text:
„Előzetes döntéshozatal – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 6. és 47. cikke, valamint 51. cikkének (1) bekezdése – 2012/13/EU irányelv – A 8. cikk (2) bekezdése – 2013/48/EU irányelv – 12. cikk – (EU) 2016/343 irányelv – 3. cikk – Nemzeti szabályozás, amely terápiás és biztonsági okokból engedélyezi a demencia állapotában társadalomra veszélyes cselekményt elkövető személyek pszichiátriai intézetbe történő beutalását – A jogokra vonatkozó tájékoztatáshoz való jog – Ügyvédi segítség igénybevételéhez való jog – Hatékony jogorvoslathoz való jog – Az ártatlanság vélelme – Veszélyeztetett személy”
A C‑467/18. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Rayonen sad Lukovit (lukoviti kerületi bíróság, Bulgária) a Bírósághoz 2018. július 17‑én érkezett, 2018. július 17‑i határozatával terjesztett elő az
a Rayonna prokuratura Lom,
tagjai: A. Prechal tanácselnök, F. Biltgen, J. Malenovský, C. G. Fernlund (előadó) és L. S. Rossi bírák,
– EP képviseletében M. Ekimdzhiev, K. Boncheva és T. Ekimdzhieva advokati,
– a cseh kormány képviseletében M. Smolek, J. Vláčil és A. Kasalická, meghatalmazotti minőségben,
– a holland kormány képviseletében M. K. Bulterman és P. Huurnink, meghatalmazotti minőségben,
– az Európai Bizottság képviseletében R. Troosters és Y. G. Marinova, meghatalmazotti minőségben,
a főtanácsnok indítványának a 2019. július 10‑i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
1 Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a büntetőeljárás során a tájékoztatáshoz való jogról szóló, 2012. május 22‑i 2012/13/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2012. L 142., 1. o.; helyesbítés: HL 2019. L 39., 28. o.) 8. cikke (2) bekezdésének, a büntetőeljárás során és az európai elfogatóparancshoz kapcsolódó eljárásokban ügyvédi segítség igénybevételéhez való jogról, valamint valamely harmadik félnek a szabadságelvonáskor történő tájékoztatásához való jogról és a szabadságelvonás ideje alatt harmadik felekkel és a konzuli hatóságokkal való kommunikációhoz való jogról szóló, 2013. október 22‑i 2013/48/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2013. L 294., 1. o.) 12. cikkének, a büntetőeljárás során az ártatlanság vélelme egyes vonatkozásainak és a tárgyaláson való jelenlét jogának megerősítéséről szóló, 2016. március 9‑i (EU) 2016/343 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2016. L 65., 1. o.) 3. cikkének, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 6. cikkének, 21. cikke (1) bekezdésének és 47. cikkének az értelmezésére vonatkozik.
2 E kérelmet az EP pszichiátriai intézetben való elhelyezésének elrendelésére irányuló bírósági eljárás keretében terjesztették elő.
3 Az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló, 1950. november 4‑én Rómában aláírt európai egyezménynek (kihirdette: az 1993. évi XXXI. tv.; a továbbiakban: EJEE) a „Szabadsághoz és biztonsághoz való jog” című 5. cikke kimondja:
e) törvényes őrizetbe vétel fertőző betegségek terjedésének megakadályozása céljából, valamint elmebetegek, alkoholisták, kábítószer‑élvezők vagy csavargók őrizetbe vétele;
4 A 2012/13 irányelv (19), (22) és (26) preambulumbekezdésének szövege a következő:
„(19) Az illetékes hatóságoknak – szóban vagy írásban – az ezen irányelvben előírtaknak megfelelően haladéktalanul tájékoztatniuk kell a gyanúsítottat vagy a vádlottat ezekről az eljárás tisztességességének megóvásához nélkülözhetetlen, a nemzeti jog szerint alkalmazandó jogokról. Annak érdekében, hogy ténylegesen és eredményesen gyakorolhassák ezen jogokat, a tájékoztatást az eljárás során haladéktalanul, de legkésőbb a gyanúsított vagy a vádlott első hivatalos – rendőrség vagy más illetékes hatóság általi – kihallgatását megelőzően kell megtenni.
(22) Amennyiben a gyanúsítottat vagy a vádlottat őrizetbe veszik vagy fogva tartják, az alkalmazandó eljárási jogokra vonatkozó tájékoztatást számára egy, a jogokról szóló írásbeli tájékoztatóban kell megadni, amelyet könnyen érthetően kell megfogalmazni annak érdekében, hogy segítse jogai megértésében. Ezt a jogokról szóló írásbeli tájékoztatót haladéktalanul át kell nyújtani minden, büntetőeljárás keretében a szabadságától bűnüldöző szervek által megfosztott őrizetbe vett személynek. […]
(26) A gyanúsított vagy a vádlott ezen irányelvvel összhangban történő tájékoztatásakor az illetékes hatóságoknak különös figyelmet kell fordítaniuk az olyan személyekre, akik a tájékoztatás tartalmát vagy jelentését – például fiatal koruk, illetve szellemi vagy fizikai állapotuk miatt – nem képesek megérteni.”
5 Ezen irányelv 2. cikkének (1) bekezdése az alábbiak szerint határolja körül ezen irányelv hatályát:
6 Az említett irányelv „A jogokra vonatkozó tájékoztatáshoz való jog” című 3. cikke a következőképpen rendelkezik:
a) ügyvéd igénybevételének joga;
b) térítésmentes jogi tanácsadásra való bármely jogosultság, és igénybevételének feltételei;
d) a tolmácsoláshoz és fordításhoz való jog;
e) a hallgatáshoz való jog.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy az (1) bekezdés szerinti tájékoztatás nyújtására szóban vagy írásban, egyszerű és közérthető nyelven kerüljön sor, figyelembe véve a kiszolgáltatott gyanúsítottak és kiszolgáltatott vádlottak speciális igényeit.”
7 Ugyanezen irányelvnek „A váddal kapcsolatos tájékoztatáshoz való jog” című 6. cikke (1) és (3) bekezdése ekképp rendelkezik:
(3) A tagállamok biztosítják, hogy legkésőbb a vád tartalmának [helyesen: vádirat] bírósághoz való benyújtásakor a vádra vonatkozóan részletes tájékoztatást nyújtsanak, többek között a bűncselekmény jellegéről és jogi minősítéséről, valamint a vádlott szerepének jellegéről.”
8 A 2012/13 irányelv „Ellenőrzés és jogorvoslatok” című 8. cikke a (2) bekezdésében a következőképpen rendelkezik:
„A tagállamok biztosítják, hogy a gyanúsítottaknak és a vádlottaknak, illetve ügyvédjüknek joga legyen ahhoz, hogy a nemzeti jog eljárásaival összhangban jogorvoslattal élhessenek, ha az illetékes hatóságok elmulasztják vagy megtagadják az ezen irányelv szerinti tájékoztatást.”
A 2013/48 irányelv
9 A 2013/48 irányelv (51) preambulumbekezdése a következőképpen szól:
„A tisztességes igazságszolgáltatáshoz hozzátartozik a gondossági kötelezettség a gyanúsítottakkal vagy vádlottakkal kapcsolatban, akik potenciálisan kiszolgáltatott helyzetben vannak. Az ügyészségnek, a bűnüldöző szerveknek és az igazságügyi hatóságoknak ezért elő kell segíteniük, hogy az ilyen személyek ténylegesen gyakorolhassák az ezen irányelvben biztosított jogaikat, például bármely olyan potenciális kiszolgáltatottság figyelembevételével, amely befolyásolja az ügyvédi segítség igénybevételéhez való jog és a valamely harmadik személynek a szabadságelvonásról való tájékoztatásához való jog gyakorlására irányuló képességüket, továbbá az említett jogok szavatolását szolgáló megfelelő intézkedések megtételével.”
10 Ezen irányelv 2. cikke (1) bekezdésének szövege a következő:
„Ezt az irányelvet attól az időponttól kezdve kell a büntetőeljárás során a gyanúsítottakra és vádlottakra alkalmazni, amikor valamely tagállam illetékes hatóságai – hivatalos értesítés útján vagy más módon – tudomásukra hozzák, hogy bűncselekmény elkövetésével gyanúsítják vagy vádolják őket, függetlenül attól, hogy a szabadságuk elvonására sor kerül‑e. Ez az irányelv az eljárás befejezéséig alkalmazandó, azaz annak végső megállapításáig, hogy a gyanúsított vagy a vádlott elkövette‑e a bűncselekményt, beleértve adott esetben a büntetéskiszabást és a fellebbezés elbírálását is.”
11 Az említett irányelv „Jogorvoslat” című 12. cikke a következőket írja elő:
„(1) A tagállamok biztosítják, hogy a büntetőeljárás alatt álló gyanúsítottak és vádlottak, valamint az európai elfogatóparanccsal kapcsolatos eljárások alatt álló keresett személyek a nemzeti jog szerint hatékony jogorvoslati joggal rendelkezzenek az ezen irányelv szerinti jogaik megsértése esetén.
(2) A bizonyítékok elfogadhatóságára vonatkozó nemzeti szabályok és rendszerek sérelme nélkül a tagállamok gondoskodnak a védelemhez való jog és a tisztességes eljáráshoz való jog tiszteletben tartásáról, amikor a büntetőeljárások során mérlegelik a gyanúsított vagy a vádlott által az ügyvédi segítség igénybevételéhez való jogának megsértésével – illetve a 3. cikk (6) bekezdésének megfelelően e jogtól engedélyezett eltérés esetében – tett vallomásokat vagy így szerzett bizonyítékokat.”
12 Ugyanezen irányelv „Veszélyeztetett személyek” című 13. cikke a következőket írja elő:
„A tagállamok biztosítják, hogy ezen irányelv alkalmazása során figyelembe vegyék a veszélyeztetett gyanúsítottak és vádlottak sajátos szükségleteit.”
13 A 2016/343 irányelv „Hatály” című 2. cikke a következőket írja elő:
14 Ezen irányelvnek „Az ártatlanság vélelme” című 3. cikke értelmében:
15 Az említett irányelv 6. cikke kimondja:
16 Ugyanezen irányelv 14. cikkének (1) bekezdésével összhangban az irányelvet 2018. április 1‑jéig kellett átültetni, míg a 15. cikk értelmében ez az irányelv 2016. március 31‑én lépett hatályba.
17 A Nakazatelno protsesualen kodeks (a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv) alapeljárás tényállásának megvalósulása idején hatályos változata a 427. és azt követő cikkeiben olyan különös eljárást ír elő, amelynek révén a bíróság az ügyész indítványára elrendelheti azon személyek kényszergyógykezelését, akik a demencia állapotában a társadalomra veszélyes cselekményt követnek el.
18 A büntetőeljárásról szóló törvénykönyv 427. cikke a következőképpen rendelkezik:
„1) A kényszergyógykezelés alkalmazását a kerületi ügyészség ügyésze indítványozza […]
2) Indítványának megtétele előtt az ügyész szakértői vélemény készítését rendeli el, és a vizsgálati hatóságot megbízza a személynek a cselekmény elkövetése előtt, illetve után tanúsított magatartásának tisztázására, valamint e személy társadalomra való veszélyességének felmérésére.”
19 Az e törvénykönyv 428–491. cikkében ismertetett eljárás szerint az ügyész indítványát az érintett személy lakóhelye szerinti kerületi bíróság vizsgálja meg, amely bíróság tárgyalás tartását követően egyesbíró által hozott végzéssel határoz az ügyben; e végzéssel szemben fellebbezésnek van helye.
20 Egyébiránt a Zakon za zdraveto (az egészségügyről szóló törvény) 155. és azt követő cikkei olyan különös eljárást vezetnek be, amelynek keretében a bíróság elrendelheti a mentális zavarban szenvedő személy egészségügyi intézetben való kényszerelhelyezését, ha e személy veszélyt jelent saját vagy mások egészségére.
21 2015. augusztus 26‑án a rendőrök, miután holttestet találtak Medkovets (Bulgária) egyik utcájában, felkeresték EP‑t, az áldozat fiát annak otthonában. EP elismerte, hogy megölte az anyját. Miután a tanúk EP mentális zavarairól számoltak be, a rendőrök egy pszichiátriai fekvőbeteg‑intézmény sürgősségi részlegére szállították EP‑t.
22 A Rayonen sad Lom (lomi kerületi bíróság, Bulgária) a 2015. szeptember 12‑i határozatával elrendelte EP pszichiátriai fekvőbeteg‑intézményben való hat hónapos elhelyezését. Az egészségügyről szóló törvény alapján hozott e határozatot megszakítás nélkül meghosszabbították az előzetes döntéshozatalra utaló határozat időpontjáig.
23 A két kórházi pszichiáter által készített pszichiátriai szakértői vélemény megállapította, hogy EP paranoid skizofréniában szenved.
24 A 2016. július 7–i végzésével a montanai (Bulgária) ügyész EP mentális betegsége miatt megszüntette a büntetőeljárást. Az ügyész, mivel megítélése szerint EP nem volt képes részt venni az eljárásban, nem kézbesítette e végzést EP részére.
25 2017. december 29‑én az Apelativna prokuratura Sofia (szófiai ügyészség, Bulgária) elrendelte a büntetőeljárás folytatását, és az egészségügyről szóló törvény alapján előirányozta EP intézeti elhelyezésének fenntartását.
26 A 2018. március 1‑jei végzéssel az EP ellen indított büntetőeljárás befejeződött. Az ügyészség az orvosi kényszerintézkedések elrendelésének szükségességét azzal indokolta, hogy EP a mentális zavar állapotában követett el szándékos bűncselekményt, ezért a büntetőjogi felelőssége nem volt megállapítható. A végzést kézbesítették a sértett lányának. Határidőn belül benyújtott jogorvoslati kérelem hiányában e végzés 2018. március 10‑én jogerőre emelkedett.
27 A Rayonna prokuratura Lom (lomi ügyészség, Bulgária) a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv 427. és azt követő cikkei alapján EP pszichiátriai fekvőbeteg‑intézményben való elhelyezése iránti indítványt terjesztett a kérdést előterjesztő bíróság, a Rayonen sad de Lukovit elé (lukoviti körzeti bíróság, Bulgária).
28 E bíróságnak kétségei vannak afelől, hogy a mentális betegségben szenvedő személyek egészségügyi intézményben való kényszerelhelyezésére vonatkozó nemzeti rendelkezések megfelelnek–e a 2012/13, a 2013/48 és a 2016/343 irányelv, valamint a Charta által biztosított jogoknak. E kételyek elsősorban a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv 427. és azt követő cikkeivel, illetve az e cikkekben előírt különös büntetőeljárással kapcsolatosak, amely eljárás a társadalomra veszélyes személyek pszichiátriai fekvőbeteg‑intézményben való elhelyezéséhez is vezethet. E kételyek az egészségügyről szóló törvény rendelkezéseit is érintik, mivel az e rendelkezésekben előírt eljárás szintén lehetővé teszi valamely személy megelőző jelleggel történő kényszerbeutalását, amennyiben okkal feltételezhető, hogy egészségi állapotából fakadóan e személy bűncselekményt követhet el.
29 A kérdést előterjesztő bíróság ugyanis rámutat arra, hogy EP–t nem hallgatták ki a nyomozás során, és nem tájékoztatták az ellene indult büntetőeljárásról. Mivel nem emeltek ellene vádat, az ügyvédi segítség igénybevételének lehetőségét sem biztosították számára. Az ügyészség jogi és ténybeli megállapításaival szemben egyáltalán nem volt lehetősége jogorvoslattal élni.
30 Egyébiránt a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy a kényszergyógykezelés alkalmazására irányuló, a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv 427. és azt követő cikkei szerinti eljárás tekintetében a nemzeti jog nem teszi lehetővé a bíróság számára annak vizsgálatát, hogy a cselekmény elkövetőjének tekintett személyt a nyomozás kezdeti szakaszában megillették‑e a védelemhez való jog gyakorlásához szükséges minimális eljárási garanciák. A jelen esetben EP a vele szemben felhozott vádra vonatkozó tájékoztatáshoz való jogának, a hallgatáshoz való jogának, valamint az ügyvédi segítség igénybevételéhez való jogának megsértésére hivatkozott. A kérdést előterjesztő bíróság különösen azt a kérdést veti fel, hogy az ilyen szabályozás összeegyeztethető‑e a Charta 47. cikkével és 48. cikkének (2) bekezdésével.
31 E bíróság ezenkívül azt a kérdést is felveti, hogy az EP ellen folytatott eljárás a 2012/13, a 2013/48 és a 2016/343 irányelv hatálya alá tartozik‑e. Igenlő válasz esetén a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy ha a Bíróság úgy ítélné meg, hogy a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv 427. és azt követő cikkei szerinti különös büntetőeljárás nem biztosítja a hatékony jogorvoslathoz való jogot, az előbb említett bíróság analógia útján a rendes büntetőeljárást alkalmazhatná.
32 E körülmények között a Rayonen sad de Lukovit (lukoviti kerületi bíróság, Bulgária) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1) A [2012/13] irányelv és a [2013/48] irányelv hatálya alá tartozik‑e az ügyészség megállapítása szerint a társadalomra veszélyes cselekményt elkövető személyekkel szemben alkalmazott, egyfajta állami kényszert jelentő kényszergyógykezelés elrendelésére irányuló jelen eljárás?
2) Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkével összefüggésben értelmezett 2013/48/EU irányelv 12. cikke és 2012/13/EU irányelv 8. cikke értelmében vett, a személyek számára jogaiknak a tárgyalást előkészítő eljárásban elkövetett esetleges megsértésével szemben bíróság előtti jogorvoslathoz való jogot biztosító hatékony jogorvoslatot jelentenek‑e azok a bolgár eljárási szabályok, amelyek [a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv] 427. és azt követő cikkei szerinti, a kényszergyógykezelés elrendelésére irányuló különös eljárást szabályozzák, és amelyek szerint a bíróság nem utalhatja vissza az eljárást az ügyészség elé, és nem utasíthatja az ügyészséget a tárgyalást előkészítő eljárásban elkövetett lényeges eljárási hibák orvoslására, hanem csak helyt adhat a kényszergyógykezelés elrendelése irányuló indítványnak, vagy elutasíthatja azt?
3) Alkalmazandó‑e a 2012/13/EU irányelv és a 2013/48/EU irányelv a büntetőeljárásokra (azok tárgyalást előkészítő szakaszára), ha a nemzeti jog, mégpedig a [büntetőeljárásról szóló törvénykönyv] nem ismeri a »gyanúsított« jogintézményét, és az ügyészség az érintett személyt nem tekinti hivatalosan vádlottnak a tárgyalást előkészítő eljárásban, mivel abból indul ki, hogy a nyomozás tárgyát képező emberölést az érintett személy a büntethetőséget kizáró állapotban követte el, és ezért megszünteti a büntetőeljárást, anélkül hogy ezt az érintett személy tudomására hozná, és a bíróság előtt az érintett személy kényszergyógykezelésének elrendelését indítványozza?
4) A 2012/13/EU irányelv 2. cikkének (1) bekezdése és a 2013/48/EU irányelv 2. cikkének (3) bekezdése értelmében vett »gyanúsítottnak« minősül‑e az a személy, akinek kényszergyógykezelését indítványozták, ha az első helyszíni szemle, valamint az áldozat és fia lakásában végrehajtott kezdeti nyomozási cselekmények során egy rendőr, miután vérnyomokat fedezett fel az áldozat fiának testén, kikérdezte őt anyja megölésének és holtteste utcára történő kihelyezésének okairól, és e kérdések megválaszolását követően megbilincselte? Ha e kérdésre igenlő választ kell adni, akkor az érintett személynek már ezen időpontban tájékoztatást kell‑e kapnia a 2012/13/EU irányelv 3. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett (1) bekezdése alapján, és hogyan kell ilyen esetben figyelembe venni az érintett személy speciális igényeit a (2) bekezdése alapján a tájékoztatás nyújtása során, ha a rendőr tudott arról, hogy az érintett személy mentális zavarban szenved?
5) Összeegyeztethetők‑e a büntetőeljárás során az ártatlanság vélelme egyes vonatkozásainak megerősítéséről szóló (EU) 2016/343 irányelv 3. cikkével a jelen ügyben szereplőkhöz hasonló olyan nemzeti rendelkezések, amelyek gyakorlatilag szabadságelvonást tesznek lehetővé egy pszichiátriai fekvőbeteg‑intézetben az egészségügyről szóló törvény szerinti eljárásban történő kényszerbeutalás (megelőző jellegű kényszerintézkedés, amelynek elrendelésére akkor kerül sor, ha bizonyítást nyer, hogy az érintett személy mentális betegségben szenved, és fennáll a veszélye annak, hogy az érintett személy bűncselekményt fog elkövetni, de amely nem rendelhető el egy már elkövetett cselekmény miatt) révén, ha az eljárás megindításának tényleges oka az a cselekmény, amely miatt büntetőeljárás indult a kezelésre beutalt személy ellen, és sor kerül‑e ily módon a letartóztatás során a tisztességes eljáráshoz való jog megkerülésére, mely eljárásnak meg kell felelnie az EJEE […] 5. cikkének (4) bekezdése szerinti feltételeknek, vagyis olyan eljárásnak kell lennie, amelynek keretében a bíróság felülvizsgálhatja mind az eljárási szabályok betartását, mind a letartóztatást megalapozó gyanút, mind pedig ezen intézkedés céljának jogszerűségét, amire a bíróság köteles, ha az érintett személyt a büntetőeljárásról szóló törvényben szabályozott eljárásnak megfelelően tartóztatták le?
6) Annak vélelmét is magában foglalja‑e az ártatlanság vélelmének az (EU) 2016/343 irányelv 3. cikke szerinti fogalma, hogy a nem büntethető személyek nem követték el azt a társadalomra veszélyes cselekményt, amellyel az ügyészség vádolja őket, amíg ennek ellenkezője bizonyítást nem nyer az eljárási szabályoknak megfelelően (a büntetőeljárásban a védelemhez való jog tiszteletben tartása mellett)?
7) A 2013/48/EU irányelv 12. cikkével összefüggésben értelmezett 13. cikkében és a 2012/13/EU irányelv 3. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 8. cikkének (2) bekezdésében előírtaknak megfelelően hatékony jogorvoslatot biztosítanak‑e a veszélyeztetett, illetve kiszolgáltatott személyeknek azok a nemzeti rendelkezések, amelyek különböző hatásköröket biztosítanak a kérdést előterjesztő bíróság számára a tárgyalást előkészítő eljárás jogszerűségének hivatalból elvégzendő vizsgálatával kapcsolatban attól függően, hogy:
a) a bíróság az ügyészség olyan vádiratát vizsgálja‑e, amelynek állítása szerint egy bizonyos, ép elmeállapotú személy emberölést követett el ([a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv] 249. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 249. cikkének (1) bekezdése); vagy hogy
b) a bíróság az ügyészség olyan indítványát vizsgálja‑e, amelynek állítása szerint az érintett személy emberölést követett el, a cselekmény azonban az elkövető mentális zavara miatt nem minősül bűncselekménynek, és amely kezelés céljából állami kényszer bíróság általi elrendelését indítványozza?
Ugyanígy összeegyeztethetők‑e a megkülönböztetés tilalmának a Charta 21. cikkének (1) bekezdése szerinti elvével a bíróság különböző hatáskörei, amelyek az eljárás típusától függnek, az eljárás típusa pedig attól függ, hogy az elkövetőként megjelölt személy ép elmeállapotú‑e ahhoz, hogy büntetőjogi felelősségre legyen vonható?”
33 A kérdést előterjesztő bíróság azt kérte, hogy az ügyet az Európai Unió Bírósága alapokmányának 23a. cikkében előírt sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárásban bírálják el.
34 A Bíróság 2018. augusztus 10‑én az előadó bíró javaslatára, a főtanácsnok meghallgatását követően úgy határozott, hogy e kérelemnek nem kell helyt adni.
35 Együttesen vizsgálandó első, harmadik és negyedik kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 2012/13 irányelvet és a 2013/48 irányelvet úgy kell–e értelmezni, hogy azok alkalmazandók az alapeljárásban szóban forgó nemzeti szabályozás által előírthoz hasonló olyan bírósági eljárásra, amely terápiás és biztonsági okokból engedélyezi azon személyek pszichiátriai intézetbe történő beutalását, akik a demencia állapotában társadalomra veszélyes cselekményt követtek el, és ha igen, akkor mely időponttól kell tájékoztatni az érintett személyt a 2012/13 irányelv által számára biztosított jogokról.
36 A 2012/13 és a 2013/48 irányelvnek egyaránt közös célja a büntetőeljárás során a gyanúsítottak és a vádlottak bizonyos jogaival kapcsolatos minimumszabályok meghatározása. A 2012/13 irányelv konkrétabban a jogokra vonatkozó tájékoztatáshoz való jog, míg a 2013/48 irányelv az ügyvédi segítség igénybevételéhez való jogra, harmadik félnek a szabadságelvonáskor történő tájékoztatásához való jogra és a szabadságelvonás ideje alatt harmadik felekkel és a konzuli hatóságokkal való kommunikációhoz való jogra vonatkozik.
37 Ezenkívül ezen irányelvek preambulumbekezdéseiből kitűnik, hogy e célból többek között a Charta 6., 47. és 48. cikkében kimondott jogokra támaszkodnak, és e jogoknak a büntetőeljárás során a gyanúsítottak vagy vádlottak tekintetében való érvényesítésére irányulnak.
38 Az említett irányelvek hatályát csaknem azonosan határozza meg az egyes irányelvek 2. cikke. E rendelkezésekből lényegében kitűnik, hogy ugyanezen irányelveket attól az időponttól kezdve kell alkalmazni, amikor valamely tagállam illetékes hatóságai valamely személy tudomására hozzák, hogy bűncselekmény elkövetésével gyanúsítják vagy vádolják, egészen az eljárás befejezéséig, azaz „annak végső megállapításáig, hogy a gyanúsított vagy a vádlott elkövette‑e a bűncselekményt, beleértve adott esetben a büntetéskiszabást és a fellebbezés elbírálását is”.
39 Igaz, hogy sem a 2012/13 irányelv, sem a 2013/48 irányelv nem tartalmaz arra utaló kifejezett rendelkezéseket, hogy az általuk szabályozott büntetőeljárások azokat a büntetőeljárásokat is magukban foglalják, amelyek a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv 427. és azt követő cikkeiben előírthoz hasonló, pszichiátriai intézetbe történő beutaláshoz vezethetnek.
40 Mindazonáltal a kifejezett rendelkezések e hiánya nem jelenti azt, hogy a pszichiátriai intézetbe történő beutalásra vonatkozó ilyen eljárás nem tartozik ezen irányelvek hatálya alá amiatt, hogy az nem eredményez „büntetéskiszabást”.
41 E tekintetben, amint arra a főtanácsnok az indítványának 61. és 62. pontjában lényegében rámutatott, a 2012/13 irányelv 2. cikke (1) bekezdésének – és a 2013/48 irányelv 2. cikke (1) bekezdésének az előbbihez hasonló – megfogalmazása alapján éppen ellenkezőleg megállapítható, hogy az ezen irányelvek értelmében vett „büntetőeljárás” fogalma a pszichiátriai intézetbe történő beutalásra vonatkozó olyan eljárásokra is kiterjed is, amelyek ugyan nem eredményeznek szigorú értelemben vett büntetéskiszabást, de szabadságelvonással járó intézkedést alkalmaznak, feltéve hogy ezen intézkedést nem csupán terápiás, hanem biztonsági okokból is alkalmazzák a bűncselekményi tényállást megvalósító azon személyekkel szemben, akiknek a büntetőjogi megítélés alá eső cselekmények megvalósításakor fennálló mentális állapota indokolja, hogy büntetőjogi szankció – például szabadságvesztés‑büntetés – helyett pszichiátriai intézetbe történő beutalást alkalmazzanak.
42 Mivel a Chartának a szabadsághoz és biztonsághoz való jogra vonatkozó 6. cikkében biztosított jogok megfelelnek az EJEE ugyanezen jogra vonatkozó 5. cikkében biztosított jogoknak, a Charta 52. cikke (3) bekezdésével összhangban az említett 6. cikknek hasonló jelentést és hatályt kell tulajdonítani, mint az EJEE 5. cikkében biztosított, az Emberi Jogok Európai Bírósága által értelmezett jogoknak. A Charta 6. cikkének értelmezéséhez tehát figyelembe kell venni az EJEE 5. cikkének (1) bekezdését (lásd ebben az értelemben: 2019. február 12‑i TC‑ítélet, C‑492/18 PPU, EU:C:2019:108, 57. pont).
43 Márpedig az EJEE 5. cikke (1) bekezdésének e) pontja értelmében „mindenkinek joga van a szabadsághoz és a személyi biztonsághoz. Szabadságától senkit sem lehet megfosztani, kivéve az alábbi esetekben és a törvényben meghatározott eljárás útján: […] elmebetegek […] őrizetbe vétele”.
44 Ezt a rendelkezést az Emberi Jogok Európai Bírósága az államoknak a joghatóságuk alá tartozó személyek szabadsága védelmére vonatkozó pozitív kötelezettségeként értelmezte. Ha ez nem így lenne, az meglehetősen nagy joghézagot eredményezne az önkényes fogva tartással szembeni védelem terén, ami nem lenne arányos az egyének szabadságának a demokratikus társadalomban betöltött jelentőségével. Az állam tehát köteles a veszélyeztetett személyek tényleges védelmét biztosító intézkedéseket hozni (EJEB, 2012. január 17., Stanev kontra Bulgária, 36760/06. sz., CE:ECHR:2012:0117JUD003676006, 120. §).
45 Ebből következik, hogy a szabadságelvonással járó olyan intézkedések, mint az alapügyben szóban forgó pszichiátriai vagy orvosi ellátással kapcsolatos intézkedések, az EJEE 5. cikkének, és következésképpen a Charta 6. cikkének hatálya alá tartoznak.
46 Következésképpen a Charta 6. cikkében biztosított, szabadsághoz és biztonsághoz való jog fényében a 2012/13 és a 2013/48 irányelv nem értelmezhető oly módon, hogy azok kizárják a hatályuk alól az olyan személyek pszichiátriai intézetbe való beutalásának elrendelését lehetővé tevő bírósági eljárást, akikről a korábbi büntetőeljárásban megállapították, hogy bűncselekménynek minősülő tényállást valósítottak meg.
47 Ezen értelmezést megerősíti az a körülmény, hogy az európai uniós jogalkotó a 2012/13 irányelv 3. cikkének (2) bekezdésében gondot fordított arra, hogy a tagállamok számára előírja annak biztosítását, hogy a tájékoztatáshoz való jog alapján a tájékoztatás nyújtására „szóban vagy írásban, egyszerű és közérthető nyelven kerüljön sor, figyelembe véve a kiszolgáltatott gyanúsítottak és kiszolgáltatott vádlottak speciális igényeit”. Ezen irányelv (26) preambulumbekezdése kifejezetten említést tesz azon személyek helyzetéről, akik a tájékoztatás tartalmát vagy jelentését a szellemi állapotuk miatt nem képesek megérteni. Az elmebetegeket tehát e rendelkezés alapján kiszolgáltatott személyeknek kell tekinteni, mivel elképzelhető, hogy súlyos mentális zavaraik miatt nem értik meg a jogaikról nyújtott tájékoztatást.
48 Ehhez hasonlóan a 2013/48 irányelv 13. cikke előírja a tagállamokkal szemben annak biztosítását, hogy ezen irányelv alkalmazása során figyelembe vegyék „a veszélyeztetett gyanúsítottak és vádlottak sajátos szükségleteit”. Jóllehet az említett irányelv (51) preambulumbekezdése a „potenciálisan kiszolgáltatott helyzetben” lévő személyekre és olyan „potenciális kiszolgáltatottság[ra]” utal, „amely befolyásolja az ügyvédi segítség igénybevételéhez való jog és a valamely harmadik személynek a szabadságelvonásról való tájékoztatásához való jog gyakorlására irányuló képességüket”, anélkül hogy kifejezetten meghatározná, hogy e kiszolgáltatott helyzet a mentális állapotukból is eredhet, ugyanezen irányelv céljára figyelemmel meg kell állapítani, hogy az elmebetegek szintén az említett 13. cikkben szereplő, kiszolgáltatott személyek kategóriájába tartoznak.
49 Mivel a 2012/13 irányelvet alkalmazni kell az olyan eljárásokra, mint amely a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv 427. és azt követő cikkeiben szerepel, a kérdést előterjesztő bíróság ezenkívül azt kívánja megtudni, hogy az irányelv 3. cikke alapján mely időponttól kell a gyanúsítottat tájékoztatni a jogairól.
50 A tájékoztatás hatékonyságához az szükséges, hogy arra az eljárás korai szakaszában kerüljön sor. Ezen irányelv 2. cikkéből az következik, hogy az irányelvet „attól az időponttól kezdve kell alkalmazni, amikor valamely tagállam illetékes hatóságai az érintett személy tudomására hozzák azt, hogy bűncselekmény elkövetésével gyanúsítják vagy vádolják”. Az említett irányelv 3. cikke így előírja, hogy a „tagállamok biztosítják, hogy a gyanúsítottak és a vádlottak legalább [az] eljárási jogokról haladéktalanul tájékoztatást kapjanak e jogaik eredményes gyakorlásának lehetővé tétele érdekében”.
51 Amint arra a 2012/13 irányelv (19) preambulumbekezdése emlékeztet, a tájékoztatáshoz való jog célja a büntetőeljárás méltányosságának megóvása és a védelemhez való jog érvényesülésének biztosítása ezen eljárás első szakaszától kezdve. Amint az ugyanis a Bizottságnak a 2012/13 irányelv alapjául szolgáló, 2010. július 20–i irányelvjavaslatának (COM(2010) 392 végleges) 24. pontjából következik, hogy a letartóztatott a vallomás kikényszerítése tekintetében közvetlenül a szabadságtól való megfosztást követő időszakban a legkiszolgáltatottabb, ezért „alapvető fontosságú, hogy a gyanúsított vagy vádlott jogairól azonnal, azaz letartóztatása után késedelem nélkül tájékoztatást kapjon a leghatékonyabb módon”.
52 A 2012/13 irányelv (19) preambulumbekezdése egyébiránt hangsúlyozza, hogy a jogokra vonatkozó tájékoztatáshoz való jogot „legkésőbb a gyanúsított vagy a vádlott első hivatalos – rendőrség […] általi – kihallgatását megelőzően” érvényesíteni kell. Ezenfelül a 2012/13 irányelv (22) preambulumbekezdéséből kitűnik, hogy „[a]mennyiben a gyanúsítottat vagy a vádlottat őrizetbe veszik vagy fogva tartják, az alkalmazandó eljárási jogokra vonatkozó tájékoztatást számára egy, a jogokról szóló írásbeli tájékoztatóban kell megadni, amelyet könnyen érthetően kell megfogalmazni annak érdekében, hogy segítse jogai megértésében. Ezt a jogokról szóló írásbeli tájékoztatót haladéktalanul át kell nyújtani minden, büntetőeljárás keretében a szabadságától bűnüldöző szervek által megfosztott őrizetbe vett személynek”.
53 Mindezekből az következik, hogy a bűncselekmény elkövetésével gyanúsított személyeket a lehető leghamarabb – de legkésőbb az első hivatalos, rendőrség általi kikérdezésük előtt – tájékoztatni kell a jogaikról azon időpontot követően, hogy a velük kapcsolatos gyanú – a sürgősségtől eltérő összefüggésben – indokolja, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok kényszerintézkedések útján korlátozzák a szabadságukat.
54 Mindezekre tekintettel az első, harmadik és negyedik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2012/13 irányelvet és a 2013/48 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azok alkalmazandók az alapeljárásban szóban forgó nemzeti szabályozás által előírthoz hasonló olyan bírósági eljárásra, amely terápiás és biztonsági okokból engedélyezi azon személyek pszichiátriai intézetbe történő beutalását, akik a demencia állapotában társadalomra veszélyes cselekményt követtek el. A 2012/13 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy a bűncselekmény elkövetésével gyanúsított személyeket a lehető leghamarabb – de legkésőbb az első hivatalos, rendőrség általi kikérdezésük előtt – tájékoztatni kell a jogaikról azon időpontot követően, hogy a velük kapcsolatos gyanú – a sürgősségtől eltérő összefüggésben – indokolja, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok kényszerintézkedések útján korlátozzák a szabadságukat.
A második és hetedik kérdésről
55 Együttesen vizsgálandó második és hetedik kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a Charta 47. cikkében, valamint a 2012/13 irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében és a 2013/48 irányelv 12. cikkében biztosított hatékony jogorvoslathoz való jogot úgy kell–e értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amely terápiás és biztonsági okokból olyan eljárásról rendelkezik, amely lehetővé teszi a demencia állapotában társadalomra veszélyes cselekményt elkövető személyek pszichiátriai intézetbe történő beutalását, tekintettel arra, hogy e szabályozás nem teszi lehetővé a hatáskörrel rendelkező bíróság számára annak megvizsgálását, hogy az előtte folyamatban lévő eljárást megelőző eljárások során – amelyek nem tartoznak ilyen bírósági felülvizsgálat alá – tiszteletben tartották‑e az ezen irányelvekben szereplő eljárási jogokat.
56 Ami először is a 2012/13 irányelv értelmezését illeti, rá kell mutatni arra, hogy ezen irányelv 8. cikkének (2) bekezdése megköveteli, hogy „a gyanúsítottaknak és a vádlottaknak, illetve ügyvédjüknek joga legyen ahhoz, hogy a nemzeti jog eljárásaival összhangban jogorvoslattal élhessenek, ha az illetékes hatóságok elmulasztják vagy megtagadják az ezen irányelv szerinti tájékoztatást”.
57 Figyelembe véve a Charta 47. cikke által védett hatékony jogorvoslathoz való jog jelentőségét, valamint a 2012/13 irányelv 8. cikke (2) bekezdésének egyértelmű, feltétlen és pontos szövegét, ez utóbbi rendelkezéssel ellentétes minden olyan nemzeti intézkedés, amely akadályozza a hatékony jogorvoslati lehetőségek gyakorlását az ezen irányelv által védett jogok megsértése esetén.
58 Másodszor, ugyanilyen módon kell értelmezni a 2013/48 irányelv 12. cikkét is, amely szerint „a büntetőeljárás alatt álló gyanúsítottak és vádlottak […] a nemzeti jog szerint hatékony jogorvoslati joggal rendelkez[…]nek az ezen irányelv szerinti jogaik megsértése esetén”.
59 A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében a tagállamok irányelvből eredő kötelezettsége az abban előírt eredmény elérésére, valamint az EUSZ 4. cikk (3) bekezdése és az EUMSZ 288. cikk értelmében fennálló azon feladatuk, hogy megtegyék a megfelelő általános és különös intézkedéseket e kötelezettség teljesítésének biztosítása érdekében, a tagállamok minden hatóságára vonatkozik, beleértve hatáskörük keretén belül az igazságszolgáltatás szerveit is (2018. augusztus 7‑i Smith ítélet, C‑122/17, EU:C:2018:631, 38. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
60 E kötelezettség teljesítése érdekében az uniós joggal összhangban álló értelmezés elve megköveteli, hogy a nemzeti hatóságok hatáskörük keretei között tegyenek meg mindent annak érdekében, hogy a belső jog egészére tekintettel és az általa elfogadott értelmezési módszerek alkalmazásával biztosítsák az uniós jog teljes érvényesülését, és annak céljával összhangban álló eredményre jussanak (lásd ebben az értelemben: 2004. október 5‑i Pfeiffer és társai ítélet, C‑397/01–C‑403/01, EU:C:2004:584, 117. pont; 2019. május 8‑i Praxair MRC ítélet, C‑486/18, EU:C:2019:379, 37. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
61 A nemzeti jog uniós joggal összhangban álló értelmezése elvének azonban vannak bizonyos korlátai. Így az általános jogelvek korlátozzák a nemzeti bíróság azon kötelezettségét, hogy a belső jog releváns szabályainak értelmezésekor és alkalmazásakor figyelembe kell vennie az uniós jogot, továbbá e kötelezettség nem szolgálhat a nemzeti jog contra legem értelmezésének alapjául (2018. augusztus 7‑i Smith ítélet, C‑122/17, EU:C:2018:631, 40. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
62 A nemzeti bíróság feladata annak eldöntése, hogy képes‑e az uniós joggal összhangban értelmezni a nemzeti szabályozást. E tekintetben elegendő megállapítani, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelemből kitűnik, hogy a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy annak ellenére, hogy nincs olyan jogorvoslati lehetőség, amely – a pszichiátriai intézetbe történő beutalásnak a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv 427. és azt követő cikkei alapján való indítványozása alkalmával – lehetővé teszi az ezen indítványt megelőző büntetőeljárás szabályszerűségének vizsgálatát, analógia útján a rendes büntetőeljárás alkalmazásával lefolytathat ilyen vizsgálatot és ezáltal biztosíthatja az érintett jogainak védelmét.
63 Ebből következik, hogy a Charta 47. cikkét, valamint a 2012/13 irányelv 8. cikkének (2) bekezdését és a 2013/48 irányelv 12. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amely terápiás és biztonsági okokból olyan bírósági eljárásról rendelkezik, amely lehetővé teszi a demencia állapotában társadalomra veszélyes cselekményt elkövető személyek pszichiátriai intézetbe történő beutalását, amennyiben e szabályozás nem teszi lehetővé a hatáskörrel rendelkező bíróság számára annak megvizsgálását, hogy az előtte folyamatban lévő eljárást megelőző eljárások során – amelyek nem tartoznak ilyen bírósági felülvizsgálat alá – tiszteletben tartották‑e az ezen irányelvekben szereplő eljárási jogokat.
64 Ötödik kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy egyrészt a Charta 6. cikkében foglalt, szabadsághoz és biztonsághoz való jogot, másrészt pedig a 2016/343 irányelv 3. cikkében rögzített, ártatlanság vélelméhez való jogot úgy kell‑e értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapügyben szóban forgó egészségügyről szóló törvény 155. és azt követő cikkeiben szerepel, amely lehetővé teszi azon személy pszichiátriai intézetbe történő beutalását, aki az egészségi állapotára tekintettel veszélyt jelenthet a saját vagy harmadik személyek egészségére, ugyanakkor nem teszi lehetővé, hogy az ilyen kérelem tárgyában eljáró bíróság meggyőződjön arról, hogy a párhuzamosan folyó büntetőeljárás során e személy számára biztosították‑e az eljárási garanciákat.
65 A 2016/343 irányelv 1. és 2. cikkéből kitűnik, hogy ezen irányelv tárgya és hatálya kizárólag a büntetőeljárásokra korlátozódik.
66 Márpedig terápiás céljára tekintettel a pszichiátriai intézetbe történő beutalásra vonatkozó eljárás, mint amelyről a jelen esetben az egészségügyről szóló törvény 155. és azt követő cikkei rendelkeznek, amennyiben azt a büntetőeljárástól függetlenül folytatják le, még ha arra az érintett személy vagy harmadik személyek egészségét fenyegető veszély megelőzése érdekében kerül is sor, nem tartozik a 2016/343 irányelv hatálya alá tartozó büntetőeljárások közé.
67 Ezenfelül a Bíróság elé terjesztett egyetlen irat alapján sem tehető olyan megállapítás, amely szerint a pszichiátriai intézetbe történő, terápiás célú kényszerbeutalás, mint amelyről az egészségügyről szóló törvény rendelkezik, az uniós jog végrehajtásának minősül, és a szóban forgó tagállamnak a Charta 51. cikkének (1) bekezdésével összhangban az ilyen eljárás lefolytatása során tiszteletben kellene tartania a Chartában biztosított alapvető jogokat.
68 Ezért az ötödik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2016/343 irányelvet és a Charta 51. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy sem ezen irányelv, sem a Charta e rendelkezése nem alkalmazandó a pszichiátriai intézetbe történő, terápiás célú beutalásra vonatkozó bírósági eljárásra, mint amelyről az alapügyben szóban forgó, egészségügyről szóló törvény 155. és azt követő cikkei rendelkeznek azon az alapon, hogy az érintett személy az egészségi állapotára tekintettel veszélyt jelenthet saját vagy harmadik személyek egészségére.
69 Hatodik kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 2016/343 irányelv 3. cikkében foglalt ártatlanság vélelmének elvét úgy kell–e értelmezni, hogy az – a demencia állapotában társadalomra veszélyes cselekményt elkövető személyek pszichiátriai intézetbe történő, terápiás és biztonsági célú beutalására vonatkozó, az alapeljárásban szereplőhöz hasonló eljárás keretében – megköveteli annak ügyészség általi bizonyítását, hogy a beutalni kért személy ilyen veszélynek minősülő cselekményt követett el.
70 Rá kell mutatni arra, hogy a 2016/343 irányelv a 15. cikke értelmében 2016. március 31‑én lépett hatályba, és hogy a 14. cikkének (1) bekezdése szerint az ezen irányelv átültetésére előírt határidő 2018. április 1‑jén járt le. Időbeli hatályát tekintve tehát alkalmazható a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárásra.
71 Egyébiránt kétségtelenül igaz, hogy az olyan eljárás, mint amelyről az alapügyben is szó van, nem az érintett bűnösségének megállapítására, hanem a pszichiátriai intézetbe történő kényszerbeutalásáról való döntésre irányul. Mivel azonban a szabadságelvonással járó ezen intézkedést nem kizárólag terápiás okok, hanem biztonsági okok is indokolják, a 2012/13 és a 2013/48 irányelvvel kapcsolatban korábban megállapítottakhoz hasonlóan el kell ismerni, hogy az ilyen eljárás – annak büntetőjogi célja miatt – a 2016/343 irányelv hatálya alá tartozik. A 2016/343 irányelv tehát alkalmazandó az olyan eljárásra, mint amely a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv 427. és azt követő cikkeiben szerepel.
72 A 2016/343 irányelv 3. cikke előírja a tagállamokkal szemben annak biztosítását, hogy „a gyanúsítottak és a vádlottak mindaddig ártatlannak tekint[sék], amíg bűnösségüket jogszerűen meg nem állapították”. E kötelezettség tiszteletben tartása terheli az illetékes hatóságokat a pszichiátriai intézetbe történő beutalásra vonatkozó olyan eljárás keretében, mint amelyről az alapügyben szó van. Ezen irányelv 6. cikkével összhangban az ügyészséget terheli annak bizonyítása, hogy teljesülnek valamely személy pszichiátriai intézetbe történő beutalásának engedélyezése tekintetében a törvény által meghatározott kritériumok.
73 Amikor egy korábbi büntetőeljárás befejezésekor jogerősen megállapították, hogy ez a személy a demencia állapotában bűncselekménynek minősülő tényállást valósított meg, az, hogy az ügyészség ezen információra hivatkozik a pszichiátriai intézetbe történő beutalásra irányuló indítványa keretében, önmagában nem ellentétes a 2016/343 irányelv 3. cikkében kimondott ártatlanság vélelmének elvével.
74 Mindazonáltal az alapügyben szóban forgóhoz hasonló helyzetben a jelen ítélet 63. pontjában már megállapítottakkal összhangban e megfontolások nem érintik a 2012/13 és a 2013/48 irányelvben említett eljárási jogok – ilyen bírósági felülvizsgálat hatálya alá nem tartozó korábbi eljárások során való – tiszteletben tartásának az eljáró bíróság általi felülvizsgálatát.
75 A hatodik kérdésre tehát azt a választ kell adni, hogy a 2016/343 irányelv 3. cikkében foglalt ártatlanság vélelmének elvét úgy kell értelmezni, hogy az – a demencia állapotában társadalomra veszélyes cselekményt elkövető személyek pszichiátriai intézetbe történő, terápiás és biztonsági célú beutalására vonatkozó, az alapeljárásban szereplőhöz hasonló bírósági eljárás keretében – megköveteli annak ügyészség általi bizonyítását, hogy a beutalni kért személy ilyen veszélynek minősülő cselekményt követett el.
1) A büntetőeljárás során a tájékoztatáshoz való jogról szóló, 2012. május 22‑i 2012/13/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet és a büntetőeljárás során és az európai elfogatóparancshoz kapcsolódó eljárásokban ügyvédi segítség igénybevételéhez való jogról, valamint valamely harmadik félnek a szabadságelvonáskor történő tájékoztatásához való jogról és a szabadságelvonás ideje alatt harmadik felekkel és a konzuli hatóságokkal való kommunikációhoz való jogról szóló, 2013. október 22‑i 2013/48/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azok alkalmazandók az alapeljárásban szóban forgó nemzeti szabályozás által előírthoz hasonló olyan bírósági eljárásra, amely terápiás és biztonsági okokból engedélyezi azon személyek pszichiátriai intézetbe történő beutalását, akik a demencia állapotában társadalomra veszélyes cselekményt követtek el. A 2012/13 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy a bűncselekmény elkövetésével gyanúsított személyeket a lehető leghamarabb – de legkésőbb az első hivatalos, rendőrség általi kikérdezésük előtt – tájékoztatni kell a jogaikról azon időpontot követően, hogy a velük kapcsolatos gyanú – a sürgősségtől eltérő összefüggésben – indokolja, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok kényszerintézkedések útján korlátozzák a szabadságukat.
2) Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkét, valamint a 2012/13 irányelv 8. cikkének (2) bekezdését és a 2013/48 irányelv 12. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amely terápiás és biztonsági okokból olyan bírósági eljárásról rendelkezik, amely lehetővé teszi a demencia állapotában társadalomra veszélyes cselekményt elkövető személyek pszichiátriai intézetbe történő beutalását, amennyiben e szabályozás nem teszi lehetővé a hatáskörrel rendelkező bíróság számára annak megvizsgálását, hogy az előtte folyamatban lévő eljárást megelőző eljárások során – amelyek nem tartoznak ilyen bírósági felülvizsgálat alá – tiszteletben tartották‑e az ezen irányelvekben szereplő eljárási jogokat.
3) A büntetőeljárás során az ártatlanság vélelme egyes vonatkozásainak és a tárgyaláson való jelenlét jogának megerősítéséről szóló, 2016. március 9‑i (EU) 2016/343 európai parlamenti és tanácsi irányelvet és az Alapjogi Charta 51. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy sem ezen irányelv, sem az Alapjogi Charta e rendelkezése nem alkalmazandó a pszichiátriai intézetbe történő, terápiás célú beutalásra vonatkozó bírósági eljárásra, mint amelyről az alapügyben szóban forgó Zakon za zdraveto (egészségügyről szóló törvény) 155. és azt követő cikkei rendelkeznek azon az alapon, hogy az érintett személy az egészségi állapotára tekintettel veszélyt jelenthet saját vagy harmadik személyek egészségére.
4) A 2016/343 irányelv 3. cikkében foglalt ártatlanság vélelmének elvét úgy kell értelmezni, hogy az – a demencia állapotában társadalomra veszélyes cselekményt elkövető személyek pszichiátriai intézetbe történő, terápiás és biztonsági célú beutalására vonatkozó, az alapeljárásban szereplőhöz hasonló bírósági eljárás keretében – megköveteli annak ügyészség általi bizonyítását, hogy a beutalni kért személy ilyen veszélynek minősülő cselekményt követett el.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
A megaláztatás órája - A Szanhedrin bírósága előtt
◄ 183. írás4. rész ▲185. írás ►
184. írás
A Szanhedrin bírósága előtt
ANNÁS képviselői titokban arra utasították a római katonák századosát, hogy miután Jézust letartóztatta, azonnal vigye Annás palotájába. A korábbi főpap azt szerette volna, ha megőrizheti a maga, mint a zsidók fő egyházi hatóságának tekintélyét. Volt egy másik célja is azzal, hogy Jézust néhány órára a házában tartsa, és ez pedig az volt, hogy időt adjon ahhoz, hogy a Szanhedrin bíróságát szabályosan összehívhassák. Törvényellenes dolog volt a Szanhedrin bíróságát a templombeli reggeli áldozatbemutatás ideje előtt összehívni, és ezt az áldozatot nagyjából hajnali háromkor mutatták be.
184:0.2Annás tudta, hogy a Szanhedrin tagjaiból álló bíróság várakozik a veje, Kajafás palotájában. Éjfélre a Szanhedrin mintegy harminc tagja gyűlt össze a főpap otthonában, hogy készen álljanak ítéletet mondani Jézus felett, amint eléjük hozzák. Csak a Jézussal és az ő tanításával erősen és nyíltan szembenálló tagok gyűltek össze, hiszen mindössze huszonhárom főre volt szükség ahhoz, hogy egy pert lefolytató bíróságot kiállítsanak.
184:0.3Jézus mintegy három órát töltött Annás palotájában az Olajfák hegyén, nem messze a Getszemáni kerttől, ahol elfogták. Zebedeus János szabadon és biztonságban mozoghatott Annás palotájában, de nem csak azért, mert a római százados így határozott, hanem azért is, mert őt és Jakab fivérét jól ismerték az idősebb szolgák, mivel sokszor vendégeskedtek a palotában, ugyanis a korábbi főpap anyjuknak, Szalóménak a távoli rokona volt.
1. Az Annás által lefolytatott vizsgálat
184:1.1Annás, aki a templomi jövedelmekből gazdagodott meg, és akinek a veje a hivatalban lévő főpap volt, és aki összeköttetésben állt a római hatóságokkal, valóban a leghatalmasabb egyén volt az egész zsidóságban. Behízelgő és ármánykodó alkat, cselszövő és összeesküvő személy volt. A Jézustól való megszabadulás ügyét ő akarta irányítani; félt teljesen rábízni egy ilyen fontos feladatot az ő durva és erőszakos vejére. Annás meg akart bizonyosodni afelől, hogy a Mester perét a szadduceusok tartják kézben; tartott a némely farizeus részéről esetlegesen megnyilvánuló rokonszenvtől, minthogy a Szanhedrin gyakorlatilag minden tagja, aki Jézus mellett hitet tett, farizeus volt.
184:1.2Annás már évek óta nem találkozott Jézussal, egészen azóta nem, hogy Jézus ellátogatott az otthonába és nyomban távozott is onnan, ahogy felmérte, hogy Annás milyen hűvösen és tartózkodóan fogadja. Annás arra gondolt, hogy épít e korai ismeretségre, és ennek révén próbálja meg rávenni Jézust, hogy hagyjon fel a szándékaival és hagyja el Palesztinát. Nemigen akaródzott neki részt venni egy jó ember megölésében és arra a következtetésre jutott, hogy Jézus talán úgy dönt, hogy inkább elhagyja az országot, mintsem, hogy elszenvedje a halált. De amikor Annás ott állt az elszánt és rendíthetetlen galileai előtt, egyből tudta, hogy hasztalan dolog volna ilyen ajánlatokkal próbálkozni. Jézus még fenségesebb és biztosabb fellépésű volt, mint ahogy Annás emlékezetében élt.
184:1.3Amikor Jézus ifjabb volt, Annás nagy érdeklődést mutatott iránta, de most a bevételeit veszélyeztette az, amit nemrégiben tett, vagyis hogy kikergette a pénzváltókat és egyéb zsibáru-kereskedőket a templomból. Jézus e tette sokkal jobban kiváltotta az egykori főpap gyűlöletét, mint a tanításai.
184:1.4Annás belépett a tágas kihallgatási terembe, helyet foglalt egy nagy székben, és megparancsolta, hogy hozzák elé Jézust. Miután néhány pillanatig szótlanul szemlélte a Mestert, így szólt: „Te is tudod, hogy tennünk kell valamit a tanításod ügyében, hiszen megzavarod az ország nyugalmát és rendjét.” És Annás kérdőn tekintett Jézusra, a Mester pedig mélyen a szemébe a nézett, de nem válaszolt. Megint Annás szólalt meg, „Hogy hívják a tanítványaidat, Zélóta Simonon, a bujtogatón kívül?” Jézus megint csak letekintett rá, de nem felelt.
184:1.5Annást annyira megzavarta az, hogy Jézus nem hajlandó válaszolni a kérdéseire, hogy azt mondta neki: „Nem érdekel téged, hogy barátságos vagyok-e veled vagy sem? Nem veszed figyelembe, hogy hatalmamban áll dönteni a közelgő pered kérdéseiben?” Jézus ezt hallván, azt mondta: „Annás, te is tudod, hogy nem lehetne hatalmad felettem, hacsak nem az Atya engedélye révén. Némelyek azért akarják elpusztítani az Ember Fiát, mert tudatlanok; nem tudnak jobbat, de te, barátom, te tudod, hogy mit teszel. Hogyan vagy képes elutasítani az Isten világosságát?”
184:1.6Jézus nyájas modora csaknem összezavarta Annást. De elméjében már elszánta magát, hogy Jézusnak vagy el kell hagynia Palesztinát vagy vesznie kell; így hát összeszedte a bátorságát és megkérdezte: „Hát mi is az, amit a népnek tanítani próbálsz? Minek mondod magad?” Jézus azt felelte: „Tudod nagyon jól, hogy én csak nyíltan szóltam a világnak. Tanítottam a zsinagógákban és sokszor a templomban is, ahol minden zsidó és számos nem-zsidó is meghallgatott. Titkon semmit sem mondtam; miért kérdezgetsz hát engem a tanításomról? Miért nem hívod össze azokat, akik hallottak engem és kérdezed meg őket? Íme, egész Jeruzsálem hallotta, amit beszéltem, még ha te magad nem is hallottad e tanításokat.” De mielőtt Annás válaszolhatott volna, a palota főintézője, aki a közelben állt, arcul csapta Jézust, mondván, „Hogy mersz ily szavakkal felelni a főpapnak?” Annás nem feddte meg az intézőjét, Jézus azonban ezzel fordult hozzá, „Barátom, ha rosszat mondtam, szólj a rossz ellen; de ha igazat szóltam, akkor miért kell megütnöd?”
184:1.7Bár Annás sajnálta, hogy az intézője megütötte Jézust, túl büszke volt ahhoz, hogy foglalkozzon a dologgal. Zavarában átment egy másik terembe, otthagyva Jézust a ház szolgáival és a templomőrséggel csaknem egy órára.
184:1.8Amikor visszatért, odament a Mesterhez és így szólt, „Azt állítod, hogy te vagy a Messiás, Izráel megszabadítója?” Jézust azt mondta: „Annás, te ismertél engem már ifjúkorom óta. Tudod, hogy én nem mondom magamat senkinek, kivéve, aminek Atyám kinevezett, és hogy engem minden emberhez küldött, nem-zsidóhoz és zsidóhoz egyaránt.” Erre Annás azt mondta: „Nekem azt mondták, hogy azt állítottad, hogy te vagy a Messiás; igaz ez?” Jézus Annásra nézett, de csak annyit felelt, „Te mondtad.”
184:1.9Ekkortájt érkeztek hírnökök Kajafás palotájából azt tudakolván, hogy Jézust mikor állítják a Szanhedrin bírósága elé, és mivel már közeledett a hajnal, Annás úgy gondolta, hogy az a legjobb, ha Jézust megkötözve és a templomőrség őrizetében átküldi Kajafáshoz. Rövidesen ő maga is követte őket.
2. Péter az udvarban
184:2.1Ahogy az őrök és katonák csapata Annás palotájának bejáratához közeledett, Zebedeus János a római katonák századosának oldalán haladt. Júdás valamivel hátrébb járt, Simon Péter pedig jóval távolabbról követte őket. Miután János belépett a palotaudvarba Jézussal és az őrökkel együtt, Júdás csak a kapuig jött, látván Jézust és Jánost, továbbment Kajafás házához, ahol tudomása szerint a Mester valódi perére később sor fog kerülni. Röviddel azt követően, hogy Júdás elment, Simon Péter érkezett meg, és ahogy ott álldogált a kapu előtt, János meglátta őt, amint Jézust a palotába vitték. A kaput nyitó szolgálólány ismerte Jánost, és amikor az megszólította és arra kérte, hogy engedje be Pétert, a leány ezt örömmel tette meg.
184:2.2Péter, miután belépett az udvarba, odament a faszénből rakott tűzhöz, hogy megmelegedjen, mert az éjszakai levegő csípős volt. Igencsak úgy érezte, hogy nem helyénvaló dolog itt lennie, Jézus ellenségei körében, és valóban nem volt az. A Mester nem utasította, hogy legyen a közelében, mint ahogy meghagyta azt Jánosnak. Péter azon apostolokhoz tartozott, akiket külön is figyelmeztettek, hogy ne sodorják veszélybe az életüket a Mesterük e perének és keresztre feszítésének ideje alatt.
184:2.3Péter röviddel az előtt hajította el a kardját, hogy a palotakapuhoz ért volna, így hát fegyvertelenül lépett Annás udvarába. Elméjében vadul kavarogtak a kusza gondolatok; nemigen tudta felfogni, hogy Jézust letartóztatták. Nem tudta megérteni a helyzet valóságát—hogy ő itt van Annás udvarában, és a főpap szolgái oldalán melegszik a tűznél. Kíváncsi volt, hogy mit csinál a többi apostol, és aztán azon töprengve, hogy vajon János hogyan kaphatott engedélyt arra, hogy a palotába belépjen, arra a következtetésre jutott, hogy azért alakult így a dolog, mert a szolgák ismerték, lévén, hogy János kérte meg a kapust is, hogy beengedjék őt.
184:2.4Nem sokkal az után, hogy a kapusnő beengedte Pétert, és miközben Péter a tűznél melegedett, a lány odament hozzá és civódva azt mondta, „Te nem egyike vagy e férfi tanítványainak?” Péternek nem kellett volna meglepődnie azon, hogy felismerték, mert János volt az, aki megkérte a lányt, hogy a palotakapun beengedje; de olyan feszült idegállapotban volt, hogy a tanítványként való azonosítása kibillentette az egyensúlyából, és mivel elméjében egyetlen gondolat tolult előre—az, hogy mentse az életét—nyomban azt felelte a fiatal leány kérdésére, „Én nem.”
184:2.5Csakhamar egy másik szolga jött oda Péterhez és megkérdezte: „Nem téged láttalak a kertben, amikor e fickót elfogták? Nem vagy te is az ő egyik követője?” Péter ekkor nagyon megrémült; nem látott lehetőséget a vádlói elől való biztonságos menekülésre; így aztán indulatosan tagadott mindenféle kapcsolatot Jézussal, azt mondta, „Én nem ismerem ezt az embert, és nem vagyok a követője sem.”
184:2.6Nagyjából ekkortájt hívta félre a kapusnő Pétert és így szólt: „Biztos vagyok abban, hogy te ennek a Jézusnak az egyik tanítványa vagy, és nem csak azért, mert az egyik követője kért meg, hogy beengedjelek az udvarba, hanem azért is, mert a nővérem, aki itt van, látott téged a templomban ezzel az emberrel. Miért tagadod?” Hallván a leány vádját, Péter szitkozódva és esküdözve tagadta, hogy bármiképpen ismerné Jézust, megint csak ezt mondva, „Én nem vagyok ennek az embernek a követője; még csak nem is ismerem; eddig nem is halottam felőle.”
184:2.7Péter egy időre otthagyta a tüzet és a kertben sétálgatott. Szeretett volna kiszökni, de félt, hogy felhívja magára a figyelmet. Mivel fázni kezdett, visszament a tűzhöz, ahol a mellette álldogáló férfiak egyike azt mondta: „Te egész biztosan ennek az embernek az egyik tanítványa vagy. Ez a Jézus galileai, és a beszéded elárul, mert te is úgy beszélsz, mint egy galileai.” És Péter megint csak tagadta, hogy bármiféle kapcsolatban állna a Mesterével.
184:2.8Péter olyannyira össze volt zavarodva, hogy azzal próbálta elkerülni a vádlóival való érintkezést, hogy visszahúzódott a tűztől és egyedül maradt a fedett folyosón. A több mint egyórányi elvonulás után, a kapus és a nővére megtalálta, és mindketten civódva rótták fel neki, hogy Jézus követője. És ő megint tagadta a vádat. Épp amikor még egyszer tagadta, hogy bármiféle kapcsolatban állna Jézussal, megszólalt a kakas, és Péternek eszébe jutottak a Mester által aznap éjjel hozzá intézett figyelmeztető szavak. Ahogy ott állt, nehéz szívvel és összetörve a bűntudat súlya alatt, feltárultak a palota kapui, és az őrök Jézust vezetve elindultak Kajafáshoz. Ahogy a Mester elhaladt Péter mellett, a fáklyák fényénél meglátta az egykor magabiztos és felületesen bátor apostolának arcán megmutatkozó kétségbeesett arckifejezést, és odafordulva, Péterre emelte a tekintetét. Péter soha nem felejtette ezt a nézést, amíg csak élt. E pillantás a sajnálat és a szeretet olyan keveréke volt, melyet halandó ember sohasem látott a Mester arcán.
184:2.9Miután Jézus és az őrök kimentek a palota kapuin, Péter utánuk eredt, de csak egy darabon követte őket. Nem tudott továbbmenni. Leült az út mellett és keservesen sírni kezdett. És amikor a lelki gyötrelmének e könnyeit kisírta, elindult vissza a tábor felé, reménykedve, hogy megleli a fivérét, Andrást. A táborhoz érve csak Zebedeus Dávidot találta, aki elküldött egy hírvivőt, hogy vezesse el oda, ahol a testvére megbújt Jeruzsálemben.
184:2.10Péter eme teljes tapasztalást Annás palotájának udvarában, az Olajfák hegyén élte meg. Nem követte Jézust a főpap, Kajafás palotájába. Az, hogy Péter felismerte, hogy többször is megtagadta a Mesterét mire a kakas megszólalt, azt jelzi, hogy mindez Jeruzsálemen kívül történt, hiszen törvény ellen való dolog volt szárnyast tartani magán a városon belül.
184:2.11Amíg a kakaskukorékolás észre nem térítette Pétert, csak arra tudott gondolni, ahogy ott járkált fázósan föl és alá az épület külső, fedett folyosóján, hogy milyen ügyesen kitért a szolgák gyanúsítgatásai elől, és miként hiúsította meg ama tervüket, hogy Jézussal azonosítsák. Addig csak arra tudott gondolni, hogy ezeknek a szolgáknak nincs erkölcsi vagy törvényes alapjuk az ő kérdőre vonására, és ténylegesen is dicsérte magát azért, ahogy őszerinte elkerülte azt, hogy beazonosítsák és esetleg elfogják és bebörtönözzék. Amíg a kakas meg nem szólalt, Péter nem ismerte fel, hogy megtagadta a Mesterét. Amíg Jézus rá nem tekintett, nem értette meg, hogy nem volt képes élni ama kiváltságaival, melyeket az ország követeként megkapott.
184:2.12Lévén, hogy megtette az első lépést a megalkuvás és a legkisebb ellenállás útján, Péter nem látott más megoldást, minthogy továbbmenjen a megkezdett úton. Nagyszerű és nemes jellemet igényel az, hogy elindulva a rossz úton, az ember megforduljon és a jó felé menjen. Az ember elméje túl gyakran igyekszik igazolni a tévedés útján való megmaradást, ha egyszer már rálépett arra az útra.
184:2.13Péter sohasem hitte el teljesen, hogy megbocsátást nyerhet, amíg nem találkozott a Mesterével annak feltámadását követően és látta, hogy úgy fogadja őt, mint a megtagadásai e megrendítően szomorú éjszakájának tapasztalásai előtt.
3. A Szanhedrin tagjaiból álló bíróság előtt
184:3.1Körülbelül fél négyre járt az idő ezen a péntek reggelen, amikor a főpap, Kajafás megnyitotta a Szanhedrin tagjaiból álló vizsgálóbíróság ülését és elrendelte, hogy hozzák eléjük Jézust e hivatalos bírósági tárgyalásra. A Szanhedrin három korábbi alkalommal nagy szavazati többséggel már halálra ítélte Jézust, és úgy döntöttek, hogy megérdemli a halált a törvényszegés, az istenkáromlás és az Izráel atyái hagyományainak semmibevétele kapcsán megfogalmazott, nem hivatalos vádak alapján.
184:3.2Ez a Szanhedrin nem hivatalos ülése volt és arra nem is a szokott helyen, a templom faragott köves termében került sor. Ez a bíróság a mintegy harminc Szanhedrin-tag alkotta különleges tárgyaló bíróság volt, és összehívásukra a főpap palotájában kerítettek sort. Zebedeus János végig ott volt Jézussal az úgynevezett per alatt.
184:3.3Mennyire büszkék voltak ezek a főpapok, írástudók, szadduceusok és egyes farizeusok arra, hogy Jézust, a tisztségük el nem fogadóját és a tekintélyük megkérdőjelezőjét, most biztosan a kezük között tudhatják! És eltökéltek voltak abban, hogy a bosszúszomjas szorításukból nem kerülhet ki élve.
184:3.4A zsidók, amikor valakit főbenjáró bűnnel vádoltak meg, rendszerint nagy körültekintéssel jártak el és megtettek minden intézkedést annak érdekében, hogy biztosítsák a tisztességes eljárást, például azzal, hogy gondosan választották ki a tanúkat, továbbá az egész pert ilyen szellemben vezették le. Ám ez alkalommal Kajafás inkább volt vádló, mint elfogulatlan bíró.
184:3.5Jézus a szokásos öltözékében és hátrakötött kézzel jelent meg e bíróság előtt. Az egész bíróság meglepődött és némiképp össze is zavarodott a fenséges megjelenésén. Sohasem láttak még ilyen foglyot és sohasem voltak tanúi ilyen higgadtságnak egy olyan ember által, aki az életéről döntő per alanya volt.
184:3.6A zsidó törvény megkövetelte, hogy legalább két tanú legyen azonos véleményen bármely dologban, mielőtt vádat lehet emelni egy fogoly ellen. Júdást nem használhatták fel tanúként Jézus ellen, mert a zsidó törvény külön tiltotta a hitszegő tanúskodását. Több mint húsz hamistanú volt kéznél, hogy Jézus ellen valljanak, ám az ő vallomásaik oly ellentmondásosak és oly nyilvánvaló koholmányok voltak, hogy maguk a Szanhedrin tagjai is erősen szégyellték az előadásukat. Jézus ott állt, szelíden figyelve ezeket a hamisan esküvőket, és maga ez az arckifejezés zavarba hozta a hamistanúkat. Mindeme hamistanúzás alatt a Mester egy szót sem szólt; nem felelt a számos hamis vádjukra.
184:3.7Az első alkalom, amikor két tanújuk véleménye hasonlítani kezdett, az volt, amikor két férfi azt állította, hogy hallották Jézust, amint azt mondja az egyik templomi beszédében, hogy „kezével lerombolja ezt a templomot és harmadnapra kéz nélkül egy új templomot emel”. Jézus nem pontosan ezt mondta, és amikor a felemlített megjegyzést tette, a saját testére mutatott.
184:3.8Bár a főpapok azt kiáltották Jézusnak, „Nem felelsz e vádak egyikére sem?” Jézus nem nyitotta ki a száját. Ott állt csendben, míg az összes hamistanú elő nem adta a vallomását. Ezeknek a hamisan esküvőknek a szavait annyi gyűlölet, elfogultság és gátlástalan túlzás jellemezte, hogy a vallomásuk önmagával került ellentmondásba. A hamis vádjaik legjobb cáfolata a Mester higgadt és fenséges hallgatása volt.
184:3.9Röviddel a hamistanúk vallomástételének megkezdése után érkezett meg Annás és helyet is foglalt Kajafás mellett. Annás most felállt és amellett érvelt, hogy Jézus e fenyegetése, miszerint lerombolja a templomot, már elégséges három vádhoz ellene:
184:3.101. Hogy veszélyes népbutító. Hogy lehetetlen dolgokat tanított nekik és másként is becsapta őket.
184:3.112. Hogy elvakult forradalmár annyiban, hogy pártolja a szent templom elleni erőszakot, különben hogyan tudná lerombolni azt?
184:3.123. Hogy varázslást tanított, mivel azt ígérte, hogy új templomot épít, és mindezt kéz nélkül teszi meg.
184:3.13Már az egész Szanhedrin egyetértett abban, hogy Jézus bűnös a zsidó törvények halállal büntetendő megszegésében, most azonban további vádakat akartak elővezetni a viselkedésével és a tanításával kapcsolatban, melyek igazolnák Pilátus számára a foglyukra kiszabott halálos ítéletet. Tudták, hogy meg kell szerezniük a római kormányzó beleegyezését ahhoz, hogy Jézust törvényesen kivégezhessék. És Annás úgy gondolta, hogy úgy kell folytatni a pert, hogy olybá tűnjön, mintha Jézus veszélyes tanító volna, akit nem szabad az emberek közé engedni.
184:3.14Kajafás azonban már nem bírta tovább nézni a Mestert, amint az tökéletes önuralommal és kitartóan hallgatva ott áll. Úgy gondolta, hogy tud legalább egy módot a fogoly szóra bírására. Ennek megfelelően odaszaladt Jézushoz, és ujját vádlón a Mester arca előtt rázva, azt mondta: „Megparancsolom, az élő Isten nevében, hogy mondd meg nekünk, hogy te vagy-e a Megszabadító, az Isten Fia.” Jézus így felelt Kajafásnak: „Én vagyok. Rövidesen elmegyek Atyámhoz, és az Ember Fia rövidesen hatalommal ruháztatik fel és újra uralkodni fog a mennyei seregek felett.”
184:3.15Jézus eme szavait hallván a főpap roppant haragra gerjedt, és felsőruháját megszaggatva azt kiabálta: „Milyen tanúság kell még nekünk? Íme, most mind hallottátok ennek az embernek az istenkáromlását. Szerintetek mit kellene tenni most ezzel a törvényszegővel és istenkáromlóval?” És egyhangúlag mind azt felelték, „Megérdemli a halált; feszíttessék meg.”
184:3.16Jézus nem mutatott érdeklődést a hozzá intézett semmilyen kérdés iránt, amikor Annás vagy a Szanhedrin tagjai előtt állt, azt az egyetlen kérdést kivéve, mely a földi alászállási küldetésére irányult. Amikor megkérdezték, hogy vajon ő az Isten Fia, rögvest és világosan igenlően válaszolt.
184:3.17Annás azt szerette volna, ha a per folytatódik, és hogy a római törvénnyel és a római intézményekkel kapcsolatos jézusi hozzáállás egyértelmű természetét illetően olyan vádakat fogalmazzanak meg, melyeket később Pilátus elé terjeszthetnek. A tanácstagok türelmetlenül várták a mielőbbi befejezést, nem csak azért, mert az volt a páska-ünnepre való felkészülés napja és világi munkát dél után már nem volt szabad végezni, hanem azért is, mert attól tartottak, hogy Pilátus bármikor visszatérhet Júdea római fővárosába, Cezáreába, lévén, hogy csak a páska-ünnepre jött Jeruzsálembe.
184:3.18Annás azonban nem tudta ellenőrzés alatt tartani a bíróságot. Az után, hogy Jézus oly váratlanul felelt Kajafásnak, a főpap előrelépett és ököllel Jézus arcába csapott. Annás, miként a bíróság többi tagja is, meg volt döbbenve, és ahogy a teremből kifelé haladtak, Jézus arcába köptek, és sokuk gúnyosan meg is legyintette őt a tenyerével. És ily rendezetlenül és hallatlan felfordulás közepette ért véget a Jézus ügyét tárgyaló, a Szanhedrin tagjaiból álló bíróság első ülése fél ötkor.
184:3.19Harminc előítéletes és a hagyományoktól elvakult hamis bíró az ő hamistanúikkal akart ítéletet mondani egy világegyetem igaz Teremtője felett. És e heves vádlókat felbőszítette ezen Isten-ember fenséges hallgatása és nemes viselkedése. A hallgatását szörnyű volt elviselni; a beszéde félelmet nem ismerően dacos volt. Nem hatottak rá a fenyegetéseik és nem tántorították el a támadásaik. Az ember ítél az Istenről, de ő még ekkor is szereti és meg akarja menteni őket, ha tudja.
4. A megaláztatás órája
184:4.1A zsidó törvény előírta, hogy halálos ítélet kiszabása esetén két bírósági ülést kell tartani. E második ülést az elsőt követő napon kellett megtartani, és a bíróság tagjainak a köztes időt böjtöléssel és gyászban kellett eltölteniük. Ám ezek az emberek nem várhatták meg a következő napot, hogy megerősítést nyerjen ama döntésük, hogy Jézusnak meg kell halnia. Mindössze egyetlen órát vártak. Időközben Jézust a kihallgatási teremben tartották a templomőrség őrizetében, akik a főpap szolgáival együtt azzal szórakoztak, hogy mindenféle megaláztatásban részesítették az Ember Fiát. Gúnyolták, leköpték és kegyetlenül megpofozták. Vesszővel csaptak az arcába és azt mondták, „Na most mondd meg, te Megszabadító, hogy ki sújtott le rád.” És így tettek egy teljes órán át, gyalázva és gonoszul bánva ezzel a nem védekező galileaival.
184:4.2A szenvedést és a gúnyolódásból fakadó megpróbáltatásokat hozó, e megrázóan szomorú óra alatt, mely események a tudatlan, érzéketlen őrök és szolgák előtt zajlottak, Zebedeus János egymagában és rettegve várakozott a szomszédos teremben. Amikor e durva cselekedetek elkezdődtek, Jézus egy fejmozdulattal jelezte Jánosnak, hogy távozzon. A Mester jól tudta, hogy ha megengedni az apostolának, hogy a szobában maradva tanúja legyen ezeknek az aljasságoknak, János felháborodása oly mértékig fokozódna, hogy a kitörő tiltakozása valószínűleg a halálát okozná.
184:4.3E szörnyű óra alatt Jézus egyetlen szót sem szólt. Az emberiség e kedves és érzékeny lelke számára, mely lélek személyiségi viszonyban társult ezen egész világegyetem Istenével, e szörnyű órában nem kevesebb keserűség jutott a megaláztatás poharából, mint eme tudatlan és kegyetlen őrök és szolgák kénye-kedvére kiszolgáltatva lenni, akikre az úgynevezett Szanhedrin bíróság tagjai által mutatott példa hatott ösztönzőleg.
184:4.4Az emberi szív valószínűleg nem képes felfogni azt a felháborodással vegyes elborzadást, mely egy hatalmas világegyetemen söpört végig, amint a mennyei értelmek tanúi voltak annak a látványnak, hogy szeretett Uruk aláveti magát az ő tudatlan és félrevezetett teremtményei akaratának a szerencsétlen Urantia bűntől elhomályosult szféráján.
184:4.5Mely állati vonás készteti az embert arra, hogy megtámadja és testileg is bántalmazza azt, amit szellemileg, illetőleg értelmileg nem képes elérni? A félig polgárosodott emberben még mindig ott lappang az a fajta kíméletlen erőszakosság, mely igyekszik rávetni magát azokra, akik bölcsességben és szellemi teljesítményben felsőbbrendűek. Nézzétek e polgárosodottnak mondott emberek gyöngédséget nélkülöző, állatias vadságát, amint az állati öröm egy bizonyos formáját nyerik abból, hogy fizikai támadást intéznek az ellen nem álló Ember Fia ellen. Ahogy ezek a támadások, gúnyolódások és ütések Jézust érték, ő nem védekezett, de nem volt védtelen. Jézust nem győzték le, ő pusztán nem küzdött anyagi értelemben.
184:4.6A Mesternek, mint egy hatalmas és kiterjedt világegyetem teremtőjének, megtartójának és megmentőjének ott vannak a hosszú és eseménydús létpályáján kivívott legnagyobb győzelmeinek pillanatai. Miután teljes életet élt az Istent az embernek kinyilatkoztatva, Jézus most arra vállalkozik, hogy újonnan és páratlanul nyilatkoztassa ki az embert az Istennek. Jézus most a világoknak nyilatkoztatja ki a teremtményi személyiség elszigetelődéséből eredő félelmek feletti végső győzelmet. Az Ember Fia végre teljesen felismerte az Isten Fiaként való azonosságát. Jézus nem habozik kijelenteni, hogy ő és az Atya egy; és eme legfelsőbb és fenséges tapasztalás ténye és igazsága alapján int arra minden ország-hívőt, hogy úgy legyen vele egy, mint ahogy ő és az Atyja egy. A Jézus vallásában való ezen élő tapasztalás így válik azzá a bizonyos és hiteles eljárássá, ami által a szellemileg elszigetelődött és mindenségrendileg elmagányosodott földi halandók képesek kitörni a személyiség elszigeteltségéből, annak minden félelem-következményéből és a vele járó tehetetlenség érzésből. A mennyország testvéri valóságaiban az Isten hű fiai végleg megszabadulnak a sajátlényegük elszigeteltségéből, mind személyes, mind bolygói viszonylatban. Az Istent ismerő hívő egyre jobban megtapasztalja a világegyetemi léptékű szellemi közösség-építés elragadtatását és nagyszerűségét—a fenti létpolgárságot és azzal együtt a tökéletesség elérésében rejlő isteni végzet örök beteljesítését.
5. A bíróság második ülése
184:5.1Öt óra harminc perckor a bíróság újból összeült, és Jézust a szomszédos terembe vezették, ahol János várta. Itt a római katonák és a templomőrség vigyázott Jézusra, mialatt a bíróság hozzáfogott azoknak a vádaknak a megfogalmazásához, melyeket Pilátus elé terjeszthetnek. Annás nyilvánvalóvá tette a társai számára, hogy az istenkáromlás vádjának nincs elég súlya Pilátus előtt. Júdás jelen volt a bíróság e második ülésén, de nem tanúskodott.
184:5.2A bíróság ezen ülése csak félórát tartott, és amikor az ülést berekesztették, hogy Pilátus elé járuljanak, a Jézus elleni vádat, mely elegendő a halálos ítélethez, három tételben állították össze:
184:5.31. Hogy ő a zsidó nemzet megrontója; becsapta az embereket és lázadásra buzdította őket.
184:5.42. Hogy azt tanította az embereknek, hogy ne fizessenek adót a császárnak.
184:5.53. Azzal, hogy egy újfajta ország királyának és megalapítójának vallotta magát, felségárulást követett el a császárral szemben.
184:5.6Ez az egész eljárás szabálytalan volt és teljes mértékben ellentétben állt a zsidó törvényekkel. Nem volt két olyan tanú, akik egyetértettek volna bármely dologban, kivéve azokat, akik azt állították, hogy Jézus, kijelentése szerint elpusztítja a templomot és három nap múltán újra felemeli azt. És még e kérdésben sem szólt senki a védelem oldaláról, és Jézust sem kérték, hogy magyarázza meg a kijelentését.
184:5.7Az egyetlen tárgykör, melyben a bíróság következetesen el tudta ítélni, az istenkáromlás volt, és ebben teljes mértékben az ő vallomására építettek. De még az istenkáromlás esetében sem tartottak szabályos szavazást a halálos ítélet mellett.
184:5.8És most, hogy Pilátus elé járulhassanak, három olyan vád megfogalmazására vetemedtek, amelyekről nem hallgattak meg tanúkat, és amelyekben úgy állapodtak meg, hogy a megvádolt fogoly nem volt jelen. Amint ezt megtették, három farizeus távozott is; holtan akarták látni Jézust, de nem voltak hajlandók tanúk nélkül és az ő távollétében vádakat összetákolni ellene.
184:5.9Jézus többet nem jelent meg a Szanhedrin tagjaiból álló bíróság előtt. Nem akartak még egyszer a szemébe nézni az után, hogy ítéletet mondtak az ártatlan élete felett. Jézus (emberként) nem ismerte meg a vádjaikat addig, amíg meg nem hallotta azokat Pilátustól.
184:5.10Mialatt Jézus a teremben tartózkodott Jánossal és az őrökkel, és miközben a bíróság a második ülését tartotta, a főpap palotájában lévő nők közül néhányan, a barátaikkal együtt, eljöttek megnézni a különös foglyot, és az egyikük megkérdezte tőle, „Te vagy a Messiás, az Isten Fia?” És Jézus így válaszolt: „Ha megmondom nektek, nem hisztek nekem; és ha megkérdezlek titeket, nem feleltek.”
184:5.11Aznap reggel hat órakor Jézust elvezették Kajafás házából Pilátus elé, hogy megerősítse a halálos ítéletet, melyet a Szanhedrin tagjaiból álló bíróság oly igazságtalanul és szabálytalanul már kiszabott.
◄ 183. írásFel185. írás ►

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


WIKI - Szabályok - Support - Fórum - Speed - Statisztika - TW Stats - Dicsőség Csarnoka - Support Csapat - Eszköztár
§1) Egy felhasználói fiók játékosonként
Minden játékosnak csak egy fiókja lehet világonként, kivéve a fiók-helyettesítőé. Tilos más játékossal megosztanod a jelszavad. Másodfiók vitele tilos.
Egy másik fiók jelszavának ismerete, tárolása, elkérése azon a világon ahol játszol teljes mértékben tiltott. Ha egy másik játékos megadja neked a jelszavát, azonnal jelentened kell, különben saját fiókod kerül zárolás alá. A könnyített világ kivételével engedélyezett több embernek együtt vinni egy fiókot, abban az esetben, ha nem lépnek be egy másik fiókba sem azon a világon. Nem engedélyezett, hogy a sajátodon kívül bármilyen más fiókba belépj jelszóval, akkor sem, ha családtagról van szó. Ahhoz hogy más fiókba belépj, helyettesítővé kell válnod. Szigorúan tilos más játékost erőszakkal rávenni arra, hogy engedjen be a fiókjába. Minden belépési/feltörési kísérletet a rendszer rögzít, és szigorú büntetést von maga után. Tilos egynél több játékosnak belépnie azonos fiókba egy időben. Tilos más jelszavának találgatása és feltörése. Kérünk, olyan jelszót válassz, amit nehéz kitalálni. Tilos más fiókjával játszani, amíg ő nem elérhető. Ha egy szobatárs használja a fiókod, kötelező a fiók-helyettesítő lehetőséget használni. » részletek
§2) Legális fiókátadás szabályai
Arra kérünk mindenkit, legyen óvatos, ha egy új fiókot átvesz, illetve ha egy kisebb fiókot nagyobbra cserél. A felelősség a tietek; ha az átvett fiók szabálytalanság miatt zárolás alá kerül, nem hivatkozhatsz arra, hogy új tulajdonos vagy. Minden esetben előre kell jelezni az átvételt a support felé, azért, hogy az admin átírhassa a regisztrációs e-mail címeket. E nélkül minden fiókátadás szabálytalan, és multizásnak minősül.
Fontos: amennyiben átadod a fiókod, az többé nem tartozik hozzád. Ha meggondolod magad, és megpróbálod visszaszerezni a fiókot vagy a fiók irányítását, úgy az multizásnak minősül, vagy illegális belépésnek.
Legális fiókátadás módja:
A következő adatokra van ehhez szükségünk: átadó regisztrációs e-mail cím átvevő játékos neve új, e-mail cím Ezek után mi megcsináljuk az e-mail átírását, és onnantól az új tulajdonosé a fiók/regisztráció. Új tulajdonos belépése: lekér egy jelszó-emlékeztetőt, majd jelszót változtat, és élvezi a játékot. Fontos: olyan új e-mail kell, ami még nem volt regisztrálva a rendszerben. Az átvevőnek a jelenlegi fiókját törölnie kell és oda többet nem léphet be, ha azonos világon vesz át fiókot! §3) Megosztott internetkapcsolat használata
Interakció – Két vagy több közös internetkapcsolatot használó fiók szerepel az ügyben csak. Közöttük tilos támadás indítása, támogatás, vagy nyersanyag kereskedelem használata azonos kapcsolatot használó játékosok között.
Koordináció – Két vagy több közös internetkapcsolatot használó fiók valamint egy harmadik KÜLSŐ fiók szerepel az ügyben. Támadás, támogatás vagy nyersanyag küldése egy játékosnak olyan fiókokból, akik azonos internet kapcsolatot használnak.A megosztott internet kapcsolatot mindig be kell jelenteni. A szabályzat szerint a 3. közös gépes belépés az az időtartam, amikor ezt legkésőbb jelenteni kell. Ez a szabály mindenkire vonatkozik, aki megosztva vagy hálózatban használja a számítógépét más játékosokkal. A közös hálózat lehet egy háztartás, munkahely, vagy iskola. Minden játékos, aki tudatosan és rendszeresen használ megosztott internet kapcsolatot, fel kell vegye az összes többi játékost, aki ugyan azt a kapcsolatot használja, a „Beállítások – megosztott internet kapcsolat” alatt. Helyettesítés alatt álló fiókoknak ezt nem kell megtenniük. Amennyiben 3 belépésnél kevesebb ideig használjátok a megosztott internet kapcsolatot, akkor nem kell bejelölni a megosztott internet használatot. Amennyiben megosztott internet kapcsolatot használsz, nem engedélyezett az interakció azzal a játékossal, akivel közös internet megosztást használtok. Amennyiben időszakosan (max. 3 belépés) osztjátok meg az internetet, a megosztás végétől számított 24 óra elteltével lehetséges leghamarabb interakció és koordináció a fiókok között. Tilos egynél több fiókot használni ugyan arról a számítógépről a Gyorsított Szerveren. Új szerver indulása esetében a közös internetkapcsolatot 3 napon belül be kell jelenteni. A megosztott internet kapcsolat használóknak tilos ugyanazt a jelszót használniuk.
Nem megengedett, hogy egy közös internet kapcsolatról használt fiók bármilyen előnyhöz juttasson más, ugyanazon a kapcsolaton futó fiókot. A megosztott interneten futó fiókok nem támadhatnak, támogathatnak, vagy kereskedhetnek egymással a megosztás alatt, és annak végétől számított 24 órán belül. Tilos egy harmadik játékos bevonása, ugyanazon internetkapcsolattal rendelkező játékosok közti kereskedelem vagy nyersanyagküldés céljából. Ebben az esetben mindhárom fiók szabályzatot sért. A megosztott internetkapcsolatot használó játékosoknak szabad ugyan abba a klánba tartozó játékosokat támadniuk, ha különböző játékosokat támadnak. Azok a játékosok, akik időszakosan osztják meg az internet kapcsolatukat, nem támadhatnak, támogathatnak, vagy küldhetnek nyersanyagot ugyanannak a játékosnak addig, amíg az időszakos kapcsolat megszakadása után el nem telik 24 óra. Megosztott internetkapcsolattal játszó fiókok esetében tilos egy fióknak megtorolni a másik fiókon ért sérelmeket. Amennyiben a fiókokba bizonyítottan, nem alkalomszerűen (sorozatosan), rövid időközökben, tulajdonosi jelszóval lépnek be tulajdonosaik azonos számítógépről, multinak minősül még akkor is, ha megosztott internetet használnak.
§4) Megtorlás
A megtorlás azt jelenti, hogy a fiókodból megtámadsz valakit, aki a veled megosztott internetkapcsolaton lévő másik fiókot vagy az általad helyettesített fiókot támadja.A megtorlás ugyanarról a kapcsolatot használó fiókról tilos. További kérdés esetén kérlek, keresd meg a supportot.
Ha egy játékos megtámad, azonos kapcsolatot használó fiók nem állhat bosszút. Mindkét fiók megszegi ebben az esetben a szabályokat. Ha megosztott internetet használó fiókokat, vagy helyettesítés alatt álló fiókokat támad bizonyítottan ugyan az a fiók, csak abban az esetben támadhat vissza mindkét fiók. Ha a helyettesítés alatt álló fiókot megtámadják, csak a helyettesített fiók támadhat vissza és állhat bosszút a két fiók közül (helyettes és helyettesítői közül). Ha a helyettesítő bosszút akar állni, akkor meg kell várnia, míg a helyettesítés végétől számított 24 óra eltelik.
§5) Helyettesítés
A helyettesítés egy időszakos megoldása annak, hogy egy játékostárs fiókja felügyelet alatt maradjon, amíg a tulajdonos nem tud belépni a fiókjába. A helyettesítési időszak alatt és az azt követő 24 órás időszakban a helyettes és helyettesített fiókok számára az interakció és koordináció nem engedélyezett; ugyan ez azokra a fiókokra is igaz, akik a helyettes és helyettesített fiókokkal bárminemű (helyettesítés vagy megosztott internet kapcsolat) kapcsolatban állnak. Nem engedélyezett olyan támogató fiókok használata, amelyek más fiókok előrejutását segítik. Azok a fiókok, amelyet ebből a célból hoztak létre, zárolásra kerülnek. A helyettesítő és helyettesített fiókok tulajdonosai egyaránt felelősek a fiókokért, és a fiókokkal elkövetett bűnökért. Légy biztos abban, hogy a helyettesítődben megbízhatsz, és akkor vállalj egy helyettesítést, ha biztos vagy abban, hogy a helyettesített fiók szabályszerűen játszik. A helyettesített fiókot úgy kell felügyelni, hogy az csak saját hasznot termeljen, harmadik fél előnyhöz ne jusson a helyettesítés által. Szabályellenes visszaélni a helyettesítéssel. Az a helyettes, aki szándékosan tönkreteszi vagy súlyos kárt okoz a helyettesített fiókban, büntetésre számíthat.
A fiókhelyettesítő büntethető akkor, ha bizonyítható a szándékosság a fiók hanyatlásában a tulajdonos szándéka ellenére. Arra kérjük játékosainkat, hogy úgy válasszanak helyettest, hogy tudják, a support NEM tesz jóvá a helyettes által okozott kárt. Minden helyettesítő és helyettesített fiók a helyettesítés időszaka alatt megosztott internetkapcsolatról játszanak, így rájuk is a 3-as paragrafus pontjai is vonatkoznak. Engedélyezett két különböző játékos támadása a saját fiókodról és a helyettesített fiókról, akkor is, ha ugyan abba a klánba tartoznak. A helyettesítő és helyettesített játékosoknak tilos ugyanazt a jelszót használniuk. Fontos megjegyezni, hogy a 24 órás terminus azt jelenti, hogy 24 óra eltelte után indíthatók csak támadások/támogatások/kereskedők.
Engedélyezett falvakat támadni és meghódítani a helyettesített fiókkal. Tilos az internet kapcsolatodat használó más fiókok részére nyersanyagot küldeni a helyettesített fiókról. Tilos a helyettesítés akkor, ha az a helyettesítőnek bármilyen hasznot eredményez. Tilos erősítést, támadást küldeni játékos számára a helyettesített fiókról, és mindeközben a saját fiókodról is. Ez még akkor is szabályellenes, ha a két fiókból indított támadás/támogatás között 24 óra eltelik. Azonos játékost a helyettesítő és a helyettesített fiók csak a helyettesítést követő 24 óra elteltével támadhatnak. Minden interakció tiltott a fiók-helyettesítés befejezését követő 24 órában A helyettes és a helyettesített fiókokkal közös megosztást, vagy további helyettesítői helyeken lévő fiókok sem támadhatnak, támogathatnak azonos fiókokat, és nyersanyagot sem küldhetnek. Tilos információt kiadni a helyettesített fiókról, legyen az sereglétszám, vagy épületszint.
Amennyiben a játékos a supportba írt levelében "KLÁNHÁBORÚ VÉGRENDELET"-ben előre megadja, mekkora távollét és helyettesítés után lehet a fiókot úgy kezelni mintha ő nem jönne vissza, akkor a support csapata ezt figyelembe veszi ellenőrzései során. A levél visszavonásig érvényes.
§6) Hosszútávú helyettesítés
A hosszútávú (minden, 60. napnál tovább tartó) helyettesítés szabályellenes, kivéve, ha a helyettesítő TUDJA, hogy a tulajdonos vissza fog térni. Ezt a support ellenőrizheti, és ilyenkor kérheti a tulajdonostól származó meghatalmazást.
Ha a fiók gazdája a későbbiekben visszatér, és a helyettesítő tudja, mikor tér vissza a tulajdonos, akkor a hosszútávú helyettesítés engedélyezett. Ebben az esetben a fiók korlátozva lesz. Ha a tulajdonos bizonyíthatóan elhatározza, hogy nem tér vissza a játékba, akkor a fiókot nem lehet a továbbiakban helyettesként tovább felügyelni. Ebben az esetben a helyettesítést azonnal meg kell szüntetni. Azok a fiókok, amelyeknek nincs tulajdonosa, és helyettesítés útján viszik a fiókot, azok tartós helyettesítés alatt állnak. Ha a helyettesítő tudja, hogy a fiók tulajdonosa visszatér, és a helyettesítő felvállalja a helyettesítést, akkor a következő szabály lép érvénybe: 60 nap elteltével, a következő 60 napra (azaz a 120. napig) a fiók „korlátozott” fiókká válik. Ekkor a helyettes nem tud támadni és támogatni más játékosokat a helyettesített fiókból, valamint nem tud más játékosok számára nyersanyagot küldeni. A 120. nap után a helyettesítést minden indok nélkül a support csapat megszüntetheti.
§7) Fiókok egyesítése
Amennyiben a szabályoknak megfelelően történik, engedélyezett a faluk átadása egy játékostársnak harc nélkül. Ez a gyakorlatban azt jelenti, hogy a falukat nemesekkel kell elfoglalni, a falukat a support nem csatolja át egy másik fiókhoz. Az azonos internetet használó fiókok között ez a tevékenység tilos, akkor is, ha jelenleg nem játszanak azonos internetkapcsolatról, de régebben többségében ezt használták.
§8) Kommunikáció
Tilos más játékosok zaklatása, sértegetése, vagy egyéb bárminemű támadó hangnem. Minden olyan játékos- és klánprofil, játékosnév, falunév vagy egyéb írásos megnyilvánulás tiltott, amely más játékosokat felzaklat, megsért, fenyeget. A valós életre utaló megnyilvánulások, bármilyen szexuális tartalom, politikai megnyilvánulás, különösen a szélsőséges politikai tartalom, vallási fanatizmus, rasszista, vagy egyéb módon kifogásolható, helytelen megnyilvánulás tiltott a játék keretein belül. Lánclevelet, tolvajjátékokra hivatkozást, vagy bármilyen más, ehhez kapcsolódó hivatkozást tilos küldeni. Tilos továbbá a játékot bármilyen reklámtevékenységre használni. Adathalász, vagy más olyan levelezés, mely más játékosok jelszavát próbálja meg megszerezni, tiltott. Spam, és reklámlevelek küldése tilos, akárcsak a profilban való megjelentetésük.
Szabad játékost Kezdőnek (Noob) nevezni, és elfogadható hangnemet használva a játéktudásukat kritizálni. Szabad játékost nyersanyagokkal kapcsolatosan zsarolni. A klánprofilban található minden nemű szabálysértés a klán alapítóját és azokat a személyeket terheli, akik jogkörüknél fogva képesek megszüntetni a szabálysértést. Tilos supporternek kiadni magad. Tilos pornográf tartalom megjelenítése a profilon, vagy egyéb a játékhoz köthető helyeken. Tilos minden rasszista, politikai utalás (és ehhez köthető szervezetek, terrorszervezetek, egyéb olyan csoportok, melyek tagjai szélsőségesek; fegyverviseléshez, bűnözői csoportokhoz köthetők), vallási nézeteket sértő, illegális, diszkriminatív vagy erre való utalás a játékosprofilban, játékosnévben, klánprofilban, külső vagy belső fórumon, közleményekben, levelekben vagy más médiumon. Ezek megjelenítése azonnali kizáráshoz vezet. Klánok esetében azok a személyek kerülnek végleges kizárásra, akik megfelelő jogkörrel bírnak a szabálytalanság megszüntetésére
Klánok esetében, sértő kommunikáció bármely formájánál azok a személyek kerülnek végleges kizárásra, akik megfelelő jogkörrel bírnak a szabálytalanság megszüntetésére
Tilos az adathalászat bármelyik formája (jelszavak, felhasználónevek, e-mail címek kicsikarása felhasználóktól) a fórumban, üzenetben vagy más médiumban. Szabályellenes bármely Moderátorral, Supporterrel, vagy Adminisztrátorral való személyeskedés. Arra kérjük a játékosokat, hogy biztonságuk érdekében ne nevezzék el úgy a fiókjaikat, hogy abban szerepeljen az e-mail címük, vagy a teljes nevük. Szigorúan tilos bárkit prémium pont kicsikarása céljából zsarolni. A játékos- és a klánprofiloknak magyar vagy angol nyelvűnek kell lennie. Ha a kifejezés az alapműveltség részét képezi, eltekintünk a fordítási/fogalommagyarázati kötelezettségtől. Profil tartalomban tiltott bármilyen céget, szolgáltatást, játékot, vagy más, az Innogames csoporthoz NEM tartozó, üzletmenetet bármilyen formában elősegítő link, hirdetés profilon, klánprofilon való megjelentetés. Profil tartalomban youtube és egyéb linkek megjelentetése akkor engedett, ha azok nem tartalmaznak hirdetést és egyéb tiltott tartalmat. Tilos valós magánadatokat tartalmazó vagy support levelezés megjelentetése, terjesztése a külső fórumon, belső fórumon, klánprofilon, levelezésben vagy játékos adatlapon. Engedélyezett saját profilon való levelezés vagy idézet megjelenítése egy másik játékostól, ha az idézet nem tartalmaz a való életre vonatkozó magánadatot. Nem engedélyezett más játékosok uszítása vélt vagy valós sérelem alapján. Nem engedélyezett más játékosok szabályszegésre való felbujtása.
§9) Fiók eladása
Tilos kereskedelmi célból játszani fiókokon. Nem engedélyezett vásárolni, eladni fiókokat vagy falvakat prémium pontért, vagy egyéb más, NEM a játékon belüli előnyszerzés céljából. A több világot érintő átadások is tilosak amennyiben kereskedelmi céllal történnek.
Tilos eladni, megvenni, vagy felkínálni bármely fiókot, vagy a fiók bármely elemét (nyersanyagokat, falvakat, csapatokat...) ebay-en vagy bármilyen más médiumon.
Tilos nyersanyagokat pénzért, vagy prémium pontért kínálni a profilodban.
Tilos bármilyen játékon belüli tevékenységért (pl. kémlelés, információ szolgáltatás) elfogadni, felkínálni prémium pontokat.
Engedélyezett a seregeid felkínálása ugyanazon szerver egyik játékosának, nyersanyagok fejében.
Tilos pénzt vagy prémium pontot felkínálni és elfogadni azért, hogy egy játékost megtámadjanak, megvédjenek, vagy nyersanyaggal támogassák.
Tilos zsarolni prémium pontért
Tilos prémium pontot felkínálni külső források megszerzéséhez (pl. script, grafikai csomag)
Ha nem vagy biztos benne, mi szabályos és mi nem, kérünk fordulj a support csapathoz.
§10) Botok és scriptek
A játékot csak hagyományos böngészővel szabad játszani. Botok és más programok használata, amik automatizálják a játéktevékenységet, tilos. A Greasemonkey-Scriptek használata tilos.
A gyorsgombok segítségével lehetőség van JavaScript-parancsok végrehajtására. Ezek a scriptek programozhatóak, hogy egy klikkel feladatokat (maximum egyet) hajtsanak végre (pl. egységek kiképzése).
Ha nem vagy biztos abban, hogy melyik script legális és melyik nem, akkor a FÓRUMBAN megtekintheted a Support által ellenőrzött és elfogadott scriptek listáját. Ha van olyan scripted, amelyik nem szerepel a listán, küldened kell egy levelet a supportnak, hogy ellenőriztesd.
Fontos: ezt még a telepítés előtt kell megtenned. Amennyiben a Support elfogadja, akkor kiteszi a listára, és te is szabadon telepítheted.
Minden olyan eszköz használta tiltott, amely egy órás időtartamnál gyakrabban kezelik a fiókot és a világunkról megszerezhető adatokat.
Azokat a kiegészítő eszközöket használni engedélyezett, amelyek nem befolyásolják a játék menetét. (pl. www.twstats.com) Minden script, ami ezekben a TOPICokban ban megtalálható, az engedélyezett. Tilos bármilyen script használata, ami közvetlen hivatkozásokat eredményez az oldal használatában, vagy a gyorsgombokat helyettesíti azok számára, akik nem rendelkeznek prémium fiókkal. Tilos bármilyen eszköz használata, ami automatikusan küldi, vagy megkönnyíti a csapatok küldését. Tilos készíteni, ajánlani vagy használni olyan eszközöket, amelyek automatikusan információt küldenek számodra abban az esetben ha támadnak, vagy bármi más történik. Tilos készíteni, ajánlani vagy használni olyan eszközöket, amelyek automatikusan információt fűznek a térkép tartalmához. Tilos bármilyen eszköz használata, ami automatikusan küldi, vagy megkönnyíti a csapatok küldését, legyen az támadás vagy támogatás. Ez egy olyan dolog, amit minden játékosnak saját maga kell végeznie. Engedélyezett automatizált körlevelek küldése az aktuális klánhírekről.
§11) Nyelv
A Klánháború magyar és angol nyelvű játék. Egyéb nyelvet a játékon belül használni tilos. Ez minden felületre érvényes, legyen az játékos – vagy
klánprofil, fórum bejegyzések, levelezés, és egyéb megjelenés. Egy idegen nyelvű rövid idézet kitehető, abban az esetben, ha a magyar fordítás is megtalálható alatta. Ha a kifejezés az alapműveltség részét képezi, eltekintünk a fordítási/fogalommagyarázati kötelezettségtől. Tilos olyan klánt alapítani, amely a jelentkező tagokat nemi, vallási, faji, nemzetiségi hovatartozásuk alapján diszkriminálja. A supporttal való levelezés nyelve az magyar és angol, egyéb esetben nem kapsz választ. Falunevek esetében: angol, magyar az irányadó nyelv, ettől eltérni akkor lehet, ha az egyéb nyelven elnevezett falunevet a profilban fordítással vagy magyarázattal megjelenítik (pl.: faluneveim fantázianevek. Vagy: faluim Zulu királyokról neveztem el).
Falunévnek olyan elnevezések választhatók, amelyek egyéb szabályokat nem sértenek. §12) Bugok és hibák
Minden játékosnak kötelessége a kritikus hibák jelentése. A hibák segítségével történő előnyszerzés kizárást, és kiegészítő büntetéseket eredményez.
Ha észreveszed, hogy ingyen kapsz nyersanyagokat egy hibának köszönhetően, tilos ezt a hibát bármilyen formában kihasználnod, és kötelességet ezt azonnal jelenteni.
Ha észreveszed, hogy több egységed van, mint amit egy 30. szintű tanya el tud látni, kötelességed ezt azonnal jelenteni.
§13) Egyéb rendelkezések
Ha szabályszegésről tudomást szerzel, akkor kötelességed jelenteni a support felé.
Minden, amit leírtál, bizonyíték lehet az ellened folytatott eljárásban. Nem fogadjuk el, ha később azt mondod, vicceltél.
Más játékosok bátorítása és szabályszegésre buzdítása (akár félrevezetve őket) szabályellenes, és büntetendő.
Bug vagy egyéb hiba észlelése esetén a support értesítése kötelező, ennek elmulasztása büntetést von maga után.
Inaktív fiókok 14 nap után törlődnek.
A zárolt fiókok az esetek többségében 14 nap után törlődnek.
A kizárás következtében a Prémium Fióktól elesett játékos nem jogosult kártérítésre.
A supporttal szembeni nem megfelelő hangnem, illetve a supportrendszer indokolatlan igénybevétele kizáráshoz vezethet.
A felsorolt szabályok csak példák, a support az itt nem említett esetekben is szabhat ki büntetést.
InnoGames GmbH ·	Impresszum ·
· ÁSzF


text:
EPIS® Právní systém | Plné znění - Výklad právního předpisu ze dne 14.02.2017 (MF-21 427/2015/11-69)
Plné znění - Výklad právního předpisu ze dne 14.02.2017 (MF-21 427/2015/11-69)
vyhlášky o xxxxxxxxx xxxxxxxxxx xxx xxxxxxxx xxxxxxxxxx za xxx 2016
Xxxxxxxx: Xxx. Lucie Xxxxxxxxx, xxx.: 257&xxxx;043&xxxx;067
Xxx. Xxxxxx Xxxxxxxxxx, xxx.: 257&xxxx;042&xxxx;362
X. x.: XX-21&xxxx;427/2015/11-69
XXX: XXXX7XXXXX
Xxxxx výklad Ministerstva xxxxxxx xxxxxx xxx xxxxxxxxxx xxxxxxxxxx xxxxxxxxxx xxxxxx xx xxxxxxx xxxxxxxxx, státními xxxxxxxxxx xxxxxx x Xxxxxxxx xxxxxx xx xxx 2016.
Xxxxx §2 xxxx. 5 xxxxxxxx x. 367/2015 Xx., x xxxxxxxx a xxxxxxx xxxxxxxxxx vypořádání vztahů xx státním xxxxxxxxx, xxxxxxxx xxxxxxxxxx xxxxxx x Xxxxxxxx fondem (xxxxxxxx o xxxxxxxxx xxxxxxxxxx) se xxxxxxxxx xxxxxxxx xxxxxx xxxxxxxx xxxx xxxxxxxxxxx x xxxxxxxxxx xxxxxxxxxxxx xx xxxxxxxx xxxxxxxx, xxxxxxxx xxxxxxxxxx aktiv xxxx Xxxxxxxxx fondu. Projekt xx xxxxxxx, xxxx xx xxxxxxxx xxxx xxxxxxxxxxx podle §2 xxxx. 5 xxxxxxxx x finančním xxxxxxxxxx. Xxxxxxxxxxx je xxxxxxxx, xxxxxxx-xx x xxx xxxxxxxxxxxx xxxxxx.
§5 xxxx. 3 xxxxxxxx x xxxxxxxxx xxxxxxxxxx má xxxxxxx xxxxxxxxx xx xxxxxxxx 2, který xxxxxxxx xxxxxxx xxxxxxxx.
§5 xxxx. 5 xxxxxxxx x xxxxxxxxx xxxxxxxxxx xxxxxxx, xx xxxxxxx xxxxxxxx xxxxxxxxx xxxxxxxx xxxxxxx x čerpání x xxxxxxx xxxxxxxxxx, xxxxx x xxxxxxx xxxxxxx x xxx xxxxxxxxxx údaji v xxxxxxxxxxx xxxxxxx xxxxxxxxxxx x rozpočtových xxxxxxxxxx x případné odchylky xxxxx xxxxxxxxxx. Xxxxxxx xxxxxxxx xxxxxxxx xxxxxxxx xxxxx okomentuje x xxxxxxxxx xxxxx §2 xxxx. 1 vyhlášky x finančním xxxxxxxxxx. Xxxxx tabulek jsou xxxx xxxxxxxxx x xxxxxxxxx xxxxxxxxxx a xxxx závazné, tj. xxxxxxx xxx upravovány.
Podle §7 xxxx. 1 xxxxxxxx x xxxxxxxxx xxxxxxxxxx xxxxxxxx xxxxxxxx xxxxxxxxxxx, které xxxxxxxxx x xxxxxx xxxxxx xxx finančním vypořádání. Xxxxxxx kapitoly x xxxxxxxxx xxxx zdůvodní xxxxxxxx rozdíly mezi xxxxx xx xxxxxxxxxxxx xxxxxxxxx xxxxxxxx o xxxxxxx x xxxxxxx xxxxxxxxxx x xxxxx xxxxxxxxxx x rozpočtovém xxxxxxx xxxxxxxxxxx x xxxxxxxxxxxx xxxxxxxxxx.
§7 xxxx. 5 xxxxxxxx x xxxxxxxxx xxxxxxxxxx zmiňuje xxxx xxxxxxxxxxxx. Xxxxx xxxxx xx příjmový xxxx státního xxxxxxxx xxx xxxxxxxxxx xxxxxx xx xxxxxxx xxxxxxxxx (xxxx xxx „xxxxxxxx xxxx“).
§8 xxxx. 4 xxxxxxxx o xxxxxxxxx xxxxxxxxxx xx poté xxx xxxxxxxxx xx xxx xx xxxxxxxx xxxx.
X pokynech xx xxxxxxxxxx xxxxxxx xxx xxxxx x xxxxxxxxx xx xxxxxxx kapitoly xxxxxxxxxxxxxx a dále xx xxxxxx x xxxxxxx příspěvkové xxxxxxxxxx xxxxx xxxxxxxxxxxx. Xxxxxxx xxxxx xxx xxxxxxx přílohy 1 až 6, 7 (část B) x 8 (xxxx X).
Xxxx uvedené xxxx x průběhu xxxx 2017 xxxxxxxxxxx do xxxxxx vyhlášky o xxxxxxxxx xxxxxxxxxx.

matches: §2 §2 §5 §5 §2 §7 §7 §8