text:
Elfogadott szövegek - Steeve Briois mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelem - 2018. október 24., Szerda
Eljárás : 2018/2075(IMM)
Válasszon egy dokumentumot : A8-0349/2018
Steeve Briois mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelem
Az Európai Parlament 2018. október 24-i határozata a Steeve Briois mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelemről (2018/2075(IMM))
– tekintettel a Francia Köztársaság igazságügyi minisztere által 2018. február 21-én a nanterre-i regionális bíróság előtt Steeve Briois-val szemben a „Maison des Potes – Maison de l’Égalité” egyesület kérelmére faji vagy vallási megkülönböztetésre való nyilvános uszítás miatt indult vizsgálattal (B-49 2018/00242) összefüggésben eljuttatott és 2018. május 28-án a plenáris ülésen bejelentett, a Steeve Briois mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelemre,
– miután eljárási szabályzata 9. cikke (6) bekezdésének megfelelően meghallgatta Steeve Briois-t,
– tekintettel a Francia Köztársaság Alkotmányának 26. cikkére annak az 1995. augusztus 4-i 95-880. sz. alkotmányerejű törvénnyel módosított formájában,
– tekintettel a Jogi Bizottság jelentésére (A8-0349/2018),
A. mivel a versailles-i fellebbviteli bíróság melletti ügyész egy feltételezett bűncselekménnyel kapcsolatos bírósági eljárással összefüggésben Steeve Briois európai parlamenti képviselő mentelmi jogának felfüggesztését kérte;
B. mivel a Steeve Briois mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelem ismeretlen személy ellen szóbeli, írásbeli, képi vagy a nyilvánosságnak szánt elektronikus közlés révén elkövetett, nemzeti, faji vagy vallási megkülönböztetésre való nyilvános uszítás bűncselekményének feltételezett elkövetésével függ össze, ami a francia jog szerinti bűncselekmény, amelyet az 1881. július 29-i törvény 24. cikkének (8) bekezdése, 23. cikkének (1) bekezdése, valamint az 1982. július 29-i 82-652. sz. törvény 42. és 93-3. cikke határoz meg, és amelyre vonatkozóan a kiszabható szankciókat az 1881. július 29-i törvény 24. cikkének (8), (10), (11) és (12) bekezdése, valamint a francia Büntető Törvénykönyv 121. cikkének (7) bekezdése tartalmazza;
C. mivel Steeve Briois ellen a „Maisons des potes – Maison de l'égalité” elnevezésű egyesület által 2014. május 22-én magánvádas eljárásban benyújtott feljelentés alapján bizonyításfelvételi eljárás indult;
D. mivel a panasz tárgyát „A Front National helyi önkormányzati képviselőinek kézikönyve” című, 2013. szeptember 19-én kiadott és a Front National szövetség honlapján 2013. november 30-án közzétett brosúrában szereplő kijelentések képezik, amely kijelentések a Front National 2014. március 23-án és 30-án tartott választásokon megválasztandó önkormányzati képviselőinek arra való ösztönzésére vonatkoznak, hogy az új önkormányzati képviselőtestületek első ülésén, a szociális lakások kiosztása során javasolják, hogy a francia emberek számára biztosítsanak elsőbbséget („nemzeti elsőbbség” címén);
E. mivel a francia jogban a büntetőjogi felelősség nem csak a közzététel anyagi szerzőjét terheli;
F. mivel a nyomozás során a Front national kiadványokért felelős igazgatója azt a tájékoztatást adta, hogy a szóban forgó útmutatót a párt főtitkárságának szolgálatai készítették. mivel ebben az időben Steeve Briois főtitkárhelyettes volt;
G. mivel az illetékes hatóságok Steeve Briois-t az ellen felhozott vádakkal kapcsolatban meghallgatásra kívánják beidézni, és ezért kérték a képviselő mentelmi jogának felfüggesztését;
H. mivel az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyv 9. cikke szerint az Európai Parlament képviselői saját államuk területén az adott állam parlamenti képviselőire vonatkozó mentességeket élvezik;
I. mivel a francia alkotmány 26. cikke kimondja, hogy feladataik ellátása során kifejtett véleményük vagy leadott szavazatuk miatt a francia parlament egyetlen tagja sem vonható büntetőeljárás alá, ellene nem folytatható vizsgálat, nem tartóztatható le, nem vehető őrizetbe és nem indítható vele szemben bírósági eljárás;
J. mivel a francia parlament képviselői számára biztosított mentelmi jog terjedelme ténylegesen megfelel az európai parlamenti képviselők számára az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyv 8. cikkében biztosított mentelmi jog terjedelmének; mivel a Bíróság megállapította, hogy ahhoz, hogy az európai parlamenti képviselő valamely véleményére vonatkozzék a mentelmi jog, a képviselőnek a feladata ellátása során kell azt kifejtenie, ez pedig magában foglalja azt a követelményt, hogy kapcsolatnak kell fennállnia a kifejtett vélemény és a parlamenti feladatok között; mivel ennek a kapcsolatnak közvetlennek és nyilvánvalónak kell lennie;
K. mivel Steeve Briois a bűncselekmény feltételezett elkövetésének időpontjában, azaz 2013. szeptember 19-én és november 30-án nem volt európai parlamenti képviselő, azonban az állítólagosan jogsértő anyagok 2014. június 23-án és október 2-án még mindig megtekinthetők voltak bárki számára, aki hozzájuk kívánt férni;
L. mivel a vádak nyilvánvalóan nem függenek össze Steeve Briois európai parlamenti képviselői tisztségével, hanem nemzeti, illetve regionális jellegű tevékenységet érintenek, tekintettel arra, hogy a kijelentéseket a 2014. március 23-án és 30-án esetlegesen megválasztásra kerülő helyi önkormányzati képviselőknek szánták;
M. mivel az állítólagos cselekmények nem függenek össze az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyv 8. cikke értelmében vett európai parlamenti képviselői feladat ellátása során kinyilvánított véleménnyel vagy leadott szavazattal;
N. mivel nem áll fenn olyan ok, amely alapján feltételezni lehetne, hogy Steeve Briois parlamenti munkája akadályozásának szándéka állna a bírósági vizsgálat mögött (fumus persecutionis), amely a „Maison des Potes – Maison de l’Égalité” egyesület kérelmére indult meg, és e kérelem még azelőtt került benyújtásra, hogy Steeve Briois európai parlamenti képviselői helyét elfoglalta;
1. úgy határoz, hogy felfüggeszti Steeve Briois mentelmi jogát;
2. utasítja elnökét, hogy haladéktalanul továbbítsa ezt a határozatot és az illetékes bizottság jelentését a Francia Köztársaság igazságügyi miniszterének és Steeve Briois-nak.
(1) A Bíróság 1964. május 12-i ítélete, Wagner kontra Fohrmann és Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; a Bíróság 1986. július 10-i ítélete, Wybot kontra Faure és társai, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; a Törvényszék 2008. október 15-i ítélete, Mote kontra Európai Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; a Bíróság 2008. október 21-i ítélete, Marra kontra De Gregorio és Clemente, C‑200/07. és C-201/07., ECLI:EU:C:2008:579; a Törvényszék 2010. március 19-i ítélete, Gollnisch kontra Európai Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; a Bíróság 2011. szeptember 6-i ítélete, Patricello-ügy, C‑163/10, ECLI: EU:C:2011:543; a Törvényszék 2013. január 17-i ítélete, Gollnisch kontra Parlament, T-346/11 és T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

matches: bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
Index - Külföld - Per várja Pinochetet Chilében?
Per várja Pinochetet Chilében?
2000.03.03. 17:25
Miután csütörtökön szabadult 16 hónapos angliai kényszerbörtönéből, Pinochet és ügyvédei továbbra sem mentesülnek a perektől, bíróságoktól, ügyészektől. Míg a Pinochet-áldozatok rokonai a mielőbbi felelősségre vonás mellett lobbyznak, a Chilében kisebbségben lévő, ám erős támogatói hősként tisztelik. Pinochetet hívei fogadták péntek délután Santiago repülőterén, ahonnét valószínűleg kivizsgálásra katonai kórházba viszik az idős diktátort. Eduardo Frei chilei elnök szerint a helyi bíróság feladata eldönteni, hogy Pinochet szenátor követte-e el a neki tulajdonított bűnöket. A Pinochet-ügy következményeit az angol adófizetők is megérzik, mivel 15 millió fontra rúghatnak a költségek.
Pinochet arcai
Ex-elnökként védelmet élvezne
Pinochet 1998-ban - mielőtt még lemondott volna lemondott elnöki tisztéről -, foglalta el az új alkotmány biztosította, életre szóló szenátusi tisztét. Az így szerzett mentelmi jogát csupán a Fellebbezési Bíróság tudja elvenni, de semmi garancia sincs rá, hogy meg is teszi.
Juan Guzman chilei bíró már két éve foglalkozik a volt elnök ellen benyújtott keresetekkel, jelenleg 59 perben nyomoz. "Azt hiszem minden körülmény adott egy igazságos chilei perre, és jövő hétfőtől minden energiámat erre az ügyre fordítom" - nyilatkozta a BBC tudósítójának Guzman. A bíró valószínűleg új orvosi vizsgálatot rendel el, azért hogy eldönthesse: bíróság elé állhat-e Pinochet. A chilei törvények értelmében akkor nem lehet bíróság elé állítani valakit, ha elmebajos vagy demenciában (tébolyodottság) szenved.
Pinochet bűne
1973 szeptemberében egy katonai junta vezetőjeként Pinochet államcsínyt hajt végre, megszerzi a hatalmat és kivégezteti az akkori elnököt, Salvador Allendet. A csínyt követő tisztogatásban töb mint 3000-en haltak meg, több ezer embert megkínoztak vagy elüldöztek az országból. Pinochet feloszlatta a chilei parlamentet, betiltatta az összes politikai és szakszervezeti mozgalmat, 1974-ben pedig elnökké nevezte ki magát.
Szakértők szerint a létező akadályok miatt eléggé valószínűtlen, hogy egyáltalán törvényszékre kerül Pinochet ügye. A chilei katonaság ellenállása az egyik legkomolyabb akadály: ők sosem fogják bíróság elé engedni ex-fővezérüket. A kormány lemondásra szólította fel a szenátor Pinochetet, támogatói is szeretnék, ha visszavonulna a közéletből. Várhatóan március 25-én fogad el egy törvényt a chilei kongresszus, mely szerint a szenátorok lemondhatnak, cserében megkapják az ex-elnök címet és megtarthatják mentelmi jogukat is. Úgy vélik, Pinochet élni fog ezzel a lehetőséggel, és - mivel ex-elnökök mentelmi jogának visszavonására egyelőre nincs törvény - megmenekül a felelősségre vonástól.
Tüntetők Pinochet mellett és ellene
Míg magas rangú tisztekből álló kis bizottság alakult Pinochet fogadására, a leköszönő Eudardo Frei elnök, illetve a soron következő Ricardo Lagos államfő a fogadás nagy hiányzói. Eduardo Frei szerint a tábornok további angliai tartóztatása a chilei megbékélési folyamatot késleltette volna. Úgy véli, chilei bíróság feladata eldönteni Pinochet bűnösségét. Juan Gabriel Valdes chilei külügyminiszter szerint a Pinochet-saga komolyan ártott Chile külföldi képének. "A fő felelősség ez ügyben is Pinochoté" - véli a miniszter.
A Pinochet ügy következményeit nemcsak a chilei polgárok, de az angol adófizetők is megérzik. Jack Straw csütörtöki bejentése szerint az ügy 1.322.326,83 fontsterlinget emésztett fel az államkasszából. A biztonsági és egyéb költségekkel 15 millió fontsterlingre is rúghatnak a költségek. A surrey-i rendőrség 200 ezer fontsterlinget költött a biztonsági berendezésekre, hetente 50 ezer angol fontba került a tábornok felügyelete. A vitatott orvosi jelentés további 5 501,25 fontsterlinget emésztett fel, Jack Straw 144 ezret költött határozatának megvédésére, a fellebbezésekre. A királyi ügyészség szolgálatai (fénymásolással együtt) 591 ezer, az ügyben használt tolmácsok összesen 4200 fontot kerestek. Azért Pinochet is mélyen a pénztárcájába nyúlt: a tábornak naponta 12 ezer fontsterlinget költött ügyvédeire.

matches: bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Knk.VII.37.543/2016/2. számú határozat | K Ú R I A
Knk.VII.37.543/2016/2. számú határozat
Az ügy száma: Knk.VII.37.543/2016/2.
A tanács tagjai: Dr. Kalas Tibor a tanács elnöke,
Dr. Tóth Kincső bíró, előadó
A kérelmező képviselője: Dr. Szabó Edit Édua
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Nemzeti Választási Bizottság 31/2016. számú határozata
A Kúria a Nemzeti Választási Bizottság 31/2016. számú határozatát helybenhagyja.
Kötelezi a kérelmezőt, hogy fizessen meg az államnak – külön felhívásra - 10.000 (azaz tízezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.
[1] A kérelmező postai úton 2016. május 3-án népszavazásra javasolt kérdését tartalmazó aláírásgyűjtő ívet és további 25 támogató választópolgár adatait és aláírását tartalmazó aláírásgyűjtő íveket nyújtott be a Nemzeti Választási Bizottsághoz (a továbbiakban: NVB) a népszavazás kezdeményezéséről, az európai polgári kezdeményezésről, valamint a népszavazási eljárásról szóló 2013. évi CCXXXVIII. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 3. § (1) bekezdése szerinti hitelesítés céljából. Az NVB 31/2016. számú határozatával megtagadta annak a kérdésnek hitelesítését, amely szerint: „Egyetért-e Ön azzal, hogy a magyar termőföld tulajdonjogát ne szerezhesse meg olyan magánszemély, aki nem rendelkezik magyar állampolgársággal?”.
[2] Az NVB határozatának indokolásában az Országgyűlés hatáskörére vonatkozó Alaptörvény 8. cikk (2) bekezdése mellett hivatkozott a Kúria Knk.IV.37.222/2016/9. számú végzésére. E határozatában a Kúria - az Alkotmánybíróság gyakorlatát elemezve - arra a következtetésre jutott, hogy az Európai Közösségek alapító és módosító szerződései az Alkotmánybíróság hatáskörének szempontjából nem nemzetközi szerződések, mivel a tagállamok és az Európai Unió közti viszonyrendszer alapjait érintő nemzetközi szerződés az uniós jog részeként sui generis jellegű. Ennek alapja, hogy más nemzetközi szerződésektől eltérően annak hatálybalépését követően a magyar törvényhozótól független, önálló életet él a belső jogban.
[3] Az NVB határozatában kitért arra, hogy az Európai Unió Működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSz) 26. cikk (1) bekezdése szerint az Unió a Szerződések vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően meghozza a belső piac működéséhez szükséges intézkedéseket. A belső piac az EUMSz 26. cikk (2) bekezdése alapján egy olyan, belső határok nélküli térség, amelyben a Szerződések rendelkezéseivel összhangban biztosított az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása. A határozat utalt a Szerződések legutóbbi módosítására (Lisszaboni Szerződés), valamint a megosztott hatáskörök gyakorlásának kapcsán arra is, hogy a tagállamok e hatáskörüket csak olyan mértékben gyakorolhatják, amilyen mértékben az Unió hatáskörét nem gyakorolta.
[4] A határozat idézte továbbá az EUMSz 18. cikkét, amely szerint „A Szerződések alkalmazási körében és az azokban foglalt különös rendelkezések sérelme nélkül tilos az állampolgárság alapján történő bármilyen megkülönböztetés”. Megállapította, hogy ez az alapelvi követelmény az Európai Unióban a négy szabadság vonatkozásában is alaptételként szolgál. Ennek keretében és a letelepedési jog biztosítása kapcsán az EUMSz 49. cikke kimondja, hogy tilos valamely tagállam állampolgárainak egy másik tagállam területén történő szabad letelepedésére vonatkozó minden korlátozás. Emellett az EUMSz 49. cikk második mondata szerint „a szabad letelepedés magában foglalja a jogot gazdasági tevékenység önálló vállalkozóként történő megkezdésére és folytatására, vállalkozások, így különösen az 54. cikk második bekezdése szerinti társaságok alapítására és irányítására, a letelepedés országának joga által, a saját állampolgáraira előírt feltételek szerint.” A letelepedés szabadsága – szükséges velejárójaként – magába foglalja a másik tagállamban történő ingatlanszerzést, hasznosítást, illetve az ingatlanról való rendelkezési jogot. A határozat végül rögzítette azt is, hogy az EUMSz 64. cikkéből következőn az ingatlanbefektetések és a közvetlen befektetések a letelepedés és a tőkemozgás szabadsága alá is esnek. Az EUMSz 65. cikk (2) bekezdéséből eredően, ha mindkét szabadság érintett, akkor elsősorban a tőkeműveletekre vonatkozó szabályok az irányadóak.
[5] Az NVB a Csatlakozási Szerződés X. számú mellékletének 3. fejezet (2) pontjában foglaltak alapján hangsúlyozta, hogy Magyarország az egyéb tagállami állampolgárok vonatkozásában 2014. május 1-ig tarthatta fenn azt a lehetőséget, hogy ezen átmeneti időszak alatt a magyar állampolgároktól eltérő feltételekkel szerezhettek a magyar állampolgársággal nem rendelkező tagállami állampolgárok földtulajdont.
[6] Az NVB kitért arra is, hogy az Alkotmánybíróság a Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány) 2/A. § (1) bekezdését értelmező 143/2010. (VII.14.) AB határozatában állást foglalt arról, hogy az Alkotmány 2/A. §-a az állami főhatalom osztott gyakorlásának lehetőségét („szuverenitás-átruházás”, avagy „hatáskör-transzfer”) és ezzel a csatlakozás pillanatában Magyarország Európai Unióban viselt tagságának alapját teremtette meg; utat nyitott a közösségi jog/uniós jog tagállami érvényesüléséhez (ABH. 2010, 698, 705.). Ezt az álláspontját az Alkotmánybíróság a 22/2012. (V. 11.) AB határozatában fenntartotta. Az Alkotmány e rendelkezését az Alaptörvény E) cikk (2) bekezdésébe ültette át. Ennek értelmében „Magyarország az Európai Unióban tagállamként való részvétele érdekében nemzetközi szerződés alapján – az alapító szerződésekből fakadó jogok gyakorlásához és kötelezettségek teljesítéséhez szükséges mértékig – az Alaptörvényből eredő egyes hatásköreit a többi tagállammal közösen, az Európai Unió intézményei útján gyakorolhatja.” (csatlakozási klauzula). A csatlakozási klauzula kifejezi az állam hozzájárulását szuverenitásának korlátozásához, illetve felhatalmazza az ezt megvalósító szerződés megkötéséhez. A szuverenitás korlátozását jelenti a hatáskörök közös gyakorlása, illetve átengedése.
[7] Az NVB 14/2016. határozatára utalással kifejtette, hogy amennyiben az Európai Unió jogalkotói hatáskörét valamely tárgykörben még nem gyakorolta, az nem zárja ki annak lehetőségét, hogy az Országgyűlés élve az Alaptörvényben biztosított jogkörével, az adott tárgykör vonatkozásában – akár a választópolgárok akaratából – jogszabályt alkosson vagy abban döntést hozzon. Az NVB érvelése szerint az eljárás tárgyát képező kérdésben az Alaptörvény E) cikk (2) bekezdésében rögzített hatáskör-transzfer alapján az Európai Unió az EUMSZ-ben és az EUSZ-ben rögzítette a tagállami állampolgárok közötti megkülönböztetés tilalmát, továbbá a négy alapszabadság érvényesülését (az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgását), mindezt elvi szinten a termőföldforgalom vonatkozásában is. Ezzel a jogalkotói aktussal a termőföldforgalom tagállami állampolgárok tulajdonszerzésére vonatkozó tilalom szabályozása tárgyában az Országgyűlés kizárólagos hatáskörét elvesztette, arra tekintettel, hogy az részben az Európai Unióhoz került. Így NVB az Alaptörvény 8. cikk (2) bekezdése és az Nsztv. 11. §-a alapján a kérdés hitelesítését megtagadta.
[8] A kérelmező felülvizsgálati kérelmében az NVB új eljárásra utasítását kérte. Felülvizsgálati kérelmében ismertette az EUMSz uniós polgárságra, valamint az uniós polgárok egyes jogaira vonatkozó rendelkezéseit. Kifejtette, hogy a szabad letelepedés magában foglalja a jogot gazdasági tevékenység önálló vállalkozóként történő megkezdésére és folytatására, vállalkozások, így különösen az 54. cikk második bekezdése szerinti társaságok alapítására és irányítására, a letelepedés országának joga által a saját állampolgáraira előírt feltételek szerint, figyelemmel a tőkére vonatkozó rendelkezésekre is. Álláspontja szerint e rendelkezések nem sérülnének azzal, ha a nem magyar állampolgár nem vásárolhatna termőföldet Magyarországon, mert a rendelkezés sem azt nem írja elő a fenti elv keretében, hogy a tagállami állampolgárok korlátozás nélkül bármilyen ingatlant (itt pl. termőföldet) megvásárolhatnának, sem azt nem jelenti, hogy a szabad földvásárlás lehetetlenné tétele jogellenes különbségtételt valósítana meg, tekintettel arra, hogy a letelepedés szabadsága - nevesítés hiányában - nem foglalja magában a szabad termőföldvásárlást.
[9] A kérelmező az EUMSz 50. cikk (2) bekezdés e) pontja kapcsán a másik tagállam területén ingatlantulajdon megszerezésének azon lehetséges korlátozását emelte ki, amelyet az EUMSz 39. cikk (2) bekezdésében megállapított elvek tartalmaznak. Utóbbi rendelkezés - álláspontja szerint - az agrárpolitika kapcsán pont azt állapítja meg, hogy a közös agrárpolitika és az alkalmazásához szükséges különleges módszerek kidolgozása során figyelembe kell venni a mezőgazdasági tevékenységnek a mezőgazdaság társadalmi szerkezetéből és a különböző mezőgazdasági régiók közötti szerkezeti és természeti egyenlőtlenségekből adódó sajátos természetét; a megfelelő kiigazítások fokozatos megvalósításának szükségességét, azt a tényt, hogy a tagállamokban a mezőgazdaság a gazdaság egészéhez szorosan kapcsolódó ágazat. A kérelmező érvelése szerint a tagállami agrárpolitika területén felmerülhetnek olyan indokok, amelyek az ingatlantulajdon megszerzését és használatát a tagállami állampolgár részére a termőföldek vonatkozásában nem teszik lehetővé. Éppen ezért nem mond ellent az EUMSz szabályainak (és így nem tilos a tagállami országgyűlési jogalkotás sem) egy olyan alapvetés elfogadása, amely ezt mondja ki, ennek megszületése után pedig megalkotásra kerülhetnek az Országgyűlés által azok a részletszabályok, amelyek - hivatkozva a 39. § (2) bekezdésére - a mezőgazdasági tevékenységnek a mezőgazdaság társadalmi szerkezetéből és a különböző mezőgazdasági régiók közötti szerkezeti és természeti egyenlőtlenségekből adódó sajátos természete, a megfelelő kiigazítások fokozatos megvalósításának szükségessége, illetve a tagállami mezőgazdaság - a gazdaság egészéhez szorosan kapcsolódó - ágazati jellege miatt szükségesek.
[10] Az EUMSz 64. cikke kapcsán előadta, hogy a tőkemozgásokkal és fizetési műveletekkel kapcsolatos korlátozásokból hiányzik az ingatlanvásárlásra, illetve a termőföld tulajdonjogának megszerzésére való egyértelmű utalás. Ezt azzal egészítette ki, hogy a Csatlakozási Szerződés adott rendelkezése nem releváns, csupán jogtörténeti jelentőséggel bírhat, mivel abból nem következik, hogy a jövőre nézve milyen szabályozás minősül bevezethetőnek a termőföld tulajdonjogának megszerzésével kapcsolatban.
[11] Az Alaptörvény EU-hatáskörtranszferre vonatkozó rendelkezései - a kérelmező szerint - a jelen esetkörre nézve nem bírnak kötőerővel és így a határozat erre való alapozása téves következtetések levonására vezet.
[12] A kérelmező álláspontja szerint a magyar Országgyűlés jogalkotási hatáskörének korlátozása fel sem merülhet. E körben utalt a Kúria Knk.IV.37.222/2016/9. számú végzésére, amely kimondta, hogy a magyar jog tételesen nem határozza meg az Országgyűlés törvényalkotási hatáskörének elemeit és a kötelező törvényalkotási tárgyakra sem tartalmaz kimerítő felsorolást, e közjogi rendszerben - figyelembe véve az Alkotmánybíróság 46/2006. (X.5.) határozatában foglalt értelmezést is - az Országgyűlés törvényalkotási hatáskörét bármely társadalmi viszony irányába nyitottnak kell tekinteni. Ezek alapján jutott a kérelmező arra a következtetésre, hogy amennyiben az uniós szabályozás nem tartalmaz egyértelmű tiltást egy tárgykör vonatkozásában, azzal kapcsolatosan a tagállami jogalkotó szervnek, így a magyar Országgyűlésnek joga van a kérdésben törvényt (vagy Alaptörvény-módosítást) alkotnia.
[13] A jogalkotói egyértelműség tekintetében a kérelmező kiemelte, hogy a népszavazás eredménye alapján az Országgyűlés által megalkotandó norma szövegében nem szó szerint kell szerepelnie a népszavazásra bocsátott kérdésnek, hanem a jogalkotóra az a feladat, illetve kötelezettség hárul, hogy egy, a népakaratot kifejezésre juttató, de EU-konform normát alkosson.
[14] Végül arra hivatkozott a kérelmező, hogy az NVB határozatával megsértette az Alaptörvény 8. cikkét, mert jogellenesen korlátozta a népszavazás útján történő véleménynyilvánítás jogát. Álláspontja szerint a hivatkozott cikk tételesen felsorolja, hogy mely kérdésekben nem lehet népszavazást tartani, mely tárgykörök közé e kérdés nem tartozik. Az NVB döntésével jogellenesen, az Alaptörvény 1. cikk (2) bekezdés b) pontjába ütközően, elvitatta az Országgyűlés törvényalkotó hatáskörét, amely hatáskör gyakorlására az Alaptörvény értelmében egyedül a legfőbb népképviseleti szervnek van joga.
[15] A kérelmező bírósági felülvizsgálati kérelme nem alapos.
[16] Elöljáróban a Kúria arra utal, hogy az EUMSz 3. cikke határozza meg az Unió kizárólagos hatásköreit, míg 4. cikke tartalmazza azokat a kérdéseket, amelyekben megosztott a hatáskör. A hitelesítésre előterjesztett kérdés a belső piacot érinti, mely fő terület a 4. cikk (2) bekezdés a) pontja alapján az Európai Unió és a tagállamok között megosztott hatáskörbe tartozó kérdés. Ez okból az NVB helyesen és indokoltan idézte a hatáskör-transzfer alaptörvényi rendelkezését, és vonatkozó alkotmánybírósági értelmezését.
[17] A fennálló hatásköri megosztottság miatt a Kúria azt vizsgálta, hogy az NVB által idézett EUMSz rendelkezések intézkedésnek minősülnek-e vagy sem, azaz az Európai Unió gyakorolta-e a hatáskörét, mely kizárja a tagállami hatáskör gyakorlást. Ez okból a Kúria vizsgálta az EUMSz-t, az Európai Unióról Szóló Szerződést (továbbiakban: EUSz) és a Csatlakozási Szerződést.
[18] A Kúria Knk.37.222/2016/9. számú végzésében utalt arra, hogy az Európai Közösségek alapító és módosító szerződései nem nemzetközi szerződések, mivel azok hatálybalépésüket követően önálló életet élnek a belső jogban. Ez fennáll a Lisszaboni Szerződés (továbbiakban: LSztv.) tekintetében is, amely az EUSz-t és az EUMSz-t a magyar belső jogrend részévé tette.
[19] A LSztv. 1. és 2. §-ai alapján utalt az NVB határozata az EUMSz 18. cikkére, amely a Szerződések keretei között tiltja az állampolgársági alapon való megkülönböztetést. Ez a megkülönböztetési tilalom érinti az EUMSz 49. cikke alapján a szabad letelepedés jogát is. E cikk (2) bekezdése szerint a szabad letelepedés magában foglalja a jogot gazdasági tevékenység önálló vállalkozóként történő megkezdésére és folytatására, vállalkozások, így különösen az 54. cikk második bekezdése szerinti társaságok alapítására és irányítására, a letelepedés országának joga által a saját állampolgáraira előírt feltételek szerint, figyelemmel a tőkére vonatkozó fejezet rendelkezéseire is. Az EUMSz 49. cikk (2) bekezdése kifejezésre juttatja: ha a letelepedés szabadságának gyakorlása a tőkemozgás gyakorlásával is jár, akkor az ezekre a tőkeműveletekre vonatkozó szabályok tekintendőek irányadóak. A két alapszabadság ebben a tekintetben vett egymáshoz kapcsolódása nem változtat azon, hogy a Szerződések alapvető célja az alapszabadságok tekintetben azok korlátozásoktól mentes érvényesülésének biztosítása. Az EUMSz 65. cikk (3) bekezdése is a két alapszabadság egymáshoz való viszonyát illetően egyértelműen utal arra, hogy a letelepedési jogra vonatkozó és a Szerződésekkel összeegyeztethető korlátozások alkalmazhatósága nem szolgálhat a szabad tőkemozgásra vonatkozó önkényes megkülönböztetés vagy rejtett korlátozás eszközéül. Mindemellett az EUMSz 64. cikk (2) bekezdése alapján levezethető, hogy a tőkemozgás szabadságának részét képezi az ingatlanbefektetések végzésének lehetősége is. Az Európai Unió Bíróságának gyakorlata is egyértelműen azt erősíti meg, hogy a tőkemozgás szabadsága kiterjed arra, hogy a külföldi állampolgárságú személyek ingatlanbefektetéseket valósítsanak meg az adott tagállam területén (Trummer és Mayer ítélet, C-222/97. sz. ügyben EU:C:1999:143, 21. pontja; Stefan ítélet, C-464/98. sz. ügy, EU:C:2001:9, 5. pontja; Reisch ítélet, C-515/99. és C-527/99-C-540/99. sz. egyesített ügyek, EU:C:2002:135, 30 pontja).
[20] A jelen kérdés kapcsán nem tartja a Kúria a felülvizsgálati kérelem azon érvelését megalapozottnak, hogy az EUMSz 50. cikk (2) bekezdésének e) pontja – visszautalva a 39. cikk (2) bekezdésére - lehetőséget ad a tulajdonszerzési korlátok felállítására a termőföldek tulajdonjogának megszerzése vonatkozásában. A 39. cikk (2) bekezdése ugyanis azt határozza meg, hogy a közös agrárpolitika és az alkalmazásához szükséges különleges módszerek kidolgozása során mely tényezőket, elveket kell figyelembe venni. Az említett tényezőkből, elvekből nem vezethető le, hogy az az alapszabadságok korlátozásának alapjaként szolgálhatna, úgy ahogy a népszavazásra feltenni szándékozott kérdésből következne.
[21] A Kúria álláspontja szerint - ellentétben a felülvizsgálati kérelemben kifejtettekkel - az EUSz és az EUMSz rendelkezéseinek intézkedési jellege egyértelműen kitűnik abból, hogy a Csatlakozási Szerződés X. melléklet 3. fejezet (2) pontja visszautal e szerződésekben foglalt intézkedésekre, egyúttal átmeneti jelleggel biztosította Magyarország számára a termőföld tulajdonjogának megszerzésére vonatkozó korlátok (mint intézkedés) bevezetését. Helytelen ebből azt a következtetést levonni, hogy az átmeneti időszak leteltével ismételt korlátozás vezethető be, hiszen a belső piaci szabadságokkal kapcsolatos uniós rendelkezések a teljes megkülönböztetésmentes szabályozás biztosítását várják el, egyértelműen megnevezve az állampolgársági alapú megkülönböztetés tilalmát.
[22] Mindezek alapján a termőföldvásárlás nem magyar állampolgárságú egyéb tagállami állampolgárok esetében való korlátozása az Országgyűlés feladat- és hatáskörébe nem tartozó kérdés. Az NVB határozata helyesen utalt arra, hogy a tagállami állampolgárok termőföldszerzésére vonatkozó tilalom bevezetése nem tartozik az Országgyűlés hatáskörébe, mivel annak szabályozása a csatlakozási szerződések legutóbbi módosítását jelentő LSztv. kötelező hatályának elismerését és kihirdetését követően az Európai Unióhoz került.
[23] A Kúria álláspontja szerint a lényegesen eltérő jogi keretek miatt a kérelmező tévesen hivatkozott a Kúria Knk.37.222/2016/9. számú végzésére. Ebben a döntésben a Kúria elvi éllel hangsúlyozta, hogy az Országgyűlés törvényalkotási hatáskörét nyitottnak kell tekinteni, azonban jelen ügyben ennek nincs közvetlen jelentősége, lévén a népszavazásra feltenni szándékozott kérdés az előzőek szerint uniós jog által szabályozott. Ebben a döntésében a Kúria azt is egyértelművé tette, hogy az Alaptörvény 8. cikk (2) bekezdése szempontjából a Kúriának esetenként kell eldöntenie, hogy az adott kérdés az Országgyűlés hatáskörébe tartozik-e. Jelen ügyben a Csatlakozási Szerződés X. mellékletének idézett rendelkezését illetően egyértelmű, hogy annak szabályozása az Európai Unióhoz került.
[24] A fentiek alapján a Kúria azt állapította meg, hogy a népszavazási kérdés olyan kérdést érint, amely az Alaptörvény 8. cikk (2) bekezdésére figyelemmel nem lehet népszavazás tárgya, így a hitelesítés megtagadása a Nemzeti Választási Bizottság részéről az Nsztv. 11. §-ra tekintettel jogszerű volt. A Kúria az Nsztv. 30.§ (1) bekezdése alapján rendelkezett a Nemzeti Választási Bizottság határozatának helybenhagyásáról.
[25] A Kúria az alaptalan bírósági felülvizsgálati kérelmet előterjesztő kérelmezőt kötelezte a 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13.§ (2) bekezdése alapján az illetékekről szóló 1990.évi XCIII. törvény 43.§ ( 7) bekezdése szerinti eljárási illeték megfizetésére.
[26] A Kúria e végzéséről az Nsztv. 30.§ (4) bekezdése alapján a Magyar Közlönyben nyolc napon belül közleményt tesz közzé.
[27] A Kúria végzése elleni további jogorvoslatot az Nsztv. 30.§ (1) bekezdése zárja ki.
Dr. Tóth Kincső s.k. bíró, előadó,

matches:
Kúria
Kúria
Kúria
sui generis
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria


text:
 Strasbourg kontra Magyarország | Szuverén
A strasbourgi emberi jogi bíróság a korábbi, szinte teljesen azonos tényállású Vajnai kontra Magyarország döntésére utalt ítéletében, és immár másodszor mondta ki az európai emberi jogi egyezmény 10. cikke szerinti véleménynyilvánítási szabadság sérelmét vörös csillag viselésének büntetése miatt. A bíróság mindenekelőtt megismételte a 10. cikkhez kapcsolódó mantrát: a véleménynyilvánítási szabadság a sértő, megrázó vagy zavaró gondolatok kifejezését is védi, hiszen sokszínűség, türelem és széles látókörűség nélkül nem létezhet demokratikus társadalom. A véleménynyilvánítás szabadsága alóli kivételek ezért szűken értelmezendőek, a korlátozás szükségessége pedig meggyőzően igazolandó. A konkrét ügyre vonatkoztatva ez azt jelenti, hogy a vörös csillag viselésének büntetendősége – a Vajnai-döntésben megfogalmazott teszt alapján – akkor igazolható, ha fennáll a valós és közvetlen veszélye, hogy egy politikai párt vagy mozgalom visszaállítja a kommunista diktatúrát, és ha a bíróság vizsgálja a vörös csillag viselésének kontextusát, azaz azt, hogy a jelkép viselője azonosult-e annak önkényuralmi rendszert képviselő jelentéstartalmával. Mivel a Pécsi Ítélőtábla ezt kifejezetten visszautasította, a strasbourgi bíróság – a Vajnai-ítéletben foglaltaknak megfelelően, ismételten – megállapította az egyezménysértést, azzal a különbséggel, hogy ezúttal igazságos elégtételt is megítélt a kérelmező részére.
Válasz az ítéletre
2012. július 10-én jelent meg a Magyar Közlönyben az Országgyűlés 58/2012. (VII. 10.) határozata a Fratanoló kontra Magyarország ítélet végrehajtásáról, amelyben a parlament „a büntetőtörvény módosításával nem ért egyet”, mondván, az 2000-ben már kiállta az alkotmányossági próbát. Voltaképpen nem történt más, mint hogy határozatba foglalta az Országgyűlés elnökének, Kövér Lászlónak a Hír TV Péntek 8 című műsorának adott, „strasbourgi idiótázósként” elhíresült nyilatkozatát. A házelnök akkor a következőképpen fogalmazott: „Nekünk nem kéne sokat foglalkozni azzal, hogy mi van Európában rajtunk kívül, mi van Strasbourgban, mert igaz ugyan, hogy most már másodszor marasztaltak el bennünket (a vörös csillag viselésével kapcsolatban), és meg is szavaztak 7 év pereskedés után úgy magyar pénzben átszámítva körülbelül egymillió forint kártérítést az illető elvtárs javára. […] Ez a törvény, remélem, ezentúl is hatályban lesz, remélem, ezentúl is eljárnak a hatóságok, és ezentúl is megbüntetik az illetőt, és majd hogyha újabb 7 év pereskedés után ismét kártérítést kell fizetni, hát fizessük ki. Hogyha ezek a játékszabályok, vegyük tudomásul, de mi ne hátráljunk meg ebben az ügyben.[...] Strasbourgban néhány idióta, fogalma sem lévén arról, hogy ebben az országban mi zajlott 50 éven keresztül,[...] úgy gondolja, hogy az egy elfogadható dolog, meg a szabadságjoghoz tartozik, hogy valaki a vörös csillaggal demonstráljon.”
A jogi értékelés szempontjából érdektelen, hogy felháborodnak-e politikusok, elhatárolódnak-e a párttársak, sújtja-e a megszólalót népharag. Hagyjuk most a bírák titulusainak, tudományos elismertségének alátámasztását is. Jelen vizsgálat szempontjából az a releváns, hogy az idézet a végrehajtást illetően irreleváns. A politikai szólás alkotmányosan védett lényege, hogy egy politikus nyilatkozhat egy, az ország történetét élesen érintő kérdésről akár durva, sőt jogilag vállalhatatlan kritikával, illetve politikai relevanciával is bíró nemzetközi bírósági döntéseket. A vágy kifejezését, hogy újra és újra ítéljenek el vörös csillagot viselőket, akiknek majd újra és újra kifizeti az állam az idióták által megítélt elégtételt, védi a szólásszabadság joga. Ám védhetetlen az állam hivatalos álláspontjává tenni a jogilag aggályos, formailag hibás, diplomáciailag önsorsrontó, az államhatalmi ágak megosztása szempontjából értelmezhetetlen, a jogforrási hierarchiára tekintettel irreleváns, morálisan romboló és értelmetlenül felesleges nemzetközi feszültséget magában hordozó kívánalmat.
Az állami válasz értékelése
A határozat egy szembetűnően hibás mögöttes feltételezésen alapszik: a kormánynak ugyanis nem az a feladata, hogy nyilatkozzon, egyetért-e az emberi jogi bíróság döntésével vagy sem, hanem maradéktalanul végre kell hajtania azokat. Hasonlóan hibás a végre nem hajtás fő indokaként felhozott tizenkét évvel ezelőtti alkotmánybírósági határozatra való hivatkozás. Az alkotmánybírósági és a strasbourgi döntéseket nem lehet szembeállítani, hiszen míg az előbbi absztrakt normakontrollt gyakorolt, az utóbbi egy konkrét ügyben állapított meg egyezménysértést. Sőt, mivel az Alkotmánybíróságot is kötik Magyarország nemzetközi vállalásai, különösen az egyezmény és a strasbourgi esetjog, meglehetősen inkorrekt egy 2000-es határozatra hivatkozni, amelyben a testület értelemszerűen nem vehette figyelembe a 2008-as Vajnai- és a 2011-es Fratanoló-ítéletet. Legalább az esélyét meg kellene adni annak, hogy az AB ismét dönthessen a kérdésben a strasbourgi ítéletek fényében. (Más kérdés, hogy az Alkotmánybíróság is mulasztott, hiszen 2008 óta előtte hever Vajnai Attila beadványa, amit ha időben elbírál, talán megelőzhető lett volna Magyarország ismételt elmarasztalása.)
Veszélyes is az állami nyilatkozat, mert alapjaiban sérti Magyarország nemzetközi kötelezettségeit egy olyan időszakban, amikor amúgy is a jogállam unortodox hazai újraértelmezése miatt aggódik Európa, és mert léket üt az egyezményt létesítő és fenntartó összeurópai konszenzuson, amivel erodálhatja az emberi jogok védelmi mechanizmusát a kontinensen.
Ehhez képest jó hír, hogy az országgyűlési határozati formában megfogalmazott állami álláspont a jogforrási hierarchiára tekintettel irreleváns, mint ahogy a korábbi AB-határozat hivatkozása is, hiszen egyik sem írhatja felül az európai emberi jogi egyezményt vagy az azt kihirdető magyar törvényt, ahogy azt a strasbourgi bíróság értelmezi. Továbbá értelmezhetetlen is a dokumentum, hiszen míg az Országgyűlés és a határozatot előterjesztő kormány álláspontja kiolvasható belőle, a bíróságoké – a hatalmi ágak megosztására tekintettel – nem. Márpedig a bíróságok jogalkotói szándék hiányában, illetve annak ellenében is képesek a Fratanoló-ítéletnek megfelelő egyezménykonform joggyakorlat kialakítására. Mivel a dokumentum irreleváns és értelmetlen, és mert a jövőre nézve, hasonló egyezménysértések elkerülése érdekében a bíróságok kialakíthatnak olyan joggyakorlatot, amely Strasbourg elvárásának eleget tesz, felesleges is az Európa Tanáccsal való konfrontáció.
Mit jelent egy strasbourgi ítélet végrehajtása?
Történetileg részben a bíróság, részben az Európa Tanács Miniszteri Bizottsága töltötte ki tartalommal az ítéletek végrehajtási kötelezettségét, legújabban 2012. április 19–20-án pedig a bíróság jövőjéről szóló Brightoni nyilatkozatban erősítették meg a részes szerződő felek, hogy az elmarasztalt államnak egyedi lépéseket kell tennie annak biztosítása érdekében, hogy az egyezménysértés megszűnjön, és a konkrét ügy áldozata, azaz az emberi jogi sérelem elszenvedője, amennyire lehetséges, a jogsértést megelőző helyzetbe kerüljön. Emellett az államnak általános intézkedéseket is meg kell hoznia hasonló jövőbeli egyezménysértések elkerülése végett. Véleményem szerint a vizsgált ítéletből az államnak két egyértelmű kötelezettsége fakad Fratanoló János egyedi ügyére nézve, míg a jövőbeli egyezménysértések elkerülésének alternatív módjai képzelhetők el. Kezdjük az utóbbiakkal.
A végrehajtás általános lépései
A jövőre nézve általánosságban a tág értelemben vett állam feladata a Strasbourg-konform bírói joggyakorlat megvalósítása, azaz annak biztosítása, hogy a jövőben hasonló cselekményért senkit ne ítéljenek el. Az országgyűlési határozat kimondja, hogy a magyar jogalkotó nem módosítja a Btk.-t. Ezt azonban senki nem kérte. A strasbourgi elvárásokat nemcsak a jogalkotó, hanem a bíróságok is képesek átültetni a magyar jogrendbe – még az Országgyűlés akarata ellenében is. A következőkben a végrehajtásból származó általános feladatok teljesítésének alternatív módjait vizsgálom meg.
A Btk. módosítása révén könnyedén és elegánsan volnának elkerülhetők a jövőbeli egyezménysértések. Abban az ízlés szerint utó- vagy disztópikus, de mindenképpen hipotetikus esetben, ha a jogalkotó hajlandó volna hozzányúlni a Btk.-paragrafushoz, elvileg több lehetőség is rendelkezésére állna. Megoldást jelenthet a teljes tényállás vagy egyes elkövetési tárgyak (a vörös csillag vagy a vörös csillag és a sarló-kalapács) törlése, továbbá az elkövetési magatartás kiegészítése. A tényállás törlésére nincs politikai szándék, ahogy az egyes elkövetési tárgyak hatályon kívül helyezésére sincs, hiszen az utóbbi megoldás megnyitná a kettős mércéről szóló vitát, ill. amennyiben csak a vörös csillag kerülne ki a szövegből, és a sarló-kalapács nem, abszurd eredményre vezetne a szabályozás. A politikailag reális és ésszerű út tehát a vörös csillag, sarló-kalapács, horogkereszt, SS-jelvény és nyilaskereszt megtartása a szövegben és a bíróságok felhatalmazása, hogy vizsgálják a strasbourgi teszt két követelményének teljesülését: hogy az adott ügyben fennáll-e annak a valós és közvetlen veszélye, hogy egy politikai párt vagy mozgalom visszaállítja a kommunista diktatúrát, illetve hogy a vitatott szimbólum viselése kizárólag az önkényuralmi rendszerrel való azonosulást jelentette-e. Kézenfekvő lenne a változtatás a Btk. újrakodifikálása kapcsán. Az új Btk. azonban nemcsak nem él azzal az – inkább csak elvi – lehetőséggel, hogy dekriminalizálja a vörös csillag viselését, sem azzal a politikailag is életképes megoldással, hogy pontosítja a tényállást, és kiegészíti az elkövetési magatartást, hanem szigorítja is a büntetést: pénzbüntetés helyett elzárással rendeli szankcionálni az önkényuralmi jelkép használatát.
A strasbourgi ítélet végrehajtásával kapcsolatos politikai szándék és a Btk. Strasbourg-konform módosításával kapcsolatos jogalkotói akarat hiánya nem végzetes: a bírói joggyakorlat még mindig képes orvosolni a helyzetet. A magyar bíróságok egy következő hasonló vörös csillagos ügyben kifejezett törvényi felhatalmazás hiányában is félretehetik a Btk. önkényuralmi jelképekre vonatkozó rendelkezését, azzal, hogy Strasbourg szerint az államnak már a jogszabály megalkotásánál igazolnia kellett volna a kommunista diktatúra visszaállításának valós és közvetlen veszélyét. Alternatív és kevésbé konfrontatív megoldás, ha a strasbourgi döntést törvényen kívüli büntethetőséget kizáró okként értékelve a társadalomra való veszélyesség hiánya okán menti fel a bíróság a vörös csillag viselőjét, amennyiben nem áll fenn az önkényuralmi rendszer restaurációjának veszélye, és nem bizonyosodik be, hogy a terhelt a diktatúrával való azonosulása szimbólumaként használta a vörös csillagot. Nem érhetné a bíróságokat az a vád sem, hogy kiüresedik az önkényuralmi jelkép használatának tényállása, hiszen abban az esetben, ha megvalósul a teszt két feltétele, a Btk.-szakasz ismét „aktiválható” volna.
Ehhez azonban le kellene térni a magyar bíróságok, köztük az elmarasztalás alapjául szolgáló ítéletet meghozó Pécsi Ítélőtábla által követett útról, amely szerint a jogalkotó egyértelművé tette, hogy bárki, aki önkényuralmi jelképet terjeszt, nagy nyilvánosság előtt használ, vagy közszemlére tesz, vétséget követ el, függetlenül a cselekmény eredményétől. Az ítélőtábla érvelése szerint a Btk. szerinti önkényuralmi jelkép használata immateriális bűncselekmény, ezért az elkövetési magatartással önmagában megvalósul, további kérdések pedig nem vizsgálandók.
Először is aggályos az ítélőtábla érvelése, amennyiben a strasbourgi esetjog közvetlenül nem alkalmazható a magyar bírói gyakorlatban. A magyar jog és az egyezmény viszonyának tárgyalása nélkül elég arra utalni, hogy az ítélőtábla álláspontja értelmetlenné teszi azt a magyar büntetőeljárási szabályt, amely szerint nemzetközi emberi jogi fórum Magyarországot elmarasztaló ítélete alapján felülvizsgálatnak van helye. Ha valóban nem vehetné figyelembe a bíróság a strasbourgi ítéleteket, hiába indulna felülvizsgálati eljárás, a magyar bíróság szükségszerűen újra és újra ugyanarra a következtetésre jutna, ezzel újabb és újabb egyezménysértést elkövetve, amit újabb felülvizsgálati eljárások követnének, és így tovább. Másodszor az ítélet azon része, amely szerint a bíróság nem konstruálhat eredmény-bűncselekményt egy, a jogalkotó által immateriálisként megfogalmazott bűncselekményből, téves jogértelmezésen alapszik. Hiszen a strasbourgi bíróság nem kíván meg eredményt, hanem csupán azt, hogy álljon fenn a diktatúra veszélye, és a vörös csillag viselője azonosuljon a szimbólum önkényuralmi tartalmával. Az azonosulás független attól, hogy végül valakiben valóban félelmet keltett-e a jelkép látványa vagy sem. Akkor is megvalósulhat, ha az előállító rendőrön kívül senki nem vette észre az önkényuralmi jelképet, így senkiben nem is kelthetett negatív érzéseket. Harmadszor, pedig még ha valóban eredményt kívánna meg az emberi jogi bíróság a Btk. szerinti vétség megvalósulásához – amit, hangsúlyozom, nem tesz meg –, akkor is hibás volna a magyar bíróság jogértelmezése és az eredmény vizsgálatának megtagadása, hiszen a terhelt javára mindig van mozgástere a jogalkalmazónak. A büntetőjogi felelősség körét a bírói jog szabadon szűkítheti, ilyenkor nincs kodifikációs kényszer, szemben a büntetőjogi felelősséget kiterjesztő értelmezéssel.
Ha a bíróság valóban nem vehetne semmilyen enyhítő okot figyelembe, az azt is jelentené, hogy büntetni kellene az olyan antifasiszta jelképek használóit is, mint a szemetesbe dobott vagy áthúzott horogkereszt. Ők ugyanis nem tartoznak a törvényi kivételek alá: nem ismeretterjesztő, oktatási, tudományos, művészeti célból, a történelem, a jelenkor eseményeiről szóló tájékoztatás céljából vagy államok hatályban lévő hivatalos jelképeként használják a szimbólumokat, hanem kifejezetten politikai beszédként. Legfeljebb azzal a hajánál fogva előrángatott érveléssel úszhatnák meg a bűnösség megállapítását, hogy az áthúzás miatt a vitatott jelképek részben takarásban vannak, így nem látszanak teljes egészükben – ahogy korábban a BRFK érvelt egy SZDSZ-es kampányplakát kapcsán. Persze ez továbbra sem mentené a szemetesbe horogkeresztet dobó figura képét zászlójukra tűző vagy pólójukra vasaló személyeket.
Létezik persze olyan magyar bíróság is, amely egyezménykonform módon alkalmazza a kérdéses Btk.-szakaszt: ilyen például a Fratanoló-ügyben másodfokon eljáró Baranya Megyei Bíróság vagy a Fővárosi Ítélőtábla, amely szerint nem büntetendő az olyan vicceskedő ruhák árusítása, mint például a „The party is over” feliratú, vörös csillagos póló (ami angolul „a pártnak”, illetve „a partinak vége” értelemmel egyaránt bír). Az elszórtan megjelenő jó gyakorlat persze nem elégséges, a változatos, azaz ellentmondásos joggyakorlat a jogbiztonságot is veszélyezteti. A bírói hatalom azonban ezen is képes változtatni és – például elvi jogegységi határozat vagy büntetőkollégiumi vélemény segítségével – Strasbourg-konform irányba elmozdítani és egységesíteni az esetjogot.
A végrehajtás egyedi lépései
Fratanoló János egyedi ügyében a jogsérelem orvoslása, azaz felülvizsgálati eljárás keretében Fratanoló János felmentése és az igazságos elégtétel megfizetése az állam kötelezettsége. A fizetést nem lehet vitatni, elodázni, továbbá semmilyen trükkel nem lehet sem a kérelmezőre, azaz végső soron a jogkorlátozás áldozatára, sem másra ráterhelni. Ez némi demagógiával persze politikailag kihasználható. Mint mindig, a populizmus itt is veszélyes, hazug, álszent, és eltereli a figyelmet a valós problémáról. Az országgyűlési határozattal van gond épp elég, az a legkevesebb, hogy pár százezret ki kell fizetni az egyezménysértést elszenvedőknek.
A populista vádakat populista eszközzel előzi meg az országgyűlési határozat, amikor rögzíti, hogy a jövőben a Btk. önkényuralmi jelkép használatát tiltó tényállásának alkalmazása miatt meghozott ítéletekből eredő fizetési kötelezettséget a pártok – azaz végső soron a végrehajtást megtagadó, a Btk.-t módosítani nem hajlandó parlamenti szereplők – állják központi költségvetési támogatásukból. E szimbolikus aktus alkalmas ugyan azon populista hangok elhallgattatására, amelyek szerint a strasbourgi ítéletek végre nem hajtásának költségeit végső soron az adófizetők állják, a megoldásnak azonban aránytalanul nagy az ára. Egyrészt azt a látszatot kelti, hogy lehet szemezgetni a nekünk tetsző és nem tetsző szabályokból, másrészt azt, hogy a jogsértő – amennyiben kellően tehetős – „kivásárolhatja” magát a felelősség alól. Jelen esetben nemcsak a jövőbeli jogsértések megelőzésének kötelezettsége alól vásárolja ki magát az állam azzal, hogy kész minden egyes elmarasztalást követően kártérítést fizetni, hanem még a politikai felelősség alól is azáltal, hogy nem a KIM, hanem a saját költségvetéséből fedezi a igazságos elégtételt és a perköltségeket. Amellett, hogy erkölcsileg igen romboló ez az üzenet, értelmetlenül felesleges is, hiszen csak akkor bírna relevanciával, ha az ítéletből valóban keletkezne olyan állami kötelezettség, amelyet kizárólag az Országgyűlés tudna teljesíteni. Ahogy azonban fent bizonyítottam, a bíróságok maradéktalanul képesek megfeleltetni a magyar jogot a strasbourgi elvárásoknak a parlament szándéka ellenében is. Különösen képmutató az országgyűlési határozat annak fényében, hogy megelőlegezhetjük: a pártoknak egy fillérjükbe sem fog kerülni az ígéret, hogy vállalják az egyezménysértés nekik felróható költségeit, mivel a bíróságok és az ügyészség nemcsak képes, hanem láthatólag kész is az egyezménykonform joggyakorlat megvalósítására. Ennek egyik bizonyítéka, hogy az országgyűlési határozat közzététele napján a strasbourgi pernyertes és a legfőbb ügyész kezdeményezésére indított felülvizsgálati eljárásban a Kúria bűncselekmény hiányában felmentette Fratanoló Jánost.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Kúria


text:
Fővárosi Bíróság Budapest, június 17. Tisztelt Fővárosi Bíróság! k e r e s e t - PDF
Fővárosi Bíróság Budapest, június 17. Tisztelt Fővárosi Bíróság! k e r e s e t
Download "Fővárosi Bíróság Budapest, 2011. június 17. Tisztelt Fővárosi Bíróság! k e r e s e t"
1 Tiszta Energiával Magyarországért Párt Nyilvántartási szám: Kecskemét, Petőfi S. u. 1/B. VII/1. Budapesti iroda: 1201 Budapest, Irma u sites.google.com/site/tempoparttempo Fővárosi Bíróság Budapest, június Budapest Tárgy: Kereset Markó u. 27. Tisztelt Fővárosi Bíróság! A Tiszta Energiával Magyarországért (TEMPO) Párt (6000 Kecskemét, Petőfi S. u. 1/B. VII/1., 1201 Budapest, Irma u. 2., képviseli: Borbély József elnök, Minda Zoltán titkár) I. r., az Ecoprevent Kft. (1201 Budapest, Irma u. 2., képviseli: Nagy Lajos és Minda Zoltán ügyvezető) II. r. felperes nevében a Ptk ában védett egyenlő bánásmódhoz, a Ptk ában védett jóhírnévhez, a Pp. 2. (1) bekezdése szerinti tisztességes eljáráshoz is fűződő személyiségi jog megsértése miatt k e r e s e t -et terjesztünk elő a - Fővárosi Bíróság (1055 Budapest, Markó u. 27., képviseli: dr. Szemán Felicitász mb. elnök) alperes ellen, az alábbi csatolt okiratokkal logikailag is zártan bizonyított tényállás alapján. Tisztelettel előadjuk, hogy a felperesek a Fővárosi Földhivatal alperes beavatkozójaként vettek részt a jelen perben alperes Fővárosi Bíróság előtt közigazgatási ügyszakban 9.K /2009. számon ig folyt, a per tárgyát képező /2. hrsz-ú ingatlant érintő és október 23-án kezdődött eseménysorban való közvetlen érintettségük folytán. Az önállóan nem cselekvőképes dr. Kaiser Mária bíró által megjelenített alperes Fővárosi Bíróság által az ügyben án 16. szám alatt hozott ítélet alapjaként felvett tényállásként az ítélet 10. oldalának utolsó bekezdésében az alperes azt rögzítette, a jelen per felperesei által a i tárgyaláson 8/B/II/1. szám alatt, a i tárgyaláson 16/IV/B/1-9. számok alatt csatolt okirati bizonyítékokból, így jogerős bírósági végzésekből és ítéletekből is fennállt tudomásával ütközően; A bíróság a rendelkezésére álló iratok alapján megállapította, hogy a PEPSZOLG Kft október 23-án alakult meg, és alapító tagja nem az önálló jogalanyisággal rendelkező Papíripari Vállalat, hanem annak egyik önálló jogalanyisággal nem rendelkező szervezeti egysége (a Papíripari Vállalat Pesterzsébeti Papírgyára) volt,. Az alperesi Fővárosi Bíróság a én a jelen per felperesei által becsatolt iratokból ismert MNV Zrt. felperes azon közlésével tisztában volt, miszerint a Legfelsőbb Bíróság án született ítéletéből is következően, továbbá a közhiteles ingatlan-nyilvántartás adatai alapján, hogy a pert indított MNV Zrt. oldalán beavatkozott Remington Kft-nek semmilyen érvényes jogcíme nem volt és nincs a perrel érintett /2. hrsz-ú ingatlanhoz, így a perbeli beavatkozáshoz, mivel a LB jogerős ítélete a Remington Kft. beavatkozó előtt kettővel étől bejegyzését kérő, napjával megszűnt PEP Lv. ( ) kérelmét jogerősen elutasító földhivatali határozattal szemben az ÁPV Rt. (= MNV
2 2 Zrt.) és a Remington Kft. által is indított per kereseti kérelmét a bíróság elutasította, amely ellenére a Remington Kft. perben maradását az alperesi bíróság az általa bizonyítottan ismert LB ítélet és a Pp. 56. (2) bekezdésének kógens rendelkezését is megsértve tovább engedte. Az alperesi Fővárosi Bíróság a án a jelen per felperesei által tárgyaláson becsatolt és a per mikénti elbírálása szempontjából merőben új ténynek és körülménynek is számító jogerős bírósági végzésekből, csak 2010 júniusában megszerezni sikerült jogerős ítéletből, rendőrségi jelentésből, az ÁPV Rt. (= MNV Zrt.) átfogó belső vizsgálatának eredményeként megállapított és közölt tényből, bejegyző végzésből és mellékleteiből is bizonyított módon tudta, hogy a 16 számú ítéletben a per főkérdésére vonatkozó alapadatról irat- és tényellenes, valótlan, a Pp. 2. (1) bekezdését is sértő módon rögzítettekkel szögesen ütközően a PEPSZOLG Kft. alapítója október 23-án nem a Papíripari Vállalat önálló jogalanyisággal nem rendelkező szervezeti egysége (a Papíripari Vállalat Pesterzsébeti Papírgyára) volt, hanem maga a Papíripari Vállalat, aki az ingatlannyilvántartásba a perrel érintett ingatlan kezelőjeként 1972-től volt bejegyezve, ezért a perrel érintett ingatlant érintően a Papíripari Vállalat az október 23-i cégalapításkor jogosult volt rendelkezni, és arról jogszerűen rendelkezett is. Az ügy alapját képező kérdés bizonyítására felperesek által nagyszámban benyújtott jogerős bírósági határozatokból és más közokirati bizonyítékokból fennállt alperesi tudomással ütközően az alperes által tudottan valótlanul, hamisan közokiratba foglalt tények alapján 16. szám alatt hozott ítéletnek a rendelkező részében ugyanakkor az alperes olyan kérdésben nem határozott, amelyről a rendelkezés a meghozott döntés miatt jogszabály értelmében hivatalból kötelező. Ugyanis az ítélet rendelkező részéből kimaradt a határozat végrehajtására történő földhivatali megkeresés, ami miatt a án született 16. számú ítélet végrehajthatósága érdekében annak kiegészítése vált szükségessé. Az alperesi bíróság a földhivatal hiánypótlási felhívásának i átvétele után a i ítéletére hivatkozással kereste meg a perben alperesi földhivatalt, és ezen i keltű levélben hívta fel az alperesi bíróság az ingatlan-nyilvántartási hatóságot arra, amiről a 16 számú ítélet rendelkező részében kellett volna határozni, azaz, az ítélet rendelkezése nyomán az eredeti állapot visszaállításra. A csatolt okiratokkal aggálytalanul bizonyított tény az, hogy az alperesi bíróság az előtte folyt perben alperes földhivatal i keltű és én átvett hiánypótlási felhívására intézkedett csak a 16 számú ítélet rendelkező részébe tartozó, de onnét kihagyott földhivatali megkeresés pótlásáról ( 1 ). Azonban a földhivatali megkeresésre az alperesi bíróság nem hozott alakszerű kiegészítő ítéletet, hanem a jelen per felpereseinek mai napig sem kézbesített, általuk csak iratbetekintésből véletlenül megismert és másolatban kikért egyszerű levéllel intézkedett án 26 számon az ítélet rendelkező részéből kimaradt kötelező megkeresésről. Felperesek határozott álláspontja szerint a földhivatal utasítása az eredeti állapot visszaállítására, illetve annak mikéntjéről az ügydöntő határozat rendelkező részében rögzítendő döntés, így annak kihagyása miatt szükségessé vált pótlólagos intézkedés meghozatalára kizárólag csak a határozatok kiegészítésére vonatkozó Pp. szabályok alapján kerülhet (az adott esetben csak kerülhetett volna) sor, amely ítélet kiegészítéséről rendelkező alakszerű végzést a peres felek részére szabályszerűen kell (az adott esetben csak kellett volna) kézbesíteni, és a végzés ellen a Pp. 233/A alapján fellebbezésnek van (adott esetben csak lett volna) helye. A nem alakszerű és a felpereseknek csak véletlenül tudomására jutott határozat kiegészítésről történt felperesi tudomásszerzés után felperesek én 1 Mivel a megkeresés nem alakszerűen történt, ezért a felperesek álláspontja szerint az eleve törvény- és jogsértő, joghatás kiváltására alkalmatlan.
3 3 fellebbezést nyújtottak be, amely kapcsán az alperesi bíróság én kelt 37 számú egyszerű levélben adott a jogellenes állapot fenntartását eredményező felperesek álláspontja szerint törvény- és jogsértő tájékoztatást. Felperesek álláspontja szerint a i tárgyaláson a jelen per felperesei által 16/IV/B/3. számon csatolt LB Gf.VII /1993/10. számú ítélet rendelkező részében foglaltak is az alperesi bíróság fentiekben rögzített módú törvénysértően folytatott eljárását bizonyítják azzal, hogy a Legfelsőbb Bíróság által másod fokú ítélettel meghozott döntésének végrehajtása és annak módjára vonatkozóan kereste meg a Fővárosi Cégbíróságot, az ítélet rendelkező részében rögzített felhívással. Ez a megkeresés nem történt meg a perrel támadott esetben, sem a 16 szám alatti i ítéletben, sem azt követően alakszerű formában hozott fellebbezéssel támadható határozattal. Tisztelettel előadjuk továbbá, hogy a II. r. felperes Ecoprevent Kft., a Castell Kft. fa alperes beavatkozójaként vett részt az alperes Fővárosi Bíróság előtt szintén közigazgatási ügyszakban 7.K /1999. számon indult, és legutóbb 3.K /2010. számon közigazgatási határozat felülvizsgálata iránt folyt, napján a kereset elején megjelölt kógens törvény és abból fakadó jogsértések alperes általi megvalósításával 8. számon hozott ítélettel i jogerő alapján lezárt perben. Előadjuk, hogy a Belügyminiszter alperesisége mellett folyt per több esetben szakadt félbe az államot képviselő személy megbízatása, így a perbeli jogképességének megváltozása, megszűnése miatt, így legutóbb napján. A legutóbbi félbeszakadás megszűnése után az önállóan nem cselekvőképes dr. Mohay György bíró által megjelenített alperesi Fővárosi Bíróság napjára tűzött tárgyalást, ami az eljáró bíró megbetegedése folytán elmaradt. A II. r. felperes Ecoprevent Kft. felperesi beavatkozó napján vette kézhez az alperesi bíróságtól a e órára kitűzött tárgyalásra szóló idéző végzését. A tárgyalás előtt csak két nappal korábban szombati napon kézhez vett szabályszerűnek el nem fogadható ( 2 ) idézés nyomán a tárgyalás napjának délelőttjén a II. r. felperes az alperes kezelőirodáján benyújtott, és az eljáró bíró részére rövid úton kézbesíteni kért bejelentéssel és annak mellékletét képező azonos időpontra szóló másik tárgyalási idézéssel bejelentette a dr. Mohay György bíró által megjelenített Fővárosi Bíróságnak azt, hogy a polgári per én megtartott tárgyalásán közölt idézés időpontja alapján tárgyalásütközés áll fenn, mivel a 19.P /2010. számú perben ügyvéd nélkül személyesen eljáró felperesek, teljesen azonosak a 3.K /2010. számú perben is képviseletet ellátó személyekkel, ezért a közigazgatási ügyszakban folyó per tárgyalásán nem tudnak megjelenni. A FB 19.P /2010. számú per i tárgyalásának csatolt 8 számú jegyzőkönyvrészlete közokiratilag bizonyítja azt, hogy a dr. Mohay György bíró úr által vitt perben képviselő Minda Zoltán és dr. Havas Gábor felperesként óra között valóban a Fővárosi Bíróság előtti másik, már én tárgyalásra tűzött perben személyesen járt el. Az alperes Fővárosi Bíróság a csatolt okiratokkal bizonyítottan tudva azt, hogy a 3.K /2010. számú per e órára az eljáró bíró januári megbetegedése miatt rövid határidővel kitűzött tárgyalása tekintetében egyrészt, a felek idézésének szabályszerűsége a órai tárgyaláson nem volt megállapítható, másrészt pedig a II. r. felperes alperesi bíróság által február 21-én délelőtt átvett beadványában közölt okból a tárgyalás tartásának a felperesi oldalnak fel nem róható ok miatt akadálya van, 2 Hiszen a február 21-i tárgyaláson a felperesi beavatkozó szabályszerű idézése nem volt megállapítható
4 4 3.K /2010. számú per felperesi oldalának többszörösen kimentett távolléte ellenére az alperesi bíróság tárgyalást tartott, és azon érdemi döntést hozott. Az alperesi bíróság törvény- és jogsértő eljárása miatt a felperesi oldal önhibáján kívül nem tudta becsatolni a most mellékelt 3.K /2010. számmal jelölt, és pertaktikai megfontolások miatt csak tárgyaláson és személyesen benyújtani kívánt iratcsomagként összeállított bizonyítékokat, amelyben az ügy érdemére, mikénti elbírálására alapvetően kiható olyan, a perben legutoljára június 02-án megtartott tárgyalást követően a II. r. felperesnek megszerezni sikerült PKKB által 10.G /2009/19. számon hozott jogerős ítélet is van, amely közokirati bizonyítékát adja a jelen perben is kifogásolt törvénysértő eljárásban hozott ítélet tudottan, vagy tudni kelletten valótlan, hamis tényálláson / adatokon nyugvó voltának. A Fővárosi Bíróság felhívására az Ecoprevent Kft. beavatkozó által támogatott felperes Castell Kft án benyújtott iratcsatolás és ellenkérelem, bizonyítási indítvány megnevezésű iratához csatolásra került egy a bíróság munkájának segítése érdekében elkészített öt oldalas 38 pontba összefoglalt táblázatos tényvázlat, az abban rögzített események alapját képező összes okirat csatolása mellett. A felperesi beadvány megismerése után dr. Mohay György alperesi bíróság nevében eljárt bíró azt közölte a következő tárgyaláson a felperessel, hogy bírói munkája során még nem kapott ilyen jól kimunkált anyagot. A teljesen dokumentált tényvázlatból és közokirati mellékleteiből az alperesi Fővárosi Bíróság a óta tudta, hogy a per alapját képező ügyben szereplő, az Ecoprevent Kft. ügyleti jogelődje a PEPSZOLG Kft-nek a jogi személy alapítója án az állami tulajdonú Papíripari Vállalat ( ) volt. A tudottan szabálytalan idézés és a bíróság oldalán idén januárban felmerült okból rövid időre kitűzött tárgyalás időpontjának ütközéséről való bizonyított tudomás, így a tárgyalás tartásának törvényi akadálya ellenére az alperesi bíróság által én órakor törvénysértően megtartott tárgyaláson 8. szám alatt meghozott ítélet alapjaként közokiratba foglalt tényállásként irat- és tényellenesen, valótlanul, a Pp. 2. (1) bekezdését is sértő módon a bíróság bizonyítottan fennállt hivatalos tudomásával szögesen ütközően, és a 9.K /2009/16. számú ítélet 10. oldaláról fent már idézett hamis alapú valótlan indokolással szó szerint egyezően rögzítette azt, miszerint a bíróság a rendelkezésére álló iratok alapján megállapította, hogy a PEPSZOLG Kft október 23-án alakult meg, és alapító tagja nem az önálló jogalanyisággal rendelkező Papíripari Vállalat, hanem annak egyik önálló jogalanyisággal nem rendelkező szervezeti egysége (a Papíripari Vállalat Pesterzsébeti Papírgyára) volt,. Jól látható, hogy az önállóan nem cselekvőképes alperesi bíróságot megjelenített független, az eljárásukban, döntésükben nem befolyásolható dr. Kaiser Mária és dr. Mohay György bírák egyeztettek a teljesen más felek ( 3 ) közötti perekben olyan annyira, hogy Mohay bíró úr szó szerint emelte be a én meg nem hozható ítéletébe, a dr. Kaiser Márai bíró által az előtte elfekvő bírósági közokiratokból tudottan, vagy tudni kelletten hamisan közokiratba foglalt valótlan tényállási elemet a PEPSZOLG Kft i 50%- os alapítójára vonatkozóan. Az önállóan nem cselekvőképes Fővárosi Bíróság nevében eljárt dr. Mohay György bíró fentieken túli felróható magatartását aggálytalanul bizonyítja az akkor tudottan meg nem 3 9.K /2009/16.; Felperes: Magyar Állam, felperesi beavatkozó: Remington Kft., Alperes: Fővárosi Földhivatal, alperesi beavatkozók: Ecoprevent Kft., Minda Zoltán, TEMPO Párt 3.K /2010/8.; Felperes: Castell Kft. fa, felperesi beavatkozó: Ecoprevent Kft., Alperes: Belügyminiszter, alperesi beavatkozó: Magyar Állam
5 5 hozható 8 számú ítéletének 2. oldalának 2. bekezdésében ( 4 ), a 3. oldal utolsó két bekezdésében hivatkozott első fokú és az LB által hozott másod fokú ítéletekben ( 5 ) a PEPSZOLG Kft es 50%-os alapítójaként megjelölt már más személyre történt hivatkozás, továbbá az ítélet 5. oldal 2. nagybekezdésében a bíróság rendelkezésére álló iratok alapján megállapítottnak állított dr. Kaiser Mária bírótól szó szerint átvett hamis, és a csak öt oldalas azonos ítéleten belül immár harmadik személyre való tudottan vagy tudni kelletten egymást is kizáró, hamis, és a felperesi oldal, így a jelen per II. r. felperesének az egyenlő bánásmódhoz, tisztességes eljáráshoz is fűződő személyiségi jogát alapjaiban sértő törvénysértő eljárás. Az utóbbi bekezdésben bemutatott dr. Mohay György bíró által felvállalt törvénysértő bírói gyakorlat, az egymást is kizáró adatok valós alapon való közokiratba foglalása alapvetően sérti az önállóan nem cselekvőképes II. r. felperest (a hivatkozott perben felperesi beavatkozót) megjelenített Minda Zoltán törvényes képviselő emberi méltóságát is, mivel az alperesi bíróságot megjelenített Mohay bíró által 2008-ban még a bírói munkája során soha nem látottnak hivatkozott Minda Zoltán által készített előkészítő irat felmagasztalása után két évvel később oda eljutni, hogy szabálytalan idézés, bejelentett tárgyalásütközés, a tárgyalás tartásának törvényi akadálya ellenére egy öt oldalas ítéleten belül azonos 1989-es eseményben részt vett személy háromféleképpen került megnevezésre a hivatali esküt ( 6 ) tett, a kutyatartók ügyében hozott döntéséért nemzetközi elismerésben is részesült Btk (1) bekezdés e) pont hatálya alá tartozó hivatalos személy részéről, több, mint felveti a Magyar Állammal szembeni közigazgatási perben történt jogon kívüli szempontok érvényre jutását, az eljárásban, döntésében nem befolyásolható bíró által ismert tényadatokkal, és abból következő kógens törvényi rendelkezésekkel nyíltan szembe ment eljárást, döntést. Mohay bíró úr a tudottan, vagy tudni kelletten hamis adatokat közokiratba foglalt Kaiser bíróval történt egyeztetés, a hamis adatok ítéletébe történt szó szerinti átvételével folytatott jogellenes eljárása konkrétan, a Magyar Közlöny évi 76. számában kihirdetett Korrupcióról szóló polgárjogi Strasbourgban 1999-ben elfogadott egyezmény 2. cikkelyében rögzített korrupció nemzetközi fogalom meghatározásának mindenben megfelelő eseménysort helyezi reflektorfénybe az alperest megjelenített nevesített bírák irat- és tényellenes, hamis adatokon nyugvó törvénysértő 2009-es és 2010-es eljárása alapján. Kereseti kérelem: Az 1959.évi IV. tv. (Ptk.) 75. (2) bekezdése kimondja; A személyhez fűződő jogok védelmére vonatkozó szabályokat a jogi személyekre is alkalmazni kell, kivéve ha a védelem - jellegénél fogva - csak a magánszemélyeket illetheti meg. Az 1959.évi IV. tv. (Ptk.) 76. -a kimondja; A személyhez fűződő jogok sérelmét jelenti különösen az egyenlő bánásmód követelményének megsértése, a lelkiismereti szabadság sérelme és a személyes szabadság jogellenes korlátozása, a testi épség, az egészség, valamint a becsület és az emberi méltóság megsértése. 4 A Papíripari Vállalat, amelyet a Pesterzsébeti Papírgyár képviselt, valamint öt természetes személy gazdasági társaság megalapítását határozta el október 23-án PEPSZOLG kft. néven,. Az én megszűnt Papíripari Vállalat cgjsz-a volt. 5 Mohay bíró által tényállásként közokiratba hivatkozott ítéletek szerint a PEPSZOLG Kft. 50%-os alapítója án a hivatkozott pernek a felperese, a Pesterzsébeti Papírgyár Leányvállalat, tehát egy teljesen másik jogalany, mint akit Mohay bíró az azonos ítélet 2. oldalán 1989-es alapítóként (Papíripari Vállalat) megjelölt. Az én megszűnt Pesterzsébeti Papírgyár Leányvállalat cgjsz-a volt. 6 Én dr. Mohai György esküszöm, hogy hazámhoz a Magyar Köztársasághoz hű leszek; az Alkotmányt és a jogszabályokat megtartom; az állami és a szolgálati titkot megőrzöm, a hatáskörömbe tartozó ügyekben részrehajlás nélkül, lelkiismeretesen, kizárólag a törvényeknek megfelelően járok el (az esküt tevő meggyőződésének megfelelően: Isten engem úgy segéljen).
6 6 Az 1959.évi IV. tv. (Ptk.) 78. -a a jóhírnév védelméről kimondja; (1) A személyhez fűződő jogok védelme kiterjed a jóhírnév védelmére is. (2) A jóhírnév sérelmét jelenti különösen, ha valaki más személyre vonatkozó, azt sértő, valótlan tényt állít, híresztel, vagy való tényt hamis színben tüntet fel. A Ptk a és a 84. (1) bekezdés a) pontja alapján kérjük a jogsértés tényének alábbiak szerinti megállapítását; A Fővárosi Bíróság megsértette a TEMPO Párt és az Ecoprevent Kft. egyenlő bánásmódhoz és tisztességes eljáráshoz fűződő személyiségi jogát azzal, hogy a TEMPO Párt és az Ecoprevent Kft. által becsatolt több, a Fővárosi Bíróság által is meghozott jogerős bírósági határozatból a Fővárosi Bíróság által közvetlenül ismert tények ellenére irat- és tényellenesen foglalta az ügydöntő határozataiba a K /2009. és a K /2010. számú perek mikénti elbírálásának alap adatát képező tényadatot akként, hogy a bíróság a rendelkezésére álló iratok alapján megállapította, hogy a PEPSZOLG Kft október 23- án alakult meg, és alapító tagja nem az önálló jogalanyisággal rendelkező Papíripari Vállalat, hanem annak egyik önálló jogalanyisággal nem rendelkező szervezeti egysége (a Papíripari Vállalat Pesterzsébeti Papírgyára) volt,. Ezzel szemben a Fővárosi Bíróság rendelkezésére állt közokiratokkal igazolt tény alapján a valóság az, hogy a PEPSZOLG Kft. 50%-os alapítója án a Papíripari Vállalat volt. A Fővárosi Bíróság megsértette a K /2010. számú perben az Ecoprevent Kft. egyenlő bánásmódhoz és tisztességes eljáráshoz fűződő személyiségi jogát azzal, hogy a per i bíróság oldalán felmerült okból elmaradt tárgyalása miatt én új határnapra kitűzött tárgyalást megtartotta annak ellenére, hogy a tárgyaláson és azóta sem volt megállapítható az Ecoprevent Kft. felperesi beavatkozó tárgyalásra történt idézésnek szabályszerűsége, továbbá azzal, hogy a február 21-én délutánra tűzött tárgyalás délelőttjén a Fővárosi Bíróság részére az Ecoprevent Kft. által a Fővárosi Bíróság P /2010/8/I. számú i keltű idéző végzésnek csatolásával közokiratilag igazoltan fennállt és az Ecoprevent Kft-nek fel nem róható e délutáni tárgyalásütközés miatti felperesi beavatkozó kimentett távolmaradását figyelmen kívül hagyva a bíróság tárgyalást tartott, és a tárgyalás tartását kizáró körülmények bizonyított ismerete ellenére érdemi döntést is hozott. A Ptk a és a 84. (1) bekezdés a) pontja alapján kérjük a jogsértés tényének alábbiak szerinti megállapítását; A Fővárosi Bíróság a K /2009. és K /2010. számú perekben megsértette a TEMPO Párt és az Ecoprevent Kft. jóhírnévhez fűződő személyiségi jogát azzal, hogy a TEMPO Párt és az Ecoprevent Kft. által perben becsatolt jogerős bírósági határozatok alapján kifejezetten hivatkozott való tényt hamis tartalommal foglalta érdemi döntéseibe, ezzel hamis színben feltűntetve a TEMPO Pártot és az Ecoprevent Kft-t. A felek között közvetítői eljárás nem volt. A Fővárosi Bíróság hatásköre és illetékessége az alperesek székhelyére figyelemmel a Pp. 23. (1) bekezdés g) pontján alapszik. A per tárgyára figyelemmel kérjük a tárgyi illetékfeljegyzés biztosítását. Az alperes a perre okot adott, ezért kérjük a perköltségeinkben történő marasztalását.
7 7 Tisztelettel: TEMPO Párt Ecoprevent Kft. I. r. felperes II. r. felperes Borbély József elnök Minda Zoltán ügyvezető Mellékletek: 49 db (104 lap, 3 pld.)
Tiszta Energiával Magyarországért Párt 6000 Kecskemét, Petőfi S. u. 1/B. VII/1. Budapesti iroda: 1201 Budapest, Irma u.2. tempopart@vipmail.hu www.tempopart.hu sites.google.com/site/tempoparttempo Fővárosi
PEPSZOLG KFT. TULAJDONOSAI 1201 Budapest, Irma u. 8. Alapítva: 1989. október 23. Tel: 36-1-285-5815 Fax: 36-1-283-7715

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság


text:
Pénzügyi Tanácsadó Iroda - A régi PTK (6)
feltétel és időhatározás
§ (1) Ha a felek a szerződés hatályának beálltát bizonytalan jövőbeni eseménytől tették függővé (felfüggesztő feltétel), a szerződés hatálya e feltétel bekövetkeztével áll be.
(2) Ha a felek a szerződés hatályának megszűntét tették bizonytalan jövőbeni eseménytől függővé (bontó feltétel), a feltétel bekövetkeztével a szerződés hatálya megszűnik.
(3) Az érthetetlen, ellentmondó, jogellenes vagy lehetetlen feltétel semmis; az ilyen feltétellel kötött szerződésre a részleges érvénytelenség szabályait (239. §) kell alkalmazni.
§ (1) Amíg a feltétel bekövetkezése függőben van, egyik fél sem tehet semmit, ami a feltétel bekövetkezése, illetőleg meghiúsulása esetére a másik fél jogát csorbítja vagy meghiúsítja. Ez a szabály harmadik személy jóhiszeműen és ellenérték fejében szerzett jogát nem érinti.
A vagylagos szolgáltatás
230. § (1) Ha a felek a szerződés tárgyaként több szolgáltatást úgy jelöltek meg, hogy a szolgáltatások közül választani lehet, a választás joga - ha jogszabály kivételt nem tesz - a kötelezettet illeti. A kötelezettnek ez a joga a bírósági határozattal kitűzött teljesítési határidő elteltével a jogosultra száll át.
(2) Ha a jogosult választhatna, de a választással késedelembe esik, e joga a kötelezettre száll át.
§ (1) Pénztartozást - ellenkező kikötés hiányában - a teljesítés helyén érvényben levő pénznemben kell megfizetni.
§ (1) A szerződéses kapcsolatokban - ha jogszabály kivételt nem tesz - kamat jár. Magánszemélyek egymás közti szerződési viszonyában kamat csak kikötés esetében jár.
(2) A kamat mértéke - ha jogszabály kivételt nem tesz - megegyezik a jegybanki alapkamattal. A fizetendő kamat számításakor az érintett naptári félévet megelőző utolsó napon érvényes jegybanki alapkamat irányadó az adott naptári félév teljes idejére.
(3) A felek által túlzott mértékben megállapított kamatot a bíróság mérsékelheti.
Ptké. 46. §
Ptké. 82. § A kamat mértékére vonatkozó rendelkezéseket a Ptk. hatálybalépése előtt keletkezett jogviszonyból eredő kamatkövetelésre nem lehet alkalmazni.
harmadik személy javára szóló szerződés
§ (1) Ha a felek harmadik személy részére teljesítendő szolgáltatásra kötöttek szerződést, e harmadik személy csak akkor válik közvetlenül jogosulttá, ha a felek ezt kifejezetten kikötötték.
(2) A harmadik személy a javára kikötött joggal attól kezdve rendelkezik, hogy a szerződésről őt valamelyik fél értesítette; ha a jogot visszautasítja, azzal a javára szerződött fél rendelkezik.
§ (1) A semmis szerződés érvénytelenségére - ha a törvény kivételt nem tesz - bárki határidő nélkül hivatkozhat. A semmisség megállapításához külön eljárásra nincs szükség.
(2) Ha valamely semmis szerződés más szerződés érvényességi kellékeinek megfelel, ez utóbbi érvényes, kivéve, ha ez a felek feltehető szándékával ellenkezik.
§ (1) A megtámadható szerződés a megtámadás következtében megkötésének időpontjától kezdődő hatállyal érvénytelenné válik.
§ (1) A megtámadást egy éven belül írásban kell a másik féllel közölni, majd a közlés eredménytelensége esetében haladéktalanul a bíróság előtt érvényesíteni.
(2) A megtámadási határidő megkezdődik a) a tévedés, megtévesztés felismerésekor;
c) a felek szolgáltatásainak feltűnő aránytalansága vagy tisztességtelen szerződési feltétel [209. § (1) bekezdés és 209/A. §] esetén a sérelmet szenvedő fél teljesítésekor - részletekben történő teljesítésnél az első teljesítéskor -, illetve, ha ő a teljesítéskor kényszerhelyzetben volt, ennek megszűntekor.
Ptké. 83. § (1) A Ptk. hatálybalépése előtt létrejött szerződést a Ptk. hatálybalépésétől számított egy éven belül akkor is meg lehet támadni, ha a megtámadási határidő a Ptk. szerint már eltelt.
(2) Ezt a szabályt nem lehet alkalmazni, ha a megtámadási jog az érvényesítésével való indokolatlan késlekedés miatt a Ptk. hatálybalépése előtt megszűnt.
§ (1) Érvénytelen szerződés esetében a szerződéskötés előtt fennállott helyzetet kell visszaállítani.
Ha a szerződéskötés előtt fennállott helyzetet nem lehet visszaállítani, a bíróság a szerződést a határozathozatalig terjedő időre hatályossá nyilvánítja. Az érvénytelen szerződést érvényessé lehet nyilvánítani, ha az érvénytelenség oka - különösen uzsorás szerződés, a felek szolgáltatásainak feltűnő aránytalansága esetén az aránytalan előny kiküszöbölésével - megszüntethető. Ezekben az esetekben rendelkezni kell az esetleg ellenszolgáltatás nélkül maradó szolgáltatás visszatérítéséről.
Szolgáltatásnak az állam javára való megítélése
Ptké. 32. § (1) A bíróság köteles az ügyészt értesíteni, ha az iratok vagy a tárgyalás adatai alapján feltehető, hogy szolgáltatásnak (vagyoni előnynek) az állam javára való megítélésére kerül sor.
(2)Az ügyész az indítványt haladéktalanul, legkésőbb azonban az értesítés kézbesítésétől számított tizenöt napon belül köteles megtenni.
(3) Az ügyész nyilatkozata előtt az értesítés kézbesítésétől számított tizenöt napon belül a per szünetelésének vagy a pert befejező határozat hozatalának nincs helye.
Ptké. 33. § Uzsorás szerződés esetében a bíróság a sérelmet szenvedő félnek a visszatérítést akkor is elengedheti, ha az ügyész a szolgáltatásnak az állam javára való megítélését indítványozza.
Ptké. 34. § Ha a Ptk. 237. §-ának (1) bekezdésében és 361. §-ának (3) bekezdésében szabályozott esetekben az ügyész a visszajáró szolgáltatásnak (vagyoni előnynek) az állam javára csak részben való megítélését indítványozza, a bíróságot az indítvány csak annyiban köti, hogy az abban megjelöltnél nagyobb összeget az állam javára nem ítélhet meg.
Ptké. 35. § A szolgáltatásnak (vagyoni előnynek) az állam javára való megítélését nem akadályozza az, hogy a szolgáltatást a sérelmet okozó fél már megkapta, illetőleg a vagyoni előnyt a gazdagodást előidéző fél már visszakapta.
Ptké. 36. § Az állam javára megítélt szolgáltatások behajtásával és elszámolásával kapcsolatos pénzügyi kérdéseket a pénzügyminiszter az igazságügyminiszterrel egyetértésben szabályozza.
Ptké. 36/A. § Az ügyész keresetet indíthat a semmis szerződéssel a közérdekben okozott sérelem megszüntetése érdekében a szerződés semmisségének megállapítása iránt.
§ (1) Érvénytelen szerződés érvényessé nyilvánítása esetén a szerződő felek a szerződésszegésért úgy felelnek, mintha a szerződés kezdettől fogva érvényes lett volna.
§ A szerződés részbeni érvénytelensége esetén az egész szerződés csak akkor dől meg, ha a felek azt az érvénytelen rész nélkül nem kötötték volna meg. Jogszabály ettől eltérően rendelkezhet.
Módosítás szerződéssel, illetőleg egyezséggel
A tartalmában vagy jogcímében megváltoztatott szerződésnek a módosítással nem érintett része változatlan marad. A kötelezettség biztosítására szolgáló zálogjog és kezesség fennmarad, de a zálogkötelezett és a kezes helyzete hozzájárulásuk nélkül nem válhat súlyosabbá, és a módosítást megelőzően keletkezett kifogásaik is fennmaradnak.
A szerződést egyezséggel is lehet módosítani. Egyezség esetén a felek a szerződésből eredő vitás vagy bizonytalan kérdéseket közös megegyezéssel úgy rendezik, hogy kölcsönösen engednek egymásnak.
Az egyezséggel való szerződésmódosítás érvényességét nem érinti a feleknek olyan körülményre vonatkozó tévedése, amely közöttük vitás volt, vagy amelyet bizonytalannak tartottak. Ez arra az esetre is áll, ha az egyezség megkötése után előkerült bizonyítékokkal a vitát vagy a bizonytalanságot el lehetett volna hárítani.
§ (1) A tartozás elismerése a tartozás jogcímét nem változtatja meg, de az elismerőt terheli annak bizonyítása, hogy tartozása nem áll fenn, bírósági úton nem érvényesíthető, vagy a szerződés érvénytelen.
§ (1) A szerződés megkötésekor a kötelezettségvállalás jeléül foglalót lehet adni.
A szerződés megkötésekor átadott pénzösszeget vagy más dolgot csak akkor lehet foglalónak tekinteni, ha ez a rendeltetése a szerződésből kétségtelenül kitűnik.
244. § Ha a szerződést teljesítik, a foglalót a szolgáltatás ellenértékébe be kell számítani, ha pedig a foglaló a beszámításra nem alkalmas, vagy a szerződés olyan okból szűnik meg, amelyért egyik fél sem felelős, vagy mindkét fél felelős, a foglaló visszajár.
245. § (1) A teljesítés meghiúsulásáért felelős személy az adott foglalót elveszti, a kapott foglalót kétszeresen köteles visszatéríteni.
A foglaló visszaköveteléséről való lemondás, illetőleg a foglaló kétszeres visszatérítése a szerződésszegés következményei alól nem mentesít; a kártérítésbe azonban a foglaló értéke beszámít.
A túlzott mértékű foglalót a bíróság mérsékelheti.
§ (1) A kötelezett meghatározott pénzösszeg fizetésére kötelezheti magát arra az esetre, ha olyan okból, amelyért felelős, nem, vagy nem szerződésszerűen teljesít (kötbér). Kötbért csak írásban lehet érvényesen kikötni. Kötbér után kamat kikötése semmis.
(2) A kötbért a jogosult akkor is követelheti, ha kára nem merült fel. Érvényesítheti a kötbért meghaladó kárát és a szerződésszegésből eredő egyéb jogait is. A szerződésszegéssel okozott kárának megtérítését az erre vonatkozó szabályok szerint akkor is követelheti, ha a kötbérigényét nem érvényesítette.
(3) A nemteljesítés esetére kikötött kötbér érvényesítése a teljesítés követelését kizárja. A késedelem vagy a hibás teljesítés esetére kikötött kötbér megfizetése nem mentesít a teljesítés alól.
Ptké. 46/A. §
§ (1) A túlzott mértékű kötbér összegét a bíróság mérsékelheti.
A pénztartozás késedelmes fizetése esetére kikötött kötbérre a késedelmi kamat szabályait kell alkalmazni.
Bírósági úton nem érvényesíthető követelés biztosítására kikötött kötbért bírósági úton nem lehet érvényesíteni.
§ (1) Aki a szerződés hibátlan teljesítéséért szerződés vagy jogszabály alapján jótállásra köteles, ennek időtartama alatt a felelősség alól csak akkor mentesül, ha bizonyítja, hogy a hiba oka a teljesítés után keletkezett. A jótállás a jogosultnak a törvényből eredő jogait nem érinti.
§ A bank kötelezettséget vállalhat arra, hogy meghatározott feltételek - így különösen bizonyos esemény beállta vagy elmaradása, illetőleg okmányok benyújtása - esetében és határidőn belül a kedvezményezettnek a megállapított összeghatárig fizetést fog teljesíteni.
250. § (1) A felek írásban megállapodhatnak abban, hogy a szerződésszegésért felelős fél elveszít valamely jogot vagy kedvezményt, amely őt a szerződés alapján megilletné.
(2) Ha a jogvesztés a kötelezettet túlságosan sújtaná, a bíróság a joghátrányt mérsékelheti.
§ (1) Zálogjog alapján a jogosult a pénzben meghatározott vagy meghatározható követelésének biztosítására szolgáló zálogtárgyból - törvény eltérő rendelkezése hiányában - más követeléseket megelőző sorrendben kielégítést kereshet, ha a kötelezett nem teljesít. Bírósági úton nem érvényesíthető követelés zálogjoggal biztosítása semmis.
§ (1) A zálogtárgyból való kielégítés - ha jogszabály kivételt nem tesz - bírósági határozat alapján végrehajtás útján történik.
§ (1) A kielégítési jogot - ha törvény eltérően nem rendelkezik - a zálogtárgyra az elzálogosítás után szerzett jogok nem érintik. Ha ugyanazt a zálogtárgyat több zálogjog terheli, törvény eltérő rendelkezésének hiányában a kielégítés joga a jogosultakat zálogjoguk keletkezésének sorrendjében (rangsor) illeti meg.
§ (1) A felek - a legalacsonyabb eladási ár, illetve ennek számítási módja és a zálogjogosult kielégítési jogának megnyíltától számított határidő meghatározásával - írásban a kielégítési jog megnyílta előtt is megállapodhatnak a zálogtárgy közös értékesítésében. Ha a megállapodásban meghatározott határidő alatt, illetve feltételek mellett a zálogtárgyat nem sikerült értékesíteni, a közös értékesítésre irányuló megállapodás hatályát veszti.
§ (1) A zálogtárgy értékesítésére vagy az erre irányuló megbízás kiadására feljogosított [257. § (2)-(3) bek.] e joga alapján - a zálogtárgy tulajdonosa helyett és nevében eljárva - jogosult a zálogtárgy tulajdonjogának átruházására. Ha a zálogtárgy nincs a birtokában, az értékesítés céljából annak kiadását kérheti.
Ptké. 48. § (1) Ha a zálogkötelezettel szemben felszámolási eljárás vagy a zálogtárgyra is kiterjedő bírósági végrehajtás folyik, a jogosult a Ptk. 257. §-ában foglalt megállapodás szerinti jogait - felszámolási eljárás esetében a felszámolást elrendelő végzés közzétételétől, bírósági végrehajtás esetében pedig a zálogtárgy lefoglalásától kezdve - nem gyakorolhatja, kielégítést a felszámolási eljárás, illetve a bírósági végrehajtás körében és annak szabályai szerint kaphat.
(4) A Ptk. 257. §-a (3) bekezdésének alkalmazásában a felszámoló és az önálló bírósági végrehajtó árverés szervezésével hivatalból foglalkozó személynek minősül.
zálogjog megszűnése
§ (1) Ha a zálogtárgy tulajdonosa, valamint a követelés kötelezettje (személyes kötelezett) különböző személy és a jogosult a zálogtárgyból kielégítést kapott, a zálogjog megszűnik, a követelés pedig egyéb biztosítékaival együtt a kielégítés erejéig a tulajdonosra száll át.
Ha a jogosultat egyébként nem a személyes kötelezett elégíti ki, a zálogjog a követelés, illetőleg a kielégítés alapján keletkező megtérítési igény erejéig a kielégítő személyre száll át. Ez a személy követelheti a zálogtárgy átadását, illetőleg a zálogjognak javára való bejegyzéséhez szükséges nyilatkozat kiadását.
Megszűnik a zálogjog abban az esetben is, ha a zálogjogosult a zálogtárgy tulajdonjogát; vagy a zálogtárgy tulajdonosa a zálogjoggal biztosított követelést megszerzi, a zálogjog azonban - ha a követelést megszerző tulajdonos nem személyes kötelezett - a rangsorban hátrább álló zálogjogosultak irányában fennmarad.
A zálogjog megszűnik, ha törvény a végrehajtási vagy más eljárás körében így rendelkezik.
Ha a zálogtárgy elpusztulásáért vagy értékcsökkenéséért a tulajdonos felelős, továbbá, ha a zálogtárgyat biztosítékadási kötelezettség alapján kötötték le, és a kárért a jogosult nem felelős, a tulajdonostól, illetőleg a biztosíték adására kötelezettől megfelelő új zálogtárgyat vagy az értékcsökkenésnek megfelelő további fedezetet lehet követelni.
A zálogtárgy elpusztulásának, illetőleg értékcsökkenésének pótlására szolgáló biztosítási összeg, kártérítés vagy más érték a zálogtárgy helyébe lép, illetőleg a zálogfedezet kiegészítésére szolgál. Jelzálogjog esetében mind a tulajdonos, mind a jogosult ennek az értéknek a zálogtárgy helyreállítására fordítását követelheti.
§ (1) Jelzálogjog esetén a zálogtárgy a zálogkötelezett birtokában marad, aki jogosult a dolog rendeltetésszerű használatára, hasznosítására, köteles azonban annak épségét megőrizni. Ha a kötelezett vagy harmadik személy a zálogtárgy épségét veszélyezteti, a jogosult kérheti a veszélyeztető cselekmény megtiltását és a veszély elhárításához szükséges intézkedések elrendelését.
§ (1) Ingatlant csak jelzálogjog alapítása útján lehet elzálogosítani. Ingatlanra vonatkozó jelzálogjog alapításához az erre irányuló szerződésen felül a jelzálogjognak az ingatlan-nyilvántartásba való bejegyzése szükséges.
A zálogjogi nyilvántartásba bejegyzett jelzálogjog tárgya lehet - a rendelkezési jog megszerzésétől függő hatállyal - olyan dolog is, amelyre a zálogkötelezett a zálogszerződés megkötése után szerez rendelkezési jogot. Az ilyen zálogjog ranghelyét a bejegyzésének időpontja határozza meg, e szabályra azonban nem lehet hivatkozni azzal szemben, akinek javára a rendelkezési jog korábbi jogosultja alapított zálogjogot.
A zálogjogi nyilvántartásba bejegyzett jelzálogjog megszűnik, ha a zálogtárgyat kereskedelmi forgalomban vagy rendes gazdálkodás körében jóhiszemű vevő részére értékesítik. Megszűnik továbbá abban az esetben is, ha a jóhiszemű vevő a mindennapi élet szokásos tárgyai körébe tartozó dolog tulajdonjogát visszterhesen szerzi meg.
Ptké. 47. § (1) A Magyar Országos Közjegyzői Kamaránál (a továbbiakban: Kamara) vezetett nyilvántartás közhitelűen tartalmazza a nyilvántartásba bejegyzett ingó dolgot, illetve vagyont terhelő zálogjogot alapító zálogszerződés létrejöttét. E nyilvántartásba (a továbbiakban: zálogjogi nyilvántartás) bárki betekinthet.
Az ellenkező bizonyításáig vélelmezni kell annak jóhiszeműségét, aki a zálogjogi nyilvántartásban bízva ellenérték fejében szerez jogot. A Ptk. 262. §-ának (6) bekezdésében meghatározott esetekben jogot szerző harmadik személy rosszhiszeműségét azonban önmagában nem alapozza meg az a körülmény, hogy e személy a nyilvántartásba történő betekintéssel az oda bejegyzett adat, jog vagy tény fennállásáról tudomást szerezhetett volna.
A zálogjogi nyilvántartást a Kamara a székhelyén vezeti. A nyilvántartás részeként rögzíti a jogszabállyal létesített közjegyzői állások törzsadatait és az azokban beállott változásokat. A nyilvántartás vezetése - ideértve a nyilvántartási adatok archiválását is - számítógép útján, az adatbiztonsági követelményeknek megfelelően történik.
A zálogjogi nyilvántartásba történő bejegyzés alapjául - ha jogszabály másképp nem rendelkezik - a közjegyzői okiratba foglalt zálogszerződés, vagy a zálogjogviszony létesítésére irányuló bírósági vagy más hatósági határozat (a továbbiakban: okirat) adatai szolgálnak.
A zálogjogi nyilvántartás az okirat adatai közül a következőket tartalmazza:
természetes személy esetén: családi és utóneve, előző neve, születési ideje és - hozzájárulásával - lakcíme, 2. jogi személy, illetve jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaság esetén: elnevezése, székhelye és
azonosító adatai (cégjegyzékszáma, ennek hiányában adószáma), 3. egyéb szervezet esetén annak azonosító adatai;
d) a bejegyzés alapjául szolgáló okirat megnevezése, kiállítója, kelte, ügyszáma, valamint a bejegyző közjegyző
neve, székhelye és törzsszáma;
a zálogjog keletkezésének és módosulásának időpontja, ha ez a bejegyzés napjától eltér;
a törölt zálogjog ranghelyének fenntartása, illetve a ranghellyel való rendelkezés jogáról történő lemondás;
a zálogjog érvényesítésére irányuló, illetve a zálogkötelezettséget egyébként érintő bírósági vagy más hatósági eljárás megindításának időpontja, az eljárást elrendelő vagy azt folytató hatóság megnevezése és ügyszáma;
a vagyont terhelő zálogjog átalakítása.
(6) A bejegyzésben a zálogtárgyat az okirat, illetve annak melléklete szerint, vagy az okiratban, illetve annak mellékletében foglaltakra utalással kell rögzíteni. Vagyont terhelő zálogjog esetén, ha az a zálogkötelezett egész vagyonát terheli, az okiratban ezt, a vagyon meghatározott részét terhelő zálogjog esetében pedig az okiratban vagy annak mellékletében - szabatos körülírással - a vagyon e meghatározott körét kell feltüntetni.
Ptké. 47/A. § (1) A zálogjog alapításának, változásainak és a zálogjogviszonyhoz kapcsolódó egyéb adatoknak a zálogjogi nyilvántartásba történő bejegyzéséről a közjegyző kérelemre - elektronikus adatátvitel útján - gondoskodik. A bejegyzés megtörténtéről és a bejegyzett adatokról a közjegyző a jelen lév ő félnek azonnal, erre vonatkozó külön kérelem nélkül tanúsítványt ad. A nyilvántartásból az adatokat a zálogjog megszűnését követően haladéktalanul törölni kell. A bejegyzésre, illetve a bejegyzett adatok törlésére közjegyzői okirat alapján az okiratszerkesztő közjegyző, egyéb esetben bármely közjegyző illetékes.
Ha valamely bejegyzés alapjául a jogszabály szerint közokiratba nem foglalt jognyilatkozat is elegendő, azt olyan teljes bizonyító erejű magánokiratba kell foglalni, amelyen a nyilatkozattevő fél aláírásának valódiságát közjegyző tanúsítja. Nem jegyezhető be a változás, ha az ilyen okiratnak olyan alaki vagy tartalmi hiányossága van, amely miatt az abban foglalt jognyilatkozat nyilvánvalóan érvénytelen, vagy a bejegyzési kérelem az annak tartalmát meghatározó jogszabály rendelkezéseinek egyéb okból nem felel meg.
Ha a zálogjog alapítására vonatkozó bejegyzésnek nyilvántartásból való törlését nem a zálogkötelezett kéri, erről a zálogkötelezettet a közjegyző azzal értesíti, hogy az értesítés kézhezvételétől számított 30 napon belül a törölt zálogjog ranghelyén a közjegyzőnél új zálogjogot alapíthat, vagy a törléstől számított egyévi időtartamra a ranghely
fenntartásának bejegyzését kérheti. Ha a zálogkötelezett ilyen kérelmet határidőn belül nem terjeszt elő, vagy bejelenti, hogy e jogával nem él, a közjegyző a bejegyzés törlése iránt intézkedik.
A közjegyző a kérelem tárgyában - a mellékelt okiratok alapján, egyéb bizonyítás feltétele nélkül - végzéssel határoz. A kérelemnek helyt adó határozat ellen fellebbezésnek nincs helye. A határozatban foglaltak bejegyzéséről a közjegyző a határozat meghozatalával egyidejűleg intézkedik, és a nyilvántartás megváltozott tartalmáról szóló tanúsítványt a végzéssel együtt kézbesíti a feleknek. E szabályokat megfelelően alkalmazni kell abban az esetben is, ha a közjegyző a bejegyzésről szóló határozatát kijavítja vagy kiegészíti.
A közjegyző eljárására egyebekben - ha az eljárásra irányadó szabályokból vagy az eljárás nemperes jellegéből más nem következik - a Polgári perrendtartás rendelkezéseit kell alkalmazni.
A zálogjogi nyilvántartás vezetésére vonatkozó részletes szabályokat az igazságügyminiszter rendeletben állapítja meg.
§ (1) Ha a felek olyan követeléseket biztosítanak jelzálogjoggal, amelyek a zálogszerződésben meghatározott jogviszonyból vagy jogcímen keletkeznek, illetve keletkezhetnek, a bejegyzésnek a jogviszonyt vagy jogcímet és azt a legmagasabb összeget is tartalmaznia kell, amelyen belül a zálogjogosult a zálogtárgyból kielégítést kereshet (keretbiztosítéki jelzálogjog).
Ha a jogviszonyba új kötelezett lép a keretbiztosítéki jelzálogjog a jogviszonyból korábban létrejött követeléseken felül azoknak a követeléseknek is biztosítékául szolgál, amelyek a jogviszonyból az új kötelezett terhére keletkeztek.
A kötelezett - ha a zálogszerződésben meghatározott jogviszony megszűnt, és abból eredő, vagy a zálogszerződésben meghatározott jogcímen keletkezett követelésből származó tartozása nem áll fenn - követelheti, hogy a jogosult a keretbiztosítéki jelzálogjogáról mondjon le.
§ (1) A jelzálogjog megszűnik akkor is, ha a követelés elévül.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Válás, vagyonmegosztás, óriási törvényi változások - Hatszemközt mediáció
A válás kimondásáról minden esetben a bíróság dönt, ezt mindenki tudja. Az is közismert, hogy mind a mediátorok (békéltető közvetítők), mind az ügyvédek, mind pedig a bíróság elkötelezett a házassági bontóper előtti egyezség mellett, amelyben a válni készülő felek minden lényeges kérdésben megállapodásra jutnak. Miután a bíróság megállapította, hogy a házasság helyrehozhatatlanul megromlott, alapvetően négy kérdésben dönt a bontóper során. Ezek a szülői felügyeleti jog, a kiskorú gyermekkel történő kapcsolattartás, a gyermektartás és a gyermek lakhatása (a közös lakás használata). Eddig a felek kérésére a bontóperben a bíróság döntött a közös vagyon megosztásáról is.
Az egyezség, amelyet mediátor vagy ügyvéd készít a felek akaratának megfelelően, ugyanezeket a kérdéseket tartalmazza, így – amennyiben az formailag megfelel – a bíróság a tényfeltáró vizsgálat megkezdése helyett az egyezségben foglaltakat hagyja jóvá.
A törvényi változásnak megfelelően azonban már nem kérhető egy peres eljárás alatt a vagyonmegosztás és a házasság felbontása.
462. § [A házassági per és a házassági vagyonjogi per összekapcsolásának tilalma] A házastársak vagyoni viszonyaival összefüggő kereset - a házastársi tartás és a házastársi közös lakás használatának rendezése iránti kereset kivételével - (a továbbiakban: házassági vagyonjogi per) a házassági perrel nem kapcsolható össze.
A fenti paragrafus szerint a feleknek – ha megegyezés hiányában a bíróság döntését kérik a közös vagyon megosztásáról – külön pert kell indítaniuk, mert a házassági bontóper többé nem rendelkezhet a közös vagyonról. Fontos azonban tudni, hogy míg a házasság felbontásáról kizárólag a bíróság dönthet, addig
a közös vagyon megosztása egyáltalán nem kell, hogy bírósági per részét képezze.
A válófelek dönthetnek úgy, hogy magánúton rendezik a vagyonmegosztást, vagyis adásvételi, ajándékozási, stb. szerződést kötnek, amelyet benyújthatnak az illetékes Földhivatalhoz.
Természetesen felmerülhetnek vitás kérdések a közös vagyon megosztása kapcsán, amelyek rendezéséhez érdemes mediátor, vagy ügyvéd segítségét kérni szem előtt tartva, hogy a megegyezés a cél, ha a felek nem szeretnének párhuzamosan két pert folytatni a bíróságon.
A fenti változáson túl még egy ponton történt óriási változás a perrendtartásban.
A szigorítás szerint a vagyonmegosztásban érdekelt felek a továbbiakban csak akkor mentesülnek a kötelező jogi képviselet alól, ha a pertárgy értéke 30 millió forint alatt van.
Ez azt jelenti, hogy a válófeleknek kötelező ügyvédet fogadniuk saját képviseletükre, ha a közös vagyon értéke meghaladja a 30 millió forintot. A változás alapja, hogy a törvény a járásbíróságok hatáskörébe utalta a 30 millió forint alatti vagyonról szóló pereket, míg a törvényszék illetékességét állapította meg az ezt meghaladó pertárgy esetében (20. §). A járásbíróságok hatáskörébe tartozó perek esetében nem kötelező a jogi (ügyvédi) képviselet (72. § (2) bekezdés), tehát a felek egy egyezség birtokában saját magukat is képviselhetik.
Fontos, hogy ne keveredjen össze a két változás a válni készülő felekben. A házassági bontópernek akkor sem lehet része a vagyonmegosztás, ha annak értéke 30 millió forint alatt van, mert ez független a bírósági illetékességtől.
A törvényi változások a fentiek alapján így foglalhatók össze:
A házassági bontópernek már nem része a közös vagyon megosztása.
Ha a felek bírósági úton kívánják rendezni közös vagyonuk megosztását, akkor külön pert kell indítaniuk. A két per párhuzamosan folytatható.
Ha a közös vagyon értéke nem haladja meg a 30 millió forintot, akkor ügyvéd megbízása nélkül, mediátori egyezséggel megindítható és lefolytatható a per. Ebben az esetben a felek saját magukat képviselik.
Ha a közös vagyon értéke meghaladja a 30 millió forintot, kizárólag ügyvéd megbízásával indítható meg és folytatható le a per. Ebben az esetben a feleket ügyvédek képviselik.
Mint mediátor, természetesen megegyezésre törekszem, elkötelezett vagyok amellett, hogy a vitás kérdések egy pártatlan és elfogulatlan, külső közvetítő segítségével tisztázhatók, azonban ezek a változások talán érthetővé teszik a válni készülő felek számára, hogy a bíróság támogatása az egyezség megkötésére vonatkozóan kiemelkedő. A fenti törvényi változással, a vagyonmegosztás szabályozásának szigorításával tulajdonképpen azt kommunikálja a törvénykezés, hogy kétszer is gondoljuk meg, milyen vagyoni döntés kapcsán kérjük segítségét.
Mivel a vagyon felosztásában egyáltalán nincs szükség bírósági döntésre, kimondhatjuk, hogy a szigorítás azt jelenti, a bíróság a továbbiakban a lehető legkevesebb esetben kíván vagyonmegosztással foglalkozni.
Érdemes átgondolni, hogy megegyezés hiányában mit vállalunk. Két, egymással párhuzamosan futó, évekig elhúzódó pert, vagy egy egyezséget és egy adásvételi szerződést. Sem anyagilag, sem lelkileg nem mindegy.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság