text:
TANULMÁNYOK B. Dr. Kovács Gábor Dr. Németh Imre Dr. Gellér Balázs * - PDF
TANULMÁNYOK B. Dr. Kovács Gábor Dr. Németh Imre Dr. Gellér Balázs *
Download "TANULMÁNYOK B. Dr. Kovács Gábor Dr. Németh Imre Dr. Gellér Balázs *"
1 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám 3 B TANULMÁNYOK B Dr. Kovács Gábor Dr. Németh Imre Dr. Gellér Balázs * AZ EGÉSZSÉGÜGYI BEAVATKOZÁS, AZ ORVOSTUDOMÁNY/ KUTATÁS RENDJE ÉS AZ EGÉSZSÉGÜGYI ÖNRENDELKEZÉS ELLENI BÛNCSELEKMÉNYEK SZABÁLYOZÁSÁRA AZ ÚJ BÜNTETÕ TÖRVÉNYKÖNYVBEN II. RÉSZ 3.6. Embrióval vagy ivarsejttel végezhetõ kutatás szabályainak megszegése 173/E. (1) Aki emberi embrión vagy ivarsejten az egészségügyrõl szóló törvényben meghatározott engedély nélkül vagy az engedélytõl eltérõen orvostudományi kutatást végez, vagy emberi embriót kutatási célból hoz létre, bûntettet követ el, és öt évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) Aki a) emberi embriót állat szervezetébe átültet, b) emberi és állati ivarsejtet egymással megtermékenyít, c) olyan emberi embriót, amellyel kutatást végeztek, emberi szervezetbe beültet, d) kutatáshoz felhasznált emberi ivarsejtet emberi reprodukcióra felhasznál, e) emberi megtermékenyítéshez, illetõleg embrióbeültetéshez nem emberi ivarsejtet, illetõleg embriót használ fel, f) emberi embriót több emberi embrió, vagy állati embrió létrehozatalára használ fel, bûntettet követ el, és két évtõl nyolc évig terjedõ szabadságvesztéssel (3) Aki a (2) bekezdésben meghatározott bûncselekményre irányuló elõkészületet követ el, vétség miatt két évig terjedõ szabadságvesztéssel Jogösszehasonlítás A biomedicina modern gyógyító eljárásait és az emberi egyedfejlõdés korai szakaszának kutatási rendjét a német jogalkotó az embrionális élet védelmét szolgáló törvény Embryonenschutzgesetz, ESchG keretei között szabályozza. Az ESchG ennek megfelelõen közvetve többféle jogi tárgyat is véd, magába foglalva a genetika, a klónozás, a reprodukciós medicina, az õssejtkutatás, valamint a terhesség elõtti és alatti genetikai diagnosztika kérdéseit. A korábban megalkotott, genetikailag módosított szervezetek elõállítását szabályozó géntechnológia törvénnyel (GenTG) a jogalkotó tudatosan csak a zöld biotechnológiát kívánta lefedni, és nem merészkedett a humángenetika vitatott területére. 1 Az ESchG közvetlen jogi tárgya maga az embrió, vagyis a törvényi definíció értelmében minden megtermékenyített petesejt az egybeolvadás pillanatától a nidáció lezárásáig, továbbá minden embrióból nyert totipotens sejt, amely osztódásra képes, és individuummá fejlõdhet. Kiemelendõ, hogy a német jogelméletben uralkodó álláspont az embriót az elsõ pillanattól emberi státusszal, sõt érinthetetlen méltósággal ruházza fel, és ezért legalábbis elvileg abszolút védelemben részesíti. 2 Ennek megfelelõen a potenciális élet büntetõjogi oltalma az európai standardot messze meghaladóan magas szintû. Már elöljáróban rá kell azonban mutatni, hogy az ESchG személyi hatálya kizárólag az extrakorporálisan megtermékenyített, vagy a nõ * Dr. med. Dr. jur. Kovács Gábor a Szombathelyi Igazságügyi Szakértõi Intézet igazgató fõorvosa, egyetemi adjunktus (SZE); Dr. Németh Imre ügyvéd, egyetemi adjunktus (SZE); Dr. Gellér Balázs ügyvéd, tanszékvezetõ egyetemi docens (SZE), egyetemi docens (ELTE). 1 Henning Rosenau:Reproduktives und therapeutisches Klonen In: FS-Schreiber, (2004), Ez az álláspont természetesen vitatott, egyes szerzõk az emberi élet kezdetét a nidációhoz vagy még késõbbi idõponthoz kötik [Vö: Rosenau, op.cit., (2004), 772.]2 4 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám 3 Jochen Taupitz: Import embryonaler Stammzellen, In: ZRP, (2002), Rosenau, op.cit., (2004), 780. testébõl még a nidáció elõtt eltávolított embriókra vonatkozik. A már anyaméhben fejlõdõ magzat ezzel szemben az StGB szabályozása alá esik, amely a mûvi terhesség-megszakítást természetesen a legszélesebb körben engedélyezi. A magzati és az embrionális élet jogi védelme között így éles ellentmondás feszül. A másik büntetõjogilag releváns sajátosság, hogy az ESchG territoriális hatálya az StGB 3. -a értelmében csak azokra a bûncselekményekre vonatkozik, amelyeket Németország területén követtek el. Ennek következtében történhetett meg, hogy külföldrõl importált embrionális õssejteken végezhettek olyan kísérleteket, amelyeket a német jog tiltott. Ezt a visszás helyzetet szüntette meg ben az StzG, amikor betiltotta az õssejtvonalak külföldrõl történõ behozatalát. 3 Az általános tilalom alól a szakhatóságok kutatási engedélye adhat felmentést a január 1-je elõtt importált, az exportáló államban legálisan nyert sejtvonalak esetében. Az ESchG 2. értelmében büntetendõ, aki embriót elidegenít, vagy nem az embrió fennmaradását szolgáló célra átad, megszerez vagy felhasznál. A legvitatottabb kitétel természetesen a nem az embrió fennmaradását szolgáló cél, amely rendkívül szûkre szabja a kutatások lehetõségeit. Tekintettel arra, hogy az õssejtek kinyerésénél maga az embrió is megsemmisül, az õssejtkutatás Németországban jelenleg bûncselekmény. Hasonló a megítélése a mesterséges megtermékenyítés során létrejövõ az anyaméhbe be nem ültetett ún. számfeletti vagy felesleges embriókon végzett kísérleteknek is. A terápiás célú klónozás szintén tiltott, hiszen az õssejt eltávolításával a blasztocisztából az embriót szintén nem saját fennmaradását szolgáló célra használják fel. A klónok létrehozásának általános tilalmát tekintet nélkül a terápiás vagy reprodukciós célra az ESchG 6. explicite is tartalmazza. Hasonló indokok alapján nem megengedett a praeimplantációs diagnosztika (PID), mivel a vizsgálatot az embrióból nyert totipotens sejteken végzik, amelyek a törvény értelmében mint láthattuk szintén védendõnek minõsülnek. 4 A PID büntetendõsége a jogirodalomban azonban erõsen vitatott. Az ellentétes elõjelû argumentáció szerint a genetikai diagnosztika nem értékelhetõ az embrió felhasználásának, továbbá az orvosnak nem a károsodott embriók eliminálására irányul a szándéka, hanem arra, hogy öröklõdõ betegségeket szûrjön ki a veszélyeztetett szülõk gyermekeinél. Dogmatikai értelemben az a magatartás, hogy az orvos a károsodott embriót nem ülteti be az anyaméhbe, és ezáltal pusztulásukat okozza, kétségtelenül mulasztásnak, és nem tettnek minõsül. A kisebbségi jogirodalmi vélemény értelmében ebben az esetben az orvost nem terheli eredmény-elhárítási kötelezettség, így nem felel az eredményért, a fel nem használt embriók megsemmisüléséért. 5 Ahogy már utaltunk rá, az embrionális életvédelem abszolutizálása ellentmondásban áll az abortusz szabályozásával. A büntetõkódex a határidõt és az indikációs modell vegyülékének tekinthetõ bonyolult tanácsadási szisztémát 6 állít fel, amely kifejezetten liberális abortuszjogot biztosít. Ennek fényében nem különösebben meglepõ, hogy az StGB 218. (1) bekezdése értelmében nem minõsülnek terhesség-megszakításnak, és így természetesen nem büntetendõek a fogamzásgátlásnak mindazon módszerei, amelyek a nidációt gátolják (pl. esemény utáni tabletta). A jogirodalom szemében elfogadhatatlan következetlenség, hogy a testen kívül megtermékenyített petesejt elpusztítása súlyos büntetési tétellel sújtott bûncselekmény, míg ugyanazon petesejt anyaméhbe történõ beágyazódásának megakadályozása büntetlen marad. 7 Hasonlóan restriktív megoldást az embrióvédelemre Európában csak Írországban és Ausztriában találhatunk Reprodukciós medicina A humán reprodukció büntetõjogi kérdéseit szintén az ESchG szabályozza. Alapelvnek számít, hogy a petesejt megtermékenyítése nem történhet más céllal, mint azon nõ terhességének támogatása, akitõl a petesejt származik. Az ESchG egyébként ezen a ponton áttöri az embrionális élet abszolút védelmének elvét, amennyiben engedélyezi, hogy az in-vitro-fertilizáció (IVF) során a nagyobb hatékonyság érdekében egy cikluson belül három petesejt kerüljön megtermékenyítésre. Ezzel a jogalkotó természetesen számításba veszi, hogy az eljárásban a számfeletti embriók megsemmisülhetnek. Az ESchG tilalmazza a chymerák és hybridek létrehozását, továbbá a születendõ gyermek nemének megválasztását. Hasonlóképpen büntetendõ, ha az érintett férfi vagy nõ kifejezett beleegyezése nélkül történik ivarsejtjeik felhasználása a mûvi reprodukciós eljárásban. Halott férfi ivarsejtjének felhasználása szintén bûncselekményt valósít meg. Az emberi ivarsejt örökítõanyagának megváltoztatása, továbbá a megváltoztatott örökítõanyagú ivarsejt felhasználása mesterséges megtermékenyítésnél 5 évig terjedõ szabadságvesztéssel Kizárja a büntetendõséget, ha az örökítõanyag megváltoztatá- 5 Rudolf Neidert: Das überschätzte Embryonenschutzgesetz was es verbiete und nicht verbietet, In: ZRP (2002), Beratungsmodell. 7 Klaus Kutzer: Embryonenschutzgesetz üzu den Regelungen bei Schwangerschaftsabbruch, Früheuthanasie, Sterbehilfe und Transplantation?, In: MedR, (2002), 25.3 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám 5 sára sugár,- vagy kemoterápiás kezelés nem szándékolt mellékhatásaként kerül sor. 8 A humánreprodukciós technológiákat kizárólag orvos alkalmazhatja, e korlátozás áthágása szintén bûncselekmény. A törvény felmenti az orvost a kezelési kötelezettsége alól, amennyiben az lelkiismereti meggyõzõdésével ellentétes lenne Nemzetközi egyezmények, nyilatkozatok Az emberi gének és emberi jogok egyetemes nyilatkozata 11. Cikkelye szerint nem megengedhetõek az emberi méltósággal ellentétes eljárások, mint például az emberi lények klónozása. Az államok és a nemzetközi szervezetek együttmûködése szükséges az ilyen eljárások felismerésére és e Nyilatkozat tiszteletben tartását biztosító intézkedések nemzeti és nemzetközi szinten való meghozatalára. A klónozás tilalmát rögzíti a évi VI. törvény is, az Európa Tanácsnak az emberi lény emberi jogainak és méltóságának a biológia és az orvostudomány alkalmazására tekintettel történõ védelmérõl szóló, Oviedóban, április 4-én kelt Egyezménye: Az emberi jogokról és a biomedicináról szóló Egyezmény, valamint az Egyezménynek az emberi lény klónozásának tilalmáról szóló, Párizsban, január 12- én kelt Kiegészítõ Jegyzõkönyve kihirdetésérõl 9. 8 Reinhard Damm: Gesetzgebungsprojekt Gentstgeset Regelungsprinzipien und Regelungsmaterien, In: MedR, (2004), évi VI. törvény: 1. Az Országgyûlés az Európa Tanácsnak az emberi lény emberi jogainak és méltóságának a biológia és az orvostudomány alkalmazására tekintettel történõ védelmérõl szóló, Oviedóban, április 4-én kelt Egyezménye: Az emberi jogokról és a biomedicináról szóló Egyezményt (a továbbiakban: Egyezmény), valamint az Egyezménynek az emberi lény klónozásának tilalmáról szóló, Párizsban, január 12-én kelt Kiegészítõ Jegyzõkönyvét (a továbbiakban: Jegyzõkönyv) e törvénnyel hirdeti ki. (A megerõsítésrõl szóló okirat letétbe helyezése január 9-én megtörtént.) 10 Eütv: (5) Reprodukciós eljárás vagy más egészségügyi szolgáltatás, illetve orvostudományi kutatás során embriót több embrió vagy a 182. (1) (2) bekezdéseiben foglalt kivétellel a fogamzással kialakult tulajdonságoktól eltérõ vagy további sajátossággal rendelkezõ egyed léthozatalára felhasználni nem lehet, egymással genetikailag megegyezõ egyedek nem hozhatók létre Hazai ágazati joganyag Az Eütv. szerint, reprodukciós eljárás vagy más egészségügyi szolgáltatás, illetve orvostudományi kutatás során egymással genetikailag megegyezõ egyedek nem hozhatók létre. 10 A hatályos büntetõjogi szabályozás célja az egymással genetikailag megegyezõ emberi egyedek létrehozásának tilalma, közismert nevén klónozás pönalizálása lenne. Ugyanakkor a pontatlan törvényszöveg a genetikailag megegyezõ emberi egyedek létrehozását tilalmazza, nyilvánvalóan az alkalmazott orvosi fogalom részleges ismerete miatt. Genetikailag egyezõ (csaknem egyezõ?) egyedeket eredményezhet olyan, nem tilalmazott orvosi beavatkozás is (in vitro fertilizáció mesterséges megtermékenyítés) amely során, a megtermékenyítéskor egypetéjû ikrek keletkezhetnek. Ezt az eredményt bár tényállásszerû cselekményrõl van szó mégsem lenne kívánatos büntetni. A klónozás, a fentiektõl alapjaiban különbözik, mivel annak fogalomkörébe csak az úgynevezett aszexuális, azaz ivarsejtek felhasználása nélküli reprodukció tartozik. Erre figyelemmel, a kívánt büntetõjogi cél elérése érdekében szükséges és indokolt a normaszöveg megváltoztatása: Az általunk javasolt normaszöveg Aki orvostudományi kutatás vagy beavatkozás során aszexuális úton egymással genetikailag megegyezõ emberi egyedeket hoz létre, bûntettet követ el, és öt évtõl tíz évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) Aki az (1) bekezdésben meghatározott bûncselekményre irányuló elõkészületet követ el, bûntett miatt három évig terjedõ szabadságvesztéssel 3.7. Egészségügyi önrendelkezési jog megsértése 173/H. (1) Aki beleegyezéshez, hozzájáruláshoz, illetõleg tájékoztatáshoz kötött, a) az emberi génállomány megváltoztatásával, illetõleg az embrió génállományának megváltoztatásával, az emberi reprodukcióval vagy a születendõ gyermek nemének megválasztásával kapcsolatos egészségügyi beavatkozást, b) emberen, embrióval vagy ivarsejttel végezhetõ orvostudományi kutatást, c) az átültetés céljából végzett szerv- vagy szövetkivételt, illetõleg szerv- vagy szövetátültetést a jogosult beleegyezése, illetõleg hozzájárulása nélkül végez, vagy a jogszabályban elõírt tájékoztatást elmulasztja, bûntettet követ el, és három évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) Az (1) bekezdés szerint büntetendõ, aki tiltakozó nyilatkozat ellenére halottból szervet, illetõleg szövetet távolít el. (3) Aki a beleegyezéshez, illetõleg hozzájáruláshoz kötött, az (1) bekezdés szerinti egészségügyi beavatkozást, orvostudományi kutatást, szervvagy szövetkivételt, illetõleg szerv- vagy szövetátültetést gondatlanságból a jogosult beleegyezése, illetõleg hozzájárulása nélkül végez, vétség miatt egy évig terjedõ szabadságvesztéssel, közérdekû munkával vagy pénzbüntetéssel (4) Az (1) (3) bekezdésben meghatározott bûncselekmény elkövetõje magánindítványra büntethetõ, kivéve, ha azzal összefüggõen nem magánindítványra büntetendõ bûncselekményt is elkövet. A (2) bekezdés esetén a magánindítványt az egészségügyrõl szóló törvényben meghatározott, nyilatkozatra jogosult személy terjesztheti elõ.4 6 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám Bevezetõ gondolatok Az utóbbi idõben a magyar média hangos volt az egészségügyi szolgáltatók tevékenységének kritikájától. Az, hogy e felvetések mennyiben megalapozottak nem feladatunk eldönteni, tekintettel arra is, hogy a felmerült esetekkel kapcsolatos eljárások többsége folyamatban van. Gondoljunk csak az ún. betegcsere problémájára. Az egészségügyi önrendelkezési jog megsértésének vizsgálata a fentebb ismertetett tényállásoktól némiképp eltérõ gondolatmenetet igényel. Elsõként meg kell vizsgálnunk az önrendelkezési jog emberi jogi alapjait, egyúttal választ keresve arra a kérdésre, hogy van-e és ha igen mennyiben büntetõjogi vonatkozása az egészségügyi önrendelkezési jog megsértését magukba foglaló cselekményeknek Önrendelkezés, emberi méltóság, magánélethez való jog Az egyéni önrendelkezési jog tartalmának megértése felveti az önrendelkezés filozófiai megközelítését. A morális filozófiai irodalom az önrendelkezési jogot a személy autonómiájával, a cselekvés szabadságával azonosítja. Etimológiailag az autonómia fogalma a görög autos (egyéni, ön-) és nomos (törvény, szabály) kifejezések összetételébõl adódik. A görög városállamok közül azokat nevezték autonómnak, amelyek az önkormányzás joga alapján saját jogot alkothattak, szemben azokkal, amelyek valamely hódító hatalom kontrollja alatt álltak. 11 A Kanti filozófiában az önrendelkezés az egyén cselekvési szabadságát jelenti, amely magában foglalja a valamitõl és a valamire való szabadságot. Engelhardt szerint a Kanti autonómia koncepció azt jelenti, hogy az egyén magának alkosson szabályokat, és önmaga legyen saját maga szabályozója. 12 John Rawls szerzõdéses elméletének tükrében az autonóm cselekvés az általunk, mint racionális egyének által szabadon és egyenlõképp elfogadott elvek alapján történõ cselekvést jelenti. 13 Az exisztencialista Jean Paul Sartre filozófiája a választás folytonos kényszerén alapszik. Ebben a megközelítésben az emberi lény élete során folyamatosan döntéseket hoz saját exisztenciájával kapcsolatosan, amely folyamat tulajdonképpen maga az önmegvalósítás. Az önmegvalósítás pedig része az autonómiának, az önrendelkezésnek. 14 E néhány önkényesen kiragadott példából is jól látható, hogy a filozófusok többé-kevésbé hasonlóképp fogalmazzák meg az önrendelkezés lényegét, ami tehát az egyén saját akaratának 11 Gerald Dworkin: The Theory and Practice of Autonomy, Cambridge University Press, Cambridge (1988), H. Tristam Engelhardt Jr.: The Many Faces of Autonomy, In: Health Care Analysis, Vol. 9., (2001), Rendtorff Kemp: Basic Ethical Principles in European Bioethics and Biolaw, Impremta Barnola, Guissona (2000), Ibid szabad kialakítása, illetve akaratának megvalósítása: a cselekvési szabadság. 15 Jogi szempontból az önrendelkezési jog alkotmányjogi alapjai talán a leglényegesebbek. Az Alkotmánybíróság már 1990-ben kifejtette a rendelkezési joggal kapcsolatosan, hogy az szerves része az Alkotmány 54. -ában megfogalmazott emberi méltóságnak. Az Alkotmánybíróság az emberi méltósághoz való jogot az ún.,általános személyiségi jog egyik megfogalmazásának tekinti. A modern alkotmányok, illetve alkotmánybírósági gyakorlat az általános személyiségi jogot különféle aspektusaival nevezik meg. Az általános személyiségi jog,anyajog, azaz olyan szubszidiárius alapjog, amelyet mind az Alkotmánybíróság, mind a bíróságok minden esetben felhívhatnak az egyén autonómiájának védelmére, ha az adott tényállásra a konkrét, nevesített alapjogok egyike sem alkalmazható. 16 Az emberi méltóság pedig amint azt egy késõbbi határozatában az Alkotmánybíróság kifejtette az élethez való joggal elválaszthatatlan egységet képez, amely sérthetetlen és elidegeníthetetlen. Az Alkotmánybíróság szavaival élve: Az emberi élet és az emberi méltóság elválaszthatatlan egységet alkot és minden mást megelõzõ legnagyobb érték. Az emberi élethez és méltósághoz való jog ugyancsak egységet alkotó olyan oszthatatlan és korlátozhatatlan alapjog, amely számos egyéb alapjognak forrása és feltétele. 17 Az ún. elsõ abortuszhatározatban az Alkotmánybíróság az ember jogi alaphelyzetét vizsgálva leszögezte, hogy ahhoz hozzátartozik két tartalmi alapjog is, amely a jogképesség formális kategóriáját kitölti, és a személy emberi minõségét kifejezi: az élethez és az emberi méltósághoz való jog. E határozatában az emberi méltóság fogalmát az önrendelkezésre vonatkoztatva a taláros testület kifejtette, hogy az emberi méltósághoz való jog azt jelenti, hogy van az egyén autonómiájának, önrendelkezésének egy olyan, mindenki más rendelkezése alól kivont magja, amelynél fogva a klasszikus megfogalmazás szerint az ember alany marad, s nem válhat eszközzé vagy tárggyá. 18 Ebben a megfogalmazásban a méltóság az emberi élettel eleve együtt járó minõség, amely minden emberre nézve egyenlõ, és azt biztosítja, hogy ne lehessen emberi életek értéke között jogilag különbséget tenni. Emberi méltósága és élete pedig mindenkinek érinthetetlen, függetlenül fizikai és szellemi fejlettségétõl, illetve állapotától, és attól 15 Érdekes kérdést vet fel Dworkin, amikor Odüsszeusz esetét idézi. Vajon Odüsszeusz szabadon és autonóm módon cselekedett, amikor megparancsolta embereinek, hogy kötözzék hajója árbocához, nehogy engedni tudjon a szirének kísértésének? Dworkin szerint igen, hiszen abban a pillanatban, amikor a parancsot kiadta, tudta, hogy miért fogja ezt tenni. [Vö. Gerald Dworkin: Autonomy and Behaviour Control, Hastings Center Report, Vol. 6., (1976), ] 16 8/1990. (IV. 23.) AB határozat /1990. (X. 31.) AB határozat /1991. (XII. 17.) AB határozat.5 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám 7 is, hogy emberi lehetõségébõl mennyit valósított meg, és miért annyit. 19 A magyar alkotmányjogi autonómia koncepció szorosan összefügg az Emberi Jogok Európai Bírósága gyakorlatával. Tekintettel arra, hogy Magyarország 1993 óta az Európa Tanács tagállama, az Európai Emberi Jogi Egyezményben és a Bíróság joggyakorlatában megfogalmazott követelményeknek a magyar jognak is meg kell felelnie. Elsõ pillantásra úgy tûnhet, hogy az emberi méltóság és az önrendelkezési jog az Egyezmény 2. és 3. cikkében megfogalmazott élethez való joggal és az embertelen, megalázó bánásmód tilalmával van kapcsolatban. Ez azonban korántsem így van, ti. véleményünk szerint az Egyezmény 8. cikke az, amely speciális jogként a magánélethez való jogban definiálja az egyéni önrendelkezés szabadságát. 20 Ebbõl a szempontból kiemelkedõ jelentõségû a Bíróság Pretty v. the U. K. döntése, amelyben korábbi ítéleteit felidézve a Bíróság kifejtette, hogy a magánélethez való jog olyan tág fogalom, amelynek tartalma nem határozható meg kimerítõen. E jog egyebek mellett felöleli a személy fizikai és pszichológiai integritásához való jogait, ám más esetekben vonatkoztatható az egyén társadalmi és fizikai identitására is. Összefoglalva, a 8. cikk az egyén önmegvalósításának szabadságát védi. 21 Ugyanezen határozatában a Bíróság kimondta azt is, hogy bár egyetlen korábbi esetben sem nyert megállapítást, hogy a 8. cikk az önrendelkezési jogot is kifejezetten tartalmazná, a Bíróság úgy véli, hogy a személyes autonómia eszmélye a 8. cikk garanciáit biztosító rendkívül fontos alapelv. 22 A Bíróság töretlen gyakorlata szerint a 8. cikk (1) bekezdését a (2) bekezdéssel összhangban kell értelmezni, azaz az (1) bekezdésben megfogalmazott szabadságjog csak meghatározott, szûk körben korlátozható. A korlátozásnak emellett meg kell felelnie azon eljárási követelményeknek, amelyeket a (2) bekezdés támaszt. Ekként a magánélethez való alanyi jog tartalmát és korlátozását törvényi szabályozás útján kell elérni. E követelmény a Bíróság szerint magában foglalja, hogy (a) a jogkorlátozó intézkedésnek a hazai jogban jogszabályon kell alapulnia, amely egyúttal (b) olyan minõségû jogszabály, amely kizárja az önkényes jogalkalmazást. 23 Az elsõ 19 Ibid cikk: 1. Mindenkinek joga van arra, hogy magán- és családi életét, lakását és levelezését tiszteletben tartsák. 2. E jog gyakorlásába hatóság csak a törvényben meghatározott, olyan esetekben avatkozhat be, amikor az egy demokratikus társadalomban a nemzetbiztonság, a közbiztonság vagy az ország gazdasági jóléte érdekében, zavargás vagy bûncselekmény megelõzése, a közegészség vagy az erkölcsök védelme, avagy mások jogainak és szabadságainak védelme érdekében szükséges. 21 Vö. EJEB, Pretty v. the U. K. ítélet, április 29., Ibid. 23 Amint azt a Bíróság az Amann v. Switzerland esetben kifejtette, a jog minõségének követelménye a jogállamiság [ rule of law ] fogalmára utal, magában foglalva azt, hogy a jogszabálynak (a) az érintett személy számára hozzáférhetõnek, (b) hatását tekintve kiszámíthatónak, (c) egyértelmûnek és (d) pontosan meghatározottnak kell lennie EJEB, Amann v. Switzerland ítélet, Február 16., 50. ; Lásd még EJEB, Rotaru v. Romania ítélet, május 4., 52. ] követelményt illetõen a Bíróság kifejtette, hogy a törvény kifejezést inkább materiális, semmint formális értelemben kell érteni, azaz például az íratlan jog is benne foglaltatik. 24. Az írott jog által lefedett területen, a,törvény a hatáskörrel rendelkezõ bíróságok által alkalmazott értelmezés szerint értendõ. 25 Ehhez hasonlóképpen a magyar Alkotmánybíróság is több határozatában is kifejtette, hogy a normakontroll során az élõ jogot veszi figyelembe. 26 Megjegyzendõ, hogy megjelenési formájától függetlenül a gyakorlatban azok a törvények jönnek figyelembe, amelyek jogi kötõerõvel rendelkeznek, valamint a köz számára nyilvánosan hozzáférhetõek. A 8. cikk megsértésére alapított kereset esetén tehát a Bíróság pusztán a nemzeti jog létezését fogja vizsgálni, míg a kérdéses jogszabály értelmezése a nemzeti bíróságokra marad. 27 Ebbõl tehát az következik, hogy az egyéni önrendelkezési jog értelmezése a hazai jogalkotó és jogalkalmazó szervek kompetenciájába esik, ámbátor e jogértelmezés nem hagyhatja figyelmen kívül a Bíróság joggyakorlatában kialakult értelmezést. Tekintettel arra, hogy Magyarország május 1-je óta az Európai Unió tagállama, a Unió joga hatályos és közvetlenül alkalmazandó jog nálunk is. Az Európai Uniót létrehozó Maastrichti Szerzõdés F. cikke pedig egyértelmûen leszögezi, hogy [a]z Unió a közösségi jog általános elveiként tartja tiszteletben az alapvetõ jogokat, ahogyan azokat az emberi jogok és alapvetõ szabadságok védelmérõl szóló, november 4- én Rómában aláírt európai egyezmény biztosítja, továbbá ahogyan azok a tagállamok közös alkotmányos hagyományaiból erednek. E cikk tehát mintegy az acquis communauitaire részévé teszi az Európai Emberi Jogi Egyezményt. A tagállamok közös alkotmányos hagyományai pedig bizonyára megtestesítik az Emberi Jogok Európai Bírósága egyes döntéseiben megfogalmazottakat Vö. EJEB, Kruslin v. France ítélet, április 24., 29. ; EJEB, Kopp v. Switzerland ítélet, március 25., Vö., mutatis mutandis, EJEB Kruslin v. France ítélet, op.cit., 29., és Huvig v. France ítélet, április 24., Ha a vizsgált jogszabálynak van (egy vagy több) olyan értelmezése, amely az alkotmányos követelményeknek megfelel, az Alkotmánybíróságnak nem feltétlenül kell megállapítania a jogszabály alkotmányellenességét. A normát nem kell minden esetben megsemmisíteni csupán azért, mert az alkotmányos követelményeknek meg nem felelõ értelmezése is lehetséges vagy elõfordul. Nem hagyható azonban figyelmen kívül az alkotmányossági vizsgálatnál a jogszabálynak az az értelmezése, amelyet a joggyakorlat egységesen követ, vagyis a jogszabálynak az élõ jogban megnyilvánuló normatartalma. Ha a jogszabály ekként alkotmánysértõ tartalommal hatályosul, az alkotmányellenesség megállapítása és jogkövetkezményeinek alkalmazása elkerülhetetlenül szükséges. [38/1993 (VI. 11.) AB határozat]. 27 Vö. Kopp ítélet, op. cit., Gondoljunk csak arra, hogy az EU valamennyi tagállama egyben az Európai Emberi Jogi Egyezményben is szerzõdõ félként szerepel. Ennek egyenes következménye, hogy a Bíróság joghatósága kiterjed azon ügyekre is, amelyeket e tagállamok állampolgá-6 8 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám Az Uniós kötelezettségek kapcsán meg kell említenünk a 2000-ben Nizzában elfogadott Alapvetõ Jogok Chartáját is. A Charta ugyan jogilag nem kötelezõ dokumentum, ám rendelkezései alkalmazandók mind az EU intézményei, mind pedig a tagállamok által, ha azok az uniós jogot alkalmazzák. Amennyiben a Chartában megfogalmazott jogok megegyeznek az Európai Emberi Jogi Egyezményben foglaltakkal, akkor tartalmuk és hatókörük tekintetében az Egyezményben foglaltakat kell figyelembe venni. Ettõl függetlenül az Unió szélesebb védelmet is meghatározhat az egyének számára, szûkebbet azonban nem. A Charta hat alapvetõ védett érték mellett foglal állást, amelyek között elsõdleges az emberi méltóság. 29 Mindemellett, az Unió születendõben lévõ Alkotmánya külön emberi jogi fejezetet tartalmaz. E jogi instrumentum tehát elfogadása esetén közvetlenül alkalmazandó és közvetlenül hatályos jogot fog képezni. Az alapvetõ szabadságjogok az Alkotmány tervezetében a II. részben kerültek megfogalmazásra, amely I. Címében az emberi méltóságot II. Címében pedig a magánélethez való jogot definiálja szinte szó szerint átvéve az Európai Emberi Jogi Egyezmény szövegezését. Ebbõl tehát megállapítható, hogy Magyarországnak nemzetközi jogi kötelezettsége az Európai Emberi Jogi Egyezményben megfogalmazottak betartása és betartatása. Következik ez egyrészt az Egyezmény nemzetközi jogi jellegébõl, másrészt pedig az Európai Unió joga közvetlen alkalmazandóságából Az egészségügyi önrendelkezési jog tartalma Az önrendelkezési jog tehát az egyén cselekvési szabadságát jelenti, amely szorosan összefügg az emberi méltósággal. E cselekvési szabadság különös jelentõséghez juthat az egészségügyi szolgáltatások kapcsán. Tulajdonképpen e vonatkozásban az orvos beteg kapcsolatról van szó, amely kapcsolatban a beteg azért fordul az orvoshoz, hogy testi épsége és egészsége valamely betegségbõl ismét teljessé váljon, az orvos pedig hippokrateszi esküje alapján minden olyan gyógymódot köteles alkalmazni, amely e célnak alárendelhetõ. A nyugati felfogásban a gyógyítás folyamatát illetõen két szélsõ álláspont fogalmazódott meg. Az egyik, paternalista felfogás az orvos jobban 28 folytatása rai indítanak. Ez az oka annak, hogy például az Egyesült Királyság 1998-ban elfogadta a Human Rights Act-et annak érdekében, hogy megfeleljen az Egyezmény és a Bíróság által támasztott követelményeknek. Emellet Hollandia amely nem rendelkezik klasszikus értelemben vett alkotmánnyal az Európai Emberi Jogi Egyezményt saját belsõ jogában közvetlenül hatályosnak nyilvánította. 29 Vö. Kende Szûcs (szerk.): Európai Közjog és Politika, OSIRIS, Budapest, (2003), 600. tudja nézõponton alapul, és megengedhetõnek tartja, hogy a beteg beleegyezése nélkül az érdekében álló valamennyi orvosi beavatkozást elvégezzék. Ez a felfogás nem más, mint a betegek önrendelkezési jogának tagadása. 30 A paternalista felfogással szemben a betegközpontú elmélet magát a személyt (személyiséget) állítja a középpontba, aki az orvosi beavatkozásnak alanya és nem tárgya, hiszen [a]z orvosetikai elvek sarokköve maga az emberi személy(iség). 31 Ahhoz azonban, hogy dönteni tudjunk saját testi integritásunk felõl, megfelelõ információ birtokában kell lennünk saját magunk egészségi állapotával kapcsolatosan. E felismerés vezette az Európa Tanács miniszteri bizottságát arra, hogy egy külön egyezményt fogadjon el az egészségügyi önrendelkezési jogot illetõen. A magyar Kormány a 2289/1998. (XII. 23.) Korm. határozatában egyetértett az Európa Tanácsnak az emberi lény emberi jogainak és méltóságának a biológia és az orvostudomány alkalmazására tekintettel történõ védelmérõl szóló, Oviedóban, április 4-én kelt Egyezménye: Az emberi jogokról és a biomedicináról szóló Egyezmény elfogadásával (a továbbiakban: Biomedicina Egyezmény). 32 A mi szempontunkból a Biomedicina Egyezmény 5. cikke talán a legfontosabb, amely elõírja, hogy [e]gészségügyi beavatkozás csak azután hajtható végre, ha abba az érintett személy szabadon és tájékozottságon alapuló beleegyezését adta. Ennek a személynek elõzetesen megfelelõ tájékoztatást kell kapnia a beavatkozás céljáról és természetérõl, valamint következményeirõl és kockázatairól. Az érintett személy beleegyezését bármikor szabadon visszavonhatja. A megfelelõ tájékoztatás követelményét a tagállamok nemzeti jogszabályaikban kötelesek meghatározni: a Biomedicina Egyezmény csak a védelem minimális szintjét állítja fel. Az, hogy milyen mennyiségû és tartalmú információt kell a betegnek közvetíteni, országonként eltérõ lehet. Érdekességként megemlíthetõ, hogy az angolszász common law rendszerben ismert Bolam-teszt Vö. Stephen Wear: Informed Consent Patients Autonomy and Physicians Beneficience within Clinical Medicine, Kluwer, Dordrecht, (1993), 26.; E felismerés filozófiai megfogalmazását adja meg Dworkin leszögezve, hogy a saját testem egyben én önmagam vagyok, így minden egyes beavatkozás amely a testi integritásomat sérti egyben engem mint személyt sért, így akaratom figyelmen kívül hagyása nem más, mint önrendelkezésem tagadása. [Vö. Gerald Dworkin, op.cit., (1988), 113.]. 31 Rendtorff Kemp, op.cit., (2000), Magyarországon az egyezményt kihirdette: évi VI. törvény, hatályos május 1-jétõl. 33 A Bolam-teszt alapját egy 1950-es évekbeli eset képezi, amelynek során Bolam urat egy London melletti kórházban kezelték mániákus depresszióval. A kezelés idején szokásos gyógymódként orvosai az ún. ECT (Electro Convulsive Therapy) kezelést ajánlották. Az elektronikus behatás mellékhatásait elkerülendõ abban az idõben elfogadott szakmai standardként írták elõ izomlazító szerek adagolását. Ennek ellenére Bolam urat nem tájékoztatták az izomlazító szerek alkalmazásának lehetõségérõl, aki egyébként7 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám 9 33 folytatása beleegyezett az ECT terápia alkalmazásába. A kezelés eredményeként Bolam úr súlyos medenceövi töréseket szenvedett, amely elkerülhetõ lett volna, ha izomlazítókap kap a kezelés közben. [Lásd Bolam v. Friern Hospital Management Committee (1957) 1 WLR 582 (QBD)]. 34 Vö. Fenwick Beran: Informed consent should Bolam be rejected?, In: Medicine and Law, Vol. 16., (1996), Vö. Raimo Lahti, op. cit., (1988), A jogszabály angol nyelvû változatát lásd E. Hondius A. van Hooft: The New Dutch Law on Medical Services, In: Netherlands International Law Review, (1996), A 7:446 (1) bekezdése szerint az egészségügyi szolgáltatási szerzõdés olyan szerzõdés, amely által egy természetes- vagy jogi személy, az egészségügyi szolgáltató, szakmai vagy üzleti tevékenysége keretében a másik félre, megbízóra, tekintettel vállalja, hogy egészségügyi szolgáltatást nyújt közvetlenül a megbízónak vagy egy meghatározott harmadik személynek. szerint az orvos nem vonható felelõsségre mûhiba okán, amennyiben cselekménye elfogadott szakmai eljárásnak minõsül. A tájékoztatási kötelezettséget illetõen egy egészségügyi szakemberekbõl álló testület jogosult megállapítani, hogy az eljárás alá vont orvos megfelelõ tájékoztatást adott-e a betegnek. 34 Ugyancsak eltérõ, hogy az orvos beteg kapcsolatot az egyes országok a közjog területén belül szabályozzák-e, avagy magánjogi szerzõdésnek tekintik. A jogi mechanizmusokat illetõen megállapítható, hogy az orvosi tevékenység felülvizsgálatára és irányítására meglehetõsen különbözõ rendszerek alakultak ki. Ez nagymértékben függ, hogy a tevékenységet a köz- vagy a magánszféra uralja-e. Az orvos beteg kapcsolat ennek megfelelõen a magánjogi szemlélettõl a közjogiig terjed, amelynek következtében a betegek számára magánjogi illetve közjogi mechanizmusok állhatnak rendelkezésre. Különösen azokban az országokban, ahol az egészségügy közjogi jellege hangsúlyos, az azt szabályozó eszközök és a felülvizsgálat rendszere közigazgatási jogi eszközökre támaszkodik, fegyelmi jogi eszközök, illetve a szakmai gyakorlásától eltiltás útján (ez a helyzet a Skandináv államokban). Hasonlóképpen, a jogi felelõsség is a reparatív eszközöktõl a represszívekig terjedhet, pl. a svéd mintára kialakított finn vétkesség nélküli kompenzációs rendszer. Ez utóbbi rendszerben a büntetõjogi eszközök alkalmazása elenyészõ. Végül a jogi kultúra is meghatározó (pl. Németországban a büntetõjogi hagyományok a bio-medikai terület bevonását is eredményezik.) 35 Vannak jogrendszerek, amelyek szigorúan magánjogi alapon közelítenek a problémához. Hollandiában például az orvos beteg kapcsolatot szerzõdéses jogviszonyként kezelik. Emiatt talán nem véletlen, hogy az egészségügyi szolgáltatásokról szóló törvényt (1994. November 17-i törvény [Staatsblad 837]) 36, a Polgári Törvénykönyv 7. könyv 7. cím 5. alcímébe inkorporálták. 37 A Polgári Törvénykönyv 7:450 (1) bekezdése kimondja, hogy [a] beteg belegyezését minden egészségügyi szerzõdés teljesítéséhez be kell szerezni.. A tájékoztatásnak ki kell terjednie a javasolt vizsgálatra és alkalmazandó eljárásra, a vizsgálatok eredményeire, a kezelésre és a beteg egészségi állapotára. További kérdések esetén a beteget tájékoztatni kell a) azon vizsgálatok és orvosi beavatkozások természetérõl és céljáról, amelyet a beteg szükségesnek tart, b) azok várható és lehetséges következményeirõl, c) alternatív kezelési és vizsgálati lehetõségekrõl. A 7:448 (1) bekezdés elõírja, hogy a beteget érthetõen és világosan, korának és beszámítási képességének megfelelõen tájékoztassák. A beleegyezés és tájékoztatás fõszabálya alóli kivételeket a jogirodalom három csoportba sorolja. 38 Elõször is, az azonnali beavatkozás szükségessége a tájékoztatási kötelezettség elmulasztásának igazolását jelentheti, amelyet végszükségi klauzulának neveznek (emergency exception). Másodszor, a joglemondási klauzula (waiver exception) olyan betegekre alkalmazandó, akik már a beavatkozás elõtt lemondanak a tájékoztatáshoz való jogukról. A Biomedicína Egyezményhez fûzött magyarázat szerint az ilyen joglemondó nyilatkozatot figyelembe kell venni. Ennek ellenére bizonyos körülmények között a nem-tudás jogát korlátozni lehet a beteg saját-, vagy harmadik személyek védelme érdekében. Ilyennek tekinti a magyarázat a fertõzõ betegségekrõl történõ tájékoztatást. 39 A tájékoztatás visszautasításának jogát tehát általában nem ismerik el abszolút jogként. 40 Végül, amennyiben az orvos megalapozottan feltételezheti, hogy maga a tájékoztatás veszélyeztetné a beteg mentális vagy fizikai állapotát, az ún. terápiás klauzuláról beszélünk. Mindenesetre véleményünk szerint ez utóbbi kivétel csak akkor alkalmazható, ha a nem-tájékoztatás kisebb sérelmet okozhat, mint a tájékoztatás. Amint azt a Biomedicina Egyezményt kihirdetõ jogszabályhoz fûzött miniszteri indokolás is kifejti, a magyar egészségügyi szabályozás teljes mértékben összhangban áll az egyezménnyel. Valóban, az egészségügyrõl szóló évi CLIV. törvény rendelkezéseit megvizsgálva megállapítható, hogy a okban a jogalkotó kimerítõen szabályozta mind a beleegyezés, mind pedig a tájékoztatás kérdéskörét. 41 A törvény alapján a beteg, önrendelkezési jogából adódóan, jogosult eldönteni, hogy kíván-e egészségügyi ellátást igénybe venni, és az ellátás so- 38 Vö. Stepthen Wear, op.cit., (1993), Vö. A Biomedicína Egyezményhez fûzött magyarázat szakaszaiban foglaltakat. 40 Sjef Gevers: Patient involvement with non-treatment decisions, In: European Journal of Helath Law, Vol. 4., (1997), Nemzetközi összehasonlításban is elmondható, hogy a magyar szabályozás az egyik legkorszerûbb európai viszonylatban. A finn betegjogi törvény például jóval szûkszavúbb a megfogalmazást illetõen. [Vö évi 785. törvény a betegek helyzetérõl és jogairól, az angol nyelvû változatot ismerteti Raimo Lahti:Towards a Comprehensive Legislation Governing the Rights of Patients: The Finnish Experience, In: Patient s Rights Informed Consent, Access and Equality, (Lotta Westerhäll Charles Phillips szerk.), Nerenius & Santérus Publishers, Stockholm (1994), ].8 10 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám rán mely beavatkozások elvégzéséhez járul hozzá, illetõleg melyeket utasít vissza. 42 A törvényben foglalt kivételektõl eltekintve bármely egészségügyi beavatkozás elvégzésének feltétele, hogy ahhoz a beteg megtévesztéstõl, fenyegetéstõl és kényszertõl mentes, megfelelõ tájékoztatáson alapuló beleegyezését adja. 43 Annak, hogy a beteg a beavatkozással kapcsolatos beleegyezését állapotának, betegsége természetének és várható lefolyásának ismeretében adja meg vagy utasítja vissza, az a biztosítéka, hogy az Eütv. a beteg alapvetõ jogává teszi, hogy állapotáról folyamatos tájékoztatást kapjon. Az Eütv. úgy rendelkezik, hogy a beteget az emberi méltósághoz való jogán alapuló önrendelkezési joga betegségének természetétõl, annak enyhe vagy súlyos lefolyásától, gyógyulásának esélyeitõl függetlenül illeti meg. Következésképpen megilleti az orvostudomány állása szerint olyan gyógyíthatatlan betegségben szenvedõ személyt is, akinek betegsége megfelelõ egészségügyi ellátás mellett is rövid idõn belül halálhoz vezet. 44 A betegnek az életmentõ, illetõleg életfenntartó egészségügyi ellátás visszautasítására vonatkozó jogát azonban az Eütv. speciális feltételekhez köti. Az Alkotmánybíróság ezzel kapcsolatosan kiemelte, hogy az életmentõ vagy életfenntartó orvosi beavatkozásnak a gyógyíthatatlan beteg általi visszautasítására csak közokiratban vagy teljes bizonyító erejû magánokiratban, illetve a beteg írásképtelensége esetén két tanú jelenlétében kerülhet sor. A visszautasítás csak akkor érvényes, ha egy háromtagú orvosi bizottság a beteget megvizsgálja, és egybehangzóan nyilatkozik arról: gyógyíthatatlan betegségben szenved és döntését annak következményei tudatában hozta meg. A betegnek az orvosi bizottság nyilatkozatát követõ harmadik napon két tanú elõtt ismételten ki kell nyilvánítania a visszautasításra irányuló szándékát. Az Eütv. meghatározza az orvosi bizottság összetételét is: a bizottság egy tagja a betegség jellegének megfelelõ szakorvos, egy másik tagja pszichiáter szakorvos. Megköveteli a törvény, hogy a beavatkozás visszautasítása esetén személyes beszélgetés során kíséreljék meg a beteg döntésének hátterében lévõ okok feltárását és a döntés megváltoztatását. 45 Az Eütv. részletes szabályozást ad arra az esetre is, ha a gyógyíthatatlan beteg cselekvõképtelen vagy korlátozottan cselekvõképes. A törvény azt is lehetõvé teszi a belátási képessége birtokában lévõ személynek, hogy jövõbeli esetleges cselekvõképtelenségét feltételezve elõre visszautasítson életmentõ beavatkozásokat, ha gyógyíthatatlan betegségben szenved, önmagát fizikailag ellátni 42 Vö. Eütv. 15. (1) (2) bekezdések. 43 Ibid., 15. (3) bekezdés. 44 Vö. 22/2003. (IV. 28.) AB határozat. 45 Ibid. nem képes, illetve fájdalmai megfelelõ gyógykezeléssel sem enyhíthetõk. 46 A kérdés ezek után az, hogy a jogalkotói szándék a gyakorlatban is érvényesül-e, vagy a törvény rendelkezései pusztán papírjogot képezõ lex imperfectaként léteznek? E munkának nem feladata, hogy errõl értékítéletet mondjon, hiszen ilyen minõsítés csak megalapozott empirikus vizsgálat alapján végezhetõ el. Az azonban tény, hogy a tájékoztatási kötelezettség teljesítésével az orvosnak olyan helyzetbe kell hoznia a beteget, hogy az megfelelõképp dönteni tudjon arról, hogy a) igénybe kívánja-e venni az adott egészségügyi szolgáltatást, illetve b) a felajánlott vizsgálati-, és gyógymódok közül melyeket kíván igénybe venni. Emiatt álláspontom szerint a beteg tényleges tájékozottsága (és nem pusztán a jogszabályi követelmények formális betartása) lehet a tájékoztatási kötelezettség zsinórmértéke. A fentiekbõl jól látható, hogy az egészségügyi önrendelkezési jog egyik vetülete a beteg választási joga, amelyet én az önrendelkezési jog pozitív oldalának nevezek. Mindemellett azonban, ha feltesszük, hogy a beteget megilleti az a jog, hogy valamit válasszon, logikusan következne, hogy megillesse a választástól tartózkodás, azaz az ellátás visszautasításának joga is. Ugyan a Biomedicína Egyezmény ez utóbbi lehetõségrõl meglehetõsen szûkszavúan redelkezik, a fent idézett 5. cikkbõl levezethetõ az ellátás visszautasításának joga. A magyar jogi szabályozás megintcsak rendkívül részletes ebben a vonatkozásban. Az Eütv ai külön cím alatt szabályozzák az ellátás visszautasításának jogát. Az Alkotmánybíróság már ismertetett gyakorlatából az következne, hogy az egyéni önrendelkezési jog, mint az emberi méltóság egy specifikus megjelenési formája korlátozhatatlan. Erre azonban maga az Alkotmánybíróság cáfol rá kimondva, hogy [a]z Alkotmány 54. -ának (1) bekezdése azt állapítja meg, hogy az élettõl és az emberi méltóságtól,senkit nem lehet önkényesen megfosztani. E tilalom megfogalmazása egyúttal nem zárja ki az élettõl és az emberi méltóságtól történõ nem önkényes megfosztás lehetõségét. 47 A nem önkényes megfosztás pedig csakis olyan lehet, amely összhangban áll az Alkotmány 8. (2) bekezdésével, azaz az alapvetõ jog lényeges tartalmát nem vonhatja el a törvényi szabályozás, mindemellett pedig érvényre kell juttatnia a 2. (1) bekezdésben meghatározott formális jogállamiság, a jogbiztonság követelményét. Ugyancsak erre a következtetésre juthatunk az Európai Emberi Jogi Egyezmény 8. cikk (2) bekezdése értelmezésével. Tehát, a magánélethez ezen belül pedig az integritáshoz való jog kor- 46 Vö. 22/2003. (IV. 28.) AB határozat /1990. (X. 31.) AB határozat.9 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám 11 látozható, ha az egy demokratikus társadalomban a nemzetbiztonság, a közbiztonság vagy az ország gazdasági jóléte érdekében, zavargás vagy bûncselekmény megelõzése, a közegészség vagy az erkölcsök védelme, avagy mások jogainak és szabadságainak védelme érdekében szükséges. Az egészségügyi önrendelkezési jog korlátozásának lehetõségét maga a Biomedicína Egyezmény is lefekteti, amennyiben az Egyezményben foglalt jogok gyakorlása és a védelmi rendelkezések nem képezhetik más korlátozások tárgyát, mint amelyek törvényben meghatározott esetekben, egy demokratikus társadalomban a közbiztonság, a bûncselekmények megelõzése, a közegészség védelme vagy mások jogainak és szabadságainak védelme érdekében szükséges Az állam pozitív-, tevési kötelezettsége kriminalizációs kötelezettség? Az Európai Emberi Jogi Egyezményt megvizsgálva megállapítható, hogy az abban foglalt jogok a tagállamokat terhelõ kötelezettségek milyensége szempontjából csoportosíthatóak. A jogok többsége tulajdonképpen az állami hatalom korlátját jelenti, és tartalmilag az állami tartózkodást foglalja magában. E jogokat az állam azzal biztosítja, ha kiépíti a be nem avatkozás garanciáit. Más jogok megvalósítása ezzel szemben többet, aktív-, tevõleges magatartást kíván meg az érintett tagállamtól. Ez pedig elsõsorban az Egyezmény 1. cikkébõl vezethetõ le, ugyanis [a]z Egyezmény vizsgálatának kiindulópontja az 1. cikk, amely megkívánja, hogy a Magas Szerzõdõ Felek az Egyezményben garantált jogokat a saját joghatóságuk alá tartozó területen biztosítsák. 49 Ebbõl következik, hogy az emberi jogok elõmozdítására történõ nemzetközi szerzõdés elfogadása a tagállamokra az egyének védelmének általános kötelezettségét rója. Megjegyzendõ azonban, hogy az Európa Tanács keretében amint az a fentiekben már megemlítésre került fõszabályként a nemzeti hatóságokon múlik, hogy milyen módon tesznek eleget a vállalt kötelezettségeknek. Mindmáig vitatott kérdés, hogy egy adott jog garanciáinak kiépítése az állami beavatkozás tilalmának elõírására korlátozódik-e (negatív-, tartózkodási kötelezettség), avagy hogy biztosítása megfelelõ lépések megtételére sarkallja-e a tagállamot (pozitív-, tevési kötelezettség). Bizonyos 48 Vö.: Biomedicína Egyezmény 26. cikk (1) bekezdés. 49 Jacobs White:European Convention on Human Rights, Oxford University Press, Oxford, (2002), 38.; Ehelyütt fontos megjegyezni, hogy az Egyezmény 1. cikkéhez hasonlatosan az ENSZ égisze alatt elfogadott Emberi Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya Preambuluma szintén a tagállamok elsõrendû kötelezettségévé teszi az emberi jogok védelmét. Az emberi jogok védelmében történt világméretû összefogás az államok tevési kötelezettségének origója, és az Egyezmény erre reagálva szögezi le 1. cikkében, hogy a Magas Szerzõdõ Felek az I. Részben foglalt jogokat a joghatóságuk alá tartozó személyek számára kötelesek biztosítani. jogokat illetõen maga az Egyezmény veti fel a tevési kötelezettséget, hiszen e jogok csak meghatározott tevõleges állami magatartással biztosíthatóak. 50 Közismert tény tehát, hogy az egyezményi jogoknak létezik mind negatív, mind pedig pozitív dimenziója. 51 Míg a negatív (tartózkodási) kötelezettség minden egyes egyezményi jogra vonatkoztatható, más szóval az állam arra köteles, hogy az Egyezményben illetve a Kiegészítõ Jegyzõkönyvekben foglalt jogok megsértésétõl tartózkodjon 52 nem mindig egyértelmû, hogy az elsõként az LCB esetben rögzített tevési kötelezettség milyen tágan alkalmazandó. Emiatt a Bíróság esetjogára kell támaszkodnunk, ha a tevési kötelezettség körébe vonható jogok listáját akarjuk megállapítani. E vonatkozásban Delmas- Marty szerint, míg egy adott tagállammal szemben a tartózkodási kötelezettség megsértése miatt hozott döntés egyszerûen csak arra kötelezi a tagállamot, hogy megsemmisítse az Egyezménynyel össze nem férõ hazai jogi normát, illetve megszüntesse az ilyen jogellenes gyakorlatot, addig a Bíróság pozitív kötelezettség megsértése végett hozott döntése tevékeny magatartást ír elõ, például, hogy az érintett tagállam léptessen hatályba a kérdéses problémát megoldó jogszabályt. 53 A Bíróság esetjogát megvizsgálva tényként rögzíthetõ, hogy a 2., 3. és 8. cikkekre alapított kérelmek szinte kivétel nélkül a pozitív kötelezettség megállapítását eredményezték. A Bíróság a pozitív kötelezettségeket a nemtevési (negatív) kötelezettség oldaláról közelítette meg, és abból vezette le álláspontját. 54 A 8. cikkel kapcsolatosan például az X. és Y. v. Hollandia ügyben kifejtette, hogy bár a 8. cikk tárgya lényegében az, hogy az egyént az állami szervek önkényes beavatkozásától védje, ez nem minden esetben kényszeríti az államot arra, hogy ilyen beavatkozástól tartózkodjék: az ilyen negatív tartalmú magatartás mellett ugyanis olyan pozitív kötelezettségek is felmerülhetnek, amelyek a magán-, és családi élet hathatós elismerésében benne lakoznak. [ ]. E kötelezettségek olyan intézkedések elfogadását is magukban foglalhatják, amelyek célja a magánélethez való jog biztosítása, akár az 50 Ibid. 51 Vö. Christos Pourgourides: Areas where the European Convention on Human Rights cannot be implemented, Report of the Committee on Legal Affairs and Human Rights, Parliamentary Assembly, Doc. 9730, December 11.; elérhetõ: 52 Vö. Konstantin Korkelia: State s Positive Obligation in Securing Protection of Human Rights, In: Georgian Law Review, Vol. 2002/2 3., Vö. Mireille Delmas-Marty (szerk.): The European Convention for the protection of Human Rights: International Protection versus National Restrictions, Dordrecht, Nijhoff, (1992), Vö. Positive and Negative Obligations under the EJEB, március 1., elérhetõ:10 12 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám egyének egymás közötti kapcsolataiba történõ beavatkozással is. 55 A pozitív kötelezettség anyagi-, illetve eljárási garanciái szintén a Bíróság esetjogából rajzolhatóak ki. A fent hivatkozott L. C. B. v. Egyesült Királyság esetben 56 az élethez való joggal kapcsolatosan mondta ki, hogy a 2. cikk (1) bekezdése nemcsak arra kötelezi a tagállamokat, hogy tartózkodjanak az emberi élet szándékos és jogellenes elvételétõl, hanem hogy megfelelõ lépéseket tegyenek a joghatóságuk alá tartozó személyek életének védelme érdekében. Mindemellett, az állam életvédelmi kötelezettségének mind anyagi, mind pedig eljárási vonatkozása is megállapítható. Az elõbbi nem más, mint az állam kriminalizációs kötelezettsége annak érdekében, hogy az emberi élet, mint védett jogi tárgy hatékony menedéket találjon. Azaz, a hazai jogrendszerben hathatós rendelkezések kell hogy tilalmazzák a szándékos emberölést, kövessék el azt akár magánszemélyek, akár az állami szervek képviselõi jogszerû hatalomgyakorlásuk határain kívül cselekedve. 57 Ugyanezen kérdés eljárási oldala a McCann esetben vetõdött fel, amelyben a Bíróság kimondta, hogy az állami szervek képviseletében eljáró személyek által elkövetett önkényes ölési cselekmények tilalma nem érvényesül, amennyiben az állami hatóságok halálos fegyverek alkalmazásának jogszerûségét nem lehetne felülvizsgálni. Ez tehát az államtól a hatékony nyomozás valamely formájának létezését követeli meg, ha felvetõdik az ölési cselekmény gyanúja. 58 A Bíróság azt is kifejtette, hogy a hatóságoknak a 2. cikket sértõ cselekmények esetén hivatalbóli eljárási kötelezettségük van, így az eljárás megindítását nem lehet a sértett családtagjainak feljelentéséhez kötni. 59 A tevési kötelezettség továbbá magában foglalja azt is, hogy a megfelelõ nyomozást egy további eljárási kötelezettség teljesítése kövesse: vádat kell emelni és le kell folytatni a bírósági eljárást. 60 Ugyanezen a logikai úton haladt az Alkotmánybíróság, amikor megerõsítette, hogy az Alkotmány 54. (1) bekezdése és a 8. (1) bekezdése,az állam elsõrendû kötelességévé teszi az emberi élet védelmét. Az állam kötelessége az alapvetõ jogok,tiszteletben tartására és védelmére nem merül ki abban, hogy tartózkodnia kell meg- 55 EJEB, X és Y v. the Netherlands ítélet, március 26., Vö. EJEB, L. C. B. v. the U. K. ítélet, június Vö. Európa Tanács, Short guide to the European Convention on Human Rights, Council of Europe Publishing, Strasbourg, (1998), Vö. EJEB, McCann and Others v. the U.K. ítélet, op.cit, 161. ; see also Kaya v. Turkey ítélet, február 19., Vö. Jacobs White, op.cit., (2002), 49. ; A Yasa v. Turkey esetben a Bíróság kimondta, hogy a hatóságoknak a halálesetrõl történt értesülése ipso facto keletkeztetett eljárási kötelezettséget a hatékony nyomozás lefolytatására. [Vö. EJEB, Yasa v. Turkey ítélet, szeptember 2., 100 ; lásd még Ergi v. Turkey ítélet, július 28., 82. ] 60 Vö. Christos Pourgourides, op.cit, (2003), 21. sértésüktõl, hanem magában foglalja azt is, hogy gondoskodnia kell az érvényesülésükhöz szükséges feltételekrõl. Az államnak az egyes alanyi alapjogok biztosítása mellett az azokkal kapcsolatos értékeket és élethelyzeteket önmagukban is, azaz nem csupán az egyedi igényekhez kapcsolódóan védenie kell, mégpedig úgy, hogy azokat a többi alapjoggal összefüggésben értékeli. Az állam ezért az alapjogból folyó alanyi jog által védett körön túlmenõen is meghatározhatja ugyanazon alapjog objektív, intézményes védelmi körét. 61 Mindebbõl álláspontom szerint az következik, hogy az állam tevési kötelezettsége egyben a kriminalizációs kötelezettséget is magában foglalja, amennyiben az emberi élethez, illetve a méltósághoz való jog megsértésérõl van szó. E kriminalizációs kötelezettség vonatkozik tehát az önrendelkezési jogra is, tekintettel arra, hogy az az emberi méltósághoz való jognak, mint anyajognak az egyik konkrét megnyilvánulási formája. Ezt erõsíti meg az Emberi Jogok Európai Bíróságának a 8. cikkel kapcsolatosan kimondott fent idézett döntése. Ha pedig ez így van, akkor a magyar jogalkotónak büntetendõ cselekménnyé kell nyilvánítania a testi integritáshoz való jogot sértõ cselekményeket, okozza a sérelmet akár az állam nevében eljáró valamely személy, akár magánszemélyek egymás sérelmére. Az egészségügyi önrendelkezési jogra vonatkoztatva mindebbõl az következik, hogy az egészségügyi önrendelkezési jog megsértése büntetõjogi jogkövetkezményeket is maga után von, legalábbis abban az esetben mindenképp, ha a cselekmény eredményeként a testi integritáshoz való jog sérül. A büntetõjogi jogalkotási kényszer egyébként magából a Biomedicína Egyezménybõl is levezethetõ. Az Egyezmény 25. cikke ugyanis elõírja, hogy a részes államok kötelesek hatékony szankciókról gondoskodni az egyezményi jogok megsértésének megelõzése érdekében. Ezt erõsíti meg a 27. cikk is, amely lehetõvé teszi, hogy a részes államok az Egyezmény értelmezése és alkalmazása során az Egyezményben meghatározottaknál szélesebb védelmet is elõírjanak, szûkebbet azonban nem Az egészségügyi önrendelkezési jog megsértésének büntetõjogi megítélése A magyar szabályozás felülvizsgálatakor az angolszász jogelméletben és gyakorlatban az egészségügyi önrendelkezési jog kapcsán rendszeresen idézett Cardozo bírónak a Schloendorff 61 48/1998. (XI. 23.) AB határozat. 62 A két rendelkezést összevetve megállapítható, hogy az egyéb jogági szankciók mellett a büntetõjogi eszközök igénybevétele is indokolt lehet, természetesen figyelembe véve a magyar alkotmányos büntetõjog azon követelményét, hogy a büntetõjog csak végsõ eszköz, ultima ratio lehet.11 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám 13 v. Society of New York Hospital esetben adott véleményét kell figyelembe vennünk. Eszerint [m]inden emberi lényt, feltéve, hogy felnõtt korú és teljes belátási képességgel rendelkezik, megilleti az a jog, hogy saját maga határozza meg, mi történjen a saját testével; következésképpen az a sebész, aki a betege beleegyezése nélkül végez mûtétet testi sértési cselekményt követ el Általános részi megfontolások Az orvosnak az önrendelkezési jog megsértése miatti büntetõjogi felelõsségét három általános részi aspektusból is megközelíthetjük. Nevezetesen (a) a sértett beleegyezése, (b) a jogszabály engedélye, illetve (c) a hivatásbeli jog gyakorlása lehet az a kör, amely az önrendelkezéssel összefüggésbe hozható. Ad (a) A sértett beleegyezése Wiener és Ligeti is hangsúlyozza, hogy a sértett beleegyezése büntethetõséget, pontosabban büntetendõséget kizáró ok. A belegyezés megengedhetõségének köre sokféleképpen meghatározható, ám tipikus esetei a vagyoni jogok sérelmét, a testi épség sérelmét és a fejlesztés, illetve kutatás során elszenvedett esetlegesen emberi életet is sértõ cselekményeket ölel fel. 64 A sértett belegyezését Nagy Ferenc és Tokaji Géza az elsõdleges büntethetõséget kizáró okok közé, mégpedig a jogellenességet kizáró okok sorába illeszti. 65 E büntethetõséget kizáró ok kapcsán a mi szempontunkból két érdek ütköztethetõ. Egyrészt a sértett, mint jogalany önrendelkezési joga, másrészt pedig az állam életvédelmi, illetve a fentiekben ismertetettek szerint testi épség védelmi kötelezettsége. Vannak olyan emberi magatartások, amelyek kapcsán a jogalkotó megengedi, hogy a sértett egyes jogainak megsértésébe beleegyezzen, amely a cselekményt annak materiális jogellenességétõl fosztja meg. Az orvosi tevékenységre vonatkoztatva azt mondhatjuk, hogy nem zárható ki, hogy a sértett jelen esetben a beteg önrendelkezési jogának teret engedve egyes beavatkozásokat szintén ebbe a körbe vonjunk. Az állam életvédelmi kötelezettségére figyelemmel azonban, e beavatkozások nem sérthetik a beteg élethez való jogát. 66 A volenti non fit iniuria elv a testi integritást sértõ cselekmények esetén sem korlátlan. Az irányadó elméletet és gyakorlatot is figyelembe véve megállapítható, hogy a testi épség sértéséhez való hozzájárulás csak akkor zárja ki az azt okozó büntetõjogi felelõsségét, ha a sértett társadalmilag elismerhetõ cél érdekében adta beleegyezését. Nem tekinti ilyennek az ítélkezési gyakorlat a másnak, annak beleegyezésével, fogadásból történõ bántalmazását, társadalmilag elismert viszont a sporttevékenység során okozott testi sértés. Ugyancsak társadalmilag elfogadott célként jelentkezik az az orvosi beavatkozás, amely a beteg testi épségének és egészségének védelme érdekében történik. 67 Mindebbõl következõen tehát, a beteg beleegyezésének hiányában véghezvitt orvosi beavatkozás annak eredményéhez képest materiális sértõ bûncselekménynek minõsíthetõ Ad (b) A jogszabály engedélye A büntetõjogi irodalom alapján az engedélyt két további kategóriára szokás bontani: absztrakt engedélyrõl beszélhetünk, amennyiben az adott cselekményre jogszabály ad felhatalmazást, míg konkrét engedélyrõl akkor van szó, ha valamely hatóság ad egyedi esetben jogszabályi felhatalmazás alapján jogkörében eljárva engedélyt. 68 Az a tény, hogy az Eütv. rögzíti az egészségügyi önrendelkezési jog részletes szabályait, azt vonja maga után, hogy az önrendelkezési joggal összecsengõ magatartások nem minõsíthetõek jogellenesnek, társadalomra veszélyesnek. Ebbõl következõen, az Eütv. alapján véghezvitt orvosi beavatkozás szintén a cselekmény jogellenességének hiányát eredményezi. Ezzel szemben, az önrendelkezési jog figyelmen kívül hagyását bûncselekménynek kell minõsíteni annak eredménye szerint, hiszen a jogellenesség közvetlenül egy tételes jogi norma megsértésébõl adódik. Ad (c) A hivatásbeli jog gyakorlása, illetve kötelezettség teljesítése Az orvosi beavatkozás jogszerûségének a kérdése különbözõ álláspontokat eredményezett a hivatásbeli kötelezettségek teljesítése kapcsán. Az egyik álláspont szerint a lege artis végrehajtott mûtét nem eredményezi a testi sértési diszpozíció megvalósulását, hiszen a beteg egészségének a védelmét szolgálja. Nagy és Tokaji szerint valójában a társadalomra veszélyességet az zárja ki, hogy amennyiben az orvosi beavatkozás a reá vonatkozó írott és íratlan szabályok szerint történik, az 63 Schloendorff v. Society of New York Hospital eset (1914); Hockton kifejti, hogy a battery és assault fogalmak a kártérítési jogban szinonímaként használatosak, ámbár az assault fogalma inkább mindkettõ meghatározására szolgál. [Vö. Andrew Hockton: The Law of Consent to Medical Treatment, Sweet & Maxwell, London, (2002), 18.] 64 Vö. Bárd Gellér Ligeti Margitán Wiener: Büntetõjog Álalános Rész, KJK Kerszöv, Budapest, (2002), Nagy Tokaji: A Magyar Büntetõjog Általános Része, Korona Kiadó, Budapest, (1998), Ez ugyanis nyomban felvetné az aktív eutanázia problémáját, amelyet álláspontunk szerint helyesen a magyar jogalko- 66 folytatása tó a Btk szerinti öngyilkosságban közremûködésnek minõsít. A szabályozásra tekintettel az Alkotmánybíróság is kifejtette, hogy az orvos tevõleges magatartásával történõ halálbasegítés éppen a beteg önrendelkezési jogát vonja el, hiszen rajta kívül álló személy dönt az életét érintõ kérdésben. [Lásd bõvebben: 22/2003. (IV. 28.) AB határozat] 67 Vö. Békés Imre (szerk.), Büntetõjog Általános Rész, HVG- Orac Kiadó, Budapest, (2002), Vö. Nagy Tokaji, op. cit., (1998), 192.12 14 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám orvos hivatásbeli kötelezettségét teljesíti. Ennek keretében jut szerephez a kockázat indokoltsága, valamint az is, hogy adott esetben a beteg beleegyezése is szükséges. 69 Álláspontunk szerint e fenti nézõpont a már ismertetett paternalista felfogásnak felel meg, amely következésképpen a betegek önrendelkezési jogának tagadását jeleníti meg. A hivatásbeli jog gyakorlása véleményünk szerint akkor és annyiban alkalmazható, ha a beteg beleegyezése nem szerezhetõ be kellõ idõben (így az Eütv. által részletesen szabályozott életmentõ beavatkozások esetén) Különös részi vonatkozások Amint a fentiekbõl látható, a sértett beleegyezésére vonatkozó elmélet tartja leginkább tiszteletben az egészségügyi önrendelkezési jog emberi jogi vonatkozásait. Ha elfogadjuk azt, hogy a beteg önálló, rendelkezésre képes jogalany, úgy egyedül a beleegyezése lehet a testi integritáshoz való jogát sértõ egészségügyi beavatkozások büntetõjogi igazolása. Ehelyütt meg kell említenünk azt is, hogy a cselekvõképesség hiánya vagy korlátozottsága nem eredményezi azt, hogy az ilyen betegeknek ne lenne önrendelkezési joguk. Álláspontunk szerint ezt az támasztja alá, hogy az emberi méltóság minden egyes emberi lény lényegi ismérve függetlenül szellemi vagy fizikai állapotától. Ezt támasztja alá a Biomedicína Egyezmény 1. cikke is, amely a személyi integritást minden emberi lény számára garantálja. 71 Ugyancsak ez következik az Európai Emberi Jogi Egyezmény 8. cikkébõl, amely különbségtétel nélkül utal mindenki -re a magánélethez való joggal kapcsolatosan. Emellett azonban felmerül a kérdés, hogy mely bûncselekmény(eke)t valósíthat meg az egészségügyi törvényben meghatározott beleegyezés vagy hozzájárulás nélkül kivitelezett orvosi beavatkozás. A hatályos szabályozás alapján három tényállás merülhet fel. Az orvosi beavatkozás ha a beleegyezés hiánya miatt a materiális jogellenesség is szóba jön valamely (a) testi sértési cselekményként, (b) foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetésként, illetve (c) egészségügyi önrendelkezési jog megsértéseként minõsíthetõ. A testi sértés tényállása olyan nyitott törvényi tényállás, amely általánosságban védi a szemé- 69 Ibid Vö. Eütv. 18. (1) [Amennyiben egy invazív beavatkozás során annak olyan kiterjesztése válik szükségessé, amely elõre nem volt látható, az erre irányuló beleegyezés hiányában a beavatkozás kiterjesztése a (2) bekezdés szerinti eset kivételével csak akkor végezhetõ el, ha a) azt sürgõs szükség fennállása indokolja, vagy b) ennek elmaradása a beteg számára aránytalanul súlyos terhet jelentene.]; Lásd még Eütv. 21. (1) [Cselekvõképtelen és korlátozottan cselekvõképes beteg esetén olyan ellátás, amelynek elmaradása esetén egészségi állapotában várhatóan súlyos vagy maradandó károsodás következne be, nem utasítható vissza.] 71 Vö. a Biomedicína Egyezmény 1. cikkét lyek testi épségét és egészségét. Emiatt minden olyan jogellenes magatartás, amely a testi sérülés vagy egészségsértés eredményéhez vezet egyéb speciális tényállás híján a testi sértés tényállásába ütköztethetõ. Ennek megfelelõen a mai hatályos szabályozás alapján is testi sértés, amennyiben az orvos a beleegyezéshez, hozzájáruláshoz, illetve tájékoztatáshoz kötött beavatkozást a beteg beleegyezése nélkül végzi el, feltéve, hogy nem a Btk. 173/H. -ában meghatározott egészségügyi beavatkozásról van szó. A foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetés megállapíthatósága akkor merül fel, ha az Eütv aiban szabályozott tájékoztatáshoz, illetve ellátás visszautasításához való jogot foglalkozási szabálynak tekintjük. Az ítélkezési gyakorlat a munkavédelmi és balesetelhárító szabályok, valamint az építkezéssel kapcsolatos mûszaki, statikai szabályok, technológiai leírások mellett a foglalkozási szabályok között tartja számon az orvosi tevékenységgel kapcsolatos szabályokat is. A bûncselekmény megállapításához minden olyan magatartás alkalmas lehet, amely ellentétben áll az elkövetõ foglalkozásának szabályaival. Ilyen foglalkozási szabályszegésnek tekinti például az ítélkezési gyakorlat az orvos részérõl a kötelezõ gondosság hiányában végzett vizsgálat folytán a téves diagnózis megállapítását. Töretlen a gyakorlat abban is, hogy az orvosi mûhibáért való felelõsség csak akkor állapítható meg, ha az orvos a tevékenységét nem szabályszerûen végezte. A,diagnosztikus tévedés esetén csak akkor állapítható meg az orvos büntetõjogi felelõssége, ha a tévedés egyben foglalkozási szabályszegésnek is tekintendõ, mert sérti az orvosi tevékenységre irányadó objektív gondossági kötelezettséget. 72 Lényeges a Legfelsõbb Bíróság BH számú eseti döntése abból a szempontból is, hogy ebben megállapította, Nem valósítja meg a foglalkozás körében elkövetett gondatlan veszélyeztetést az az orvos, aki,formális szabályszegéseivel nem veszélyeztette közvetlenül a beteg életét, testi épségét vagy egészségét, illetve a közvetlen veszély nem a foglalkozási szabályszegése folytán következett be. 73 Az alanyi oldalt illetõen, a foglalkozási szabályt akkor szegi meg bûnösen az elkövetõ, ha (a) felismeri, hogy foglalkozásának szabályai meghatározott magatartásra kötelezik, ám ennek ellenére nem-, illetve eltérõen cselekszik, vagy (b) ismeri az adott foglalkozási szabályt, de a tõle elvárható figyelem és körültekintés elmulasztása miatt nem ismeri fel, hogy a foglalkozási szabályok a konkrét esetben milyen magatartásra kötelezik, végül (c) az esetre irányadó foglalkozási 72 BH Ibid. 74 Vö.: Horváth Kereszty Nagy Maráz Vida:A Magyar Büntetõjog Különös Része, Korona Kiadó, Budapest, (1999.), 114.13 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám 15 szabályt azért nem ismeri, mert a tõle elvárható figyelmet és körültekintést elmulasztja. 74 A hatályos szabályok alapján tehát akkor lenne megállapítható az orvos büntetõjogi felelõssége a Btk a alapján a tájékoztatáshoz való jog megsértése, illetve e beleegyezés hiánya miatt, amennyiben az Eütv ait olyan releváns foglalkozási szabálynak tekintjük, amelynek megszegésével összefüggésben következik be a veszélyhelyzet. Ebben a vonatkozásban az Egészségügyi Szociális és Családügyi Minisztérium által 2003-ban soft law -ként kibocsátott Kórházi Ellátási Standardok (KES) címû kézikönyv adhat eligazítást, illetve a szakmai szabályokat tartalommal töltheti ki. Ezen orientációs joganyag betegjogok, tájékoztatás és oktatás (BJT) címû fejezetében a témával kapcsolatosan meghatározza a felelõsség körét, mely szerint: [a]z ellátás alatt az egészségügyi szolgáltató szervezet felelõs a betegek és szükség esetén a törvényes képviselõ, vagy a helyette nyilatkozattételre jogosult személy jogait támogató eljárások nyújtásáért. 75 A tájékoztatási kötelezettséget illetõen a KES elõírja, hogy [a]z egészségügyi szolgáltató szervezet tájékoztatja a beteget és szükség esetén a törvényes képviselõt, vagy a helyette nyilatkozattételre jogosult személyt az általa nyújtott ellátásról és szolgáltatásokról, illetve azok elérhetõségérõl. 76 Általános megfogalmazásban a fent ismertetett emberi méltósággal kapcsolatos összefüggést ír elõ a KES azzal, hogy a betegek emberi méltóságának és személyes jogainak tiszteletben tartását biztosítani rendeli az ellátás során. 77 Mindebbõl tehát az következik, hogy a foglalkozási szabályok körébe esik a tájékoztatáson alapuló beleegyezés követelménye, azaz az Eütv.- ben megadott jogszabályi rendelkezésekkel együttesen olyan normahalmazról van szó, amely megsértése egyben a foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetés elkövetési magatartásába illeszthetõ. A Btk. 173/H. -ában meghatározott egészségügyi önrendelkezési jog megsértése törvényi tényállásához rendkívül szûkös magyarázatot talál a jogalkalmazó. Mindemellett a bírói gyakorlat is meglehetõsen hiányos A tényállás kritikája 1. A fenti bûncselekmény kizárólag az (1) bekezdés a) c) pontjaiban meghatározott egészségügyi beavatkozással, illetõleg orvostudományi kutatással összefüggésben valósítható meg. A fentiekbõl nyilvánvaló, hogy minden egyes egészségügyi beavatkozás megköveteli a beteg tájékoztatáson alapuló beleegyezését. Azzal, 75 A KES BJT 1.1. standard elõírása. 76 A KES BJT 1.2. standard elõírása. 77 A KES BJT 1.3. standard elõírása. hogy a tényállás csak az emberi génállomány megváltoztatásával, illetve orvostudományi kutatással összefüggésben rendeli büntetni a testi integritáshoz való jog sérelmét, indokolatlanul szûkíti le a büntetõjogi védelmet. Ebben a vonatkozásban figyelembe kell vennünk az Alkotmánybíróság 34/ (VI. 1.) számú határozatát, amelyben az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a Polgári Törvénykönyvrõl szóló évi IV. törvény ának:...ha a károkozás a károsultnak a társadalmi életben való részvételét, vagy egyébként életét tartósan vagy súlyosan megnehezíti, illetõleg a jogi személynek a gazdasági forgalomban való részvételét hátrányosan befolyásolja. szövegrészében foglalt rendelkezése alkotmányellenes, ezért azt megsemmisítette. Az ún. injúriák, azaz a személyiségi jogokkal kapcsolatos jogellenes károkozások kapcsán kifejtette az Alkotmánybíróság, hogy a nem vagyoni kártérítés a polgári jogban nem keletkeztetett új felelõsségi tényállást 78, hanem az a személyhez fûzõdõ jogok megsértéséért járó felelõsség alakzata, amelynek körében a jogellenesség a személyhez fûzõdõ valamely jog megsértésében áll. Leszögezte az Alkotmánybíróság azt is, hogy a nem vagyoni kártérítés felelõsségi alakzatkénti meghatározásában a jogalkotó nagyfokú szabadsággal rendelkezik. E szabadság alkotmányos határait csak az jelenti, hogy a felelõsségi szabály nem vezethet személyek közötti megkülönböztetésre. Az ezen belül maradó célszerûségiméltányossági, vagy szakmai-technikai megoldások nem vetnek fel alkotmányossági kérdéseket. Felelõsségi szabályként nem alkotmányellenes tehát az a konstrukció, amely a jogintézmény szerkezeti ellentmondásaira is figyelemmel a károsultnál jelentkezõ következményeket írja elõ a nem vagyoni kártérítés feltételéül. Az Alkotmánybíróság értelmezésében is a nem vagyoni kártérítés alkalmazásának feltétele, az erre vonatkozó igény jogalapja valamely személyiségi jog megsértése. Az általános személyiségi jog alkotmányos összefüggésében pedig a jognak nemcsak az egyes (egyedi) személyeket kell egyenlõ méltóságú személynek tekinteni és kezelni, hanem magának a személyiségnek a különbözõ szintjeit és tartalmi vonatkozásait tekintve sem lehet kü- 78 A személyiség ellen elkövetett sérelemokozások (az ún. iniuriák) történetileg is a bíró szabad belátásán alapuló, becsült összegû,büntetést vontak maguk után a modern jogokat megelõzõ abban a korban, amikor a büntetés és a kártérítés éles megkülönböztetése még hiányzott. A klasszikus liberális kor a polgári jogot tiszta vagyoni jognak fogta ugyan föl, de már a századforduló idején a polgári jogban az autonómia biztosítását egyre erõteljesebben látták el a személyiségjogok is. Az ezekkel általánosodott személyiségvédelem a személyiség sérelmére a polgári jogon belül az erkölcsi kártérítéssel reagált, s ma már az egész világon megfigyelhetõ, hogy a nem vagyoni kártérítés kifejezetten erkölcsi értékalkotó feladatot is ellátva, összhangban a magyar Legfelsõbb Bíróság Irányelvében kifejtettekkel a személyiségvédelmet szolgálja. [34/1992. (VI. 1.) AB határozat]14 16 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám lönbséget tenni. A személy általános személyiségi joggal védett meghatározott dimenzióit illetõen sem nyugodhat tehát a jogok elosztása olyan szempontokon, amelyek a személyeket mint tulajdonosokat, mint vagyoni jogok alanyait, mint névvel, küllemmel, személyes adatokkal, nem nevesített személyiségi jogokkal stb. rendelkezõ személyeket nem egyenlõként kezelik. Az egyenlõ méltóság alapjogán esik csorba, s ezért alkotmányellenes, ha a jog (a hivatkozott AB határozatban a polgári jog) a személyiség valamely (jogi értelemben strukturált) rétegét, tartalmi vonatkozását kedvezményezi, fölébe helyezi egy másiknak, illetõleg, ha egyes személyhez fûzõdõ jogok tekintetében tartalmilag kirekesztõ szabályozással él. A nem vagyoni kártérítés követelhetõségét ugyanakkor a polgári jog a jogsértés következményei szerint differenciálja, azaz a személyek személyhez fûzõdõ jogait csak a jogsértés hatása szerint részesíti vagyoni védelemben, s a nem vagyoni kártérítést a jogi szabályozásban a következményeket tekintve a súlyosabb esetekre korlátozza. Ez a szabályozás az egyenlõ méltóságra vonatkozó megkülönböztetés tilalmába ütközik, azaz személyek közötti egyéb helyzet szerinti diszkriminációt valósít meg azáltal, hogy az általános személyiségi joggal védett személyek között olyan ismérvek alapján differenciál, amelyek a személyiségi jogsértésnek nem szükségszerû feltételei. A jognak azonban egyenlõen és nem a jogsértés súlya szerint kell minden személyiségi jogot védelmeznie, s ha a személyiséget a kártérítés szankciójával védi, akkor annak a következményekhez igazodó megszorításával a személyeket már nem egyenlõ méltóságú személyként kezeli, következésképpen az ilyen önkényes határvonal az Alkotmány 54. (1) bekezdésében deklarált általános személyiségi jog alkotmányos értékét sérti. A jogkorlátozás egyben ellentétes az Alkotmánynak a jogok egyenlõ elosztását rendelõ 70/A. (1) bekezdésében írt rendelkezésével és ezért is alkotmányellenes. Mivel a fentiekbõl levezetetten bármely egészségügyi beavatkozás az emberi méltóság részét képezõ önrendelkezési joggal kapcsolatos, álláspontunk szerint a testi integritást sértõ cselekmények között nem lehet aszerint különböztetni, hogy az mely okból az orvostudományi kutatás vagy a genetikai beavatkozás révén következik be, mert ezzel a testi integritáshoz és önrendelkezéshez való jogok megsértését bizonytalan külsõ hatástól tennénk függõvé. Mindemellett az Alkotmánybíróságnak az Alkotmány 70/A. -ával kapcsolatosan kifejtett gyakorlatát is figyelembe véve, a sértettek között is különböztet a tényállás aszerint, hogy mely okból következik be önrendelkezési joguk megsértése. Az Alkotmánybíróság gyakorlatából egyértelmûen levezethetõ, hogy nem mindenfajta különbségtétel alkotmányellenes, hanem csak az, amely indokolatlan, ok nélküli, szükségtelen és aránytalan. Az Eütv. fent idézett rendelkezésébõl következõen minden beteget megillet az önrendelkezési jog, és bármely egészségügyi beavatkozás feltétele a tájékoztatáson alapuló beleegyezés. Ebbõl a szempontból tehát álláspontunk szerint az elsõ kérdés az, hogy homogén csoportot képeznek-e azok a betegek akiknek egészségügyi önrendelkezési jogát a Btk. 173/H. (1) bekezdés a) c) pontjaiban meghatározott egészségügyi beavatkozásokkal kapcsolatosan sértik meg, illetve azon betegek, akik önrendelkezési, illetve testi integritásához való joga nem a génállomány megváltoztatásával, reprodukcióval stb. kapcsolatos beavatkozás során sérül a tájékoztatás, illetve beleegyezés hiányában. A válasz igenlõ, azaz véleményünk szerint teljesen irreleváns, hogy mely beavatkozás alanyáról van szó, hiszen emberi méltósága és ezzel összefüggésben önrendelkezési joga mindenkinek egyenlõ. Így minden egészségügyi beavatkozás alanya homogén csoportot képez. Ha pedig ez így van, a második kérdés az, hogy vajon a homogén csoportba tartozó egyének közötti különbségtételnek van-e ésszerû indoka? Tekintettel arra, hogy a Btk. 173/H. - ában meghatározott bûncselekmény immanens eredménye, hogy az önrendelkezési jog, valamint a testi integritáshoz való jog megsérül és az alapját képezõ orvosi beavatkozás minõségére és típusára nézve a betegnek nincs ráhatása, a különbségtétel indokolatlan. A Btk. rendszerét áttekintve azt mondhatjuk, hogy minden egyes testi sérüléssel járó materiálisan jogellenes cselekmény bûncselekménynek minõsül tekintet nélkül arra, hogy milyen okból következik be. A Btk. 173/H. jelenlegi szabályozása viszont olyan nézõpontot és jogpolitikát tükröz, mintha a beavatkozás tárgyától függõen egyes betegek értékesebbek lennének másoknál (hiszen az õ önrendelkezési jogukat büntetõjogi védelemben részesíti a jogalkotó, míg másokét nem). Összefoglalva: véleményünk szerint nem lehet alkotmányosan különbséget tenni aszerint, hogy az önrendelkezési jog megsértése milyen indokból, milyen jellegû egészségügyi beavatkozásból ered. Emiatt a tényállás és egyben a büntetõjogi védelem valamennyi egészségügyi beavatkozásra történõ kiterjesztése indokolt. 2. A magánindítvány tekintetében hasonló megfontolások miatt mondható el kritika a tényállásról. A magánidítványra üldözendõ bûncselekményeknek ugyanis klasszikusan három területe ismert a magyar büntetõjogban. Vannak bûncselekmények, amelyek azért csak magánidítványra büntetendõek, mert tárgyi súlyuk illetve jellegük miatt a jogalkotó a sértett (valamint a törvényben15 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám 17 meghatározott egyéb személyek) nyilatkozatától teszi függõvé, hogy büntetõeljárás induljon. E bûncselekmények egyben magánvádas eljárást is maguk után vonnak. Egyes nemi bûncselekmények alapesete szintén magánindítványra büntetendõ annak elkerülése érdekében, hogy a sértett a büntetõeljárás során ismét viktimizálódjék. A harmadik terület a hozzátartozók sérelmére elkövetett vagyon elleni bûncselekmények köre, ahol éppen a hozzátartozói viszony indokolja, hogy kizárólag a sértett kérelmére induljon meg, vagy folytatódjék a büntetõeljárás. A magánindítvány tulajdonképpen kivételt jelent a bûncselekmények hivatalból történõ üldözése alól, így a büntetõjogi igény érvényesítése felõli döntés kikerül az állami szervek kezébõl. Az, hogy mely bûncselekmények esetén dönt úgy a jogalkotó, hogy a fenti indokok valamelyike miatt a büntetõeljárás megindítását a sértett kezébe teszi, jogpolitikai kérdés. E cselekménykör meghatározása során azonban mint ahogyan az egyes magatartások büntetendõvé nyilvánítása során az alkotmányos büntetõjog követelményeinek teret kell engedni. Így, amint az azonos sérelmet okozó cselekmények büntetendõvé nyilvánítása során a homogén csoportok között nem tehet a jogalkotó indokolatlanul és ésszerûtlenül különbséget, úgy a már egyszer büntetendõ cselekmények esetén sem dönthet álláspontunk szerint akként (persze ésszerû indok nélkül), hogy az egyes sérelmek miatti igényérvényesítés az állam kezében marad, és hivatalból elrendeli az ilyen bûncselekmények üldözését, míg más sérelmek miatti felelõsségre vonás a sértett nyilatkozatától függ. Ebben a vonatkozásban bír jelentõséggel az Alkotmánybíróság 37/2002. (IX. 4.) AB határozata. 79 Az Alkotmánybíróság a határozatban leszögezte, hogy az indítványokban foglalt szexuális bûncselekmények a sértett magánszféráját, végsõ soron emberi méltóságát sértik. Emiatt álláspontunk szerint aggálytalanul alkalmazhatóak a magánidítvánnyal kapcsolatban ott kifejtettek a jelen dolgozat tárgyául szolgáló bûncselekmények esetén is, hiszen amint azt a fentiekben megállapítottuk az egészségügyi beavatkozás is szoros összefüggésben van a magánszférával és az emberi méltósággal. Az Alkotmánybíróság a magánindítványra történõ igényérvényesítéssel kapcsolatosan a következõket fejtette ki: A büntetõ törvénnyel szemben is követelmény, hogy a nem alapjogokat érintõ megkülönböztetés ne legyen indokolatlan, azaz ne legyen önkényes, ne sértse a mindenkit vele- 79 Az Alkotmánybíróság e határozatában az Alkotmány 70/A. (1) bekezdésébe ütközõnek ítélte a szemérem elleni erõszak és a természet elleni fajtalanság alapesetei közötti a Btk ának rendelkezésébõl következõ azt a törvényi megkülönböztetést, hogy a szemérem elleni erõszak elkövetõje csak a sértett magánindítványára, a természet elleni erõszakos fajtalanság elkövetõje a sértett akaratától függetlenül születetten és elidegeníthetetlenül megilletõ emberi méltóságot. [ ] A törvényhozó kompetenciája annak eldöntése, hogy a [ ] bûncselekmények elkövetõinek feltétlen megbüntetését, avagy a sértettek kíméletét tartja-e fontosabb érdeknek. A törvényhozónak kell eldöntenie, hogy mely bûncselekmények esetében állapít meg büntetõ anyagi jogi kivételeket a legalitás büntetõjogi alapelve alól, és amennyiben [ ] a sértett kíméletére tekintettel indokoltnak tartja ilyen kivétel megállapítását, akkor az mely esetekre érvényes. A jogalkotó tehát a közérdek (a bûncselekmények üldözésének állami kötelezettsége) és a magánérdek (a sértett kímélete vagy a sértett magánszférájának tiszteletben tartása) egymáshoz viszonyított fontossága alapján dönt. Foglalhat állást úgy, hogy bizonyos bûncselekmények meghatározott eseteiben a magánérdek megelõzi a közérdeket, s ezért a büntethetõséget a magánindítványtól teszi függõvé, de akként is dönthet, hogy a klasszikus értelemben felfogott legalitás elve kap elsõbbséget. Az Alkotmánybíróság rámutatott, hogy a sértett szempontjából véletlen, hogy milyen elkövetõ áldozatává válik-e; a saját magánszférájának kímélete szempontjából közömbös, hogy milyen az elkövetõ preferenciája. Nem indokolható, hogy a büntetési tételekbõl következõen a törvényalkotó által a társadalomra azonos fokban veszélyesnek ítélt cselekmények közül az egyiket a törvényhozó a sértett kíméleti elvének feladásával nyilvánít mégiscsak nagyobb fokban veszélyesnek. Ez ugyanis éppen a sértettekkel szemben diszkriminatív. A törvényalkotónak tehát azt kell eldöntenie, hogy a homogén sértetti csoport minden tagjára érvényes-e a sértett kíméletének elve, avagy egyikre sem. Köztes vagy vegyes megoldás nincs, ha a kezelés nem egységes, akkor az a bûncselekmények áldozatainak homogén csoportján belül egyesek részére nézve önkényesen, tehát alkotmányellenesen diszkriminatív. Leszögezte az Alkotmánybíróság, hogy [a]z Alkotmány 70/A. (1) bekezdésébõl következõ korlátok nem csupán valamely magatartás bûncselekménnyé nyilvánításánál veendõk figyelembe, hanem a büntethetõségi feltételek szabályozásánál is. A határozatban taglalt bûncselekmények esetén (szemérem elleni erõszaknál és a természet elleni erõszakos fajtalanságnál) továbbá a magánindítványra büntethetõség eltérése az elkövetõk oldalán is diszkriminatív: egyes bûncselekmények potenciális elkövetõinek szabad abban bizakodniuk, hogy a sértett esetleg nem terjeszt elõ magánindítványt, míg más elkövetõknek az ilyen bizakodásra nincs lehetõségük. Természetesen egyetlen elkövetõnek sincs alkotmányos joga arra, hogy kizárólag a sértett magánindítványára vonják felelõsségre. Az elkövetõknek pusztán ahhoz van joguk, hogy az állam másokkal egyenlõ méltóságú személyként kezelje õket.16 18 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám Végül az Alkotmánybíróság leszögezte, hogy [a] büntetõ törvény címzettje általában mindenki (figyelmen kívül hagyva, hogy egyes tényállások csak speciális elkövetõi körökre, például a hivatalos személyekre vonatkozhatnak). A címzetteknek viszont tudniuk kell, mi a jogalkotói üzenet, legyen az bármi, például akár az is, hogy bizonyos bûncselekmények esetében a sértett elhatározásától függhet az elkövetõ büntethetõsége. Ha a jogalkotó valamely bûncselekmény esetében a magánindítványt büntethetõségi feltételként határozza meg, azzal az adott bûncselekmény bármely potenciális elkövetõje elõre tisztában lehet, minthogy a büntetõ törvénybõl ez világosan kiderül. Nem indokolható a törvény szerint azonosan büntetendõ heteroszexuális és homoszexuális erõszak elkövetõi közötti olyan különbségtétel, amely az elõbbiek esetében eltûrhetõnek véli, hogy a sértetti akaratot, mint kockázatcsökkentési tényezõt figyelembe vegyék, míg az utóbbiak esetében ezt elfogadhatatlannak tekinti. Mindezt tehát saját szemszögünkbõl figyelembe véve megállapítható, hogy azok a testi sértési cselekmények, amelyek 8 napon túl gyógyulnak kivétel nélkül közvádas és hivatalból üldözendõ bûncselekmények (történjék a súlyos testi sérülés bekövetkezése akár testi sértés, akár pedig foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetés kapcsán). Ezzel szemben a Btk. 173/H. (4) bekezdésében foglaltak szerint azonban a 173/H. (1) (3) bekezdésben meghatározott bûncselekmény elkövetõje magánindítványra büntethetõ, kivéve, ha azzal összefüggõen nem magánindítványra büntetendõ bûncselekményt is elkövet. Ez pedig a fentieket figyelembe véve álláspontunk szerint indokolatlanul és önkényesen különböztet az egyes sértettek között pusztán azon az alapon, hogy kinek az áldozatává váltak. Mindehhez figyelembe veendõ tény, hogy az invazív beavatkozások szinte kivétel nélkül 8 napon túl gyógyuló sérüléseket okoznak. Emiatt álláspontunk szerint a 173/H. -ban foglalt tényállás hivatalból üldözése lenne a kívánatos Konklúzió javaslat de lege ferenda 1. A fentiekbõl álláspontunk szerint megállapítható, hogy az egészségügyi önrendelkezési jognak van büntetõjogi vonatkozása. Így az ismertetett nemzetközi jogi instrumentumok, valamint alkotmánybírósági határozatok alapján a jogalkotónak kriminalizációs kötelezettsége áll fenn. 80 E kriminalizáció során azonban figyelembe kell vennie az alkotmányos büntetõjog kö- 80 Ugyancsak erre a következtetésre jutott az AIDP 1987-ben tartottt konferenciája is. Lahti az általános jelentésben utalt is Horváth és Györgyi professzorok jelentésére, amely az akkor még szabályozatlan ma már a 173/H. -ban foglalt magatartások büntetendõségét a foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetés alapján tartotta elképzelhetõnek veszélyeztetési tényállás alapján. [Vö. Lahti, op.cit, (1988), ] vetelményeit, legfõképpen a szükségesség, arányosság és ultima ratio elveket. 2. A tényállás Btk.-beli elhelyezése megfelelõ, hiszen a XII. fejezete a személy(iség) büntetõjogi védelmét szolgálja, emellett azonban a speciális terület, az egészségügyi szféra indokolja a külön címben történõ elhelyezést. 3. Elgondolkodtató, hogy az egészségügyi önrendelkezési jog megsértésével kapcsolatos magatartások a mai magyar büntetõjog alapján is elbírálhatóak lennének, ám a gyakorlat nem ezt mutatja. Így a jogtudat alakítása és a jogkövetõ magatartásra sarkallás mindenképpen azt indokolja, hogy speciális tényállást hozzon létre a jogalkotó. 4. A hatályos szabályozást megvizsgálva megállapítható, hogy semmi nem indokolja, hogy a jogalkotó a büntetõjogi védelmet az emberi génállomány megváltoztatásával, reprodukcióval, orvostudományi kutatással, illetve szerv- vagy szövetátültetéssel kapcsolatos beavatkozásokra szûkítse. Sõt, éppen a magánszférához, és emberi méltósághoz való jogok védelme támasztja alá azt, hogy a testi sérüléssel járó cselekmények egységes megítélés alá essenek. Emiatt a tényállásnak valamennyi egészségügyi beavatkozásra ki kell terjednie, amely materiális sérelemként a testi épség, vagy az egészség sérelmével jár. Ebben a körben természetesen továbbra is fenn kell tartani azt a kitételt, hogy a büntetõjogi norma háttérjogszabályaként jelentkezõ Eütv.-ben meghatározott beleegyezéshez kötöttség legyen a feltétele a büntetõjogi felelõsségre vonásnak. A jogalkotó ugyanis minden alkotmányossági szempontot figyelembe véve egyszer már mérlegelte az Eütv. megalkotása során, hogy melyek azok a beavatkozások, amelyeknél a beteg érdeke felülírja az önrendelkezési jogot, így e körülmények újramérlegelése a büntetõjogi normában szükségtelen volna. Összefoglalva tehát: a testi sértési cselekményeket ugyanúgy kell minõsíteni, mert a mostani szabályozás sérti az emberi méltóságból fakadó jogegyenlõség elvét, mert a személyiség különbözõ aspektusai között nem tehetõ különbség, ugyanígy aszerint sem, hogy mi miatt sérül a testi integritáshoz való jog. 5. A magánindítvány vonatkozásában komoly figyelmet kell fordítani az Alkotmánybíróság által kifejtettekre, így meg kell szüntetni azt a helyzetet, amely a sértettek között indokolatlanul tesz különbséget aszerint, hogy mely magatartás végett sérül a testi integritáshoz való joguk. 6. A büntetési tételeket illetõen indokolt a jelenlegi szabályozás fenntartása. Figyelembe kell venni azt, hogy a könnyû testi sértés és a foglalkozás körében elkövetett gondatlan veszélyeztetés alapesete, valamint a 173/H. (3) bekezdése szerinti egészségügyi önrendelkezési jog megsértésének gondatlan változata egy súllyal esik lat-17 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám 19 ba. Ehhez képest a 170. (2) bekezdése szerinti súlyos testi sértés és a 173/H. (1) (2) bekezdéseiben szabályozott egészségügyi önrendelkezési jog megsértése szintén egy tekintet alá esik, már ami a büntetési tételeket illeti. Talán a jogalkotó azt kívánta ezzel kifejezni, hogy a beleegyezéshez kötött egészségügyi beavatkozások szinte kivétel nélkül 8 napon túl gyógyuló sérülést eredményeznek. 7. A fentieknek megfelelõen az új normaszöveg egy lehetséges változata a következõ volna: 173/H. (1) Aki beleegyezéshez, hozzájáruláshoz, illetõleg tájékoztatáshoz kötött egészségügyi beavatkozást a jogosult beleegyezése, illetõleg hozzájárulása nélkül végez, vagy a jogszabályban elõírt tájékoztatást elmulasztja, bûntettet követ el, és három évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) Az (1) bekezdés szerint büntetendõ, aki tiltakozó nyilatkozat ellenére halottból szervet, illetõleg szövetet távolít el. (3) Aki a beleegyezéshez, illetõleg hozzájáruláshoz kötött egészségügyi beavatkozást gondatlanságból a jogosult beleegyezése, illetõleg hozzájárulása nélkül végez, vétség miatt egy évig terjedõ szabadságvesztéssel, közérdekû munkával vagy pénzbüntetéssel 3.8. Emberi test tiltott felhasználása 173/I. (1) Aki emberi gént, sejtet, ivarsejtet, embriót, szervet, szövetet, halott testét vagy annak részét jogellenesen megszerez, vagyoni haszonszerzés végett forgalomba hoz, vagy azzal kereskedik, bûntettet követ el, és három évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) A büntetés öt évig terjedõ szabadságvesztés, ha az (1) bekezdésben meghatározott bûncselekményt gyógyintézet alkalmazottja a foglalkozása körében követi el. (3) A büntetés az (1) bekezdés esetén öt évig, a (2) bekezdés esetén két évtõl nyolc évig terjedõ szabadságvesztés, ha a bûncselekményt a) üzletszerûen, b) bûnszövetségben követik el. (4) Aki az emberi test tiltott felhasználására irányuló elõkészületet követ el, vétség miatt az (1) bekezdés esetén egy évig terjedõ szabadságvesztéssel, közérdekû munkával vagy pénzbüntetéssel, a (2) bekezdés esetén két évig terjedõ szabadságvesztéssel, közérdekû munkával vagy pénzbüntetéssel Transzplantáció szabályozása a német jogban A transzplantációról szóló törvény (TPG) szabályozza a humán szervek és szövetek donációjának rendjét és a szervkereskedelem tilalmát. Nem tartoznak a hatálya alá a vér és a csontvelõ, valamint az embrionális és magzati szervek és szövetek. A transzplantációs medicina szempontjából döntõ jelentõségû mozzanat az emberi élet végének meghatározása, amelynek kritériumait Németországban éppen a TPG rögzíti: a halált és ezáltal a legális lehetõséget a szervkivételre a nagyagy, a kisagy és az agytörzs funkcióinak végérvényes, nem visszafordítható megszûnése jelenti. A halál megállapításának módszereit a törvény felhatalmazása alapján a Szövetségi Orvosi Kamara rendszeresíti. A TPG élõ és halott donor esetén is a szervkivételt kifejezett beleegyezéshez köti opting-in és az önrendelkezési jogot tovább korlátozza azzal, hogy élõk között a donáció kizárólag rokon vagy közelálló személy javára és ingyenesen történhet. A haszonszerzési célzattal végzett szervkivétel ilyenkor a sértett beleegyezése ellenére is testi sértésként Ha a szervkivétel haszonszerzési célzat nélkül, azonban a beleegyezési szabályok betartása nélkül kerül sor, akkor a TPG sui generis bûncselekményként rendeli büntetni az elkövetõt. A gondatlan elkövetés enyhébb büntetési tételt élvez. A TPG az irányadó nemzetközi egyezményeknek megfelelõen üldözi a szerv- és szövetkereskedelmet, továbbá tilalmazza az ahhoz kapcsolódó részesi magatartásokat is. A törvény azokat is büntetni rendeli, akik a szervkereskedelemben donorként vagy transzplantáltként vesznek részt, azonban a bíróság ezekben az esetekben eltekinthet a büntetés kiszabásától, vagy korlátlanul enyhítheti azt A hazai büntetõjogi szabályozása értékelése Általános észrevételek A tényállást megvalósító személy ellen a hatályos törvény szerint magánindítvány benyújtása esetén kerülhet sor eljárás lefolytatására, ezzel a magánindítvány benyújtására jogosult megítélésére bízza a tényleges érdeksérelem megítélését, mivel a tényállás megvalósításával okozott sérelem a törvény indokolása szerint elsõsorban magánjellegû. Álláspontunk szerint a magánindítványhoz kötöttség továbbra is célszerû és indokolt Kritikai észrevételek Nem világos, hogy mit értett a jogalkotó az emberi gén jogellenes megszerzésén, forgalomba hozatalán, tekintettel arra, hogy a gén az örökítõanyag (dezoxyribonukleinsav) DNS egy fehérjét kódoló szekvenciáját jelölõ fogalom, azaz, egy ismert bázissorrend. Az ilyen, ismert bázissorrend pedig mindenki számára hozzáférhetõ, megismerhetõ, sok esetben még akár az Internetrõl is. Ha a gén fogalmát a szakmai definíciónak megfelelõen határozzuk meg, akkor a törvény rendelkezése legalábbis kételyeket ébreszt.18 20 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám Amint azt a korábbiakban is kifejtettük, talán helyesebb lenne, és jobban tükrözné a büntetõjog által szabályozni kívánt jogvédte tárgyat, az emberi örökítõanyag kifejezés használata A jogellenesség kérdése: Még a fenti nyelvtani pontosítást követõen is, további vitára adhat okot a szabályozás ezen része, mivel a biotechnológia fejlõdése által lehetõség nyílt emberi DNS felhasználásával inzulin elõállítására, amely véleményünk szerint csaknem kimeríti a törvényi tényállást, hiszen az emberi DNS megszerzése és felhasználása vagyoni haszonszerzés céljából történik. (Az eljárás rövid lényege: az emberi DNS-bõl izolálják az inzulin termelésért felelõs gént, majd azt ún. plazmidba helyezik, ezt követõen a plazmidba helyezett DNS beépül egy baktérium DNS-ébe, végül pedig a baktérium humán, emberi inzulint termel. A ma forgalomban lévõ humán inzulin készítmények jelentõs része ilyen eljárással készül.) Mindjárt felvetõdik azonban a kérdés, mitõl jogellenes a DNS megszerzése és mitõl válhat jogszerûvé, azaz kinek, milyen formában adott hozzájárulása, beleegyezése, vagy engedélye alapján végezhetõ ilyen tevékenység? Kinek a DNS szakasza kerülhet ilyen módon felhasználásra? Megismerhetjük a személyt? Sajnos e kérdésre sem a jelenleg hatályos hazai ágazati normák, sem a nemzetközi szakirodalom nem ad kellõ magyarázatot További, kritikai észrevételek A hivatkozott szakasz csaknem teljesnek tûnõ felsorolásból különösen, ha az egészségügyi törvénnyel fennálló és a korábbiakban vázolt szoros kapcsolatot is figyelembe vesszük az emberi szervezetet alkotó egységek közül kimaradt a vér néhány alkotórésze. Ugyanis az Eütv a bár nem általános érvénnyel (csak a szerv és szövetátültetésre vonatkozóan), de meghatározza a szövet, a sejt, a szerv fogalmát. Ez alapján nem tekinti szövetnek a vért, és a véralkotórészt. A Btk. felsorolásában szerepel a sejt, így az ún. sejtes véralkotórészek szabályozás alá kerültek, azonban a nem sejtes elemek [pl. vérlemezkék, (thrombocyták), a vérplazma és plazmaalkotórészek, a véralvadási faktorok, immunglobulinok stb.] nem kerültek a szabályozás hatálya alá, hiszen azok nem tartoznak a szövet fogalomkörébe és sejtnek sem tekinthetõk. Ebbõl következõen az emberi vér ilyen alkotóelemeinek megszerzése, forgalomba hozatala, kereskedelme amely komoly (jogszerû?) nyereséget termel a gyógyszergyártóknak nem áll a büntetõjog tilalma alatt. A megjelölt biológiai anyagcsoportnál a korábban taglalt jogellenesség vizsgálata még nehezebb feladat elé állíthatja a jogalkalmazót, hiszen ez esetben még tényleges jogi szabályozás sem hivatkozható. Amennyiben a jogpolitikailag kívánt cél e biológiai alkotóelemek jogellenes kereskedelmének tilalmazása, úgy a tényállás szövegét a vért, vagy annak bármely alkotóelemét kifejezéssel szükséges kiegészíteni. Ugyanakkor a vér, mint összetett biológiai anyag megítélése még az orvostudományon belül sem teljesen egységes, vannak, akik egyenesen szervként, vannak, akik csak szövetként határozzák meg hovatartozását, azonban mindkét nézet ellenkezik az Eütv.-ben foglaltakkal. A szakaszhoz kapcsolódóan érdekes annak jogi vizsgálata is, hogy számos emberi sejtvonal kereskedelmi forgalomban van. Ezek lehetnek egészséges, daganatos, vagy egyéb kóros sejtvonalak. E sejtvonalak némelyike tudományos kutatási célból, más részük diagnosztikus célból van forgalomban. (pl.: humán lyphocyta sejtek, HELA sejtvonal, inzulinóma sejtvonal). Ezek is emberi sejtek, így ezek megszerzése, forgalmazása is kérdésessé válhat a jogellenesség fogalmának meghatározása, tisztázása nélkül. 4. JOGSZABÁLYSZÖVEG JAVASLATA EGYSÉGES SZERKEZETBEN (Szükségesnek tartanánk a,halál és a,halott fogalmaknak a meghatározását, pl. a pontban.) II. Cím AZ EGÉSZSÉGÜGYI BEAVATKOZÁS, AZ ORVOSTUDOMÁNYI KUTATÁS RENDJE ÉS AZ EGÉSZSÉGÜGYI ÖNRENDELKEZÉS ELLENI BÛNCSELEKMÉNYEK Beavatkozás az emberi génállományba 173/A. (1) Aki az emberi génállományon, magzati génállományon, illetõleg emberi embrió génállományán a génállomány megváltoztatására irányuló beavatkozást végez, bûntettet követ el, és öt évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) A büntetés két évtõl nyolc évig terjedõ szabadságvesztés, ha az (1) bekezdés szerinti beavatkozás az emberi génállomány, a magzati génállomány, illetõleg az embrió génállományának megváltozását idézi elõ. (3) Nem büntethetõ az (1) (2) bekezdésben meghatározott cselekmény miatt, aki a beavatkozást az egészségügyrõl szóló törvényben meghatározott célból hajtja végre. Javaslat: Beavatkozás az emberi örökítõanyagba 173/A. (1) Aki az emberi örökítõanyagon annak megváltoztatására irányuló beavatkozást19 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám 21 végez, bûntettet követ el, és öt évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) A büntetés két évtõl nyolc évig terjedõ szabadságvesztés, ha az (1) bekezdés szerinti beavatkozás az emberi örökítõanyag megváltozását idézi elõ. 173/B. (1) Aki emberi örökítõanyag megváltoztatására irányuló kutatást végez, bûntettet követ el, és öt évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) Aki a (1) bekezdésben meghatározott bûncselekményre irányuló elõkészületet követ el, vétség miatt két évig terjedõ szabadságvesztéssel Emberi ivarsejt tiltott felhasználása 173/B. (1) Aki halottból vagy halott magzatból származó ivarsejtet az egészségügyrõl szóló törvényben meghatározott emberi reprodukcióra irányuló különleges eljárásra használ fel, bûntettet követ el, és öt évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) Aki emberi ivarsejt tiltott felhasználására irányuló elõkészületet követ el, vétség miatt két évig terjedõ szabadságvesztéssel Javaslat: Emberi ivarsejt tiltott felhasználása 173/C. (1) Aki halottból, halott embrióból vagy magzatból származó ivarsejtet az egészségügyrõl szóló törvényben meghatározott emberi reprodukcióra irányuló különleges eljárásra használ fel, bûntettet követ el, és öt évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) Aki emberi ivarsejt tiltott felhasználására irányuló elõkészületet követ el, vétség miatt két évig terjedõ szabadságvesztéssel Születendõ gyermek nemének megválasztása 173/C. (1) Aki a születendõ gyermek nemének megválasztására irányuló beavatkozást végez, bûntettet követ el, és öt évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) Nem büntethetõ az (1) bekezdésben meghatározott cselekmény miatt, aki a beavatkozást az egészségügyrõl szóló törvényben meghatározott célból hajtja végre. Javaslat: Születendõ gyermek nemének megválasztása 173/D. Aki a születendõ gyermek nemének megválasztására irányuló beavatkozást végez, bûntettet követ el, és öt évig terjedõ szabadságvesztéssel Emberen végezhetõ kutatás szabályainak megszegése 173/D. Aki emberen orvostudományi kutatást az egészségügyrõl szóló törvényben meghatározott engedély nélkül, vagy az engedélytõl eltérõen végez, bûntettet követ el, és öt évig terjedõ szabadságvesztéssel Javaslat: Emberen végezhetõ kutatás szabályainak megszegése 173/E. Aki emberen orvostudományi kutatást az egészségügyrõl szóló törvényben meghatározott engedély nélkül, vagy az engedélytõl eltérõen végez, vagy az egyéb jogszabályban rögzített orvostudományi kutatási szabályokat megszegi, bûntettet követ el, és öt évig terjedõ szabadságvesztéssel Embrióval vagy ivarsejttel végezhetõ kutatás szabályainak megszegése 173/E. (1) Aki emberi embrión vagy ivarsejten az egészségügyrõl szóló törvényben meghatározott engedély nélkül vagy az engedélytõl eltérõen orvostudományi kutatást végez, vagy emberi embriót kutatási célból hoz létre, bûntettet követ el, és öt évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) Aki a) emberi embriót állat szervezetébe átültet, b) emberi és állati ivarsejtet egymással megtermékenyít, c) olyan emberi embriót, amellyel kutatást végeztek, emberi szervezetbe beültet, d) kutatáshoz felhasznált emberi ivarsejtet emberi reprodukcióra felhasznál, e) emberi megtermékenyítéshez, illetõleg embrióbeültetéshez nem emberi ivarsejtet, illetõleg embriót használ fel, f) emberi embriót több emberi embrió, vagy állati embrió létrehozatalára használ fel, bûntettet követ el, és két évtõl nyolc évig terjedõ szabadságvesztéssel (3) Aki a (2) bekezdésben meghatározott bûncselekményre irányuló elõkészületet követ el, vétség miatt két évig terjedõ szabadságvesztéssel 173/F. (1) Aki emberi embrión az embrió génállományának megváltoztatására irányuló kutatást végez, bûntettet követ el, és öt évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) Aki a) emberi embriót a fogamzással kialakult tulajdonságoktól eltérõ, illetõleg további sajátosságokkal rendelkezõ egyed létrehozatalára használ fel,20 22 BÜNTETÕJOGI KODIFIKÁCIÓ B szám b) emberi embrió sejtjeit szétválasztja, bûntettet követ el, és két évtõl nyolc évig terjedõ szabadságvesztéssel (3) Aki a (2) bekezdésben meghatározott bûncselekményre irányuló elõkészületet követ el, vétség miatt két évig terjedõ szabadságvesztéssel (4) Nem büntethetõ az (1) (3) bekezdésben meghatározott cselekmény miatt, aki azt az egészségügyrõl szóló törvényben meghatározott célból hajtja végre. 173/G. (1) Aki orvostudományi kutatás vagy beavatkozás során egymással genetikailag megegyezõ emberi egyedeket hoz létre, bûntettet követ el, és öt évtõl tíz évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) Aki az (1) bekezdésben meghatározott bûncselekményre irányuló elõkészületet követ el, bûntett miatt három évig terjedõ szabadságvesztéssel Javaslat: Embrióval vagy ivarsejttel végezhetõ kutatás szabályainak megszegése 173/F. (1) Aki emberi embrión vagy ivarsejten az egészségügyrõl szóló törvényben meghatározott engedély nélkül vagy az engedélytõl eltérõen orvostudományi kutatást végez, vagy emberi embriót kutatási célból hoz létre, bûntettet követ el, és öt évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) Aki a) emberi embriót állat szervezetébe átültet, b) emberi és állati ivarsejtet egymással megtermékenyít, c) olyan emberi embriót, amellyel kutatást végeztek, emberi szervezetbe beültet, d) kutatáshoz felhasznált emberi ivarsejtet emberi reprodukcióra felhasznál, e) emberi megtermékenyítéshez, illetõleg embrió-beültetéshez nem emberi ivarsejtet, illetõleg embriót használ fel, f) emberi embriót több emberi embrió, vagy állati embrió létrehozatalára használ fel, bûntettet követ el, és két évtõl nyolc évig terjedõ szabadságvesztéssel (3) Aki a) emberi embriót a fogamzással kialakult tulajdonságoktól eltérõ, illetõleg további sajátosságokkal rendelkezõ egyed létrehozatalára használ fel, b) emberi embrió sejtjeit szétválasztja, bûntettet követ el, és két évtõl nyolc évig terjedõ szabadságvesztéssel (4) Aki a (2) (4) bekezdésben meghatározott bûncselekményre irányuló elõkészületet követ el, vétség miatt két évig terjedõ szabadságvesztéssel 173/G. (1) Aki orvostudományi kutatás vagy beavatkozás során aszexuális úton egymással genetikailag megegyezõ emberi egyedeket hoz létre, bûntettet követ el, és öt évtõl tíz évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) Aki az (1) bekezdésben meghatározott bûncselekményre irányuló elõkészületet követ el, bûntett miatt három évig terjedõ szabadságvesztéssel Egészségügyi önrendelkezési jog megsértése 173/H. (1) Aki beleegyezéshez, hozzájáruláshoz, illetõleg tájékoztatáshoz kötött, a) az emberi génállomány megváltoztatásával, illetõleg az embrió génállományának megváltoztatásával, az emberi reprodukcióval vagy a születendõ gyermek nemének megválasztásával kapcsolatos egészségügyi beavatkozást, b) emberen, embrióval vagy ivarsejttel végezhetõ orvostudományi kutatást, c) az átültetés céljából végzett szerv- vagy szövetkivételt, illetõleg szerv- vagy szövetátültetést a jogosult beleegyezése, illetõleg hozzájárulása nélkül végez, vagy a jogszabályban elõírt tájékoztatást elmulasztja, bûntettet követ el, és három évig terjedõ szabadságvesztéssel (2) Az (1) bekezdés szerint büntetendõ, aki tiltakozó nyilatkozat ellenére halottból szervet, illetõleg szövetet távolít el. (3) Aki a beleegyezéshez, illetõleg hozzájáruláshoz kötött, az (1) bekezdés szerinti egészségügyi beavatkozást, orvostudományi kutatást, szerv- vagy szövetkivételt, illetõleg szerv- vagy szövetátültetést gondatlanságból a jogosult beleegyezése, illetõleg hozzájárulása nélkül végez, vétség miatt egy évig terjedõ szabadságvesztéssel, közérdekû munkával vagy pénzbüntetéssel (4) Az (1) (3) bekezdésben meghatározott bûncselekmény elkövetõje magánindítványra büntethetõ, kivéve, ha azzal összefüggõen nem magánindítványra büntetendõ bûncselekményt is elkövet. A (2) bekezdés esetén a magánindítványt az egészségügyrõl szóló törvényben meghatározott, nyilatkozatra jogosult személy terjesztheti elõ. Javaslat: Egészségügyi önrendelkezési jog megsértése 173/H. (1) Aki beleegyezéshez, hozzájáruláshoz, illetõleg tájékoztatáshoz kötött egészségügyi beavatkozást a jogosult beleegyezése, illetõleg hozzájárulása nélkül végez, vagy a jogszabályban elõírt tájékoztatást elmulasztja, bûntettet követ el, és három évig terjedõ szabadságvesztéssel Több megjelenítése
A jogi ismertek oktatásának célja kettős: az egészségügyi joganyag elsajátítása: azoknak az ismereteknek a megszerzése, ami a gyakorló orvos munkájához elengedhetetlenül szükséges az igazságügyi orvostan Részletesebben Bevezetés az egészségügyi jogi ismeretekbe I. 13. hét
Bevezetés az egészségügyi jogi ismeretekbe I. 13. hét Az emberi reprodukcióra irányuló különleges eljárások általános feltételei Emberi reprodukcióra irányuló különleges eljárásként testen kívüli megtermékenyítés Részletesebben A BETEGEK JOGAI ÉS KÖTELEZETTSÉGEI (AZ 1997.ÉVI CLIV.TÖRVÉNY ALAPJÁN)
A BETEGEK JOGAI ÉS KÖTELEZETTSÉGEI (AZ 1997.ÉVI CLIV.TÖRVÉNY ALAPJÁN) I. Az egészségügyi ellátáshoz való jog Minden betegnek joga van jogszabályban meghatározott keretek között az egészségi állapota által Részletesebben Beleegyezés a kezelésbe a kezelés visszautasítása
Beleegyezés a kezelésbe a kezelés visszautasítása Önrendelkezéshez való jog Önrendelkezési jog az egészségügyben: egészségügyi ellátás akkor nyújtható, a betegen beavatkozás akkor végezhető, ha abba a Részletesebben MELLÉKLETEK. a következőhöz A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK. A jogállamiság erősítésére irányuló új uniós keret
A.1) A büntetőjog fogalma, feladata; az állami büntetőhatalom korlátai; a büntetőjog alapelvei Záróvizsga-felkészítő konzultáció Büntetőjog c. tárgyból Jogász alapszak Miskolc, 2016. A büntetőjog fogalma Részletesebben Általános jogi ismeretek IV.
Általános jogi ismeretek IV Dr Bárányos Bernadett ELTE ÁJK TÁMOP-557-08/1-2008-0001 I Általános büntetőjogi ismeretek TÁMOP-557-08/1-2008-0001 Büntetőjog fogalma Objektív értelemben: a büntetőjog azon Részletesebben BETEGEK JOGAI ÉS KÖTELEZETTSÉGEI A MAGYAR EGÉSZSÉGÜGYI ELLÁTÓRENDSZERBEN
EK JOGAI ÉS KÖTELEZETTSÉGEI A MAGYAR EGÉSZSÉGÜGYI ELLÁTÓRENDSZERBEN Feith Helga Judit PhD Társadalomtudományi Tanszék ETK-EDUVITAL 2013. ÁPRILIS 26. Stróbl Alajos Justitia szobra a XIX. századból Beteg Részletesebben 2. előadás Alkotmányos alapok I.
2. előadás Alkotmányos alapok I. Jog fogalma: a jog olyan norma, magatartásszabály, amely az emberi cselekvések irányításának, illetve a magatartásokat befolyásoló körülmények szabályozásának eszköze. Részletesebben Az alapjogok védelme és korlátozása
Az alapjogok védelme és korlátozása Dr. Smuk Péter, egyetemi docens Az alapjogvédelmi intézményrendszer Nemzetközi egyezmények fórumok Hazai általános szervek speciális szervek Az alapjogvédelmi intézményrendszer Részletesebben A Yogyakarta alapelvek és a magyar jog: Nemzetközi kötelezettségek, alkotmányos alapértékek. Polgári Eszter Közép-európai Egyetem Jogi Tanszék
A Yogyakarta alapelvek és a magyar jog: Nemzetközi kötelezettségek, alkotmányos alapértékek Polgári Eszter Közép-európai Egyetem Jogi Tanszék AZ ALAPELVEK NEMZETKÖZI JOGI ALAPJA széles körben elfogadott, Részletesebben 1. A BÜNTETŐ TÖRVÉNY HATÁLYA,
1. A BÜNTETŐ TÖRVÉNY HATÁLYA, A BÜNTETŐ TÖRVÉNY VISSZAMENŐLEGES HATÁLYÁNAK SZABÁLYAI Btk. 2-4., 1/1999. Büntető jogegységi határozat A törvény hatálya arra a kérdésre ad választ, hogy mikor, hol és kivel Részletesebben Drinóczi Tímea. A személyi biztonsághoz való jogról egy hatáskör-módosítás apropóján
Pázmány Law Working Papers 2015/14 Drinóczi Tímea A személyi biztonsághoz való jogról egy hatáskör-módosítás apropóján Pázmány Péter Katolikus Egyetem Pázmány Péter Catholic University Budapest http://www.plwp.jak.ppke.hu/ Részletesebben Az élethez és az emberi méltósághoz való jog
Az élethez és az emberi méltósághoz való jog Áttekintés A védett értékek: élet és méltóság Alkotmányjogi szabályozás A jog jellege, jelentősége, funkciója Tartalom, anyajogi jelleg Korlátohatatlanság Különös Részletesebben kényszer kényszerrel alkalmasság elbírálásához szükséges vizsgálatokat végzi el
Magyar Köztársaság Alkotmánybírósága H-1015 Budapest, Donáti u. 35-45. Tárgy: Indítvány alkotmányellenesség megállapítására Tisztelt Alkotmánybíróság! Az alábbiakban indítványt terjesztek elő A munkaköri, Részletesebben A BETEGEK JOGAI A PSZICHIÁTRIAI KEZELÉS SORÁN
A BETEGEK JOGAI A PSZICHIÁTRIAI KEZELÉS SORÁN 1998. július elsejétõl új egészségügyi törvény szabályozza a betegjogokat. Fõbb rendelkezései meghatározzák, milyen jogok illetnek meg minket a gyógykezelésünk Részletesebben IDZIGNÉ NOVÁK CSILLA A (JOG)ÁLLAMI BÜNTETŐHATALOM RENDSZER, KORLÁTOK, GARANCIÁK
IDZIGNÉ NOVÁK CSILLA A (JOG)ÁLLAMI BÜNTETŐHATALOM RENDSZER, KORLÁTOK, GARANCIÁK Az Alkotmány módosításáról szóló 1989. évi XXXI. törvényt a különféle politikai erők, az állampárt és az ellenzék kölcsönösen Részletesebben 4. A FÉRFIAK ÉS NŐK KÖZÖTTI DISZKRIMINÁCIÓ A MUNKAÜGYI JOGVISZONYOKBAN Peszlen Zoltán. Alkotmányos védelem
Alapvető jogok az Európai Unióban, Európai Polgárság 2012. december 13. Európai integráció és emberi jogok az EGK/Euroatom és ESZAK keretében lezajló európai integráció egyértelműen gazdasági célkitűzéseket Részletesebben Transzfúzió jogi vonatkozásai. Dr. Vezendi Klára SZTE Transzfuziológiai Tanszék
Transzfúzió jogi vonatkozásai Dr. Vezendi Klára SZTE Transzfuziológiai Tanszék A Magyar Köztársaság Alkotmánya szerint: minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelytől Részletesebben A cselekvőképesség korlátozása a sürgősségi betegellátás során. Talabér János MSOTKE Kongresszus 2011.
A cselekvőképesség korlátozása a sürgősségi betegellátás során Talabér János MSOTKE Kongresszus 2011. Miről van szó? Cselekvőképességet fogjuk vizsgálni Előfordul, hogy korlátozni kell a sürgősségi ellátás Részletesebben Küzdelem a gyermekek szexuális kizsákmányolása és szexuális bántalmazása ellen
Küzdelem a gyermekek szexuális kizsákmányolása és szexuális bántalmazása ellen Bevezetés A gyermekek szexuális kizsákmányolása, szexuális bántalmazása Európa és a világ minden országában létező probléma, Részletesebben Nemzetpolitikai továbbképzés 2014. október 16.
A SÚLYOS VÁLSÁGHELYZET INDIKÁCIÓJÚ ABORTUSZOK SZABÁLYOZÁSÁNAK ALKOTMÁNYELLENESSÉGÉRŐL 2012. január 1. előtt Magyarország Alkotmánya [1], azóta pedig Magyarország Alaptörvénye [2] az állam elsőrendű kötelezettségeként Részletesebben Általános Megállapodás az Európa Tanács. I. rész. Jogi személyiség - Jogképesség. 1. cikk. 2. cikk. II. rész. Javak, alapok és vagyonok. 3.
Általános Megállapodás az Európa Tanács A Belga Királyság, a Dán Királyság, a Francia Köztársaság, a Görög Királyság, az Ír Köztársaság, az Olasz Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, a Holland Királyság, Részletesebben Új távlatok az európai alapjogvédelemben - az EU csatlakozása az Emberi Jogok Európai Egyezményéhez
Új távlatok az európai alapjogvédelemben - az EU csatlakozása az Emberi Jogok Európai Egyezményéhez Szalayné Sándor Erzsébet PTE ÁJK Nemzetközi- és Európajogi Tanszék Európa Központ Szeged, 2010. november Részletesebben időbeli hatály területi hatály személyi hatály hatály
időbeli területi személyi 2 fogalma a fő szabály az elkövetési idő jelentősége az elkövetési időre vonatkozó elméletek magatartás (vagy tevékenység) elmélet cselekményegység elmélete ok-folyamat elmélet Részletesebben ÁLTALÁNOS JOGI ISMERETEK I.
ÁLTALÁNOS JOGI ISMERETEK I (általános jog) Dr Siket Judit TÁMOP-557-08/1-2008-0001 A jog fogalma, a jogalkotás magatartási minta kötelező norma az állami kényszer szerepe A jogforrások jogforrások az Alaptörvényben Részletesebben KÖZLEMÉNY A KÉPVISELŐK RÉSZÉRE
EURÓPAI PARLAMENT 2014-2019 Petíciós Bizottság 27.5.2014 KÖZLEMÉNY A KÉPVISELŐK RÉSZÉRE Tárgy: Mark Walker brit állampolgár által benyújtott 0436/2012. sz. petíció a határon átnyúló jogi képviselet biztosításáról Részletesebben Első / előző / következő / utolsó dokumentum /B/1991 AB határozat
Első / előző / következő / utolsó dokumentum Becsuk --------------------------------------------------------------- 2012/B/1991 AB határozat AB közlöny: X. évf. 5. szám --------------------------------------------------------------- Részletesebben A betegjogvédelem jövője
A betegjogvédelem jövője Mogyorósi Dorottya dr. med, dr. jur Európai Betegjogi Nap, Budapest 2011. április 18. Kérdés Hol járunk már az éden fáitól! Világunk büszke madarának csőrében porladunk. Hullám Részletesebben Dr. Molnár Anna. Előadása. -Pszichiátriai Klinika 2015.nov.24. -
Dr. Molnár Anna Előadása -Pszichiátriai Klinika 2015.nov.24. - A pszichiátriai osztályon kezelt beteg szabadságától hatósági segédlettel megfosztott személynek minősül, ezért emberi jogainak védelme szempontjából Részletesebben A BETEG GYERMEK JOGAI Dr. Pálinkás Zsuzsanna gyermekjogi képviselő OBDK DDR
A BETEG GYERMEK JOGAI Dr Pálinkás Zsuzsanna gyermekjogi képviselő OBDK DDR Gyermekjogi képviselő HÍD képzés Budapest, 2014 május 15-17 TÁMOP-557-08/1-2008-0001 ENSZ Gyermekek Jogairól szóló Egyezmény 24 Részletesebben Az EACH Charta összevetése a magyar jogrenddel. Összeállította: dr. Scheiber Dóra
Az EACH Charta összevetése a magyar jogrenddel Összeállította: dr. Scheiber Dóra A magyar Egészségügyi Törvénykönyvben nem szerepelnek a gyermekek és a serdülők kórházi ellátására vonatkozó jogai az EACH Részletesebben ÉVFOLYAMDOLGOZAT. A h o n v é d e l mi k ö t e l e z e t t s é g a l k o t má n yjogi p r o b l é má i
SZEGEDI TUDOMÁNYEGYETEM Állam- és Jogtudományi Kar Szeged ÉVFOLYAMDOLGOZAT A h o n v é d e l mi k ö t e l e z e t t s é g a l k o t má n yjogi p r o b l é má i Konzulens: Dr. Tóth Károly Egyetemi Docens Részletesebben A klinikai vizsgálatokról. Dr Kriván Gergely
A klinikai vizsgálatokról Dr Kriván Gergely Mi a klinikai vizsgálat? Olyan emberen végzett orvostudományi kutatás, amely egy vagy több vizsgálati készítmény klinikai, farmakológiai, illetőleg más farmakodinámiás Részletesebben ÁLTALÁNOS JOGI ISMERETEK KÖZIGAZGATÁSI ISMERETEK
ÁLTALÁNOS JOGI ISMERETEK KÖZIGAZGATÁSI ISMERETEK Országos Betegjogi, Ellátottjogi, Gyermekjogi és Dokumentációs Központ 2015. MÁRCIUS 20. TÁMOP 5.5.7-08/1-2008-0001 Betegjogi, ellátottjogi és gyermekjogi Részletesebben HÁTTÉRANYAG AZ ALAPTÖRVÉNY NEGYEDIK MÓDOSÍTÁSÁHOZ
HÁTTÉRANYAG AZ ALAPTÖRVÉNY NEGYEDIK MÓDOSÍTÁSÁHOZ I. ELŐZMÉNYEK 1. A módosítás indoka Az Országgyűlés 2013. március 11-én elfogadta az Alaptörvény negyedik módosítását (a továbbiakban: Módosítás). A Módosítást Részletesebben Önrendelkezési jog ellátás visszautasítása. Dósa Ágnes
Önrendelkezési jog ellátás visszautasítása Dósa Ágnes Főszabály: a betegen csak a beleegyezésével szabad orvosi beavatkozást végezni, a beteg joga eldönteni, hogy mely orvosi beavatkozásokba egyezik bele, Részletesebben KÚRIA. v é g z é s t: Kötelezi a szervezőt, hogy fizessen meg az államnak külön felhívásra 10.000 (tízezer) forint eljárási illetéket.
Pázmány Law Working Papers 2011/24 Lévay Miklós: A büntető hatalom és lehetséges korlátai egy alkotmányban, különös tekintettel a bűncselekménnyé nyilvánításra és a büntetésekre Pázmány Péter Katolikus Részletesebben MAGYAR KÖZLÖNY 67. szám
MAGYAR KÖZLÖNY 67. szám MAGYARORSZÁG HIVATALOS LAPJA 2015. május 14., csütörtök Tartalomjegyzék 119/2015. (V. 14.) Korm. rendelet A Nemzeti Hauszmann-terv keretében a Budavári Palota épületegyütteshez Részletesebben az egészségügyi ellátáshoz való jogot, az emberi méltósághoz való jogot, a tájékoztatáshoz való jogot, az önrendelkezéshez való jogot,
A BETEGEK JOGAIRÓL 1998. július 1-tõl új törvény védi a betegek jogait. Az egészségügyi törvény célja, hogy a betegek megfelelõ színvonalú egészségügyi ellátásban részesüljenek, és gyógykezelésük során Részletesebben Jogi alapismeretek III. Dr.Illés Katalin november 9. ELTE IK Oktatás- és Médiainformatikai Tanszék
Jogi alapismeretek III. Dr.Illés Katalin 2012. november 9. ELTE IK Oktatás- és Médiainformatikai Tanszék Számonkérés A számonkérés formája: írásbeli dolgozat Rendelkezésre álló idő: igény szerint, kb. Részletesebben Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA
EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2011.12.21. COM(2011) 909 végleges 2011/0444 (NLE) Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a Seychelle-szigeteknek a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól Részletesebben ÁROP-1.A.3-2014 TERÜLETI EGYÜTTMŰKÖDÉST SEGÍTŐ PROGRAMOK KIALAKÍTÁSA AZ ÖNKORMÁNYZATOKNÁL A KONVERGENCIA RÉGIÓKBAN
ÁROP-1.A.3-2014 TERÜLETI EGYÜTTMŰKÖDÉST SEGÍTŐ PROGRAMOK KIALAKÍTÁSA AZ ÖNKORMÁNYZATOKNÁL A KONVERGENCIA RÉGIÓKBAN A projekt által érintett jogszabályok felsorolása, valamint a főbb jogi rendelkezések Részletesebben A betegek jogairól. Az egészségügyben hogyan érvényesül az emberi méltóság védelme?
A betegek jogairól 1998. július 1-től új törvény védi a betegek jogait. Az egészségügyi törvény célja, hogy a betegek megfelelő színvonalú egészségügyi ellátásban részesüljenek, és gyógykezelésük során Részletesebben Általános jogi ismeretek. Tematika:
Általános jogi ismeretek Tematika: 1 Általános közigazgatási jog, közigazgatási alapismeretek 2 A közigazgatás intézményrendszere 3 Közigazgatási hatósági eljárás, hatáskör, illetékesség Budapest, 2014 Részletesebben Adatkezelési, Adatvédelmi ismertető az Új szabályok tükrében
Adatkezelési, Adatvédelmi ismertető az Új szabályok tükrében Az adatvédelmi szabályozás célja, fontossága - A személyes adatok gyűjtése nyilvántartása, feldolgozása a legutóbbi időszakban került az alkotmányos Részletesebben Titkos adat- és infor- mációszerzás a büntető eljárásban. IX. Fejezet V. cím 200. - 206/A.
Titkos adat- és infor- mációszerzás a büntető eljárásban IX. Fejezet V. cím 200. - 206/A. Titkosszolgálati eszközök története Heltai Gáspár (1570) az inkvizíció vizsgálati módszereiről: annakutána egynéhány Részletesebben KOVÁCS GABRIELLA, KOVÁCS VIKTÓRIA A HIV/AIDS FERTŐZÖTTEK BETEGJOGAI ÉS SZEMÉLYISÉGI
KOVÁCS GABRIELLA, KOVÁCS VIKTÓRIA A HIV/AIDS FERTŐZÖTTEK BETEGJOGAI ÉS SZEMÉLYISÉGI JOGAI A MAGYAR EGÉSZSÉGÜGYI ELLÁTÁSBAN ÉS BÜNTETÉS- VÉGREHAJTÁSI INTÉZETEKBEN, VALAMINT AZ EBBŐL EREDŐ POLGÁRI JOGI FELELŐSSÉGI Részletesebben Az uniós jogrend, az uniós jog forrásai
Az uniós jogrend, az uniós jog forrásai 2012. ősz Dr. Lattmann Tamás Az uniós jog természete Közösségi jog : acquis communautaire (közösségi vívmányok) része a kötelező szabályok összessége Európai Bíróság Részletesebben A MÁSODIK ABORTUSZDÖNTÉS BÍRÁLATA
Tóth Gábor Attila A MÁSODIK ABORTUSZDÖNTÉS BÍRÁLATA Túlzás nélkül állíthatjuk, hogy az utóbbi évek legjelentôsebb alkotmánybírósági határozata az 1998 novemberében kihirdetett abortuszdöntés. Elsôsorban Részletesebben Vázlat Záróvizsga-felkészítő konzultáció Büntetőjog c. tárgyból Jogász alapszak Miskolc, 2016.
A.8. A jogellenességet (társadalomra veszélyességet) kizáró rendszere; a jogos védelem és a végszükség A.9. Az alannyá válást kizáró : a kóros elmeállapot, a kényszer és a fenyegetés; a kényszergyógykezelés Részletesebben AMICUS CURIAE AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁGHOZ
Kis János Sajó András AMICUS CURIAE AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁGHOZ Alulírottak, Kis János egyetemi tanár és dr. Sajó András akadémikus, egyetemi tanár az alábbi amicus curiae levéllel fordulunk a T. Alkotmánybírósághoz. Részletesebben Szólásszabadság, média, internet
VI. NYÁRI EGYETEM A KÖZÖSSÉGI RÉSZVÉTEL FEJLESZTÉSÉÉRT Szólásszabadság, média, internet Dr. Székely Iván OSA Archivum, BME szekelyi@ceu.hu 2009. július 25. [Tartalomjegyzék helyett] Szólásszabadság Rokonai Részletesebben Az uniós jog forrásai
Lehetséges kategorizálások Lisszabon előtt Az uniós jog forrásai Előadás vázlat Sonnevend Pál Tagállamok aktusai Közösségek aktusai Általános jogelvek Közösségek nemzetközi szerződései Elsődleges források Részletesebben Human Rights Implementation Centre
Human Rights Implementation Centre Jelentés a kínzás elleni ENSZ egyezmény Fakultatív Jegyzőkönyvének Magyarország általi ratifikációjáról, valamint a nemzeti megelőző mechanizmus kijelöléséről Készítette: Részletesebben 24/2014. (VII. 22.) AB határozat
24/2014. (VII. 22.) AB határozat az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 22. (3) bekezdésének szövegrésze, valamint az egyes egészségügyi ellátások visszautasításának részletes szabályairól szóló Részletesebben Jegyzőkönyv az ír népnek a Lisszaboni Szerződéssel kapcsolatos aggályairól
1796 der Beilagen XXIV. GP - Staatsvertrag - 24 Protokoll in ungarischer Sprachfassung (Normativer Teil) 1 von 10 A TAGÁLLAMOK KORMÁNYAI KÉPVISELŐINEK KONFERENCIÁJA Brüsszel, 2012. május 14. (OR. en) CIG Részletesebben Javaslat A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2015.10.21. COM(2015) 517 final 2015/0242 (NLE) Javaslat A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA a Németországnak, illetve Ausztriának a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló Részletesebben Az egyenlő bánásmódról szóló törvény kimentési rendszere a közösségi jog elveinek tükrében. dr. Kádár András Kristóf ügyvéd, Magyar Helsinki Bizottság
Az egyenlő bánásmódról szóló törvény kimentési rendszere a közösségi jog elveinek tükrében dr. Kádár András Kristóf ügyvéd, Magyar Helsinki Bizottság Az irányelvek és átültetésük A közösségi jog egyik Részletesebben 2. Az Egyezmény eredeti angol nyelvû szövege és hivatalos magyar nyelvû fordítása a következõ:
2001. évi XXVII. Törvény a gyermekmunka legrosszabb formáinak betiltásáról és felszámolására irányuló azonnali lépésekrõl szóló, a Nemzetközi Munkaügyi Konferencia 1999. évi 87. ülésszakán elfogadott 182. Részletesebben Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-5213/2014. számú ügyben
Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-5213/2014. számú ügyben Előadó: dr. Kussinszky Anikó Az eljárás megindítása 2014 októberében több internetes hírportál számolt be arról, hogy a fővárosi Bajcsy- Részletesebben Alkotmányügyi Bizottság JELENTÉSTERVEZET. Vélemény előadója(*): Gál Kinga, Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság
A nemzetközi jog fogalma és története Komanovics Adrienne Pécs, 2012 Komanovics Adrienne, 2012 1 A nemzetközi jog fogalma Komanovics Adrienne, 2012 2 A nemzetközi jog fogalma: A nemzetközi jog a nemzetközi Részletesebben A bizonyítás. Az eljárás nem szükségképpeni része.
A bizonyítás A bizonyítás fogalma A bizonyítási eljárás (vagy bizonyítás) - a hivatalbóli eljárás alapelvén nyugvó, - a hatóság az ügyfelek és az eljárás más résztvevői közreműködésével zajló eljárási Részletesebben 2009. évi törvény. a közérdeksérelem veszélyét vagy magvalósulását bejelentő foglalkoztatottak védelméről
Tervezet! 2009. február 23. 2009. évi törvény a közérdeksérelem veszélyét vagy magvalósulását bejelentő foglalkoztatottak védelméről Az Országgyűlés kinyilvánítva elkötelezettségét a demokratikus, jogállami Részletesebben A MORÁLIS ÉS A JOGI ÉRTÉKELÉS ELTÉRÉSEI
Takács Albert A MORÁLIS ÉS A JOGI ÉRTÉKELÉS ELTÉRÉSEI Az alkotmányosságról vallott felfogás lényegét 1. aligha lehet jobban szemléltetni, mint ha ez ugyanazon tárgykörben különbözô idôpontokban hozott Részletesebben Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-6261/2012. számú ügyben
Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-6261/2012. számú ügyben Előadó: dr. Borza Beáta dr. Csikós Tímea A vizsgálat megindítása Az Elek Városban működő Pszichiátriai Betegek Otthonában élő ellátottak Részletesebben Érdekkonfliktus ORVOSTUDOMÁNYI KUTATÁSOK JOGI KÉRDÉSEI. II. Világháborúalatt a koncentrációs táborokban végzett kutatások - Mengele
ORVOSTUDOMÁNYI KUTATÁSOK JOGI KÉRDÉSEI Intenzív jogi szabályozás nemzetközi, nemzeti szinten is Jogi eszközökkel nehezen kezelhető érdekkonfliktus Egyéni érdek - társadalmi érdek Érdekkonfliktus egyéni Részletesebben Gazdálkodási modul. Gazdaságtudományi ismeretek III. EU ismeretek. KÖRNYEZETGAZDÁLKODÁSI MÉRNÖKI MSc TERMÉSZETVÉDELMI MÉRNÖKI MSc
Gazdálkodási modul Gazdaságtudományi ismeretek III. EU ismeretek KÖRNYEZETGAZDÁLKODÁSI MÉRNÖKI MSc TERMÉSZETVÉDELMI MÉRNÖKI MSc Jogforrások, költségvetés 139. lecke A közösségi jog Az EGK Szerződésnek Részletesebben BÜNTETŐJOGI JOGÉRVÉNYESÍTÉS A SZELLEMITULAJDON-JOGOK TERÜLETÉN EURÓPAI ÉS NEMZETI SZINTEN 1
Dr. Fazekas Judit Dr. Gyenge Anikó BÜNTETŐJOGI JOGÉRVÉNYESÍTÉS A SZELLEMITULAJDON-JOGOK TERÜLETÉN EURÓPAI ÉS NEMZETI SZINTEN 1 I. BEVEZETŐ NEMZETKÖZI ÉS KÖZÖSSÉGI JOGTÖRTÉNETI ELŐZMÉNYEK I.1. A NEMZETKÖZI Részletesebben A HONTALANSÁGRÓL SZÓLÓ 3. SZÁMÚ IRÁNYMUTATÁS: A hontalanok jogállása nemzeti szinten
Terjesztés ÁLTALÁNOS HCR/GS/12/03 Kelt: 2012. július 17. Eredeti nyelv: ANGOL A HONTALANSÁGRÓL SZÓLÓ 3. SZÁMÚ IRÁNYMUTATÁS: A hontalanok jogállása nemzeti szinten Az ENSZ Menekültügyi Főbiztosság (UNHCR) Részletesebben 172. sz. Egyezmény. a szállodákban, éttermekben és hasonló létesítményekben irányadó munkafeltételekről
172. sz. Egyezmény a szállodákban, éttermekben és hasonló létesítményekben irányadó munkafeltételekről A Nemzetközi Munkaügyi Szervezet Általános Konferenciája, Amelyet a Nemzetközi Munkaügyi Hivatal Igazgató Részletesebben Az ügyvédi hivatás alkotmányjogi helyzete
Sulyok Tamás Az ügyvédi hivatás alkotmányjogi helyzete PhD értekezés doktori tézisei I. A kutatási téma előzményeinek rövid összefoglalása: Az ügyvédi hivatás alkotmányjogi helyzetéről a kelet közép - Részletesebben Hidak építése a minőségügy és az egészségügy között
DEBRECENI EGÉSZSÉGÜGYI MINŐSÉGÜGYI NAPOK () 2016. május 26-28. Hidak építése a minőségügy és az egészségügy között A TOVÁBBKÉPZŐ TANFOLYAM KIADVÁNYA Debreceni Akadémiai Bizottság Székháza (Debrecen, Thomas Részletesebben VI. Közszolgáltatás kizárólagos jog alapján
2009. július 17. 85-8/2009 VI. Közszolgáltatás kizárólagos jog alapján A közszolgáltatás fogalomkörének meghatározása a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) 8. -a Részletesebben A KBT. 67. SZERINTI FELVILÁGOSÍTÁS KÉRÉS MINTA 1 / 6
A KBT. 67. SZERINTI FELVILÁGOSÍTÁS KÉRÉS MINTA 1 / 6 TÁJÉKOZTATÓ A MINTA HASZNÁLATÁVAL KAPCSOLATOSAN A jelen minta azzal a céllal készült, hogy segítséget nyújtson az európai uniós forrásból támogatott Részletesebben Emberi jogok védelme a nemzetközi jog területén
A környezetbe való beavatkozással járó beruházások engedélyezési problémái a közösségi jogban 2010. január 11-én került megrendezésre a A környezetbe való beavatkozással járó beruházások engedélyezési Részletesebben VII. ÉVFOLYAM 3. SZÁM
VII. ÉVFOLYAM 3. SZÁM Tartalomjegyzék Tanulmányok I. Könyv: A személyek / 3 Vita Az orvos beteg jogviszony az új Ptk.-ban Jobbágyi Gábor / 15 Szerzõdésátruházás Gárdos Péter / 20 Polgári jogi kodifikáció Részletesebben II. TÉMA. A közigazgatás működésének követelményrendszere (TK 69 76)
1. oldal, összesen: 5 oldal Ügyszám: 1039/B/2006 Első irat érkezett: Az ügy tárgya: Előadó Paczolay Péter Dr. alkotmánybíró: Támadott jogi aktus: Határozat száma: 4/2007. (II. 13.) AB határozat ABH oldalszáma: Részletesebben Tájékoztató a jogszabályi kötelezettségen alapuló könyvvizsgálói tevékenység végzéséhez szükséges igazolásról
1 Tájékoztató a jogszabályi kötelezettségen alapuló könyvvizsgálói tevékenység végzéséhez szükséges igazolásról A Magyar Könyvvizsgálói Kamaráról, a könyvvizsgálói tevékenységről, valamint a könyvvizsgálói Részletesebben A munkaviszonyból keletkező kötelmek szabályozásáról
Gazdaság és Jog A munkaviszonyból keletkező kötelmek szabályozásáról I. Az előzmények 1. Régi kodifikációs szabály szerint a jogelméleti viták eldöntésére nem a jogalkotó hivatott. Különösen igaz ez a Részletesebben Az alkotmányos demokrácia
Az alkotmányos demokrácia Az alkotmányos demokrácia Demokrácia meghatároz rozása A nép uralma, a nép által, a népért való kormányzás (Lincoln: government of the people, for the people, by the people ) Részletesebben MELLÉKLET JEGYZŐKÖNYV. a következőhöz: A Tanács határozata
EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2014.2.26. COM(2014) 101 final ANNEX 1 MELLÉKLET JEGYZŐKÖNYV a következőhöz: A Tanács határozata az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről az Orosz Részletesebben A szolgáltatási notifikációs kötelezettség teljesítése - jogszabályi háttér és gyakorlati kérdések
A szolgáltatási notifikációs kötelezettség teljesítése - jogszabályi háttér és gyakorlati kérdések Budapest, 2015. június 26. Dr. Kovács Ildikó Igazságügyi Minisztérium, Szolgáltatási Notifikációs Központ Részletesebben 1962. évi 25. törvényerejű rendelet
A jogszabály mai napon hatályos állapota 1962. évi 25. törvényerejű rendelet a külföldi választottbírósági határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, New Yorkban 1958. június 10-én kelt Egyezmény Részletesebben Büntetőjog II. Igazságügyi igazgatási alapszak
ÖNELLENŐRZŐ KÉRDÉSSOR II. Egyes kiemelt bűncselekmények a Büntető Törvénykönyvről szóló 2012. évi C. tv. alábbi fejezeteiből: XIX. fejezet - A nemi élet szabadsága és a nemi erkölcs elleni bűncselekmények; Részletesebben 1. félév: alkotmányjog, közjogi berendezés 2. félév: alapvető jogok és kötelezettségekhez tartozó alkotmánybírósági döntések
1. félév: alkotmányjog, közjogi berendezés 2. félév: alapvető jogok és kötelezettségekhez tartozó alkotmánybírósági döntések Alkotmány: constitutio közös állapot, közös megegyezés, hogy milyen szabályok Részletesebben A Holland Királyság Állandó Képviselete Jogi és Intézményi Ügyek Osztályának 2005. március 14-i levele az Európai Parlament főtitkárának
A Holland Királyság Állandó Képviselete Jogi és Intézményi Ügyek Osztályának 2005. március 14-i levele az Európai Parlament főtitkárának Fordítás Hivatkozási szám: JIZ 18126/05 Ügy: Üdülőkről szóló petíció Részletesebben Az élettársak és a házaspárok vagyonjogi rendszereivel kapcsolatos rendeletekre irányuló javaslatok
BELSŐ POLITIKÁK FŐIGAZGATÓSÁGA C TEMATIKUS FŐOSZTÁLY: ÁLLAMPOLGÁRI JOGOK ÉS ALKOTMÁNYOS ÜGYEK JOGI ÜGYEK Az élettársak és a házaspárok vagyonjogi rendszereivel kapcsolatos rendeletekre irányuló javaslatok Részletesebben Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-8250/2012. számú ügyben
Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-8250/2012. számú ügyben Előadó: dr. Zemplényi Adrienne Az eljárás megindulása A panaszos azért fordult hivatalomhoz, mivel sérelmezte, hogy a közfoglalkoztatás Részletesebben 2. Az Egyezmény hivatalos magyar nyelvű fordítása a következő:
2002. évi VI. törvény az Európa Tanácsnak az emberi lény emberi jogainak és méltóságának a biológia és az orvostudomány alkalmazására tekintettel történő védelméről szóló, Oviedóban, 1997. április 4-én Részletesebben A feltételes szabadságra bocsátás próbaidejének meghosszabbodása. a bírói gyakorlatban
1 A feltételes szabadságra bocsátás próbaidejének meghosszabbodása a bírói gyakorlatban A téma aktualitását az indokolja, hogy a büntető anyagi jog általános részében van arra vonatkozó szabály (Btk. 91. Részletesebben Rendeltetésszerű joggyakorlás a részekre bontás tilalma vonatkozásában
Rendeltetésszerű joggyakorlás a részekre bontás tilalma vonatkozásában A Közbeszerzési Hatóság Útmutatója alapján, az egységes jogalkalmazás elősegítésére Szerző: dr. Garancsy Georgina jogász, hivatalos Részletesebben 32004F0757. Official Journal L 335, 11/11/2004 P
32004F0757 A Tanács 2004/757/IB kerethatározata (2004. október 25.) a tiltott kábítószerkereskedelem területén a bűncselekmények tényállási elemeire és a büntetésekre vonatkozó minimumszabályok megállapításáról Részletesebben 2017 © DocPlayer.hu Adatvédelmi irányelvek | Szolgáltatási feltételek | Visszajelzés

matches:
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
de lege ferenda
sui generis
bíróság
Bíróság