text:
T/9598. számú. törvényjavaslat. az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról - PDF
Download "T/9598. számú. törvényjavaslat. az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról"
1 MAGYARORSZÁG KORMÁNYA T/9598. számú törvényjavaslat az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról Előadó: Dr. Navracsics Tibor közigazgatási és igazságügyi miniszter Budapest, december
2 2013. évi törvény az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról 1. A közjegyzőkről szóló évi XLI. törvény módosítása 1. A közjegyzőkről szóló évi XLI. törvény (a továbbiakban: Kjtv.) 18. -a a következő (3) bekezdéssel egészül ki: (3) Ha a közjegyzői szolgálat előreláthatólag azért szűnik meg, mert a közjegyző betölti azt a kort, amikor a törvény alapján a közjegyzői szolgálata megszűnik, a megüresedő közjegyzői állásra a pályázatot legkésőbb a szolgálat megszűnésének várható időpontját fél évvel megelőzően kell meghirdetni. A Kjtv. 20. (2) bekezdésének második mondata helyébe a következő rendelkezés lép: 2. Nincs helye kölcsönös áthelyezésnek a közjegyző kinevezését követő 3 éven belül és azon időpontot megelőző 5 éven belül, amikor a közjegyző betölti azt a kort, amikor a törvény alapján a közjegyzői szolgálat megszűnik. 3. A Kjtv. 22. (1) bekezdés d) pontja helyébe a következő rendelkezés lép: (A közjegyzői szolgálat megszűnik:) d) a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló törvényben meghatározott öregségi nyugdíjra jogosító legmagasabb öregségi nyugdíjkorhatár, de legalább a 65. életév közjegyző általi betöltésének (napján.) 4. A Kjtv. 24. (1) bekezdés a) pontja helyébe a következő rendelkezés lép: (A közjegyző nem gyakorolhatja a hivatását) a) a 22. (1) bekezdés a) és c) pontjában meghatározott esetekben, valamint ha a közjegyzői szolgálat megszűnésére azért kerül sor, mert a közjegyző betölti a megszűnési okként megjelölt kort, a közjegyzői szolgálat megszűnésének időpontjától kezdődően, 1
3 5. A Kjtv a helyébe a következő rendelkezés lép: 178. (1) A 22. (1) bekezdés d) pontját január 1-jétől kell alkalmazni december 31-ig a 22. (1) bekezdés d) pontja helyett a (2) bekezdésben foglaltakat kell alkalmazni. (2) A közjegyzői szolgálat megszűnik: a) január 1-je előtt született közjegyző 70. életévének betöltése napján, b) 1945-ben vagy 1946-ban született közjegyző 69. életévének betöltését követő 183. napon, c) 1947-ben vagy 1948-ban született közjegyző 69. életévének betöltése napján, d) 1949-ben vagy 1950-ben született közjegyző 68. életévének betöltését követő 183. napon, e) 1951-ban született közjegyző 68. életévének betöltése napján, f) 1952-ben született közjegyző 67. életévének betöltését követő 183. napon, g) 1953-ban született közjegyző 67. életévének betöltése napján, h) 1954-ben született közjegyző 66. életévének betöltését követő 183. napon, i) 1955-ben született közjegyző 66. életévének betöltése napján, j) 1956-ban született közjegyző 65. életévének betöltését követő 183. napon, k) 1957-ben vagy azt követően született közjegyző 65. életévének betöltése napján. Hatályát veszti a Kjtv (2) bekezdése A bírósági végrehajtásról szóló évi LIII. törvény módosítása 7. A bírósági végrehajtásról szóló évi LIII. törvény (a továbbiakban: Vht.) a a következő (2) bekezdéssel egészül ki: (2) Ha a végrehajtói szolgálat előreláthatólag a 239. (1) bekezdés d) pontja alapján szűnik meg, a megüresedő végrehajtói állásra a pályázatot legkésőbb a szolgálat megszűnésének várható időpontját fél évvel megelőzően kell meghirdetni. Hatályát veszti a Vht a Az igazságügyi alkalmazottak szolgálati jogviszonyáról szóló évi LXVIII. törvény módosítása 9. Az igazságügyi alkalmazottak szolgálati jogviszonyáról szóló évi LXVIII. törvény 11/A. (3) bekezdésében és 13. (8) bekezdésében a Bjt. 90. ha) pontja szerinti rá 2
4 irányadó öregségi nyugdíjkorhatár szövegrész helyébe a felmentési okként meghatározott életkor szöveg lép. 4. A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló évi LXXXI. törvény módosítása 10. A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló évi LXXXI. törvény (a továbbiakban: Tny.) a következő 102/I. -sal egészül ki: 102/I. A 18. (2) bekezdés c) pontja és (2a) bekezdés b) pontja a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló törvény alapján rendelkezési állományba helyezett bíróra, valamint a legfőbb ügyész, az ügyészek és más ügyészségi alkalmazottak jogállásáról és az ügyészi életpályáról szóló törvény alapján rendelkezési állományba helyezett ügyészre nem alkalmazható az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépésétől december 31-ig. 11. A Tny. 83/A. (1) bekezdésében hatályát veszti a Tbj. 5. -a szerinti biztosítási jogviszonyban álló szövegrész. 5. A bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló évi CLXI. törvény módosítása 12. A bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló évi CLXI. törvény (a továbbiakban: Bszi.) a a következő (5) bekezdéssel egészül ki: (5) Nem nevezhető ki a (2) bekezdésben foglalt kivétellel bírósági vezetővé, aki a bírósági vezetői kinevezési időtartamából legalább 3 évet nem tud kitölteni, mert a vezetői kinevezésétől számított 3 éven belül a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló törvényben foglaltak alapján fel kell menteni. 13. A Bszi (3) bekezdés második mondata helyébe a következő rendelkezés lép: A pályázatnak tartalmaznia kell az arra vonatkozó nyilatkozatot, hogy a pályázó nem ismer olyan körülményt, amely alapján a bírósági vezetői kinevezést követő 3 éven belül a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló törvényben foglaltak alapján fel kell menteni, továbbá a hozzájárulást ahhoz, hogy a kinevezésre jogosult a pályázó bírói értékelésének és vezetői vizsgálatának iratait beszerezze és kezelje. A Bszi. a következő 197/A. -sal egészül ki: 14. 3
5 197/A. E törvénynek az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvénnyel megállapított 127. (5) bekezdését és 130. (3) bekezdését az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépését követően kiírt bírósági vezetői pályázati eljárások során kell alkalmazni. (1) A Bszi. 15. a) 90. (2) bekezdés f) pontjában a bírói felső korhatárt, szövegrész helyébe a felmentési okként meghatározott életkort szöveg, b) 103. (3) bekezdés l) pontjában a felső korhatár szövegrész helyébe a felmentési okként meghatározott életkor szöveg, c) ában a 197. szövegrész helyébe a 197. és 197/A. szöveg lép. (2) Hatályát veszti a Bszi. 86. (3) bekezdés b) pontjában a meghatalmazás alapján szövegrész. 6. A bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló évi CLXII. törvény módosítása 16. A bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló évi CLXII. törvény (a továbbiakban: Bjt.) 4. (2) bekezdése a következő h) és i) ponttal egészül ki: (Nem nevezhető ki bíróvá az a személy,) h) akinek a részére öregségi nyugdíjat, korhatár előtti ellátást vagy olyan más pénzbeli ellátást folyósítanak, amelyet a nyugdíjkorhatár betöltésekor hivatalból öregségi nyugdíjként kell továbbfolyósítani, i) aki betöltötte a 90. ha) alpontjában meghatározott életkort. 17. A Bjt. 4. -a a következő (4) bekezdéssel egészül ki:,,(4) A 3. (4) bekezdése szerinti esetben az OBH elnöke a kinevezésre vonatkozó javaslatának felterjesztése előtt megvizsgálja a kinevezési feltételeknek való megfelelést is. Ha a kinevezésre vonatkozó javaslatra a bírói szolgálati viszony megszűnését követő 3 hónapon belül kerül sor, a kinevezésre javasolt személy mentesül a 12. b) pontja szerinti igazolás bemutatásának kötelezettsége alól. Ha a kinevezésre vonatkozó javaslatra a bírói szolgálati viszony megszűnését követő 1 éven belül kerül sor, a kinevezésre javasolt személy mentesül a 12. c) pontja szerinti igazolás bemutatásának kötelezettsége alól. Az e bekezdés szerinti kinevezés esetén is a 6. (5) bekezdésében foglaltakat megfelelően alkalmazni kell. 4
6 18. A Bjt a a következő (6) bekezdéssel egészül ki: (6) A bíró nem veheti igénybe öregségi nyugdíj, korhatár előtti ellátás, vagy más olyan pénzbeli ellátás folyósítását, amelyet a nyugdíjkorhatár betöltésekor hivatalból öregségi nyugdíjként kell továbbfolyósítani. 19. A Bjt a a következő (4) (6) bekezdéssel egészül ki: (4) A 40. -ban szabályozott összeférhetetlenségi esetekben a bíró az összeférhetetlenségi okot a kinevezésétől, ha az összeférhetetlenségi ok a tisztsége gyakorlása során merült fel, az ok felmerülésétől számított 30 napon a 40. (6) bekezdésében foglalt esetben 60 napon belül köteles megszüntetni. Ennek megtörténtéig a bíró olyan tevékenységet nem folytathat, amely kizárólag bírói hatáskörbe tartozik. (5) Ha a bíró a (4) bekezdésben írt kötelezettségének az előírt ideig nem tesz eleget, a szolgálati bíróság a fegyelmi eljárás szabályainak megfelelő alkalmazásával eljárva soron kívül dönt az összeférhetetlenségről. Az összeférhetetlenség megállapítása esetén a szolgálati bíróság határozatot hoz a felmentési ok fennállásáról. Az összeférhetetlenségről hozott határozat ellen a fegyelmi határozatra vonatkozó szabályok szerint van helye fellebbezésnek és másodfokú eljárásnak. (6) Ha a bíró az eljárás ideje alatt a vele szemben fennálló összeférhetetlenségi okot megszünteti, az összeférhetetlenség megállapítását mellőzni lehet. 20. A Bjt. 90. h) pontja helyébe a következő rendelkezés lép: (A bírót fel kell menteni,) h) ha a bíró ha) betölti az Alaptörvény 26. cikk (2) bekezdése szerinti általános öregségi nyugdíjkorhatárt, hb) a felmentési okként meghatározott életkor betöltése előtt, maga kéri nyugállományba helyezését a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló évi LXXXI. törvény (a továbbiakban: Tny.) 18. (2) vagy (2a) bekezdésében foglalt feltételek fennállására hivatkozással, 21. A Bjt a helyébe a következő rendelkezés lép: 91. Az Alaptörvény 26. cikk (2) bekezdésében meghatározott általános öregségi nyugdíjkorhatár a Tny.-ben meghatározott öregségi nyugdíjra jogosító legmagasabb öregségi nyugdíjkorhatár, de legalább a 65. életév. 5
7 22. A Bjt. 94. (3) bekezdés helyébe a következő rendelkezés lép: (3) Nyugállományba helyezés, valamint a felmentési okként meghatározott életkor betöltése esetén a bíró felmentési ideje 6 hónap. A bírót a munkavégzési kötelezettség alól 3 hónapra mentesíteni kell. A bíró kérelmére az OBT a munkavégzési kötelezettség alóli mentesítés idejét 3 hónapnál rövidebb tartamban is megállapíthatja, illetve a bíró kérelmére dönthet úgy, hogy a bíró a munkavégzési kötelezettség alól nem mentesül. 23. A Bjt. 96. (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép: (2) Ha a bíró felmentésére azért kerül sor, mert betöltötte a felmentési okként meghatározott életkort, az előterjesztést olyan időpontban kell megtenni, hogy a felmentési idő ennek az életkornak a betöltését megelőzően járjon le. 24. A Bjt a helyébe a következő rendelkezés lép: 101. A bírák fegyelmi és az ezzel összefüggő kártérítési ügyeiben, továbbá a bíró munkájának szakmai értékeléséből és vezetői munkájának értékeléséből eredő jogvitákban, valamint a 42. (5) bekezdése szerinti összeférhetetlenségi eljárásban a Budapest területén működő ítélőtábla mellett elsőfokú szolgálati bíróság (a továbbiakban: elsőfokú szolgálati bíróság), a Kúria mellett másodfokú szolgálati bíróság (a továbbiakban: másodfokú szolgálati bíróság; a továbbiakban együtt: szolgálati bíróság) jár el. 25. A Bjt (3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép, egyidejűleg a a következő (4) (6) bekezdéssel egészül ki: (3) Ha a bíróság megállapítja, hogy a bíró szolgálati jogviszonya jogellenesen került megszüntetésre, a bíró kérheti a bírói tisztségbe való visszahelyezését, és a felmentését megelőző beosztási helyén történő továbbfoglalkoztatását. Bírósági vezetői tisztségbe való visszahelyezésnek nincs helye. (4) A szolgálati jogvita alapján nem helyezhető vissza bírói tisztségbe az, aki a határozat meghozatalakor a bírói kinevezési feltételeknek nem felel meg. (5) A (3) bekezdésben foglalt esetben meg kell téríteni a bíró elmaradt illetményét és egyéb járandóságait, ideértve a határozott idejű kinevezés időtartamára járó vezetői pótlékot is. Nem kell megtéríteni az illetménynek (egyéb járandóságnak) azt a részét, amely máshonnan megtérült. (6) Ha a bírósági szolgálati viszony (3) bekezdésben foglalt módon történő jogellenes megszüntetése esetén a bíró a bírói tisztségbe való visszahelyezését nem kéri vagy a bíróság a (4) bekezdésben meghatározott okból mellőzi a bírói tisztségbe való visszahelyezést, a 6
8 bíróság az eset összes körülményeinek, így különösen a jogsértés és annak következményei súlyának mérlegelésével, valamint a máshonnan megtérülő károk figyelembe vételével legalább két-, legfeljebb tizenkét havi illetményének megfelelő összegű átalány-kártérítést állapít meg a bíró számára. 26. A Bjt. a következő 232/A 232/J. -sal egészül ki: 232/A. (1) A 4. (2) bekezdés i) pontját január 1-jétől kell alkalmazni december 31-ig a 4. (2) bekezdés i) pontja helyett a (2) bekezdésben foglaltakat kell alkalmazni. A (2) bekezdésben foglaltakat az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépésekor folyamatban lévő pályázati eljárásokban alkalmazni kell. (2) Nem nevezhető ki bíróvá az a személy, aki betöltötte a 232/B. -ban meghatározott korhatárt. 232/B. A 91. -t január 1-jétől kell alkalmazni december 31-ig az Alaptörvény 26. cikk (2) bekezdésében foglalt korhatár alatt a következőket kell érteni: a) az január 1-je előtt született bíró tekintetében a 70. életév, b) az 1945-ben vagy 1946-ban született bíró tekintetében a 69. életévének betöltését követő 183. nap, c) az 1947-ben vagy 1948-ban született bíró tekintetében a 69. életév, d) az 1949-ben vagy 1950-ben született bíró tekintetében a 68. életévének betöltését követő 183. nap, e) az 1951-ban született bíró tekintetében a 68. életév, f) az 1952-ben született bíró tekintetében a 67. életévének betöltését követő 183. nap, g) az 1953-ban született bíró tekintetében a 67. életév, h) az 1954-ben született bíró tekintetében a 66. életévének betöltését követő 183. nap, i) az 1955-ben született bíró tekintetében a 66. életév, j) az 1956-ban született bíró tekintetében a 65. életévének betöltését követő 183. nap, k) az 1957-ben vagy azt követően született bíró tekintetében a 65. életév. 232/C. (1) A bírói szolgálati jogviszony fennállása esetén e törvénynek az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvénnyel megállapított 40. (6) bekezdésében meghatározott összeférhetetlenségi ok megszüntetésére rendelkezésre álló határidőt az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépésétől kell számítani. (2) E törvénynek az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvénnyel megállapított 4. (2) bekezdés h) pontját az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépésekor folyamatban lévő pályázati eljárásokban is alkalmazni kell. (3) E törvénynek az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvénnyel megállapított 145. (3) (6) 7
9 bekezdését az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépésekor folyamatban lévő eljárásokban is alkalmazni kell. 232/D. Ha a bíró a 90. hb) alpontja alapján nem kérte a felmentését, kérheti a Tny. 18. (1) bekezdésében meghatározott társadalombiztosítási öregségi nyugdíjra jogosító öregségi nyugdíjkorhatár betöltését követő időszakra, hogy a bírói szolgálati jogviszonya fenntartása mellett az OBH elnöke helyezze rendelkezési állományba. 232/E. A rendelkezési állományba helyezett bírákra a törvény rendelkezéseit a 232/F 232/H. -ban foglalt eltérésekkel kell alkalmazni. 232/F. (1) A rendelkezési állományba helyezett bíró az utolsó beosztási helye szerinti bíróság rendelkezési állományába kerül. A rendelkezési állományba helyezett bíró ítélkezési tevékenységet a 232/G. -ban foglalt kivétellel nem végez. A rendelkezési állományba helyezett bíró nem lehet bírósági vezető. A rendelkezési állományba helyezett bíró jogosult vezetői tisztségére utalás nélkül a korábbi bírói beosztására utaló elnevezés használatára. (2) A rendelkezési állományba helyezett bíró a 232/H. (3) bekezdésében foglalt kivétellel nem jogosult alap- és pótszabadságra, valamint fizetés nélküli szabadságra. (3) A rendelkezési állományba helyezett bíró a 232/H. (2) bekezdésében foglalt kivétellel a rendelkezési állományt közvetlenül megelőzően őt megillető, a vezetői pótlék nélküli illetménye 80 %-át kitevő összeg és nyugdíja különbözetére jogosult. A rendelkezési állományba helyezett bíró jubileumi jutalomra a 65. életév betöltéséig jogosult, cafetériajuttatás nem illeti meg. (4) A rendelkezési állományban lévő bírót bejelentési kötelezettség terheli minden olyan körülményre vonatkozóan, ami a jogviszonyára és beosztására kihatással lehet. 232/G. (1) A rendelkezési állományba helyezett bírót az OBH elnöke hivatalból vagy az érintett bíróság elnökének vagy a rendelkezési állományban lévő bírónak a kezdeményezésére a (3) bekezdésben meghatározott okból három évenként legfeljebb két évre beoszthatja ítélkezési feladatra az utolsó beosztási helye szerinti bíróságra vagy olyan más bíróságra, ahonnan lakóhelyére naponta vissza tud utazni, továbbá igazgatási feladatok ellátására az OBH-ba, ha onnan a lakóhelyére naponta vissza tud utazni. Az igazgatási feladatok ellátására történő beosztáshoz a bíró hozzájárulása szükséges. (2) Az ítélkezési feladatra vagy az igazgatási feladatokra való beosztást (a továbbiakban: munkavégzésre beosztás) a bíróval annak megkezdése előtt legalább 30 nappal írásban közölni kell, megjelölve a munkavégzésre beosztás indokát, helyét, kezdetét és időtartamát. (3) Az (1) bekezdés szerinti munkavégzésre beosztásra a) kimagasló ügyhátralék csökkentése érdekében, b) tartósan távollévő bírák helyettesítése érdekében, c) bírósági közvetítői tevékenység végzése érdekében, d) rendkívüli állapot, szükségállapot idején, e) központi igazgatási feladatok ellátása érdekében 8
10 kerülhet sor. (4) A rendelkezési állományba helyezett bíró esetében nem alkalmazható a) a 4. (2) bekezdés h) pontja, b) a 40. (6) bekezdése, c) a /H. (1) A rendelkezési állományba helyezett bíró két éven túl vagy három éven belül két évet meghaladóan ismételten csak hozzájárulásával osztható be munkavégzésre. Nem osztható be munkavégzésre a bíró a 232/B. -ban meghatározott korhatár betöltését megelőző 6 hónapban. (2) A munkavégzésre beosztott bíró a rendelkezési állományt közvetlenül megelőzően őt megillető, a vezetői pótlék nélküli illetménye és nyugdíja különbözetére, valamint a munkavégzéshez kötődő költségtérítésre jogosult. (3) A munkavégzésre beosztott bírót, ha a munkavégzés tartama az egy évet eléri, 20 nap alapszabadság illeti meg. Ha a munkavégzés ideje egy évnél kevesebb, az alapszabadság az időtartammal arányos mértékben csökken. (4) A munkavégzésre beosztás időszakára eső keresőképtelenség időtartamával a munkavégzésre beosztás időtartama meghosszabbodik. A keresőképtelenség időtartamára a 232/F. (3) bekezdése szerinti javadalmazás jár. 232/I. (1) Ha a bíró felmentésére a 33/2012. (VII. 17.) AB határozattal megsemmisített 90. ha) alpont alapján került sor, a bíró az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépésétől számított 30 napon belül a (4) bekezdésben foglalt kivétellel nyilatkozik az OBH elnökének arról, hogy kéri-e a bírói tisztségbe való visszahelyezését. (2) Ha a bíró az (1) bekezdésben meghatározott nyilatkozatában kéri a bírói tisztségbe való visszahelyezését, az OBH elnöke megteszi a törvény alapján szükséges további intézkedéseket, valamint a 145. (5) bekezdésében foglaltak szerint intézkedik a bíró elmaradt illetményének (egyéb járandóságainak) megtérítése iránt. Bírósági vezetői tisztségbe való visszahelyezésnek nincs helye. A bírót a felmentését megelőző beosztási helyén kell továbbfoglalkoztatni. (3) Ha a bíró a bírói tisztségbe való visszahelyezését kéri, valamint ha a bírót az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépését megelőzően jogerős ítélettel a bíróság a bírói tisztségébe visszahelyezett, megfelelően alkalmazni kell a 232/D. - ban foglaltakat; a bíró (1) bekezdés szerinti nyilatkozatának az ebben meghatározottakra is ki kell terjednie. (4) Akit a 33/2012. (VII. 17.) AB határozattal megsemmisített 90. ha) alpont alapján történt felmentésére tekintettel indított perében hozott jogerős ítélet helyezett vissza a bírói tisztségbe, annak a 232/D. -ban meghatározott nyilatkozatot az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépését követő 30 napon belül kell megtennie. 9
11 (5) Ha a bíró az (1) bekezdésben meghatározott nyilatkozatában nem kéri a bírói tisztségbe való visszahelyezését, az OBH elnöke intézkedik számára 12 havi illetményének megfelelő összegű átalány-kártérítés megfizetése iránt. (6) Aki az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépése előtt betöltötte vagy az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépését követő 6 hónapon belül betölti a 232/B. a) pontjában meghatározott korhatárt, az (1) bekezdés szerinti nyilatkozat alapján a bírói tisztségbe nem helyezhető vissza, részére az (5) bekezdésben meghatározottak szerint átalány-kártérítés megfizetése iránt intézkedik az OBH elnöke. (7) Ha a jogerős bírósági ítélettel a bírói tisztségbe visszahelyezett bíró a 232/B. a) pontjában meghatározott korhatárt január 1-jét megelőzően tölti be, december 31- i hatállyal kell felmenteni. 232/J. (1) Ha 33/2012. (VII. 17.) AB határozattal megsemmisített 90. ha) alpont alapján felmentett bírót a 232/I. alapján a bírói tisztségébe vissza kell helyezni, a köztársasági elnök a felmentést megelőző kinevezés szerinti határozott vagy határozatlan idejű kinevezést ad. (2) Az (1) bekezdés szerinti esetben az OBH elnöke a kinevezésre vonatkozó javaslatának felterjesztése előtt megvizsgálja a kinevezési feltételeknek való megfelelést is. Ha a kinevezésre vonatkozó javaslatra a bírói szolgálati viszony megszűnését követő 3 hónapon belül kerül sor, a kinevezésre javasolt személy mentesül a 12. b) pontja szerinti igazolás bemutatásának kötelezettsége alól. Ha a kinevezésre vonatkozó javaslatra a bírói szolgálati viszony megszűnését követő 1 éven belül kerül sor, a kinevezésre javasolt személy mentesül a 12. c) pontja szerinti igazolás bemutatásának kötelezettsége alól. Az e bekezdés szerinti kinevezés esetén is a 6. (5) bekezdésében foglaltakat megfelelően alkalmazni kell. 27. A Bjt ában a bíróra irányadó öregségi nyugdíjkorhatár szövegrész helyébe a felmentési okként meghatározott életkor szöveg lép. 7. A legfőbb ügyész, az ügyészek és más ügyészségi alkalmazottak jogállásáról és az ügyészi életpályáról szóló évi CLXIV. törvény módosítása 28. A legfőbb ügyész, az ügyészek és más ügyészségi alkalmazottak jogállásáról és az ügyészi életpályáról szóló évi CLXIV. törvény (a továbbiakban: Üjt.) 11. -a a következő (4a) bekezdéssel egészül ki: (4a) Nem nevezhető ki ügyésznek az a személy, a) akinek a részére öregségi nyugdíjat, korhatár előtti ellátást vagy olyan más pénzbeli ellátást folyósítanak, amelyet a nyugdíjkorhatár betöltésekor hivatalból öregségi nyugdíjként kell továbbfolyósítani vagy 10
12 b) aki betöltötte az Alaptörvény 29. cikk (3) bekezdése szerinti általános öregségi nyugdíjkorhatárt. 29. Az Üjt a a következő (1a) bekezdéssel egészül ki: (1a) A legfőbb ügyész kivételével nem nevezhető ki vezetővé, aki a vezetői kinevezésétől számítva legalább 3 évet nem tud kitölteni, mert a vezetői kinevezésétől számított 3 éven belül e törvény alapján fel kell menteni. 30. Az Üjt. 24. (1) bekezdés c) pontja helyébe a következő rendelkezés lép: (A legfőbb ügyész helyettes megbízatása megszűnik:) c) az Alaptörvény 29. cikk (3) bekezdése szerinti általános öregségi nyugdíjkorhatár betöltésével; 31. Az Üjt t követően a következő 24/A. -sal egészül ki: 24/A. Az Alaptörvény 29. cikk (3) bekezdésében meghatározott általános öregségi nyugdíjkorhatár a Tny.-ben meghatározott öregségi nyugdíjra jogosító legmagasabb öregségi nyugdíjkorhatár, de legalább a 65. életév. 32. Az Üjt. 34. d) pontja helyébe a következő rendelkezés lép: (A legfőbb ügyész által kinevezett ügyész ügyészségi szolgálati viszonya megszűnik:) d) az Alaptörvény 29. cikk (3) bekezdése szerinti általános öregségi nyugdíjkorhatár betöltésével; 33. Az Üjt a a következő (1a) bekezdéssel egészül ki: (1a) Ha az ügyész a határozat meghozatalakor nem felel meg az ügyészi kinevezési feltételeknek, a bíróság nem helyezheti vissza az eredeti munkakörébe. Az Üjt. a következő 45/A. -sal egészül ki:
13 45/A. Az ügyész nem veheti igénybe öregségi nyugdíj, korhatár előtti ellátás, vagy más olyan pénzbeli ellátás folyósítását, amelyet a nyugdíjkorhatár betöltésekor hivatalból öregségi nyugdíjként kell továbbfolyósítani. 35. Az Üjt (6) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép: (6) Ahol e törvény a nyugdíjasnak minősül, öregségi nyugdíjra jogosult, öregségi nyugdíjra való jogosultság kifejezést használja, e fogalmak tekintetében a munka törvénykönyvéről szóló évi I. törvény 294. (1) bekezdés g) pontját kell alkalmazni. Nyugdíjasnak minősül az ügyészségi alkalmazott abban az esetben is, ha felmentését a Tny. 18. (2) vagy (2a) bekezdése alapján szerzett jogosultságára hivatkozással maga kéri. 36. Az Üjt. a következő 165/A 165/J. -sal egészül ki: 165/A. (1) A 11. (4a) bekezdés b) pontját január 1-jétől kell alkalmazni december 31-ig a 11. (4a) bekezdés b) pontja helyett a (2) bekezdésben foglaltakat kell alkalmazni. A (2) bekezdésben foglaltakat az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépésekor folyamatban lévő pályázati eljárásokban és kinevezési eljárásokban alkalmazni kell. (2) Nem nevezhető ki ügyésszé az a személy, aki betöltötte a 165/C. -ban meghatározott életkort. 165/B. (1) A 24. (1) bekezdés c) pontját január 1-jétől kell alkalmazni december 31-ig a 24. (1) bekezdés c) pontja helyett a (2) bekezdésben foglaltakat kell alkalmazni. (2) A legfőbb ügyész helyettes megbízatása megszűnik a 165/C. -ban meghatározott életkor betöltésével. 165/C. A 24/A. -t január 1-jétől kell alkalmazni december 31-ig az Alaptörvény 29. cikk (3) bekezdésében foglalt korhatár alatt a következőket kell érteni: a) az január 1-je előtt született ügyész tekintetében a 70. életév, b) az 1945-ben vagy 1946-ban született ügyész tekintetében a 69. életévének betöltését követő 183. nap, c) az 1947-ben vagy 1948-ban született ügyész tekintetében a 69. életév, d) az 1949-ben vagy 1950-ben született ügyész tekintetében a 68. életévének betöltését követő 183. nap, e) az 1951-ban született ügyész tekintetében a 68. életév, f) az 1952-ben született ügyész tekintetében a 67. életévének betöltését követő 183. nap, g) az 1953-ban született ügyész tekintetében a 67. életév, h) az 1954-ben született ügyész tekintetében a 66. életévének betöltését követő 183. nap, i) az 1955-ben született ügyész tekintetében a 66. életév, j) az 1956-ban született ügyész tekintetében a 65. életévének betöltését követő 183. nap, 12
14 k) az 1957-ben vagy azt követően született ügyész tekintetében a 65. életév. 165/D. (1) Az ügyészi szolgálati jogviszony fennállása esetén e törvénynek az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvénnyel megállapított 45/A. -ban meghatározott összeférhetetlenségi okot az ügyész az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépésétől számított 60 napon belül köteles megszüntetni. (2) E törvénynek az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvénnyel megállapított 11. (4a) bekezdés a) pontját az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépésekor folyamatban lévő pályázati eljárásokban és kinevezési eljárásokban is alkalmazni kell. (3) E törvénynek az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvénnyel megállapított 43. (1a) bekezdését az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépésekor folyamatban lévő eljárásokban is alkalmazni kell. 165/E. Ha az ügyész 36. (6) bekezdése alapján nem kérte a felmentését, kérheti a Tny. 18. (1) bekezdésében meghatározott társadalombiztosítási öregségi nyugdíjra jogosító öregségi nyugdíjkorhatár betöltését követő időszakra, hogy az ügyészi szolgálati jogviszonya fenntartása mellett a legfőbb ügyész helyezze rendelkezési állományba. 165/F. A rendelkezési állományba helyezett ügyészekre a törvény rendelkezéseit a 165/G 165/I. -ban foglalt eltérésekkel kell alkalmazni. 165/G. (1) A rendelkezési állományba helyezett ügyész az utolsó szolgálati helye szerinti ügyészség rendelkezési állományába kerül. A rendelkezési állományba helyezett ügyész ügyészi tevékenységet a 165/H. -ban foglalt kivétellel nem végez. A rendelkezési állományba helyezett ügyész nem viselhet vezetői tisztséget. A rendelkezési állományba helyezett ügyész jogosult vezetői tisztségére utalás nélkül a korábbi ügyészi beosztására utaló elnevezés használatára. (2) A rendelkezési állományba helyezett ügyész a 165/I. (3) bekezdésében foglalt kivétellel nem jogosult alap- és pótszabadságra, valamint fizetés nélküli szabadságra. (3) A rendelkezési állományba helyezett ügyész a 165/I. (2) bekezdésében foglalt kivétellel a rendelkezési állományt közvetlenül megelőzően őt megillető, a vezetői pótlék nélküli illetménye 80 %-át kitevő összeg és nyugdíja különbözetére jogosult. A rendelkezési állomány alapján járó javadalmazás az ügyészt mindaddig nem illeti meg, amíg annak összege nem éri el a 160. (4) bekezdése alapján kifizetett átlagilletményt. A rendelkezési állományba helyezett ügyész jubileumi jutalomra a 65. életév betöltéséig jogosult, cafetéria-juttatás nem illeti meg. (4) A rendelkezési állományban lévő ügyészt bejelentési kötelezettség terheli minden olyan körülményre vonatkozóan, ami a jogviszonyára és a munkavégzése elrendelésére kihatással lehet. 13
15 165/H. (1) A rendelkezési állományba helyezett ügyészt a legfőbb ügyész hivatalból vagy az érintett ügyészség vezetőjének vagy a rendelkezési állományban lévő ügyésznek a kezdeményezésére a (3) bekezdésben meghatározott okból három évenként legfeljebb két évre munkavégzésre kötelezheti ügyészi munkakörben, az utolsó ügyészi kinevezése szerinti szakágban. A munkavégzés helye az ügyész utolsó szolgálati helye szerinti ügyészség vagy olyan más ügyészség lehet, ahonnan lakóhelyére naponta vissza tud utazni. (2) A munkavégzés elrendelését az ügyésszel annak megkezdése előtt legalább 30 nappal írásban közölni kell, megjelölve a munkavégzés elrendelésének indokát, helyét, kezdetét és időtartamát. (3) Az (1) bekezdés szerinti munkavégzésre elrendelésére a) kimagasló ügyhátralék csökkentése érdekében, b) tartósan távollévő ügyészek helyettesítése érdekében, c) rendkívüli állapot, szükségállapot idején kerülhet sor. (4) A rendelkezési állományba helyezett ügyész esetében nem alkalmazható a) a 11. (4a) bekezdés a) pontja, b) a 45/A., c) a 50. (1) bekezdése. 165/I. (1) A rendelkezési állományba helyezett ügyész két éven túl vagy három éven belül két évet meghaladóan ismételten csak hozzájárulásával kötelezhető munkavégzésre. Nem kötelezhető munkavégzésre az ügyész a 165/C. -ban meghatározott korhatár betöltését megelőző 6 hónapban. (2) A munkavégzésre kötelezett ügyész a rendelkezési állományt közvetlenül megelőzően őt megillető, a vezetői pótlék nélküli illetménye és nyugdíja különbözetére, valamint a munkavégzéshez kötődő költségtérítésre jogosult. (3) A munkavégzésre kötelezett ügyészt, ha a munkavégzés tartama az egy évet eléri, 20 nap alapszabadság illeti meg. Ha a munkavégzés ideje egy évnél kevesebb, az alapszabadság az időtartammal arányos mértékben csökken. (4) A munkavégzés időszakára eső keresőképtelenség időtartamával a munkavégzés időtartama meghosszabbodik. A keresőképtelenség időtartamára a 165/G. (3) bekezdése szerinti javadalmazás jár. 165/J. (1) Ha az ügyész felmentésére a 160. alapján került sor, vagy az ügyész ügyészségi szolgálati viszonya január 1. napja és az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépése között a rá irányadó öregségi nyugdíjkorhatár betöltése miatt szűnt meg, az ügyész az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépésétől számított 30 napon belül 14
16 nyilatkozik a legfőbb ügyésznek arról, hogy kéri-e az ügyészi tisztségbe való visszahelyezését. (2) Ha az ügyész az (1) bekezdésben meghatározott nyilatkozatában kéri az ügyészi tisztségbe való visszahelyezését, a legfőbb ügyész megteszi a törvény alapján szükséges további intézkedéseket, valamint intézkedik az ügyész elmaradt illetményének (egyéb járandóságainak) megtérítése iránt a 160. (4) bekezdése alapján kifizetett átlagilletmény beszámítása mellett. Vezetői tisztségbe való visszahelyezésnek nincs helye. (3) Ha az ügyész az ügyészi tisztségbe való visszahelyezését kéri, megfelelően alkalmazni kell a 165/E. -ban foglaltakat; az ügyész (1) bekezdés szerinti nyilatkozatának az ebben meghatározottakra is ki kell terjednie. (4) Ha az ügyész az (1) bekezdésben meghatározott nyilatkozatában nem kéri az ügyészi tisztségbe való visszahelyezését, a legfőbb ügyész intézkedik számára 12 havi illetményének megfelelő összegű átalány-kártérítés megfizetése iránt. (5) Aki az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépése előtt betöltötte vagy az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló évi törvény hatályba lépését követő 6 hónapon belül betölti a 165/C. a) pontjában meghatározott korhatárt, az (1) bekezdés szerinti nyilatkozat alapján az ügyészi tisztségbe nem helyezhető vissza, részére a (4) bekezdésben meghatározottak szerint átalány-kártérítés megfizetése iránt intézkedik a legfőbb ügyész. (6) Az e alapján ismételten kinevezésre kerülő ügyész esetében a legfőbb ügyész megvizsgálja a kinevezési feltételeknek való megfelelést is. Ha a kinevezésre az ügyészi szolgálati viszony megszűnését követő 3 hónapon belül kerül sor, a kinevezésre kerülő személy mentesül a 11. (4) bekezdés a) f) pontjában foglaltak igazolására vonatkozó kötelezettség alól. Az Üjt. 37. a) 36. (6) és (7) bekezdésében a (2a) szövegrész helyébe a (2) vagy (2a) szöveg, b) 121. (2) bekezdésében az (1) (3) bekezdése szövegrész helyébe az (1) (3) és (4a) bekezdése szöveg, a pontja, az 54. szövegrész helyébe a pontja, a 45/A., az 54. szöveg, c) a 131. felvezető szövegében a szövegrész helyébe a 45., a 46. és a 47. szöveg, d) 159. (1) bekezdésében a a szövegrész helyébe a /J. -a szöveg lép. 8. A korhatár előtti öregségi nyugdíjak megszüntetéséről, a korhatár előtti ellátásról és a szolgálati járandóságról szóló évi CLXVII. törvény módosítása 15
17 38. A korhatár előtti öregségi nyugdíjak megszüntetéséről, a korhatár előtti ellátásról és a szolgálati járandóságról szóló évi CLXVII. törvény 12. -a helyébe a következő rendelkezés lép: 12. (1) A korhatár előtti ellátás és a szolgálati járandóság folyósítását szüneteltetni kell, ha a jogosult a) a Hszt. 64. (5) bekezdése vagy 264/C. (1) bekezdés c) pontja alapján, b) a Hjt. 69. (5) bekezdése alapján, c) a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló évi CLXII. törvény 4. (2) bekezdés h) pontjára vagy 40. (6) bekezdésére tekintettel, vagy d) a legfőbb ügyész, az ügyészek és más ügyészségi alkalmazottak jogállásáról és az ügyészi életpályáról szóló évi CLXIV. törvény 11. (4a) bekezdés a) pontjára vagy 45/A. -ra tekintettel kérelmezi. (2) Az (1) bekezdés szerinti esetben a korhatár előtti ellátás és a szolgálati járandóság a jogosult kérelmére csak akkor folyósítható újból, ha a jogosult igazolja szolgálati jogviszonyának megszűnését. 9. Az egyes törvények Alaptörvénnyel összefüggő módosításáról szóló évi CCI. törvény módosítása 39. Nem lép hatályba az egyes törvények Alaptörvénnyel összefüggő módosításáról szóló évi CCI. törvény 45. (4) bekezdése. 10. Az egyes törvényeknek és törvényi rendelkezéseknek a jogrendszer túlszabályozottságának megszüntetése érdekében szükséges technikai deregulációjáról szóló évi LXXVI. törvény módosítása 40. Nem lép hatályba az egyes törvényeknek és törvényi rendelkezéseknek a jogrendszer túlszabályozottságának megszüntetése érdekében szükséges technikai deregulációjáról szóló évi LXXVI. törvény 84. -a. 11. Záró rendelkezések
18 E törvény a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba. E törvény 42. a) a, valamint 15. a) és b) pontja az Alaptörvény 25. cikk (7) bekezdése alapján, b) a az Alaptörvény 25. cikk (7) bekezdése, valamint 26. cikk (1) és (2) bekezdése alapján, c) a, valamint 36. -a az Alaptörvény 29. cikk (7) bekezdése alapján sarkalatosnak minősül. 17
19 Általános indokolás Az Alkotmánybíróság 33/2012. (VII. 17.) AB határozatában megállapította, hogy a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló évi CLXII. törvény (a továbbiakban: Bjt.) 90. ha) pontja, (amely szerint a bírót fel kell menteni, ha a rá irányadó nyugdíjkorhatárt betöltötte), valamint a (amely a ha) pont szerinti felmentésekre vonatkozóan tartalmaz átmeneti rendelkezéseket) alaptörvény-ellenes, ezért azt hatályba lépésének napjára visszaható hatállyal január 1. napjával megsemmisítette. Az Alkotmánybíróság döntésének következményeként január 1. napjára visszamenőleges hatállyal a Bjt. nem tartalmaz rendelkezést a bírói felső korhatárra vonatkozóan. Az Alaptörvény 26. cikk (2) bekezdése és 29. cikk (3) bekezdése meghatározza a bírói és az ügyészi szolgálati viszony felső korhatárát, azt az általános öregségi nyugdíjkorhatárhoz kötve. A jogrendszerben jelenleg nincs megfelelően definiálva, hogy az általános öregségi nyugdíjkorhatár mit jelent, illetve nincs az Alaptörvény e szabályára tekintettel a bírók és az ügyészek felmentéséről rendelkező az Alaptörvényt végrehajtó törvényi szabály. Az Alaptörvényből konkrét életkor nem vezethető le, az azonban igen, hogy a felső korhatár csökkentésével járó új korhatárt csak fokozatosan, kellő átmeneti idő alatt, a bírák elmozdíthatatlansága elvének sérelme nélkül lehet bevezetni. Minél távolabb van az új korhatár a bírói szolgálati viszony korábbi felső korhatárától, a 70. életévtől, annál hosszabb időre van szükség a bevezetéséhez. Az Európai Unió Bírósága az Európai Bizottság felperesnek Magyarország alperes ellen kötelezettségszegés megállapítása iránt benyújtott keresete alapján, a bírák, ügyészek és közjegyzők szolgálati jogviszonyának 62 éves korban történő megszüntetését előíró nemzeti szabályozás, valamint a 62 évesnél fiatalabb munkavállalókhoz képest eltérő bánásmódot igazoló célok jogszerűsége és az átmeneti időszak tartamának arányossága tárgyában november 6-án kelt C-286/12. számú ítéletében megállapította, hogy Magyarország a bírák, ügyészek és közjegyzők szolgálati jogviszonyának 62 éves korban történő megszüntetését előíró nemzeti szabályozás elfogadásával amely életkoron alapuló, az elérni kívánt célokkal arányban nem álló eltérő bánásmódot eredményez nem teljesítette a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv 2. cikkéből és 6. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit. Az Európai Bíróság álláspontja szerint a nyugdíjba vonulásra vonatkozó korhatárnak az érintett foglalkozások tekintetében radikálisan 8 évvel történő leszállítása nem minősül a nyugdíjkorhatárnak a közszolgálatba tartozó foglalkozások tekintetében való egységesítésére vonatkozó cél megvalósításához szükséges intézkedésnek. Az Európai Bíróság ítéletében nem határoz meg határidőt a jogsértés megszüntetésére. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 260. cikke e tekintetben csak annyit ír elő, hogy amennyiben az Európai Bíróság megállapítja, hogy egy tagállam nem teljesítette a Szerződésekből eredő valamely kötelezettségét, az adott tagállamnak meg kell tennie az Európai Bíróság ítéletében foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket. Az ítélkezési gyakorlat értelmében e rendelkezésből következik, hogy a tagállamnak haladéktalanul meg kell tennie a szükséges intézkedéseket a jogsértés megszüntetése érdekében, az ítélet jogerejénél fogva beáll az uniós joggal ellentétesnek ítélt nemzeti jogszabály alkalmazására 18
20 vonatokozó tilalom és a jogsértés megszüntetésére vonatkozó kötelezettség. A tagállam által megtett intézkedéseknek a lehető legrövidebb időn belül ki kell fejteniük joghatásukat. Az Alaptörvény végrehajtása, illetve a korábbi felső korhatárnak a mindenkori legmagasabb öregségi nyugdíjkorhatárhoz való igazítása ahogy arra az Alkotmánybíróság határozata (és az Európai Bíróság alábbiakban ismertetett ítélete) rámutatott csak fokozatosan valósítható meg. Az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló törvényjavaslat (a továbbiakban: Javaslat) eleget tesz az Alkotmánybíróság ítéletében foglalt követelményeknek, és egyúttal az Európai Bíróság ítéletével is összhangban álló megoldást tartalmaz. A szabályozás alapelve, hogy a bírák és az ügyészek tekintetében egységes szabályozás érvényesül, továbbá, hogy a bírói és ügyészi felső korhatárt olyan ütemben szükséges csökkenteni, amilyen ütemben az öregségi nyugdíjra jogosító korhatár nő. Az ennek megfelelő átmeneti időszak végén a felső korhatár és az öregségi nyugdíjra jogosító korhatár azonosan alakul: a betöltött 65. életév. Mivel az Európai Bíróság a hazai jognak az uniós joggal való ütközését a közjegyzők tekintetében is megállapította, a Javaslat kiterjed a közjegyzők felső korhatárának rendezésére is. Tekintettel arra, hogy a Kormány tagjának egyedi közhatalmi döntésével kinevezett, nemperes eljárásban igazságszolgáltatási tevékenységet folytató személyek a bírósági végrehajtók is, a Javaslat e hivatásrend tagjainak felső korhatárát is szabályozza. A szabályozás alapelvei (egységesség, fokozatosság), valamint a felső korhatár alakulása e két hivatásrend tekintetében is megegyezik a bírák és az ügyészek esetében érvényesülő elvekkel. Részletes indokolás Az hoz A Javaslat a többi jogászi hivatásrend esetében alkalmazottal azonos módon lépcsőzetesen csökkenő felső korhatárt vezet be. A december 31-ig tartó folyamat eredményeként az általános öregségi nyugdíjkorhatár és a felső korhatár azonosan a betöltött 65. életév lesz. A fokozatosan csökkenő életkor betöltésével a közjegyzői szolgálat megszűnik, és a közjegyző nem gyakorolhatja a hivatását. A javaslat célszerűségi okból kizárja annak lehetőségét, hogy a közjegyzők a kinevezését követő 3 éven belül, illetve a megszűnési okként meghatározott életkor betöltését megelőző 5 éven belül kölcsönös áthelyezésre kerüljenek. A megüresedő közjegyzői álláshelyek mielőbbi betöltése érdekében a Javaslat előírja, hogy a megszűnési okként meghatározott életkor betöltése esetén a pályázatot legkésőbb a szolgálat megszűnésének várható időpontját fél évvel megelőzően kell meghirdetni. A hoz Mivel a bírósági végrehajtók esetében a felső korhatár eddig is a betöltött 65. életév volt, a felső korhatár lépcsőzetes csökkentéséről nem kell rendelkezni, azonban a Javaslat a 19
21 megüresedő végrehajtói álláshelyek mielőbbi betöltése érdekében itt is előírja, hogy a megszűnési okként meghatározott életkor betöltése esetén a pályázatot legkésőbb a szolgálat megszűnésének várható időpontját fél évvel megelőzően kell meghirdetni. A 9. -hoz A Javaslat az igazságügyi alkalmazottak szolgálati jogviszonyáról szóló törvénynek a Bjt. Alkotmánybíróság által megsemmisített 90. ha) alpontjára való merev hivatkozását az új szabályozás szóhasználatával összhangban a felmentési okként meghatározott életkor szövegre cseréli. A hoz A Javaslat mind a Bjt.-ben, mind az Üjt.-ben bevezeti a rendelkezési állomány intézményét, ami a nyugellátás folyósítása mellett a szolgálati viszony fenntartását teszi lehetővé. Az általános nyugdíjszabályok és az említett speciális jogállási rezsimek közötti kollízió elkerülése érdekében a Javaslat átmenetileg, a rendelkezési állomány intézményének fennállásáig, azaz december 31-ig kivételi szabályt állapít meg a nyugdíj folyósításának törvényi feltételei alól a rendelkezési állományba kerülő bírákra és ügyészekre nézve, hogy a rendelkezési állomány révén fennálló biztosítotti jogviszonyuk ne akadályozza a nyugellátás folyósítását. A hoz Annak érdekében, hogy a bírósági vezetők személye ne cserélődhessen olyan gyakorisággal, ami megnehezítené az eredményes működést, a Javaslat előírja, hogy nem nevezhető ki bírósági vezetővé, aki a vezetői kinevezési időtartamából legalább 3 évet nem tud kitölteni, mert a vezetői kinevezésétől számított 3 éven belül a törvény alapján fel kell menteni. Erre vonatkozóan a pályázónak a pályázat keretében nyilatkoznia is kell. Az új szabályt a folyamatban lévő pályázatok esetében nem kell alkalmazni. A 15., 22., 23. és 27. -hoz A Javaslat a Bjt. korábbi szóhasználata (felső korhatár, illetve a bíróra irányadó öregségi nyugdíjkorhatár) helyett bevezeti a felmentési okként meghatározott életkor fordulatot, amellyel megteremti a jogi jellegüknél fogva különböző, mértéküket tekintve azonban az Alaptörvény által összekapcsolt jogintézmények funkcionális egységét. A 16., 18., 19. és 24. -hoz A Javaslat új összeférhetetlenségi esetként bevezeti a nyugdíjkorhatár betöltésekor hivatalból öregségi nyugdíjként folyósítandó pénzbeli ellátások tényleges igénybevételét. Nem nevezhető ki bíróvá az a személy, akinek a részére öregségi nyugdíjat, korhatár előtti ellátást vagy más hasonló pénzbeli ellátást folyósítanak. Az összeférhetetlenségi okot vagy a szolgálati viszonyról való lemondással, vagy a nyugellátás folyósításának szüneteltetésével lehet megszüntetni. A bírák esetében az összeférhetetlenségi ok megszüntetésére rendelkezésre álló határidő eredménytelen eltelte esetén a szolgálati viszony nem a törvény erejénél fogva szűnik meg, hanem az összeférhetetlenség megállapítása esetén a szolgálati bíróság határozatot hoz a 20
22 felmentési ok fennállásáról. Az összeférhetetlenségi ok jogerős megállapítása esetén a köztársasági elnök általi felmentésre az OBH elnöke készíti elő a felterjesztést. A 17. és 25. -hoz A Javaslat részletes szabályokat állapít meg a jogellenesen felmentett bírák szolgálati viszonyának helyreállításakor követendő eljárásra. A bíró kérheti a bírói tisztségbe való visszahelyezését, és a felmentését megelőző beosztási helyén történő továbbfoglalkoztatását. Ekkor a szolgálati viszony megszűnése és az ismételt kinevezés közötti idő függvényében nincs szükség hatósági erkölcsi bizonyítványra, illetve pályaalkalmassági vizsgálatra. Bírósági vezetői tisztségbe való visszahelyezésnek nincs helye. Nem helyezhető vissza bírói tisztségébe az, aki a határozat meghozatalakor a bírói kinevezési feltételeknek nem felel meg. Meg kell téríteni a bíró elmaradt illetményét és egyéb járandóságait, kivéve az illetménynek azt a részét, amely máshonnan megtérült. Ha a bíró a bírói tisztségbe való visszahelyezését nem kéri vagy a bíróság azt mellőzi, a bíróság az eset összes körülményeinek mérlegelésével legalább két-, legfeljebb tizenkét havi illetménynek megfelelő összegű átalány-kártérítést állapít meg a bíró számára. A hoz A Javaslat az Alaptörvény szerinti általános öregségi nyugdíjkorhatárra való merev hivatkozással megállapítja a felmentési okként meghatározott életkort, egyúttal a nyugdíjszabályokra való rugalmas hivatkozással értelmező szabályt is ad rá. A 26. -hoz A 20. és 21. -hoz írtakon túl a Javaslat meghatározza, hogy a december 31-ig tartó átmeneti időben mit kell az Alaptörvény 26. cikk (2) bekezdésében foglalt korhatárnak tekinteni. A születési idő függvényében csökkenő korhatár 2022-ben éri el a 2014-től 2022-ig fokozatosan növekvő nyugdíjkorhatárt. A Javaslat bevezeti a bírák és az ügyészek esetében a rendelkezési állomány intézményét, amelynek fő elvei a következők: A bírák és az ügyészek tekintetében a szabályozás egységes. A rendelkezési állomány átmeneti jellegű jogintézmény: addig áll fenn, amíg a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló törvényben meghatározott öregségi nyugdíjra jogosító legmagasabb öregségi nyugdíjkorhatár és a bírói, illetve ügyészi felső korhatár azonossá válik. A rendelkezési állomány az európai jogi követelmények teljesülése érdekében választható jogintézmény, tehát nincs olyan életkor, amely után kötelező a rendelkezési állományba helyezés. A bíró, illetve az ügyész a rá irányadó öregségi nyugdíjkorhatár betöltésétől a (fokozatosan csökkenő) felső korhatár betöltéséig választhat, hogy marad az álláshelyén (szolgálati viszonya fennáll), rendelkezési állományba vonul (a szolgálati viszony a továbbiakban sajátos szabályozással áll fenn) vagy nyugállományba vonul (és ez okból a felmentését kéri). A rendelkezési állomány további lényeges eleme, hogy a rendelkezési állományba helyezett bíró, illetve ügyész szolgálati viszonya fennmarad, azonban a rendelkezési állományba helyezett bíró, illetve ügyész vezető tisztséget nem tölthet be. A rendelkezési állományba helyezett bíró, illetve ügyész ítélkezésre, illetve munkavégzésre alapvetően nem köteles, csak 21

matches: bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
IV/00658/2015
. IV/00658/2015
Az ügy tárgya: a Kúria Kvk.V.37.013/2015/2. számú végzése, a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény 124. § (2) bekezdés, valamint a 224. § (2) bekezdése elleni alkotmányjogi panasz (ajánlóív átadási kötelezettség elmulasztása - elkésettség)
Előadó alkotmánybíróra szignálás napja: 02/27/2015
Az indítványozó mint a 2014. évi országgyűlési képviselők általános választásán független országgyűlési képviselő-jelölt a Kúria ajánlóív átadási kötelezettség elmulasztása tárgyában hozott Kvk.V.37.013/2015/2. számú végzése, a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény - 2014. márciusában hatályos - 124. § (2) bekezdése, valamint a 224. § (2) bekezdése alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kéri az Alkotmánybíróságtól.
Az ügy előzményeként a Baranya Megye 02. számú Országgyűlési Egyéni Választókerületi Választási Bizottság 44/2014. (III. 06.) OEVB határozatával ajánlóív átadási kötelezettség elmulasztása miatt bírság megfizetésére kötelezte az indítványozót. Az indítványozó fellebbezését követően az OEVB döntését a Nemzeti Választási Bizottság 661/2014. NVB határozatával helybenhagyta. Az indítványozó 2014. október 28-án az NVB döntése ellen a Pécsi Közigazgatási és Munkaügyi Bírósághoz fordult, amely azt felterjesztette a Kúriához. A Kúria az indítványozó kérelmét - mivel azt jogi képviselő nélkül, elkésetten nyújtotta be - érdemi vizsgálat nélkül elutasította.
Az indítványozó sérelmezi az NVB eljárását, szerinte annak határozatát nem szabályosan kézbesítették. Az indítványozó a Ve. támadott rendelkezéseivel összefüggésben kifejti, hogy a jogalkotó nem végzett azokkal összefüggően hatásvizsgálatot, ellentmondanak a józan észnek, a közjónak, továbbá a jogtudományi elvekkel ellenkező hatalomgyakorlást valósít meg. Hangsúlyozza, hogy a rendelkezések alapján gyakorlatilag lehetetlen az NVB határozata ellen felülvizsgálati kérelmet benyújtani. Mindezek miatt a támadott rendelkezések sértik az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdését. a XXIII. cikk (1) bekezdését, a XXVIII. cikk (7) bekezdését, valamint a 28. cikkét..
a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény 124. § (2) bekezdés 224. § (2) bekezdés
a Kúria Kvk.V.37.013/2015/2. számú végzése
IV_658_0_2015_inditvany_anonim.pdf
A határozat száma: 3053/2015. (III. 13.) AB végzés
Az ABH 2015 tárgymutatója: jogorvoslathoz való jog választási eljárás során; népszavazási eljárás
A határozat kelte: Budapest, 03/03/2015
2015.03.03 16:00:00 2. öttagú tanács
3053_2015_végzés.pdf
Az Alkotmánybíróság a Kúria Kvk.V.37.013/2015/2. számú végzése ellen benyújtott, valamint a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény 2014. június 17-ig hatályban volt 124. § (2) bekezdése, illetve a 224. § (2) bekezdése alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
[1]	1. Az indítványozó 2015. február 27. napján alkotmányjogi panaszt nyújtott be a Kúriánál az Alkotmánybírósághoz címezve az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 26. § (1) bekezdése alapján.
[2]	Az ügy előzményeként a Baranya Megye 02. számú Országgyűlési Egyéni Választókerületi Választási Bizottság (a továbbiakban: OEVB) a 2014. március 6-án meghozott 44/2014. számú határozatával az indítványozót 70 darab ajánlóív átadási kötelezettségének elmulasztása miatt 3 552 500 Ft bírság megfizetésére kötelezte. Az indítványozó fellebbezése folytán eljárt Nemzeti Választási Bizottság (a továbbiakban: NVB) a 2014. március 11-én meghozott 661/2014. számú határozatával az OEVB határozatát helybenhagyta. Az indítványozó az NVB határozata ellen 2014. október 28-án – több mint fél évvel az NVB határozatának meghozatalát követően – bírósági felülvizsgálati kérelmet terjesztett elő a Pécsi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróságnál. Kérelmét a közigazgatási és munkaügyi bíróság felterjesztette a Kúriára.
[3]	A Kúria az indítványozó bírósági felülvizsgálati kérelmét érdemi vizsgálat nélkül elutasította. A Kúria a végzés indokolásában kifejtette, hogy a kérelem több okból is alkalmatlan az érdemi vizsgálatra. Egyrészt a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény (a továbbiakban: Ve.) 224. § (5) bekezdése alapján a felülvizsgálati eljárásban a jogi képviselet kötelező, az indítványozó viszont személyesen, jogi képviselő nélkül járt el. Másrészt a bírósági felülvizsgálati kérelem benyújtására a Ve. 224. § (2) bekezdésében biztosított törvényi határidő az indítványozó vonatkozásában 2014. március 14. napján lejárt, ezért a 2014. október 28. napján – tévesen a Pécsi Közigazgatási és Munkaügyi Bírósághoz – benyújtott bírósági felülvizsgálati kérelme elkésett.
[4]	A Kúria ezt követően megállapította, hogy a bírósági felülvizsgálati kérelmet érdemi vizsgálat nélkül el kell utasítani egyfelől a Ve. 231. § (1) bekezdés b) pontja alapján, mert az elkésett, másfelől a Ve. 231. § (2) bekezdése szerint, mert az indítványozó jogi képviselő nélkül járt el.
[5]	2. Az indítványozó ezt követően fordult az Alkotmánybírósághoz. Álláspontja szerint a Kúria döntésével az ügyben alaptörvény-ellenes jogszabály alkalmazása folytán az Alaptörvényben biztosított alapjogok sérelme következett be.
[6]	Az indítványozó hivatkozott a választójog [XXIII. cikk (1) bekezdés], a jogorvoslathoz való jog [XXVIII. cikk (7) bekezdés] sérelmére, felhívta az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdését és a 28. cikket.
[7]	A panaszban az indítványozó a Ve. 2014. június 17-ig hatályban volt 124. § (2) bekezdésének (ajánlóívre vonatkozó átadási kötelezettség, a bírság szabályai) és a Ve. 224. § (2) bekezdésének (jogorvoslati határidő) alaptörvény-ellenességét állítja és kéri azok megsemmisítését az Alkotmánybíróságtól.
[8]	Az alkotmányjogi panasz indokolásaként az indítványozó előadta, hogy a jogalkotó időközben csökkentette a bírság mértékét, így a Ve. jelenleg hatályos szabályai alapján a rá kiszabott bírság töredékét, mindössze 1/5-öd részét kellene megfizetnie. A Ve. 2014. márciusában hatályos 124. §-a ezért „a józan észnek ellentmondó, a közjónak nem megfelelő, és nem erkölcsös, gazdaságosnak nem tekinthető, jogtudományi elvekkel ellenkező jogalkotói hatalomgyakorlás. A Ve. 124. § módosításai igazolják az évszázados jogelvek érvényesülésének csíráit.”
[9]	Az indítványozó azt is állította, hogy a Ve. 224. § (2) bekezdésében foglalt, a határozat meghozatalától számított három napban meghatározott fellebbezési határidő „mélységesen sérti” az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdésében biztosított jogorvoslathoz való jogát, hiszen csak akkor lett volna lehetősége a felülvizsgálati kérelmet határidőben beadni, ha az NVB ülésén személyesen jelen van, azonban annak időpontjáról nem kapott értesítést, azt nyilvánosan nem tették közzé, tehát „a felülvizsgálati kérelem határidőben történő benyújtására gyakorlatilag nincs az átlagpolgárnak lehetősége.” Az indítványozó ezzel összefüggésben hosszasan bírálta az Nemzeti Választási Iroda eljárását, mert állítása szerint az többszörös jogsértést követett el az NVB határozatának közlése során.
[10]	3. A Ve. 233. § (1) bekezdése szerint az e törvény alapján, a választási szerv határozatával kapcsolatos jogorvoslati eljárásban hozott bírói döntés elleni alkotmányjogi panasz a sérelmezett döntés közlésétől számított három napon belül nyújtható be. A (2) bekezdés kimondja, hogy az Alkotmánybíróság az e törvény alapján, a választási szerv határozatával kapcsolatos jogorvoslati eljárásban hozott bírói döntés elleni alkotmányjogi panaszról az Abtv. 56. §-a szerint a beérkezésétől számított három munkanapon belül, a befogadott alkotmányjogi panaszról további három munkanapon belül dönt. A jelen ügyben az alkotmányjogi panasz az NVB határozata ellen benyújtott felülvizsgálati kérelem elbírálásáról szóló végzést, az alapul fekvő jogszabályok alkalmazását támadja.
[11]	4. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az alkotmányjogi panasz a befogadhatóság törvényi feltételeinek nem felel meg.
[12]	Az Abtv. 56. § (1) bekezdése szerint az Alkotmánybíróság az ügyrendjében meghatározottak szerinti tanácsban eljárva dönt az alkotmányjogi panasz befogadásáról. A (2) bekezdés kimondja, hogy a tanács mérlegelési jogkörében vizsgálja az alkotmányjogi panasz befogadhatóságának törvényben előírt tartalmi feltételeit, különösen a 26–27. § szerinti érintettséget, a jogorvoslat kimerítését, valamint a 29–31. § szerinti feltételeket. A (3) bekezdés úgy szól, hogy a befogadás visszautasítása esetén a tanács rövidített indokolással ellátott végzést hoz, amelyben megjelöli a visszautasítás indokát.
[13]	4.1. Az indítványozó alkotmányjogi panaszát egyrészt a Kúria Kvk.V.37.013/2015/2. számú végzése ellen nyújtott be. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az indítvány ezen része nem felel meg a határozott kérelem törvényi feltételeinek [Abtv. 52. § (1b) bekezdés], mert nem jelölte meg azt az alaptörvényi, illetve törvényi rendelkezést, amely megállapítja az Alkotmánybíróság hatáskörét az indítvány elbírálására, továbbá amely az indítványozó jogosultságát megalapozza; illetve nem adott elő indokolást arra nézve, hogy a sérelmezett bírói döntés miért ellentétes az Alaptörvény megjelölt rendelkezéseivel.
[14]	4.2. Az Abtv. 26. § (1) bekezdése szerinti alkotmányjogi panasz esetében törvényi előírás az alaptörvény-ellenes jogszabály bírósági eljárásban való alkalmazása. Jelen esetben a Kúria a végzés meghozatala során nem alkalmazta a Ve. 124. § (2) bekezdését, ezért a panasz ebben a részében nem felel meg az Abtv. 26. § (1) bekezdésében foglalt előírásnak.
[15]	4.3. A Ve. 224. § (2) bekezdésének (jogorvoslati határidő) a választójog [XXIII. cikk (1) bekezdés] és a jogorvoslathoz való jog [XXVIII. cikk (7) bekezdés] szempontjából állított alaptörvény-ellenessége nem alapozza meg a panasz befogadását, míg az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésére és 28. cikkére alkotmányjogi panaszt alapítani nem lehet.
[16]	Az Alkotmánybíróság eddigi gyakorlatát áttekintve megállapítható, hogy a 24/1999. (VI. 30.) AB határozatban (a továbbiakban: Abh1.) a népszavazási eljárás egyes kérdéseiben, ezen belül különösen a jogorvoslatra nyitva álló határidő tekintetében fejtette ki álláspontját. Határozatában hangsúlyozta, hogy alkotmányossági szempontból alapvető különbségek ragadhatók meg a választási és a népszavazási eljárás között. Míg a választási rendszer lényegéből fakadóan szükségesek és ezáltal indokoltak is a rövid (1 és 3 napos) határidők, addig a népszavazási eljárásban ez nem minden esetben indokolható. Rámutatott továbbá: „[...] a jogalkotónak a választási eljárásban olyan ésszerű határidőket kellett megállapítania, amelyek biztosítják egyrészt a jogorvoslathoz való jogot, másfelől pedig azt, hogy a választás eredményének megállapítását a jogorvoslat minél kevésbé késleltesse, s ezáltal a választási eljárás szabályaiból következő egyéb határidők betartását meg ne akadályozza [...]”. (ABH 1999, 237, 243.)
[17]	Az Alkotmánybíróság az Abh1.-ben arra is utalt, hogy „[a] választási eljárásban tudható, így előre kiszámítható, hogy mikor kerülhetnek sorra olyan döntések, amelyekkel kapcsolatban a jogorvoslat esetlegesen felmerülhet. A választási szervek elérhetősége biztosított, folyamatosan üléseznek, illetve készenléti helyzetben vannak.” (ABH 1999, 237, 245.)
[18]	Kifejezetten a régi Ve. (a választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény) 78. § (1) bekezdésével, illetve annak egy bizonyos szövegrészével foglalkozott az Alkotmánybíróság az 59/2003. (XI. 26.) AB határozatban (a továbbiakban: Abh2.). Az Alkotmánybíróság abban az ügyben azt vizsgálta, hogy a régi Ve. 78. § (1) bekezdésének „illetőleg döntés meghozatalától számított” szövegrésze – tekintettel a választási eljárás jellegére – eredményezi-e az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében biztosított jogorvoslati jog, illetőleg az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerinti jogállamiság alapelvének sérelmét (ABH 2003, 607.). Az Abh2.-ben az Alkotmánybíróság megállapította, hogy „[a] választási eljárásnak a demokratikus legitimáció biztosításában megnyilvánuló funkciója, valamint az eljárási rend sajátosságai, ezen belül is különösen a jogalanyok (jogorvoslattal érintett személyek) […] helyzete indokolttá teszi a rövid jogorvoslati határidők és az ehhez kapcsolódó szigorúbb feltételek meghatározását. Az Alkotmánybíróság ennek alapján megállapította, hogy a Ve. 78. § (1) bekezdés „illetőleg döntés meghozatalától számított” szövegrésze nem sérti az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerinti jogállamiság alapelvét, továbbá az 57. § (5) bekezdésben foglalt jogorvoslathoz való jogot sem, ezért az alkotmányjogi panaszt elutasította.”
[19]	A Ve. 48. §-a szintén biztosítja az eljárás jellegéhez igazodóan a döntések mielőbbi megismerését, elsősorban a rövid úton való közlés előírásával, ezért az Alkotmánybíróság a Ve. hatálybalépése óta, a választási szerv határozatával kapcsolatos jogorvoslati eljárásban hozott bírói döntések elleni alkotmányjogi panaszok közül, az alkotmányjogi jelentőségű kérdés felvetésének hiánya miatt nem fogadta be azokat, amelyek a Ve. 224. § (2) bekezdését támadták [legutóbb lásd: 3092/2014. (IV. 1.) AB végzés].
[20]	Mindezekre figyelemmel nem lehet megállapítani, hogy a jelen esetben és tényállás mellett az alkotmányjogi panasz az Abtv. 29. §-a szerinti alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdést vetne fel.
[21]	Az Alkotmánybíróság ezért az Ügyrend 30. § (2) bekezdés a) és h) pontjai alapján, az Abtv. 56. § (3) bekezdése alkalmazásával az alkotmányjogi panaszt visszautasította.
. 3053/2015. (III. 13.)

matches: Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
2012. szeptember 1. | netadmin | 5941 | |
■ A család bírósági keresete
Az I. rendű felperes az áldozat felesége, míg a II. és III. rendű felperesek a gyermekei. A tragikus balesetet szenvedett M. E. 1998 évtől kezdődően az alperes alkalmazásában állt villanyszerelőként.
Az I. rendű felperesnél a férje halálával összefüggésben súlyos, elhúzódó depressziós állapot alakult ki, emiatt az azóta eltelt évek alatt többször is munkaképtelenné vált, táppénzes állományba kényszerült. Állapota még nem tekinthető véglegesnek, rendszeres gyógyszeres és pszichoterápiás kezelésre szorul, ennek hatására állapotában még javulás várható.
A II. rendű felperes hangulata nyomottabb, ingerlékeny, örömképessége csökkent, állapota bizonytalanságban és szervi ok nélküli testi panaszokban nyilvánul meg, ez egyértelműen okozati összefüggésbe hozható édesapja tragikus elvesztésével, amely negatívan hatott a gyermek személyiségfejlődésére, neurotikus– depressziós tünetegyüttest mutat.
A III. rendű felperes pszichomotilitása kissé lassult, hangulata enyhén deprimált, örömkészsége, önértékelése csökkent, depressziós tünetegyüttest mutat. A tragédiát követően mindkét gyermek tanulmányi eredménye romlott. A felperesek módosított keresetükben az I. rendű felperes vonatkozásában 3 000 000 Ft, a II. és III. rendű felperesek esetében egyenként 4 000 000 Ft összegű nem vagyoni kártérítést, valamint ezen összegeknek 2004. január 1-jétől a kifizetés napjáig terjedő időre járó törvényes mértékű késedelmi kamatai megfizetésére kérték az alperest kötelezni. Indítványozták továbbá, hogy a bíróság kötelezze az alperest az I. rendű felperes javára élete végéig havi bruttó 4636 Ft, míg a II. és III. rendű felperesek javára tanulmányaik befejezéségi terjedő időre személyenként havi 4636 Ft tartást pótló járadék megfizetésére.
■ Az elsőfokú határozat
Az elsőfokú bíróság ítéletével a felperesek kártérítés megfizetése iránti kereseti kérelmét elutasította. Megállapította, hogy az I. rendű alperes férjének, illetve a II-III. rendű felperesek édesapjának halála azért következett be, mert az alperes tulajdonában álló eG típusú betongyámos faoszlop – miközben arra a néhai M. E. villanyszerelés céljából felmászott – kidőlt. Úgy foglalt állást, hogy a felperesek kártérítési felelősségének elbírálására a Ptk. 339. § (1) bekezdésének és nem a Ptk. 345. §-ának rendelkezéseit kell alkalmazni.
Megállapította, hogy bár a felperesek kára és az alperesi magatartás közti ok-okozati összefüggés fennáll, az alperes károkozó magatartása nem volt felróható, azaz az alperes a Ptk. 339. § (2) bekezdése szerint magát a felelősség alól kimentette. Az elsőfokú bíróság ítélete ellen a felperesek jelentettek be fellebbezést, ebben az elsőfokú bíróság ítéletének megváltoztatását és keresetük teljesítését kérték.
Fellebbezésükben arra hivatkoztak, hogy a perbeli kártérítési követelés elbírálására nem a Ptk. 339., hanem a Ptk. 345. §-ának szabályait kell alkalmazni, álláspontjuk szerint az alperes által folytatott tevékenység fokozott veszélyessége az áramütés veszélyén túl abban is áll, hogy az üzemeltetéséhez szükséges eszközrendszer – részben a villamos hálózat szerkezeti elemeinek fizikai mérete, részben egyéb tulajdonságai folytán – önmagában, az áramütés veszélye nélkül is veszélyeket rejt magában. Emellett hivatkoztak a felperesek arra is, hogy amennyiben a Ptk. 339. §-a kerül alkalmazásra, akkor sem állapítható meg az, hogy az alperes magát a felelősség alól kimentette volna. A felperes fellebbezési ellenkérelmében az elsőfokú bíróság ítéletének helybenhagyását kérte.
■ A fellebbezés alapos
Nem ért egyet a másodfokú bíróság az elsőfokú bírósággal abban a kérdésben, hogy a perbeli kártérítési követelés elbírálására a Ptk. 339. §-ának szabályait kell alkalmazni. A másodfokú bíróság álláspontja szerint a kártérítési felelősség megállapíthatósága körében alkalmazandó jogszabály a Ptk. 345. §-a, amely a veszélyes üzem működéséből eredő károk megtéríté- sének szabályait rendezi. A Ptk. 345. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy aki fokozott veszéllyel járó tevékenységet folytat, köteles az ebből eredő kárt megtéríteni. Az alperes a 2001. évi CX. törvény (a továbbiakban: Vet.) 3. § 40. pontja szerint a villamosmű üzembentartója, mely villamosvezeték-rendszer együttesen veszélyes üzemi tevékenységnek minősül.
E törvény szerint a villamosmű az erőmű, az átviteli és elosztó hálózat, valamint a csatlakozó berendezés. E tekintetben nem lehet különbontani magát a vezetékrendszert és annak tartószerkezeteit, e villamosmű üzembentartása együttesen és egészében veszélyes üzemi tevékenységnek minősül. A Ptk. 345. § (1) bekezdésében meghatározott kárfelelősségi szabály objektív, vétkesség nélküli felelősségi alakzat, az itt meghatározott objektív felelősségi szabály azon alapul, hogy a fokozottan veszélyes tevékenység folytatója egyúttal köteles fokozott védekezésre is, hiszen neki van lehetősége azokra a döntésekre és beavatkozásokra, amelyekkel mások károsodása elhárítható. E tevékenység körében tehát az alperes fokozott felelőssége abban áll, hogy a villamos vezeték tartószerkezeteit, tartóoszlopait is olyan állapotban kell tartania, hogy azok kidőlése ne fordulhasson elő, hiszen a tartószerkezet kidőlése nemcsak az oszlop által okozott fizikai sérülés, hanem egyben az áramütés veszélyét is magában rejti.
Ezért a perbeli káresemény megítélésénél és a kártérítési felelősség megállapításánál a Ptk. 345. § (1) bekezdésének objektív felelősségi szabályát kell alkalmazni annak ellenére, hogy egyébként a haláleset nem áramütés, hanem az oszlop kidőlése miatti sérülés eredményeként következett be. Miután a Ptk. 345. § (1) bekezdésének felelősségi szabálya objektív, az itt meghatározott kártérítési felelősség alól e jogszabályhely második mondata szerint az alperes azzal mentheti ki magát, ha bizonyítja, hogy a kárt olyan elháríthatatlan ok idézte elő, amely a fokozott veszéllyel járó tevékenység körén kívül esik. Ez azonban a perbeli esetben fel sem merül, hiszen a fent már kifejtettek szerint a teljes egészében veszélyes üzemi tevékenységnek minősülő alperesi villamosmű részét képező hibás tartóoszlop kidőlése okozta a kárt.
Nem alkalmazható a perbeli esetben a Ptk. 345. §-ának (2) bekezdése sem, mely úgy rendelkezik, hogy nem kell megtéríteni a kárt anynyiban, amennyiben a károsult felróható magatartásából származott, ugyanis az oszlop nem a néhai M. E. felróható magatartása miatt dőlt ki. A perben kirendelt szakértő véleménye szerint is az oszlop kidőlését annak rossz állapota okozta, megfelelő állapotú oszlop az arra felmászó ember súlyától, illetőleg az oszlopon való tevékenységtől nem dőlhetett volna ki. Közömbös a Ptk. 345. § alkalmazása szempontjából az a tény, hogy a néhai M. E. engedéllyel vagy engedély nélkül végzett villanyszerelési tevékenységet, nincs annak jelentősége, hogy a baráti szívességből végzett villanyszerelési munkához szükséges-e a villamosmű üzemeltetőjének hozzájárulása, és azzal a néhai M. E. rendelkezett-e vagy sem, ugyanis az oszlop kidőlése és az engedély hiánya között összefüggés nincs.
Nem eshet különböző megítélés alá az, ha az oszlop az arra engedéllyel avagy engedély nélkül felmászó személy halálát okozza. A fentiekre figyelemmel tehát megállapítható az, hogy az alperes kártérítési felelőssége a felperesek teljes bekövetkezett káráért a Ptk. 345. § (1) bekezdése szerint fennáll, ezért a másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét részben megváltoztatta a Pp. 313. § (3) bekezdése szerinti közbenső ítélettel, és a jog, azaz az alperes kártérítési felelősségének fennállását megállapította. (Pécsi Ítélőtábla Pf. II. 20 085/2007/5.)
A villamosmű üzemben tartása veszélyes üzemi tevékenységnek minősül. A vezetékrendszert és a tartószerkezetet a veszélyes üzemi felelősség szempontjából nem lehet különválasztani, a tartóoszlop kidőlésével okozott kárért ezért az üzemben tartó a veszélyes üzemért való felelősség alapján köteles helytállni.

matches:
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
§ 40
bíróság
bíróság


1–30. §1
31. §2
32–46. §3
47. §4
48–49. §5
50. §6
51–77. §7
78. § (1) Ez a rendelet 2006. január 1-jén lép hatályba azzal, hogy a Gyer. – e rendelet 72. §-ával megállapított – 158. §-ának (1) bekezdését első alkalommal a 2006. évre vonatkozó számadásokra kell alkalmazni.
(2) A települési önkormányzat képviselő-testülete a rendszeres gyermekvédelmi támogatásra való jogosultságnak a – családtámogatási rendszer átalakításáról szóló 2005. évi CXXVI. törvény (a továbbiakban: Cstá. tv.) 28. §-ának (8)–(10) bekezdésében meghatározott időpontokra figyelemmel történő – megszűnéséről a Ket. 71. §-ának értelmében meghozott határozatával egyidejűleg a települési önkormányzat jegyzője tájékoztatja az érintett személyt arról, hogy
(3) Ha a Cstá. tv. 28. §-ának (9)–(10) bekezdése alapján a települési önkormányzat képviselő-testülete továbbfolyósítja a rendszeres gyermekvédelmi támogatást, erről nem kell határozatot hozni, illetve végzést kibocsátani. A rendszeres gyermekvédelmi támogatásnak a Cstá. tv. 28. §-ának (9)–(10) bekezdése alapján történő továbbfolyósítása, illetve megállapítása során a Gyer. 2005. december 31-én hatályos rendelkezéseit kell alkalmazni. A rendszeres gyermekvédelmi támogatás címén igénybe vehető előleg igénylése a Gyer. 2005. december 31-én hatályos 3. számú melléklete szerinti adatlapon történik.
(4)–(6)8
1–8. számú melléklet a 315/2005. (XII. 25.) Korm. rendelethez9
1 Az 1–30. §-t a 118/2008. (V. 8.) Korm. rendelet 1. § 401. pontja hatályon kívül helyezte.
2 A 31. §-t az 57/2006. (III. 21.) Korm. rendelet 16. § (7) bekezdése b) pontjának ba) alpontja hatályon kívül helyezte.
3 A 32–46. §-t a 118/2008. (V. 8.) Korm. rendelet 1. § 401. pontja hatályon kívül helyezte.
4 A 47. §-t a 115/2007. (V. 24.) Korm. rendelet 31. § (4) bekezdésének s) pontja hatályon kívül helyezte.
5 A 48–49. §-t a 118/2008. (V. 8.) Korm. rendelet 1. § 401. pontja hatályon kívül helyezte.
6 Az 50. §-t az 57/2006. (III. 21.) Korm. rendelet 16. § (7) bekezdése b) pontjának bb) alpontja hatályon kívül helyezte.
7 Az 51–77. §-t a 118/2008. (V. 8.) Korm. rendelet 1. § 401. pontja hatályon kívül helyezte.
8 A 78. § (4)–(6) bekezdését a 118/2008. (V. 8.) Korm. rendelet 1. § 401. pontja hatályon kívül helyezte.
9 Az 1–8. számú mellékletet a 118/2008. (V. 8.) Korm. rendelet 1. § 401. pontja hatályon kívül helyezte.