text:
⭐A BÜNTETŐ ÜGYEKBEN ALKALMAZHATÓ KÖZVETÍTŐI TEVÉKENYSÉG
Download "A BÜNTETŐ ÜGYEKBEN ALKALMAZHATÓ KÖZVETÍTŐI TEVÉKENYSÉG"
1 A Partners for Democratic Change International tagja A BÜNTETŐ ÜGYEKBEN ALKALMAZHATÓ KÖZVETÍTŐI TEVÉKENYSÉG BEVEZETÉSÉNEK TAPASZTALATAI MAGYARORSZÁGON Budapest2 23 A büntető ügyekben alkalmazható közvetítői tevékenység bevezetésének tapasztalatai Magyarországon KUTATÁSVEZETŐ: WAGNER János JOGI SZAKÉRTŐ: DR. TÖRZS Edit SZERZŐK: BECK László DR. FLECK Zoltán DR. GYULAVÁRI Ágnes IVÁNYI Klára KÁNYA Kinga DR. NAVRATIL Szonja WAGNER János Közreműködők: MEDIÁN KÖZVÉLEMÉNY- ÉS PIACKUTATÓ INTÉZET Szerkesztette: IVÁNYI Klára ISBN Készült az Igazságügyi és Rendészeti Minisztérium megbízásából - 34 45 TARTALOMJEGYZÉK ELŐSZÓ... 9 BEVEZETÉS NÉHÁNY SZÓ A KUTATÁSRÓL A kutatás elemei, módszertana Jogi háttér elemzése A év mediációs ügyeinek vizsgálata A mediációs esetek kimenetelének, illetve a megállapodásoknak a vizsgálata A pártfogói tapasztalatok felmérése, elemzése A kezdeményezett közvetítői eljárások vizsgálata, dokumentum-elemzés Elégedettségvizsgálat Attitűdvizsgálat Esettanulmány Zárótanulmány TÖRTÉNETI ÁTTEKINTÉS I. IGAZSÁGSZOLGÁLTATÁSI MODELLEK A megtorlás A megelőzés A helyreállítás Büntetés vagy elterelés II. AZ ÁLDOZAT SZEREPE A BÜNTETŐELJÁRÁSBAN III. A MEDIÁCIÓ, MINT A HELYREÁLLÍTÓ IGAZSÁGSZOLGÁLTATÁS MÓDSZERE ÉRVEK, ELLENÉRVEK IV. A BÜNTETŐJOGI MEDIÁCIÓ INTÉZMÉNYI LEHETŐSÉGEI HAZÁNKBAN Szakmai és társadalmi közeg Nemzetközi elvárások HAZAI JOGI SZABÁLYOZÁS, A MEDIÁCIÓ FOLYAMATA I. A BTK. MEDIÁCIÓVAL KAPCSOLATOS RENDELKEZÉSEI II. A BE. MEDICIÓVAL KAPCSOLATOS RENDELKEZÉSEI III. A KÖZVETÍTŐI ELJÁRÁSRÓL SZÓLÓ TÖRVÉNY, A MEDIÁCIÓ FOLYAMATA IV. A GYAKORLATI ALKALMAZÁSSAL ÉS A JOGÉRTELMEZÉSSEL KAPCSOLATOS DILEMMÁK Bűnhalmazat, több elkövető Ténybeli vagy bűnösségre is kiterjedő beismerő vallomás, az eljárás mely szakaszában? Előkészületi vagy kísérleti szakban maradt bűncselekmények, a jóvátétel egyéb módjai A sértett kárának egyéb úton történő megtérülése A terhelt jövőbeni jogkövető magatartásával kapcsolatos ügyészi mérlegelés A felfüggesztés időtartamán túlnyúló teljesítés A közvetítői eljárás eredményességének megállapítása A közlekedési ügyekben alkalmazott közvetítői eljárás dilemmái A közvetítői eljárások utánkövetésének kérdései A jogszabályok összhangjával kapcsolatos kérdések A közvetítői eljárás lehetőségének dilemmái magánvádas és pótmagánvádas eljárásokban A közvetítői eljárásokkal kapcsolatos tapasztalatok az ítélőtáblák összefoglalói alapján A ÉV MEDIÁCIÓS ÜGYEINEK VIZSGÁLATA I. A MEDIÁCIÓ SZEMPONTJÁBÓL LEGFONTOSABB, RENDELKEZÉSRE ÁLLÓ HÁTTÉRVÁLTOZÓK BEMUTATÁSA A háttérváltozók alapmegoszlásai A háttérváltozók kapcsolatai II. A MEGYE VÁLTOZÓ ÖSSZEFÜGGÉSEI A TÖBBI HÁTTÉRVÁLTOZÓVAL III. AZ ELRENDELÉS JELLEGÉT MÉRŐ VÁLTOZÓ ÖSSZEFÜGGÉSEI A TÖBBI HÁTTÉRVÁLTOZÓVAL IV. A MEDIÁCIÓ SZEMPONTJÁBÓL LÉNYEGES VÁLTOZÓK BEMUTATÁSA AZ ALAPMEGOSZLÁSOKON KERESZTÜL ÉS A HÁTTÉRVÁLTOZÓK SZERINTI BONTÁSBAN Sértettek száma Terheltek életkora, illetve büntetőjogi életkora6 A terhelt ismerte-e a sértettet? Egyéb változók V. MAKROSTATISZTIKAI ADATOK VI. ÖSSZEFOGLALÓ A MEDIÁCIÓ SORÁN LÉTREJÖTT MEGÁLLAPODÁSOK TARTALOMELEMZÉSE I. A MAGYARORSZÁGI TAPASZTALATOK II. A MEGÁLLAPODÁSOK TÍPUSAI Bocsánatkérés Nem anyagi jóvátétel Szimbolikus gesztusgyakorlás A kapcsolat lezárása Személyes kapcsolat javítása Eredeti állapot visszaállítása Szükséglet-kielégítés Egyéb Anyagi és nem anyagi jóvátétel Anyagi jóvátétel III. ÖSSZEFOGLALÓ PÁRTFOGÓI KÉRDŐÍVEK ELEMZÉSE I. BEVEZETŐ II. MEDIÁCIÓRA VONATKOZÓ SZÁMADATOK A KÉRDŐÍVEK ALAPJÁN Esetek, megállapodások Mediációs ülések száma egy eljárásban A megállapodások betartása Kreatív megállapodások A teljesítések határideje III. VÉLEMÉNYEK, A TOVÁBBFEJLESZTÉS LEHETŐSÉGE A megállapodások be nem tartása Mi nehezítette a mediátorok munkáját? Mi segítette a mediátorok munkáját? Együttműködés a bíróságokkal, ügyészségekkel Az együttműködések javítása Nehézségek a törvényi szabályozásban Ötletek a törvényi szabályozás és az eljárás folyamatának megváltoztatására Szükségletek a hatékony munkavégzéshez Egyéb észrevételek IV. ÖSSZEFOGLALÁS MEDIÁCIÓS KEZDEMÉNYEZÉSEK ÉS MEGÁLLAPODÁSOK KUTATÁSA A BÜNTETŐÜGYI DOKUMENTUMOKBAN I. BEVEZETÉS II. A BÜNTETŐELJÁRÁS FOLYAMATA KÖZVETÍTŐI ELJÁRÁS ESETÉN III. A DOKUMENTUM-ELEMZÉS KÉT IRÁNYA IV. A KUTATÁS MÓDSZERTANA V. AZ ADATFELVÉTEL ÁLTALÁNOS TAPASZTALATAI VI. ÁTFOGÓ ISMERTETÉS Elutasított kezdeményezések A kezdeményezések elutasításának indoklása Megállapodásokat tartalmazó ügyek vizsgálata A megállapodások számszerű eloszlása A megállapodások eloszlása a bíróságok és ügyészségek között A megállapodások tartalmi eloszlása A mediációs megállapodást tartalmazó eljárások hossza VII. A MEGÁLLAPODÁSOK KEZELÉSÉNEK HELYSZÍNI SAJÁTOSSÁGAI VIII. A HAT HÓNAPNÁL HOSSZABB ELJÁRÁSOK ELEMZÉSE IX. ÖSSZEGZÉS A SÉRTETTEK ÉS TERHELTEK ELÉGEDETTSÉGI KÉRDŐÍVEINEK ELEMZÉSE I. BEVEZETÉS7 - Tartalomjegyzék - II. A VISSZAJELZŐ KÉRDŐÍVEK ELEMZÉSÉNEK MÓDSZERE III. ELŐZETES INFORMÁCIÓK A KÖZVETÍTŐI ELJÁRÁSRÓL IV. A KÖZVETÍTŐI ELJÁRÁS KEZDEMÉNYEZŐJE V. A KÖZVETÍTŐI ELJÁRÁS RÉSZTVEVŐINEK TÁJÉKOZTATÁSA VI. AZ ELJÁRÁS FOLYAMATÁNAK ÉS EREDMÉNYÉNEK ÉRTÉKELÉSE Zavaró körülmények az eljárás folyamán A közvetítő munkájának értékelése Az érdekek érvényesülése a közvetítői eljárás során Egyéb észrevételek Az eljárásra vonatkozó észrevételek A közvetítő munkájára vonatkozó észrevételek A megállapodásra vonatkozó észrevételek A résztvevők javaslatai VII. ÖSSZEGZÉS ATTITŰDVIZSGÁLAT - KÉRDŐÍVES FELMÉRÉS BÜNTETŐ BÍRÓK ÉS ÜGYÉSZEK KÖRÉBEN I. BEVEZETÉS Feltevések Módszer II. AZ IGAZSÁGSZOLGÁLTATÁS CÉLJA, HATÉKONYSÁGA III. AZ IGAZSÁGSZOLGÁLTATÁS SZEREPLŐI A büntető eljárás szereplői Együttműködés az igazságszolgáltatásban A jogszabályok szerepe a döntéshozatalban IV. A KÖZVETÍTŐI ELJÁRÁS A közvetítői eljárás megítélése Növeli-e a közvetítői eljárás az igazságszolgáltatás hatékonyságát? A közvetítői eljárás előnyei, hátrányai A közvetítői eljárás környezete V. ELÉGEDETTSÉG A SZABÁLYOZÁSSAL ÉS A MEGVALÓSÍTÁSSAL VI. A KÖZVETÍTŐI ELJÁRÁS HASZNÁLATA A BÜNTETŐELJÁRÁSBAN A MEDIÁLHATÓ BŰNCSELEKMÉNYEK VII. TÁJÉKOZOTTSÁG A KÖZVETÍTŐI ELJÁRÁSRÓL VIII. A KÖZVETÍTŐI ELJÁRÁS ALKALMAZÁSA IX. A KÖZVETÍTŐI ELJÁRÁS ELEMEI JOGALKALMAZÓI ATTITŰDÖK A MEDIÁCIÓVAL KAPCSOLATBAN I. A VIZSGÁLT MINTA ÁLTALÁNOS ADATAI Életkor, ítélkezési gyakorlat Nemi jellegzetességek Korábbi pozíció, második diploma II. A BÜNTETŐ IGAZSÁGSZOLGÁLTATÁS CÉLJAI ÉS FELADATAI Megtorló, vagy helyreállító igazságszolgáltatás Megállapítások Kutatási eredmények III. A BÜNTETÉSHEZ VALÓ VISZONYULÁS A büntetési gyakorlat hatékonysága Halálbüntetés IV. A TÁRGYALÁS FŐSZEREPLŐJE V. EGYÜTTMŰKÖDÉS VI. MEDIÁCIÓ Állítások a mediációról Hatékonyság Mediációs ügyek VII. A JOGALKALMAZÓK MEDIÁCIÓVAL KAPCSOLATOS ATTITŰDJEI VIII. A BÜNTETŐJOGI MEDIÁCIÓ LEHETSÉGES DISZFUNKCIÓI IX. A MEDIÁCIÓ FUNKCIÓJÁRA VONATKOZÓ FELFOGÁSOK ÖSSZEFOGLALÁS, A KUTATÁS TAPASZTALATAI MELLÉKLETEK8 KI MIT KÖZVETÍT? JOGÉRTELMEZÉSI KÉRDÉSEK A BÜNTETŐ ÜGYEKBEN ALKALMAZHATÓ KÖZVETÍTŐI ELJÁRÁSSAL KAPCSOLATBAN I. BEVEZETÉS II. A LEGFONTOSABB ÉRTELMEZÉSI KÉRDÉSEK III. ÜGYÉSZI TAPASZTALATOK, IRÁNYMUTATÁSOK Az Emlékeztető 420/b. pontja Az Emlékeztető 420/d. pontja Milyen tartalmú beismerő vallomás szükséges? Az eljárás mely szakaszában kell megtenni a beismerő vallomást? Az Emlékeztető 420/e. pontja Az Emlékeztető 420/f. pontja Az Emlékeztető 420/g. pontja Az Emlékeztető 420/k. pontja Az Emlékeztető 420/1. pontja Az Emlékeztető 539. pontja Az Emlékeztető 542. pontja Az Emlékeztető 542. pontja Az Emlékeztető 542. pontja A 11/2003. (ÜK. 7.) LÜ utasítás - Külön eljárások kontra közvetítői eljárás az ügyészség indítványozási gyakorlatában IV. BÍRÓSÁGI TAPASZTALATOK, IRÁNYMUTATÁSOK A Legfelsőbb Bíróság Büntető Kollégiumának 3/2007. BK véleménye (2007. május 14.) A BK vélemény I. pontja A BK vélemény II. pontja Bíróság elé állítás BK vélemény V. pontja BK vélemény VI. pontja BK vélemény VII. pontja A Legfelsőbb Bíróság Kollégiumvezetőjének 2007.El.II.E.1/26. sz. összefoglalója a közvetítői eljárás gyakorlati alkalmazásának vizsgálatáról az ítélőtáblák tájékoztatói alapján (2008. január 4.) (a továbbiakban: Összefoglaló) Az Összefoglaló I/1. pontja Az Összefoglaló I/1. b) pontja Az Összefoglaló I/2-3. pontjai V. TOVÁBBI, A GYAKORLAT SORÁN FELMERÜLT JOGÉRTELMEZÉSI KÉRDÉSEK A közlekedési bűncselekmény miatti közvetítői eljárás és a gépjármű felelősség-biztosítási szerződés viszonya Mikortól kell számítani a büntetőeljárás felfüggesztésének határidejét? Kártérítés vagy jóvátétel, illetve felülbírálhatja-e az ügyész, illetve a bíró a megállapodás tartalmát Megvalósul-e a terhelt és a sértett egyenjogúsága a közvetítői eljárás szabályozásában? VI. ÖSSZEGZÉS A MEDIÁCIÓS ELJÁRÁSBAN RÉSZT VETT SÉRTETTEK ÉS TERHELTEK ELÉGEDETTSÉGI KÉRDŐÍVEI VISSZAJELZŐ KÉRDŐÍV - S VISSZAJELZŐ KÉRDŐÍV - T IRODALOMJEGYZÉK9 ELŐSZÓ Helyreállító igazságszolgáltatás A mindennapos zavarokat látva, napjainkban jóformán senki sem elégedett a büntető igazságszolgáltatás működésével, a zavarokat kutatók, politikusok és közvéleményformálók többféle okra vezetik vissza. A legtöbben megegyeznek abban, hogy a konfliktusok kezelésére létrejött intézmények túlságosan eltávolodtak attól a közegtől, amelyben a konfliktusok maguk keletkeztek. Márpedig a büntetőjog és a büntető igazságszolgáltatás állami monopóliuma nem öncél, hanem garancia arra, hogy a konfliktusban érdekeltek majd ezen keresztül az egész politikai, társadalmi közösség számára korrekt módon szolgáltassanak igazságot. X Egyetértek a büntetőjogász Ligeti Katalinnal, aki korábban épp az Élet és Irodalomban írta, hogy a büntetőjognak és intézményeinek nem valamilyen magasabb igazságosság megvalósítóiként, hanem célhoz kötötten kell működniük. 1 Arra kell törekedniük, hogy az emberek közötti biztonságot és békét is garantálják vagy szükség esetén helyreállítsák azt. Ezért a büntetőjog funkciója szerinte nem pusztán az igazságosság megvalósításában jelölhető meg: a büntetőjognak a társadalmi béke helyreállítása érdekében elsősorban a bűncselekménnyel sértett szabadságjogokat kell megszilárdítania. Ligeti szerint azonban jóvátételt is biztosítania kell a jogaiban megsértett áldozatnak. A büntető igazságszolgáltatásnak úgy kell a konfliktusban érdekelt felek az elkövetők és a sértettek számára érthető és értékelhető módon szolgáltatni az igazságot, hogy ezzel maga a norma és annak erkölcsi tartalma erősödjön. Egyúttal pedig, jogállami módon és keretek között prevenciós célkitűzéseket is el kell érnie, azaz hozzájárulnia a hasonló konfliktusok kialakulásának, az ismételt elkövetővé és áldozattá válásnak a megelőzéséhez. Ezeket a célokat a helyreállító igazságszolgáltatás (restorative justice) filozófiájának megvalósításával lehetne elérni. Erről már többen értekeztek a hazai 1 Ligeti K. (2005) 910 szakirodalomban. 2 Jómagam néhány évvel ezelőtt még csak a közösségben végrehajtható büntetési formákban találtam meg a konfliktusfeloldás érzelmi feszültségeket levezető szerepét, és ebben az összefüggésben elemeztem jelentőségét. 3 Azóta azonban arra a következtetésre jutottam, hogy a helyreállító igazságszolgáltatás filozófiája a meglévő jogintézmények keretei között, azok megőrzése mellett alkalmas a büntetőpolitika megújítására, a szemléletváltásra. 4 A helyreállító igazságszolgáltatás ugyanis a büntetőeljáráson belül fűzi szorosabbra a kapcsolatot az etikai és a jogállami büntetésfelfogások között. Az érintett közösség bevonásával törekszik az elkövető és a sértett közötti kapcsolat reparálására, az áldozatnak, illetve a megsértett közösségnek okozott sérelmek csökkentésére és a bűncselekményben megnyilvánuló konfliktus megoldására. Általa a büntetés új értelmet kap, csökken benne a szükségtelen, célszerűtlen megtorló elem, egyidejűleg pedig növekszik a megbüntetés racionalitása, mégpedig az elkövető, a sértett és az érintett közösség számára együttesen. 5 Mindez azonban a klasszikus büntető igazságszolgáltatás értékeit, garanciarendszerét nem veszélyezteti. Az ENSZ Gazdasági és Szociális Tanácsának (GSZT) egy 2002-ben elfogadott dokumentuma szerint a helyreállító igazságszolgáltatás olyan, a bűnözésre kifejlesztett intézményes reakció, amely amellett, hogy tiszteletben tartja minden érdekelt személy méltóságát és egyenlőségét a megértésre épít, és a társadalmi harmóniára törekszik. 6 Alkalmas arra, hogy a bűncselekményben érintettek kifejezésre juttassák érzelmeiket, tapasztalataikat, céljaikat és megfogalmazzák elvárásaikat. A helyreállító igazságszolgáltatás alkalmas az áldozat által elszenvedett érzelmi, anyagi sérelmek reparálására, biztonságérzetének helyreállítására. Általa a bűnelkövető közvetlenül szembesülhet bűnös cselekményének következményeivel, mivel alkalmat kap arra, hogy feldolgozza felelősségét. Így értelmezhetővé válhat számára a felelősségre vonás, és racionalizálható lesz a büntetés is. Egyúttal az 2 Nagy F., Vígh J., Kerezsi K., Barabás T., Kiss A.,Görgényi I., Bárándy P. 3 Gönczöl K. (2005). 4 Ugyanerre a következtetésre jutott Kerezsi Klára is (2006). 5 Lásd Hudson, Barbara (2006) 273. old. In: Ivo Hertsen, Tom Deams. 6 Declaration (2002). 1011 érintett közösség előtt is érthetőbbé válnak a bűncselekmény elkövetésének okai és következményei. Ez a fajta büntetőeljárás és az így kiszabott büntetés az érintett közösség tagjai számára is kiengesztelést jelenthet. Különösen akkor, ha az adott bűncselekmény közvetlenül közösségi érdeket sértett. (Ilyen lehet például a közterületek rendjét sértő csoportos garázdaság vagy a természeti környezetet károsító bűncselekmény.) A helyreállító eljárásban folyamatos szakmai ellenőrzés mellett részt vesz a sértett és az elkövető, valamint, ha szükséges, minden más olyan személy vagy a közösség képviselője is, akit a bűncselekmény érintett, akire az hatással volt. A résztvevők az erre a célra kiképzett szakember segítségével közösen keresnek megoldást minden olyan problémára, amely a bűncselekményből származott. A helyreállító eljárás egyaránt lehet mediáció, kiegyezésre törekvő vagy a büntetés módjának, mértékének meghatározására irányuló tanácskozás. A helyreállító eljárásban biztosítani kell a felek egyenlőségét, figyelemmel kell lenni kulturális és szociális helyzetükből adódó eltérő adottságaikra. Az eljárás folyamán meghatározhatják a reparáció, a restitució mikéntjét, kijelölhetik azt a közösségben büntetésként végrehajtott szolgáltatást, amely méltányos és arányos az egyéni és közösségi igényekkel. Sor kerülhet továbbá a résztvevők felelősségének tisztázására, úgy, hogy az egyaránt szolgálja a sértett és az elkövető integrációját. A helyreállító eljárás, amely mindig a hagyományos büntetőeljárásban zárul le, egyébként csak akkor alkalmazható, ha ahhoz mind a sértett, mind az elkövető hozzájárul. Ezt az érintettek a helyreállító eljárás bármely szakaszában visszavonhatják. A megállapodásnak, a kiegyezésnek önkéntes alapon kell létrejönnie. A helyreállító eljárásban tett beismerést a hagyományos büntetőeljárásban nem szabad az elkövető ellen bizonyítékként felhasználni. Ha a helyreállító eljárás eredménytelenül végződik, haladéktalanul folytatódnia kell a hagyományos büntetőeljárásnak. De a büntető hatóságoknak ebben az eljárásban is érvényesíteniük kell a helyreállító igazságszolgáltatás legfontosabb elveit az elkövetővel, a sértettel és az érintett közösséggel szemben egyaránt. 1112 Az eljárásban létrejött megállapodás meghiúsulásáról késedelem nélkül értesülnie kell a helyreállító igazságszolgáltatásért felelős intézménynek és a büntető hatóságnak. A megegyezés hiánya vagy meghiúsulása azonban a büntetés kiszabása során nem értékelhető az elkövető terhére. A helyreállító igazságszolgáltatás programját (eljárását) a büntető igazságszolgáltatás bármely szakaszában alkalmazni lehet. Éppúgy elrendelheti azt az ügyészség, a bíróság vagy a büntetés-végrehajtási bíró. A GSZT említett dokumentuma meghatározza a büntetőeljárás hagyományos menetétől való eltérésnél alkalmazott elveket és bemutatja e szemlélet megvalósításához nélkülözhetetlen formákat is. Azokat, amelyeket a büntető hatóságok az eljárás bármely szakaszában és elvileg bármilyen bűncselekmény esetében alkalmazhatnak. A bíróságnak a sikeresen végződő helyreállító eljárásban megszületett és teljesült egyezséget, ígéretet, megállapodást a kiszabott büntetésben is honorálnia kell, hiszen ezek felhasználásával reálisabbá válik a büntetés céljának megvalósulása. Bűn azonban nem maradhat büntetlenül. Az állam büntető hatalmát nem váltja ki a helyreállító eljárás, inkább csak új szempontokkal egészíti ki. A kisebb jelentőségű bűncselekmény elkövetőjével szemben sem maradhat el a társadalmi rosszallás kifejezésre juttatása, még akkor sem, ha a helyreállító eljárás a megállapodás teljesülésével eredménnyel végződött. E nélkül ugyanis kiürül a büntetőjogi felelősség, vagy összemosódhat a polgári jogban alkalmazott kárhelyreállítással. A büntető igazságszolgáltatásnak erős és világos jelzéseket kell adni arról, hogy az általa pönalizált magatartásformákat elítéli, azokat olyan negatív megnyilvánulásoknak tekinti, amelyek nem maradhatnak következmény nélkül. Megbánásra, bűntudatra, jóvátételre senki nem kényszeríthető, de ha erre hajlandónak mutatkozik, akkor ezt a rendszernek honorálnia kell. A megbüntetés élményére (penitential burden) azonban minden elkövetőnek szüksége van ahhoz, hogy visszanyerje teljes jogú tagságát a társadalom közösségében. Az út a bűnhődéstől, az ezt kiegészítő megbánástól, az integrációhoz nyújtott társadalmi segítség igénybevételén át vezethet a megbocsátáshoz. 7 7 Duff, R. A. (2001). 1213 A büntető igazságszolgáltatás akkor valósítja meg a helyreállító filozófiában meglévő lehetőségeket, ha az eljárásokban a szükségesség és arányosság, valamint a méltányosság elvei maradéktalanul érvényesülnek. A büntetőjog és a helyreállító igazságszolgáltatás elveivel egyaránt ellentétes lenne például az, ha azzal fejeződne be a büntetőeljárás, hogy a tehetős elkövető a bűncselekmény miatt kiszolgáltatott helyzetbe került sértettnek csak az okozott kárt téríti meg. Az egyenlő elbánás elvét sértené az, ha az anyagi kártérítésre szociális helyzeténél fogva képtelen elkövetőt éppen emiatt zárnák ki a helyreállító eljárásból. A bűncselekmény következményeivel ugyanis neki is szembesülnie kell. Egyébként a sértett és az érintett közösség kiengesztelésére az anyagi kártérítésen kívül más reparációs módszerek is alkalmazhatóak, így például a természetbeni szolgáltatás vagy a bocsánatkérés. Ha pedig a helyreállító eljárás célja mégis leegyszerűsödik az anyagi javakban kifejezhető károk reparálásra, akkor úgy tűnhet, mintha a helyreállító igazságszolgáltatás a hagyományos és általában költségesnek ítélt büntetőeljárás csupán pertakarékos alternatívája lenne. Ez pedig minden politikai vagy jogalkalmazói sandaság nélkül könnyen megtörténhet. Ma még a bűncselekménnyel okozott kár megállapítása, elismerése, esetleges megtérítése önmagában igen jelentős eredmény a sértett számára. A sértett a mai büntető igazságszolgáltatási gyakorlatban kiszolgáltatott helyzetben van. Hagyományosan rossz ugyanis az eljárásjogi helyzete, gyakran kerül a hatóságok előtt megalázó helyzetbe. Kárának megtérülésére a büntető perek elhúzódása, az esetleg megítélt kár megtérítésére a bürokratizált rendszerben alig számíthat. A helyreállító igazságszolgáltatás nem a hagyományos büntető igazságszolgáltatás alternatívája, amint azt Nils Christie norvég kriminológus írja. 8 Nem olyan konfliktusokat kezel ugyanis, amelyeket az állam az igazságszolgáltatási monopólium birtokában ellopott volna az érintett felektől, és a társadalmi béke helyreállítása érdekében azokat a jogos tulajdonosoknak vissza kellene szolgáltatnia. Ha a helyreállító eljárás intézményét a bűncselekmények elkövetőivel szemben alkalmazzák, akkor az továbbra is az állami büntető igény érvényesítését jelenti. A helyreállító eljárás Bárándy Péter értelmezése szerint nem más, mint a büntető 8 Christie, Nils. (1977). 1314 eljárásban ellentétesen polarizált felek (a sértett és az elkövető) önkéntes vállalása alapján a büntetőeljárásból ideiglenesen kiágazó, mediátor által vezetett folyamat, amelynek az eredményét a büntetőhatóság az alapeljárásba visszacsatolva, a bűnösség megállapításánál vagy a büntetés kiszabásánál alapvető szempontként veszi figyelembe. 9 A helyreállító igazságszolgáltatás filozófiáját és eljárási formáit nem sajátította ki a büntető igazságszolgáltatás. Jelentős gyakorlati tapasztalatok halmozódtak fel arról, hogy az emberi kapcsolatok számos nem bűncselekményekben végződő konfliktusa jól kezelhető ezekben az eljárásokban. A helyreállító filozófiát és eljárást eredményesen alkalmazzák például az iskolai és azon kívüli kortárscsoportokban, a településen belüli vagy szomszédsági környezetben keletkezett konfliktusok békés megoldására, valamint a kisebbségi és többségi kultúrák feszültségeinek feloldására. 10 A helyreállító filozófiához és az ennek alapján kidolgozott eljáráshoz egyes szakértők komoly reményeket fűznek a nemzetközi konfliktusok egy részének feloldásában is. 11 Ezeknek az eljárásoknak a széles körű, hatékony alkalmazása elvezethet olyan kedvező fordulathoz, amelyben megfontolható lesz az enyhébb mértékben veszélyes, kisebb tárgyi súlyú cselekmények dekriminalizálása, hiszen konfliktusfeloldásként a büntető igazságszolgáltatás is csak végső eszközként vethető be. A helyreállító igazságszolgáltatás hívei nem akarják legyőzni a hagyományos büntetőeljárást, még csak háttérbe sem akarják szorítani, hanem annak garanciarendszerében, azt megőrizve, inkább a büntetőpolitika megújításáról, a szemléletváltozásról gondolkodnak. 12 Minden helyreállító eljárás célja a megegyezésre törekvés. Megegyezés akkor jöhet létre, ha az ellentétes érdekű felek meghallgatják egymás érveit, majd azokra tekintettel keresik a megoldást. Az ellentétes érdekű, de egymással együttműködésre kész felek közreműködésével kialakított kompromisszumról van tehát szó. A felek a 9 Bárándy P. (2007). 10 Herczog Mária (2003). 11 Cristie, Nils (2004). 12 Kiss, A. (2006). 1415 helyreállító eljárásra saját jól felfogott érdekük vagy meggyőződésük alapján önként vállalkoznak. Az elkövető nemcsak a védekezését adhatja elő, hanem más érveket is. Olyanokat, amelyek a konfliktus kialakulásában, bűnös megoldásában szerepet játszottak és az eredményes megegyezés céljait szolgálhatják. Az eljárás keretében így számára is megvilágosodhatnak a saját tettének okai, a sértett és más érdekeltek elmondásából pedig megismerkedik, illetve szembesül tettének következményeivel. Átélheti például azt, hogy erőszakos cselekedetével a rablás áldozatát az egész havi megélhetésétől fosztotta meg, és ezért börtönbe kerülhet. Egyáltalán nem biztos, hogy az új mozzanatok megrázzák, vagy kialakítják benne az eddigi életmódjának megváltoztatására irányuló szándékot, akár csak tettének megbánását is, de mindezekre nagyobb az esély, mintha át sem esik ezen a procedúrán. Ha viszont bekövetkezik a kedvező fordulat, akkor a kialakult beilleszkedési elképzeléseihez segítséget kaphat az őt támogató esetleg az eljárásban is részt vevő szűkebb közösségtől, családjától, tanáraitól. Az is lehet, hogy külső szakszerű segítségre nyílik esélye, például kezelésre, gyógyításra, szakképzésre vagy munkahely megszerzésére. Az eljárásban való részvételét leginkább az motiválhatja, hogy a létrejött megegyezést az ügyészség vagy a bíróság az ő javára kedvező módon ítélheti meg a bűnösség megállapításánál, illetve a büntetés kiszabásánál. A sértett (áldozat) és az érintett közösség érdekeltté válhat a megegyezésben, mert az ehhez vezető eljárástól remélheti érzelmi, anyagi sérelmeinek orvoslását, oldódhat a szorongása, növekedhet a biztonságérzete. Érzelmi feszültsége is csökkenhet, mert az eljárásban megismerheti a másik fél, az elkövető magyarázatát, és abból talán az elkövetés szubjektív okait is képes lesz megértő módon feldolgozni. Ez a momentum is nyitottabbá teheti a megegyezésre, a jóvátétel elfogadására. Ebben az eljárásban fokozottan érezheti az őt támogató közvetlen közösség szolidaritását, és nagy eséllyel kiderülhet az is, hogy a bűncselekmény következményeinek feldolgozásához milyen intézménytől milyen támogatásra tarthat igényt. Módja van arra is, hogy a jóvátétel módját és mértékét befolyásolja. 1516 A helyreállító eljárásban kialakuló megegyezés új lehetőségeket tárhat fel a bíróság által alkalmazható szankciók kiválasztásában is. Új megvilágításba helyezheti például a környezetkárosító bűncselekményekért kiszabható büntetéseket. A sértett közösség képviselője a megegyezést a megkárosított termőtalaj teljes rekultivációjához kötheti, a levegőt szennyező elkövetőtől azt kérheti, hogy az adott környezetben fákat, erdőt telepítsen. A tömegközlekedési eszközöket, a közterületet rongálók esetében pedig a sértett közösség szakértő képviselője elég pontos támpontokat adhat a megegyezésre irányuló tárgyaláson ahhoz, hogy milyen munka vagy természetbeni szolgáltatás szükséges és arányos az okozott kár helyreállításához, a megsértett közösség kiengeszteléséhez. A futballhuligánok vandál cselekedetei új megvilágításba kerülhetnek a helyreállító eljárásban, ha az érintett sportkör képviselőjének a közreműködésével alakulna ki a jóvátétel és a kiengesztelés módja. Ő közvetíthetné egyébként az érintett közösség, a klub számára a helyreállító eljárásban szerzett tapasztalatokat is, úgy, hogy azok hasznosulhassanak a hasonló cselekmények megelőzésében. Megegyezés alakulhatna ki az erdőtulajdonosok képviselője és az erdőt pusztító fatolvajok között is: az elkövetők vállalhatnák az adott erdő szakszerű felügyelet melletti karbantartását, az erdőtulajdonosok pedig a bizalomvesztésig jogot biztosítanának a szükséget szenvedők számára a rőzse rendszeres összegyűjtésére. Az előbbiekből következően a megegyezést csak az ügyészség vagy a bíróság szentesítheti akkor, amikor megkapja (visszakapja) a helyreállító eljárás dokumentumait. Ezek és egyéb iratok felhasználásával megállapítja a büntető felelősséget, kifejezi a társadalom rosszallását, adott esetben kiszabja a büntetést és ennek keretében élhet a korlátlan enyhítés lehetőségével. A helyreállító eljárásban született megállapodás tartalma és az ennek értelmezéséhez nélkülözhetetlen tények, érvek a bűnösség megállapításánál és a büntetés kiszabásánál a súlyosítási tilalom előírása szerint hasznosíthatóak. A bíróság a terheltet a megállapodás teljesítésére kötelezheti, és a pártfogó felügyelet elrendelése mellett ennek megfelelő magatartási szabályokat határozhat meg. 1617 A Btk. Általános Részének kodifikációja során az áldozati jogok érvényesítésével egyenrangú és deklarált célkitűzés volt a büntetőjogi szankciók eddiginél nagyobb mérvű differenciálása. A Kodifikációs Bizottság a szankciók kialakításánál arra törekedett, hogy a büntetőjog lehetővé tegye a bűncselekmény-adekvát reakciókat. Ennek érdekében a bűncselekményt és a büntetést a lehető legszorosabban össze kell kapcsolni, és arra kell törekedni, hogy az alkalmazandó szankciók típusa, súlya, szigora jobban illeszkedjen a szankcionált deliktum súlyához, jellegéhez és az elkövető személyi körülményeihez. A bűncselekmény-adekvát szankcionálás megkívánta a szabadságelvonással nem járó új szankciótípusok bevezetését is. Ezek azonban nem lehetnek azonosak az enyhe büntetéssel. Egy több éves foglalkozástól és járművezetéstől való eltiltás és a sértett kompenzációja például lényegesen súlyosabb joghátrányt jelenthet az elkövető számára, mint egy rövid tartamú, végrehajtandó szabadságvesztés vagy jelentős pénzbüntetés. Az új, szabadságelvonással nem járó szankciók bevezetése nem jelenti azt, hogy a börtönbüntetés feleslegessé válna. A legsúlyosabb bűncselekmények elkövetőivel a súlyos erőszakot megvalósítókkal, a szervezett bűnözői hálózat vezéralakjaival szemben azonban a jövőben is szigorú büntetést kell alkalmazni. 13 A helyreállító szemlélet nem állhat meg a börtön bejáratánál. Az erre vállalkozó elítélt számára még a börtönben is lehetővé kell tenni a helyreállító eljárást, azt, hogy szembesüljön tettének következményeivel. Ekkor azonban már nem a konkrét sértettel, áldozattal, hanem a tágabb közösség képviselőivel együtt tehetne kísérletet a megállapodásra, a kiengesztelésre. Az eredményes kísérlet az elítélt feltételes szabadon bocsátását mérlegelő eljárásban lenne honorálható, vele egyetértésben további követelmények lennének számára előírhatók a feltételes szabadság tartamára elrendelt pártfogó felügyelet idejére. Ez a program ma már Belgium valamennyi börtönében működik, és az eredmények bíztatóak. 14 Amint az a korábbi fejtegetésekből is kiderül, a helyreállító igazságszolgáltatásnak igen sokféle értelmezése van, és ennél még több a benne lévő lehetőség. A sokak által ernyő-filozófiának nevezett szemléletből bőven meríthetők olyan megoldások, 13 A Btk. Ált. Részének szakmai tervezete (kézirat, július) 14 Aertsen, I. (2006). 1718 amelyek alkalmasak lennének a büntető igazságszolgáltatás mára kialakult súlyos deficitjének csökkentésére. Ez lehetőséget teremtene a politikusok és kihívást a büntetőpolitika alakítói és alkalmazói számára. A helyreállító igazságszolgáltatás egy új stratégia vezérelve is lehet a közbizalmon alapuló közbiztonság megteremtésében. 15 Ettől a szemlélettől egyesek a hagyományos büntetőigazságszolgáltatás garanciarendszerét féltik. Nézetem szerint azonban nem a meglévő rendszer meggyengítéséről, hanem annak megerősítéséről van szó. Általa ugyanis növekedhet a büntetőpolitika társadalmi támogatottsága, hosszú távon pedig helyreállhatna az igazságszolgáltatásba vetett bizalom januárja óta nálunk is van lehetőség a helyreállító igazságszolgáltatás szemléletének megfelelő mediáció alkalmazására a büntető ügyekben. Ez a kiadvány az első év gyakorlati tapasztalatait foglalja össze. Bemutatja a évi CXXIII. törvény által megteremtett, a büntető ügyekben alkalmazható közvetítői eljárás jogintézményét, annak fogadtatását és működését. Számba veszi a jogalkalmazók tapasztalatait, a közvetítői eljárásba bevont büntető ügyek, elkövetők és sértettek jellemzőit. Teljeskörű hatékonysági vizsgálat és részletes attitűd-vizsgálat eredményét foglalja össze. A kutatók a 2007-ben elrendelt 2451 esetet, azaz az összes közvetítői eljárást alaposan megvizsgálták, és meggyőző érvekkel bizonyítják, hogy e jogintézménynek nálunk van jövője. A biztató eredmények a közvetítőként eljáró pártfogó felügyelők felkészültségének, munkastílusának, elhivatottságának köszönhetőek. A mediációs gyakorlat első évének közvetlen tapasztalataival a második kötetben élményszerűen is megismerkedhet az olvasó. Ott ugyanis tizenegy szakértő értékeli saját mediációs gyakorlatát huszonnégy esettanulmányban. Izgalmas és értékes olvasmány a magyar mediáció első évét bemutató szakmai anyag. Az új lehetőségek számbavétele, a megvalósult reformok átfogó értékelése különösen fontos feladat most, amikor a büntetőjog reformjának kivételes pillanatait éljük. Elődeink a XIX. század fordulóján hasonló helyzetben fogékonyak voltak az újra, és vállalkoztak a büntetőpolitika reformjára. Meggyőződésem, hogy nem elég büszkén 15 Gönczöl K. (2005). 1819 visszatekinteni rájuk és arra a korszakra, amelyben alkottak, hanem követni kell a példájukat, hiszen most is itt az alkalom az alaposan megfontolt reformra. Budapest, augusztus Gönczöl Katalin Az OBmB elnöke 1920 Források: Aertsen, I. (2006) The intermediate position of restorativ justice: The case of Belgium. In Institutionalizing Restorativ Justice. Ed.: Aertsen I., Deams, T., Robert, L., Willan Publishing. Barabás T. (2004) Börtön helyett egyezség? KJK Kerszöv. Bárándy P. (2007) A közvetítői eljárás büntető ügyekben (megjelenés alatt) Christie, Nils. (1977) Conflicts as property. British Journal of Criminology 17/1: Cristie, Nils (2004) Peace or Punishment. In: Crime, Truth and Justice. Edt: Gilligan, G. and Pratt., J., Willan Publishing. Duff, R. A. (2001) Punishment, Communication and Community. Oxford University Press: old. Gönczöl K. (2005) A szolgáltatott igazság. Élet és Irodalom. Görgényi I. (2006) Kárjóvátétel a büntetőjogban, mediáció a büntetőügyekben. HVG Orac. Herczog Mária (szerk.) (2003) Megbékélés és jóvátétel. Család, Gyermek, Ifjúság Könyvek. Hudson, Barbara (2006) Balancing the ethical and political: normativ reflection on the institutionalization of restorativ justice. In: Hertsen, I., Deams, T., Robert, L.: 273., Willan Publishing. Johnstone, G. (2002) Restorativ Justice. Cullompton: Willan Publishing. Kerezsi K. (2006) Kontroll vagy támogatás: az alternatív szankciók dilemmája, Complex.: 162. Kiss A. (2006) A közvetítői eljárásról. Kriminológiai Tanulmányok 43.: 261. Ligeti K. (2005) A humánus büntetés. Élet és Irodalom. Nagy F. (1993) Jóvátétel mint konfliktusfeloldó büntető igazságszolgáltatás egyik formája. Kriminológiai Közlemények Több megjelenítése
A helyreállító igazságszolgáltatás európai jó gyakorlatai a büntetôeljárásban 2010 megállapodás mediáció - mediationmediáció jóvátétel reintegráció A helyreállító igazságszolgáltatás európai jó gyakorlatai Részletesebben A gyanú. árnyékában. Kritikai elemzés a hatékony védelemhez való jog érvényesülésérôl
A gyanú árnyékában Kritikai elemzés a hatékony védelemhez való jog érvényesülésérôl A gyanú árnyékában Kritikai elemzés a hatékony védelemhez való jog érvényesülésérôl A gyanú árnyékában Kritikai elemzés Részletesebben Chronowski Nóra Drinóczi Tímea Kocsis Miklós Zeller Judit VÁLOGATOTT ALAPJOGI ESETEK II. SZABADSÁG ÉS EGYENLŐSÉG 1.
Magyar büntetőjog. Általános rész Balogh, Ágnes Tóth, Mihály Magyar büntetőjog. Általános rész írta Balogh, Ágnes és Tóth, Mihály Publication date 2010-03-31 Szerzői jog 2010-03-31 Ágnes, Balogh; Mihály, Részletesebben Az ügyész feladatai a polgári perben
Az ügyész feladatai a polgári perben Jelige: palánta Polgári jogi szekció Választott téma sorszáma: 17. 2 T a r t a l o m j e g y z é k Előszó 3. 1. Kisebb, de mégis nagyobb: KÖZÉRDEKVÉDELMI (közjogi) Részletesebben Dr. Füzesi Zsuzsanna Dr. Tistyán László EGÉSZSÉGFEJLESZTÉS ÉS KÖZÖSSÉG- FEJLESZTÉS A SZÍNTEREKEN
Dr. Füzesi Zsuzsanna Dr. Tistyán László EGÉSZSÉGFEJLESZTÉS ÉS KÖZÖSSÉG- FEJLESZTÉS A SZÍNTEREKEN Az Egészségfejlesztési módszertani füzetek kiadványsorozat kötetei 1. Az egészségfejlesztés alapelvei (Az Részletesebben Az információhoz való hozzáférés szabályozása és annak érvényesülése a környezetvédelemben
Az információhoz való hozzáférés szabályozása és annak érvényesülése a környezetvédelemben Készült a Környezetvédelmi és Vízügyi Minisztérium megbízásából. 2008. szeptember 30. Előszó Az információhoz Részletesebben Az Európa Tanács Miniszteri Bizottságának iránymutatása a gyermekbarát igazságszolgáltatásról
m o n o g r á f i a 5 Európát a gyermekekért, a gyermekekkel Építsük Az Európa Tanács Miniszteri Bizottságának iránymutatása a gyermekbarát igazságszolgáltatásról Az Európa Tanács Miniszteri Bizottságának Részletesebben Ellentmondások a nem állami szociális ellátások körében
Debreceni Egyetem Állam-és Jogtudományi Kar Ellentmondások a nem állami szociális ellátások körében Készítette: Kovács Mária Mónika V. évfolyam Konzulens: Dr. Horváth M. Tamás egyetemi tanár Debrecen 2008. Részletesebben A büntető hatalom korlátainak megtartása:
Széchenyi István Egyetem Állam- és Jogtudományi Doktori Iskola dr. Csörgits Lajos A magyar helyi önkormányzati rendszer átalakítása A demokrácia, a helyi közügyek és a helyi önkormányzás egyes kérdései Részletesebben A pedagógussá válás és a szakmai fejlődés sztenderdjei
Társadalmi Megújulás Operatív Program Regionális Pedagógiai Kutató és Szolgáltató Központ kialakítása pedagógusképző intézmények együttműködésére TÁMOP-4.1.2-08/1/B-2009-0002 13. alprojekt: Módszertani Részletesebben SZÖLLŐSY ANDRÁS: A FOGYASZTÓI DÖNTÉSEK SZABADSÁGÁNAK VÉDELME ÉS A VERSENYJOG A FOGYASZTÓVÉDELMI POLITIKA ÉS A VERSENYPOLITIKA KAPCSOLATA
SZÖLLŐSY ANDRÁS: A FOGYASZTÓI DÖNTÉSEK SZABADSÁGÁNAK VÉDELME ÉS A VERSENYJOG A FOGYASZTÓVÉDELMI POLITIKA ÉS A VERSENYPOLITIKA KAPCSOLATA Tartalomjegyzék 1. A FOGYASZTÓK KISZOLGÁLTATOTT HELYZETE A MODERN Részletesebben A SZABÁLYSÉRTÉSEKRŐL
Dr. Balla Lajos Idzigné Dr. Novák Csilla Dr. Kahler Ilona Dr. Németh Norbert Dr. Szurdi Béla Dr. Vadász Mihály A SZABÁLYSÉRTÉSEKRŐL szóló 1999. évi LXIX. törvény gyakorlati kézikönyve jogalkalmazóknak Részletesebben A szociális segélyezettek új típusú együttműködési kötelezettsége. A helyi rendeletalkotás és a gyakorlati végrehajtás tapasztalatai
A szociális segélyezettek új típusú együttműködési kötelezettsége A helyi rendeletalkotás és a gyakorlati végrehajtás tapasztalatai A szociális segélyezettek új típusú együttműködési kötelezettsége A Részletesebben Európai Roma Jogok Központja FENNTARTOTT ÉRDEKTELENSÉG
Európai Roma Jogok Központja FENNTARTOTT ÉRDEKTELENSÉG R o m a g y e r m e k e k a m a g y a r g y e r m e k v é d e l m i r e n d s z e r b e n Fenntartott érdektelenség Roma gyermekek a magyar gyermekvédelmi Részletesebben AZ ÚJ POLGÁRI PERRENDTARTÁS KONCEPCIÓJA. A Kormány 2015. január 14. napján megtartott ülésén elfogadott Koncepció
AZ ÚJ POLGÁRI PERRENDTARTÁS KONCEPCIÓJA A Kormány 2015. január 14. napján megtartott ülésén elfogadott Koncepció I. Az új polgári perrendtartás megalkotásának szükségessége Új polgári perrendtartást szükséges Részletesebben Lépések egy átlátható kirendelt védői rendszer irányába Kutatási beszámoló Magyar Helsinki Bizottság Budapest, 2012 KÉZIRAT NEM KÖZÖLHETŐ
Lépések egy átlátható i rendszer irányába Kutatási beszámoló Magyar Helsinki Bizottság Budapest, 2012 KÉZIRAT NEM KÖZÖLHETŐ Magyar Helsinki Bizottság, 2012 Kádár András Kristóf, Novoszádek Nóra, Selei Részletesebben FIATAL BÜNTETŐJOGÁSZOK AZ ÚJ BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYVRŐL
AZ ÚJ BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYVRŐL AZ ÚJ BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYVRŐL SZERKESZTŐ DR. MÉSZÁROS ÁDÁM Levelezési cím H-6725 Szeged, Bécsi krt. 2-4/B. II/9. Web www.mjat.hu E-mail mjat@mjat.hu ISBN 978-963-08-9609-2 Részletesebben FOGLALKOZTATÁSI REHABILITÁCIÓS JÓ GYAKORLATOK MAGYARORSZÁGON
FOGLALKOZTATÁSI REHABILITÁCIÓS JÓ GYAKORLATOK MAGYARORSZÁGON Scharle Ágota Budapest Szakpolitikai Elemző Intézet Kutatási jelentés (javított változat) 2011. április A kutatás megvalósulását az OFA/K-9843/0005/2010. Részletesebben Széchenyi István Egyetem Állam- és Jogtudományi Doktori Iskola. dr. Váczi Péter. A jó közigazgatási eljáráshoz való alapjog és annak összetevői
Széchenyi István Egyetem Állam- és Jogtudományi Doktori Iskola dr. Váczi Péter A jó közigazgatási eljáráshoz való alapjog és annak összetevői Doktori értekezés Témavezető: Dr. Patyi András, PhD tanszékvezető Részletesebben Pályakövetési rendszer kialakítása és pályakövetési szabályzat
A gyakorlati pedagógia néhány alapkérdése Az iskolák belső világa Bábosik István Golnhofer Erzsébet Hegedűs Judit Hunyady Györgyné M. Nádasi Mária Ollé János Szivák Judit Bölcsész Konzorcium 2006 Kiadta Részletesebben A Kormány ifjúságpolitikai keretprogramja 2012
A Kormány ifjúságpolitikai keretprogramja 2012 A Kormány ifjúságpolitikai keretprogramja 2012 KÖZIGAZGATÁSI ÉS IGAZSÁGÜGYI MINISZTÉRIUM NEMZETI ERŐFORRÁS MINISZTÉRIUM www.ujnemzedek.hu www.facebook.com/ujnemzedek Részletesebben A korrupció megelőzése a szervezeti integritás megerősítése által
Pulay Gyula A korrupció megelőzése a szervezeti integritás megerősítése által Összefoglaló: A cikk az Állami Számvevőszék integritásfelmérésének elméleti alapjait mutatja be, majd a 2013. évi integritásfelmérés Részletesebben NEMRE VALÓ TEKINTETTEL Kézikönyv
NEMRE VALÓ TEKINTETTEL Kézikönyv a nők és férfiak közötti társadalmi egyenlőség érvényesítésének elméletéről és gyakorlatáról (intézmények és vállalkozások vezetői számára) E/004. számú Fejlesztési Partnerség Részletesebben A munkaerőpiacra való felkészítés feltételei és lehetőségei az oktatási intézményekben
MŰHELY Bruckner László Gulyásné Fehér Ildikó Kovács Anikó Nagy Orsolya A munkaerőpiacra való felkészítés feltételei és lehetőségei az oktatási intézményekben A tanulmány először bemutatja azokat az új Részletesebben Ezt egy életen át kell játszani és még azon is túl
MAJLÁTH GYÖRGY TUDOMÁNYOS PÁLYÁZAT Ezt egy életen át kell játszani és még azon is túl Büntetőjogi Szekció A tényleges életfogytig tartó szabadságvesztés emberi jogi megítélése érvek, ellenérvek Kegyetlen Részletesebben A helyi-kisregionális szint szerepe a fenntarthatóságban

matches: Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
HITELES MOZGALOM - Véleményünk, álláspontunk - Gárdos István keményen védi a bankokat
JOG, JOGÉRTELMEZÉS – GONDOLATOK A DEVIZAHITELES TÖRVÉNYEK KAPCSÁN
A Kúria jogértelmezése, az annak alapján született érvénytelenségi törvény, illetve az e törvénynek megfelelően lefolytatott eljárások eredménye szerint a magyar pénzügyi intézmények hosszú éveken keresztül, ország-világ szeme láttára, az árfolyamrésre és az egyoldalú szerződésmódosításra vonatkozóan tömegesen tisztességtelen, azaz jogellenes, érvénytelen szerződési feltételeket alkalmaztak. Ennek alapján szükségszerűen felvetődik az a kérdés, hogy ez a jogi eredmény mennyire van összhangban a jogbiztonság követelményével. A felvetődő kérdésre logikailag három válasz képzelhető el:
1. Nincsen abban semmi rendellenes, sőt, éppen a jogrendszer megfelelő működését mutatja az, ha egy vagy több piaci szereplő által folytatott gyakorlatról – szükségszerűen a szerződéskötést követő bizonyos idő elteltével, utólag – kiderül, hogy jogellenes.
2. Elvileg nem lehet helytálló egy olyan jogértelmezés, amelynek alapján a piaci szereplők által következetesen folytatott gyakorlat jogellenesnek minősül.
3. Szükségképpen visszamenőleges jogszabály módosítást valósít meg az olyan normatív jogértelmezés, amelynek alapján a piaci szereplők által következetesen folytatott gyakorlat jogellenesnek minősül.
Elvi megközelítésben vizsgáljuk azt a kérdést, hogy mi a joggyakorlat szerepe a jog tartalmának kialakulásában és a jogszabályok értelmezésében. Közelebbről arra a kérdésre keressük a választ, hogy elvileg lehetséges-e az, hogy a hosszabb időn át, következetesen, tömegesen, egységesen, nyilvánosan, a hatóságok tudtával és jóváhagyásával folytatott gyakorlat jogellenesnek bizonyuljon. Mindez elvezet a visszamenőleges jogalkotás tilalmának egy speciális esetéhez.
Tekintettel arra, hogy e feltételek alkalmazására nem titokban, hanem nyilvánosan, állami felügyelet alatt működő intézmények által közzétett általános szerződési feltételek körében tömegesen kerül sor, feltételeznünk kell, hogy a pénzügyi intézmények e feltételek megfogalmazása során arra törekedtek, hogy azok érvényesek legyenek, így többek között, ne minősüljenek tisztességtelennek sem.
Bizonyos esetekben (az itt tárgyalt esetek is ilyenek) a felek a szerződésüket közjegyzői okiratba foglaltatják, éppen a szerződés jogi kötőerejének, érvényesíthetőségének megerősítése érdekében. Ilyen esetekben a közjegyzők is szükségszerűen jogértelmezést végeznek, hiszen a közjegyzői törvény alapján ők csak jogszerű szerződést foglalhatnak közjegyzői okiratba. A pénzügyi intézmények és azok ügyfelei közötti szerződéseket bíróságok is rendszeresen vizsgálják, hiszen e szerződéses kapcsolatokban gyakoriak a jogviták, illetve a szerződésből fakadó követelések bírósági úton való érvényesítése. A bíróság, az uniós jog előírásai alapján, köteles hivatalból észlelni e szerződések tisztességtelenség miatti semmisségét, tehát a bíróságoknak az e szerződésekkel kapcsolatos jogvitákban tanúsított magatartása egyúttal kifejezi azt is, hogy miként értelmezték ebben az összefüggésben a tisztességtelenségre vonatkozó szabályokat.
A deviza alapú hitelezés gyakorlatában a kezdetektől az a megoldás alakult ki, hogy a folyósításkor vételi, a törlesztéskor pedig eladási árfolyam alkalmazására kerül sor, ugyanúgy, mintha az adós ténylegesen az idegen pénznemben kapta volna meg a kölcsönösszeget, és azt a hazai felhasználás érdekében, átváltotta volna forintra, illetve törlesztéskor a rendelkezésére álló forintból megvásárolta volna a törlesztés teljesítéséhez szükséges devizát. Ez a gyakorlat több mint tíz éven át, töretlenül és egységesen érvényesült a deviza alapú hitelezés gyakorlatában, több mint százezer szerződés tartalmazza az erre vonatkozó előírásokat. Ez a szerződési gyakorlat ismert és elfogadott volt a szakmai felügyeletet ellátó hatóság számára is, amely a fogyasztók számára készített, a devizahitelekről szóló tájékoztató kiadványában fel is hívta a potenciális hitelfelvevők figyelmét a termék e sajátosságára. A bírósági gyakorlatban sincs nyoma annak, hogy e rendelkezés bármilyen szempontból vita tárgyát képezte volna. Az árfolyamrés kifejezés közzétett bírósági határozatban 2014-et megelőzően, közzé nem tett, anonimizált ítéletben pedig 2012 előtt nem jelent meg.
A Kúria egy olyan szerződési feltételt minősített érvénytelennek, amelyet a jogszabályok címzettjei, a pénzügyi intézmények, azok szakmai felügyeleti hatósága és a szolgáltatást igénybe vevő ügyfelek egyaránt jogszerűnek gondoltak. A Kúria tehát, az árfolyamrésre vonatkozó szerződési feltétel értékelése kapcsán folytatott értelmező tevékenysége során figyelmen kívül hagyta azt a körülményt, hogy az adott jogszabályt annak elsődleges címzettjei, a szerződési feltételek alkalmazói miként értelmezték. Úgy gondoljuk, a Kúria ezt nem tehette volna meg; ezzel jogalkalmazása önkényessé vált, és súlyosan sérült a jogbiztonság követelménye.
A pénzügyi intézmények állami felügyelet alatt működnek, úgy, hogy az állami felügyeletet ellátó PSZÁF egyúttal fogyasztóvédelmi feladatot is ellát. Tudomásunk szerint nem volt olyan eset, hogy a felügyeleti hatóság azt állapította volna meg, hogy valamely pénzügyi intézmény egyoldalú szerződésmódosítási jogot biztosító feltétele tisztességtelen vagy egyébként jogellenes. Ehhez hasonlóan, egészen 2011-ig nem fordult elő az sem, hogy bíróság jogerősen e feltétel semmisségét állapította volna meg.
A pénzügyi intézmények és felügyeleti hatóságuk az összetett jogi szabályozás együttes értelmezése alapján úgy ítélték meg, hogy az alkalmazott szerződési feltételek jogszerűek. Ezzel szemben, a Kúria által a Véleményben, illetve a jogegységi határozatban megfogalmazott követelmények olyan feltételeket támasztanak, amelyeknek – azok szigorú, merev értelmezése esetén – a pénzügyi intézmények által az egyoldalú szerződésmódosítással kapcsolatban alkalmazott szerződési kikötések nem felelnek meg. A tisztességtelenségi vélelmet felállító érvénytelenségi törvény pontosan ilyen merev jogértelmezést követett (a szerződés egyéb feltételeinek és a szerződéskötés körülményeinek vizsgálatát kizárta, elzárta a részleges érvénytelenség lehetőségét stb.). Ennek megfelelően a pénzügyi intézmények törekvése a tisztességtelenségi vélelem megdöntésére nem járt eredménnyel, a bíróságok minden pénzügyi intézmény keresetét elutasították.
A Kúria ez esetben is a hitelezési gyakorlatban kialakult jogértelmezést figyelmen kívül hagyva értelmezte a tisztességtelen szerződési feltételekre vonatkozó jogszabályt. Ez ismét azt eredményezte, hogy a hosszú éveken át, valamennyi pénzügyi intézmény által, nyilvánosan, a hatóságok és bíróságok tudtával alkalmazott szerződési feltételek érvénytelennek bizonyultak, a szerződésekből kikerült egy olyan elem, amelynek a szerződések hosszú távú jellege miatt alapvető jelentősége volt, és amely lényegesen kihatott a szerződés egyéb feltételeinek meghatározására is. Ez a döntés és az annak alapján született jogszabály is sérti a jogbiztonságot és annak részeként a szerződések kötőerejében való bizalmat.
Minden kommunikáció alapvető feltétele, hogy közlő és befogadó azonos nyelvtani, logikai szabályok szerint vegyen részt benne. Ennek hiányában kommunikáció nem, csak bábeli hangzavar lehetséges. Ezek a szabályok teszik lehetővé, hogy a befogadó a közlő szándékainak megfelelőem értelmezze az üzenetet. Ezek a szabályok tehát egyszerre segítik és korlátozzák az értelmezést. Éppen azáltal teszik lehetővé a megértést, hogy leszűkítik az értelmezés lehetséges terjedelmét. A jogszabályok ugyanakkor legalább két olyan sajátossággal rendelkeznek, amelyek megkülönböztetik a kommunikáció egyéb formáitól. Egyrészt, a jogszabály nyelve szaknyelv is, ami azt jelenti, hogy szakkifejezéseket alkalmaz, kidolgozottabb értelmezési normákkal rendelkezik, és – az alkotmányos alapjogoktól, a kódexeken át, a technikai, végrehajtási szabályokig terjedő - rendszert alkot, amely az egyes normák adott jogszabályon túlnyúló, tágabb kontextusát alkotják. Másrészt, a jog kiemelt társadalmi jelentőségénél fogva, azért, hogy a jog érvényesüljön, ugyanakkor a jogalanyok védelmet élvezzenek alapvető jogaik tekintetében, a jogszabályokkal kapcsolatban a jogállamiság cím alatt összefoglalt alkotmányos követelmények fogalmazódnak meg. E sajátosságok megnyilvánulnak a jogszabályok értelmezése terén is: a jogszabályokban lévő szakkifejezéseket a szakmában elfogadott tartalmuk szerint kell értelmezni, be kell tartani az általánosan elfogadott értelmezési elveket, figyelembe kell venni a jogszabályi környezetet, végső soron azt az alkotmányos rendet, amelybe az adott jogi norma illeszkedik.
A jogalkalmazó szervek által végzett jogértelmezéssel kapcsolatban is követelmény az adott jogszabállyal kapcsolatban kialakult gyakorlat figyelembe vétele. Ez abból az alapelvből is következik, hogy a jogszabály szövegét – hacsak nem kifejezetten jogi vagy egyéb szakszövegről van szó – a laikus, hétköznapi értelmének megfelelően kell értelmezni. A jogbiztonság követelménye magában foglalja azt is, hogy a jogalanyoknak bízniuk kell abban, hogy a szakmai követelményeknek illetve a közfelfogásnak megfelelő jogszabály értelmezésük, legalábbis az esetek túlnyomó többségében, megegyezik a jogalkalmazó szervek által elfogadott értelmezéssel.
Nem csupán a jogszabályok címzettjeinek kell figyelembe venniük az esetleg már létező, kialakult bírósági gyakorlatot, hanem a bíróságnak is a piaci szereplők gyakorlatát. Érvényesülnie kell tehát annak a követelménynek, hogy ha egy jogalany követi az adott piacon sztenderdnek tekintett megoldást, akkor eljárása jogszerű lesz.
Az általános gyakorlatnak megfelelő magatartás bizonyos fokú védelmet kell, hogy élvezzen, azáltal, hogy vélelmezni kell annak jogszerűségét, míg az attól eltérő magatartás ilyen védelmet nem élvez. Nehezen képzelhető el olyan eset, amikor a közfelfogásnak, az általános gyakorlatnak megfelelő magatartás megalapozottan jogellenesnek minősülhet.
A szóban forgó esetben azonban a Kúria és a devizahiteles törvények jogértelmezése felülírta a gyakorlatban kialakult, hosszabb időn át egységesen követett jogértelmezést. A Kúria, a saját értelmezése során, nem volt figyelemmel a gyakorlatban kialakult értelmezésre, sőt, tudatosan azzal ellentétes értelmezést fogadott el, jogellenesnek minősített egy (két) a gyakorlatban egységesen követett magatartást illetve alkalmazott szerződési feltételt.
Mit lehet tenni, ha a jogalkalmazó vagy a jogalkotó mégis elköveti azt a szakmai hibát, hogy olyan jogszabály értelmezést foglal el, amelynek fényében a korábbi joggyakorlat jogellenesnek minősül? Ha ezt a hibát alsóbb szintű bíróság vagy más jogalkalmazó szerv követi el, akkor ez rendes vagy rendkívüli jogorvoslat alapjául szolgálhat. Ha azonban ezt a jogalkotó jogszabályban vagy a legfelsőbb jogalkalmazó szerv elvi jellegű határozatban követi el, akkor vele szemben csak alkotmányjogi jogorvoslatra van lehetőség.
Ezek szerint az elvi, jogelméleti probléma végső soron alkotmányossági problémaként jelenik meg.
A Kúria Véleményében és jogegységi határozatában valamint az ezek alapján kibocsátott devizahiteles törvényekben foglalt értelmezés – azáltal, hogy figyelmen kívül hagyta a jogszabály érvényesülése során kialakult gyakorlatot – valójában visszamenőleg megváltoztatta a jogi feltételeket. Ez a Kúria esetén hatáskörének túllépését eredményezi, a devizahiteles törvények esetén pedig a visszamenőleges jogalkotás tilalmába ütközik. Mindkettő a jogállamiság és a jogbiztonság sérelmét okozza.
Ha kialakult egy egységes jogértelmezés, amelyet a piaci szereplők és a jogértelmező hatóságok egyaránt követtek, akkor ezen értelmezés bíróság általi megváltoztatására nincs lehetőség, hiszen az így kialakult értelmezés minősül jognak, az válik a tisztességtelenség fogalmává. A Kúria ezért jogellenesen járt el, amikor a tisztességtelenség fogalmát az egyoldalú szerződésmódosítási jog kapcsán újraértelmezte. Ezt a hibát kizárólag az Alkotmánybíróság korrigálhatta volna.
Az Alkotmánybíróság azonban ugyanazt a hibát követte el, mint azok a korábbi jogértelmezők, akiknek az aktusait felül kellett vizsgálnia: annak ellenére mondta ki a Kúria által megfogalmazott követelmények érvényesülését, hogy a tényleges gyakorlat éppen az ellenkezőjét mutatta
http://jog.tk.mta.hu/uploads/files/mtalwp/Gardos_2015_3.pdf
A teljes cikk itt fog megjelenni:
A Jogtudományi Közlöny
áprilisi számának tartalmából
A Kúria és a jogalkotó a deviza alapú hitelezés egyes, addig egységesen jogszerűnek tekintett feltételeit tisztességtelennek, így érvénytelennek minősítette. Az új jogértelmezés nem pusztán szakmailag vitatható, hanem jogelméleti és alkotmányjogi aggályokat is felvet. A cikk központi gondolata annak hangsúlyozása, hogy a jog az, ahogyan a jogszabály a jogszabály címzettjeinek magatartásában és a bíróságok jogalkalmazási gyakorlatában érvényesül. Mind a Kúria, mind pedig a jogalkotó figyelmen kívül hagyta a tisztességtelen szerződési feltételekre vonatkozó szabályoknak és a szóban forgó szerződési rendelkezéseknek a több mint egy évtizeden át uralkodó értelmezését. Ezzel a Kúria és a jogalkotó jogértelmezése hibás volt, és szándékától függetlenül, valójában visszamenőleges jogszabály-módosítást valósított meg, amely sérti a jogbiztonság követelményét, a Kúria esetében pedig hatáskörének túllépését is jelenti. Sajnálatos módon az Alkotmánybíróság ezt rendben lévőnek találta.
A Jogtudományi Közlöny a Magyar Tudományos Akadémia Gazdaság- és Jogtudományok Osztálya Állam- és Jogtudományi Bizottságának folyóirata.
A Jogtudományi Közlöny megjelenését az MTA Könyv- és Folyóiratkiadó Bizottsága támogatja.
Talán van olyan ügyvéd hazánkban, aki meg tud jelentetni a Jogtudományi Közlönyben egy értékelő írást erről az érdekes elemzésről.
Nekem nem sikerült pár hete, mikor Gárdos Péter tanulmányát vettem nagyító alá....
https://hitelesmozgalom.eoldal.hu/cikkek/velemenyunk--allaspontunk/gardos-peter-allitasai-megkerdojelezhetoek-es-hianyosak.html

matches: Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
AB: visszaható hatályú a közbeszerzési törvény új kizáró szabálya - Adó Online
Kezdőlap » Cégvilág » AB: visszaható hatályú a közbeszerzési törvény új kizáró szabálya
Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a közbeszerzésekről szóló 2015. évi CXLIII. törvény 197. § (7) bekezdésének „E törvénynek a Mód1. tv. által megállapított 62. § (1) bekezdés q) pontjának alkalmazásakor az e törvény hatálybalépését követően jogerőre emelkedett határozatokat akkor is figyelembe kell venni, ha a határozat a közbeszerzési eljárás eredményeként kötött szerződés teljesítésére a közbeszerzésekről szóló 2011. évi CVIII. törvényben előírt rendelkezések megsértését állapítja meg.” szövegrésze alaptörvény-ellenes, ezért azt megsemmisítette. A döntéshez különvéleményt csatolt Schanda Balázs, Szívós Mária és Varga Zs. András.
Az Alkotmánybíróság bírói kezdeményezés alapján eljárva megsemmisítette a közbeszerzésekről szóló törvény egy rendelkezését, és megtiltotta a folyamatban lévő ügyekben történő alkalmazását. Az eljárás alapjául szolgáló ügy előzménye, hogy egy ajánlatkérő 2015-ben ajánlati felhívást tett közzé két részből álló közbeszerzési eljárás lefolytatására. Az első és a második részben egyaránt a felperes lett a nyertes ajánlattevő, aki nyilatkozata szerint az első részhez nem kívánt alvállalkozót igénybe venni, míg a második rész vonatkozásában alvállalkozót jelölt meg, ennek ellenére mindkét beszerzés vonatkozásában alvállalkozói szerződést kötött, amit az ajánlatkérőnek nem jelentett be.
A Közbeszerzési Döntőbizottság a 2017-ben indult eljárása során megállapította, hogy a nyertes ajánlattevő magatartásával súlyosan megsértette a közbeszerzési törvényben foglaltakat, így vele szemben bírságot szabott ki.
A felperes keresetlevelében a Közbeszerzési Döntőbizottság határozatának hatályon kívül helyezését kérte, amely során egyebek mellett a súlyos jogsértés hiányára hivatkozott. Ennek keretében előadta, hogy az új Kbt. 62. § (1) bekezdés q) pontja a szerződés teljesítésével kapcsolatos jogsértésnek egy további szankcióját is adja, miszerint a súlyos jogsértésben elmarasztalt ajánlattevőt meghatározott időre kizárják a közbeszerzési eljárásban való részvételből, amely ajánlattevőket a hatóság a hivatalos honlapján vezet, és az ajánlatkérők kötelesek azt figyelembe venni, az adott esetben már beadott ajánlatot érvényteleníteni, vagy a már megkötött szerződést felbontani. A felperes szerint a törvény nem mondja meg, hogy mi minősül súlyos jogsértésnek, így a jogalkalmazónak kell mérlegeléssel megállapítania és indokolnia, azonban a felperes szerint az alvállalkozó be nem jelentése nem minősül súlyos jogsértésnek. Az elsőfokon eljáró Fővárosi Törvényszék hatályon kívül helyezte a Közbeszerzési Döntőbizottság határozatát és új eljárás lefolytatását rendelte el. A bíróság rámutatott arra, hogy a felperes súlyos jogsértése megállapításának előkérdése, hogy a Közbeszerzési Döntőbizottságnak egyáltalán volt-e alkotmányos lehetősége súlyos jogsértést megállapítani. Az elsőfokú bíróság rögzítette, hogy a jogalkotó az új Kbt.-be 2017. január 1-jétől hatályosan iktatta be a 62. § (1) bekezdés q) pontját, amely a közbeszerzési szerződések teljesítésének megszegésével kapcsolatos súlyos jogsértéseket kizárással szankcionálja. Az elsőfokú bíróság szerint ugyanakkor sérti a kiszámíthatóság elvét az a jogalkalmazói gyakorlat, amely az új Kbt. 197. § (1) bekezdésében foglalt átmeneti szabályra támaszkodva a 2017. január 1-jén hatályba lépett új Kbt. 62. § (1) bekezdés q) pontjában foglalt hátrányos jogkövetkezményt hozzákapcsolta egy, a hatálybalépés előtt már bekövetkezett jogsértéshez, mert az a címzettek számára nem volt előrelátható.
Az elsőfokú bíróság ítélete ellen a Közbeszerzési Döntőbizottság nyújtott be felülvizsgálati kérelmet. A felülvizsgálat során eljáró Kúria bírói tanácsának megítélése szerint a hatályos közbeszerzési törvény az eljárás során alkalmazandó rendelkezése a jogalkotásról szóló törvénybe ütközik, így sérti a jogbiztonság elvét és a visszaható hatályú jogalkotás tilalmát. Ez alapján a Kúria az Alkotmánybírósághoz fordult, mivel úgy ítélte meg, hogy az új kizáró ok a közbeszerzési jogsértések egy új szankcióját képezi, amellyel azonban a nyertes ajánlattevőnek 2016. december 31-ig nem kellett számolnia.
Az Alkotmánybíróság döntésében mindenekelőtt rögzítette, hogy a jelen ügyben is szakjogi – így nem az Alkotmánybíróság hatáskörébe tartozó, alkotmányossági – kérdésnek tekinti annak megítélését, hogy az alapügy felperese által elkövetett jogsértés az adott ügy releváns tényei és körülményei alapján súlyosnak minősíthető-e, ily módon az Alkotmánybíróság határozata kizárólag az indítvánnyal érintett új Kbt. 197. § (7) bekezdése második mondatának alkotmányossági vizsgálatára szorítkozik.
Ezt követően az AB emlékeztetett arra, hogy a jogbiztonság elvéből vezethető le a visszaható hatályú jogalkotás tilalma, amelynek magját a jogalkotási törvényben is megfogalmazott tilalom adja, miszerint a jogszabály a kihirdetését megelőző időre nem állapíthat meg kötelezettséget és nem nyilváníthat valamely magatartást jogellenessé. A következetes alkotmánybírósági gyakorlat értelmében továbbá valamely jogszabály nem csupán akkor minősülhet az említett tilalomba ütközőnek, ha a jogszabályt a jogalkotó visszamenőlegesen léptette hatályba, hanem akkor is, ha a hatálybaléptetés nem visszamenőlegesen történt ugyan, de a jogszabály rendelkezéseit a jogszabály hatálybalépése előtt létrejött jogviszonyokra is alkalmazni kell.
A konkrét üggyel összefüggésben az Alkotmánybíróság áttekintette a közbeszerzési törvény szabályozási rendszerét, és megállapította, hogy az új Kbt. 62. § (1) bekezdés q) pontja szerinti új kizáró okot az ajánlatkérőknek közvetlenül kell alkalmazniuk, amelyhez támpontot ad a Közbeszerzések Tanácsának 2017. február 10-én megjelent útmutatója. Ezt is megvizsgálva az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az új közbeszerzési törvénybe iktatott kizáró ok anyagi jogi szabály, egy olyan szankció, amely a 2017. január 1-jei hatályba lépése előtti jogviszonyokra is vonatkozik, és a jogalanyok számára olyan új joghátrányt jelent, amely a közbeszerzési jogsértések elkövetése esetén terhükre róható kötelezettségeiket súlyosbítja, a kötelező kizáró ok folytán ellehetetleníti újabb közbeszerzési eljárásokon ajánlattevőként történő részvételüket. Következésképpen a támadott átmeneti rendelkezés sérti a visszaható hatályú jogalkotás tilalmát, ezért az Alkotmánybíróság azt megsemmisítette.
Az ügy előadó alkotmánybírája dr. Horváth Attila volt.
Adóügyi Kúria-döntést semmisített meg az Ab
Jogerősen lezárt, adóügyekkel összefüggő büntetőeljárásokat vizsgálnak felül a megsemmisített jogegységi döntés miatt.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria


text:
A Központi Nyomozó Főügyészség az ügyvéddel szemben haszonszerzés végett elkövetett ügyvédi visszaélés bűntette és más bűncselekmények miatt folytat nyomozást. A rendelkezésre álló adatok szerint a gyanúsított 2015. július és 2017. április között, 27 alkalommal különböző összegeket kért kölcsön, de a tartozását nem fizette vissza, és erre nem is volt reális lehetősége. Egy alkalommal pedig ügyvédként vett át tízmillió forintot megőrzésre, azonban erről letéti szerződést nem készített és a pénzzel határidőben nem tudott elszámolni. A gyanú szerint a terhelt így 25 sértettől több mint 500 millió forintot szerzett meg, és csak néhány tízmillió forintot fizetett vissza. Bizonyítottság esetén a gyanúsított cselekménye haszonszerzés végett elkövetett ügyvédi visszaélés bűntettének, sikkasztás bűntettének, és 27 rendbeli csalás bűntettének a megállapítására lehet alkalmas.
Az ügyészség indítványozta a gyanúsított házi őrizetének elrendelését, és nyomkövetővel történő ellenőrzését a szökés, elrejtőzés, valamint a bűnismétlés veszélyére hivatkozással.
A védő elsődlegesen lakhelyelhagyási tilalom elrendelését, másodlagosan a nyomkövető eszköz használatának mellőzését és napi 1 óra „kimenőt” kért. Arra hivatkozott, hogy a terheltnek a betegségei és a tárgyalásai miatt néha el kell hagynia a lakását, és ilyenkor a nyomkövető eszköz sok kellemetlenséget okoz.
A bíróság megállapította, hogy a gyanúsított terhére róható bűncselekmények közül a legsúlyosabbak büntetési tétele 5 évtől 10 évig terjedő szabadságvesztés, a kiszabható halmazati büntetés maximális tartama 15 év lehet. A bíróság álláspontja szerint a kiszabható büntetés mértéke és a felvett pénzösszegek ismeretlen sorsa miatt az eljárás során a gyanúsított jelenlétének a biztosításához kényszerintézkedés alkalmazása szükséges.
A terheltnek többszázmilliós tartozása van, vele szemben a Budapest Környéki Törvényszéken van folyamatban büntetőeljárás, amelynek a hatálya alatt követte el az újabb bűncselekményeket. Ezért megalapozottan feltehető, hogy kényszerintézkedés hiányában újabb, szabadságvesztéssel büntetendő bűncselekményt követne el.
A bíróság megjegyezte, hogy a házi őrizet általában alkalmas a fenti indokok kiküszöbölésére és célok elérésére, a bírói gyakorlat is egyre nagyobb arányban alkalmazza ezt a kényszerintézkedést az előzetes letartóztatás helyett.
A bíróság álláspontja szerint azonban jelen esetben a terhelt korábbi ügyvédi irodájába, azaz a gyanúsítás szerint több részcselekmény elkövetési helyéül is szolgáló lakásba, elrendelt házi őrizet a bűnismétlés megelőzésére csak korlátozottan alkalmas, és a terhelt jogkövető magatartását az elkövetés körülményei is erősen kétségessé teszik. A házi őrizet célja nemcsak a jelenlétének a biztosítása az eljárás során, hanem az újabb, hasonló bűncselekmény megelőzése is. A Büntetőeljárásról szóló törvény 138. §-a szerinti házi őrizet kétségkívül csökkenti a bűnismétlés veszélyét, a jelenlétet pedig hatékonyan biztosítja, ezért a bíróság az ügyészi indítványnak helyt adott.
A bíróság megjegyezte, hogy az ügyészi indítványhoz „felülről” kötve van, azaz az indítványozottnál szigorúbb kényszerintézkedést nem rendelhet el, az enyhébb kényszerintézkedés pedig még ennyire sem lenne alkalmas a célok elérésére.
A kényszerintézkedés különös okainak jellege miatt szükséges a terhelt mozgási szabadságának szigorú és folyamatos nyomon követése, ezért a bíróság rendelkezett technikai nyomkövető eszköz telepítéséről is.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Elzárás is lehet a vége, ha valaki nem fizeti meg a bírságot – interjú a szabálysértési eljárás sajátosságairól | Magyarország Bíróságai
2020.02.21. - 13:48
A szabálysértési eljárásról legtöbbeknek a közlekedési szabályok megsértése jut eszébe, azonban szabálysértés sok más módon is elkövethető. Melyek a tipikus szabálysértések, hogy juthat el valaki egy egyszerű bírságtól az elzárásig és miként érinti ez a gyermekeket és a fiatalkorúakat? A témában dr. Fekecs Beátát, a Pesti Központi Kerületi Bíróság egyes igazgatási feladatok ellátásával megbízott bíráját kérdeztük.
Mi a szabálysértési eljárás jellemzője és mi a lényegi különbség a büntető eljáráshoz viszonyítva?
A szabálysértési eljárás egy újabb jogintézmény, amit 1955-ben vezettek be és eleinte inkább egy közigazgatási intézményként működött. Majd egy ideig „billegett” a közigazgatás és a büntetőjog között, ma már azonban egyértelműen a büntetőjoghoz tartozik. Az eljárás fő jellemzője, hogy enyhébben büntethető és enyhébb súlyú cselekmények tartoznak ide. Szabálysértés esetén sokkal kisebb az állam büntető igénye is, éppen azért, mert ezek a cselekmények kevésbé veszélyesek a társadalomra és kevésbé sértik az állami rendet, a gazdaság működését és a személyek jogát, mint a bűncselekmények.
Fontos különbség még, hogy míg bűncselekményeknél években mérjük az elévülést, a szabálysértésnél ez hat hónap. Ez azt jelenti, hogy ha a hatóság ezen az időn belül nem járt el az adott szabálysértés ügyében, akkor az elkövetéstől számított 6 hónap után már nem lehet megindítani az eljárást, ha pedig ezen belül elindult az eljárás, akkor a cselekmény elkövetésétől számított két év a végső határidő, amely elteltével már senkit sem lehet szabálysértésért felelősségre vonni.
Jellemzően milyen ügyekben szokott szabálysértési eljárás indulni? Melyek a legtipikusabb szabálysértések?
Az ügyeink több, mint hetven százaléka átváltoztatás, ami azt jelenti, hogy a meg nem fizetett pénzbírság, közérdekű munka vagy helyszíni bírság elzárásra való átváltoztatása miatt kerül az ügy a bíróság elé. Emellett vannak azok az ügyek, ahol eleve elzárást is ki lehet szabni, itt csak bíróság járhat el. Ezek közé tartozik például a lopás, a tiltott prostitúció, a garázdaság, a veszélyes fenyegetés, az önkényes beköltözés és a rendzavarás is Az utóbbi években egy trendforduló van, ugyanis korábban nagyon sok volt a tiltott kéjelgés miatti eljárás, most viszont a legtöbb a tulajdon elleni szabálysértés, ezen belül is a lopás. Ezt gyakoriságban a járművezetéstől eltiltás hatálya alatti szabálysértés követi.
Az elzárásos ügyeknél, hogyan jut el az ügy a bíróságig?
A feljelentést a rendőrségen kell megtenni, ők előkészítő eljárást folytatnak és amikor ez befejeződik, akkor megküldik az ügyet a bíróságra.
Átváltoztatás esetén hogyan jut el az ügy a bíróságra?
Az átváltoztatás a végrehajtási eljárás utolsó lépcsője, ami azt jelenti, hogy ha például elsőfokon jogerőre emelkedett egy bírság, mondjuk egy közlekedési szabálysértés miatt, de az illető nem fizette meg, vagy közérdekű munkában sem dolgozta le, ilyenkor vagy fizet, vagy „leüli” a bírság összegét. Fizetni egyébként a börtön kapujában is lehet, sőt, ha valaki megkezdi az elzárást, közben is kifizetheti a maradék összeget. Lényeges, hogy az elzárásra átváltoztatást csak a bíróság teheti meg és ilyenkor a teljes korábbi eljárás törvényességét felülvizsgálja.
Előfordul olyan is, hogy valaki azért nem fizet, mert azt szeretné, hogy a bíróság döntsön az ügyében?
Igen, kérheti, hogy hallgassa meg a bíróság és előfordulhat, hogy valami olyan törvénysértés derül ki, ami miatt vissza kell küldeni az ügyet elsőfokra és meg kell ismételni az eljárást, de az is lehet, hogy valaki nem törvénysértésre hivatkozik, hanem arra, hogy nem ő követte el a szabálysértést. A bíróságon ezt viszont már nem tudjuk vizsgálni, mert jogerősen meg van állapítva a bírság. Itt inkább az a kérdés szokott a vizsgálat tárgya lenni, hogy az elzárásra átváltoztatásnál van-e kizáró ok.
Mit jelent ez a kizáró ok?
Ez azt jelent, hogy akivel szemben büntetésként nem lehet elzárást alkalmazni, azzal szemben értelemszerűen a kiszabott bírságot sem lehet elzárássá átváltoztatni. Ilyenek például a fogyatékos személyek, vagy aki fogyatékos vagy folyamatos ápolást igénylő hozzátartozójáról egyedül gondoskodik, a várandósság 12 hetét elérő nő, továbbá a 14. életévét be nem töltött gyermekét egyedül nevelő szülő, vagy gyám. Itt sem büntetésként, sem átváltoztatásként nem jöhet szóba az elzárás. Azokkal szemben, akik esetén ilyen kizáró ok áll fenn, közérdekű munkát sem szabhat ki a bíróság.
Pontosan milyen büntetések szabhatók ki a szabálysértési eljárás során?
Közérdekű munkát és az elzárást már említettük. Az elzárásról azt kell még tudni, hogy főszabályként 1-től 60 napig szabható ki. 90 napig akkor terjedhet, ha az eljárás alá vont személyt több szabálysértés miatt egy eljárásban vonják felelősségre, ekkor ez egy úgynevezett halmazati büntetés lesz. Pénzbírság is kiszabható, ennek legkisebb összege 5.000 Ft, a legmagasabb összege 150.000 Ft lehet, ha azonban a szabálysértés elzárással is büntethető, akkor ez az összeg 300.000 Ft-ra emelkedik. Halmazati büntetésként nem elzárásos szabálysértés esetén legfeljebb 225.000 Ft, elzárásos szabálysértésnél legfeljebb 450.000 Ft lehet.
Elzárás esetén a szabálysértések elkövetői mire számíthatnak, bűncselekmények elkövetőivel lesznek összezárva?
Elzáráskor a szabálysértések elkövetőit elkülönítik a bűncselekmények elkövetőitől.
Ebben az eljárásban is figyelembe veszik, ha valaki visszaeső?
Visszaesésről szabálysértési eljárás esetén is beszélhetünk, hasonlóan, mint a büntetőjogban. 2012-ben került bevezetésre, hogyha hat hónapon belül valaki három nem elzárással sújtható szabálysértést követ el, akkor is kiszabhatóvá válik elzárás vele szemben. Az ismételt elkövetéssel tehát bármilyen szabálysértés esetében lehet elzárást kiszabni és így olyan ügyek is a bíróság elé kerülnek, amelyekben alapesetben nem is a bíróság járna el.
Mi a helyzet, ha a szabálysértés elkövetője, gyermek vagy fiatalkorú?
A gyermek alatt azt értjük, aki 14 év alatti, ilyenkor a szabálysértési felelősségre vonás kizárt, ehelyett a védelembevételt lehet alkalmazni. A gyermekkel szemben tehát nem indul eljárás, a szabálysértési felelősségét sem fogja senki megállapítani. Az esetet azonban jelezni kell a megfelelő hatóság felé, a védelembe vételről a gyámhatóság fog intézkedni. A gyámhatóság ilyenkor megnézi a gyermek helyzetét a családon belül és, hogy mi történhetett vele, ami arra vitte, hogy szabálysértést kövessen el. A szabálysértést értelemszerűen a rendőrség szokta felfedezni, így elsőként neki kell jeleznie a gyámhatóság felé, mellyel egyidőben az eljárást megszünteti.
A fiatalkorúaknál is van védelembe vételi eljárás, ami kötelező, így ezt nem is lehet mérlegelni. Ha tehát egy fiatalkorú például lop, akkor a családi körülményeitől függetlenül a védelembevételt a bíróság kezdeményezi és emellett alkalmazza a megfelelő szankciót is. Fiatalkorúnál ez a szankció általában figyelmeztetés, de lehet pénzbírság is, feltéve, hogy vállalja a megfizetését. Elzárásnak is helye van, ha olyan súlyú a cselekmény. Kizárólag a fiatalkorúak esetében azonban azt is engedi a törvény, hogy a bíróság felfüggessze az elzárás végrehajtását. A védelembe vételnél a gyámhatóság a családi körülmények alapján dönthet úgy, hogy a fiatalkorút nem kell kiemelni a családból, sőt nem is kell megfigyelni, mert például a családban minden rendben van és csak egy pillanatnyi kilengésről, egy egyszeri megtévedésről van szó, amikor például a fiatalkorú valami apróságot lop valamelyik nagy áruházban. Ha azonban a gyámhatóság úgy látja, hogy olyanok a körülmények, hogy talán folytatódhat a fiatalkorú életében a félresiklás, akkor a gyámhatóság megteszi a szükséges lépéseket.
Mennyire gyakori a szabálysértés a fiatalkorúak körében?
Nagyon kevés, a gyorsított bíróság elé állításnál pedig egészen kivételes. Az említett gyorsított bíróság elé állításnál rögtön őrizetbevétel van és ez akkor történik, amikor tetten érnek valakit valamelyik elzárással sújtható cselekmény elkövetése közben, tehát nem azért, mert például eldobta a papírzsebkendőt az utcán, hanem mondjuk lopás, vagy garázdaság miatt. Ezeknek a cselekményeknek általában van nagyobb súlyú, büntetőjogi alakzata is. Lopásnál például 50.000 Ft az értékhatár, ami elválasztja a szabálysértést a bűncselekménytől. De ha valaki a szabálysértést üzletszerűen követi el, akkor bármilyen alacsony is egy esetben az érték, mégis bűncselekmény lesz.
Ma már a rendőrségen is az a gyakorlat, hogy a fiatalkorú nem kerül rögtön egy számára félelmetes rendőrségi fogdába, mert elkövet egy butaságot és például a barátai felbiztatták és ellopott egy csokit.
A fiatalkorúak tipikusan milyen szabálysértéseket követnek el?
A fiatalkorúak leggyakrabban lopás és jogosítvány nélküli vezetés kapcsán lesznek érintettek a szabálysértési eljárással. Ha például a fiatalkorú jogosítvány nélkül vezetett és emiatt eltiltják a vezetéstől, de ő mégis újra beül, na akkor már nem csak figyelmeztetés és eltiltás, hanem elzárás is szóba kerülhet. Legutóbb is volt egy ilyen notórius fiatalkorú, akit már a rendőrség is megfigyelt, és látták, hogy rendszeresen vezet. Ő már gyorsított bíróság elé állítással került a bíróság elé.
Legnagyobb arányban azonban a pénzbírság kerül alkalmazásra, ezután következnek a figyelmeztetések, nagy számú még a közérdekű munka és elenyésző számban, nálunk a Pesti Központi Kerületi Bíróságon a múlt évben a körülbelül 24.000 ügyből alig fél száz esetben alkalmaztunk elzárást.

matches: Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Kutasi József Antal: 21.437 - Alkotmánybíróság: legfrissebb döntések > 2016. október 6. 12:42
21.437 - Alkotmánybíróság: legfrissebb döntések > 2016. október 6. 12:42
Feladó: mandinka.bt Dátum: 2016. október 6. 12:42Tárgy: Alkotmánybíróság: legfrissebb döntésekCímzett: jozsef@kutasi.eu From: mandinka.bt To: BARTHA SZABÓ JÓZSEF Alkotmánybíróság: legfrissebb döntések Dübörögnek a vélt vagy valós felháborodást ecsetelő alkotmányjogi panaszok, hengerelnek a bírósági döntések ellen lázadó indítványok. Íme a böngészőknek is kavalkádot ígérő tárgyaltak serege.2016. október 6. 11:10Fogyasztóvédelmi határozat bírósági felülvizsgálata.A Kúria Kfv.III.37.633/2015/5. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz vizsgálata.Az indítványozó erdővel borított ingatlanon gázkutakhoz létesített bekötővezetéket, ezt megelőzően a bányászatról szóló 1993. évi XLVIII. törvény 38. § (3) bekezdése alapján szolgalmi jog alapítását kezdeményezte az ingatlanok igénybevétele érdekében.A közigazgatási hatóság az erdő helyreállításának (és a létesített vezetékek elbontásának) kötelezettségét írta elő, mert erdőhasználati engedélye lejárt. Az elsőfokú hatóság határozatát a másodfokon eljárt hatóság helybenhagyta, a bírósági felülvizsgálat során eljáró Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság az indítványozó kereseti kérelmét elutasította, a Kúria pedig felülvizsgálati eljárása során a bíróság ítéletét hatályában fenntartotta.Az indítványozó szerint mind a hatósági, mind a bírósági eljárásban sérült az Alaptörvény XIII. cikkében biztosított, tulajdonhoz való joga, mert a döntések bányaszolgálati jogát korlátozták. A gázkutak vonatkozásában hozott határozatok súlyosan sértik a jogalkalmazás egységének és a törvény előtti egyenlőség követelményét is.***(AB határozat alkotmányjogi panasz elutasításáról: IV/778/2016.)A határozathoz Czine Ágnes és Stumpf István különvéleményt csatolt.Rendvédelmi tárgyú köztestület tagja.A rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományának szolgálati jogviszonyáról szóló 2015. évi XLII. törvény 305. § (3) bekezdés d) pontja alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz vizsgálata.Az indítványozó állítja: a Magyar Rendvédelmi Kar tisztségviselőire és ügyintéző testületei nem tisztségviselői tagjaira vonatkozó összeférhetetlenségi szabályok új esetkörrel egészítették ki. Ez alapján a Magyar Rendvédelmi Kar tisztségviselője, az ügyintézői testületek nem tisztségviselő tagja nem lehet olyan személy, akit szakszervezeti tisztségviselőnek megválasztottak.Az indítványozó szerint ez a sérelmezett rendelkezés diszkriminatív, az Alaptörvény XV. cikk (2) bekezdésébe ütközik. Ésszerű indokok nélkül zárja ki a szakszervezeti tisztségviselőket a rendvédelmi kari köztestületi tevékenységből, ellehetetleníti a megválasztásukat.***(AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról: IV/3410/2015.)A határozathoz Czine Ágnes különvéleményt csatolt.Kártérítés megfizetése.A Veszprémi Törvényszék 2.Pf.21.230/2015/5. számú, valamint a Veszprémi Járásbíróság 4.P.20.567/2015/11. számú ítélet alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz vizsgálata.Az indítványozó előadta: jogalap nélküli gazdagodás és kártérítés megfizetése iránt pert kezdeményezett. Az elsőfokú bíróság helyt adott a keresetének és el marasztalta az alperest. A másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét megváltoztatta és elutasította az indítványozó keresetét.Az indítványozó álláspontja szerint a sérelmezett ítéletek sértik az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése szerinti tisztességes bírósági eljáráshoz való jogát, mivel az elsőfokú bíróság elmulasztotta a tájékoztatását a bizonyítási teherről, továbbá a határidők elmulasztásának jogkövetkezményeiről is.***(AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról: IV/1100/2016.)Váltón alapuló követelés.A Székesfehérvári Törvényszék 32.P.21.321/2014/6. számú, a Fővárosi Ítélőtábla 13.Gf.40.410/2015/3-II. számú, valamint a Kúria Gfv.VII.30.029/2016/4. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz vizsgálata.Az indítványozó előadta: váltókövetelés megfizetése iránti perben marasztalta el az eljáró bíróság egy olyan nyugtázott váltó alapján, amely hamis aláírást tartalmazott, az okirat hamisított volt, emiatt hozzá váltókötelezettség nem kapcsolódhatott.Az indítványozó sérelmezi, hogy a bíróság a váltópertől különböző, más eljárásban beszerzett szakértői véleményre alapozta álláspontját. A perben eljárt bíróságok nem adtak lehetőséget arra, hogy a bizonyítékokhoz hatékony észrevételeket fűzzön. Mindezek alapján sérült az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése szerinti tisztességes bírósági eljáráshoz való joga.***(AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról: IV/1052/2016.)Végrehajtás.A Miskolci Törvényszék 2.Mpkf.22.794/2015/3. számú végzése, valamint a Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 5.M.530/2015/6. számú végzés alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz vizsgálata.Az indítványozó ügyeiben a Miskolci Törvényszék járt el, holott többször is bejelentett elfogultsági kérelmet. Álláspontja szerint a perújítási határidőt nem késte le, és a nettó munkabéréből való levonás kérdésében is hibásan döntött a bíróság. A bizonyítási indítványait nem vette figyelembe, ezzel megsértette az Alaptörvény XXVI. cikk (1) bekezdésében foglalt tisztességes eljáráshoz való jogát, valamint a XXVIII. cikk (1) bekezdésében foglalt tisztességes bírósági eljáráshoz való jogát, és a (7) bekezdése szerinti jogorvoslathoz való jogát.***(AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról: IV/600/2016.)Használati díj megfizetése. A Kúria Pfv.V.21.795/2014/5. számú ítélet alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz vizsgálata.Az indítványozó az ún. fillboard (benzinkúti töltőpisztolyra szerelhető, reklámfelületet képző eszköz) kizárólagos hasznosítási jogával rendelkező gazdasági társaság, az eszközök használatára szóbeli bérleti szerződést kötött az alapeljárás alperesével, határozott időtartamra. A határozott időtartam lejárta után az alperes tovább használta az eszközöket, azokon saját termékeit reklámozta, a reklámfelületet kiadta harmadik személyeknek, de használati díjat nem fizetett, végül az eszközöket leszerelte, egy részüket visszaszolgáltatta, más részüket használhatatlanná tette. Az indítványozó pert indított a használati díj megfizetése és a tönkretett eszközök kártérítése miatt. Az elsőfokú ítélet az alperest kötelezte a használati díj megfizetésére, amelynek a határozott időtartamra eső részének alperes eleget tett, azonban a határozott idő lejárta utáni részére vonatkozóan fellebbezést nyújtott be. A másodfokú bíróság az elsőfokú ítélet fellebbezett részét megváltoztatta, a felülvizsgálati kérelem folytán eljárt Legfelsőbb Bíróság pedig mind az első- mind a másodfokon meghozott ítéletet hatályon kívül helyezte és az elsőfokú bíróságot új eljárás meghozatalára kötelezte.Az indítványozó szerint az új eljárásban a bíróság olyan keresetet vizsgált, amit ő a perben nem terjesztett elő, nevezetesen az alperesnek hasznok megtérítésére való kötelezése iránti igényt vizsgálta a használati díj iránti igény helyett, ami a tényleges igénye volt. Így által előterjesztett kereset tárgyában valójában nem határozott. Érvelése szerint azzal, hogy a Kúria egyenlőségjelet tett a hasznok megtérítése iránti igény és a használati díj iránti igény közé, összemosta a két jogalapon álló polgári igényt, ami sérti az az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése szerinti bírósághoz fordulás iránti jogát, vagyis azt a jogát, hogy a bíróság az eljárásba vitt jogait elbírálja.***(AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról: IV/957/2016.)Közérdekű adat igénylése. A Fővárosi Ítélőtábla 8.Pf.20.601/2015/3. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz vizsgálata.Az indítványozó előadja: közérdekű adatigényléssel fordultak a KEHI-hez, amelyben arról kért tájékoztatást, hogy az EGT és a Norvég Finanszírozási Mechanizmusok Intézményrendszerének és a Finanszírozási Mechanizmusokból juttatott támogatások felhasználásának ellenőrzése kapcsán a Hivatal elnöke a soron kívüli kormányzati ellenőrzést a kormány, illetve a miniszterelnök döntése vagy a miniszter utasítása alapján rendelte-e el, ez szóban, vagy írásban történt-e, és utóbbi esetben kérték a kormány, a miniszterelnök vagy a miniszter döntését, illetve utasítását tartalmazó dokumentumot.A Hivatal az adatigénylést - a döntés megalapozását szolgáló adatok korlátozott nyilvánosságára hivatkozással - elutasította. Az indítványozó a bírósághoz fordult, amely elsőfokon helyt adott keresetének, az alperest kötelezte a közérdekű adatok kiadására. A másodfokú bíróság az elsőfokú ítéletet megváltoztatta és a keresetet elutasította.Az indítványozó álláspontja szerint mindezzel sérült az Alaptörvény VI. cikk (2) bekezdésében biztosított közérdekű adatok megismeréséhez és terjesztéséhez fűződő joga.***(AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról: IV/462/2016.)Ügyvédi meghatalmazás, kereseti kérelem.AFővárosi Törvényszék 47.Pf.638.489/2015/2. számú végzés és a Pesti Központi Kerületi Bíróság 14.P.89.660/2015/2. számú végzés alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz vizsgálata.Az indítványozó keresetét - amelyben közérdekű adatok kiadását kérte - az elsőfokú bíróság elutasította, mivel nem tartalmazott határozott kereseti kérelmet a bíróság döntésére vonatkozóan és szabályszerű ügyvédi meghatalmazást sem. Az indítványozó a végzés ellen fellebbezett. A másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság végzését helybenhagyta.Az indítványozó álláspontja szerint a támadott bírósági döntések és jogszabályi rendelkezések sértik a Nemzeti Hitvallásban foglaltakat, a R) cikkben foglaltakat, a I. cikk (1) bekezdésében foglaltakat, az emberi méltósághoz való jogot, a közérdekű adatok megismeréséhez való jogot, a tisztességes hatósági eljáráshoz való jogot, a tisztességes bírósági eljáráshoz való jogot, a 25. cikk (1) bekezdésében, a 26. cikk (1) bekezdésében és a 28. cikkben foglaltakat is.***(AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról: IV/500/2016.)Végrehajtási kifogás, behajtási jutalék.Az 1991. évi XLIX. tv. (Cstv.) 11. § (2) bek. c) pontja és a 21/C. §-a, a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. tv. 52. § g) pontja, 54. § (1) bek. g) pontja és a 254. § (3) bek., valamint a bírósági végrehajtói díjszabásról szóló 14/1994. (IX. 8.) IM r. 3. § 7. § (1) bek., 8. § (1) bek., a Váci Járásbíróság 1412-12 Vh.256/2010/95. számú határozata és a Budapest Környéki Törvényszék 3.Pkf.51.905/2014/3. számú végzése elleni alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata.Az indítványozó - adós - csődeljárást kezdeményezett maga ellen és a hitelezőivel csődegyezséget kötött, amelyben vállalta, hogy egy összegben megfizeti a fizetési moratórium hatálya alá eső követelést. Az adós a fizetési moratórium hatálya alá nem eső tartozására fizetési könnyítést kapott, amelyet azonban nem teljesített előírásszerűen, ezért végrehajtási eljárás lefolytatását kezdeményeztek ellene. Az indítványozó végrehajtási kifogást terjesztett elő, amelyben kérte az elsőfokú bíróságot, hogy semmisítse meg a végrehajtási díjjegyzék behajtási jutalékra vonatkozó rendelkezéseit. Az elsőfokú bíróság a végrehajtási kifogásnak csak részben adott helyt, amely végzést a másodfokú bíróság is helybenhagyott.Az indítványozó szerint a kifogásolt jogszabályi rendelkezések és a támadott ítéletek sértik a jogállamiság elvét, a tisztességes eljáráshoz és a jogorvoslathoz való jogot.***(AB végzés alkotmányjogi panasz visszautasításáról: IV/1837/2015.)Bartha Szabó József Bejegyezte:

matches:
Kúria
Bíróság
Kúria
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
Kúria
bíróság
bíróság
Bíróság
Kúria
bíróság
Bíróság
bíróság
Kúria
bíróság
bíróság
Bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
§ 7
bíróság
bíróság