbe lépett a fémhulladékok kereskedelmét szigorító törvénymódosítás szerint már csak a Nemzeti Adó- és Vámhivatal előzetes vizsgálatával és engedélyével értékesíthetők az engedélyköteles fémtárgyak.
Eltűnt rézszobor, vasúti sín, csatornafedél, sírok rézkeresztjei, kriptatető emelő alumíniumok - a fémtolvajoknak semmi sem szent, ellenben leleményességük szinte határtalan. Az elmúlt években nem volt ritka, hogy egyes tolvajok a még a lakások fém kilincseit és a vas lábrácsokat is gyűjtötték, míg le nem buktak.
Rendőrségi adatok szerint ma minden napra átlagosan 24 fémlopás jut, ami évente több mint 2 000 tonna fémet jelenthet. Magyarországon több mint 500 fémkereskedelmi telep működik, ezeken 2013-ban - a NAV adatai szerint - a leadott fémkereskedelmi engedélyköteles anyag mennyisége 2,5 millió tonnát tett ki.
A zsákmány: tíz tonna fémhulladék
A cég kamionjával lopta el a munkahelyi fémhulladékot két kecskeméti férfi. A gyanú szerint 2014. március 3-án 10 óra körüli időben a férfiakra bízott, de a munkahelyük tulajdonát képező körülbelül 10 tonna gyártásközi fémhulladékot a cégük tehergépkocsijával ellopták, majd elrejtették azzal a szándékkal, hogy később értékesítsék. A nyomozók a házkutatás alkalmával megtalálták és lefoglalták az ellopott fémeket. A kecskeméti férfiak a gyanúsítotti kihallgatásuk során a bűncselekmény elkövetését elismerték. A Kecskeméti Rendőrkapitányság Vizsgálati Osztálya nyomozást indított sikkasztás bűntett elkövetésének megalapozott gyanúja miatt K. Péter 35 éves és V. Zoltán 43 éves kecskeméti lakosok ellen.
Bár a lopott fém értéke elenyésző, a lopás okozta helyreállítási kár a 2 milliárd forintos összértéket is elérheti. A lopások napról-napra precízebbek: a lopott fém nagy része a lopást követő néhány órán belül már elhagyja az országhatárt.
A NAV az elmúlt két évben több mint 130 engedély nélkül működő fémtelepre csapott le.
A roncsautó-kezelés helyzete is elkeserítő: a leselejtezett gépjárművek csupán 20 százaléka kerül a legális hulladékkezelőkhöz, míg a maradék 80 százalék a feketepiacon végzi.
A március 1-jétől hatályos szigorított fémtörvény célja éppen a lopások megakadályozása, illetve azok eredményes felderítése.
Ennek értelmében a jövőben csak hatósági engedéllyel rendelkező telepek foglalkozhatnak fémkereskedelemmel, és a szabályok megsértése esetén akár ötmillió forintos bírság is kiszabható lesz.
Bizonyos anyagok, például a vasúti sín, az ipari kábel, a csatornafedél csak akkor lesznek értékesíthetők, ha azt előzőleg a Nemzeti Adó- és Vámhivatalhoz (NAV), mint fémkereskedelmi hatósághoz bejelentették és azt a NAV visszaigazolta.
A bejelentés alól csak a gyártóknál - autógyár, kábelgyártó cég - keletkezett gyártási hulladékok a kivételek.
A NAV az előzetes bejelentésben feltüntetett fémhulladék származását minden esetben vizsgálni fogja. Az előzetes bejelentés elmulasztása esetén pénzbírság szabható ki, akár a fémkereskedelmi engedély visszavonását is kockáztatja az a kereskedő, aki a hatóság visszaigazolása nélkül vesz át olyan árut, amelyre a jogszabályi szigorítás vonatkozik.
Engedélyköteles fémek
Alumínium, Antimon Bizmut
Cink, Cirkónium Kadmium
Kobalt, Króm Magnézium
Mangán, Molibdén Nikkel
Ólom, Ón Réz Tantál
Titán, Vanádium Vas, Wolfram
A törvénymódosítás tartalmazza azt is, hogy például a MÁV, az ELMŰ, a BKK, Fővárosi Csatornázási Művek az említett fémanyagok értékesítése során kötelesek megállapodást kötni a fémkereskedővel és az egyes értékesítések alkalmával külön igazolást is ki kell állítaniuk részükre.
Újdonság, hogy természetes személy maximum 3 köbméter térfogatú, az adott ingatlanhoz kötődően keletkezett fémhulladékot tárolhat. A fémkereskedelem szabályainak szigorításán túl - Boldog István fideszes képviselő indítványára - módosítanák a Büntető Törvénykönyv erre vonatkozó részét is.
A törvényjavaslat szerint alapesetben – a jelenleg hatályos egytől öt évig helyett - a jövőben öttől tíz évig terjedő börtönnel sújtanák azokat, akik megzavarják egy közérdekű üzem működését, például vasúti berendezéseket rongálnának meg. De akár 15 év is kiszabható lenne, ha valaki ezt a cselekményt bűnszövetségben vagy különösen nagy kárt okozva követné el.
A legszigorúbb elbírálásban azok részesülnének, akik fegyveresen, felfegyverkezve vagy különösen jelentős kárt okozva sértik meg a törvényt. Ők akár életfogytiglani büntetést is kaphatnának. Boldog szerint mindez azért szükséges, mert a tolvajok, rongálók a közlekedésben részt vevők biztonságát is veszélyeztetik.
Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fővárosi Csatornázási Művek fémtolvajok Büntető törvénykönyv életfogytiglani börtön Levelezés Levelezés
Segítség érkezhet az erőszak ellen
2014.03.06. 06:17
A karácsonyi kívánság idegenben – 25 000 kilométerre az otthontól hazatérésre várva FORRÁS: CSALÁDI FOTÓALBUM
Hosszú idő után végre van egy kis remény: akár már a jövő hét közepén másodfokra kerülhet Nyíri-Kovács Patrícia válóperes ügye, illetve a joghatóság kérdésének megállapítása. Ha a bíróság figyelembe veszi a szakértői állásfoglalásokat, akkor kimondhatja, hogy a tárgyalást Magyarországon kell lefolytatni. Ha ez így van, akkor az asszony, és négyéves kisfia csaknem 900 napos fogság után végre hazajöhet.
Jövő szerdán végre másodfokra kerülhet a Bora Borán fogva tartott Nyíri-Kovács Patrícia - kizárólagos magyar joghatóságot is megállapítani hivatott - keresete.
A Fővárosi Törvényszék tájékoztatása szerint a férj, Soo Il Lee március 3-án átvette azokat a hivatalos iratokat, melyekkel kapcsolatban megfogalmazhatja észrevételeit. Erre nyolc nap áll rendelkezésére, és a "nyitva álló határidő után a bíróság haladéktalanul felterjeszti az iratokat a másodfokú eljárás lefolytatására."
Mint megírtuk, a magyar állampolgárságú, budapesti otthonnal és lakhatással rendelkező Nyíri-Kovács Patrícia a Budapesti II. és III. Kerületi Bíróságon kezdeményezett válását a bíróság eddig ismeretlen okból, keresetlevél kibocsátása nélkül elutasította. A joghatóság kérdésében - vagyis abban, hogy az ügyet Magyarországon tárgyalják - ítélet nélkül egy végzéssel döntött.
Megállapította, hogy mivel a nő és férje a kereset beadásakor Francia Polinéziában tartózkodtak, a magyar bíróság joghatósága nem kizárólagos, tehát az ügyet nem itt kell tárgyalni, hanem tartózkodási helyükön, Bora Borán. Ezzel kapcsolatban egyébként dr. habil.
Wopera Zsuzsa PhD a Miskolci Egyetem Állam-és Jogtudományi Kara Európai és Nemzetközi Jogi Intézetének igazgatója, Polgári Eljárásjogi Tanszékének Tanszékvezető egyetemi docense több oldalas szakvéleményében fejtette ki, hogy mivel "Bora Bora a rendelet alkalmazási szempontjából nem tekinthető uniós tagállamnak", határozott jogi álláspontja, hogy "a magyar bíróság nem állapíthatja meg a joghatóság hiányát ... köteles megállapítani joghatóságát az ügyben".
Nem beszélve arról, hogy anya és kisfia 2011-ben, Bora Borára utazásuk előtt minden kétséget kizáróan és bizonyítottan, életvitelszerűen éltek budapesti otthonukban. Erről többek között a francia nagykövetségen nyilatkozott 2012 őszén tartott összejövetelén a nyíri családot ismerő mintegy 240 ember, ezen belül, - konzuli ellenjegyzés és díjfizetés keretében - Nyíri-Kovács patrícia hatvannégy itthoni barátja, osztálytársa, volt főnöke és ismerőse.
Ezzel cseng egybe a Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium nemzetközi magánjogi főosztályának hivatalos álláspontja is. Mint írták, a bíróság számára az illetékesség és ezzel együtt a per lefolytatásának hatásköréről szóló megállapításhoz minden feltétel adott.
"Az anya és fia tartózkodási helye a bora borai jelenlegi tartózkodásukra való kényszerítésüket megelőzően Magyarországon volt", így a bíróság egyebek mellett a Hágai egyezmény alapján a perben megállapíthatja az illetékességet.
Nyíri-Kovács Patrícia még tavaly áprilisban fellebbezett a bíróság döntés ellen, és most végre remény van arra, hogy csaknem egy év elteltével másodfokra kerüljön az ügye, ahol figyelembe veszik az őt támogató szakvéleményeket is. Ha ez így lesz, akkor csaknem 900 napos fogság után Patrícia és mára már majdnem ötéves kisfia végre hazajöhet.
Megkeresésünkre válaszolt a Fővárosi Főügyészség is, ott a Soo Il Lee ellen folyó büntetőügyekről érdeklődtünk. Szerettük volna megtudni, mikor emelnek vádat a férfi ellen. Tájékoztatásuk szerint a BRFK II. kerületi Rendőrkapitánysága személyi szabadság megsértésének bűntette miatt 2012. október 24-én rendelt el nyomozást a férfi ellen.
Egy, az üggyel összefüggő újabb beadvány alapján a legfőbb ügyész közokirattal való visszaélés vétsége és más bűncselekmények miatt 2013. április 2-án döntött az újabb nyomozás elrendeléséről. A nyomozó hatóság a két büntető ügy egyesítéséről határozott, a nyomozás az ügyben jelenleg folyamatban van.
A nyomozás felügyeletét ellátó Budapesti II. és III. Kerületi Ügyészség jogsegélykérelemmel fordult az illetékes francia hatósághoz, amelyet a megkeresett hatóság teljesített, jelenleg a megküldött iratok fordítása és értékelése folyik. A nyomozás lezárásának jelenlegi határideje 2014. május 24.
tárgyalás fogvatartás Bora Bora Fővárosi Törvényszék Nyíri-Kovács Patrícia válóperes ügy
Frissítve: 2014.03.05. 21:17
Jogi megoldás Bora Bora „foglyainak”Bora Bora és a bírók fogságábanÉletek a hatóságok kezében
Ölt a szén-monoxid Debrecenben
Feltehetően szén-monoxid-mérgezés miatt halt meg egy ember Debrecenben, Pacsirta utcai otthonában - értesült a HavariaPress.
Szerdán késő délután találtak eszméletlenül egy embert a megyeszékhely Pacsirta utcájában, egy lakásban. A mentők nem tudták már újraéleszteni a lakót, a helyszínen életét vesztette.
A halálát okozó szén-monoxid feltehetően a fürdőszobai elszívóberendezés meghibásodása miatt dúsult fel a lakásban.
Debrecen szén-monoxid-mérgezés
2014.03.05. 21:56

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság