text:
⭐Az összbüntetés múltja és jövője
Download "Az összbüntetés múltja és jövője"
1 Az összbüntetés múltja és jövője dr. Ficsór Gabriella a DIT büntető kollégiumvezetője március 18.2 2 Történeti és nemzetközi jogi kitekintés Az összbüntetésre vonatkozó szabályok értelmezésére utoljára április 26. napjával bezárólag került sor. 1 A folytatás az új Btk. kapcsán feltétlenül szükségessé vált. Az eddigi írások történeti kitekintést nem tartalmaztak. A Csemegi kódex a bűnhalmazatról szóló (a 96. -ban használja az összbüntetés kifejezést, de egyértelműen a halmazati büntetésnek megfelelő értelemben) VIII. Fejezetében rendelkezik arra az esetre is, amikor több ítélettel szabnak ki büntetést A jelen fejezetben foglalt határozatok akkor is alkalmazandók: 1. ha valaki külön itéletek által több rendbeli szabadságvesztés-büntetésre itéltetett; 2. ha az elitélt, szabadságvesztés-büntetésének végrehajtása alatt, már jogerejü elitéltetése előtt elkövetett más büntetendő cselekmény miatt, határozott ideig tartó szabadságvesztés-büntetésre ujolag itéltetik el. Az évi XXXVII törvénycikk az évi V. törvénycikk életbelépéséről szól, s további anyagi jogi rendelkezést tartalmaz. 36. Az, a ki bűntett miatt határozott időtartamú szabadságvesztés-büntetésre van itélve, ha büntetésének tartama alatt oly büntetendő cselekményt követ el, melyre szintén határozott időtartamú szabadságvesztés-büntetés van megállapitva: az illetékes biróság által a bűntettekről és vétségekről szóló törvénykönyv szerint büntetendő, de előbbi és újabb szabadságvesztés-büntetésének együttes tartama husz évet meg nem haladhat. A bűnvádi perrendtartásról szóló évi XXXIII. törvényczikk az 517. és aiban írja le az eljárási szabályokat, Jogerős itéletekkel megállapitott több szabadságvesztés-büntetés végrehajtása címszó alatt, melyekből az idézett résznek van csak idevonatkozó tartalma Ha valakit különböző jogerős itéletekkel több szabadságvesztés-büntetésre itéltek és az itéletek hozásánál az összbüntetésre, illetőleg a büntetések egyesitésére nézve irányadó szabályokat (1878. évi V. törvénycikk 96., 1880:XXXVII. törvénycikk 36. ) nem alkalmazták: a büntetések utólag összbüntetésbe foglalandók, illetőleg egyesitendők. Az eljárás lefolytatására (nyilvános tárgyaláson) a királyi ügyészség vagy az elítélt indítványára került sor. 1 Debreceni Ítélőtábla saját honlapján olvashatók az összbüntetésről szóló korábbi írások3 3 A kvázi halmazatos összbüntetés két esetét szabályozta a Csemegi kódex, míg a nem kvázi halmazatos büntetések egyesítését az életbeléptető törvény. 1./ pont Ha ugyanaz a tettes több büntetendő cselekményt követett el, mielőtt azok bármelyike miatt elitélve lett volna, ebből önkényt következik, hogy az elitélés után véghezvitt cselekmények, minthogy nem állanak halmazati viszonyban az ítélet előttiekkel, sohasem itélhetők el a halmazat szabályai szerint és így nem esnek a 104. rendelkezése alá. Elitélés alatt ez esetben a büntetés jogerejű kiszabása értendő: mert ezt megelőzőleg ítélt dologról még nem lehet szó,. 2 Ebben az esetben az összbüntetés tartamát a megelőző szakaszokban írtaknak, a halmazati büntetés kiszabása szabályainak megfelelően kellett megállapítani. Ha tehát több jogerősen kiszabott büntetés fekszik a biróság előtt: ezek a mérsékelt kumuláczió elvei szerint mindenekelőtt egy büntetési nemre változtatandók, azután egyhuzamban kiállásukra való tekintettel, kellő módon megröviditendők, s az ekként előálló tartam keretén belül, figyelemmel a ra, az összbüntetés mértéke megállapitandó. Az összbüntetés alakithatásának feltétele ily esetben természetesen az, hogy a biroság előbb hatályon kívül helyezi az egyes itéletekkel kimondott büntetéseket. 3 A pontja tehát arra az esetre vonatkozott, amikor az ügyek egyesítése bármely okból elmaradt, ennek folytán a halmazat viszonyában lévő cselekmények miatt több ítélet született, de még oly időben, midőn a reá kiszabott büntetés kitöltését meg nem kezdte / A pontja szintén a kvázi halmazatban álló bűncselekmények miatti több ítélet összbüntetésbe foglalását írja elő arra az esetre is, ha a második ítélet az első szabadságvesztés végrehajtása alatt válik jogerőssé. Ekkor is a halmazati büntetés megállapítására irányadó szabályokat kell követni a tartam megállapításakor. 3./ Az összbüntetésnek egy nem kvázi halmazatos esete is szabályozásra került a büntetések egyesítése megnevezéssel az életbe léptető törvénycikk 36. -a szerint, s a jogirodalomban nagy hangsúlyt kap annak leszögezése, hogy ekkor nem alkalmazhatók a halmazatra vonatkozó szabályok, azaz az évi V. törvénycikk ai. Ha az elitéltet a szabadságvesztés büntetés végrehajtása alatt elkövetett büncselekmény miatt itélik el, a biróság a halmazati szabályok mellőzésével állapítja meg az ujabb büntetést és azt, anélkül, hogy összbüntetést szabna, egyesíti azzal a büntetéssel, amelyet az elitélten végrehajtanak. Ily egyesítésnek azonban csak akkor van helye, ha az elitélt az előző büntetést még ki nem állotta s a két büntetés egyfolytában hajtható végre. Ha az ujabb szabadságvesztésbüntetés más nemű, mint 2 Edvi Illés Károly dr. A Büntetőtörvénykönyv magyarázata Révai testvérek kiadása, Budapest, I. kötet 388. oldal 3 Edvi Illés Károly dr. i.m oldal 4 Edvi Illés Károly dr. i.m oldal4 4 amelynek végrehajtása alatt az elitélt áll, összbüntetés kiszabásának ugyan szintén nincs helye, de a különböző büntetéseket egynemű büntetésbe kell egyesíteni. 5 A szabályozás indoka: ha összbüntetésnek helye nincs, a különböző büntetési nemeknek egymás után alkalmazása s e miatt az elitéltnek fegyintézetből fogházba v. viszont szállítása visszásságot szül. Elvitázhatatlan tehát annak szükségessége, hogy az összbüntetésnek (B. T. K. 96. ) és a büntetések egyesítésének (1880. évi XXXVII. t.-cz. 36. ) elvei az ügyeknek jogerejű elbirálása után is megvalósíthatók legyenek. 6 A 36. -hoz írtak értelmezéséhez szükséges annak ismerete, hogy a Csemegi kódex a III. Fejezetében szól a büntetések nemeiről a 20. -ban. A szabadságelvonással járó büntetési nemek a fegyház, az államfogház, a börtön és a fogház. A 36. -hoz kapcsolódóan az egyesített büntetés tartamára vonatkozóan a királyi Curia büntető tanácsainak teljes ülése egy döntvényt hozott 18. szám alatt. A jelenkor jogintézményeivel való megfeleltetés okán jogegységi határozatnak tekinthető curiai döntés két kérdésre adott választ. Az első pusztán azt mondja ki, hogy a tartam megállapításakor nem alkalmazhatók a B. T. K. halmazatra vonatkozó szabályai, hiszen nem kvázi halmazatról van szó. A második kérdésre adott válasz szerint a büntetés egységesítése azonban a vádlott által elkövetett cselekményre meghatározott legsulyosabb büntetési nemnek alkalmazásával, itt is fenntartható, azonban az enyhébb szabadságvesztés-büntetésnek tartama a sulyosabb büntetési nemnek sulyához képest arányositandó. 7 A 36. a büntetési tartamok összeadásával való egyesítésének feltétlen határát 20 évben határozta meg, a királyi Curia pedig kimondta, hogy a súlyosabb végrehajtási fokozatot jelentő büntetési nemben kiszabott szabadságvesztés büntetésnek az enyhébbel való találkozása esetén az utóbbi tartamát csökkenteni (arányosítani) szükséges. Az eddig citált szabályokból az is következik, hogy nem volt helye sem összbüntetésnek, sem a büntetések egyesítésének, ha az elítélt a szabadságvesztésre ítélése után, de a büntetésének megkezdése előtt követett el újabb bűncselekményt, s emiatt ismét szabadságvesztésre ítélték jogerősen. Ilyen esetben egymás után töltötte a büntetéseit a kiszabott végrehajtási fokozatnak (szabadságvesztés nemének) megfelelően, és a B. T. K. tartalmazza azt is, hogy a legsúlyosabb büntetési nemet kell először foganatba venni. Az január 1. napjával hatályba lépett évi II. törvény a büntetőtörvénykönyv általános részéről (Btá.) a Csemegi kódexet váltotta fel az általános rész tekintetében. A tárgyalt jogintézményt utólagos összbüntetésbe 5 Vámbéry Rusztem A bűnvádi perrendtartás tankönyve Grill Károly Könyvkiadóvállalata, Budapest, oldal 6 Dr. Felber Arthur A bünvádi perrendtartás Özv.Tahy Rozália Könyvnyomdája, Zalaegerszeg oldal 7 Dr. Felber Arthur i. m oldal5 5 foglalásnak nevezi, és az 59. -ában szabályozza (az összbüntetés fogalma itt is a halmazati büntetésnek felel meg az 57. szerint). 59. (1) Ha az elkövetőt különböző jogerős, de még végre nem hajtott ítéletekkel többrendbeli határozott tartamú börtönbüntetésre ítélték, a börtönbüntetéseket utólag kell összbüntetésbe foglalni. (2) Az összbüntetést a jogerős ítéletekkel kiszabott büntetések tartamának figyelembevételével kell kiszabni. Az összbüntetés nem érheti el a jogerősen kiszabott büntetések együttes tartamát és nem haladhatja meg sem a húsz évet, sem a legsúlyosabb cselekményre a törvényben megállapított büntetés másfélszeres tartamát; az utóbbi korlátozás azonban csak arra az esetre vonatkozik, ha az elkövető mindegyik cselekményt előbb követte el, mint bármelyikért jogerősen elítélték. Az összbüntetés jogintézményének mibenlétét, szükségességét az e törvényhez fűzött indokolás teljesen közérthetően tartalmazza. Az 57. alkalmazásának az az előfeltétele, hogy az elkövető több bűncselekménye egyszerre kerüljön elbírálás alá. Ez azonban sokszor nem történik, illetőleg nem történhetik meg; ilyenkor tehát az elkövetőre külön-külön szabják ki az egyes eljárások során a büntetést. Minthogy azonban azok az okok, amelyek összbüntetés alkalmazását teszik szükségessé, ilyenkor is fennállanak, a külön-külön kiszabott jogerős börtönbüntetéseket az 59. értelmében utólag kell összbüntetésbe foglalni. Nem lehet összbüntetésbe foglalni az olyan büntetést, amelyet már végrehajtottak, mert az összbüntetés indokai az ilyen büntetéssel kapcsolatban nem állnak többé fenn. Az utólagos összbüntetés kiszabásánál természetesen nem jöhetnek többé figyelembe az elkövetett cselekményekre a törvényben megállapított büntetések, hanem a jogerős ítéletekkel kiszabott büntetések tartama az irányadó. Itt is áll azonban az a korlátozás, hogy az összbüntetés nem érheti el a jogerősen kiszabott büntetések együttes tartamát, egyszerű összeadásnak tehát itt sincs helye, nem haladhatja meg a húsz évet, sem a legsúlyosabb cselekményre a törvényben megállapított büntetés másfélszeres tartamát. Az 59. (2) bekezdése tehát ugyanabba helyzetbe kívánja hozni azt az elítéltet, akire külön-külön ítéletekkel szabtak ki büntetést, mint azt, akinek több bűncselekményét egyszerre bírálták el, mert kívánatos, hogy az elítélt helyzete lehetőleg ne függjön attól, hogy valamennyi cselekményét egy eljárás keretében bírálták-e el vagy sem. Az alól a szabály alól, hogy az utólagos összbüntetés sem érheti el a legsúlyosabb cselekmény törvényes büntetési tételének másfélszeres tartamát, mindazonáltal kivételt kell tenni. Az olyan bűntettes ugyanis, akire több bűntett miatt, külön-külön ítéletekkel már olyan tartamú büntetéseket szabtak ki, amelyek a legsúlyosabbra rendelt büntetés másfélszeres tartalmához igazodó korlátozás csak arra az esetre vonatkozik, ha az elkövető mindegyik cselekményét korábban követte el, semmint bármelyikért jogerősen elítélték. A jogtörténeti kitekintésből megállapítható, hogy összbüntetésbe foglalásnak nem csak kvázi halmazat esetén volt helye, mely szabályozás egészen március 1. napjáig fennmaradt.6 6 A svájci büntető törvénykönyv 49. cikkének (2) bekezdése rendelkezik a quasi halmazati összbüntetésről, kimondva, hogy ekkor olyan szabadságvesztést kell megállapítani, mintha az elkövető valamennyi cselekményét egy eljárásban bírálták volna el. A német büntető törvénykönyv 55. -a szabályozza az összbüntetést. Ennek lényege szerint, amennyiben az elítélt még nem töltötte le a büntetését, és ismételten elítélik olyan deliktum miatt, amelyet korábbi elítélése előtt követett el, a halmazati büntetésre vonatkozó szabályokat kell alkalmazni. 8 Tudomásul kell tehát venni, hogy az összbüntetésbe foglalás nem valamiféle oktalan kedvezmény, nem a büntetés enyhítése, hanem annak biztosítéka, hogy egyes elkövetők ne kerüljenek hátrányosabb helyzetbe a többiekhez képest, illetve eljárásjogi akadályok ne tegyék lehetetlenné az egységes büntetés-kiszabást. Az elkövető által megvalósított több bűncselekmény egy eljárásban való elbírálására és halmazati büntetés kiszabására ugyanis nincs minden esetben lehetőség, viszont a törvény előtti egyenlőség alapelve megköveteli annak reparálását. Így például nincs lehetőség egyes elkövetők esetén az egy eljárásban való elbírálásra, mert az ügyek egyesítése nem célszerű, ha két olyan ügy folyik egyidejűleg, amelyek egyenként sok vádlottat érintenek, vagy vannak olyan személyek, akik a két ügyben más eljárási pozícióban vannak. Továbbá az egyik ügy már bírósági szakban van, vagy jogerős ítélettel zárult, amikor ismertté válik a korábban elkövetett másik bűncselekmény. A hatályos és az új Btk. szabályainak összevetése Az összbüntetésbe foglalás január 12. napjától hatályos Btk. 92. (1) Ha az elkövetőt több, határozott ideig tartó szabadságvesztésre ítélik, és az elkövető valamennyi bűncselekményt a legkorábban hozott ítélet jogerőre emelkedését megelőzően követte el, a jogerősen kiszabott büntetéseket összbüntetésbe kell foglalni. (2) Összbüntetésbe csak olyan végrehajtandó szabadságvesztések foglalhatók, amelyeket az összbüntetésbe foglaláskor még nem hajtottak végre, vagy amelyeket folyamatosan hajtanak végre. (3) Ha felfüggesztett szabadságvesztést kell utóbb végrehajtani, azt az összbüntetésbe foglalás szempontjából a továbbiakban végrehajtandó szabadságvesztésnek kell tekinteni. (4) A pénzbüntetés és a közérdekű munka helyébe lépő szabadságvesztés (50., 52. ) összbüntetésbe nem foglalható. új Btk július 1. napjától hatályos 93. (1) Ha az elkövetőt több, határozott ideig tartó szabadságvesztésre ítélik, a jogerősen kiszabott büntetéseket - törvényben meghatározottak szerint - összbüntetésbe kell foglalni, ha az elkövető valamennyi bűncselekményt a legkorábbi elsőfokú ítélet kihirdetését megelőzően követte el. (2) Összbüntetésbe csak olyan végrehajtandó szabadságvesztések foglalhatók, amelyeket az összbüntetésbe foglaláskor még nem hajtottak végre, vagy amelyeket folyamatosan hajtanak végre. (3) Ha felfüggesztett szabadságvesztést kell utóbb végrehajtani, azt az összbüntetésbe foglalás szempontjából a továbbiakban végrehajtandó szabadságvesztésnek kell tekinteni. (4) Nem foglalható összbüntetésbe a) a korábban már összbüntetésbe foglalt büntetés, b) a pénzbüntetés és a közérdekű munka helyébe lépő szabadságvesztés. 8 Büntetőjog I és 500. oldal HvgOrac Belovics Ervin7 7 Az anyagi jogi szabályok módosulása értelmezésének első szintje az Alaptörvény 28. cikke értelmében a jogalkotói akarat kutatása. Ennek alapvető eszköze a törvényhez fűzött indokolás megismerése. A 93. indokolása a változtatás szükségességét a következőkben összegzi: Az összbüntetésbe foglalás jelentős kedvezmény az elkövető számára, előfordul olyan eset is, amikor összbüntetésbe foglalt ítéletek közül a legrövidebb teljesen elenyészik. Ez nem egyeztethető össze azzal a kriminálpolitikai törekvéssel, amely a többszörös bűnelkövetőkkel szemben kíván szigorúbban fellépni. Mindezekre figyelemmel a törvény módosítja az összbüntetésbe foglalás feltételeit, és csak azoknak a bűncselekményeknek a vonatkozásában nyújt lehetőséget összbüntetésbe foglalásra, amelyeket az elkövető a legkorábbi ítélet kihirdetését megelőzően követett el, valamint a törvény a korábban összbüntetésbe foglalt büntetés további összbüntetésbe foglalását sem teszi lehetővé. Az új Btk ából két szigorítás olvasható ki: az összbüntetésbe foglalás lehetősége megszűnik a kvázi halmazat határesetében, azaz, ha az utóbbi alapítélettel elbírált bűncselekmények elkövetési ideje a korábbi alapítélet kelte és jogerőre emelkedése közé esik, megszűnik a többszörös összbüntetésbe foglalás lehetősége, csak a még összbüntetésbe nem foglalt ítéletek esetében vizsgálható az összbüntetésbe foglalás szükségessége, korábbi összbüntetés alapítéleteire nem lehet visszatérni. A második pontban írtakhoz szorosan kapcsolódik az új Btk. átmeneti rendelkezéseiről szóló évi CCXXIII. tv a, amely módosítja a Be ának (4) bekezdését. (4) Az összbüntetési eljárást a bíróság hivatalból vagy indítványra folytatja le. Az összbüntetési eljárás lefolytatását az elítélt, a védő vagy az ügyész indítványozhatja. Az összbüntetési eljárás lefolytatásához - kivéve, ha azt az elítélt indítványozta - az elítélt hozzájárulását minden esetben be kell szerezni. A bíróság az összbüntetésbe foglalást ítélettel, az erre irányuló indítvány elutasítását végzéssel mondja ki. Az ítéletben a bíróság az 556. és ban foglaltakról is rendelkezhet. A törvénynek a hoz fűzött indokolása A törvény - az új Btk. rendelkezéseire figyelemmel - az összbüntetési eljárás vonatkozásában módosítja a Be. összbüntetésbe foglalásra vonatkozó rendelkezéseit. támpontot nem nyújt az értelmezéshez. Az új Btk. indokolása 93. -hoz viszont előrevetíti az átmeneti rendelkezésekben található jogalkotást, amikor azt fogalmazza meg, hogy Ehhez kapcsolódóan szükséges a Be. módosítása is, amely értelmében összbüntetési eljárás lefolytatására csak az elítélt kérelmére lesz lehetőség, a kérelem alapján azonban a bíróság köteles lesz az összbüntetési eljárást lefolytatni.. Talán ezért tartalmazza az új 93. törvényszövege azt a kitételt, hogy törvényben meghatározottak szerint. A módosított Be ának (4) bekezdését feltétlenül csak úgy lehet értelmezni, hogy az elítélt érdekét tartja szem előtt, s azt a célt szolgálja, hogy az elítélt az összbüntetéssel ne kerüljön hátrányosabb helyzetbe.8 8 Ez két körben jelentheti az elítélt mérlegelésének szükségességét: két jogerős büntetése már van, de további eljárás vagy eljárások vannak ellene folyamatban, el kell döntenie, hogy bevárja-e a többi jogerőre emelkedését, két büntetés találkozása esetén a rövid tartamú szabadságvesztésnél a feltételes szabadságból kizárt, a hosszú tartamúból nincs kizárva, összbüntetés esetén a feltételes szabadságra bocsátás lehetőségéből ki lesz zárva. A második esetben kérdésként merül fel, hogy amennyiben több összbüntetésbe foglalható jogerős büntetése van, és csak egy rövid tartamú szabadságvesztésnél van kizárva a feltételes szabadság lehetősége, teljesíthető-e az az elítélti indítvány, mely szerint csak a feltételes szabadságból való kizárással nem érintett büntetéseit foglalják összbüntetésbe. Álláspontom szerint nem, mert az elítélt indítványa, hozzájárulása az összbüntetési eljárás lefolytatásához eljárásjogi, nem anyagai jogi feltétel. Az átmeneti törvény 3. -a szerint Ha az összbüntetésbe foglalandó ítéletek közül legalább egy a Btk. hatálybalépését követően emelkedett jogerőre, a Btk át kell alkalmazni. Az összbüntetést tehát az új Btk. szigorúbb szabályai szerint kell megállapítani, ha az összbüntetésbe foglalandó büntetéseket kiszabó ítéletek közül akárcsak egy július 1. napja után emelkedik jogerőre. Az összbüntetés és a feltételes szabadság viszonya Az új Btk. a feltételes szabadság megszüntetésére vonatkozóan a következő rendelkezéseket tartalmazza: 40. (1) A bíróság a feltételes szabadságot megszünteti, ha az elítéltet a) az ítélet jogerőre emelkedését követően elkövetett bűncselekmény miatt a feltételes szabadság tartama alatt, vagy b) a feltételes szabadság tartama alatt elkövetett bűncselekmény miatt végrehajtandó szabadságvesztésre ítélik. (2) A bíróság a feltételes szabadságot megszüntetheti, ha az elítéltet az (1) bekezdésben meghatározottakon kívül egyéb büntetésre ítélik. (3) A feltételes szabadság megszüntetése esetén a feltételes szabadságon eltöltött idő a szabadságvesztésbe nem számít be. (4) Ha a feltételes szabadság tartama alatt az elítélten olyan bűncselekmény miatt kiszabott szabadságvesztést kell végrehajtani, amelyet a korábbi ítélet jogerőre emelkedése előtt követett el, a szabadságvesztés végrehajtása a feltételes szabadságot félbeszakítja, és a bíróság a feltételes szabadság folytatásának legkorábbi időpontját a) az utóbb kiszabott szabadságvesztésből engedélyezett feltételes szabadság időpontjáig, vagy b) - ha az utóbb kiszabott szabadságvesztés esetén a feltételes szabadságra bocsátás lehetősége kizárt - a szabadságvesztés végrehajtásának időtartamáig elhalasztja.9 9 Új szabály a (4) bekezdésben, hogy a feltételes szabadság tartama félbeszakad, ha a feltételes szabadság ideje alatt olyan szabadságvesztést hajtanak végre, amelyet a feltételes szabadsággal érintett ítélet jogerőre emelkedése előtt elkövetett bűncselekmények miatt szabtak ki. Ebben az esetben tehát összbüntetésbe foglalásnak nincs helye, ha ez a második elítélés július 1. napja után emelkedik jogerőre, azaz ekkor nyílna meg az összbüntetésbe foglalás lehetősége. A 2/2006-os Jogegységi határozat ezzel ellentétes részét, amely a feltételes szabadságot a szabadságvesztés részének tekintette, a törvényalkotó felülírta. Továbbá a feltételes szabadságot sem megszüntetni, sem félbeszakítani nem lehet, ha az újabb kvázi halmazatos elítélésre a feltételes szabadság tartama alatt kerül sor, a végrehajtásának megkezdésére viszont csak a feltételes szabadság eredményes letelte után. A feltételes szabadságot az újabb ítéletben megszüntetni nem lehet, mert ilyen megszüntetési ok az új Btk-ban nincs. Ha pedig a feltételes szabadság anélkül telik el, hogy más szabadságvesztést kezdett volna tölteni az elítélt, akkor már nincs minek félbeszakadnia. A kvázi halmazat ellenére ez esetben sincs helye összbüntetésbe foglalásnak. A 2/2006. számú Jogegységi határozat tehát többé már semmilyen értelemben nem fog segítséget nyújtani az egységes jogalkalmazás terén. A most vázolt esetben természetesen olyan, július 1. napja után jogerős elítélésről van szó, amelyben az elkövetési idő is az új Btk. hatályba lépése utáni, vagy a Btk. 2. -a alapján az elbíráláskori büntető törvényt kell alkalmazni a feltételes szabadságra vonatkozó rendelkezéseivel együtt, bár ez a szigorítások miatt csak kivételes lehet. A feltételes szabadság megszüntetésére vonatkozó szabályok azonban a hatályos Btk.-ban is többször módosultak az utóbbi időben, s mivel még hosszú ideig a jelenlegi szabályok kedvezőbb volta miatt nem az új Btk. kerül alkalmazásra, ezért szükséges az áttekintés, valamint annak vizsgálata, hogy mindez mennyiben érinti az összbüntetést VIII. 9. előtt VIII. 9. után I. 1-től 48. (1) A feltételes szabadság tartama azonos a szabadságvesztés hátralevő részével, de legalább egy 48. (1) A feltételes szabadság tartama azonos a szabadságvesztés hátralevő részével, de legalább egy 48. (1) A feltételes szabadság tartama azonos a szabadságvesztés hátralevő részével, de legalább egy év, életfogytig tartó év, életfogytig tartó év, életfogytig tartó szabadságvesztés esetén tizenöt év. (2) Ha a szabadságvesztés hátralevő része egy évnél rövidebb, és végrehajtását nem rendelték el, a büntetést - a feltételes szabadság letelte után - a hátralevő rész utolsó napjával kell kitöltöttnek tekinteni. (3) A feltételes szabadság tartamára, de legkevesebb egy évre az elítélt pártfogó felügyelet alá szabadságvesztés esetén tizenöt év. (2) Ha a szabadságvesztés hátralevő része egy évnél rövidebb, és végrehajtását nem rendelték el, a büntetést - a feltételes szabadság letelte után - a hátralevő rész utolsó napjával kell kitöltöttnek tekinteni. (3) A feltételes szabadság tartamára, de legkevesebb egy évre az elítélt pártfogó felügyelet alá szabadságvesztés esetén tizenöt év. (2) Ha a szabadságvesztés hátralevő része egy évnél rövidebb, és végrehajtását nem rendelték el, a büntetést - a feltételes szabadság letelte után - a hátralevő rész utolsó napjával kell kitöltöttnek tekinteni. (3) A feltételes szabadság tartamára, de legkevesebb egy évre az elítélt pártfogó felügyelet alá helyezhető. helyezhető. Ha a feltételes helyezhető. Ha a feltételes szabadságra bocsátott elítélt szabadságra bocsátott elítélt visszaeső, pártfogó felügyelet alatt áll. visszaeső, pártfogó felügyelet alatt áll.10 10 (4) A bíróság a feltételes szabadságot megszünteti, ha az elítéltet a feltételes szabadság alatt elkövetett bűncselekmény miatt végrehajtandó szabadságvesztésre ítélik. Ha az elítéltet egyéb büntetésre ítélik vagy ha a magatartási szabályokat megszegi, a bíróság a feltételes szabadságot megszüntetheti. (5) A feltételes szabadság megszüntetése esetén a feltételes szabadságon eltöltött idő a szabadságvesztésbe nem számít be. (4) A bíróság a feltételes szabadságot megszünteti, ha az elítéltet az ítélet jogerőre emelkedését megelőzően vagy azt követően elkövetett bűncselekmény miatt a feltételes szabadság alatt végrehajtandó szabadságvesztésre ítélik. A bíróság a feltételes szabadságot megszünteti, ha az elítéltet a feltételes szabadság alatt elkövetett bűncselekmény miatt végrehajtandó szabadságvesztésre ítélik. Ha az elítéltet egyéb büntetésre ítélik, vagy ha a magatartási szabályokat megszegi, a bíróság a feltételes szabadságot megszüntetheti. (5) A feltételes szabadság megszüntetése esetén a feltételes szabadságon eltöltött idő a szabadságvesztésbe nem számít be. (4) A bíróság a feltételes szabadságot megszünteti, ha az elítéltet az ítélet jogerőre emelkedését megelőzően vagy azt követően elkövetett bűncselekmény miatt a feltételes szabadság alatt végrehajtandó vagy részben felfüggesztett szabadságvesztésre ítélik. A bíróság a feltételes szabadságot megszünteti, ha az elítéltet a feltételes szabadság alatt elkövetett bűncselekmény miatt végrehajtandó vagy részben felfüggesztett szabadságvesztésre ítélik. Ha az elítéltet egyéb büntetésre ítélik, vagy ha a magatartási szabályokat megszegi, a bíróság a feltételes szabadságot megszüntetheti. (5) A feltételes szabadság megszüntetése esetén a feltételes szabadságon eltöltött idő a szabadságvesztésbe nem számít be. 48/A. (1) Ha az elítélttel szemben több határozott ideig tartó, összbüntetésbe nem foglalható szabadságvesztést kell végrehajtani, és a szabadságvesztések folyamatos végrehajtása során a bíróság az elítéltet bármely szabadságvesztésből feltételes szabadságra bocsátotta, a feltételes szabadság mindaddig nem kezdhető meg, amíg az elítélt más szabadságvesztést tölt. (2) Ha a bíróság az elítéltet több szabadságvesztésből bocsátotta feltételes szabadságra, az elítélt a több feltételes szabadságot egyidejűleg párhuzamosan tölti. (3) A 48. (4) bekezdése esetén a párhuzamosan töltött feltételes szabadságok mindegyikénél külön kell vizsgálni, hogy a feltételes szabadság megszüntetésének feltételei fennállnak-e. 48/A. (1) Ha az elítélttel szemben több határozott ideig tartó, összbüntetésbe nem foglalható szabadságvesztést kell végrehajtani - ideértve a pénzbüntetés vagy a közérdekű munka helyébe lépő szabadságvesztést is -, és a szabadságvesztések folyamatos végrehajtása során a bíróság az elítéltet bármely szabadságvesztésből feltételes szabadságra bocsátotta, a feltételes szabadság mindaddig nem kezdhető meg, amíg az elítélt más szabadságvesztést tölt. (2) Ha a bíróság az elítéltet több szabadságvesztésből bocsátotta feltételes szabadságra, az elítélt a több feltételes szabadságot egyidejűleg párhuzamosan tölti. (3) A 48. (4) bekezdése esetén a párhuzamosan töltött feltételes szabadságok mindegyikénél külön kell vizsgálni, hogy a feltételes szabadság megszüntetésének feltételei fennállnak-e. 48/A. (1) Ha az elítélttel szemben több határozott ideig tartó, összbüntetésbe nem foglalható szabadságvesztést kell végrehajtani - ideértve a pénzbüntetés vagy a közérdekű munka helyébe lépő szabadságvesztést is -, és a szabadságvesztések folyamatos végrehajtása során a bíróság az elítéltet bármely szabadságvesztésből feltételes szabadságra bocsátotta, a feltételes szabadság mindaddig nem kezdhető meg, amíg az elítélt más szabadságvesztést tölt. (2) Ha a bíróság az elítéltet több szabadságvesztésből bocsátotta feltételes szabadságra, az elítélt a több feltételes szabadságot egyidejűleg párhuzamosan tölti. (3) A 48. (4) bekezdése esetén a párhuzamosan töltött feltételes szabadságok mindegyikénél külön kell vizsgálni, hogy a feltételes szabadság megszüntetésének feltételei fennállnak-e.11 VIII. 9. előtt hatályos A (4) bekezdésben foglaltaknak van jelentősége. Évtizedeken keresztül hatályos volt az a szabály, hogy a feltételes szabadságot csak akkor kellett megszüntetni, ha annak tartama alatt elkövetett bűncselekmény miatt az elítéltet végrehajtandó szabadságvesztésre ítélték. Ebben az esetben az összbüntetés lehetősége fel sem merül, hiszen nem kvázi halmazatos büntetésekről van szó VIII. 9. után hatályos A lényegi változás, teljesen új, s jelenleg is hatályos rendelkezés, hogy a feltételes szabadságot nem csak akkor kell megszüntetni, ha a tartama alatt követ el bűncselekményt az elítélt, hanem akkor is, ha a korábbi jogerős elítélése előtti vagy utáni az új (feltételes szabadság ideje alatt jogerőssé vált) ítélettel elbírált bűncselekmény elkövetési ideje. A törvényalkotó tehát a jogerős elítélést követően a szabadságvesztés foganatba vétele előtti időszakra is kiterjeszti a joghátrány alkalmazási körét, továbbá a szabadságvesztés végrehajtásának időszakára és fenntartja a korábbi szabályt, amely csak a feltételes szabadság tartamának tulajdonított jelentőséget. A most felsorolt időszakok az összbüntetés szempontjából nem relevánsak, mert a büntetések nem állnak kvázi halmazati viszonyban. A jogerős elítélés előtti elkövetésnek viszont van jelentősége, ha amiatt külön ítélettel szabnak ki végrehajtandó szabadságvesztést a feltételes szabadság tartama alatt jogerősen, hiszen ekkor kvázi halmazatról van szó. A feltételes szabadság kötelező megszüntetésével folyamatosan fogja tölteni a büntetéseket, továbbá egyiknek a végrehajtása sem fejeződhetett még be, a Btk ának (1) és (2) bekezdésében írt feltételek teljesültek, a büntetéseket összbüntetésbe kell foglalni. A törvényalkotó ezzel megteremtette annak a jogszabályi alapját, amelyet a 2/2006- os Jogegységi határozat jogértelmezéssel vezetett le. Ha a terheltet feltételes szabadság tartama alatt olyan cselekmény miatt ítélik jogerősen végrehajtandó szabadságvesztésre, amelyet a korábbi ítélet jogerőre emelkedése előtt követett el, a büntetéseket összbüntetésbe kell foglalni arra tekintet nélkül, hogy az újabb büntetést foganatba vették-e vagy sem. A jogegységi határozatban foglaltakra tehát augusztus 9. napja után nem kell hivatkozni, ha a bűncselekmény elbírálására az ekkor hatályos Btk. alapján kerül sor, s a részletezett új szabálynak megfelelően kvázi halmazat esetén is megszüntetésre kerül a feltételes szabadság I. 1. napjától jelenleg is hatályos A módosítás pusztán a május 1. napjával történt jogalkotás mulasztását pótolja. A szankciórendszer átalakításával lehetővé vált a szabadságvesztés részbeni felfüggesztése, mellyel bővült a büntetés kiszabása során a bíróság mozgástere. A feltételes szabadság megszüntetésére okot adó feltételek között a részben felfüggesztett szabadságvesztés nevesítése egyúttal megerősítette azt a jogalkalmazói érvelést, mely szerint a részben felfüggesztett szabadságvesztés jogi természete inkább a végrehajtandó szabadságvesztéssel azonosítható. Sikerült azonban megvédeni azt az álláspontot, hogy az összbüntetés szempontjából nem tekinthető végrehajtandó, ezáltal összbüntetésbe foglalandó szabadságvesztésnek. Sem több részben felfüggesztett szabadságvesztés, sem12 12 végrehajtandó és részben felfüggesztett szabadságvesztés találkozása esetén nincs helye összbüntetésbe foglalásnak. Az összbüntetés tartama 93. Az összbüntetés tartamát úgy kell meghatározni, mintha halmazati büntetést szabnának ki. Az összbüntetés tartamának azonban el kell érnie a legsúlyosabb büntetést, de nem érheti el a büntetések együttes tartamát. 94. Az összbüntetés tartamát úgy kell meghatározni, mintha halmazati büntetést szabnának ki. Az összbüntetés tartamának azonban el kell érnie a legsúlyosabb büntetésnek és a rövidebb büntetés vagy büntetések egyharmad részének összegeként számított tartamot, de az nem haladhatja meg a büntetések együttes tartamát. Az új törvény 94. -ához fűzött indokolás a következőket tartalmazza: Az összbüntetésbe foglalás általános feltétele, hogy a bűncselekményeket az elkövető a legkorábbi ítélet kihirdetését megelőzően kövesse el, és az összbüntetés mértékét úgy kell meghatározni, mintha halmazati büntetés kiszabására kerülne sor. Az összbüntetés tartamának megállapításakor kizárt a kumuláció, azaz az összbüntetési tartam nem érheti el az alapítéletekben kiszabott szabadságvesztés büntetések együttes tartamát. Az összbüntetés mértékének a megállapításakor a leghosszabb tartamú szabadságvesztést kell alapul venni. A hatályos Btk. értelmében az összbüntetés tartamának el kell érnie a legsúlyosabb büntetést, de a törvény meghatározza az elengedés maximális mértékét, amely legfeljebb a rövidebb büntetés (vagy büntetések) kétharmad részének együttes tartama lehet. A jogszabály szövege és az indokolás tehát nem fedik egymást, mert az indokolás szerint kizárt a kumuláció, a büntetési tartamok összegzése, a törvény szövege viszont azt tartalmazza, hogy nem haladhatja meg, azaz elérheti az együttes tartamot. Talán itt máris közvetlenül lehet alkalmazni az Alaptörvény 28. -ában írt jogértelmezési szabályt, és a jogalkotói akaratnak, a jogalkotás történelmi vívmányainak és az összbüntetés jogintézménye korábban már kifejtett céljának megfelelő értelmezéssel ki lehet mondani, hogy a büntetések összegzését megindokolni nem lehet, mert akkor elvész az összbüntetésbe foglalás értelme, és az elítélt nem kerül abba a helyzetbe, mintha vele szemben is halmazati büntetést szabtak volna ki. Továbbra is korlátja az összbüntetésnek a határozott ideig tartó szabadságvesztés generális maximuma, az új Btk ában írt huszonöt év, valamint az elbírált bűncselekmények esetén számítandó halmazati büntetés felső határa. Ennek a megállapításnak az indokolását tartalmazza a 3/2002. számú Jogegységi határozat rendelkező része: Az összbüntetés tartamát olyan mértékben kell meghatározni, hogy az elkövetőt lehetőleg ne érje hátrány azért, mert a terhére rótt bűncselekményeket nem egy eljárásban bírálták el., valamint az indokolása.13 13 A Btk a szerint az összbüntetés tartamát úgy kell meghatározni, mintha halmazati büntetést szabnának ki. A bíróság az összbüntetési ügyben csak annyiban jogosult a jogerős ítéletek (az alapítéletek) felülbírálatára, amennyiben ezt a Btk ának rendelkezései lehetővé teszik. Az összbüntetés szabályai a Btk. V. Fejezetében, a büntetés kiszabására vonatkozó rendelkezések között találhatók. Ez azonban nem jelenti azt, hogy az összbüntetésbe foglalás során a Btk ában foglalt büntetéskiszabási elvek alkalmazhatók lennének. Ugyanis az összbüntetési eljárásban nincs törvényes lehetőség a jogerős alapítéletekben eljáró bíróságok büntetéskiszabási értékelő tevékenységének teljes felülvizsgálatára. Így a bűncselekmény és az elkövető társadalomra veszélyessége, a bűnösség foka, továbbá az egyéb enyhítő és súlyosító körülmények nem vizsgálhatók, az alapítéletekben kiszabott büntetések újraértékelése kizárt. Nem vehetők figyelembe az alapítéletek jogerőre emelkedése óta a terhelt személyi körülményeiben bekövetkezett változások sem. A halmazati büntetés szabályait az összbüntetés tartamának meghatározása során, az összbüntetési szabályokból következő értelemszerű eltérésekkel kell alapul venni. Összbüntetés esetén is irányadók a Btk a (2) és (3) bekezdésének szabályai. Ez azt jelenti, hogy az összbüntetés mértéke nem haladhatja meg az alapítéletek szerinti legsúlyosabb bűncselekményre megállapított büntetési tétel felével megemelt felső határát. Hosszabb tartamú szabadságvesztést ugyanis akkor sem lehetett volna kiszabni, ha a bűncselekményeket egy eljárásban bírálják el. Értelemszerűen be kell helyettesíteni az új Btk. szakasz-számait. A halmazati büntetés szabályait az új Btk. 81., 84., 89. és 91. -ai tartalmazzák. A 81. címe a halmazati büntetés, és csak ennek a (3) bekezdése szól arról, hogy a legmagasabb büntetési tétel a felével emelkedik. A többi esetben kétszeres az emelkedés, tárgyalásról lemondás esetén pedig az ott írt tartamok a legmagasabb büntetési tétel középmértékével emelkednek. A halmazati büntetés és az összbüntetés szabályainak összevetése egy további problémát is felvet. A Btk ának (4) bekezdése mérlegelést nem tűrő, abszolút határozott szankciót ír elő arra az esetre, ha a bűnhalmazatban lévő bűncselekmények közül legalább három különböző időpontokban elkövetett befejezett személy elleni erőszakos bűncselekmény. Az elkövetővel szemben életfogytig tartó szabadságvesztést kell kiszabni, ha a legsúlyosabb büntetési tétel kétszeresére emelt felső határa a húsz évet meghaladná, vagy a bűnhalmazatban lévő bűncselekmények egyike életfogytig tartó szabadságvesztéssel is büntethető. Amennyiben a személy elleni erőszakos bűncselekmények nem egy eljárásban kerülnek elbírálásra, határozott ideig tartó szabadságvesztéseket tartalmaznak az összbüntetés alapjául szolgáló elítélések, és az összbüntetés is csak határozott idejű szabadságvesztés lehet. Az összbüntetés legkisebb mértékének meghatározásához a jogalkotó matematikai műveletet bocsátott rendelkezésre, ezért a jövőben nem tartható az az álláspont, hogy egy 5 év 7 nap tartamú összbüntetés nem felel meg egy halmazati büntetésnek.14 14 A legkisebb tartam kiszámolását követően a bíró mérlegelési köre ezen szám és a legmagasabb mérték közötti tartamra szűkült. Az esetleges mérlegeléshez továbbra is támpontot nyújt a 3/2002. számú Jogegységi határozat következő része: Az elengedés mérvének a megítélésénél vizsgálni kell azt is, hogy a több eljárásban elbírált cselekmények jellegükben azonosak vagy hasonlók-e; elkövetési magatartásuk időbelileg egybeeső vagy közeli-e; a cselekmények egymással összefüggésben állnak-e stb. Így pl. ha az egyik bíróság az elkövetőnek többrendbeli azonos vagy hasonló jellegű bűncselekményét bírálta el, majd utóbb indult újabb büntetőeljárás valamely korábban fel nem derített ugyanolyan bűncselekmény miatt: az ezt követően lefolytatott összbüntetési eljárás során a rövidebb időtartamú szabadságvesztés teljes elenyészése vagy igen nagy mérvű csökkentése biztosíthatja, hogy az összbüntetés a halmazati büntetés tartamával legyen azonos. A rövid tartamú szabadságvesztés teljes elenyészéséről természetesen nem beszélhetünk (akkor sem, ha a külön elbírált cselekmény a halmazati büntetés kiszabásánál semmilyen jelentőséggel nem bírna). Az összbüntetési ítélet egyéb rendelkezései 94. (1) Különböző fokozatban végrehajtandó szabadságvesztések összbüntetésbe foglalása esetén az összbüntetést abban a fokozatban kell végrehajtani, amelyik közülük a legszigorúbb. Ha azonban az összbüntetés mértéke három év vagy azt meghaladó tartamú, illetőleg többszörös visszaesőnél két év vagy ezt meghaladó tartamú, az összbüntetés végrehajtási fokozatát ennek figyelembevételével kell meghatározni. (2) Ha az (1) bekezdés alkalmazásával megállapítandó végrehajtási fokozat az elítélt számára méltánytalan hátrányt jelentene, eggyel enyhébb fokozat állapítható meg. 95. (1) Különböző fokozatban végrehajtandó szabadságvesztések összbüntetésbe foglalása esetén végrehajtási fokozatként a legszigorúbbat kell meghatározni. Ha az összbüntetés mértéke három év vagy azt meghaladó tartamú, illetve többszörös visszaesőnél két év vagy ezt meghaladó tartamú, az összbüntetés végrehajtási fokozatát ennek figyelembevételével kell meghatározni. (2) Ha az (1) bekezdés alkalmazásával megállapítandó végrehajtási fokozat az elítélt számára méltánytalan hátrányt jelentene, eggyel enyhébb fokozat állapítható meg. 95. A szabályozásban változás nincs, ezért az értelmezésre továbbra is irányadó a 3/2002-es jogegységi határozat III. része. 1. Az összbüntetési ítélet rendelkező részében a bíróság az alapítéletek, valamint - többszörös összbüntetésbe foglalás esetén - a korábbi összbüntetési ítélet hatályon kívül helyezése nélkül összbüntetésbe foglalja az alapítéletekben kiszabott büntetéseket, és meghatározza az összbüntetés tartamát. Rendelkezik az összbüntetés egységes büntetés-végrehajtási fokozatáról, a feltételes szabadságra bocsátás kizárásáról, az elkövető visszaesői minőségéről. 2. Az összbüntetés egységes végrehajtási fokozatát az alapítéletek rendelkezéseinek alapulvételével kell megállapítani akkor is, ha a büntetésvégrehajtási bíró úgy rendelkezett, hogy az alapítéletben kiszabott büntetés hátralevő részét eggyel enyhébb vagy eggyel szigorúbb fokozatban kell végrehajtani.15 15 3. A büntetés fele részének letöltése után az elítélt akkor bocsátható feltételes szabadságra, ha valamennyi alapítélet így rendelkezett, és az összbüntetés mértéke nem haladja meg a három évet. Egyébként a feltételes szabadság lehetősége az összbüntetés végrehajtási fokozatához igazodik. 4. Nem bocsátható feltételes szabadságra az elítélt az összbüntetésből, ha bármelyik alapítélet a feltételes szabadságra bocsátásból kizárta. A 3. ponthoz annyi megjegyzést kell fűzni, hogy az új Btk ának (3) bekezdése értelmében fele feltételes kimondására az ítéletben öt évet meg nem haladó szabadságvesztés kiszabása esetén lesz lehetőség. A határozott idejű szabadságvesztéseken kívül a többi büntetés és az egyetlen mellékbüntetés összbüntetésbe foglalása lehetőségének kizárása A május 1. napjával megújított szankció-rendszert az új Btk. is átvette, azaz egyetlen mellékbüntetés maradt, a közügyektől eltiltás, a többi büntetésnek a szabadságvesztés kivételével nincs hierarchiája, s néhány kivételtől eltekintve (melyeket a 33. (6) bekezdése tartalmaz) egymás mellett is kiszabhatók május 1. napjától hatályos Btk. 96. (1) Ha a foglalkozástól eltiltást, járművezetéstől eltiltást vagy kiutasítást szabadságvesztés mellett szabták ki, és a szabadságvesztés büntetéseket összbüntetésbe foglalták, akkor több, azonos tartalmú foglalkozástól eltiltás, járművezetéstől eltiltás vagy kiutasítás közül azt kell végrehajtani, amelyik az elítéltre hátrányosabb. (2) Mellékbüntetések nem foglalhatók összbüntetésbe. Azonos tartalmú mellékbüntetések közül azt kell végrehajtani, amelyik az elítéltre hátrányosabb. új Btk július 1. napjától hatályos 96. (1) Ha a foglalkozástól eltiltást, a járművezetéstől eltiltást, a kitiltást, a sportrendezvények látogatásától való eltiltást vagy a kiutasítást szabadságvesztés mellett szabták ki, és a szabadságvesztés büntetéseket összbüntetésbe foglalták, akkor több, azonos tartalmú foglalkozástól eltiltás, járművezetéstől eltiltás, kitiltás, sportrendezvények látogatásától való eltiltás vagy kiutasítás közül azt kell végrehajtani, amelyik az elítéltre hátrányosabb. (2) A közügyektől eltiltás mellékbüntetés nem foglalható összbüntetésbe. Több közügyektől eltiltás mellékbüntetés közül azt kell végrehajtani, amelyik a leghosszabb tartamú. Új jogértelmezési problémát felvető módosulás nincs.16 16 A fiatalkorúakkal szemben alkalmazható szankciók és az összbüntetés viszonya hatályos Btk. Halmazati és összbüntetés 120. (1) A halmazati és az összbüntetés a 110. (2) bekezdésének a) pontja esetén nem haladhatja meg a húszévi, b) pontja és a (3) bekezdés esetén a tizenöt évi, a (4) bekezdés esetén a hét év és hat hónapi szabadságvesztést. (2) Javítóintézeti nevelés és szabadságvesztés találkozása esetén összbüntetésként a szabadságvesztést kell végrehajtani. Ennek tartamát a bíróság legfeljebb egy évvel meghosszabbíthatja, ha erre a ban meghatározott cél elérése érdekében szükség van. A meghosszabbítás tartama azonban a javítóintézeti nevelés hátralevő részét nem érheti el. (3) új Btk július 1. napjától hatályos A halmazati és az összbüntetés 123. (1) Fiatalkorú esetén a halmazati és az összbüntetés nem haladhatja meg a) a 109. (3) bekezdés a) pontja esetén a húszévi, b) a 109. (2) bekezdés a) pontja és a (3) bekezdés b) pontja esetén a tizenöt évi, c) a 109. (2) bekezdés b) pontja és a (3) bekezdés c) pontja esetén a hét év hat hónapi szabadságvesztést. (2) A fiatalkorúval szemben kiszabható szabadságvesztés a 81. (4) bekezdése vagy a 90. (2) bekezdése alkalmazása esetén sem haladhatja meg az (1) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott mértéket. 9 (3) Javítóintézeti nevelés és szabadságvesztés találkozása esetén összbüntetésként a szabadságvesztést kell végrehajtani. Ennek tartamát a bíróság legfeljebb egy évvel meghosszabbíthatja, ha erre a ban meghatározott cél elérése érdekében szükség van. A meghosszabbítás tartama azonban a javítóintézeti nevelés hátralevő részét nem érheti el. Egységes intézkedés 120/A. (1) Ha a bíróság a fiatalkorúval szemben több olyan javítóintézeti nevelést rendelt el, amelyeket az egységes intézkedés elrendelésekor még nem hajtottak végre, vagy amelyeket folyamatosan hajtanak végre, a bíróság a fiatalkorúval szemben egységes intézkedésként javítóintézeti nevelést rendel el. (2) Az egységes intézkedésként elrendelt javítóintézeti nevelés tartamát úgy kell megállapítani, hogy az ne legyen rövidebb a leghosszabb tartamú javítóintézeti nevelésnél, de ne érje el az elrendelt javítóintézeti nevelések együttes tartamát. A javítóintézeti nevelés tartama ilyenkor sem haladhatja meg a három évet. Egységes intézkedés 124. (1) Ha a bíróság a fiatalkorúval szemben több olyan javítóintézeti nevelést rendelt el, amelyeket az egységes intézkedés elrendelésekor még nem hajtottak végre, vagy amelyeket folyamatosan hajtanak végre, a bíróság a fiatalkorúval szemben egységes intézkedésként javítóintézeti nevelést rendel el. (2) Az egységes intézkedésként elrendelt javítóintézeti nevelés tartamát úgy kell megállapítani, hogy az ne legyen rövidebb a leghosszabb tartamú javítóintézeti nevelésnél, de ne haladja meg az elrendelt javítóintézeti nevelések együttes tartamát, illetve a négy évet. 9 A halmazati büntetés kiszabása nem tárgya az írásnak, ezért az új szabály értelmezésére itt nem kerül sor17 17 A 3/2002-es jogegységi határozat a IV. pontjában foglalkozik az új Btk ának (3) bekezdésében írt, a jelenleg hatályossal megegyező szöveg értelmezésével. 1. A javítóintézeti nevelést és a szabadságvesztést akkor is összbüntetésbe kell foglalni, ha az elkövető a bűncselekményt egy másik alapügyben hozott ítélet jogerőre emelkedése után követte el. 2. Az összbüntetésbe foglalás feltételei addig állnak fenn, amíg egyik büntetést vagy intézkedést sem hajtották végre, illetve a végrehajtásuk folyamatos. 3. Javítóintézeti nevelés és szabadságvesztés találkozása esetén a bíróság elsősorban a fiatalkorú személyiségét és nevelhetőségét figyelembe véve bírálja el, hogy az összbüntetést az alapítéletben kiszabott szabadságvesztéssel egyező tartamban határozza-e meg vagy meghosszabbítja. 4. Ha valamennyi alapítélet szerint a fiatalkorúak fogházában kell végrehajtani a szabadságvesztést, az összbüntetés végrehajtási fokozata - az összbüntetés tartamától függetlenül - a fiatalkorúak fogháza. 10 A törvényszöveg azonossága azonban nem jelenti a tartalmi azonosságot is. A jogegységi határozat 1. pontjában foglaltakat ugyanis a jövőben már nem lehet irányadónak tekinteni, mert a törvényalkotó egy új szabályt iktatott be arra az esetre, ha a javítóintézeti nevelésre ítélés (jogerős) után követi el a fiatalkorú az újabb bűncselekményt, s emiatt a javítóintézeti nevelés vagy az ideiglenes elbocsátás ideje alatt ítélik végrehajtandó szabadságvesztésre. Ez esetben összbüntetésbe foglalásnak nincs helye Ha a fiatalkorút a javítóintézeti nevelésre ítélés után elkövetett bűncselekmény miatt a javítóintézeti nevelés vagy az ideiglenes elbocsátás alatt végrehajtandó szabadságvesztésre ítélik, a szabadságvesztés büntetést kell végrehajtani. Ebben az esetben a javítóintézeti nevelés hátralévő részét szabadságvesztésre kell átváltoztatni úgy, hogy kétnapi javítóintézeti nevelés helyébe egynapi szabadságvesztés lép. Az új törvény szabályaiból két következtetés vonható le: javítóintézeti nevelés és szabadságvesztés találkozása esetén összbüntetésbe foglalásnak, a 123. (3) bekezdése alkalmazásának csak kvázi halmazat esetén van helye, nem kvázi halmazat esetén a törvény a ában meghatározza egyrészt ugyanazt, amit az összbüntetésnél, hogy a szabadságvesztést kell végrehajtani, másrészt egy átváltoztatási kötelezettséget, valamint az átváltoztatási kulcsot is, mindebből az is következik, hogy összbüntetési ítéletet nem lehet hozni, s az eljárás nem is az ítélkező bíró feladata. Az átváltoztatásról a módosított Bv. tvr. a 16. -ának (1) bekezdésében rendelkezik: A büntetés-végrehajtási bíró hivatalból vagy az ügyész indítványára a Btk ában meghatározott feltételek fennállása esetén az iratok tartalma alapján a 10 A 3/2002. számú Büntető Jogegységi határozat az indokolásban részletesen foglalkozik a rendelkező részben IV. alatt jelzett megállapításainak indokaival. Az idevonatkozó teljes szöveget nem idézem, de az ott írtak a továbbiakban is irányadók abban a részükben, amelyek tekintetében a rendelkező részben írtak megfelelnek az új törvényi szabályozásnak is.18 18 javítóintézeti nevelést vagy annak hátralévő részét szabadságvesztésre változtatja át. Az új 124. is az egységes intézkedésről szól, mint a hatályos 120/A., de a szöveg változott, az új Btk.-nak az összbüntetés tartamáról szóló 94. -ának megfelelően, ahol azt értelmezni nem lehetett. A javítóintézeti nevelések találkozása esetén a törvényalkotó nem zárja ki azt az esetet, amikor a két ítélettel elrendelt javítóintézeti nevelések alapjául szolgáló bűncselekmények között a kvázi halmazati viszony nem áll fenn. Ezt az értelmezést követve el lehet jutni odáig, hogy amennyiben nincs kvázi halmazati viszony, akkor a külön elrendelt javítóintézeti nevelés intézkedések tartama összegződhet július 1. napjától nem a Btk., hanem a módosuló Bv. tvr. a ának (2) és (3) bekezdéseiben határozza meg a javítóintézeti nevelés végrehajthatóságának felső életkori határát, amely 21. év. A javítóintézeti nevelés intézkedés alkalmazásával kapcsolatban jogértelmezési problémákat fog felvetni a 108. (2) bekezdése, amely kimondja, hogy Javítóintézeti nevelés mellett nem szabható ki szabadságvesztés, elzárás vagy közérdekű munka január 1. napjától került a hatályos Btk. törvényszövegébe, hogy ezen intézkedés mellett közérdekű munka nem szabható ki. Addig fel sem merült annak a lehetősége, hogy a javítóintézeti nevelés intézkedés mellett bármilyen büntetést ki lehetne szabni. Következett ez a ból, aminek lényegét tekintve megfelel az új Btk a, amely az Alapvető rendelkezések címet viseli. Az itt írtak meghatározzák a fiatalkorúakkal szemben alkalmazható joghátrányok hierarchiáját, és egyenesen következik belőlük, hogy büntetést csak akkor lehet kiszabni, ha intézkedés alkalmazása nem célravezető, azaz intézkedéssel már nem nevelhető a fiatalkorú. Intézkedés mellett tehát büntetés kiszabásában nem is folyt gondolkodás. Másrészt a mellett szó a nyelvtani értelmezés alapján azt sugallja, hogy a bűnösséget megállapító ítéletben javítóintézeti nevelést rendelek el (Be ) és pénzbüntetést, foglalkozástól eltiltást, járművezetéstől eltiltást, kitiltást, sportrendezvények látogatásától való eltiltást vagy kiutasítást szabok ki, illetve ezen büntetések valamelyikére vagy többre is ítélem a 33. (6) bekezdésének b/ pontjában írt korlátozás figyelembevételével. Ebből az a következtetés vonható le még akkor is, ha a bűnösnek kimondott fiatalkorút a felsorolt önálló büntetésekre ítélem, s emellett rendelem el a javítóintézeti nevelését, hogy a büntetések és egy intézkedés között sincs már szankciórendszerbeli hierarchia. Ez viszont ellentétes az új Btk ában írt alapvető rendelkezéssel. Több megjelenítése
Dr. Balla Lajos Idzigné Dr. Novák Csilla Dr. Kahler Ilona Dr. Németh Norbert Dr. Szurdi Béla Dr. Vadász Mihály A SZABÁLYSÉRTÉSEKRŐL szóló 1999. évi LXIX. törvény gyakorlati kézikönyve jogalkalmazóknak Részletesebben T/9553. számú. törvényjavaslat. a büntetőeljárások időszerűségének javítása céljából a büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény módosításáról
LEGFŐBB ÜGYÉSZSÉG Büntetőbírósági Ügyek Főosztálya A perújítási eljárással kapcsolatos ügyészi tevékenység vizsgálata A Legfőbb Ügyészség 2009. évi vizsgálati tervének A/4. pontja előírja a perújítási Részletesebben BÜNTETŐJOG I. ÁLTALÁNOS RÉSZ Mintatétel
Dr. Diós Erzsébet Dr. Vaskuti András BÜNTETŐJOG I. ÁLTALÁNOS RÉSZ Mintatétel Jogi szakvizsga kézikönyvek Novissima Kiadó Budapest, 2011. Büntetőjog I. - Általános rész mintatétel 12/1 Dr. Diós Erzsébet Részletesebben 1979. évi 11. törvényerejű rendelet. a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról 1 I. RÉSZ. I. fejezet. Általános rendelkezések
1979. évi 11. törvényerejű rendelet a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról 1 E törvényerejű rendelet célja az, hogy szabályozza a büntetések és intézkedések (Btk IV. fejezet) végrehajtását, meghatározza Részletesebben Ezt egy életen át kell játszani és még azon is túl
MAJLÁTH GYÖRGY TUDOMÁNYOS PÁLYÁZAT Ezt egy életen át kell játszani és még azon is túl Büntetőjogi Szekció A tényleges életfogytig tartó szabadságvesztés emberi jogi megítélése érvek, ellenérvek Kegyetlen Részletesebben FIATAL BÜNTETŐJOGÁSZOK AZ ÚJ BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYVRŐL
AZ ÚJ BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYVRŐL AZ ÚJ BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYVRŐL SZERKESZTŐ DR. MÉSZÁROS ÁDÁM Levelezési cím H-6725 Szeged, Bécsi krt. 2-4/B. II/9. Web www.mjat.hu E-mail mjat@mjat.hu ISBN 978-963-08-9609-2 Részletesebben Chronowski Nóra Drinóczi Tímea Kocsis Miklós Zeller Judit VÁLOGATOTT ALAPJOGI ESETEK II. SZABADSÁG ÉS EGYENLŐSÉG 1.
Chronowski Nóra Drinóczi Tímea Kocsis Miklós Zeller Judit VÁLOGATOTT ALAPJOGI ESETEK II. SZABADSÁG ÉS EGYENLŐSÉG 1. Pécs 2010 TARTALOMJEGYZÉK 1. fejezet A szabadsághoz és a személyi biztonsághoz való jog Részletesebben Simon Nikolett* A tanúvallomás. jogosulatlan megtagadása, mint anyagi jogi nóvum hatása a Be. vonatkozó rendelkezéseire
nősítést nyer. Az új igazságszolgáltatás elleni bűncselekmény látható, hogy alapjaiban érinti a rend bír sá Simon Nikolett* golás korábbi és feltehetőleg jelenleg hatályos rendszerét is olyannyira, hogy Részletesebben h a t á r o z a t o t:
ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG IV/2350/2012. Az Alkotmánybíróság teljes ülése jogszabály alaptörvény-ellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány, valamint alkotmányjogi panaszok tárgyában dr. Dienes- Oehm Részletesebben Az ittas járművezetés bűncselekmény miatt a Debreceni Ítélőtábla régiójában 2007. évben jogerősen befejezett ügyek vizsgálata 1
Dr. Balla Lajos Az ittas járművezetés bűncselekmény miatt a Debreceni Ítélőtábla régiójában 2007. évben jogerősen befejezett ügyek vizsgálata 1 A vizsgálat a bíróság elé állítás és a tárgyalás mellőzésével Részletesebben MAGYAR KÖZLÖNY. 79. szám. A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG HIVATALOS LAPJA 2011. július 12., kedd. Tartalomjegyzék
MAGYAR KÖZLÖNY 79. szám A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG HIVATALOS LAPJA 2011. július 12., kedd Tartalomjegyzék 2011. évi LI. törvény Az egyes eljárási és az igazságszolgáltatást érintõ egyéb törvények módosításáról Részletesebben CSALÁDI J O G A CSALÁDJOG JÖVÕJE
A CSALÁDJOG JÖVÕJE A Ptk. cselekvőképességi és családjogi rendelkezéseinek alkalmazását segítő átmeneti normákról 1. Az átmeneti szabályok célja Már többször olvashattuk, hogy a Polgári Törvénykönyv 1 Részletesebben Kiemelt jelentőségű ügyek speciális szabályai
Vaskuti András Kiemelt jelentőségű ügyek speciális szabályai A 2011. évi LXXXIX. törvény 1 indokolása Indokolt a törvényben meghatározni a kiemelt jelentőségű ügyek körét és azok eltérő eljárási szabályait, Részletesebben Magyar büntetőjog. Általános rész Balogh, Ágnes Tóth, Mihály
Magyar büntetőjog. Általános rész Balogh, Ágnes Tóth, Mihály Magyar büntetőjog. Általános rész írta Balogh, Ágnes és Tóth, Mihály Publication date 2010-03-31 Szerzői jog 2010-03-31 Ágnes, Balogh; Mihály, Részletesebben Kérdések és válaszok az új Polgári Törvénykönyv Első és Második Könyvének rendelkezéseivel kapcsolatban (2010. január 21.)
Kérdések és válaszok az új Polgári Törvénykönyv Első és Második Könyvének rendelkezéseivel kapcsolatban (2010. január 21.) Előzetes megjegyzések: 1. A Kérdések és válaszok közzétételének célja, hogy közérthető, Részletesebben az alkotmánybíróság határozatai
AZ EURÓPAI ALKOTMÁNYBÍRÓSÁGOK XII. KONFERENCIÁJA A Konferencia témája: Az alkotmánybíróságok és egyéb nemzeti bíróságok kapcsolatai és az európai bíróságok működésének e területre gyakorolt hatásai A Magyar Részletesebben A köteles rész jogintézményének megváltozott szabályai. az új Polgári Törvénykönyvben
A köteles rész jogintézményének megváltozott szabályai az új Polgári Törvénykönyvben Szerző: dr. Tóth Annamária 2014. június 30. A 2014. március 15. napján hatályba lépett polgári törvénykönyvről szóló Részletesebben Kit terhel a bizonyítási teher? bizonyítási teher a vádlót terheli. Sőt, a Be. 75. (2) bekezdése emeli a tétet azzal,
Kit terhel a bizonyítási teher? Látszólag könnyű a kérdésre a válasz a törvény szó szerint kimondja, hogy a bizonyítási teher a vádlót terheli. Sőt, a Be. 75. (2) bekezdése emeli a tétet azzal, hogy a Részletesebben AZ ÚJ MUNKA TÖRVÉNYKÖNYVE Értelmezés és alkalmazás a gyakorlatban
VEZINFÓ-TUDÁSTÁR szakkönyv-sorozat Dr. Horváth István AZ ÚJ MUNKA TÖRVÉNYKÖNYVE Értelmezés és alkalmazás a gyakorlatban A megszerzett tudás és a gyakorlat összhangja VEZINFÓ-TUDÁSTÁR szakkönyv-sorozat Részletesebben AZ ÚJ POLGÁRI PERRENDTARTÁS KONCEPCIÓJA. A Kormány 2015. január 14. napján megtartott ülésén elfogadott Koncepció
1 A fogyasztói kölcsönszerződésben pénzügyi intézmény által alkalmazott általános szerződési feltételekben szereplő egyoldalú szerződésmódosítás tisztességtelensége megítélése tárgykörben felállított joggyakorlat-elemző Részletesebben Emberi Jogok Európai Egyezménye
Emberi Jogok Európai Egyezménye A 11. és 14. Kiegészítő Jegyzőkönyv által módosított Emberi Jogok Európai Egyezménye valamint az 1., 4., 6., 7., 12. és 13. Kiegészítő Jegyzőkönyv Az Egyezményt korábban Részletesebben A SZOKÁSOS PIACI ÁR MEGHATÁROZÁSÁVAL ÖSSZEFÜGGŐ NYILVÁNTARTÁSI KÖTELEZETTSÉG JELENTŐSÉGE AZ ELLENŐRZÉSEK SORÁN
A SZOKÁSOS PIACI ÁR MEGHATÁROZÁSÁVAL ÖSSZEFÜGGŐ NYILVÁNTARTÁSI KÖTELEZETTSÉG JELENTŐSÉGE AZ ELLENŐRZÉSEK SORÁN I. Bevezetés Az adóellenőrzések elsődleges feladata a jogszabályokban előírt adózói kötelezettségek Részletesebben A nem vagyoni kártérítés jogalapja az alkotmánybírósági határozatok és az ítélkezési gyakorlat tükrében
Dr. Sipos Péter A nem vagyoni kártérítés jogalapja az alkotmánybírósági határozatok és az ítélkezési gyakorlat tükrében D o l g o z a t Budapest, 2002. április 2 Tartalomjegyzék Bevezetés 1. A nem vagyoni Részletesebben Egyezmény az emberi jogok és alapvetô szabadságok védelmérôl. és kiegészítô jegyzõkönyvei
Egyezmény az emberi jogok és alapvetô szabadságok védelmérôl és kiegészítô jegyzõkönyvei 1 Official version: Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms as amended by Protocol Részletesebben Fázsi László PhD* Az új Büntető Törvénykönyv szankciórendszerének vázlatai. Büntetőjogi Szemle 2013/3. szám. I. Bevezető 1. II. Ábrák. 1. sz.
I. Bevezető 1 Fázsi László PhD* Az új Büntető Törvénykönyv szankciórendszerének vázlatai A 2012. évi C. törvénnyel elfogadott új Büntető Törvénykönyv (a továbbiakban: Btk.) mérsékelt újszerűsége folytán Részletesebben 2016 © DocPlayer.hu Adatvédelmi irányelvek | Szolgáltatási feltételek | Visszajelzés

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Galamus - Justitia lát, hall és beszél
Szakmai érdeklődésből és egy Európai Uniós ad hoc munkacsoport tagjainak kérésére részt vettem pénteken az OTP Bank és a magyar állam peres eljárásának tárgyalásán. A tét, mint sokak számára ismert, nem kevesebb, mint hogy képes-e a bank bizonyítani, hogy devizaalapú kölcsönszerződéseinek egyoldalú szerződésmódosítást lehetővé tevő általános szerződési feltételei tisztességesnek minősülnek-e a Kúria egyre maximalistább kritériumai szerint. A 2014 júliusában elfogadott adósmentő törvény rendkívüli csomagban lényegében úgy vette át a Kúria – szinte a föld teremtésétől kezdve alkalmazni rendelt – „tisztességességi” kritériumait, hogy 2004-től visszamenőleg kell alkalmazni őket, még akkor is, ha időközben bekövetkezett az elévülés, továbbá a banknak kell bizonyítani a szerződési feltételek tisztességét olyan körülmények között, amelyek lényegében egy statáriális eljárás jól kigondolt elemei. Ezt a kormányzat nem is rejtette véka alá. Répássy államtitkár néhány brüsszeli megfigyelőt fejcsóválásra késztetve azzal kérkedett, hogy a magyar állam képviseletében az igazságügyi minisztérium mindent megtett azért, hogy a tisztességtelen bankok húzzák a rövidebbet. Ezt megelőzően a Kúria egyik kollégiumvezető bírája is – talán szenvtelenül, talán megfontolatlanul – arról beszélt, hogy a Kúria hét szigorú kritériumának egyik bank sem tud majd eleget tenni. Augusztus végén elkezdődtek ezek a furcsa perek, amelyek furcsa anyagi jogi és eljárási szabályait a legtöbb bíró szokatlannak, szeszélyesnek, túlzottan szigorúnak tartotta, de a tegnapi tárgyalás előtt csak egyetlen bíró döntött úgy, hogy a törvény olyan sok sebből vérzik, hogy indokolt az alkotmánybírósági normakontrollja. Egy Justitia felébredt.
Az OTP Bank tárgyalása iránt már jóval gyérebb volt az érdeklődés, mint a több tucat egyéb per iránt. Mintha a sajtó is belefáradt volna, végül is unalmas rutindolgok zajlottak eddig a tárgyalótermekben. Az eddigi perek szinte kivétel nélkül a magyar állam pernyertességét eredményezték. Ennek ismeretében talán érthető, hogy alig volt a tárgyalóteremben a témához valamelyest értő tudósító.
Amikor a bíróságra ballagtam a zuhogó esőben, majd betértem a kávézómba, okostelefonomon már olvastam Orbán Viktor nyilatkozatát, hogy minden adós törlesztőrészlete egyharmaddal csökken. Arra a kérdésre, hogy miért éppen egyharmaddal, és miért mindenki ennyit kap, akárhogyan végződjenek is a még folyamatban lévő peres eljárások, csak azt a választ adtam magamnak, hogy azért van ez így, mert minden bizonnyal egyharmad a magyar igazság. Ha a kétharmad mondja, akkor éppen ennyi. Bár rá néhány órára Rogán Antal már olyan 20–21 százalékos visszatérítésről beszélt, majd folyamatosan jöttek a hírek az elszámoltatás rendjéről, a kamat- és díjmoratóriumról, talán csak a forintosítás került a távolabbi lehetőségek rubrikájába, mert az ezermilliárd forintot immár meghaladó bankterhek ismeretében már nem minden bosszúálló politikus annyira bizakodó, mint miniszterelnökünk, aki szerint amennyit vesztenek a magyar lányok, azt majd most szépen minden gond nélkül betalicskázzák a külföldi anyák. De persze nem mindenki anyja külföldi, így például az OTP is ilyen árva. Az MKB tulajdonosa pedig immár a magyar állam.
Szóval nem nagy bizakodással tekintettem az OTP-per tárgyalása elé. Talán csak az tartotta bennem a reményt, hogy ifjúkorom egyik érdekes bolgár nyomozónovellájának címe és tanulsága szerint Nincsen jobb a rossz időnél. Ha esik az eső és borongós az idő, akkor ez alkalmas konstelláció az eddig megoldatlan bűnügyek megoldására.
A tárgyalás röviddel fél 10 után kezdődött, és a tanácsvezető bírónő majd két órán át olvasta fel a felek beadványainak lényegét. Szó esett a rövid határidőkről, arról az abszurdumról, hogy a magyar államot képviselő ügyvédi iroda egy 2000 oldalas előkészítő iratot a tárgyalást megelőző napon késő délelőtt adott be a bíróságnak és csak délután 3-4 óra körül az OTP Banknak. Igaz, a 2000 oldal többsége táblázatokból állt, de azért azt nem feltételezhetik komoly ügyvédek, hogy egy ilyen beadványt akár a bíróság, akár az ellenérdekű fél képes áttekinteni ennyi idő alatt. Volt ezt követően egy olyan óra, amelyben a felek a lényeges érveiket magyarázták meg, a bírónő pedig több kérdést is feltett, talán többet, mint mások a korábbi tárgyalásokon együttesen.
Ezt követően a bíróság közel kétórás szünetet rendelt el, és csak fél 4-kor folytatta a tárgyalást. És kihirdette a végzését arról, hogy ez a bíróság is indokoltnak tartja a törvénynek és szinte minden érdemi rendelkezésének alkotmánybírósági vizsgálatát. A végzést fel is olvasták, így mintegy másfél órában olyan érvek és nagyon határozott megállapítások folyamát hallgathattuk végig, amelyhez foghatót én magyar bíróság előtt még sohasem tapasztaltam. És ez nem költői túlzás, ez a prózai valóság. A jegyzeteimből csak részlegesen lennék képes rekonstruálni a döntés indoklását, amely összetett, alapos és egy ilyen beszámoló keretei között aligha taglalható. De jövő hét elején az Alkotmánybíróság honlapján megjelenik a teljes végzés, s ott alaposabban lehet majd tanulmányozni. Azt viszont megelőlegezhetem, hogy a törvény kevés rendelkezése kerülte el a bírónő – ideje a jogtörténelem számára feljegyezni nevét: Dr. Csesznok Judit Anna – figyelmét, az égbekiáltóan alkotmányellenes rendelkezésektől, mint például a visszaható hatály előírása vagy a szabad bírói mérlegelés elé állított eljárásjogi korlátok, egészen a részletekben megbújó, nem kevésbé jogállamot romboló, alkotmányjogilag aggályos szabályok részletes feltárásáig. A bírónő igencsak meggyőzően érvelt amellett, hogy a törvény kifogásolt szabályai önmagukban is, de a maguk együttesében még meggyőzőbb módon alkotmányellenesek. A magyarázat arra is felhívta a figyelmet, hogy lehetne itt adóst menteni és bankokat felelősségre vonni, fennálló szerződéseket a körülmények igen lényeges változására tekintettel törvényi úton módosítani, ha a jogalkotó figyelembe venné a magyar Alaptörvényt, ennek töretlenül érvényesülő alkotmányossági doktrínáit, beleértve az Alkotmánybíróság által éppen a devizahitelekre vonatkozó, ez év márciusi 8/2014. számú alkotmánybírósági határozatát.
Csesznok Judit Anna tanácsvezető bíró az OTP Bank Nyrt. és az OTP Jelzálogbank Nyrt. által a magyar állam ellen indított perben, a Fővárosi Törvényszék Gazdasági Kollégiuma tárgyalásán a Pesti Központi Kerületi Bíróságon – MTI/Kallos Bea
A bírónő egyáltalán nem kioktató módon, de meglehetős konsternációval említette meg, hogy ha valamit meg lehet valósítani alkotmányosan aggálytalan módon, akkor miért kerülhetett sor olyan törvény megalkotására, amely ennyire nyilvánvalóan alkotmányellenes. Nem mondta ki, mert ennél jobb a judíciuma, de ha a hiányzó zsurnaliszták nyelvére kellene lefordítanom az üzenetét, akkor ez abban áll, hogy az ilyesfajta ámokfutásnak véget kell vetni. Még nem késő, bár némileg illuzórikus, de össze lehetne rakni egy olyan törvénycsomagot, amely alkotmányos és nem mellesleg azokon segít, részben állami szerepvállalással, akik valóban rászorulnak. Ez ilyen egyszerű.
Nem látom a jövőt, nem tudom mi lesz az indítvány sorsa. Lehet, hogy elbukik az új összetételű és szellemű Alkotmánybíróságon. Az igazságügyi minisztérium igen erősen azon munkálkodik, hogy a törvény csont nélkül menjen át a taláros testületen. A magabiztosság fontos erény ebben a szakmában, ám első lépésként el kellene olvasni a Fővárosi Törvényszék végzését, és azt követően kimosdatni ezt a szerecsen törvényt. És ennek során azért jó ha tudja az egykori alkotmánybíró igazságügyi miniszter, és figyelembe veszik az ügyet elbíráló alkotmánybírák, hogy a bírónő végzését akár Sólyom László, szintén egykori alkotmánybíró is írhatta volna. A végzés arra épít, igen lelkiismeretesen és az elemzés magas színvonalán, amit a Sólyom-bíróság teremtett meg. Azt is mondhatnám, hogy nem egy jogász előtt Sólyom László szelleme jelent meg tegnap a Fővárosi Törvényszéken. A hamarosan várható alkotmánybírósági döntés arra ad majd választ, hogy ebben a kérdésben is megtagadják-e azt a múltat, magyar és európai tradíciót, amely valóban tiszteletre méltóvá tette ezt az országot. Ha így lesz, és bukik az indítvány, azaz szabad utat kap a törvény, akkor az Alkotmánybíróság elnökének valóban csak egy dolgot javasolhatok: a bukás miatt érzett rezignáltságát az arra alighanem egyedül alkalmas módon fejezze ki.
Akárhogyan alakul is a jövőnk, ez a mai nap egy rövid időre mégis némi reményt ébreszthet bennünk. A saját szemünkkel láthattuk, tulajdon fülünkkel hallhattuk, hogy él még néhány Justitia, aki lát, hall és ha kell, beszél.

matches: Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság