text:
⭐EGYPÁRTI ALKOTMÁNYBÍRÁK A KÉTHARMAD SZOLGÁLATÁBAN. Az egypárti alkotmánybírák között hozott egyes döntéseinek elemzése
EGYPÁRTI ALKOTMÁNYBÍRÁK A KÉTHARMAD SZOLGÁLATÁBAN. Az egypárti alkotmánybírák között hozott egyes döntéseinek elemzése
Download "EGYPÁRTI ALKOTMÁNYBÍRÁK A KÉTHARMAD SZOLGÁLATÁBAN. Az egypárti alkotmánybírák 2011-2014 között hozott egyes döntéseinek elemzése"
1 EGYPÁRTI ALKOTMÁNYBÍRÁK A KÉTHARMAD SZOLGÁLATÁBAN Az egypárti alkotmánybírák között hozott egyes döntéseinek elemzése2 Tartalomjegyzék Bevezető... 3 Új bírák, új többség... 7 Bevezető Táblázat az elemzett határozatokról és az egyes alkotmánybírák 3 Új bírák, álláspontjáról új többség Táblázat Balsai az István elemzett A politikus határozatokról alkotmánybíró és az...13 egyes alkotmánybírák álláspontjáról 8 Dienes-Oehm Egon Az alkotmányozói gondolat olvasása...23 Balsai Juhász István Imre Az A politikus alkotmánybíráskodás alkotmánybíró logikájának feladása a 11 Dienes-Oehm megváltozott Egon történelmi Az alkotmányozói körülményekre gondolat tekintettel olvasása Juhász Pokol Imre Béla A Az nemzeti alkotmánybíráskodás kollektivista alkotmányértelmezés logikájának feladása... a megváltozott Salamon történelmi László A körülményekre parlament mindenek tekintettel felett Pokol Stumpf Béla István A nemzeti Az alkotmányos kollektivista meggyőződés alkotmányértelmezés és a politikusi attitűd Salamon küzdelme László...59 A parlament mindenek felett 44 Stumpf Szalay István Péter A Az kormányzat alkotmányos bírája meggyőződés vagy ügyvédje? és a...66 politikusi attitűd küzdelme 49 Szívós Mária A megfelelés igézetében...73 Szalay Péter A kormányzat bírája vagy ügyvédje? 55 Függelék az elemzett döntésekről...79 Szívós Mária A megfelelés igézetében 61 Függelék az elemzett döntésekről 663 Bevezető Az elmúlt években a kormányzat megszállta az Alkotmánybíróságot. A korábbi alkotmány szerint az Alkotmánybíróság tagjaira, akiket az Országgyűlés a képviselők kétharmadának szavazatával választott, a parlamenti frakciók egy-egy tagjából álló jelölő bizottság tett javaslatot. A mindenkori ellenzék és kormányoldal így kénytelen volt megegyezni az alkotmánybírák személyében. Ezt a szabályt 2010 júniusában alkotmánymódosítással változtatta meg a Kormány: a változtatás értelmében az Országgyűlésben képviselettel rendelkező pártok képviselőiből álló olyan jelölő bizottság tesz javaslatot az alkotmánybíróság tagjaira, amely a frakciók közötti létszámarányoknak megfelelően alakul meg. Így a bizottságban a kormányoldal rendelkezik a jelöléshez szükséges többséggel. A továbbiakban nincs tehát szükség a kormány és az ellenzék közötti konszenzusra. A kétharmaddal rendelkező kormánypárt egyetlen ellenzéki párt támogatása nélkül jelölni is, választani is tud alkotmánybírákat. Az új jelölési szabály elfogadása után választották meg a testületbe Stumpf Istvánt és Bihari Mihályt, majd szeptember 1-jétől a testület létszámát 11-ről 15 főre emelték fel, és ennek alapján ugyancsak egypárti jelöléssel és támogatással öt új alkotmánybírót szavaztak meg. Ezután két alkotmánybíró mandátuma szűnt meg köztük Biharié, az ő helyükre a kormánypártok ismét saját jelöltjeiket állíthatták. Mindezek mellett január 1-jétől az alkotmánybírák megbízatási idejét kilenc évről tizenkettőre emelték, és a megbízás betöltéséhez kapcsolódó felső korhatárt 2013 decemberében eltörölték. Így az új eljárásban és a korábbinál hosszabb időre választott egypárti bírák mindegyike ítélkezhet 70. életévének betöltését követően is. 1 Így állhatott elő az a helyzet, hogy az itt elemzett időszak végén nyolc (de ma már tizenegy) hivatalban lévő bíró, tehát az alkotmánybírák nagy többsége olyan eljárásban nyerte el megbízatását, amely a kormánypártok belügyévé tette a választást: Balsai Balsai István István - Az Országgyűlés 2011 júniusában választotta az Alkotmánybíróság tagjává, szeptember 1-i hatállyal. Dienes-Oehm Az Országgyűlés Egon Az Országgyűlés júniusában választotta 2011 júniusában az Alkotmánybíróság választotta az tagjává, Alkotmánybíróság szeptember 1-i tagjává, hatállyal. szeptember 1-i hatállyal. Juhász Dienes-Oehm Imre - Az Országgyűlés Egon 2013 márciusában választotta az Alkotmánybíróság tagjává, április 3. napjától. Pokol Az Béla Országgyűlés - Az Országgyűlés 2011 júniusában 2011 júniusában választotta választotta az Alkotmánybíróság az Alkotmánybíróság tagjává, tagjává, szeptember szeptember 1-i hatállyal. 1-i hatállyal Salamon László - Az Országgyűlés 2012 decemberében választotta az Alkotmánybíróság tagjává, Juhász Imre február 25-i hatállyal. Stumpf Az Országgyűlés István - Az Országgyűlés 2013 márciusában választotta július 23-án az választotta Alkotmánybíróság az Alkotmánybíróság tagjává, tagjává. április Szalay 3. napjától. Péter - Az Országgyűlés 2011 júniusában választotta az Alkotmánybíróság tagjává, szeptember 1-i hatállyal. Szívós Pokol Mária Béla- Az Országgyűlés 2011 júniusában választotta az Alkotmánybíróság tagjává, szeptember 1-i hatállyal. Az Országgyűlés 2011 júniusában választotta az Alkotmánybíróság tagjává, szeptem- 1 Érdemes megjegyezni, hogy ezzel párhuzamosan a rendes bírósági bírák felső korhatárát 62 évre próbálták lecsökkenteni 70-ről, majd több nemzetközi bírósági döntést következően a korhatár fokozatosan 65 évre csökken. 34 Szívós Mária Az Országgyűlés 2011 júniusában választotta az Alkotmánybíróság tagjává, szeptember 1-i hatállyal. Ebben az ber elemzésben 1-i hatállyal. e nyolc alkotmánybíró működését vizsgáljuk. 2 Salamon László Az elemzésnek, amely alkotmánybírói profilokat vázol fel, alapvető célja azon elemek objektivitásra törő Az bemutatása, Országgyűlés amelyek 2012 alapján decemberében felderíthető, választotta hogy az az új Alkotmánybíróság alkotmánybírók tagjává, 2014 őszéig tevékenységükkeruár 25-i igazolták-e hatállyal. azokat a félelmeket, miszerint az egypárti megválasztást követő műkö- febdésük a Fidesz-kormányzat politikai érdekeit szolgálja majd. Avagy egyes bírák számára, általában Stumpf István vagy egyes ügyek esetében, erősebb volt-e az autonómia kísértése : akadt-e köztük olyan, akinek szakmai Az és Országgyűlés erkölcsi integritása július fontosabb, 23-án mint választotta a politikai az Alkotmánybíróság elkötelezettség, vagy tagjává. akár az egyszerű megfelelés a megbízó elvárásainak. Szalay Péter Az elemzés Az Országgyűlés a 2011 őszétől 2011 (a júniusában testület létszámának választotta megemelése az Alkotmánybíróság és öt új alkotmánybíró tagjává, szeptember i hatállyal. őszéig terjedő időszakot öleli fel. A profilokat egységes szempontrendszer szerint megválasztása) mutatjuk be, ezzel is szolgálva az egyes alkotmánybírókra vonatkozó megállapítások összehasonlíthatóságát. Szívós Mária Az Országgyűlés 2011 júniusában választotta az Alkotmánybíróság tagjává, szeptember 1-i tárgya hatállyal. kifejezetten az érintettek alkotmánybírói tevékenysége volt, vagyis noha vázla- Az elemzés tosan jeleztük, de nem elemeztük az alkotmánybírák korábbi szakmai és közéleti tevékenységét. Életútjuk bizonyos elemeinek meghatározó jelentősége lehet az alkotmánybírói tevékenység helyes Ebben az elemzésben e nyolc alkotmánybíró működését vizsgáljuk. értékelése szempontjából, ezért rövid névjegy formájában összefoglaltuk 2 az egyes alkotmánybírák életútját, illetve szükség esetén az elemzésben is utaltunk ilyen elemekre. Az elemzésnek, amely alkotmánybírói profilokat vázol fel, alapvető célja azon elemek objektivitásra törő elemzés bemutatása, alapját az amelyek adott alkotmánybíró alapján felderíthető, által előadó hogy bíróként az új alkotmánybírók jegyzett alkotmánybírósági 2014 őszéig tevé- dön- Az tések, kenységükkel továbbá igazolták-e általuk a azokat határozatokhoz a félelmeket, fűzött miszerint különvélemények az egypárti megválasztást és párhuzamos követő indokolások működésük a Fidesz-kormányzat politikai érdekeit szolgálja majd. Avagy egyes bírák számára, általában képezték. vagy egyes ügyek esetében, erősebb volt-e az autonómia kísértése : akadt-e köztük olyan, akinek A szakmai feltételezésünk és erkölcsi az, integritása hogy a bírák fontosabb, megválasztási mint a politikai szabályait elkötelezettség, azért változtatták vagy meg, akár hogy az egyszerű ezáltal egypárti megfelelés támogatással a megbízó elvárásainak. is olyan személyeket tudjanak a testületbe küldeni, akik a politikailag fontos kérdésekben nem mennek szembe az országgyűlési többség politikai akaratával. Azért, hogy e hipotézisünket Mivel elemzés a vizsgált a igazoljuk határozatok 2011 őszétől vagy meghozatalában cáfoljuk, (a testület olyan nem létszámának vettek alkotmánybírósági részt, a megemelése 2014 szeptemberében, határozatokat és öt új illetve alkotmánybíró vizsgáltunk, novemberében amelyek megvá- hivatalba 2 Az lépett új bírók (Dr. Czine Ágnes, Dr. Sulyok Tamás és Dr. Varga Zs. András) tevékenységét még nem tudtuk elemezni. lasztása) a kijelölt időszak 2014 őszéig kormányzati terjedő időszakot politikájára öleli adott fel. reakcióként A profilokat értelmezhetőek. egységes szempontrendszer Az elemzett határozatokban az be, Alkotmánybíróság ezzel is szolgálva az az egyes új szabályozás alkotmánybírókra által létrehozott vonatkozó hatalmi-politikai megállapítások berendezkedé- összehason- szerint mutatjuk líthatóságát. sének közjogi alapjairól foglalt állást: az Alaptörvény módosításával és kiegészítésével, a hatalommegosztás független intézményeivel, így különösen a bíróságokkal, a médiával, a demokratikus nyilvánossággal, illetve a választási rendszerrel kapcsolatos alkotmányossági kérdésekben. Emellett Az vizsgáltuk elemzés a tárgya magántulajdont kifejezetten korlátozó az érintettek kormányzati alkotmánybírói intézkedéseket tevékenysége felülvizsgáló volt, vagyis alkotmánybírósági döntéseket. noha vázlatosan jeleztük, Végül de nem elemeztük elemeztük azokat az alkotmánybírák a legfontosabb korábbi határozatokat, szakmai amelyek és közéleti az emberi tevékenységét. jogokkal Életútjuk kapcsolatos bizonyos ügyekben elemeinek a az aktuális meghatározó kétharmados jelentősége többség lehet emberképéről az alkotmánybírói árulkodtak. tevékenység helyes értékelése szempontjából, ezért rövid névjegy formájában összefoglaltuk az egyes alkotmánybírák életútját, illetve szükség esetén az elemzésben is utaltunk ilyen elemekre. Minden profilnál ugyanazt a négy kérdést tettük fel: Az elemzés alapját az adott alkotmánybíró által előadó bíróként jegyzett alkotmánybírósági döntések, továbbá az általuk a határozatokhoz fűzött különvélemények és párhuzamos indokolások 1. Mit gondol az alkotmánybíráskodás szerepéről? képezték. Az alkotmányosság bukása mögött nem annyira az alkotmányszöveg változása, sokkal inkább az A feltételezésünk az, hogy a bírák megválasztási szabályait azért változtatták meg, hogy ezáltal alkotmányvédelem elenyészése húzódik meg. A kétharmados többség gyakorlatává vált, hogy a egypárti támogatással is olyan személyeket tudjanak a testületbe küldeni, akik a politikailag fontos tartalmilag alkotmányellenes intézkedéseket alkotmánymódosítással teszi formálisan alkotmánykonformmá, 2 3 így akarják kizárni azok alkotmánybírósági felülvizsgálatát. A negyedik Alaptörvény-módosítás minden korábbinál nyíltabban akarta az Alkotmánybíróságot korábbi gyakorlatá- Mivel a vizsgált határozatok meghozatalában nem vettek részt, a 2014 szeptemberében, illetve novemberében hivatalba lépett új bírók (Dr. Czine Ágnes, Dr. Sulyok Tamás és Dr. Varga Zs. András) tevékenységét még nem tudtuk elemezni. nak hatályon kívül helyezésével elerőtleníteni. Ezt azzal tetézte, hogy eljárási kérdésekre korlátozta a testület alkotmánymódosításokkal kapcsolatos felülvizsgálati jogkörét azt követően, hogy a korábbi gyakorlatot felülírva az AB hajlani látszott az alaptörvény korlátozott alkotmányossági felül- 4 vizsgálatának elismerésére. A bevezetett szabállyal egy ilyen lehetséges gyakorlat kialakulásának5 a kijelölt időszak kormányzati politikájára adott reakcióként értelmezhetőek. Az elemzett határozatokban az Alkotmánybíróság az új szabályozás által létrehozott hatalmi-politikai berendezkedésének alkotmányosság közjogi alapjairól bukása foglalt mögött állást: nem az Alaptörvény annyira az alkotmányszöveg módosításával és változása, kiegészítésével, sokkal a inkább hatalom- az Az alkotmányvédelem megosztás független elenyészése intézményeivel, húzódik így meg. különösen A kétharmados a bíróságokkal, többség a médiával, gyakorlatává a demokratikus vált, hogy a tartalmilag nyilvánossággal, alkotmányellenes illetve a választási intézkedéseket rendszerrel alkotmánymódosítással kapcsolatos alkotmányossági teszi formálisan kérdésekben. alkotmánykonformmá, vizsgáltuk a magántulajdont 3 így akarják kizárni korlátozó azok kormányzati alkotmánybírósági intézkedéseket felülvizsgálatát. felülvizsgáló A negyedik alkotmánybírósá- Alaptör- Emellett vény-módosítás gi döntéseket. Végül minden elemeztük korábbinál azokat nyíltabban a legfontosabb akarta az határozatokat, Alkotmánybíróságot amelyek korábbi az emberi gyakorlatának kapcsolatos hatályon ügyekben kívül helyezésével a az aktuális elerőtleníteni. kétharmados Ezt többség azzal tetézte, emberképéről hogy eljárási árulkodtak. kérdésekre korlátozta jogokkal a testület alkotmánymódosításokkal kapcsolatos felülvizsgálati jogkörét azt követően, hogy a korábbi gyakorlatot felülírva az AB hajlani látszott az alaptörvény korlátozott alkotmányossági felülvizsgálatának Minden profilnál elismerésére. ugyanazt a A négy bevezetett kérdést szabállyal tettük fel: egy ilyen lehetséges gyakorlat kialakulásának ment elébe a kétharmad. Az alkotmánybírói szerepfelfogásról ebben az egyre riasztóbb folyamatban 1. Mit sokat gondol elárul az az, alkotmánybíráskodás hogy az alkotmánybírók szerepéről? hogyan vélekedtek az alkotmánymódosítások alkotmánybírósági felülvizsgálatáról. Az alkotmányosság bukása mögött nem annyira az alkotmányszöveg változása, sokkal inkább az 2. alkotmányvédelem Mit gondol demokráciáról, elenyészése választásokról, húzódik meg. demokratikus A kétharmados vitáról? többség gyakorlatává vált, hogy a tartalmilag alkotmányellenes intézkedéseket alkotmánymódosítással teszi formálisan alkotmánykonformmá, kétharmados 3 így többség akarják az kizárni utóbbi években azok alkotmánybírósági a választási rendszer felülvizsgálatát. és a választási A kampány negyedik szabályait Alaptör- A is vény-módosítás lényegesen átalakította, minden korábbinál úgy hogy nyíltabban az új szabályok akarta számára az Alkotmánybíróságot kedvezzenek. A korábbi demokratikus gyakorlatának hatályon korlátozták kívül helyezésével a parlament elerőtleníteni. működésével Ezt azzal kapcsolatos tetézte, hogy új előírások eljárási is. kérdésekre Normakontroll- korlátozta és vita lehetőségeit panaszbeadványok a testület alkotmánymódosításokkal alapján az AB több kapcsolatos ilyen szabályozás felülvizsgálati alkotmányosságáról jogkörét azt követően, is ítéletet mondott. hogy a korábbi gyakorlatot felülírva az AB hajlani látszott az alaptörvény korlátozott alkotmányossági felülvizsgálatának elismerésére. A bevezetett szabállyal egy ilyen lehetséges gyakorlat kialakulásának 3. ment Mit elébe gondol a kétharmad. hatalommegosztásról, Az alkotmánybírói a függetlenség szerepfelfogásról garanciáiról? ebben az egyre riasztóbb folyamatban sokat elárul az, hogy az alkotmánybírók hogyan vélekedtek az alkotmánymódosítások alkotmánybírósági kétharmados felülvizsgálatáról. többség különféle technikákkal, sok esetben jogalkotással kezdte ki a független A intézmények alkotmányos státuszát. A bíróságok és maga az Alkotmánybíróság is alanya volt ilyen intézkedéseknek, 2. Mit gondol demokráciáról, amelyek közül választásokról, több eljutott demokratikus alkotmánybírósági vitáról? felülvizsgálatig. 4. A kétharmados Mit gondol a többség szabadságjogokról? az utóbbi években a választási rendszer és a választási kampány szabályait is lényegesen átalakította, úgy hogy az új szabályok számára kedvezzenek. A demokratikus vita Az lehetőségeit alkotmánybíráskodás korlátozták a első parlament két évtizedének működésével öröksége kapcsolatos az egyének új előírások alapvető emberi is. Normakontroll- jogainak euró- és panaszbeadványok 3 pai összehasonlításban alapján is magas az AB szintű több ilyen védelme szabályozás volt. Ezzel alkotmányosságáról szemben a hatályos is ítéletet Alaptörvény mondott. több Pl. visszaható hatályú adóztatás, hajléktalanság kriminalizálása, kirekesztő családfogalom, egyházügyi szabályozás, bírósági ügyáthelyezések. sem egyeztethető össze az alapjogok általános felfogásával. Néhányat egyenesen azzal rendelkezése 3. a szándékkal Mit gondol tettek hatalommegosztásról, az Alaptörvénybe, a függetlenség hogy felülírják garanciáiról? az embert ember volta alapján megillető, az Alkotmánybíróság korábbi gyakorlatában élő jogot. Minden alkotmánybíró előtt ott a kérdés: ragaszkodik-e minden ember egyenlő méltóságának és szabadságának eszményéhez a kormányzat A törekvéseivel kétharmados szemben. többség különféle technikákkal, sok esetben jogalkotással kezdte ki a független intézmények alkotmányos státuszát. A bíróságok és maga az Alkotmánybíróság is alanya volt ilyen intézkedéseknek, amelyek közül több eljutott alkotmánybírósági felülvizsgálatig. A vizsgált időszaknak az elemzésünk szempontjából kiemelkedő jelentőségű határozatai tekintetében összesítve is elemeztük a testület döntéseinek szavazatarányát, az ellenszavazatot kifejező 4. különvélemények Mit gondol a szabadságjogokról? számát, jellegét. Ennek a vizsgálatnak az eredményei arra is alkalmasak, hogy feltárják a testületen belül húzódó filozófiai-világnézeti törésvonalat. Az alkotmánybíráskodás első két évtizedének öröksége az egyének alapvető emberi jogainak euró- 3 Pl. visszaható hatályú adóztatás, hajléktalanság kriminalizálása, kirekesztő családfogalom, egyházügyi szabályozás, bírósági ügyáthelyezések. Az elemzés elkészítésében közreműködött: Dojcsák Dalma, Hegyi Szabolcs, Majtényi László, Pásztor Emese, Pozsár-Szentmiklósy Zoltán, Somody Bernadette, Szabó Máté Dániel, G. Szabó Dániel, M. Tóth Balázs, Zsugyó Virág. 56 Új bírák, új többség A 2011 szeptembere és 2014 szeptembere között született alkotmánybírósági határozatok közül 23 döntést 4 emeltünk ki a bevezetőben jelzett szempontok alapján, és megvizsgáltuk, hogyan viszonyult a többségi döntés, illetve az új bírák álláspontja a kormány valószínűsíthető politikai érdekeihez. Az összesített adatok szerint a testület a vizsgált 23 alapvető fontosságú ügy 43 százalékában döntött úgy, hogy a döntés a kormány vélhető érdekének megfelelt (ez többnyire a vizsgált törvény megsemmisítésének elmaradását jelentette) 57 százalékban 5 pedig úgy, hogy a döntés a kormány feltehető érdekeivel szembe ment. Az új szabályok szerint jelölt, ezért egypárti nyolc alkotmánybíróból hat (Balsai, Dienes, Pokol, Juhász, 6 Salamon, Szívós) több mint 80 százalékos arányban foglal úgy állást, hogy az a kormány valószínűsíthető érdekeit szolgálta. Az egypárti jelöltként megválasztott bírók közül Stumpf és Szalay alkotmánybírák voltak azok, akik nem feltétlenül tartottak a túlnyomórészt együtt mozgó hat bíróval: ők 35, illetve 57 százalékban döntöttek úgy, hogy az a kormány vélhető érdekének megfelelt, ami közelített a testület átlagához. Az egypárti jelöltként megválasztott bírók közül együtt mozgó hat bíró a vizsgált 23 ügy közül csupán 0-3 esetében hozott a kormány vélhető érdekével ellentétes döntést, míg a többi esetben a kormány érdekének megfelelően foglaltak állást, vagy a különvéleményük nem volt értelmezhető a kormány érdekében vagy azzal ellentétes állásfoglalásként (például az indítvány formai okból történő elutasítása esetén a tartalmi vizsgálat indokoltsága mellett érvelt). Az ilyen, nem egyértelmű különvélemények száma ugyanakkor elenyésző volt. Az Alkotmánybíróság összesített döntési arányának (43 százalék a kormány érdekében, 57 százalék a kormány érdekével szemben) figyelembe vételével megállapítható, hogy a testületben az egypárti jelöltként megválasztott bírák túlnyomó többsége, kevés kivétellel, a kormány feltételezett érdekének megfelelő döntéseket támogatta. Törés az ítélkezési gyakorlatban Az Alkotmánybíróság ítélkezési gyakorlatában (a vizsgált időszakban) fontos töréspont volt az, amikor többségbe kerültek az egypárti jelöltként megválasztott bírók. Ez 2013 áprilisában következett be Bihari és Holló alkotmánybírák nyugdíjba vonulásával, és Juhász, valamint Salamon alkotmánybírák hivatalba lépésével. Ezekkel a személycserékkel 8-7 arányú többségbe kerültek az új bírók, akiknek a döntéseit elemzi ez a tanulmány. A kutatással érintett időszak (2011. december július) lezárulta után lépett hivatalba Czine, Sulyok és Varga Zs. alkotmánybíró, ezzel párhuzamosan elhagyta a testületet Balogh, Bragyova és Kovács alkotmánybíró. Czine, Sulyok és Varga Zs. alkotmánybírót természetesen ugyancsak egypárti jelöltként választották meg, így a tes- 4 A tárgyuk A tárgyuk hasonlósága hasonlósága miatt az országgyűlési miatt az országgyűlési képviselők véleménynyilvánítási képviselők véleménynyilvánítási jogával kapcsolatban jogával egyidőben kapcsolatban két döntésből egyidőben a számításoknál hozott két döntésből csak egyet vettünk a számításoknál figyelembe. csak egyet vettünk figyelembe. hozott 5 Ez a vizsgált Ez a törvények vizsgált ismeretében törvények egyáltalán ismeretében nem egyáltalán magas arány, nem ellenkezőleg. magas arány, ellenkezőleg. 6 Pokol Béla és Juhász Imre megválasztását a Jobbik is támogatta. Erre tekintettel is beszédes talán, hogy Juhász 100%- Pokol Béla és Juhász Imre megválasztását a Jobbik is támogatta. Erre tekintettel is beszédes ban a kétharmad vélelmezhető érdekeinek megfelelő álláspontot képviselte. talán, hogy Juhász 100%-ban a kétharmad vélelmezhető érdekeinek megfelelő álláspontot képviselte. 67 tületben tovább nőtt az új bírók többsége: ez a három bíró hivatalba lépésével 11-4-re nőtt. Az egypárti jelöltként megválasztott bírók többségbe kerülését megelőző 10 döntés egyike sem felelt meg a kormány feltehető érdekének, az ezt követő 13 döntésből viszont csupán 3 volt olyan, ami szembement a kormány feltehető érdekével. Ez azt jelenti, hogy az egypárti jelöltként megválasztott bírók többségbe kerülése után az általunk kiválasztott esetek 76,9 százalékában döntöttek úgy a bírák, hogy az a kormány feltehető érdekének megfelelt szemben az ezt megelőző időszakkal, ahol egyetlen ilyen döntés sem született. A táblázat megmutatja, hogy az egypárti jelöltként megválasztott bírók túlnyomó többségben azokhoz a döntésekhez fűztek különvéleményt (így jelezve egyet nem értésüket), amelyek a kormány feltehető érdekével ellentétesek voltak. A nyolc egypárti jelöltként megválasztott bíró közül hat (Balsai, Dienes, Juhász, Pokol, Salamon, Szívós) a kormány feltehető érdekével ellentétes döntések legalább kétharmadához olyan különvéleményt írt, ami a kormány feltehető érdekét szolgálta. A táblázat alapján az rajzolódik ki, hogy az egypárti jelöltként megválasztott bírók többségbe kerülése előtt különvéleményeket megfogalmazó bírók a többségbe kerülés után már nem kényszerültek erre: az ő véleményük vált a többségi állásponttá. Az Alaptörvény és az Alkotmánybíróság többé nem korlátja a kormányzatnak Az ítélkezési gyakorlatban megfigyelhető formális törés (a döntések túlnyomó része ezt követően a kormány feltehető érdekét szolgálja) szoros egyezést mutat az alkotmányosság lényegét érintő tartalmi változásokkal. A tényleges törés 2013 áprilisában következett be az egypárti jelöltként megválasztott bírók többségbe kerülésével (ez a változás meglátszik a testület által hozott döntésekben is), a lényeges tartalmi változást pedig a májusi, az Alaptörvény negyedik módosításának felülvizsgálatától elzárkózó döntés jelentette. Az Alaptörvény negyedik módosítása mutatta meg, hogy az alkotmány és az alkotmánybíráskodás többé nem jelenti a kormányzás valódi korlátját. A kormánytöbbség ezzel a módosítással ugyanis olyan rendelkezéseket emelt alaptörvényi rangra, amelyek alkotmányellenességét korábban az Alkotmánybíróság megállapította. Ilyen volt a család fogalmának a férfi és nő közötti házassághoz kötése [43/2012. (XII. 20.) AB határozat], az egyházi jogállást országgyűlési döntéshez kötő szabályozás [6/2013. (III. 1.) AB határozat], a közterületen való lakhatás büntethetőségének megteremtése [38/2012. (XI. 14.) AB határozat]. A módosítás egyúttal kifejezetten kizárta, hogy az Alkotmánybíróság az Alaptörvény módosítását tartalmilag vizsgálja felül, noha a testület korábbi döntései között már találhatunk olyat, amely arra utalt, hogy az Alkotmánybíróság gyakorlata változóban volt és a testület nem tartotta kizártnak az Alaptörvény módosításának tartalmi felülvizsgálatát [a 45/2012. (XII. 29.) AB határozat szerint: Adott esetben az Alkotmánybíróság a demokratikus jogállam alkotmányos tartalmi követelményeinek, garanciáinak és értékeinek a töretlen érvényesülését, alkotmányba foglalását is vizsgálhatja. kiemelés tőlünk]. Mindezeken túl a negyedik alaptörvény-módosítás formálisan hatályon kívül helyezte az Alkotmánybíróság korábbi döntéseit. A testület tagjainak lecserélése, az alkotmányellenes szabályokat alaptörvény-konformmá tevő alaptörvény-módosítások és a testület hatáskörének korlátozása végül elvezettek ahhoz, hogy az Alaptörvény és az Alkotmánybíróság többé nem képes betölteni alapfunkcióját, azt, hogy a kormányzást alkotmányosan korlátozza: a kormánytöbbség, ha éppen politikai érdekei úgy diktálják, könnyedén képes átlépni ezeken a korlátokon. 78 Táblázat az elemzett határozatokról és az egyes alkotmánybírák álláspontjáról Paczolay Az AB határozat száma és tárgya Balogh Balsai Bihari Bragyova Dienes-Oehm Holló Juhász Kiss Kovács Lenkovics Lévay Pokol Salamon Stumpf Szalay Szívós A kormány érdekét szolgálta a döntés? 164/2011. Az egyháztörvény közjogi érvénytelensége 165/2011. Médiaalkotmány és médiatörvény 166/2011. Büntetőeljárási törvény (bíróság illetékessége az ügyészi vádemelés alapján, őrizet alatt a védővel történő kapcsolatfelvétel tilalma) 176/2011. Guberálást szankcionáló önkormányzati rendelet 33/2012. Bírák kényszernyugdíjazása 38/2012. A közterület életvitelszerű lakhatásra való használatának szankcionálása 43/2012. Családvédelmi törvény, család-fogalom 45/2012. Az Alaptörvény átmeneti rendelkezései K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K 1/2013. Választási regisztráció K K K K K 6/2013. Egyháztörvény K K K K K 10/2013. Frakcióalakítás K K K K 12/2013. Az Alaptörvény negyedik módosítása 13/2013. A bíróságok szervezetére és igazgatására, illetve a bírák jogállására vonatkozó törvények K K K K K K K K K K K 24/2013. Semmisségi törvény K K K 26/2013. Pénznyerő automaták K K 89 3206, 3207/2013. Országgyűlési képviselők véleménynyilvánítási joga 36/2013. Bírósági ügyáthelyezések 7/2014. Közszereplők bírálhatósága 3036/2014. Választási plakát kihelyezésének korlátozása 3141/2014. Győzteskompenzáció az országgyűlési választásokon 20/2014. A szövetkezeti hitelintézetek integrációja K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K K 3194/2014. Trafiktörvény K K K 26/2014. A fővárosi közgyűlés tagjainak választása K K K K K K K Paczolay Balogh Balsai Összesített adatok Bihari Bragyova Dienes-Oehm Holló Juhász Kiss Kovács Lenkovics Lévay Pokol Salamon Stumpf Szalay Szívós Összességében hányszor döntött a kormány érdekének megfelelően? Összességében hányszor döntött a kormány érdekével ellentétesen? Nem egyértelmű Kormány mellett % 100,00% 86,36% 100,00% 90,48% 91,67% 31,82% 57,14% 86,36% Kormány ellen % 0,00% 13,64% 0,00% 9,52% 8,33% 63,64% 38,10% 9,09% Nem egyértelmű % 0,00% 0,00% 0,00% 0,00% 0,00% 4,55% 4,76% 4,55% Testület átlaga 100,00% kormány mellett % 43,48% kormány ellen % 56,52% 910 Jelölések magyarázata A kormánytöbbség által elfogadott jogszabály megsemmisítése esetén az alkotmánybírósági döntést a kormány feltehető érdekével ellentétesnek, a megsemmisítés elmaradása esetén a kormány feltehető érdekét szolgálónak tekintettük. A -val jelzett ügyekben a többségi döntés megfelelt a kormány feltételezhető politikai érdekeinek, míg az -szel jelölt esetekben azzal legalább részben ellentétes volt. A K jelzi, hogy az adott határozathoz kik fűztek a testületből különvéleményt, kifejezésre juttatva, hogy nem értenek egyet a többségi döntéssel. Az Alkotmánybíróság döntéseinek szavazati arányai és az egyes bírák szavazatai nem nyilvánosak, ezért úgy tekintettük, hogy ha egy bíró nem fűzött különvéleményt a határozathoz, akkor támogatta a többségi döntést. Noha az Alkotmánybíróság tagjai nem kötelesek különvéleményt fűzni a döntéshez, ha nem támogatják a többségi álláspontot, az alkotmányjogi irodalom hagyományosan úgy tekinti, hogy a különvélemény (vagy más bíró különvéleményéhez való csatlakozás) hiánya a többségi döntés támogatását jelenti. Azoknál a bíráknál, akiknek a megválasztásában kizárólag a kormánypártoknak jutott szerep (Balsai, Dienes, Juhász, Pokol, Salamon, Stumpf, Szalay, Szívós alkotmánybírák), a különvéleményeket a következők színkóddal osztályoztuk: zöld a többségi döntéshez képest a különvélemény inkább a kormány érdekét szolgálta, sárga nem egyértelmű, piros a többségi véleményhez képest a különvélemény inkább szembe ment a kormány érdekével. A többi bíró különvéleményeit egységesen narancssárga színnel jelöltük. A kijelölt időszakban Bihari és Holló alkotmánybírák mandátuma lejárt, helyükre az Országgyűlés Juhász és Salamon alkotmánybírákat választotta meg. Egyes határozatok meghozatalában nem vett részt minden hivatalban lévő alkotmánybíró. Mindazokat az eseteket, amelyekben az adott bíró bármilyen okból nem vett részt a döntéshozatalban, a táblázatban szürke színnel jelöltük. 1011 Balsai István A politikus alkotmánybíró Balsai István 1947-ben született Miskolcon ben az Eötvös Loránd Tudományegyetem Állam- és Jogtudományi Karán szerzett jogi doktorátust. Diplomájának megszerzését követően két évig ügyvédjelöltként dolgozott, majd 1974 és 1990 között egy ügyvédi munkaközösségben tevékenykedett, az elemzés készítésének időpontjában elérhető önéletrajzai szerint pedig 1995 és 2007 között ügyvédi magánpraxist tartott fenn. Politikai szerepvállalása 1988-ban kezdődött, amikor belépett a Magyar Demokrata Fórumba és 1990 között az első Országos Választási Bizottság tagja volt. Az MDF országos listájáról kétszer szerzett mandátumot, 1990-ben és négy évvel később és 1994 között az Antall-kormány és a Boross-kormány igazságügy-minisztereként dolgozott. A párton belül többször vállalt vezető szerepet, huzamos ideig volt a párt elnökségének tagja, illetve az etikai bizottság elnöke, az országgyűlésben pedig az MDF-frakció vezetőségének tagja, később frakcióvezető ( ) és 2006 között a foglalkoztatási és munkaügyi bizottság elnöke volt, országgyűlési pályafutása alatt azonban számos egyéb állandó és vizsgálóbizottságnak is tagja vagy alelnöke volt. Az 1998-as országgyűlési választásokon és azt követően négy cikluson keresztül Budapest 2. számú egyéni választókerületében jutott egyéni mandátumhoz és 2001 között alelnöke volt a pártnak ben igen rövid ideig, május és augusztus között európai parlamenti képviselő az Európai Néppárt színeiben, az Európai Parlamentben az Alkotmányügyi bizottság, valamint a Petíciós bizottság tagja volt ben tagja lett a Dávid Ibolya pártelnök belső ellenzékeként létrejött Lakitelek-munkacsoportnak, illetve az ebből kialakult Nemzeti Fórumnak. A pártharcok következtében egy évvel később kizárták a pártból, ezért fél évig függetlenként folytatta a képviselői munkáját, majd csatlakozott a Fidesz frakciójához. A 2010-es választás után az alkotmányügyi, igazságügyi és ügyrendi bizottság elnöke, az alkotmány-előkészítő eseti bizottság alelnöke, valamint a 2006-os események kivizsgálásával foglalkozó miniszterelnöki megbízott lett ben a Fidesz és a KDNP az Alkotmánybíróság tagjának jelölte, majd az Országgyűlés megválasztotta alkotmánybíróvá. Emiatt lemondott országgyűlési mandátumáról és minden politikai tisztségéről. Balsai István alkotmánybírói jelölésekor éles vita bontakozott ki arról, hogy megfelel-e az alkotmánybíróvá válás törvényben előírt formai követelményeinek. Figyelemmel arra, hogy tudományos háttérrel nem rendelkezik, vizsgálni kellett, hogy megszerezte-e a megválasztásához szükséges legalább húsz éves szakmai gyakorlatot. Mivel a jelölt az Országgyűlés és saját honlapján közzétett életrajzában csak ügyvédjelölti éveiről és az ügyvédi munkaközösségben eltöltött időről számolt be (amely összesen 18 évnyi gyakorlatnak felel meg), a támadások kereszttüzébe került. Balsai ekkor jelezte, hogy 1995 és 2007 között is a Budapesti Ügyvédi Kamara tagja volt, melyet azóta önéletrajzában is hangsúlyoz változatlanul kérdéses azonban, hogy a puszta kamarai tagság valós szakmai gyakorlatnak tekinthető-e. 1112 Mit gondol az alkotmánybíráskodás szerepéről? Míg több más alkotmánybíró korábbi tudományos munkásságából már hivatalba lépését megelőzően érdemi következtetéseket lehetett levonni alkotmánybírói szerepfelfogására nézve, Balsai esetében ez a rendelkezésre álló források szűkössége miatt nehézségekbe ütközött. 7 Az Országgyűlési Könyvtár adatbázisa szerint Balsai nevéhez alkotmánybírói jelölésekor két, öszszesen nyolcoldalnyi publikáció volt köthető, a két szöveg közül pedig csak az egyiknek volt kizárólagos szerzője. 8 Balsai 1992-ben megjelent cikkében 9 igazságügy-miniszterként bírálta a Sólyom László vezette Alkotmánybíróság tevékenységét. Balsai kritikájának alapja, hogy az alkotmányvédő testület határozatainak meghozatala során nem volt kellő tekintettel arra, hogy döntései milyen nehéz helyzetbe hozzák a Kormányt, különös tekintettel az általuk generált jogalkotási feladatokra, valamint a döntések költségvonzataira. Példaként hozta fel többek között a személyiszám-határozatot, amelyben a testület alkotmányellenesnek találta a személyiségi jogokra nézve súlyos kockázatot jelentő, korlátozás nélkül használható, univerzális személyazonosító kódot. Balsai megfogalmazásában: [n]em tagadható, hogy egy fejlett technikai eszközökkel rendelkező hatalom megfelelő garanciák hiányában a korlátozás nélkül használt általános és egységes személyazonosító jel alapján visszaéléseket is elkövethet. Azonban ugyanazon személyi szám gyorsabb, precízebb és jelenleg olcsóbb, továbbá az állampolgárt kevésbé zaklató ügyintézést is biztosított. A szükséges átállás költségei pedig több milliárd forintra rúgnak. 10 A fentiek miatt Balsai végkövetkeztetése szerint az Alkotmánybíróság akkor járna el helyesen, ha az alkotmányosság követelményei mellett fokozott figyelemmel lenne a parlament munkaterhére, illetve a költségvetés teherbíró képességére, mert ezeknek a szempontoknak az előtérbe kerülése nagymértékben segítené a Kormány és az Országgyűlés munkáját. Bár Balsai véleményét kormánytagként a kormány érdekében fogalmazta meg több mint két évtizeddel ezelőtt, ez sem menti azt, hogy álláspontja lényegében az alkotmánybíráskodás félreértéséről árulkodik. Az Alkotmánybíróságnak a kormányzat ellensúlyaként kell működnie, minden körülmények között kikényszerítve az alkotmányosság helyreállítását, az alapjogok érvényesülését. Ezekkel a célokkal pedig semmilyen körülmények között nem versenghetnek a kormányzati hatékonyság, a munkateher vagy a költségvetés szempontjai. A képet tovább árnyalja, hogy Balsai húsz évig fennálló, folyamatos képviselői megbízatása folytán a rendszerváltást követően elfogadott valamennyi törvény megalkotásában részt vett, ezek közül számos törvény kezdeményezője volt. Ez egyrészről összeférhetetlenségi probléma, mivel alkotmánybíróként igen gyakran olyan jogszabályok alkotmányosságát illetően kell állást foglalnia, amelyek megalkotásában maga is tevékeny szerepet vállalt, témánk szempontjából ugyanakkor jelentősebb, hogy a nevéhez fűződő törvények némelyike mélyebb betekintést enged felfogására az alkotmánybíráskodás szerepét illetően. Többek között Balsai kezdeményezte azt az alkotmány- és törvénymódosítást, amely a visszamenőlegesen kivetett 98%-os különadó alkotmányellenességét kimondó AB határozatra adott válaszként kizárta a testület normakontroll-hatáskörét az adókat és a költségvetést érintő tárgykörökben, egyértelmű üzenetként hozva az AB tudomására, hogy a kétharmados kormánytöbbséghez képest hol a helye az államszervezetben. 7 Az alábbi elemzés Balsai korábbi munkáit érintő részeiben nagyban támaszkodik az Eötvös Károly Intézet és a Társaság a Szabadságjogokért korábbi közös elemzésére a FIDESZ-KDNP által javasolt öt alkotmánybíró-jelöltről (http://tasz. hu/files/tasz/imce/2011/balsai_istvan.pdf). 8 Társszerzőként került feltüntetésre a következő cikkben: Balsai István Sándorfi György: Személyiségi jogok az átvilágítási törvényben. Fundamentum, szám, o. A teljes képhez hozzátartozik, hogy Balsai alkotmánybíróvá történő megválasztását követően jelent meg a Balsai-jelentés a őszi erőszakos fellépésről szóló kötet, amelyet sajátjaként jegyez [Kairosz, 2011, 293 oldal]. 9 Balsai István: A magyar Alkotmánybíróság a kormányzat szemszögéből. Jogtudományi Közlöny, szám, o. 10 Uo o. 1213 Ennek kapcsán merül fel az a kérdés, amelyet jelen elemzés a Balsai hivatalba lépése óta eltelt valamivel több, mint három év tekintetében megkísérel megválaszolni: mennyire volt képes, ha egyáltalán, Balsai, az alkotmánybíró szakítani Balsai a politikus húsz év alatt rögzült szerepfelfogásával. Az Alaptörvény átmeneti rendelkezéseinek szabályait megsemmisítő 45/2012. sz. határozat kapcsán kifejtette, hogy a testületnek az alapvető jogok biztosának indítványát érdemi vizsgálat nélkül vissza kellett volna utasítania, mivel az általa felvetett kérdések tartalmukat tekintve mindvégig az Alaptörvény értelmezésére irányultak, erre pedig a biztos kezdeményezésére nem kerülhetett volna sor, mivel nem szerepel az Alkotmánybíróságról szóló évi CLI. törvény által meghatározott indítványozói körben. A többségi döntés kimondta, hogy az átmeneti rendelkezéseknek vizsgálható és Alaptörvénybe ütköző részei meg is semmisíthetők, mivel az átmeneti rendelkezések nem képezik részét az Alaptörvénynek. Balsai különvéleményében egyértelműen az Alaptörvény részeként fogadta el az átmeneti rendelkezéseket, mondván, hogy a többségi határozat az Alaptörvény kétséget kizáróan integráns részét képező, egyértelmű, konkrét és világos kijelentést, amely szerint [ ] Magyarország Alaptörvényének átmeneti rendelkezései (2011. december 31.) az Alaptörvény részét képez, egyszerűen negligálja. Tartalmát nemcsak kiüresíti, de vele ellentétes döntést hoz. Balsai az átmeneti rendelkezések megsemmisítését az AB hatáskörtúllépéseként kezeli, és úgy tekinti, hogy ezzel a testület az Alaptörvény védelmének legfőbb szerve helyett annak felhatalmazás nélküli módosítójaként lépett fel. Balsai szerint mivel az Alaptörvény egyértelműen az átmeneti rendelkezések alkotmányos státuszáról rendelkezik, a többségi határozat azt sem vizsgálhatta volna, milyen alapon foglal egybe egymással egyáltalában nem összefüggő, vegyes tárgyú rendelkezéseket és mennyiben tekinthetőek ezek a rendelkezések valóban átmenetinek. Különvéleményében Balsai lényegében visszautasít minden érdemi, a formális-nyelvtani megközelítésen túllépő alkotmányértelmezést, ami az átmeneti rendelkezések (és ez nyilván vonatkozik az alkotmányozó és alkotmánymódosító hatalom egyéb megnyilvánulásaira is) formai megjelenésén túl annak tartalmát is érintené. Balsai véleménye szerint a határozat veszélyes kapunyitás az Alkotmánybíróság önnön hatásköreinek kiterjesztésére, melytől ő óvni igyekszik a testületet a 61/2011. sz. határozat érveit is felhívva. 11 Balsai különvéleményben szállt síkra a médiatörvény több rendelkezését is megsemmisítő 165/2011. sz. határozattal szemben. Álláspontja szerint döntésével az Alkotmánybíróság túlterjeszkedett mind az Alkotmány, mind az alkotmánybírósági törvény szabta kereteken, továbbá a korábbi alkotmánybírósági gyakorlat által kimunkált cselekvési lehetőségeken is. Véleménye szerint az Alkotmánybíróságnak arra van hatásköre, hogy az alkotmánysértőnek ítélt jogszabályt megsemmisítse. A szóban forgó ügyben azonban a testület az internetes tartalom és az írott sajtó szabályozottságának igényét alkotmányosnak minősítette, ugyanakkor mégis a törvény tárgyi hatályának megsemmisítéséről döntött. Balsai szerint ez önellentmondás, mivel az AB a döntés eredményképpen a határozatban alkotmányos rendelkezéseknek elfogadott szabályokat is megsemmisített, anélkül, hogy ezt alkotmányossági követelmény példájával élve a jogbiztonság igénye alátámasztotta volna. Ezzel a különvélemény szerint a testület saját cselekvési lehetőségét túllépve, alkotmányosnak minősített rendelkezések újraszabályozására hívta fel a jogalkotót. Balsai egyéb esetekben is amellett érvel, hogy óvatosan kell bánni a jogszabályi rendelkezések megsemmisítésének lehetőségével. A közszereplők bírálhatóságával foglalkozó 7/2014. sz. határozathoz fűzött különvéleményében a konkrét esettől elvonatkoztatva általános érvénnyel fogalmazza meg aggályát, miszerint nem tartja szerencsésnek még hatályba nem lépett jogszabályi rendelkezések megsemmisítését arra hivatkozva, hogy annak értelmezése gondot okozhat a jogalkalmazók számára, hiszen a jogi norma gyakorlati alkalmazását illetően ekkor még értelemszerűen nem áll rendelkezésre adat. Megsemmisítés helyett Balsai szerint az eltérő jogalkalmazói értelmezések kiküszöbölésére számos egyéb eszköz (pl. a Kúria jogegységi eljárása) is rendelkezésre áll, melyeket a 11 A többségi határozat által is többször idézett 61/2011. (VII. 13.) AB határozatban megfogalmazottak szerint ha az Alkotmánybíróság önmaga terjesztené ki hatáskörét az Alkotmány/Alaptörvény vagy az alkotmányt módosító törvények alkotmányossági felülvizsgálatára, az olyan hatalomkoncentrációt és hatalmi túlerőt jelentene, amely szintén felborítaná a kialakult hatalmi ellensúlyok, korlátok és hatalmi autonómiák demokratikus rendszerét, az elválasztott és önálló állami hatalmak egymás hatalmát ellensúlyozó és fékező rendszerét. 1314 normakontrollal egy sorban említ, azt sugallva, hogy ezek hatékonyságukban és eredményükben a jogszabályi rendelkezések megsemmisítésével összemérhetők. Balsainak absztraktan teljesen igaza van abban, hogy az nem lehet megsemmisítés alapja, ha egy jogfogalom bizonytalan és nem tudni, hogy a bírói gyakorlat alkotmányos vagy alkotmányellenes tartalommal fogja-e azt alkalmazni. Csakhogy a többségi vélemény nem is ezért semmisítette meg a kifogásolt fordulatot, hanem ezért: A közéleti véleménynyilvánítás alkotmányos sajátosságaiból következik, hogy a véleménynyilvánítás szabadságának a szabad társadalmi vitát szolgáló gyakorlása minden esetben nemcsak hogy méltányolható közérdeknek, hanem kiemelkedő jelentőségű alkotmányos érdeknek minősül. Ennek megfelelően a közügyek vitatása körében a közéleti szereplők személyiségi jogai védelmének a véleményszabadság gyakorlását biztosító korlátozása is minden esetben alkotmányos érdek és követelmény. Nincs tehát szükség további, közelebbről nem körülírható közérdeknek, még kevésbé a közérdek méltányolható voltának igazolására ahhoz, hogy a közszereplők bírálhatóságára másoknál lényegesen szélesebb körben nyíljon lehetőség. Ennek fényében a különvéleményben megfogalmazott kritika irreleváns, ugyanis a megsemmisített feltételnek nem lehetséges alkotmányosan elfogadható értelmet tulajdonítani. Különvéleményeiben Balsai rendszeresen aggodalmait fejezi ki az Alkotmánybíróságot érő külső behatásokkal szemben. Példaként említhető a bírósági ügyáthelyezések lehetőségének alaptörvény-ellenességét kimondó 36/2013. sz. határozathoz fűzött különvéleménye, amelyben azt nehezményezi, hogy a többségi határozat a nemzetközi szerződésbe ütközést és az Alaptörvény sérelmét egy szinten kezeli. Balsai szerint a konkrét esetben az AB meg sem kísérelte az Alaptörvény vonatkozásában kibontani az alkotmányossági tartalmat, hanem szinte kizárólag azt Emberi Jogok Európai Bíróságának esetjoga alapján ítélte meg a kérdést, a különvélemény szerint pedig ez a hozzáállás Balsai megfogalmazásában megkérdőjelezi az Alkotmánybíróság szuverenitását. Mit gondol demokráciáról, választásokról, demokratikus vitáról? Balsai a demokrácia alapkérdéseit illető, a kormányzat szempontjából kedvező végkövetkeztetéssel záruló ügyekben rendre a többséggel szavazott. A politikailag igen érzékeny 10/2013 sz. határozat meghozatalával például támogatta a Demokratikus Koalíció indítványának elutasítását. A határozat szerint nem ütközik az Alaptörvénybe a házszabály azon új rendelkezése, amely úgy módosította a frakcióalakítás feltételeit, hogy ezzel megakadályozta a fent említett párt frakcióalakítását. Az országgyűlési képviselők szólásszabadságával foglalkozó, Novák Előd, a Jobbik képviselőjének indítványára meghozott 3206/2013. és 3207/2013. sz. határozatok esetében Balsai a kormány számára kedvező döntéseket támogatott. A többségi érvelés nem túl meggyőző eszmefuttatással támasztja alá azt a végkövetkeztetést, hogy az országgyűlési képviselők véleménynyilvánítási jogának korlátozása az Alaptörvény rendelkezéseit nem sértette, mondván, hogy a képviselők véleménynyilvánításának keretei más magánszemélyekhez képest bizonyos tekintetben tágabb, ugyanakkor más vonatkozásában szűkebb körben érvényesülnek. Mint ismeretes, 2014 szeptemberében az Emberi Jogok Európai Bírósága Karácsony Gergelynek és képviselőtársainak adott igazat a magyar állammal szemben, amiért szólásszabadságukat bírságok kiszabásával aránytalanul korlátozták. Balsai a többségi döntést támogatta szavazatával a 26/2014. sz. határozat esetében is, amelyben az Alkotmánybíróság zömében nem találta alaptörvény-ellenesnek a fővárosi választási rendszer az önkormányzati választások előtt mindössze négy hónappal bevezetett alapvető szabályait. A testület többsége az összes ellenzéki parlamenti képviselő által benyújtott indítványt elutasította, jóváhagyva azt a választójog egyenlőségét minden józan belátás szerint sértő rendelkezést, hogy a fővárosi közgyűlést nagyrészt a kerületek polgármesterei alkossák. Különvéleményt fogalmazott meg ugyanakkor az előzetes választási regisztrációt és a politikai reklámok közzétételének a közszolgálati médiára korlátozását eltörlő 1/2013. sz. határozattal szem- 1415 ben. Balsai szerint nem jelentené a választójog sérelmét, ha a magyarországi lakóhellyel rendelkező választópolgárok választójogukat csak a központi névjegyzékbe történő felvételre irányuló kérelem előterjesztését követően gyakorolhatnák. Balsai különbséget tesz a választójogból kizáró okok és a különböző eljárásjogi természetű szabályok között. Érvelése szerint kizáró okot csak az alkotmányszövegbe épített objektív akadályok jelenthetnek, melyek törvényi úton nem bővíthetők, ez azonban az eljárásjogi természetű szabályokról nem mondható el. A különvéleményben kifejti, hogy a regisztrációs kérelem új jogintézménye a választási eljárás szabályai között a választójog gyakorlásának egyik eljárásjogi természetű, adminisztratív jellegű feltételeként jelenik meg és egyúttal a vizsgált rendelkezést a választópolgár személyazonosságának igazolására vonatkozó kötelezettségéhez hasonlítja. Balsai szerint a kötelező regisztráció nem ütközik a választójog általánosságának követelményével, mert a névjegyzékbe vételt minden választópolgár azonos feltétellel kérelmezheti, és az a választáshoz fűződő alapvető jog lényeges tartalmát tiszteletben tartja. Balsai elemzi az Alaptörvény rendelkezéseit és megállapítja, hogy azok a politikai jogok tekintetében a korábbi alkotmányszöveghez képest alapvető változást mutatnak, ezért nehezményezi, hogy a többségi határozat nem egészítette ki a korábbi alkotmányossági mércét új szempontokkal. Balsai szerint a regisztrációs kérelem általános és egységes alkalmazásának szükségét egyfelől e politikai jog gyakorlására feljogosítottak körének bővülése, és a magyar politikai közösség fogalmának tényleges változása [Alaptörvény D) cikk, illetve az Alaptörvény Nemzeti Hitvallás 18. Tézise], másfelől a kötelességek teljesítése és a szabadságjogok felelősségteljes gyakorlása [Alaptörvény O) cikk] tekintetében megfogalmazott új alkotmányos értékek védelme megfelelően igazolja. Ezen túlmenően a különvélemény szerint önmagában annak meghatározása, hogy a választójog gyakorlása egy általános regisztrációs kérelmen alapuló választási eljárási rendszer keretei között történjék, a törvényhozó szabad mérlegelésébe tartozik, a többségi határozatnak pedig a regisztráció puszta előírásának vizsgálatán túl inkább a garanciarendszer alkotmányosságát kellett volna értékelnie. Az egész álláspontból nem világos, hogy milyen alkotmányos alapjog vagy alkotmányos érték jelenik meg benne, ami pedig az Alaptörvény szerint is előfeltétele annak, hogy egy alapjogot korlátozzunk. Amellett pedig nehéz érvelni, hogy a regisztráció hiányában elvesztett szavazati jog nem alapjog-korlátozás. Mit gondol hatalommegosztásról, a függetlenség garanciáiról? A hatalommegosztás alapelvének lényege, hogy minden közhatalom-gyakorlást alkotmányos intézményeknek kell ellenőrizniük. A kormányzati hatalmat, amelyet a parlamentáris rendszerekben a parlament többsége a kormánnyal politikai egységben gyakorol, mindenekelőtt a független bíróságok ellenpontozzák. A fentiekkel kapcsolatban fontosnak látjuk kiemelni, hogy Balsai nyújtotta be az ún. semmisségi törvényt, amelynek meghozatalával az Országgyűlés félretette a hatalommegosztás és a jogbiztonság demokratikus követelményeit, valamint a bírói függetlenség elvét, azzal, hogy semmisnek nyilvánított már jogerősen lezárt eljárásokban született ítéleteket. Szükséges megjegyezni, hogy 24/2013. sz. határozatában az Alkotmánybíróság a semmisségi törvényt nem találta alaptörvény-ellenesnek, Balsai azonban a döntés meghozatalában nem vett részt, vélelmezzük, hogy ennek oka a nyilvánvaló elfogultsága volt. A bírák kényszernyugdíjazásával kapcsolatban hozott AB-határozathoz fűzött különvéleménye Balsai hatalommegosztáshoz kapcsolódó ars poeticájának is tekinthető. Az érvelés veleje szerint [a]z Alkotmánybíróság az értelmezési keretek meghatározásakor egyik alaptörvényi szabályt sem értelmezheti céljával ellentétesen, nem ronthatja le értelmét azért, hogy a szabadon választott Országgyűlés által alkotott törvényhozási koncepciót alaptörvény-ellenessé nyilvánítsa. Az Alkotmánybíróság az Országgyűléstől, mint országunk alkotmányozó hatalmától arra kapott megbízást, hogy az Alaptörvény legfőbb oltalmazója legyen. Jelen pillanatban országunk valamennyi alkotmányos szerve történelmi feladat előtt áll, történelmi felelőssége van abban, hogy olyan alkotmányos demokráciát építsünk, amely az Alaptörvény értékein nyugszik. Az Alkotmánybíróságnak, mint az Alaptörvény legfőbb védelmezőjének ebben a helyzetben kiemelt a felelőssége. E felelősséggel nem fér össze az, hogy 1516 az Alaptörvény bármely rendelkezését tartalmával és céljával ellentétesen értelmezze és érvényesülését lerontsa. Különvéleményében Balsai abból kiindulva fogalmazza meg egyébként védhető kritikáját a többségi döntéssel szemben, hogy a bírói függetlenség elsődlegesen nem a bírákat, hanem a bírósági eljárás résztvevőit illeti meg, az ő számukra biztosít garanciákat. Balsai ezzel rámutatott arra a logikai problémára, hogy a többségi határozat lényegében egy hatalommegosztáshoz kötődő alapelvet értékelt a bírók alapjog-sérelmeként; mindebből azonban azt az alapvetően helytelen következtetést vonja le, hogy a bíró elmozdíthatatlanságának kérdésköre kizárólag az ítélkezési tevékenységgel összefüggésben, a konkrét ügyek tekintetében nyerhet értelmezést. A különvélemény végül figyelmen kívül hagyva a bírói függetlenséget, mint a hatalommegosztás elvéből következő elemi követelményt arra jut, hogy a bírák kényszernyugdíjazása valójában nem is alkotmányossági kérdés. Saját megfogalmazása szerint [a]z alkotmányjogi panaszokban előadott sérelmek legnagyobb része valójában azzal függ össze, hogy a szolgálati jogviszonynak az öregségi nyugdíjra való jogosultság időpontjában történő megszűnése az egyébként már nagyrészt nyugellátásban is részesülő panaszos bírák jövedelmének csökkenését eredményezi. E sérelem orvoslása azonban elsősorban költségvetési és nem alkotmányossági kérdés. Ismerős érvelés köszön vissza a családok védelméről szóló törvény egyes szakaszait megsemmisítő 43/2012. sz. határozathoz fűzött különvéleményében, amelyben kifejti, hogy a jogalkotó szándéka ellenére való jogok kiterjesztésében az Alkotmánybíróság nem vállalhat aktív szerepet, pedig a többségi határozat döntésével véleménye szerint éppen ezt akarja elérni. Balsai szerint fenti állítását a hatalmi ágak megosztásának tiszteletben tartása és az AB törvényben meghatározott hatáskörei alapozzák meg. Mit gondol a szabadságjogokról? A szabálysértési törvény a közterület életvitelszerű lakhatásra való használatát szankcionáló tényállását megsemmisítő 38/2012. sz. határozat esetében Balsai Szívós Mária különvéleményéhez csatlakozott. A különvélemény szerint hibás volt a többségi határozat gondolatmenete, amely szerint a vizsgált szabálysértési tényállás nem egy magatartást, hanem egy objektív élethelyzetet, azaz az utcán való élést, a hajléktalanságot rendelte büntetni. Szívós és Balsai szerint ez filozófiai jellegű fogalom-meghatározás és pontosan olyan, mintha az Alkotmánybíróság a szegénységet azonosítaná a lopással, mondván, hogy a Büntető törvénykönyv a magát a szegénységet, ha úgy tetszik, az anyagi rászorultságot pönalizálja. A különvélemény tehát azt a megjegyzést fűzi a többségi határozathoz, hogy akinek nincsen otthona, annak még nem kell feltétlenül az utcán élnie, szemlátomást teljesen ignorálva azt a közvetettségében is igen nyilvánvaló hátrányos megkülönböztetést, hogy a közterület életvitelszerű lakhatásra használata statisztikailag kizárólag a hajléktalan személyeket érinti. Szívós és Balsai szerint az, hogy a hajléktalanokat börtönbe lehet zárni azért, mert hajléktalanok, valójában a hajléktalanok evidens érdekeit szolgálja, az ő méltóságukat védi, és hosszasan sorolják, milyen károkat okoz a többségi társadalomnak az, ha valaki közterületen éli az életét. Véleményük szerint a határozat meghozatalakor figyelembe kellett volna venni a közegészségügyi és köztisztasági szempontokat, a fertőző betegségek terjedését, a gyalogosok közlekedésének akadályozását, a vendéglátó- és szolgáltatóipari egységek forgalmát, az idegenforgalmat befolyásoló tényezőket, az érintett helyen lakókat érő hang- és szaghatásokat, a lakosok nyugalmát és azt az álláspontjuk szerint közismert tényt, hogy a hajléktalanok koncentrálódása vonzza a bűnözők bizonyos csoportját. A különvélemény a hosszas felsorolással egyértelműen azt sugallja, hogy a felsorolt indokok alkotmányos alapot teremthettek volna a szabálysértési tényállás igazolására, ami elárulja, hogy Szívós és Balsai az emberi méltóságot és az abból fakadó cselekvési szabadságot az imént felsorolt szempontokkal összemérhetőnek tartják. A családok védelméről szóló törvény alaptörvény-ellenes családfogalmát megsemmisítő határozathoz fűzött különvéleményében Balsai kifejti az intézményvédelemmel kapcsolatos gondolatait. Álláspontja szerint az intézményvédelmi kötelezettség nem kérhető számon egyetlen jogszabályon, mivel annak az egész jogrendre kiható jelleggel kell működnie. Mindezek alapján Balsai 1617 szerint az, hogy a törvény nem az Alaptörvény vonatkozó cikkével azonosan hanem valójában annak tartalmát sokszorosan szűkítve határozza meg a család fogalmát, nem indokolja az alaptörvény-ellenesség kimondását. Megállapítható tehát, hogy ebben az esetben Balsai kivételesen nem nehezményezte, hogy egy jogszabály az Alaptörvény tartalmát rontja le. Balsai szerint továbbá nem állítható, hogy a törvény megfosztotta volna a törvényes öröklés lehetőségétől a bejegyzett élettársakat és ezzel hátrányos megkülönböztetést valósított volna meg, ugyanis ehhez szerinte eleve sem volt joguk. Az a körülmény ugyanis, hogy a különnemű és azonos nemű párok ugyanolyan igényt tartanak a jogi elismerésre és védelemre, egyáltalán nem jelenti azt, hogy számukra ugyanazon jogintézmények igénybe vételének lehetőségét kellene biztosítani. Balsai szerint tévedett a testület többsége, amikor a 6/2013. sz. határozatban alaptörvény-ellenesnek találta egyebek mellett az egyháztörvény azon rendelkezését, amely az egyházi jogalanyiság elismerését az Országgyűlés döntésétől tette függővé. A különvélemény hosszasan sorolja az egyházak különböző társadalmi és történelmi szerepére tekintettel kialakított többszintű jogállási rendszer európai példáit, egyértelműen utalva a strasbourgi gyakorlatra, miszerint az államok széleskörű mérlegelési lehetőséggel rendelkeznek az egyházi jogállás szabályainak, illetve a vallási csoportok jogalanyiságának kialakításakor. Hivatkozik továbbá az AB vallásszabadság tekintetében alapvető 4/1993. (II. 12.) AB határozatára, idézve, hogy [a]z egyház elválasztása az államtól nem jelenti azt, hogy a vallás és az egyház sajátosságait az államnak figyelmen kívül kellene hagynia. Balsai szerint természetszerű, hogy az államok más jellegű kapcsolatot alakítanak ki a nagyobb hagyományokkal rendelkező vallási közösségekkel, mivel céljai eléréséhez az állam jobban támaszkodhat egy országos infrastruktúrával, nagyobb múlttal és társadalmi súllyal rendelkező, a lakosság körében elterjedt vallási közösség segítségére, mint egy frissen alakult, kisebb vallási közösségre. Levezetését Balsai egy igen nagyvonalú állítással zárja le: álláspontja szerint nehezen vitatható el az Országgyűléstől az a jog, hogy az eldöntse, mely vallási csoport erőforrásaira képes és kíván erőteljesebben támaszkodni, azaz mely vallási csoportokat részesít közjogi jellegű jogalanyiságban. A különvélemény elsiklik afölött, hogy az együttműködésben résztvevő személyi kört az Országygyűlés politikai szempontok alapján határozza meg, és annak kijelölésén túl, hogy kivel működik együtt az állam pl. a kórházak fenntartásában azt is jelenti, hogy a törvény hatályba lépése óta az állam dönti el, ki egyház és ki nem. Arra pedig értelemszerűen nem tudott figyelemmel lenni a különvélemény, hogy később az Emberi Jogok Európai Bírósága nemzetközi jogba ütközőnek ítélte meg azt, hogy a Balsai által nem kifogásolt szabályozás alapján számos egyháztól megvonták az egyházi státuszt, és hogy ezáltal az állam vallás és vallás között politikai alapon tett különbséget. Mind a demokratikus intézményekről, mind a szabadságjogokról alkotott felfogását illetően érdemes kiemelni Balsai közszereplők bírálhatóságáról szóló 7/2014. sz. határozathoz fűzött különvéleményét. Balsai szerint a konkrét ügy szempontjából erősen megkérdőjelezhető a témában született korábbi alkotmánybírósági határozatok relevanciája. Ennek körében kiemeli a 30/1992. sz. határozatot, amely a Btk. közösség elleni izgatásról szóló tényállását vizsgálta, sajátos történelmi körülményekre tekintettel, hangsúlyozottan büntetőjogi szemszögből. Hasonlóan értékeli a közszereplők bírálhatóságának keretei szempontjából kulcsfontosságú 36/1994. sz. határozatot is, szintén irrelevánsnak minősítve azt a konkrét ügy szempontjából, arra hivatkozva, hogy a korábbi döntések más jogágak, más történelmi kontextusban rögzített jogszabályi rendelkezéseire vonatkoztak. Az AB kimunkált gyakorlatának elutasítását Balsai még egy, alapjogi felfogása szempontjából jellemző gondolattal egészíti ki: álláspontja szerint a többségi határozat fordítottan közelítette meg az alapvető alkotmányossági problémát, hiszen nem a sajtószabadság és a véleménynyilvánítás korlátozása lenne megfelelő kiindulási pont, hanem éppen ellenkezőleg, a (közszereplők) emberi méltóságának védelme és annak korlátozhatósága. Egy hónappal később Balsai egy politikailag sokkal kevésbé érzékeny ügy kapcsán előadó bíróként fejtette ki álláspontját a véleményszabadság kérdésében [13/2014. sz. határozat], a fentiekben ismertetett különvéleményhez képest meglepően különböző elméleti kiindulópontokat választva. A határozatban az Alkotmánybíróság Dienes-Oehm Egon különvéleményét leszámítva egységesen jutott arra a következtetésre, hogy a vizsgált bírósági ítéletek sértik a panaszos véleménynyilvá- 1718 nítási szabadságát. Az adott ügyben Siklós város önkormányzati képviselő-testületének tagja egy helyi közéleti lapban közölt csípős hangvételű publicisztikát, melyben azt fejtegette, hogy a siklósi polgármester sajátjaként bánik az adófizetők pénzével. A bíróság az indítványozó kijelentését tényállításként értékelte, mivel az valamilyen végbement, vagy végbemenő eseményre, jelenségre, állapotra utal, és azzal érvelt, hogy a polgármesterrel szemben megfogalmazott állítás bizonyítatlan maradt. Indokolásában Balsai erősen támaszkodik az Alkotmánybíróság korábban kimunkált gyakorlatára és a már megfogalmazott gondolatokat egyértelműen magáévá is teszi. Az indokolás határozottan a közszereplők széleskörű bírálhatósága mellett érvel, olyan egyértelmű megfogalmazásokkal, mint hogy (a közszereplők bírálatának szabadsága) érvényesüléséhez pedig nélkülözhetetlen követelmény, hogy a polgárok különféle retorziók és hátrányos következményektől való félelem nélkül vehessenek részt a közéleti vitákban. E megfontolás alapja, hogy a közügyeket érintő véleménynyilvánítás középpontjában elsősorban a politikai közösség demokratikus működése és nem a szólással, bírálattal érintett közszereplő személye áll. A többségi határozat végül kimondja, hogy a kifogásolt büntetőügyekben eljáró bíróságok a rágalmazás bűncselekményének törvényi tényállásában foglalt tényt állít fordulatnak olyan kiterjesztő értelmet adtak, amely sérti az Alaptörvény IX. cikk (1) bekezdésében elismert alapjogot és az abból fakadó mércét, ezért az alkotmányjogi panasszal megtámadott bírói döntések megsemmisítése mellett döntöttek. Összegzés Balsai István Balsai eddigi István alkotmánybírói eddigi alkotmánybírói pályafutása alatt pályafutása az Alkotmánybíróság alatt az Alkotmánybíróság honlapján hozzáférhető honlapján határozatkereső hozzáférhető szerint határozatkereső összesen hetven ügynek szerint volt előadó összesen bírája, hetven amelyből ügynek az volt előadó bírája, amelyből az indítványokat visszautasító végzéseket le- indítványokat visszautasító végzéseket leszámítva 15 érdemi, számítva főként 15 a érdemi, büntető főként jogághoz a kötődő büntető marad. jogághoz Az kötődő általa előadó határozat alkotmány- marad. határozat bíróként Az jegyzett általa határozatok előadó alkotmánybíróként jellemzően nem az állami jegyzett berendezkedést határozatok alapjaiban jellemzően érintő nem témakörökhöz az állami kötődnek, berendezkedést ezért jelen elemzés alapjaiban bíró érintő nézeteinek témakörökhöz egyfajta esszenciáját kötődnek, adó sokkal inkább a különvéleményekre ezért jelen koncentrált. elemzés sokkal inkább a bíró nézeteinek egyfajta esszenciáját adó különvéleményekre koncentrált. Az elemzés mellékleteként elkészült statisztika tanúsága Az szerint elemzés Balsai mellékleteként a politikailag elkészült szenzitív, kulcsfontosságú statisztika döntések tanúsága közül szerint kizárólag Balsai azokhoz fűzött politikailag különvéleményt, szenzitív, amelyek kulcsfontos- a kormány a feltételezhető ságú döntések érdekeivel közül szemben kizárólag álltak, azokhoz fűzött különvéleményt, amelyek közül viszont néhány kivételtől eltekintve valamennyi a kormány feltételezhető érdekeivel szemben esetben. Az álltak, összesítés azok szerint közül a viszont vizsgált időszakban néhány kiválasztott kivételtől döntéseket eltekintve illetően valamenynyi esetben. Az összesítés szerint a az AB vizsgált időszakban kiválasztott dön- 43,48%-ban téseket illetően hozott az a kormány AB 43,48%-ban érdekének megfelelő hozott döntést, a kormány ehhez képest érdekének Balsai megfelelő döntést, kizárólag ehhez Juhász képest Imre Balsai 92,31%-os át- ered- átlaga 89,96%, melyet ménye laga 89,96%, múl felül. melyet kizárólag Juhász Imre 92,31%-os eredménye múl felül. A különvélemények által által kirajzolt, kirajzolt, meglehetősen egyhangú meglehetősen képet egyhangú némileg színesíti képet némileg Balsai néhány előadóbírói színesíti Balsai érvelése néhány (például előadóbírói a fentiekben érvelése (például 13/2014. a fentiekben sz. határozat ismertetett és néhány bün- ismertetettetőeljárásokban 13/2014. sz. határozat alkalmazandó és néhány büntetőeljárásokban alkalmazandó alkotmá- alkotmányos követelményt nyos követelményt rögzítő rögzítő határozat). határozat). Mindezek miatt a Mindezek Balsai bírói miatt munkásságát a Balsai bírói áttekintő munkásságát áttekintő pillanatra olvasóban felmerül egy-egy a gondolat, pilla- hogy Bal- olvasóban egy-egy sai, natra a korábbi felmerül politikus a gondolat, azt fontolgatja, hogy Balsai, hogy attitűdjét a korábbi az alkotmánybíró politikus azt fontolgatja, szerepfelfogására hogy cseréli. attitűdjét Látván azonban, alkotmánybíró hogy Balsai szerepfelfogására politikai cseréli. érdeklődést Látván azonban, kiváltó hogy ügyekben István kizárólag csekély hajlandó Balsai István elméleti kizárólag kiindulási csekély pontul politikai az adott érdeklődést kiváltó ügyekben hajlandó alkotmányos problémát választani a kormányzati elméleti kiindulási pontul az adott alkotmányos érdekek helyett, problémát ezeket a választani gondolatokat a kormányzati érdekek helyett, ezeket a gon- nyugodtan elhessegethetjük. dolatokat nyugodtan elhessegethetjük. 1819 Dienes-Oehm Egon Az alkotmányozói gondolat olvasása Figyelemre méltó jogászi karriert futott be Dienes-Oehm Egon, míg 2011-ben az Alkotmánybíróság bírájává választották. Dienes-Oehm 1945-ben született és 1968-ban diplomázott tól ügyvéd és jogtanácsos, 1985-től külkereskedelmi jogtanácsos óta teljesít közigazgatási szolgálatot, itthon és külföldön egyaránt és 1992 között az Európai Közösségekkel való társulás létrehozásában vet részt, 2003 és 2007 között Magyarország uniós nagykövete volt Brüsszelben, de itthon is a mindenkori magyar kormányzat Európa-politikájában egyfelől az állandó magyar tárgyaló küldöttség tagjaként az európai uniós csatlakozási szerződés feltételeinek kialakításában, másrészt az uniós tagságra, különös tekintettel a magyar jogrendszernek a közösségi jogrendszerhez való illeszkedésére való felkészülésben működött közre. Magyarország európai uniós integrációjában végzett munkájáért 2006-ban köztársasági érdemrenddel tüntették ki óta oktat az ország különböző egyetemein nemzetközi kereskedelmi jogot, nemzetközi gazdasági kapcsolatokat és európai közösségi jogot. Alkotmánybíróvá választása előtt a I. félévi magyar elnökség képzési feladatait látta el. 12 Mindezek mellett megválasztásakor azt kellett megállapítanunk, hogy pályafutásából, írásaiból nem derül ki semmi a tekintetben, hogy milyen elvek mentén fogja értelmezni az alkotmányt. 13 Alkotmánybíróvá annak tudatában jelölte és választotta meg a kétharmados parlamenti többség, hogy a hetvenéves szabály volt érvényben, ami alapján bírói mandátuma január 2-án, három és fél évvel később járt volna le. A 2013 óta azonban az alkotmánybírák életkori határ nélkül kitölthetik mandátumukat amit szintén a kétharmad emelt fel kilencről tizenkét évre, így Dienes-Oehm végül szeptember 1-ig lesz alkotmánybíró. 14 A most elemzés alá vett ügyekben ugyan csak egynek volt előadó bírája [a választási plakátok elhelyezésének újabb korlátait jóváhagyó 3036/2014. (III. 16.) AB végzésnek], viszont megannyi különvéleményt jegyez. Eddigi tevékenységéből tehát már sok tekintetben kibontakozik Dienes-Oehm Egon alkotmánybírói profilja is. Sajnos, e profil kevésbé megnyerő: nem az elvek mentén történő alkotmány-értelmezés erénye mutatkozik meg benne. A közjogi tárgyú kérdésekben rendre az őt megválasztó kétharmados kormánytöbbség pártján áll, az alapjogok védelme helyett pedig rendre azok szélesebb korlátozhatósága mellett tör lándzsát véleményét azonban alig támasztja alá megfelelő alkotmányossági érveléssel. 12 Bővebben itt: 13 Az Eötvös Károly Intézet és a Társaság a Szabadságjogokért korábbi közös elemzésére a FIDESZ-KDNP által javasolt öt alkotmánybíró-jelöltről (http://tasz.hu/files/tasz/imce/2011/dienes_oehm_egon.pdf 14 Erről bővebben lásd az Eötvös Károly Intézet, a Magyar Helsinki Bizottság és a Társaság a Szabadságjogokért közös véleményét az alkotmánybírák felső korhatárának megszüntetéséről. 1920 Mit gondol az alkotmánybíráskodás szerepéről? Dienes-Oehm bíró szerepfelfogására megannyi különvéleményéből következtetni lehet, de a 45/2012. sz. határozathoz fűzött különvéleményében közvetlen válasz is található. Ebben a határozatában az Alkotmánybíróság (AB) Dienes-Oehm bíró szerint elvonta az alkotmányozó hatalom hatásköreit, amikor megállapította az Alaptörvény átmeneti rendelkezéseinek alaptörvény-ellenességét: mivel az átmeneti rendelkezések elfogadása szerinte szintén alkotmányozás volt, az AB hatásköre nem terjedt ki azok vizsgálatára. Dienes-Oehm bíró az alkotmányozó jogának tekinti annak szabad megválasztását, hogy milyen formában és szerkezetben hozza létre az alkotmányt, ennek megfelelően nem lehet rajta számon kérni azt sem, hogy inkorporáció nélkül alkotta meg az átmeneti rendelkezéseket. (Egyébként úgy érvel, hogy a többségi indoklás tévesen állítja, hogy az átmeneti rendelkezések saját maga emelte volna be a szövegét az Alaptörvénybe ehelyett az Alaptörvény záró rendelkezéseiből, majd pedig az első alaptörvény-módosításból vezethető le az, hogy az átmeneti rendelkezések az Alaptörvény részét képezik. [ ]) Általános érvénnyel is leszögezi ugyanakkor, hogy nem tartható fenn, illetve veszélyes az az álláspont, miszerint a demokratikus jogállam alkotmányossági kritériumai olyan megváltoztathatatlan, örök kategóriák lennének, amelyek adott esetben feljogosítják az Alkotmánybíróságot az alaptörvény-módosítások esetleges tartalmi felülvizsgálatára is. Dienes-Oehm bíró tehát az alkotmányozói akaratra mint kizárólagos viszonyítási pontra tekint. Bár ez az álláspont az AB tartalmi szempontok alapján nem vizsgálhat felül egy alkotmánymódosítást önmagában nem védhetetlen, további különvéleményei árnyalják a képet. Az alkotmányozói akarat vagy szándék elég összetett jelenség elég egy pillantást vetni az Alaptörvény szövegére. Az alkotmányos szabályoknak azonban ellentmondásmentes rendszert kell képezniük, ezért az Alkotmánybíróságnak az Alaptörvény szabályait is mindig egymásra tekintettel szabad és kell értelmeznie. Dienes-Oehm bíró a bírói nyugdíjkorhatár leszállításának kérdését eldöntő 33/2012. sz. határozathoz fűzött különvéleményében is látszólag csak az alkotmányozói szándékot fogadja el legitim alkotmányértelmezési szempontként, ám a többségi határozattól eltérően nem vet számot az értelmezés komplexitásával. Az alkotmánybírák többsége szerint a bírói nyugdíjkorhatár leszállításával nem az volt a baj, hogy a jogalkotó a bírákra is az általános nyugdíjszabályokat terjesztette ki, hanem a bírák egy része szolgálati viszonyának radikális, hirtelen megrövidítése, és ennek eredményeként a függetlenség sérelme. Dienes-Oehm bíró viszont be sem fogadta volna az indítványt, mondván, hogy a nyugdíjazás anyagi jogi szabálya az Alaptörvényben van lefektetve, azt pedig az AB nem bírálhatja felül. Még ha az érvelés kedvéért meg is engedjük, hogy az AB nem jogosult egy alaptörvényi szabály felülvizsgálatára, arra nem kapunk választ, hogy a bírák jogállásáról szóló sarkalatos törvénynek azok a szabályai, amelyek Dienes-Oehm szavaival csak implementálják, bevezetik az alaptörvény anyagi jogi nyugdíj-szabályát, összhangban vannak-e a szintén az Alaptörvényben, illetve a szintén sarkalatos bírósági törvényben alapelvként lefektetett alkotmányos értékekkel (bírói függetlenség) és alapjogokkal (törvényes bíróhoz való jog). Míg a többségi határozat elvégezte az érvelés munkáját számot vet az új szabályok bevezetésének következményeivel, Dienes-Oehm bíró érdemi indokolás nélkül utasítaná el eleve az alkotmányossági kérdést az Alaptörvény egyetlen rendelkezése alapján. Így azonban álláspontja ami történetesen megegyezik a jogalkotóéval még az Alaptörvény szövege alapján is meglehetősen önkényesnek tűnik. A közterület életvitelszerű használata szabálysértéssel összefüggő egyes jogszabályokat megsemmisítő 38/2012. sz. határozathoz fűzött különvéleményében azonban már attól az elképzeléstől is elszakad, hogy az alkotmánybíráskodásnak volnának objektív szempontjai. Nemcsak amellett érvel ugyanis, hogy az AB-nak a megsemmisítés helyett mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenességet kellett volna megállapítania, hanem meglepő bírói aktivizmusról tanúbizonyságot téve 20 Több megjelenítése
2015. május 19. 2015. 11. szám az alkotmánybíróság határozatai az alkotmánybíróság hivatalos lapja Tartalom 11/2015. (V. 14.) AB határozat a Kúria 2/2014. Polgári jogegységi határozata rendelkező része Részletesebben h a t á r o z a t o t:
ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG IV/2350/2012. Az Alkotmánybíróság teljes ülése jogszabály alaptörvény-ellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány, valamint alkotmányjogi panaszok tárgyában dr. Dienes- Oehm Részletesebben Ez év júniusában fogadta el a kormány a jogalkotásra
Papp Imre KÉTHARMADDAL VAGY ANÉLKÜL? Ez év júniusában fogadta el a kormány a jogalkotásra vonatkozó szabályok korszerûsítésének koncepcióját. Mindenképpen dicséret illeti a koncepció elôkészítôit szakszerû Részletesebben A magyar helyi önkormányzati rendszer átalakítása
Széchenyi István Egyetem Állam- és Jogtudományi Doktori Iskola dr. Csörgits Lajos A magyar helyi önkormányzati rendszer átalakítása A demokrácia, a helyi közügyek és a helyi önkormányzás egyes kérdései Részletesebben Holló András. Néhány megjegyzés az alapok (húsz év) védelmében
Holló András Néhány megjegyzés az alapok (húsz év) védelmében Pokol Béla tanulmányának 1 első másfél sorában megdicsérte az Alkotmánybíróság (1990-től számított) két évtizedes gyakorlatát, majd ezt követően Részletesebben I. Az Alkotmánybíróság, egyéb bíróságok és az alkotmányossági vizsgálat
AZ EURÓPAI ALKOTMÁNYBÍRÓSÁGOK XII. KONFERENCIÁJA A Konferencia témája: Az alkotmánybíróságok és egyéb nemzeti bíróságok kapcsolatai és az európai bíróságok működésének e területre gyakorolt hatásai A Magyar Részletesebben Az ügyész feladatai a polgári perben
Az ügyész feladatai a polgári perben Jelige: palánta Polgári jogi szekció Választott téma sorszáma: 17. 2 T a r t a l o m j e g y z é k Előszó 3. 1. Kisebb, de mégis nagyobb: KÖZÉRDEKVÉDELMI (közjogi) Részletesebben hogy az alapjogok pártját fogjuk, általános szempontjait vegyük
Nekünk az a feladatunk, hogy az alapjogok pártját fogjuk, és ne a társadalomirányítás általános szempontjait vegyük figyelembe Paczol ay Pé t e r r e l, a z l kot m á n y bí róság e lnök é v e l Halmai Részletesebben A TULAJDONHOZ VALÓ JOG A MAGYAR ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG GYAKORLATÁBAN
TULAJDONVISZONYOK AZ EURÓPAI UNIÓBAN ÉS ROMÁNIÁBAN* Drinóczi Tímea** A TULAJDONHOZ VALÓ JOG A MAGYAR ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG GYAKORLATÁBAN I. rész: A MAGÁNTULAJDONOSI RENDSZER KIALAKÍTÁSA A tulajdoni garancia Részletesebben Másfél év mérlegen A FÜGGETLEN RENDÉSZETI PANASZTESTÜLET GYAKORLATÁNAK ELEMZÉSE
Másfél év mérlegen Fodor-Lukács Krisztina l Kádár András Kristóf Kovács Judit l Körtvélyesi Zsolt l Nagy Gusztáv A FÜGGETLEN RENDÉSZETI PANASZTESTÜLET GYAKORLATÁNAK ELEMZÉSE Másfél év mérlegen A Független Részletesebben A magyar választási rendszer átalakítása. összehasonlító perspektívában
Prof. dr. Szigeti Péter (DSc.) Széchenyi István Egyetem Jogelmélet tanszék vezetője A magyar választási rendszer átalakítása összehasonlító perspektívában Előszó. 1. A választási rendszer és a választójog Részletesebben Chronowski Nóra Drinóczi Tímea Kocsis Miklós Zeller Judit VÁLOGATOTT ALAPJOGI ESETEK II. SZABADSÁG ÉS EGYENLŐSÉG 1.
Chronowski Nóra Drinóczi Tímea Kocsis Miklós Zeller Judit VÁLOGATOTT ALAPJOGI ESETEK II. SZABADSÁG ÉS EGYENLŐSÉG 1. Pécs 2010 TARTALOMJEGYZÉK 1. fejezet A szabadsághoz és a személyi biztonsághoz való jog Részletesebben Halmai Gábor MI FÁN TEREM
Halmai Gábor MI FÁN TEREM AZ INFORMÁCIÓS KÁRPÓTLÁS? A Z I N F O R M Á C I Ó S Z A B A D S Á G É S A Z A D A T V É D E L E M K O N F L I K T U S A A Z A L K O T M Á N Y B Í R Ó S Á G G Y A K O R L A T Á Részletesebben 2. AZ ÁLLAMSZERVEZET FELÉPíTÉSE
2. AZ ÁLLAMSZERVEZET FELÉPíTÉSE BEVEZETÉS E fejezet a Magyar Köztársaság alkotmányos rendszerével, az államszervezet felépítésével kapcsolatos fontosabb ismereteket tartalmazza. A tananyag az alkotmányos Részletesebben A választási rendszer reformja
Tordai Csaba A választási rendszer reformja Az országgyűlési képviselők választási rendszerének átalakítása tizenöt éve napirenden van. Több országgyűlési bizottság dolgozott ennek érdekében, 1 és alig Részletesebben AZ ÚJ MUNKA TÖRVÉNYKÖNYVE Értelmezés és alkalmazás a gyakorlatban
VEZINFÓ-TUDÁSTÁR szakkönyv-sorozat Dr. Horváth István AZ ÚJ MUNKA TÖRVÉNYKÖNYVE Értelmezés és alkalmazás a gyakorlatban A megszerzett tudás és a gyakorlat összhangja VEZINFÓ-TUDÁSTÁR szakkönyv-sorozat Részletesebben A büntető hatalom korlátainak megtartása:
SZERKESZTETTE: Borbíró Andrea. Inzelt Éva. Kerezsi Klára Lévay Miklós. Podoletz Léna A büntető hatalom korlátainak megtartása: a büntetés mint végső eszköz Tanulmányok Gönczöl Katalin tiszteletére A büntető Részletesebben A jogorvoslathoz való jog. tükrében. tanulmányok. Turkovics István
zásáról a jogalkalmazó közigazgatási hatóságok dönthetnek. Továbbá, ezek a döntések csak jogszerűségük miatt lehetnek érvényesek. Ha jogszerűtlenek lennének, azokról a jog alapján bíróság dönthet. A közigazgatási Részletesebben A környezeti ügyek nyilvánossága az információszabadság jövője?
A környezeti ügyek nyilvánossága az információszabadság jövője? Bevezető Nonprofit Szektor Analízis Tanulmányok a részvételi demokrácia gyakorlatáról Dr. Kerekes Zsuzsa Ez a tanulmány azt kívánja bemutatni, Részletesebben AZ EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGA MÁSODIK SZEKCIÓ A MAGYAR KERESZTÉNY MENNONITA EGYHÁZ ÉS TÁRSAI KONTRA MAGYARORSZÁG
AZ EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGA MÁSODIK SZEKCIÓ A MAGYAR KERESZTÉNY MENNONITA EGYHÁZ ÉS TÁRSAI KONTRA MAGYARORSZÁG (70945/11, 23611/12, 26998/12, 41150/12, 41155/12, 41463/12, 41553/12, 54977/12 és 56581/12 Részletesebben Nemzeti szuverenitás és/vagy európai integráció?
Fórika Éva Petrea, Bogdan Nemzeti szuverenitás és/vagy európai integráció? egy hosszú távú versenyrõl, melynek több, régi vagy új résztvevõje van, s amelybe még többen szeretnének beszállni Bevezetõ helyett Részletesebben A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN!
Ügyszám: Keltezés: Előadó bíró: Közlöny információ: AB közlöny: 491/B/1996 Budapest, 2004.04.06 12:00:00 de. Bihari Mihály Dr. 12/2004. (IV. 7.) AB határozat Közzétéve a Magyar Közlöny 2004. évi 43. számában Részletesebben Széchenyi István Egyetem Állam- és Jogtudományi Doktori Iskola. dr. Váczi Péter. A jó közigazgatási eljáráshoz való alapjog és annak összetevői
Széchenyi István Egyetem Állam- és Jogtudományi Doktori Iskola dr. Váczi Péter A jó közigazgatási eljáráshoz való alapjog és annak összetevői Doktori értekezés Témavezető: Dr. Patyi András, PhD tanszékvezető Részletesebben A fogyasztói kölcsönszerz désben pénzügyi intézmény által alkalmazott általános szerz dési feltételekben szerepl egyoldalú szerz
1 A fogyasztói kölcsönszerződésben pénzügyi intézmény által alkalmazott általános szerződési feltételekben szereplő egyoldalú szerződésmódosítás tisztességtelensége megítélése tárgykörben felállított joggyakorlat-elemző Részletesebben Az információhoz való hozzáférés szabályozása és annak érvényesülése a környezetvédelemben
Az információhoz való hozzáférés szabályozása és annak érvényesülése a környezetvédelemben Készült a Környezetvédelmi és Vízügyi Minisztérium megbízásából. 2008. szeptember 30. Előszó Az információhoz Részletesebben AZ ÚJ MAGYAR VÁLASZTÁSI RENDSZER SZÁZADVÉG ALAPÍTVÁNY
AZ ÚJ MAGYAR VÁLASZTÁSI RENDSZER SZÁZADVÉG ALAPÍTVÁNY Tartalomjegyzék Bevezetés a tanulmány célja 2 Korábbi vs. új magyar választási rendszer kisebb hangsúlyeltolódás a többségi rendszer irányába 3 A rendszerváltozás Részletesebben Fővárosi Törvényszék Pf. 16. 1363 Budapest
Fővárosi Törvényszék Pf. 16. 1363 Budapest Tárgy: Magyar Helsinki Bizottság Felperes (székhely: 1054 Budapest, Bajcsy-Zsilinszky út 36-38.; képviseli: dr. Kádár András Kristóf társelnök) keresete Fidesz Részletesebben FIATAL BÜNTETŐJOGÁSZOK AZ ÚJ BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYVRŐL
AZ ÚJ BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYVRŐL AZ ÚJ BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYVRŐL SZERKESZTŐ DR. MÉSZÁROS ÁDÁM Levelezési cím H-6725 Szeged, Bécsi krt. 2-4/B. II/9. Web www.mjat.hu E-mail mjat@mjat.hu ISBN 978-963-08-9609-2 Részletesebben A gyanú. árnyékában. Kritikai elemzés a hatékony védelemhez való jog érvényesülésérôl
A gyanú árnyékában Kritikai elemzés a hatékony védelemhez való jog érvényesülésérôl A gyanú árnyékában Kritikai elemzés a hatékony védelemhez való jog érvényesülésérôl A gyanú árnyékában Kritikai elemzés Részletesebben 2016 © DocPlayer.hu Adatvédelmi irányelvek | Szolgáltatási feltételek | Visszajelzés

matches:
Kúria
bíróság
Kúria
bíróság
Pf. 16
Pf. 16


text:
P. 1Tisztul a kép a RapidShare körül? - A DDL szolgáltatók felelősségének korlátozásaTisztul a kép a RapidShare körül? - A DDL szolgáltatók felelősségének korlátozásaRatings: 0|Views: 375|Likes: 1Published by Peter MezeiE tanulmány a 2009-ben megjelent cikk folytatásaként az azóta eltelt idő legfontosabb német és amerikai fejleményeit gyűjtötte csokorba. A tanulmány az Infokommunikáció és Jog című folyóirat 2010. decemberi számában jelent meg. Lásd: http://www.infojog.hu/sites/infojog.hu/files/Mezei_Tisztul_a_kep.pdfE tanulmány a 2009-ben megjelent cikk folytatásaként az azóta eltelt idő legfontosabb német és amerikai fejleményeit gyűjtötte csokorba. A tanulmány az Infokommunikáció és Jog című folyóirat 2010. decemberi számában jelent meg. Lásd: http://www.infojog.hu/sites/infojog.hu/files/Mezei_Tisztul_a_kep.pdfMore info: categoriesTypes, Research, LawPublished by: Peter Mezei on Sep 15, 2011Copyright:Attribution Non-commercialAvailability:Read on Scribd mobile: iPhone, iPad and Android.Free download as PDF, TXT or read online for free from ScribdFlag for inappropriate content|Add to collectionSee MoreSee lesshttp://www.scribd.com/doc/65055556/Tisztul-a-kep-a-RapidShare-korul-A-DDL-szolgaltatok-felel%C5%91ssegenek-korlatozasa09/15/2011pdftextoriginal Mezei Péter:
Tisztul a kép a Rapid
hare körül? –
a DDL szolgáltatók
felelősségének korlátozása
Végtelen történet A videomagnóknak a szórakoztatóiparra gyakorolt
aival kapcsolatban az
hasonlattal kongatta meg
a vészharangot
Jack Valenti 1982-ben
: „Azt kell mondjam, hogy avideomagnó olyan az amerikai filmproducernek és az amerikai nézőközönségnek, mint a bostonifojtogató az otthon egyedül lévő nőnek.”
A gyakran merev és túlzó megfogalmazásairól ismertValenti vészjósló hang
jait viszont az USA Legfel
sőbb Bírósága sem hallgatta meg, s a
Betamax ügyben
teret engedett a videomagnók terjedésének
Az előbbi technológiától elkülönülve fejlődött ki az internet, mely napjainkra a társadalmi életmeghatározó területévé nőtte ki
E fejlődés részeként jó ideje az előzőekhez megszólalásighasonlító
azoknál még
dilemmákkal szembesülnek
a szerzői jogosultak műveik online
környezetben való felhasználása kapcsán
Ennek a legtöbb oka technikai eredetű
. Kiemelkedik ezek
közül az internetes sávszélesség folyamatos bővülése, ami hozzájárult az egyre nagyobb terjedelműfájlok megosztásához. A legnagyobb kihívást minden bizonnyal a hangzatosan, de nem túl pontosanfájlcserélésnek nevezett jelenség adja. Az ezzel kapcsolatos széles joggyakorlat és jogirodalom, illetveaz elmúlt egy
két évben felerősödő jogalkotói munkásság is világosan igazolja ezt.Ennek is köszönhetően nem csupán a felhasználók, hanem a
netes szolgáltatók isalternatívák kidolgozásán fára
doznak.
A jelen folyóirat hasábjain, 2009 során jelent meg az elsőolyan magyar írás, ami részletesen vizsgálta ezen alternatívák egyikét, az ún. „direct download link”(DDL) szolgáltatást.
jellegét tekintve –
szolgáltatásként értékelhető technológia arra adlehetőséget a felhasználóknak, hogy a különféle terjedelmű és kiterjesztésű adataikat feltöltsék egyszerverre, ahonnan az egy, a szolgáltató által automatikusan generált link segítségével bárhonnanletölthetővé válik. Az említett tanulmány szerzői a
kkor a
rra vállalkoztak, hogy az addig meghozottnémet felsőbírósági ítéletek fényében összefoglalják a DDL szolgáltatás szerzői jogi vonatkozásait,illetve teszteljék három
(a RapidShare, a MegaUpload,
Data.hu)
értesítési éseltávolítási gyakorlatát.
tanulmány az előzőek folytatását adja.
időszerűségét
az adja
, hogy egyrészt háromolyan tartományi legfelsőbb bírósági (a továbbiakban: OLG) ítélet is született Németországb
an,amelyik
tovább finomítják a
rlatot, másrészt az Egyesült Államokból is hozható immáronolyan ítélet, amely –
bizonyos feltételek mellett –
kizárta a RapidShare felelősségét a szolgáltatásasegítségével mások által elkövetett szerzői jogsértésekért. Ezen ítéletek segítségével arra is lehetőségnyílik, hogy a tárh
szolgáltatók vonatkozásában
összehasonlítsuk e két ország jogszabályi előírásaités bírósági gyakorlatát, és észrevegyük
az azok között fellelhető lényeges hasonlóságokat.
Új szelek a
német felsőbírósági gyakorlat ban
et megelőzően a német felsőbíróságok szintjén alapvetően kétféle gyakorlatkörvonalazódott a DDL szolgáltatásokat illetően. Egyik irányként az OLG Köln –
zeneművekkelkapcsolatos ítéletében –
úgy érvelt, hogy a RapidShare nem felelős az esetleges szerzői jogsértésekért, azonban az azokról való tudomásszerzést követően ellenőrzési kötelezettsége(„
Prüfungspflicht ”) keletkezik. Ennek keretében köteles mindent megtenni a további jogsértések
megakadályozása érdekében. A bíróság szerint a RapidShare ált
a feltöltött adatok ellenőrzésére ésa már letiltott fájlok újbóli feltöltésének megakadályozására igénybe vett
MD5 eljárás
alkalmatlan e
feladat teljesítésére. Valódi kontroll csak a RapidShare
től teljesen függetlenül, mások általüzemeltetett DDL linkgyűjtemények, illetve keresőoldalak
ellenőrzésével lenne elérhető. Azonban
mivel az Elker-
15. cikke kizárja az általános vizsgálati kényszert, ezért a RapidShare
t a kölnifórum sem kötelezte a felperes által megjelölt több száz DDL linkgyűjtemény, illetve keresőoldalszűrésére.
A felsőbírósági gyakorlat másik lehetséges irányát az OLG
Hamburg dolgozta ki.
E fórum úgytalálta, hogy bár a RapidShare közvetlenül nem, azonban mögöttes jelleggel („
”) felelősa szolgáltatása segítségé
elkövetett jogsértésekért. Így
nem csak „reaktív”, hanem „proaktív”,vagyis megelőző intézkedéseket is köteles tenni a jogsértések megakadályozása érdekében. Ennekkeretében a bíróság a korábban jogellenesen feltöltő személyek, illetve bizonyos fájltíp
usok (pl. mp3,
illetve szoftverfájlok) folyamatos
szemmel tartására, valamint a tömörített fájlok vizsgálati célúkicsomagolására, illetve a kóddal ellátott fájlok automatikus blokkolására
a RapidShare-t.
két döntés eltéréseire részben magyarázatot adhat, hogy míg a kölni fórumzeneművekkel, addig a hamburgi bíróság szoftverekkel kapcsolatos jogsértésekre koncentrált. E kétműtípus (elsősorban a velük kapcsolatos szabad felhasználási esetkörök) eltérő szerzői jogimegítélése miatt nem alaptalan a két ítélet különbözősége.
A jelen tanulmány által feldolgozni kívánt három friss német döntés közül az elsőt az
OLGHamburg adta ki, melyben
indokolatlanul tovább szigorította
fentiekben bemutatott
es döntésének alapját fényképek engedély nélküli feltöltése és nyilvánosság számárahozzáférhetővé tétele képezte. Az eljáró tanács
korábbiakhoz hasonlóan
jelezte, hogy a RapidShare
sem tettesként, sem részesként nem követett el semmilyen szerzői jogsértést, azonban afelhasználók jogellenes cselekményeihez nyújtott akaratlagos és adekvát okozatos segítsége folytánmögöttes felelősség terheli.
Ebből következően pedig a korábban jogsértésen ért felhasználókellenőrzésével, és a feltölteni kívánt tartalmaknak még a feltöltést megelőző, illetve feltöltés közbenimegvizsgálásá
köteles proaktív
jelleggel is fellépni a jogsértésekkel szemben.
bíróság általelképzelt
proaktív szűrés realitása
viszont szinte egyenlő a nullával . Az ingyenes szolgáltatáskeretében ugyanis a feltöltés teljes egészében anonim jelleggel történik, így e felhasználókazonosítása lehetetlen (az IP
címek ebben nem nyújtanak segítséget). Ugyanígy elképzelhetetlen,szinte abszurd, hogy a RapidShare a feltöltést megelőzően valamilyen „kémtechnológia” révén előre
etekinthessen a feltölteni kívánt fájlokba, azok tartalmának jogszerűségét kontrollálandó.
Az OLG
Hamburg másik fontos végkövetkeztetése szerint az alapvetően „bűnös szándékkal” bíró szolgáltatásnem állhat a német jogrend védelme alatt.
Mint majd látjuk alább, e megállapítást is komoly kritikaérte a joggyakorlat és a jogirodalom által.
A hamburgi fórum ítélete egyelőre nem jogerős, a BGH általi felülvizsgálata várható.
fényében az sem meglepő, hogy az OLG Düsseldorf 2010-
ben meghozott két ítéletéb
előzőekhez képest harmadik irányvonalat képviselve –
elhatárolódott a DDL szolgáltatók automatikus„démonizálásától”. A bíróság ráadásul azt is kizárta, hogy az ellenőrzési kötelezettség elégtelenségefolytán automatikusan megállapítható legyen a szolgáltató mögöttes felelőssége.
Az OLG Düsseldorf eljárásának alapját mindkét ügyben a Capelight Pictures által indított keresetadta. A stúdió azért indított pert a RapidShare ellen, mert annak szolgáltatása révén engedély nélkülvált a nyilvánosság számára hozzáférhetővé a stúdió hét filmje.
A DDL szolgáltatót elmarasztaló elsőfokú ítéleteket az OLG Düsseldorf mindkét esetben felülbírálta.
Rapidshare I.
ügyben az OLG Düsseldorf –
az eddigi gyakorlattal összhangban –
úgy érvelt,hogy a DDL szolgáltató se tettesként, se részesként nem vonható felelősségre a felhasználók általelkövetett szerzői jogsértésekért, mivel ez feltételezné a szándékos elkövetést, avagy hogy konkrétantudjon az adott jogsértésekről.
A gyakorlatban viszont a RapidShare mindaddig nem szerezhet
tudomást a szervereire feltöltött tartalom jogellenes voltáról, amíg az arra utaló linket a felhasználónyilvánosságra nem hozza.
Így legfeljebb a mögöttes felelősség tétele alkalmazható a DDLszolgáltatókra. A DDL szolgáltatókra a szerzői
jogi előírások mellett az elektronikus kereskedelminormák is vonatkoznak. Ennek keretében a közvetítő szolgáltatókat megillető felelősségkorlátozásiklauzulákra csak addig hivatkozhatnak, amíg
a jogsértésről
Ráadásul abban az
esetben, h
a a szerzői jogosult a felhasználók által elkövetett konkrét jogsértésekről tájékoztatja aközvetítő szolgáltatót, akkor utóbbi nem csupán a jogsértő tartalom eltávolítása, hanem a jövőbeli jogsértések megakadályozása iránt is köteles lépéseket tenni.
OLG Düsseldorf szerint azonban e konkrét esetben a felperes elmulasztotta bizonyítani, hogya RapidShare tudott volna a jogsértésekről. Így nem kötelezhető arra, hogy általános jelleggelellenőrizze a szerverein tárolt adatokat. Egyrészt ezek feltöltése, illetve a linkek nyilvánosságrahozatala a feltöltő/felhasználó kezében van, s ezért a RapidShare nem tudhatja, hogy vajon etartalmak jogszerűek vagy épp jogsértőek, másrészt saját linkgyűjtemény, illetve keresőfunkció híján
lehetetlen a rendszer monitoroz
ása. Ehhez hasonlóan kevés sikerrel kecsegtetnek a kulcsszavaskeresések (hiszen semmi sem garantálja, hogy egy adott szó automatikusan jogellenes tartalomrautal, a felhasználók ráadásul, a rejtőzködést szolgálandó, nagy gyakorisággal látják el fals nevek
fájlokat). Ehhez hasonlóan az IP
címek gyűjtése, és a kiterjesztések (pl. .rar, .avi, .mov, .mpeg stb.)szerinti blokkolás sem lehet hatékony a jogsértések megelőzésére. Előbbi esetén a dinamikus IP
címek folyamatos változása miatt aránytalanul nehéz
lenne a konkrét felhasználó
beazonosítása,utóbbi kapcsán pedig világos, hogy egy kiterjesztés önmagában alkalmatlan egy konkrét jogsértésbizonyítására. Ugyanígy nem garantálja
azt semmi
, hogy a feltöltő valós kiterjesztés használ
jon, vagyhogy
egyáltalán használ
jon valamilyen
kiterjesztést.
A bíróság végül –
a kölni fórum véleményévelellentétben –
úgy találta, hogy a letöltő linkek megkeresésében segédkező DDL linkgyűjtemények,avagy a Google keresőmotorjának a monitorozására (a RapidShare és
k, illetve a
Google közötti szervezeti összefonódás híján) ugyancsak nincs lehetőség.
Az OLG Düsseldorf második döntésével az előzőeket tovább finomítva hangsúlyozta, hogy aRapidShare szervereire való puszta feltöltés nem lép túl a magáncélú többszörözés törvényi
Nem utal
a jogellenes használatra az sem, ha például a feltöltött fájl neve (illetve az ennekfényében generált link) szó szerint tartalmazza a kérdéses film címét, esetleg azt a megjelölést, hogy„DVDRip”. Mindkét információ technikai jellegű, és önmagában nem képes azt bizonyítani, hogy aforrás jogsértő volna.
Észrevételek a „JEDLIK-TERV NEMZETI STRATÉGIA A SZELLEMI ...
The Role of Technology and Consumers’ Needs in the Evolut...
Szakmai fórum a Hamisítás Elleni Kereskedelmi Megállapodá...
Empirikus felmérés a 2010-es labdarúgó világbajnokság str...
A szerzői jog jövője (is) a tét – Gondolatok a Google Bo...
Mezei Péter_A digitális szocializmus és a telekommunizmus...
A Direct Download Link (DDL) szolgáltatás szerzői jogi me...
Észrevételek az árva mű irányelvtervezet kapcsán

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság