az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból a fiatal mezőgazdasági termelők indulásához
a 2014. évben igényelhető támogatások részletes feltételeiről
A mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény 81. § (3) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 94. § a) és b) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva, a következőket rendelem el:
1. életvitelszerű tartózkodási hely: az ügyfél azon – bejelentett és a lakcímet igazoló hatósági igazolványban szereplő – állandó vagy ideiglenes tartózkodási helye, ahol az év nagyobb részét tölti, és rendszerint elérhető, amelyeket életkörülményei is alátámasztanak;
2. főállásban foglalkoztatott munkavállaló: az a személy, aki az ügyfél gazdaságában teljes munkaidőben dolgozik;
3. főállású mezőgazdasági termelő: az a személy, aki nem rendelkezik munkaviszonyból vagy más nem önálló tevékenységből származó jövedelemmel és a mezőgazdasági termelő tevékenységből származó árbevétele meghaladja az összes árbevételének 50%-át;
4. főtevékenység: az egyéni vállalkozói nyilvántartásban főtevékenységként megjelölt mezőgazdasági termelő tevékenység;
5. gazdaság: a termőföld, az állatállomány, továbbá a mezőgazdasági termelő tevékenységéhez kapcsolódó mezőgazdasági vagyoni értékű jogok, gépek, épületek és készletek, és egyéb tárgyi eszközök összessége;
6. gazdaság vezetője: a gazdaság részét képező ingatlanok – beleértve a termőföldet is – tulajdonjogával vagy használati jogával rendelkező, tevőleges mezőgazdasági tevékenységet végző egyéni vállalkozó;
7. kertészet: a támogatási kérelemben az üzleti terv részét képező standard fedezeti hozzájárulás (a továbbiakban: SFH) betétlapon az ügyfél által jelölt, kertészeti ágazat körébe tartozó, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap társfinanszírozásában megvalósuló támogatások igénybevételének általános szabályairól szóló 23/2007. (IV. 17.) FVM rendelet (a továbbiakban: Vhr.) 21. § (2) bekezdése szerinti közleményben közzétett D10, D14A, D14B, D15, D16, D17, D23, D24, D34, E, G01A, G01C, G04A, G04B, G04C, G05, G07, I02, SFH-kódok legalább egyikének megfelelő mezőgazdasági tevékenység;
8. mezőgazdasági termelő tevékenység: a Vhr. 3. § 11. pontja szerinti tevékenységek közül a 01.11–01.50 és 01.70 szakágazatba tartozó tevékenység;
9. mezőgazdasági termelő tevékenységből származó árbevétel: a mezőgazdasági termelő tevékenységet folytató gazdálkodó gazdaságából – a növénytermesztés, kertészet, és állattenyésztés ágazataiból – származó termékek értékesítéséből származó bevételek összege;
10.1 működtetési időszak:
a)2 e rendelet szerinti támogatási kérelmet jóváhagyó határozat véglegessé válását követő év január 1-jétől számított ötödik naptári év végéig terjedő időszak, vagy
b)3 ha a támogatási kérelmet jóváhagyó határozat 2015. január és február hónapokban válik véglegessé, és az ügyfél legkésőbb 2015. március 15-ig nyilatkozik, hogy az e rendeletben foglalt kötelezettségeket vállalja a támogatási kérelmet jóváhagyó határozat véglegessé válása évének január 1-jétől, akkor a működtetési időszak első napja a támogatási határozat véglegessé válása évének január 1-je és a működtetési időszak az e naptól számított ötéves időtartam;
11.4 tanya: az ingatlan-nyilvántartásban szereplő, a település külterületén fekvő olyan földrészlet, amelyhez a föld mellett növénytermesztés és állattartás, továbbá az ezekkel kapcsolatos termékfeldolgozás, termény- vagy terméktárolás céljára létesített lakó- és gazdasági épület, illetve ilyen épületcsoport is tartozik, vagy az olyan földrészlet, amely az ingatlan-nyilvántartásban tanyaként vagy majorként szerepel;
12. termelői csoport: a Vhr. 3. § 7. pontja szerinti csoport;
13. ügyfél: az a természetes személy, aki megfelel a 3. § (1) bekezdésében foglalt feltételeknek;
14. zöldség-gyümölcs termelői csoport és termelői szervezet: a Vhr. 3. § 18. pontja szerinti csoport.
2. A támogatás jellege és tárgya
2. § (1) E rendelet alapján egy alkalommal költségek fedezetére vagy fejlesztési célra támogatás vehető igénybe a mezőgazdasági tevékenység megkezdéséhez.
(2) A támogatási jogosultság kötelezettségátadás és jogutódlás keretében nem ruházható át.
3. A támogatás igénybevételének feltételei
3. § (1) Támogatást vehet igénybe az a természetes személy, aki:
a) a támogatási kérelem benyújtásakor elmúlt 18 éves, de a 40. életévét még nem töltötte be;
b) a támogatási kérelem benyújtásakor rendelkezik
ba) az 1. mellékletben meghatározott szakképesítések legalább egyikével,
bb) a 2. mellékletben meghatározott képzés keretében szerzett végzettségek legalább egyikével, vagy
bc) a külföldi bizonyítványok és oklevelek elismeréséről szóló törvény szerint elismert, vagy honosított, külföldön szerzett, a ba) vagy bb) alpont szerinti szakképesítést vagy végzettséget igazoló bizonyítvánnyal vagy oklevéllel;
c) gazdálkodási tevékenysége fejlesztésére vonatkozó üzleti tervet, annak részét képező SFH-betétlapot és pénzügyi tervet nyújt be a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (a továbbiakban: MVH) részére; valamint
d) vállalja, hogy a működtetési időszaktól függetlenül, első alkalommal hoz létre gazdaságot és abban a gazdaság vezetőjeként gazdálkodik.
(2) Ha a támogatás igénylője az 1. mellékletben felsoroltaktól eltérő szakképesítést szerzett, abban az esetben az ÚMVP megvalósulását segítő szakképzés felügyeletét ellátó szervezet által kiadott állásfoglalással kell rendelkeznie a támogatási kérelem benyújtásakor arra vonatkozóan, hogy szakképesítése megfeleltethető az 1. mellékletben szereplő szakképesítések valamelyikének.
(3) Az (1) bekezdés b) pont bb) alpontjában meghatározott végzettséggel rendelkezőnek kell tekinteni azt a személyt is, aki a támogatási kérelem benyújtásakor rendelkezik olyan felsőoktatási intézmény által kiadott igazoló dokumentummal, amely tanúsítja, hogy a támogatási kérelmet benyújtó személy a 2. mellékletben meghatározott szakon végzett képzések legalább egyikének tekintetében sikeres záróvizsgát tett.
(4) E rendelet alapján nem adható támogatás annak, aki a támogatási kérelem benyújtása előtt már nyújtott be agrár, vagy agrár-vidékfejlesztési célú támogatási kérelmet vagy pályázatot az MVH-hoz.
(5) A (4) bekezdéstől eltérően támogatás adható annak, aki
a) az Agrár- és Vidékfejlesztési Operatív Program 1.4. Fiatal gazdálkodók induló támogatása című intézkedésre nyújtott be pályázatot,
b) az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból a fiatal mezőgazdasági termelők számára nyújtandó támogatások részletes feltételeiről szóló 67/2007. (VII. 26.) FVM rendelet, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból a fiatal mezőgazdasági termelők indulásához a 2009. évtől nyújtandó támogatások részletes feltételeiről szóló 113/2009. (VIII. 29.) FVM rendelet vagy az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból a fiatal mezőgazdasági termelők indulásához a 2012. évben igényelhető támogatások részletes feltételeiről szóló 57/2012. (VI. 21.) VM rendelet alapján nyújtott be támogatási kérelmet, amelyet az MVH nem hagyott jóvá és erről jogerős döntéssel rendelkezik, valamint felülvizsgálat vagy bírósági eljárás nincs folyamatban,
c) az Agrár- és Vidékfejlesztési Operatív Program 1. 5. Szakmai továbbképzés és átképzés támogatása című intézkedésre nyújtott be pályázatot,
d) a 9. § (1) bekezdése szerinti támogatási kérelem benyújtási időszak megnyílta előtt, az egyéb jogcímre benyújtott pályázatát, támogatási kérelmét az arra vonatkozó támogatási határozat jogerőre emelkedését megelőzően visszavonta, vagy
e) a tehéntej termékpálya szabályozásában alkalmazott kvótarendszerről szóló jogszabály alapján az országos kvótatartalékból történő, közvetlen értékesítési és beszállítási tejkvóta térítésmentes igénylésére nyújtott be kérelmet vagy a tejkvóta örökösödés útján történő átszállása miatt nyújtott be átírás iránti kérelmet.
(6) Nem adható támogatás annak az ügyfélnek, akinek a 3. mellékletben foglalt táblázat
a) „A” Szakmai szempontok és „B” Horizontális szempontok rész értékelési szempontjai alapján kapott pontjai nem érik el az 51 pontot,
b) „C” Pénzügyi terv rész értékelési szempontjai alapján kapott pontjai nem érik el a 4 pontot,
c) „D” Üzleti terv rész értékelési szempontjai alapján kapott pontjai nem érik el a 20 pontot.
4. § (1) Az ügyfél köteles
a) a gazdaságot személyesen vezetni;
b) a támogatási összeg 90%-ára vonatkozó kifizetési kérelem benyújtásának időpontjától a működtetési időszak végéig a mezőgazdasági termelő tevékenységet főtevékenységként, egyéni vállalkozóként folytatni;
c) a támogatási összeg fennmaradó 10%-ára vonatkozó kifizetési kérelem benyújtása előtt az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alaphoz kapcsolódóan megvalósítandó vidékfejlesztési program keretében megszervezett, a fiatal mezőgazdasági termelők elindítása című kötelező képzésen a támogatási határozat jogerőre emelkedésétől számított egy éven belül részt venni és azt elvégezni;
d) a működtetési időszak végéig a 3. mellékletben foglalt táblázat „A” Szakmai szempontok és „B” Horizontális szempontok rész alapján tett vállalásokat, kötelezettségeket, nyilatkozatokat fenntartani;
e) a működtetési időszak alatt a tartási helyek, a tenyészetek és az ezekkel kapcsolatos egyes adatok országos nyilvántartási rendszeréről szóló miniszteri rendelet (a továbbiakban: TIR rendelet) alapján vezetett nyilvántartásban az állatállomány tartójaként szerepelni, valamint eleget tenni
ea) a szarvasmarhafélékre vonatkozóan a szarvasmarha fajok egyedeinek jelöléséről, valamint Egységes Nyilvántartási és Azonosítási Rendszeréről szóló miniszteri rendeletben,
eb) a lófélékre vonatkozóan az egyes állatfajok egyedeinek Egységes Nyilvántartási és Azonosítási Rendszeréről szóló miniszteri rendeletben,
ec) a juh-, kecskefélékre vonatkozóan a juh- és kecskefélék egyedeinek Egységes Nyilvántartási és Azonosítási Rendszeréről szóló miniszteri rendeletben,
ed) a sertésfélékre vonatkozóan a sertések jelöléséről, valamint Egységes Nyilvántartási és Azonosítási Rendszeréről szóló miniszteri rendeletben,
ee) a baromfifélékre vonatkozóan a Baromfi Információs Rendszer létrehozásáról és működtetésének rendjéről szóló miniszteri rendeletben
előírt, az állatállományra vonatkozó bejelentési kötelezettségeknek;
f) a használatában lévő területeket a földhasználati nyilvántartásba bejelenteni, amennyiben a feltételt jogszabály lehetővé teszi;
g) a gazdálkodásával összefüggésben, a gazdasága teljes területén elvégzett tevékenységekről az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból nyújtott agrár-környezetgazdálkodási támogatások igénybevételének részletes feltételeiről szóló 61/2009. (V. 14.) FVM rendelet 21. számú mellékletében szereplő gazdálkodási napló GN-főlap, GN-06, GN-14, GN-17, GN-18 valamint GN-19 lapjait a teljes működtetési időszak alatt naprakészen vezetni.
(2) A gazdaság személyes vezetésének minősül a támogatásra jogosult ügyfél általi személyes vezetés, továbbá a mezőgazdasági üzemnek a (3) bekezdés szerinti közreműködő bevonásával történő vezetése.
(3)5 A csecsemőgondozási díjban, gyermekgondozási díjban vagy gyermekgondozási segélyben (a továbbiakban együtt: családtámogatási ellátás) részesülő ügyfél a gazdaság vezetésébe az egyéni vállalkozóról és az egyéni cégről szóló törvény szerinti közreműködőt vonhat be. A közreműködő bevonásának tényét teljes bizonyító erejű magánokiratba kell foglalni, a 4. melléklet szerinti adattartalommal. A teljes bizonyító erejű magánokirat másolatát a közreműködő bevonásának kezdetétől számított 8 munkanapon belül meg kell küldeni a Magyar Államkincstár (a továbbiakban: Kincstár) részére, amelyhez igazolást kell mellékelni arról, hogy az ügyfél családtámogatási ellátásban részesül.
(4)6 Ha az ügyfél életvitelszerű tartózkodási helye tanyán van, azonban nem tanyaként vagy majorként szerepel az ingatlan-nyilvántartásban, akkor az ügyfélnek a területileg illetékes önkormányzat jegyzője által kiállított igazolással kell igazolnia legkésőbb az utolsó kifizetési kérelem benyújtásáig, hogy külterületi életvitelszerű tartózkodási helye gazdálkodásra alkalmas.
5. § (1) Az ügyfél gazdaságának el kell érnie a vállalt európai méretegységet (a továbbiakban: EUME) az üzleti terv részét képező SFH-betétlapon meghatározott ütemezés szerint, és azt fenn kell tartani a működtetési időszak végéig.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltakra tekintettel a támogatásra jogosult ügyfél számára megengedett az üzleti tervben megnevezett termékek helyettesítése másik ágazaton belüli (állattenyésztés, kertészet, növénytermesztés) termékekkel.
(3) Ha az ügyfél a támogatási kérelmében az állattenyésztés, a kertészet, vagy az állattenyésztés és a kertészet együttes aránya tekintetében a működtetési időszak 4. évére vállalt EUME értékből részarányt vállalt, akkor az üzleti tervben megnevezett termékek helyettesítése csak a vállalt százalékos arány betartása mellett valósítható meg szankció nélkül.
(4)7 Méhcsaládok beállítása kizárólag úgy vállalható, ha azok részaránya a működtetési időszak 4. évének végén nem haladja meg az üzleti tervben a 4. naptári év végére vállalt EUME érték 50%-át.
(5) A (4) bekezdésben foglaltak a (3) bekezdésben meghatározott esetben is alkalmazandóak.
(6)8 A Kincstár az (1) bekezdés teljesülése tekintetében a működtetési időszakban az ellenőrzés időpontját megelőző naptári éveket is ellenőrizheti.
6. §9 Az ügyfél köteles vállalni, hogy
a) a gazdaság üzemméretét legkésőbb a működtetési időszak 4. évének végéig az üzleti tervben vállalt méretre növeli, és azt fenntartja a működtetési időszak végéig, vagy
b) gazdaságának üzemmérete legkésőbb a működtetési időszak 4. évének végére eléri legalább a 4 EUME méretet.
7. § Az a támogatásra jogosult ügyfél, aki a támogatási kérelem benyújtásakor
a) csatolta az elismert termelői csoport, illetve zöldség-gyümölcs termelői csoport és termelői szervezet által kiadott tagság igazolását, vagy
b) a megadott tevékenységgel összefüggő elismert termelői csoporthoz, illetve zöldség-gyümölcs termelői csoporthoz és termelői szervezethez való csatlakozási szándékát jelezte,
köteles a működtetési időszak végéig a tagságát fenntartani, továbbá az üzleti tervben megnevezett termékek más termékcsoportba tartozó termékekkel való helyettesítése esetén a tevékenységgel kapcsolatos termékcsoportban működő elismert termelői csoport, illetve zöldség-gyümölcs termelői csoport és termelői szervezet tagság kialakítására és fenntartására.
5. A támogatás forrása, keretösszege, mértéke
8. § (1) A támogatás forrása az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alaphoz kapcsolódó 2007–2013. közötti költségvetési időszakban megvalósítandó vidékfejlesztési program 112. intézkedéséhez rendelt keretösszeg, amely 15 millió eurónak megfelelő forintösszeg.
(2) A támogatás összege, amennyiben a támogatási kérelemben a gazdaságnak a működtetési időszak 4. évének végére vállalt üzemmérete a Vhr. 21. § (2) bekezdése szerinti közleményben meghatározott SFH értékekkel számolva
a) legalább 4 EUME nagyságú, de nem éri el a 7 EUME-t, akkor 20 000 eurónak,
b) legalább 7 EUME nagyságú, de a 10 EUME-t nem éri el, akkor 30 000 eurónak,
c) legalább 10 EUME nagyságú, akkor 40 000 eurónak
megfelelő forintösszeg.
(3) A támogatás forintösszege a folyósítás évének január 1-jén érvényes Európai Központi Bank által rögzített árfolyamon kerül kifizetésre.
(4) A vállalt EUME méret számításánál a Vhr. 21. § (2) és (3) bekezdésében foglaltakat kell alkalmazni a teljes működtetési időszak alatt.
(5)10 Az EUME számítás alapjául szolgáló állatlétszámot a napi állományadatok éves átlaga alapján számított állatlétszám alapján kell meghatározni, amelyet a Kincstár az egyes állatfajokra vonatkozó Egységes Nyilvántartási és Azonosítási Rendszeréről és a Baromfi Információs Rendszerről szóló miniszteri rendeletekben meghatározottak alapján vezetett nyilvántartásokból állapít meg.
(6) Az (5) bekezdés szerint megállapított állatlétszámot a gazdálkodási naplóban rögzített állatállomány-nyilvántartásnak is alá kell támasztania.
(7)11 A Kincstár az EUME számítás alapjául szolgáló területméretet és a hasznosítás módját az adott évben benyújtott egységes területalapú támogatási kérelem adataiból ellenőrzi.
(8) Az egységes területalapú támogatással nem érintett területek esetében a terület mérete a földhasználati nyilvántartásból, az SFH érték az ügyfél nyilatkozata alapján kerül ellenőrzésre.
6. A támogatási kérelem benyújtása
9. §12
7. A támogatási kérelem elbírálása
10. § (1)13 A támogatási kérelmet a Kincstár e rendeletben meghatározott feltételek szerint bírálja el, határozatát pedig a 3. mellékletben meghatározott pontozási rendszer alapján végzett értékeléssel és a mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény (a továbbiakban: Tv.) 32. § (1) bekezdés c) pontja szerinti rangsor állításával hozza meg.
(2) A rangsorba állított kérelmek esetén a támogatás igénybevételéhez szükséges minimális ponthatárt a rendelkezésre álló forrás ismeretében, annak figyelembe vétele mellett az IH azon támogatási kérelem alapján határozza meg, amelynek vonatkozásában a támogatás nyújtására fordítható keretösszeg még teljességgel fedezi az adott kérelem és a rangsorban azt megelőző támogatási kérelmek összesített támogatási igényét.
8. Kifizetési kérelem
11. § (1) Az ügyfél a támogatási összeg 90%-ára vonatkozó kifizetési kérelmét a támogatási kérelemnek helyt adó vagy részben helyt adó határozat jogerőre emelkedését követő 90 napon belül köteles az MVH által közétett közleményben rendszeresített nyomtatványon, postai úton benyújtani az MVH-hoz.
(2) A támogatási összeg 90%-ára vonatkozó kifizetési kérelem benyújtásával egyidejűleg mellékletként csatolni kell
a) az egyéni vállalkozói tevékenységről a Közigazgatási és Elektronikus Közszolgáltatások Központi Hivatala által kiállított igazolás eredeti példányát vagy hiteles másolatát, amely tartalmazza a főtevékenység kezdeti dátumát;
b) a támogatási kérelemben jelzett csatlakozási szándék esetén az MVH által rendszeresített nyomtatványt, amelyen az elismert termelői csoport vagy zöldség-gyümölcs termelői csoport és termelői szervezet az ügyfél tagságának meglétét igazolja.
(3) A támogatási összeg fennmaradó 10%-ára vonatkozó kifizetési kérelem benyújtására a 4. § (1) bekezdésében, az 5. § (1) bekezdésében, valamint a 6. §-ban foglaltak teljesítését követően, legkorábban 2016. június 1. és 30. között, majd ezt követően évente június 1. és 30. között megnyíló kifizetési időszakban van lehetőség.
(4)14 A támogatási összeg fennmaradó 10%-ára vonatkozó kifizetési kérelmet legkésőbb a működtetési időszak 5. évét követő évben megnyíló kifizetési időszak végéig lehet benyújtani.
(5)15 A kifizetési kérelmet az ügyfél választása szerint elektronikus úton, ügyfélkapun keresztül, vagy postai úton az ügyfél lakóhelye szerint illetékes kormányhivatalhoz kell benyújtani, a Kincstár honlapján közleményben közzétett nyomtatványon.
(6) Az (5) bekezdés szerinti nyomtatvány a következő adatokat tartalmazza:
a) ügyfél-azonosítási adatok,
b) a kötelezettségek teljesítését igazoló adatok.
12. § (1)16 Ha a Kincstár az ellenőrzés során azt állapítja meg, hogy a támogatásra jogosult nem teljesíti a 4. § (1) bekezdés a) vagy b) pontjában foglaltakat, az intézkedésben való részvétellel összefüggésben megállapított jogosultság megszűnik, és az igénybe vett támogatás egésze jogosulatlanul igénybe vett támogatásnak minősül.
(1a)17 Ha az ellenőrzés során bizonyosságot nyer, hogy a támogatásra jogosult a gazdálkodási napló vezetésében több, mint fél éves elmaradásban van, a Kincstár határidő tűzésével felszólítja az elmaradás pótlására.
(1b)18 Amennyiben az ügyfél az (1a) bekezdés szerinti határidőben nem pótolja az elmaradást, akkor köteles a kifizetett támogatási összeg 15%-át intézkedésben való jogosulatlan részvétel jogcímén visszafizetni.
(2) Ha a 3. mellékletben foglalt táblázat „A” Szakmai szempontok és „B” Horizontális szempontok része alapján a nyilatkozattal alátámasztott pontozási szempontok ellenőrzése során kiderül, hogy a támogatásra jogosult valótlan adatot szolgáltatott, akkor a már igénybe vett támogatás jogosulatlannak minősül és az ügyfél támogatáshoz való joga megszűnik.
(3)19 Az ügyfél az érintett év vonatkozásában köteles a jelen bekezdésben meghatározott elmaradáson túli százalékpontonként a kifizetett támogatási összeg 0,5%-át, de legfeljebb a kifizetett támogatási összeg 15%-át intézkedésben való jogosulatlan részvétel jogcímén visszafizetni az üzemmérettől való elmaradás; és a kifizetett támogatási összeg 0,5%-át, de legfeljebb évente a kifizetett támogatási összeg 10%-át intézkedésben való jogosulatlan részvétel jogcímén visszafizetni a mezőgazdasági tevékenységből származó bevételtől való elmaradás esetén, ha
a) gazdaságának üzemmérete a működtetési időszak első három évében az üzleti tervben az adott évre vállalt EUME mérettől 20%-ot meghaladóan marad el;
b)20 gazdaságának üzemmérete az utolsó kifizetést követően a véglegessé vált támogatási határozatban a működtetési időszak 4. évének végére vállalt EUME mérettől 20%-ot meghaladó mértékben marad el; vagy
c) az ügyfél pénzügyi tervében a működtetési időszak 4. vagy 5. évének végére vállalt mezőgazdasági termelő tevékenységből származó bevétel 40%-ot meghaladó mértékben marad el.
(4) Az ügyfél köteles a kifizetett támogatási összeg 10%-át visszafizetni, ha nem teljesíti az 5. § (4) és (5) bekezdésében foglalt kötelezettségét.
(5) Az ügyfél köteles a kifizetett támogatási összeg 2%-át visszafizetni, ha nem teljesíti a 4. § (1) bekezdés c) pontjában vagy a 7. §-ban foglalt kötelezettségét.
(5a)21 Mentesül az ügyfél az (5) bekezdés szerinti jogkövetkezmény alól, amennyiben igazolja, hogy a 7. § szerinti kötelezettségét nem tudja fenntartani a termelői csoport vagy termelői szervezet folyamatban lévő vagy lezajlott felszámolása miatt, és amennyiben a felszámolástól számított 6 hónapon belül igazolja, hogy új termelői csoporthoz vagy termelői szervezethez csatlakozott.
(5b)22 Mentesül az ügyfél az (5) bekezdés szerinti jogkövetkezmény alól, amennyiben a 7. § szerinti kötelezettségét azért nem tudta fenntartani, mert a termelői csoport vagy termelői szervezet elismerése visszavonásra került, és amennyiben az elismerés visszavonásától számított 6 hónapon belül igazolja, hogy új termelői csoporthoz vagy termelői szervezethez csatlakozott.
(6)–(7)23
(8) Ha visszafizetési kötelezettség áll fenn az ügyféllel szemben, akkor a visszafizetendő támogatás együttes összege nem haladhatja meg az igénybe vett támogatás összegét.
(9) Ha az ügyfél támogatási kérelmében vállalta, hogy
a)24 a működtetési időszak 4. évének végére vállalt EUME értéket
aa) az állattenyésztés,
ab) a kertészet, vagy
ac) az állattenyésztés és a kertészet együttes
aránya adja a vállalt százalékban, és az általa vállalt aránytól az ügyfél 30%-ot meghaladóan tér el más ágazat irányába, akkor köteles a 30%-ot meghaladó eltérésen felüli százalékpontonként a kifizetett támogatási összeg 0,5%-át; de legfeljebb a kifizetett támogatási összeg 10%-át intézkedésben való jogosulatlan részvétel jogcímén visszafizetni;
b)25 a működtetési időszak teljes időtartama alatt a gazdaság legtávolabbi pontja az életvitelszerű tartózkodási helyéhez képest legfeljebb 30 km-es sugarú körön belül található, és ezt nem teljesíti, akkor köteles a kifizetett támogatási összeg 2%-át visszafizetni;
c) a támogatási összeg fennmaradó 10%-ának igényléséig legalább a 2. melléklet szerinti végzettségek legalább egyike tekintetében BSc szintű szakirányú végzettséget szerez, és ezt nem teljesíti, akkor köteles a kifizetett támogatási összeg 5%-át visszafizetni;
d)26 a működtetési időszak 3. vagy 4. évének kezdetétől főállású mezőgazdasági termelővé válik
da) és a támogatási kérelemben vállalt évet követően, de a működtetési időszak valamely évének kezdetétől válik főállású mezőgazdasági termelővé, és ezt a működtetési időszak végéig fenntartja, akkor a kifizetett támogatási összeg 50%-át köteles az intézkedésben való jogosulatlan részvétel jogcímén visszafizetni, vagy
db) azonban a működtetési időszak 5. évének kezdetétől sem válik főállású mezőgazdasági termelővé, vagy nem tartja fenn a működtetési időszak végéig, akkor a már igénybe vett támogatás jogosulatlannak minősül és az ügyfél támogatáshoz való joga megszűnik;
e)27 életvitelszerűen tanyára vagy a Központi Statisztikai Hivatal által a támogatási kérelembenyújtás évének január 1-jei dátummal közzétett helységnévtár alapján 1000 fő alatti lakosságszámú településre költözik legkésőbb a működtetési időszak első évének végéig és ezt a teljes működtetési időszak alatt fenntartja, és ezt nem teljesíti, akkor köteles a kifizetett támogatási összeg 20%-át visszafizetni;
f)28 életvitelszerűen tanyán vagy a Központi Statisztikai Hivatal által a támogatási kérelembenyújtás évének január 1-jei dátummal közzétett helységnévtár alapján 1000 fő alatti lakosságszámú településen él a támogatási kérelem benyújtásának időpontjában és ezt fenntartja a működtetési időszak végéig, de ezt nem teljesíti, akkor köteles a kifizetett támogatási összeg 20%-át visszafizetni;
g) a főállásban foglalkoztatottak száma a működtetési időszak 4. évétől – az ügyfelet bele nem számítva –
ga)29 1 fő lesz, de ezt nem teljesíti, akkor köteles a kifizetett támogatási összeg 2%-át intézkedésben való jogosulatlan részvétel jogcímén visszafizetni;
gb)30 2 fő lesz, de ezt nem teljesíti, akkor köteles a kifizetett támogatási összeg 4%-át intézkedésben való jogosulatlan részvétel jogcímén visszafizetni; amennyiben 2 főből 1 főt alkalmaz, akkor a támogatási összeg 2%-át intézkedésben való jogosulatlan részvétel jogcímén visszafizetni;
gc)31 több mint 2 fő lesz, de ezt nem teljesíti, akkor köteles a kifizetett támogatási összeg 6%-át intézkedésben való jogosulatlan részvétel jogcímén visszafizetni; amennyiben 1 főt alkalmaz, a támogatási összeg 4%-át, amennyiben 2 főt alkalmaz, a támogatási összeg 2%-át intézkedésben való jogosulatlan részvétel jogcímén visszafizetni.
(10) Az ügyfél támogatási jogosultsága megszűnik, ha nem teljesíti
a) a 11. § (1) bekezdésében meghatározott kérelembenyújtási kötelezettségét, vagy
(11)33 Az ügyfél támogatási jogosultsága megszűnik, ha a támogatási összeg fennmaradó 10%-ára vonatkozó
a) kifizetési kérelmet a 11. § (4) bekezdésében meghatározott határidőig nem nyújtja be, vagy
b) kifizetési kérelmet elutasítják.
(12) Az ügyfélre vonatkozóan megállapított összes visszafizetési kötelezettség nem haladhatja meg a Tv. 69. § (5) bekezdése szerint meghatározott, jogosulatlan részvétellel igénybe vett támogatás esetén alkalmazandó szankció mértékét.
(13)34 A (11) bekezdéstől eltérően, az ügyfélnek kizárólag a támogatási összeg fennmaradó 10%-ához való jogosultsága szűnik meg, ha
a) a működtetési időszak 5. évében teljesül az üzleti tervben a 4. évre vállalt üzemméret vagy
b) a működtetési időszak 5. évét követő év június 1. és 30. között benyújtott kifizetési kérelem alapján legfeljebb 10%-kal tér el a 4. évre vállalt üzemmérettől, feltéve, hogy az eltérés nem eredményezi a 8. § (2) bekezdése szerinti üzemméret kategória változását.
14. § Ez a rendelet az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendelet 22. cikkének a végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapít meg.
15. §35 Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból finanszírozott egyes agrártámogatási tárgyú miniszteri rendeletek módosításáról szóló 8/2014. (XI. 19.) MvM rendelettel [a továbbiakban: 8/2014. (XI. 19.) MvM rendelet] megállapított 4. § (4) bekezdést és 12. § (9) bekezdés e) és f) pontot a 8/2014. (XI. 19.) MvM rendelet hatálybalépésekor36 folyamatban levő eljárásokban, valamint jogorvoslati eljárásokban is alkalmazni kell.
16. §37 Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap társfinanszírozásában megvalósuló egyes agrár-vidékfejlesztési támogatási rendeletek módosításáról szóló 7/2015. (II. 17.) MvM rendelettel [a továbbiakban: 7/2015. (II. 17.) MvM rendelet] megállapított 1. § 10. pontját, 12. § (1)–(1b) bekezdést, (3) bekezdést, (5a) és (5b) bekezdést, (9) bekezdés a) pontját és g) pont ga)–gc) alpontját a 7/2015. (II. 17.) MvM rendelet hatálybalépésekor38 folyamatban lévő eljárásokban, valamint jogorvoslati eljárásokban is alkalmazni kell.
17. §39 Ahol e rendelet csecsemőgondozási díjat említ, azon terhességi-gyermekágyi segélyt kell érteni, ha az ellátásra való jogosultság 2015. január 1-je előtt nyílt meg.
1. melléklet a 34/2014. (IV. 4.) VM rendelethez
1. Elfogadható szakképesítések az Országos Képzési Jegyzékről szóló 7/1993. (XII. 30.) MüM rendelet alapján
Szakképesítés azonosító
A képzés szintje
26 2 8299 02 2 2 01
Állattartó-telepi gépész
22 2 6131 06 1 0 01
23 5 3124 16 6 3 01
20 2 6140 05 9 0 01
22 2 6139 06 1 0 02
Baromfi- és kisállattenyésztő
22 5 3124 16 6 3 02
Baromfi- és kisállattenyésztő szaktechnikus
22 2 6139 06 4 0 01
Belovagló (Bereiter)
23 2 6112 05 9 0 02
Biotermesztő
15 5 3113 16 6 4 01
Bor- és üdítőitalipari technikus
15 2 7222 01 9 0 01
21 2 6129 05 4 0 01
Dísznövény- és zöldségtermesztő
21 2 6116 05 3 0 01
21 5 3124 16 6 2 01
Dísznövénytermesztő szaktechnikus
26 5 3117 16 2 0 06
29 5 3125 16 6 1 01
Erdészeti környezetvédő szaktechnikus
55 4 3910 09 8 0 03
Erdészeti menedzserasszisztens
Felsőfokú szakképesítés
29 2 6219 05 1 0 01
29 5 3125 16 6 1 02
21 2 6212 05 1 0 03
Faiskolai szaporítóanyag-előállító
20 2 6140 05 9 0 04
Gazda (mezőgazdasági szakmunkás)
21 2 6121 05 5 0 02
Gyógynövénytermesztő és -feldolgozó
21 5 3124 16 6 2 02
Gyümölcstermesztő és -feldolgozó szaktechnikus
22 2 6135 06 1 0 03
22 5 3124 16 6 3 04
Juhtenyésztő szaktechnikus
20 4 6140 05 9 0 06
Képesített gazda
20 4 6140 08 2 0 04
Képesített mezőgazdasági gazdaasszony
24 2 6129 05 3 0 04
24 5 3124 16 6 2 03
Kertész- és növényvédelmi technikus
26 2 8293 02 2 2 13
Kertészeti gépész
55 4 3910 09 8 0 08
Kertészeti menedzserasszisztens
22 2 6134 06 1 0 04
22 5 3124 16 6 3 05
Lótenyésztő szaktechnikus
42 2 5129 08 2 0 05
22 2 6139 06 2 0 02
26 1 8293 04 7 0 01
Meliorációs és parképítő gépkezelő
26 1 8293 04 6 1 04
Mező- és erdőgazdasági rakodógépkezelő
20 2 6140 09 9 0 03
Mezőgazdasági (agrár)vállalkozó
41 5 3129 16 9 0 22
Mezőgazdasági áruforgalmazó technikus
20 2 6140 08 2 0 06
26 2 8293 02 2 2 16
26 5 3117 16 2 0 21
26 2 7433 02 2 2 17
26 5 3117 16 2 0 22
Mezőgazdasági gépjavító szaktechnikus
26 5 3117 16 2 0 23
Mezőgazdasági gépüzemeltető szaktechnikus
52 5 3126 16 7 0 12
Mezőgazdasági környezetvédő szaktechnikus
52 5 3126 16 7 0 13
Mezőgazdasági környezetvédő technikus
26 5 3117 16 2 0 24
Mezőgazdasági szervizüzemi szaktechnikus
20 5 3124 16 6 2 04
21 5 3124 16 6 2 05
26 2 8293 02 2 2 21
Növénytermesztő gépész
52 5 3125 16 6 2 06
Növényvédelmi és talajerő-gazdálkodási szaktechnikus
52 2 6140 05 6 0 02
Növényvédő és méregraktárkezelő
26 2 8313 02 2 2 22
Növényvédő és öntöző gépész
26 1 8312 04 9 0 11
Önjárómunkagép-kezelő
22 2 6133 06 1 0 05
Sertéstenyésztő
22 5 3124 16 6 3 06
Sertéstenyésztő szaktechnikus
22 2 6132 06 1 0 06
Szarvasmarhatenyésztő
22 5 3124 16 6 3 07
Szarvasmarhatenyésztő szaktechnikus
21 5 3124 16 6 2 08
Szőlész-borász szaktechnikus
21 2 6129 05 3 0 07
Szőlő- és gyümölcstermesztő
22 5 3124 16 6 3 08
Takarmányozási szaktechnikus
26 1 8311 04 9 0 12
Traktorvezető (mezőgazdasági gépkezelő)
22 2 6229 06 2 0 03
22 5 3129 16 6 3 10
20 2 6129 05 9 0 10
Vetőmagtermesztő és -minősítő
21 2 7222 01 9 0 07
21 5 3124 16 6 2 09
Zöldségtermesztő és -feldolgozó szaktechnikus
2. Elfogadható szakképesítések az Országos Képzési Jegyzékről szóló 7/1993. (XII. 30.) MüM rendelet módosításáról szóló 3/1995. (V. 4.) MüM rendelet alapján
Agrárgazdasági környezetvédelmi szaktechnikus (alágazat megjelölésével)
55 4 3910 09 8 0 13
Agrárgazdasági menedzserasszisztens (alágazat megjelölésével)
21 5 3129 16 6 4 09
Mezőgazdasági termékminősítő szaktechnikus
3. Elfogadható szakképesítések az Országos Képzési Jegyzékről szóló 7/1993. (XII. 30.) MüM rendelet módosításáról szóló 12/1996. (XII. 29.) MüM rendelet alapján
31 6203 02
31 6203 03
52 6222 01
Bor- és üdítőital-ipari technikus
52 6262 01
32 6207 01
33 6201 01
31 6203 04
51 6201 01
51 6201 02
34 7872 01
31 6280 04
Meliorációs és parképítő földmunkagép-kezelő
31 6280 05
Mező- és erdőgazdasági rakodógép-kezelő
52 3439 03
31 6201 01
34 5235 02
32 6201 02
32 6206 02
53 6206 01
31 6280 08
Önjáróbetakarítógép-kezelő
31 6203 07
31 6203 08
Szarvasmarha-tenyésztő
31 6280 09
4. Elfogadható szakképesítések az Országos Képzési Jegyzékről szóló 7/1993. (XII. 30.) MüM rendelet módosításáról szóló 2/2000. (I. 31.) OM rendelet alapján
55 6249 01
33 6207 04
5. Elfogadható szakképesítések az Országos Képzési Jegyzékről szóló 37/2003. (XII. 27.) OM rendelet alapján
55 3434 01
52 6201 02
34 6280 01
Állattenyésztő (az állatfaj megjelölésével)
52 6203 01
31 6203 10
Általános állattenyésztő
32 6201 01
53 6203 01
55 6203 01
Baromfitenyésztő és -termék-előállító technológus
33 6203 01
32 6206 01
33 5212 01
31 6207 01
33 6207 01
53 6207 01
31 6206 03
52 6222 13
Élelmiszer-ipari technikus (Bor- és üdítőital-ipar)
52 5452 01
33 6262 01
54 6262 01
31 6207 03
Faiskolaiszaporítóanyag-előállító
Gazda I.
Gazda II.
31 6206 01
53 6207 02
53 6203 02
33 6207 03
52 6207 01
34 6280 03
52 5470 04
Környezetvédelmi technikus (mezőgazdasági szakirány)
31 6203 05
53 6203 03
51 7872 02
31 6203 06
Mezőgazdasági gazdaasszony I.
Mezőgazdasági gazdaasszony II.
33 6280 01
52 5452 02
34 6280 04
Mezőgazdasági gépjavító (a tevékenység megjelölésével)
53 5452 01
31 6280 10
(a gép megjelölésével)
53 5452 02
(a szakirány megjelölésével)
55 5452 01
Mezőgazdasági műszaki menedzserasszisztens (a szakirány megjelölésével)
53 5452 03
52 6201 01
31 6206 04
52 6206 01
31 6280 07
31 6206 02
55 6203 02
Sertéstenyésztő és -termék-előállító technológus
53 6203 04
53 6203 05
Szarvasmarha-tenyésztő szaktechnikus
53 6207 03
31 6207 02
53 6208 01
31 6203 09
Tenyészállatteljesítmény-vizsgáló
53 6203 06
Törzskönyvező szaktechnikus
33 6203 02
52 6203 02
55 6203 03
32 6206 03
51 6207 02
53 6207 05
6. Elfogadható szakképesítések az Országos Képzési Jegyzékről szóló 37/2003. (XII. 27.) OM rendelet módosításáról szóló 28/2004. (IX. 30.) OM rendelet alapján
34 6206 01
55 6206 01
55 6203 04
55 6206 02
34 6206 02
7. Elfogadható szakképesítések az Országos Képzési Jegyzékről és az Országos Képzési Jegyzékbe történő felvétel és törlés eljárási rendjéről szóló 1/2006. (II. 17.) OM rendelet alapján
Agrárkörnyezetgazda
31 621 04 0001 31 01
Faiskolai termesztő
Gyógynövény- és fűszernövénytermesztő
és -feldolgozó
31 621 01 0010 31 03
31 521 19 0010 31 03
31 521 19 0010 31 04
Majorgép-kezelő
31 621 05 0000 00 00
31 521 19 0010 31 05
Meliorációs, kert- és parképítőgép kezelő
31 521 19 0010 31 06
Mezőgazdasági erő- és munkagépkezelő
Mezőgazdasági műszaki menedzserasszisztens
31 521 19 0010 31 07
Mezőgazdasági rakodógépkezelő
31 521 19 0010 31 08
Mezőgazdasági szárítóüzemi gépkezelő
31 521 19 0010 31 09
Növényvédelmi gépkezelő
31 521 19 0010 31 10
Önjáró betakarítógép kezelője
33 621 01 0001 51 01
8. Elfogadható szakképesítések a szakközépiskolákban és a szakmunkásképző iskolákban oktatható szakokról, illetőleg szakmákról szóló 18/1986. (VIII. 26.) MM rendelet alapján
Érettségi-képesítő bizonyítvány alapján:
Szakmunkás bizonyítvány alapján:
Vadász-vadtenyésztő
Baromfitenyésztő
Állategészségőr
Kisállattenyésztő
Általános kertész
Állattartótelepi gépész
1706-2
1913-1
és -karbantartó
Mezőgazdasági gépszerelő, -karbantartó
Növényvédelmi (technikus)
Mezőgazdasági áruforgalmi (technikus)
Erdészeti (technikus)
9. Elfogadható szakképesítések a szakmunkásképzésről szóló 1969. évi VI. törvény végrehajtásáról szóló 13/1969. (XII. 30.) MüM rendelet alapján
10. Elfogadható szakképesítések az egyes oktatási jogszabályok módosításáról szóló 20/1994. (XI. 10.) MKM rendelet alapján
Gépszerelő és karbantartó (mezőgazdasági gépszerelő)
Általános tenyésztő
Erjedésipari termékgyártó (borász)
51-0100
Állattenyésztő és állategészségügyi (technikus)
51-0200
Erdész (technikus)
51-0300
Kertész (technikus)
Növénytermesztő és növényvédelmi (technikus)
61-0102
Borászati és üdítőipari ágazat (technikus)
71-0200
Mezőgazdasági gépész (technikus)
11. Elfogadható szakképesítések a szakközépiskolákban folyó szakmunkásképzésről szóló 14/1976. (XII. 1.) MüM–OM együttes rendelet módosításáról szóló 24/1977. (XII. 28.) MüM–OM együttes rendelet alapján
2. melléklet a 34/2014. (IV. 4.) VM rendelethez
Agrár képzési területen végezhető képzések
Agrár képzési területen, az oklevélhez jutás érdekében elvégzett képzés neve
(baccalaureus, bachelor; rövidítve: BSc)
állattenyésztő mérnöki alapképzési szak
élelmiszeripari gépészmérnök alapképzési szak
élelmiszermérnöki alapképzési szak
erdőmérnöki alapképzési szak
mezőgazdasági és élelmiszer-ipari gépészmérnöki alapképzési szak
mezőgazdasági mérnöki alapképzési szak
mezőgazdasági szakoktató alapképzési szak
növénytermesztő mérnöki alapképzési szak
(magister, master; rövidítve: MSc)
agrármérnöki mesterképzési szak
állatorvosi mesterképzési szak osztatlan, egységes képzés
állattenyésztő mérnöki mesterképzési szak
birtokrendező mérnöki mesterképzési szak
díszkertészeti mérnöki mesterképzési szak
erdőmérnöki mesterképzési szak
erdőmérnöki mesterképzési szak egységes, osztatlan képzés
élelmiszerbiztonsági és -minőségi mesterképzési szak
élelmiszermérnöki mesterképzési szak
gazdasági agrármérnöki mesterképzési szak
környezetgazdálkodási agrármérnöki mesterképzési szak
mezőgazdasági és élelmiszeripari gépészmérnöki mesterképzési szak
növénytermesztő mérnöki mesterképzési szak
vidékfejlesztési agrármérnöki mesterképzési szak
agrármenedzser főiskolai szintű szak
agrár-szakoktató főiskolai szintű szak
állattenyésztő mérnöki, vagy állattenyésztési, vagy állattenyésztési üzemszervezési, vagy állattenyésztő üzemmérnöki, vagy általános állattenyésztési, vagy baromfi- és egyéb kisállattenyésztő főiskolai szintű szak
élelmiszer-ipari gépészmérnöki vagy élelmiszer-ipari gépész üzemmérnöki főiskolai szintű szak
élelmiszer-technológus mérnöki, vagy élelmiszer-ipari üzemmérnöki, vagy élelmiszer-technológus üzemmérnöki főiskolai szintű szak
élelmiszeripari mérnök főiskolai szintű szak
élelmiszeripari gépész főiskolai szintű szak
gazdasági mérnöki főiskolai szintű szak
kertészmérnöki vagy kertész üzemmérnöki főiskolai szintű szak
környezetgazdálkodási agrármérnöki vagy környezetgazdálkodási agrár üzemmérnöki főiskolai szintű szak
meliorációs mérnöki, vagy meliorációs üzemmérnöki, vagy öntözéses üzemmérnöki főiskolai szintű szak
mezőgazdasági gépészmérnöki vagy mezőgazdasági gépész üzemmérnöki főiskolai szintű szak
mezőgazdasági mérnöki vagy mezőgazdasági üzemmérnöki főiskolai szintű szak
mezőgazdasági szakigazgatási szervező mérnöki főiskolai szintű szak
növénytermesztési mérnöki vagy növénytermesztési üzemmérnöki főiskolai szintű szak
szakoktató (agrár) főiskolai szintű szak
szőlész-borász főiskolai szintű szak
tájgazdálkodási főiskolai szintű szak
tájgazdálkodási mérnök főiskolai szintű szak
természetvédelmi mérnöki főiskolai szintű szak
vadgazda vagy vadgazda mérnöki főiskolai szintű szak
vállalkozó menedzser vagy vállalkozó-menedzser mérnök vagy élelmiszer vállalkozó menedzser főiskolai szintű szak
vidékfejlesztési agrármérnöki főiskolai szintű szak
agrárkémikus agrármérnöki egyetemi szintű szak
agrármérnöki, vagy mezőgazdasági agrármérnöki, üzemszervező agrármérnöki, vagy vállalatgazdasági agrármérnöki egyetemi szintű szak
alkalmazott zoológus szak
állatorvosi vagy állatorvos-doktori egyetemi szintű szak
élelmiszer minőségbiztosító agrármérnöki egyetemi szintű szak
élelmiszeripari mérnök egyetemi szintű szak
élelmiszermérnöki egyetemi szintű szak
erdőmérnöki egyetemi szintű szak
gazdasági agrármérnöki egyetemi szintű szak
kertészmérnöki egyetemi szintű szak
környezetgazdálkodási agrármérnöki vagy környezet- és tájgazdálkodási egyetemi szintű szak
mezőgazdasági gépészmérnöki egyetemi szintű szak
növényorvosi egyetemi szintű szak
vidékfejlesztési agrármérnöki egyetemi szintű szak
agrárközgazdasági
agrárágazati gépüzemeltető szakmérnök
agrármenedzsment
alapszintű nemzetközi mezőgazdasági
élelmiszerbiztonsági szakember
élelmiszeripari minőségügyi
élelmiszerlánc minőségirányítás
élelmiszerlánc minőségügy
élelmiszerlánc-biztonsági és élelmiszerhigiéniai
élelmiszerlánc-biztonsági és élelmiszerhigiéniai szaktanácsadó
élelmiszerlánc-biztonsági szakmérnöki
európai uniós agrárszakértő
gombatermesztési szakmérnök
gombatermesztési szaktanácsadó
gyógynövénytermesztő szakember
gyümölcstermesztési (integrált termesztési)
gyümölcstermesztő szakmérnök
integrált gyümölcstermesztési szakmérnök
integrált növénytermesztő
integrált növénytermesztő szakember
kertészeti marketing és logisztikai
környezet- és tájgazdálkodási
környezet- és tájgazdálkodási szakember
környezetgazdálkodási
környezetgazdálkodási-környezetvédelmi
környezetgazdálkodási-környezetvédelmi szaktanácsadó
mesterszintű nemzetközi mezőgazdasági
mezőgazdasági környezetgazdálkodási
mezőgazdasági környezetgazdálkodási szakmérnök
mezőgazdasági szaktanácsadó szakmérnök
mezőgazdasági vízgazdálkodási
nemzetközi agrárágazati
növénygenetika és növénynemesítés
növénygenetikai és növénynemesítési
ökológiai gazdálkodó szakmérnök
ökológiai növénytermesztő
ökológiai növénytermesztő szakember
sertés-egészségügyi
szarvasmarha-tenyésztési és tejgazdasági
szarvasmarhatenyésztő szakmérnök
szőlő- és borgazdasági szaktanácsadó
takarmánykeverék-gyártási
takarmányozási és takarmánygazdálkodási
talajerőgazdálkodás szakmérnök
talajtani
talajtani szakmérnöki
tápanyag-gazdálkodási
vadászati és vadgazdálkodási
vadgazdálkodási
vetőmag-gazdálkodási
vetőmag-gazdálkodási szakmérnöki
vidékfejlesztési menedzsment és marketing szakmérnök
zöldség-gyümölcs termesztési és feldolgozási
zöldséghajtatási
zöldséghajtató és gombatermesztő szakmérnök
3. melléklet a 34/2014. (IV. 4.) VM rendelethez
Értékelés/ellenőrzés módja
Az ügyfél képzettsége
A 2. melléklet szerinti végzettség
Végzettséget igazoló okirat hiteles másolata.
Az 1. mellékletben meghatározott felsőfokú szakképesítés vagy technikusi vagy szaktechnikusi szakképzettség
Az 1. mellékletben meghatározott végzettséggel rendelkező ügyfél
vállalja, hogy a 2. melléklet szerinti végzettségek egyike tekintetében a 10 %-os kifizetetési kérelem benyújtásáig legalább BSc szintű szakirányú végzettséget szerez
Támogatási kérelemben tett nyilatkozat alapján.
Az ügyfél vállalja a főállású mezőgazdasági termelővé válást a működtetési időszak
3. évének kezdetétől
Támogatási kérelem főlapján tett nyilatkozat alapján.
4. évének kezdetétől
Az ügyfél vállalja, hogy a működtetési időszak 4. évére vállalt EUME értéket az állattenyésztés, a kertészet, vagy az állattenyésztés és a kertészet együttes aránya adja
84–100%-ban
Az üzleti terv részét képező SFH-betétlap alapján.
67–83%-ban
51–66%-ban
életvitelszerű tartózkodási helye tanyán vagy a Központi Statisztikai Hivatal által a kérelembenyújtás évének január 1-jei dátummal közzétett helységnévtár alapján 1000 fő alatti lakosságszámú településen van a támogatási kérelem benyújtásának időpontjában és vállalja, hogy ezt fenntartja a működtetési időszak végéig.
Támogatási kérelem főlapján tett nyilatkozat és a lakcímet igazoló hatósági igazolvány másolata vagy az adott város Polgármesteri Hivatala által kiállított eredeti lakcímigazolás alapján
vállalja, hogy életvitelszerű tartózkodási helyként tanyára vagy a Központi Statisztikai Hivatal által a kérelembenyújtás évének január 1-jei dátummal közzétett helységnévtár alapján 1000 fő alatti lakosságszámú településre költözik a működtetési időszak első évének végére és ezt fenntartja legalább a működtetési időszak végéig.
Támogatási kérelem főlapján tett nyilatkozat alapján
Az 1. mellékletben meghatározott végzettséggel rendelkező ügyfél a támogatási kérelmének benyújtását megelőzően megszerzett,
legalább 3 év mezőgazdasági szakmai gyakorlattal rendelkezik
Támogatási kérelem főlapján tett nyilatkozat, valamint eredeti munkaszerződés, munkaviszony igazolás, gazdaság vezetőjének igazolása, ami pontosan tartalmazza a mezőgazdasági szakmai gyakorlat idejét
legalább 2 év mezőgazdasági szakmai gyakorlattal rendelkezik
legalább 1 év mezőgazdasági szakmai gyakorlattal rendelkezik
A támogatási kérelemben megadott tevékenységgel releváns elismert termelői csoport, vagy zöldség-gyümölcs termelői csoport és termelői szervezet tagság vagy azokhoz való csatlakozási szándék
MVH által közzétett nyomtatványon benyújtott elismert termelői csoport által, vagy zöldség-gyümölcs termelői csoport és termelői szervezet által kiadott tagsági igazolás vagy tagfelvételről szóló szándéknyilatkozat alapján
Női ügyfél
Az ügyfél vállalja, hogy a főállásban foglalkoztatottak száma a működtetési időszak 4. évétől (az ügyfelet nem beleszámítva)
+2 fő felett
+2 fő
+1 fő
A működtetési időszak kezdetétől annak teljes időtartama alatt az ügyfél életvitelszerű tartózkodási helyéhez képest a gazdaság legtávolabbi pontja legfeljebb
30 km-es sugarú körön belül található
Az ügyfél életvitelszerű tartózkodási helye
hátrányos helyzetű településen van a támogatási kérelem benyújtását megelőzően legalább egy évvel
A Vhr. 3. § 14. pontja szerint, a lakcímet igazoló hatósági igazolvány másolata vagy az adott város Polgármesteri Hivatala által kiállított eredeti lakcímigazolás alapján
C rész
A befektetett eszközök hatékonysága
A befektetett eszközök ráfordításainak aránya, a befektetett eszközök ráfordításai a kiemelt anyagjellegű kiadások (növénytermesztés, kertészet, szőlő- és gyümölcstermesztés, valamint az állattenyésztés) és az igénybevett szolgáltatások összegéhez képest a működtetési időszak teljes időtartama alatt.
Ha a mutató értéke legalább 2,5
Ha a mutató értéke legalább 1,5, de nem éri el a 2,5-t
A támogatás hasznosulása
A főtevékenységből származó felhalmozódó kumulált jövedelem* aránya az egyszeri tőkejuttatáshoz viszonyítva a működtetési időszak 4. évére
Ha a mutató értéke legalább 2
Ha a mutató értéke legalább 1,4, de nem éri el a 2-t
Ha a mutató értéke legalább 0,9, de nem éri el az 1,4-t
Ha a mutató értéke legalább 0,4, de nem éri el a 0,9-t
* A számítás módja: [Mezőgazdasági tevékenységből származó bevétel 1. év + 2. év + 3. év + 4. év )– [Kiemelt anyagjellegű kiadások a növénytermesztésben, kertészetben, szőlő-, gyümölcstermesztésben 1. év + 2. év + 3. év + 4. év )+ (Kiemelt anyagjellegű kiadások az állattenyésztésben 1. év + 2. év + 3. év + 4. év )+(Igénybe vett szolgáltatások kiadásai 1. év + 2. év + 3. év + 4. év )+ (Bér- és járulékai 1. év + 2. év + 3. év + 4. év) + (Vállalkozói kivét 1. év + 2. év + 3. év + 4. év) ]] / (Egyszeri tőkejuttatás összesen)
A vállalkozás tervezett jövedelmezősége
Az átlagos kalkulált bruttó jövedelem (azaz a működtetési időszak teljes időtartamára tervezett Vállalkozás eredményének a vállalkozói kivéttel növelt átlaga) aránya az átlagos minimálbérhez (a benyújtás évében érvényes havi minimálbér és bérminimum átlagának éves értéke) a működtetési időszak teljes időtartama alatt
Ha a mutató százalékban kifejezett értéke legalább 120%
Ha a mutató százalékban kifejezett értéke legalább 60%, de nem éri el a 120%-ot
D rész
Üzleti terv értékelése összesen (a kitöltési útmutatóban szereplő követelmények maximális teljesítése esetén):
4. melléklet a 34/2014. (IV. 4.) VM rendelethez
Közreműködő bevonására vonatkozó magánokirat adattartalma
1. A családtámogatási ellátásban részesülő ügyfél személyes adatai
2. A közreműködő személyes adatai
3. A családtámogatási ellátásban részesülő ügyfél gyermekének személyes adatai
4. A közreműködő bevonásának időtartama
1 Az 1. § 10. pontja a 7/2015. (II. 17.) MvM rendelet 78. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
2 Az 1. § 10. pont a) alpontja a 37/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 31. § a) pontja szerint módosított szöveg.
3 Az 1. § 10. pont b) alpontja a 37/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 31. § b) pontja szerint módosított szöveg.
4 Az 1. § 11. pontja az 53/2014. (IV. 29.) VM rendelet 21. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
5 A 4. § (3) bekezdése a 7/2015. (II. 17.) MvM rendelet 79. §-a, a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 17. § a) pontja szerint módosított szöveg.
6 A 4. § (4) bekezdését a 8/2014. (XI. 19.) MvM rendelet 25. § (1) bekezdése iktatta be.
7 Az 5. § (4) bekezdése az 53/2014. (IV. 29.) VM rendelet 21. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
8 Az 5. § (6) bekezdése a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 17. § c) pontja szerint módosított szöveg.
9 A 6. § a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 10. §-ával megállapított szöveg.
10 A 8. § (5) bekezdése a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 17. § b) pontja szerint módosított szöveg.
11 A 8. § (7) bekezdése a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 17. § c) pontja szerint módosított szöveg.
12 A 9. §-t a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 18. § a) pontja hatályon kívül helyezte.
13 A 10. § (1) bekezdése a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 17. § b) pontja szerint módosított szöveg.
14 A 11. § (4) bekezdése a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 11. §-ával megállapított szöveg.
15 A 11. § (5) bekezdése a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 11. §-ával megállapított szöveg.
16 A 12. § (1) bekezdése a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 12. §-ával megállapított szöveg. [A 12. § (1) bekezdésének a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 17. § b) pontjával elrendelt módosítása, amely szerint az „az MVH” szövegrész helyébe az „a Kincstár” szöveg lép, nem vezethető át.]
17 A 12. § (1a) bekezdését a 7/2015. (II. 17.) MvM rendelet 78. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 17. § b) pontja szerint módosított szöveg.
18 A 12. § (1b) bekezdését a 7/2015. (II. 17.) MvM rendelet 78. § (2) bekezdése iktatta be.
19 A 12. § (3) bekezdése a 7/2015. (II. 17.) MvM rendelet 78. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
20 A 12. § (3) bekezdés b) pontja a 37/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 31. § c) pontja szerint módosított szöveg.
21 A 12. § (5a) bekezdését a 7/2015. (II. 17.) MvM rendelet 78. § (4) bekezdése iktatta be.
22 A 12. § (5b) bekezdését a 7/2015. (II. 17.) MvM rendelet 78. § (4) bekezdése iktatta be.
23 A 12. § (6)–(7) bekezdését a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 18. § b) pontja hatályon kívül helyezte.
24 A 12. § (9) bekezdés a) pontja a 7/2015. (II. 17.) MvM rendelet 78. § (5) bekezdésével megállapított szöveg.
25 A 12. § (9) bekezdés b) pontja a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 13. §-ával megállapított szöveg.
26 A 12. § (9) bekezdés d) pontja a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 14. §-ával megállapított szöveg.
27 A 12. § (9) bekezdés e) pontja a 8/2014. (XI. 19.) MvM rendelet 25. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
28 A 12. § (9) bekezdés f) pontja a 8/2014. (XI. 19.) MvM rendelet 25. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
29 A 12. § (9) bekezdés g) pont ga) alpontja a 7/2015. (II. 17.) MvM rendelet 78. § (6) bekezdésével megállapított szöveg.
30 A 12. § (9) bekezdés g) pont gb) alpontja a 7/2015. (II. 17.) MvM rendelet 78. § (6) bekezdésével megállapított szöveg.
31 A 12. § (9) bekezdés g) pont gc) alpontja a 7/2015. (II. 17.) MvM rendelet 78. § (6) bekezdésével megállapított szöveg.
32 A 12. § (10) bekezdés b) pontját a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 18. § c) pontja hatályon kívül helyezte.
33 A 12. § (11) bekezdése a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 15. §-ával megállapított szöveg.
34 A 12. § (13) bekezdését a 35/2017. (XII. 27.) MvM rendelet 16. §-a iktatta be.
35 A 15. §-t a 8/2014. (XI. 19.) MvM rendelet 25. § (3) bekezdése iktatta be.
36 A hatálybalépés időpontja 2014. november 20.
37 A 16. §-t a 7/2015. (II. 17.) MvM rendelet 78. § (7) bekezdése iktatta be.
38 A hatálybalépés napja: 2015. február 17.
39 A 17. §-t a 7/2015. (II. 17.) MvM rendelet 78. § (7) bekezdése iktatta be.


text:
EU általános jogelvek Bándi Gyula. Szubszidiarítás EUSz. 5. cikke rendelkezik erről a kérdésről: (1) Az Unió hatásköreinek elhatárolására a hatáskör-átruházás. - ppt letölteni
EU általános jogelvek Bándi Gyula. Szubszidiarítás EUSz. 5. cikke rendelkezik erről a kérdésről: (1) Az Unió hatásköreinek elhatárolására a hatáskör-átruházás.
Az előadások a következő témára: "EU általános jogelvek Bándi Gyula. Szubszidiarítás EUSz. 5. cikke rendelkezik erről a kérdésről: (1) Az Unió hatásköreinek elhatárolására a hatáskör-átruházás."— Előadás másolata:
EU általános jogelvek Bándi Gyula
Szubszidiarítás EUSz. 5. cikke rendelkezik erről a kérdésről: (1) Az Unió hatásköreinek elhatárolására a hatáskör-átruházás elve az irányadó. Az uniós hatáskörök gyakorlására a szubszidiaritás és az arányosság elve az irányadó. (2) A hatáskör-átruházás elvének megfelelően az Unió kizárólag a tagállamok által a Szerződésekben ráruházott hatáskörök határain belül jár el a Szerződésekben foglalt célkitűzések megvalósítása érdekében. Minden olyan hatáskör, amelyet a Szerződések nem ruháztak át az Unióra, a tagállamoknál marad. (3) A szubszidiaritás elvének megfelelően azokon a területeken, amelyek nem tartoznak kizárólagos hatáskörébe, az Unió csak akkor és annyiban jár el, amikor és amennyiben a tervezett intézkedés céljait a tagállamok sem központi, sem regionális vagy helyi szinten nem tudják kielégítően megvalósítani, így azok a tervezett intézkedés terjedelme vagy hatása miatt az Unió szintjén jobban megvalósíthatók. Az Unió intézményei a szubszidiaritás elvét a szubszidiaritás és az arányosság elvének alkalmazásáról szóló jegyzőkönyvben meghatározottak szerint alkalmazzák.”
Védelmi záradék/legkisebb szigor A védelmi záradék, az EUMSz 114. cikke – tehát a piachoz kötődő, un. jogharmonizációs intézkedések - alapján, amely tehát eltérést tesz lehetővé, akár a régi szabályozást megtartva, akár újat beiktatva, az előző fejezetben tárgyalt tartalmi és eljárási követelményeknek megfelelve. A legkisebb szigor klauzulája, az EUMSz. 193. cikke alapján – tehát a környezetvédelemhez kapcsolódva -, amely szigorítást tesz lehetővé, akár a régi szabályozást megtartva, akár újat beiktatva, az ugyancsak az előző fejezetben tárgyalt, a védelmi záradékhoz képest kevésbé szigorú tartalmi és eljárási feltételeknek megfelelve.
Arányosság C ‑ 203/12. sz. ügy, előzetes döntéshozatal Högsta domstolen (Svédország) Billerud Karlsborg AB és a Billerud Skärblacka AB v Naturvårdsverket között folyamatban lévő eljárásban (klíma többletkibocsátási bírság) 34 E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az uniós jog általános elvei közé tartozó arányosság elve megköveteli, hogy az uniós jog valamely rendelkezése által alkalmazott eszközök alkalmasak legyenek az érintett szabályozással kitűzött jogszerű célok megvalósítására, és ne menjenek túl az azok eléréséhez szükséges mértéken 37 Márpedig valamely uniós jogi aktus arányosságának értékelése nem függhet a hatékonysági fokára vonatkozó visszamenőleges értékelésektől. Amikor az uniós jogalkotó valamely kialakítandó szabályozás jövőbeni hatásait értékeli, és e hatásokat pontosan nem lehet előre látni, az értékelést csak akkor lehet helyteleníteni, ha az a szóban forgó szabályozás elfogadásának időpontjában rendelkezésére álló tényekre tekintettel nyilvánvalóan hibásnak tűnik
Az arányosság három ellenőrzési módszerének együttes alkalmazása: a kérdéses intézkedés megfelelően szolgálja-e a jogos célkitűzést; az intézkedésnek szükségesnek kell lennie, elsődleges figyelemmel arra, hogy nincs kevésbé korlátozó lépés a cél elérése érdekében; az intézkedés arányos és kiegyensúlyozott legyen olyan értelemben, hogy bármely sérelem vagy korlátozás, melyet az intézkedéssel okoztak, megfelelőn egyensúlyba álljon az elért előnyökkel (mégpedig az közösség számára elért előnyökkel), anélkül, hogy bármilyen diszkriminációt megengedne.
Közvetlen hatály C ‑ 240/09. sz. Szlovák barnamedve 44 E tekintetben közvetlen hatályúnak kell tekinteni az Unió és tagállamai által harmadik államokkal kötött megállapodás valamely rendelkezését, ha e megállapodás szövegére, valamint céljára és természetére tekintettel olyan világos és pontosan meghatározott kötelezettséget tartalmaz, amelynek végrehajtása vagy hatálya semmilyen későbbi aktusnak nincs alárendelve. Ebből következik, hogy amikor valamely megállapodás együttműködést hoz létre a felek között, egyes rendelkezései – a fent említett feltételek mellett, és tekintettel a megállapodás jellegére és céljára – közvetlenül szabályozhatják a magánszemélyek jogi helyzetét …. 45 Meg kell állapítani, hogy az Aarhusi Egyezmény 9. cikke (3) bekezdése rendelkezései egyetlen olyan világos és pontosan meghatározott kötelezettséget sem tartalmaznak, amely közvetlenül szabályozná a magánszemélyek jogi helyzetét. … 46 Megjegyzendő azonban, hogy e rendelkezéseknek – bár általános módon vannak megfogalmazva – az a célja, hogy lehetővé tegyék a környezet hatékony védelmét. … 48 E tekintetben az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az azon jogorvoslati kérelmekre vonatkozó eljárási szabályok, amelyek célja, hogy biztosítsák a jogalanyokat az uniós jog alapján megillető jogok védelmét, nem lehetnek kedvezőtlenebbek, mint a belső jog szerinti hasonló jogorvoslati kérelmekre vonatkozó eljárási szabályok (egyenértékűség elve), valamint nem lehetnek olyanok, hogy gyakorlatilag lehetetlenné vagy rendkívül nehézzé tegyék az uniós jogrend által biztosított jogok gyakorlását (tényleges érvényesülés elve) (a fent hivatkozott Impact ‑ ügyben hozott ítélet 46. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
39 Egyrészt ugyanis a 2003/87 irányelv 12. cikkének (3) bekezdésében előírt átadási kötelezettség, és az ezen irányelv 16. cikkének (3) és (4) bekezdésében annak megsértését szankcionáló, összegének átmeneti csökkentésén kívül egyéb mérséklés nélküli átalánybírság szükségesnek bizonyult az uniós jogalkotó számára a szén ‑ dioxid ‑ egyenértékegységek kereskedelme hatékony rendszerének kialakítására irányuló jogszerű cél tekintetében annak elkerüléséhez, hogy bizonyos üzemeltetők vagy piaci közvetítők megkíséreljék megkerülni vagy manipulálni a rendszert, visszaélésszerűen kijátszva az árakat, a mennyiségeket, a határidőket vagy azon összetett pénzügyi termékeket, amelynek a létrehozását valamennyi piac ösztönzi. Amint az a Bizottság által bemutatott 2001. október 23 ‑ i COM(2001) 581 irányelvre vonatkozó javaslat indokolása összefoglalásának különösen a 17. pontjából kitűnik, a bírság viszonylag magas szintjét annak a szükségessége igazolja, hogy a kibocsátási egységek megfelelő mennyiségének átadására irányuló kötelezettség elmulasztását az Unió egész területén szigorúan és koherens módon kezeljék. E szükségesség egyebekben különösen sürgetőnek tűnt az új rendszer uniós szintű megindításának szakaszában. 40 Másfelől a 2003/87 irányelvből következik, hogy az üzemeltetőknek négy hónapjuk van arra, hogy az előző évi kibocsátásoknak megfelelő egységeket átadják, amely ésszerű határidőt biztosít számukra az átadási kötelezettségük teljesítésére. Az ezen irányelv előkészítő munkálatainak további részéből kitűnik, hogy a Tanács meghosszabbította az üzemeltetőkre kezdetben előírt határidőt, … Végül – amint az a jelen ítélet 22. és 27. pontjában megállapításra került – a 2003/87 irányelv által létrehozott rendszer megfelelő működését feltételező, a kibocsátási egységek uniós szintű pontos nyilvántartásának logikáját tekintve az április 30 ‑ ig át nem adott szén ‑ dioxid ‑ tonnaegyenérték utáni 40 eurós bírság (a szennyezési jogok jövőbeli piacán e tonna alapján értékelt ár kétszeresének megfelelő érték) nem mutat olyan hátrányokat, amelyek nem mérhetők azokkal az előnyökkel, amelyeket az egyébként ahhoz jelent, hogy az Unió teljesítse a Kiotói Jegyzőkönyv alapján vállalt kötelezettségeit.
41 Ráadásul a tagállamok jogosultak véleményezési, újrakezdési és előrehozott átadási mechanizmusok létrehozására, lehetővé téve a jóhiszemű üzemeltetők számára azt, hogy tökéletesen informáltak legyenek átadási kötelezettségükről, és ezáltal semmilyen bírság kockázatát ne viseljék. Ahogy az a Bírósághoz benyújtott ügyiratokból kitűnik, bizonyos nemzeti szabályozások előírnak ilyen óvintézkedéseket, és az üzemeltetők figyelemmel kísérését az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei kereskedelmi rendszerével szembeni intézkedéseikben a hatáskörrel rendelkező hatóságokra bízzák. 42 Következésképpen a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2003/87 irányelv 16. cikkének (3) és (4) bekezdését akként kell értelmezni, hogy a nemzeti bíróság az arányosság elve alapján nem mérsékelheti az e rendelkezés által előírt átalánybírság összegét.
A Bíróság által kialakított négy kritérium együttes megléte alapján állapítható meg: a rendelkezés világosan és egyértelműen megfogalmazott legyen; ne legyen semmilyen feltételhez kötve; ne függjön a Közösség vagy a tagállamok hatóságainak további végrehajtási aktusától. az adott rendelkezés akár közvetlen, akár közvetett módon az állampolgárokra (jogalanyokra) is keletkeztet jogokat, amelyeket azok a Tagállamokkal szemben érvényesíthetnek. + 1: Amennyiben pedig irányelvről van szó, akkor a feltételek között ötödikként megjelenik az átvételre rendelkezésre álló határidő eltelte, illetve az adott jogi eszköz tekintetében nyugodtan mondhatjuk, eredménytelen eltelte.
Effet utilé 30 E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a fent hivatkozott Köbler ‑ ügyben azt követően hozott ítéletében, hogy a kérdést előterjesztő bíróság hozzá fordult, a Bíróság emlékeztetett arra, hogy az az elv, miszerint a tagállam köteles megtéríteni a közösségi jog neki betudható megsértéséből magánszemélynek okozott kárt, érvényes a közösségi jog megsértésének valamennyi esetére, függetlenül attól, hogy a tagállam mely szervének cselekvése vagy mulasztása idézi elő a jogsértést (lásd az említett ítélet 31. pontját). 31 E tekintetben különösen a bírói hatalmi ágnak a magánszemélyeket a közösségi jogszabályok alapján megillető jogok védelmében betöltött alapvető szerepére és arra a körülményre hivatkozva, hogy a végső fokon eljáró bíróság fogalmából következik, hogy ez az utolsó igazságszolgáltatási fórum, amely előtt a magánszemélyek a közösségi jog által biztosított jogaikat érvényesíthetik, a Bíróság ebből azt vezette le, hogy e jogok védelme gyengülne meg és az ilyen jogokat biztosító közösségi szabályok hatékony érvényesülése kérdőjeleződnék meg, ha ki lenne zárva, hogy a magánszemélyek bizonyos körülmények között kártérítést kapjanak akkor, ha jogaikat a végleges döntést hozó tagállami bíróság által hozott, a közösségi joggal ellentétes határozat sérti (lásd a fent hivatkozott Köbler ‑ ügyben hozott ítélet 33–36. pontját). 32 Természetesen, tekintettel az igazságszolgáltatás különleges természetére és a jogbiztonság követelményére, hasonló esetben az állam felelőssége nem korlátlan. Amint azt a Bíróság kimondta, az állami felelősséget csak abban a kivételes esetben lehet megállapítani, ha a bíróság az alkalmazandó jogot nyilvánvaló módon sértette meg. Annak megítélése érdekében, hogy e feltétel teljesül ‑ e, a kártérítési keresetet tárgyaló nemzeti bíróságnak figyelembe kell vennie minden tényezőt, amely az előtte lévő ügyet jellemzi, különösen pedig a megsértett jogszabály egyértelműségének és pontosságának foka, a jogsértés szándékossága, az elkövetett téves jogalkalmazás kimenthetősége vagy ki nem menthetősége, esetleg egy közösségi intézmény állásfoglalása, illetve az a körülmény, hogy a kérdéses bíróság nem tett eleget az előzetes döntéshozatalra utalás – az EK ‑ Szerződés 234. cikkének harmadik bekezdésében foglalt – kötelezettségének (a fent hivatkozott Köbler ‑ ügyben hozott ítélet 53–55. pontja).
45 Kártérítéshez való jog tehát akkor keletkezik, ha ez utóbbi feltétel teljesül, és bizonyítást nyert, hogy a megsértett jogszabály jogokat állapít meg a magánszemélyek részére, és hogy közvetlen okozati összefüggés áll fenn a hivatkozott nyilvánvaló jogsértés és a jogsérelmet szenvedett fél kára között (e tekintetben lásd különösen a fent hivatkozott Francovich és társai ügyben hozott ítélet 40. pontját, a fent hivatkozott Brasserie du Pêcheur és Factortame egyesített ügyekben hozott ítélet 51. pontját, valamint a fent hivatkozott Köbler ‑ ügyben hozott ítélet 51. pontját). Amint az többek között a fent hivatkozott Köbler ‑ ügyben hozott ítélet 57. pontjából következik, e három feltétel szükséges és elégséges a magánszemélyek számára a kártérítéshez való jog megalapozására, bár ez nem jelenti azt, hogy az állam felelőssége nem állapítható meg a nemzeti jog kevésbé szigorú feltételei alapján. 46 Az előzőekre tekintettel az előterjesztő bíróság által feltett és 2004. január 13 ‑ i levelében újrafogalmazott kérdésre akként kell válaszolni, hogy ellentétes a közösségi joggal az olyan nemzeti szabályozás, amely általános szabályként kizárja a tagállam felelősségét a közösségi jognak a végső fokon eljáró nemzeti bíróságnak felróható megsértésével magánszemélynek okozott kárért azzal az indokkal, hogy a közösségi jog megsértése az eljáró bíróság által végzett jogszabály-értelmezésből vagy a tényállási elemek és a bizonyítékok általa végzett értékeléséből ered. Ellentétes a közösségi joggal az olyan nemzeti szabályozás is, amely a tagállam felelősségét a bíró szándékos vagy súlyosan kötelességszegő károkozására korlátozza, ha az ilyen korlátozás az érintett tagállam felelősségének kizárására vezetne azokban az esetekben, amikor az alkalmazandó jog – a fent hivatkozott Köbler ‑ ügyben hozott ítélet 53–56. pontjában kifejtett – nyilvánvaló megsértésére került sor.
Jogbiztonság, visszaható hatály A T ‑ 380/06. sz. ügyben, a Vischim Srl v Európai Közösségek Bizottsága (Növényvédő szerek – Klórtalonil hatóanyag) 81 Emlékeztetni kell arra, hogy a jogbiztonság elve megköveteli, hogy a jogalanyokra vonatkozó közösségi szabályozás egyértelmű és világos legyen, lehetővé téve a jogalanyok számára jogaik és kötelezettségeik egyértelmű megismerését, és azt, hogy ennek megfelelően járjanak el … 82 Egyébként, főszabály szerint a jogbiztonság elve általában nem teszi lehetővé, hogy valamely közösségi aktus időbeli hatályának kezdő időpontját az aktus megjelenése előtti időpontban állapítsa meg, kivéve olyan kivételes esetben, ha azt közérdekű cél követeli meg, és ha az érdekeltek jogos bizalmát megfelelően tiszteletben tartják (…) 87 Meg kell tehát állapítani, hogy a jelen ügyben a fenti 82. pontban hivatkozott ítélkezési gyakorlatban megfogalmazott első feltétel, azaz hogy a kitűzött cél megköveteli, hogy a megtámadott irányelv az új, kevésbé szigorú specifikáció visszamenőleges alkalmazását írja elő, teljesül. A felperes ráadásul nem vitatja a megtámadott irányelvnek az új, kevésbé szigorú specifikációjára vonatkozó visszaható hatályát.
Folytatás + Jogos bizalom (bizalomvédelem) 88 A második feltételt, azaz az érdekeltek jogos bizalma tiszteletben tartását illetően először is hangsúlyozni kell, hogy amennyiben a megtámadott irányelvben előírt módosított specifikáció célja kizárólag a felvételre vonatkozó feltételek enyhítése volt, visszaható hatálya – ilyen formában – nem sérthette az érintett gazdasági szereplők jogos bizalmát. 93 Pontosabban, a jogbiztonság elve tiszteletben tartásának szempontjából, a 2005/53 irányelv és az abban az időszakban alkalmazandó egyértelmű és világos rendelkezések, amelyeket a megtámadott irányelv nem helyezett hatályon kívül, lehetővé tették a felperes számára kötelezettségei terjedelmének egyértelmű megismerését. A felperes ezeknek megfelelően járhatott el, és különösen, amennyiben meg kívánta tartani a meglévő engedélyeit, a 91/414 irányelv II. mellékletében előírt követelményeknek megfelelően összeállított teljes dossziét nyújthatott be. A 2005/53 irányelv elfogadását követő átmeneti időszak alatt a felperesnek egyértelműen érdekében állt az ilyen dosszié benyújtása vagy az ilyen dossziéhoz való hozzáférésének bizonyítása, hogy megtarthassa meglévő engedélyeit. 94 Ugyanis a 2005/53 irányelv 3. cikkének (1) bekezdése alapján felhívták a felperes figyelmét arra, hogy e kötelezettség teljesítésének elmaradása esetén – függetlenül azon követelménytől, hogy adott termék megfelel ‑ e a közösségi specifikációnak – engedélyeit visszavonják. 95 A jelen ügy tényállásából – járulékosan és az összefüggéseket tekintve – ezenkívül az következik, hogy a felperes értesült a Bizottság azon szándékáról, hogy a FAO által 2005 decemberében elfogadott új specifikációra tekintettel módosítja a klórtalonil specifikációját, és hogy ez a módosítás a 2005/53 irányelv 3. cikke (1) bekezdésének megfelelően lefolytatott felülvizsgálat keretébe illeszkedik.
Egyenlő bánásmód, hátrányos megkülönböztetés C ‑ 195/12. sz. ügy, előzetes döntéshozatal Cour constitutionnelle (Belgium) az Industrie du bois de Vielsalm & Cie (IBV) SA és a Région wallonne A kapcsolt energiatermelésű létesítmények számára »zöld bizonyítványok« kibocsátását előíró regionális támogatási rendszer 48 Egyébiránt emlékeztetni kell arra, hogy a többek között a Charta 20. és 21. cikkében foglalt egyenlő bánásmód elvének és hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének a tagállamok a címzettjei annyiban, amennyiben az Unió jogát hajtják végre, amint az többek között a Charta 51. cikkének (1) bekezdéséből kitűnik. 50 A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve megköveteli, hogy a hasonló helyzeteket ne kezeljék eltérő módon, és hogy a különböző helyzeteket ne kezeljék azonos módon, hacsak ez a bánásmód objektíve nem igazolt... 51 Az egyenlő bánásmód elvének az eltérő kezelés általi megsértése tehát azt feltételezi, hogy a hivatkozott helyzetek többé ‑ kevésbé hasonlóak valamennyi rájuk jellemző tényező fényében.... 52 Ebben a tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az eltérő helyzeteket jellemző tényezőket, és így e helyzetek hasonló jellegét főként a szóban forgó különbségtételt létrehozó közösségi aktus tárgyának és céljának fényében kell meghatározni és értékelni.
54 Először is, ami azon uniós jogi aktusok tárgyát és céljait illeti, amelyek keretébe az alapügyben szóban forgó szabályozás illeszkedik, rá kell mutatni – amint az a 2004/8 irányelv 1. cikkéből is kitűnik –, hogy e szabályozásnak az a célja, hogy a nagy hatásfokú kapcsolt hő ‑ és villamosenergia ‑ termelés támogatására és fejlesztésére vonatkozó keretrendszer létrehozása révén fokozza az energiahatékonyságot és javítsa az energiaellátás biztonságát.... 56 Amint az az említett irányelv (1) és (2) preambulumbekezdéséből kitűnik, a megújuló energiaforrások ilyen előmozdítását, amelynek az Unió elsőrangú jelentőséget tulajdonít, többek között azon tény figyelembevétele igazolja, hogy az említett erőforrások kiaknázása hozzájárul a környezetvédelemhez és a fenntartható fejlődéshez, biztonságosabbá és változatosabbá teszi az energiaellátást, és lehetővé teszi a Kiotói Jegyzőkönyv célkitűzéseinek gyorsabb megvalósítását.... 64 A támogatási mechanizmusok lehetséges formáit illetően meg kell jegyezni továbbá, hogy a 2004/8 irányelv (26) preambulumbekezdése és a 2001/77 irányelv (14) preambulumbekezdése az erre a célra a tagállamok által általában igénybe vett formák felsorolására szorítkozik, ezek nevezetesen a zöld bizonyítványok, a beruházási támogatások, az adómentesség, az adókedvezmények és az adóvisszatérítés, valamint a közvetlen ártámogatás rendszere.
66 A jelen ítélet 62–65. pontjából következik, hogy noha a tagállamokat felhívják arra, hogy a kapcsolt energiatermelésre és a megújuló energiaforrásokból történő villamosenergia ‑ termelésre vonatkozó támogatási mechanizmusok alkalmazásával járuljanak hozzá a 2004/8 és a 2001/77 irányelv által követett célkitűzések, és általában az Unió környezetvédelmi célkitűzései megvalósításához, az uniós jog a jelenlegi állapotában széleskörű választási szabadságot biztosít a tagállamok számára az ilyen mechanizmusok alkalmazását illetően.... 82 A fenti megfontolásokra tekintettel az első kérdés második részére és a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy az uniós jog jelenlegi állapotában a többek között a Charta 20. és 21. cikkében foglalt egyenlő bánásmód elvével és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvével nem ellentétes az, hogy a tagállamok, amennyiben a 2004/8 irányelv 7. cikkében és a 2001/77 irányelv 4. cikkében foglalthoz hasonló, a kapcsolt energiatermelésre és a megújuló energiaforrásokból történő villamosenergia ‑ termelésre vonatkozó nemzeti támogatási rendszereket vezetnek be, az alapügyben szóban forgóhoz hasonló olyan megerősített támogatási intézkedésről rendelkezzenek, amelyből valamennyi, elsőlegesen biomasszát hasznosító kapcsolt energiatermelésű létesítmény részesülhet, azon létesítmények kivételével, amelyek elsődlegesen fát és/vagy fahulladékot hasznosítanak.
Egyéb elvek C ‑ 234/04. sz. ügy, előzetes döntéshozatal iránti kérelem Landesgericht Innsbruck (Ausztria) Rosmarie Kapferer és a Schlank & Schick GmbH között (nyereményígéret) 19 Az első kérdés a) pontjával a kérdést előterjesztő bíróság lényegében azt kérdezi, hogy adott esetben az EK 10. cikkéből következő jóhiszemű együttműködés milyen körülmények között írja elő a nemzeti bíróság számára, hogy felülvizsgáljon és hatályon kívül helyezzen egy jogerőre emelkedett nemzeti bírósági határozatot, amikor úgy tűnik, hogy a határozat ellentétes a közösségi joggal. 20 Ebben a tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az ítélt dolog elve úgy a közösségi mint a nemzeti jogrendekben jelentős szerepet tölt be. Ugyanis mind a jog, mind a jogviszonyok stabilitásának, illetve az igazságszolgáltatás megfelelő működésének biztosításához fontos, hogy ne lehessen többé vita tárgyává tenni azokat bírósági határozatokat, amelyek a rendelkezésre álló jogorvoslatok kimerülését, illetve az azok előterjesztésére nyitva álló határidők elteltét követően jogerőre emelkedtek (a C ‑ 224/01. sz., Köbler-ügyben 2003. szeptember 30 ‑ án hozott ítélet [EBHT 2003., I ‑ 10239. o.] 38. pontja). … 22 A közösségi jog közvetlen hatályából következő, jogalanyok szerzett jogainak védelmére irányuló részletes eljárási szabályok meghatározása során a tagállamoknak úgy kell eljárniuk, hogy ezek a szabályok ne legyenek kedvezőtlenebbek, mint a belső jog hasonló jogorvoslatokra vonatkozó szabályai (egyenértékűség elve), és ne úgy alakítsák ki őket, hogy a gyakorlatban lehetetlenné tegyék a közösségi jogrend által elismert jogok gyakorlását (tényleges érvényesülés elve) (ebben az értelemben lásd a C ‑ 78/98. sz., Preston és társai ügyben 2000. május 16 ‑ án hozott ítélet [EBHT 2000., I ‑ 3201. o.] 31. pontját és az idézett ítélkezési gyakorlatot). A fellebbezési eljárást illetően azonban az alapügyben nem kérdőjelezték meg a tagállamok eljárásjogi hatásköre korlátainak betartását.
A nemzetközi jog elvei C ‑ 366/10. sz. ügy, előzetes döntéshozatal High Court of Justice Air Transport Association of America, (Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek kereskedelmi rendszerének kiterjesztése a légi közlekedésre) 103 Ezzel összefüggésben a kérdéseket előterjesztő bíróság arra az elvre utal, mely szerint a saját területe feletti légtérben minden államot teljes és kizárólagos szuverenitás illet meg, valamint azon másik elvre, amelynek értelmében egyetlen állam sem támaszthat jogszerűen igényt arra, hogy a nyílt tenger bármely részét szuverenitása alá vonja. A kérdéseket előterjesztő bíróság a nyílt tenger feletti szabad repülés elvét is megemlíti. 110 Ugyanakkor, mivel a nemzetközi szokásjog valamely elve nem olyan pontossággal jut kifejezésre, mint a nemzetközi megállapodások rendelkezései, a bírósági felülvizsgálatnak szükségképpen annak eldöntésére kell szorítkoznia, hogy az Unió intézményei a szóban forgó aktus elfogadása során nem követtek ‑ e el nyilvánvaló mérlegelési hibát ezen elvek alkalmazási feltételeivel összefüggésben (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Racke ‑ ügyben hozott ítélet 52. pontját).
Letölteni ppt "EU általános jogelvek Bándi Gyula. Szubszidiarítás EUSz. 5. cikke rendelkezik erről a kérdésről: (1) Az Unió hatásköreinek elhatárolására a hatáskör-átruházás."
Hasonló előadás Az EU környezetvédelmi jogának végrehajtása: az Európai Bizottság és a nemzeti bíróságok szerepe (bevezetés) Budapest, január 11. Koller Péter Európai.

matches: bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
A társasházi tetőtér-beépítések jogi problematikája X. – befejező rész - Jogadó Blog
Jogadó Blog > Ingatlan > A társasházi tetőtér-beépítések jogi problematikája X. – befejező rész
Szerző: Dr. Kesseő-Balogh Péter, Dr. Kálmán Kinga | 2019.11.14 | Ingatlan
Pár hete egy több részből álló összefoglalót kezdtünk el publikálni a társasházi tetőterek beépítésének jogi hátteréről. Íme, a befejező rész.
Az előző részben ismertettük a „tetőterekre (padlásterekre) vonatkozó különös szabályok” részeként (1) az építésügyi szabályok rendszerét és (2) a tetőterekkel kapcsolatos szabályozási kollízió lényegét.
Ezen a héten – a sorozatot záró cikkünkben – a fentebb megkezdett fejezetet folytatva körbejárjuk (3) a tetőtér-beépítés lehetőségeit és (4) a szabálytalan tetőtér-beépítés következményeit.
A tetőtér-beépítés lehetőségei
Az eddig bemutatott szabályok összességét nézve észlelhetjük, hogy amennyiben az elidegeníteni kívánt padlástér valóban nem alkalmas arra, hogy önálló ingatlanként funkcionáljon az építésügyi hatóság szemében (márpedig általában pont azért kívánnak tetőtereket megvásárolni, hogy azokat beépítéssel „önállóvá és lakhatóvá” tegyék), akkor kérdésként merülhet fel, hogy mégis ki, mikor és hogyan fogja tudni azt beépítéssel önállósítani.
Az alapvető probléma lényege most is viszonylag egyszerű: addig, amíg a tetőtér – annak beépítését követően – nem vehető önálló ingatlanként nyilvántartásba, addig annak tulajdonjogát sem tudja megszerezni leendő gazdája (a vevő, hogy azt elképzeléseinek megfelelően beépítse), viszont a beépítés egy olyan tevékenység, mely alapvetően a mindenkori tulajdonos(ok), azaz a meglévő társasházközösségbe tartozó személyek (az eladók) jogosultsága. A két oldal között nyilvánvalóan felmerülhet egy érdekellentét a legnagyobb jóindulat és együttműködés mellett is, hiszen egy beépítés igen magas költségvonzattal jár, és annak ideje alatt a földhivatalhoz semmilyen kérelmet nem lehet eredménnyel benyújtani.
Kétféle megoldási lehetőség közül javasolt választani, de sajnos hozzá kell tennünk, hogy egyik változat sem garantál teljes körű biztonságot az eddig taglalt folyamatok teljes időtartamára.
A) A társasház szerződik a beépítés elvégeztetésére<
Miután egy padlástér beépítése – a későbbi elidegenítési szándékhoz kapcsolódó tulajdonjogi kérdéseket leszámítva – lényegében nem más, mint egy építési-vállalkozási tevékenység kivitelezése, annak megrendelésére a társasház mint önálló jogalany is jogosult. Ez a fajta jognyilatkozat-tétel nem lépi túl a relatív jogképesség által biztosított mozgásteret, hiszen nem a tulajdonjog fundamentális elemeihez nyúl hozzá és nem befolyásolja az egyes tulajdonostársakat megillető tulajdoni hányadok mértékét, csupán egy olyan értéknövelő beruházás, mely párhuzamba állítható az általánosnak tekinthető felújításokkal vagy korszerűsítésekkel is.
Éppen ezért, akárcsak a karbantartási és felújítási feladatok meghatározása és jóváhagyása tekintetében, egy tetőtér beépítése kapcsán is a közgyűlés határozata lesz szükséges az erre irányuló szerződés megkötéséhez és a munkálatok megkezdéséhez. Amíg azonban a felújításokkal és karbantartási munkálatokkal kapcsolatban a társasházi törvény[1] csak a jelenlévők egyszerű többségét várja el, addig egy tetőtér beépítésre vonatkozó költségvállalást már az összes tulajdonostársnak jóvá kell hagynia az alábbi rendelkezések okán.
„56. § 3. Rendes gazdálkodás körét meghaladó kiadások: az állagvédelmet meghaladó, a fenntartás (az üzemeltetés, a karbantartás és a felújítás) körébe nem tartozó olyan munkálattal összefüggő kiadások, amelyek az alapító okirat szerint közös tulajdonban lévő épület, épületrész bővítésével, átalakításával vagy közös tulajdonba kerülő új épület, épületrész, illetőleg épületberendezés létesítésével járnak.”
„38. § (3) A rendes gazdálkodás körét meghaladó kiadások vállalásához a tulajdonostársak egyhangú határozata szükséges.”
OTÉK[2] – 1. számú melléklet:
„17. Bővítés: olyan építési tevékenység, amely az építmény térfogatát növeli.”
Az itt beidézett szabályok összeolvasásából a bírósági gyakorlat egyértelműen a rendes gazdálkodás körét meghaladó kiadásnak tekinti, ha új lakást vagy egyéb rendeltetésű új egységet kívánnak kialakítani közös tulajdonú területből, vagyis ennek a költségterheit csak egyöntetű jóváhagyás esetén lehet felvállalni.
Nem véletlenül írtuk ugyanakkor, hogy költségterheit és nem pedig általános jelleggel, hogy kötelezettségeit. A Kúria 2016-ban felállított, a társasházi jogviták kérdéseinek megvitatására létrehozott joggyakorlat-elemző csoportja arra a megállapításra jutott, hogy a Tht. 38. § (3) bekezdése csak abban az esetben irányadó, ha a beépítés költségeit a társasházközösségnek, azaz az összes tulajdonostársnak arányosan kellene viselnie. Ilyen esetekben ugyanis valóban elvárható a Ptk.[3] közös tulajdonra vonatkozó analóg szabályai – 5:78. § (2) bekezdés – figyelembevételével is, hogy a kisebbségi tulajdonosokra ne legyen rákényszerítve olyan költség viselése, mely nem tartozik a szükséges kiadások közzé. Amennyiben viszont valamely tulajdonostárs vagy tulajdonostársak vállalják, hogy a beépítés költségeit kizárólag maguk viselik anélkül, hogy azzal kapcsolatban a későbbiekben bármilyen igényt is érvényesítenének a többi tulajdonostárssal szemben, úgy el lehet tekinteti a teljes egyhangúság követelményétől és a társasház által megkötendő vállalkozási szerződés jóváhagyásához elegendő a főszabály szerinti szavazati többség.
Meg kell jegyeznünk ugyanakkor, hogy bár a társasházi törvény értelmében a fentiek szerint elkerülhető az összes tulajdonostárs jóváhagyásának beszerzése, az építésügyi jogszabályok alapján az esetek többségében a hatóság részére mégis szükséges lesz valamennyi tulajdonos hozzájárulása.
Az itt bemutatott megoldás előnyeként értékelhető még, hogy ha a társasház tulajdonosi szerkezetében változás következik be akár öröklés, akár adásvétel vagy egyéb jogcím alapján, úgy az nem lesz kihatással a korábbi jóváhagyás alapján a társasház által megkötött vállalkozási szerződésre, azaz a beépítésre, mint építési folyamatra. Viszont ahogy korábban is utaltunk rá, a későbbiekben még okozhat nehézségeket az új tulajdonosi kör megléte, ugyanis a beépítésre irányuló vállalkozási szerződés jóváhagyása nem jelenti a beépítést követő alapító okirat módosítás és tulajdonjog-átruházási szerződés elfogadását is, azt az éppen aktuális tulajdonostársak legalább minősített többségével kell jóváhagyatni.
B) A tulajdonostársak és az építkező(k) egymás közötti megállapodása
Jelen esetben a kiindulási alapunk, hogy a tulajdonjogból eredő rendelkezési jog és a szerződési szabadság elve alapján a meglévő tulajdonosok és a tetőteret beépíteni szándékozó fél (legyen az akár szintén tulajdonostárs, akár külsős harmadik személy) megállapodást köthetnek egymással arról, hogy az építkező fél azzal a céllal építi be a tetőteret, hogy azt a későbbiekben külön tulajdonná minősítse a tulajdonosok közössége az alapító okirat módosítása által, és elidegenítsék a beépítő személy részére.
Miután itt a tulajdonostársakkal, mint önálló egyénekkel kell létrehozni a megállapodást, így értelemszerűen valamennyi tulajdonostárs részvétele szükséges egy ilyen szerződés megkötéséhez, ugyanakkor pont a teljes részvételnek köszönhetően a szerződésben már lehet rögzíteni az építésügyi hatóság számára szükséges hozzájárulásokat is, illetve akár a költségek viselését is meg lehet osztani, szemben az előző pontban írtakkal, ahol csak akkor lehet elkerülni a teljes egyhangúság követelményét, ha az építtető minden költséget magára vállal.
A fentieken túl természetesen számos egyéb kérdés is rendezhető egy ilyen szerződés keretében, de ingatlan adásvételi előszerződésként ez az irat sem lesz kezelhető, hiszen a tetőtér, mint önálló ingatlan még nem létezik, továbbá az ilyen típusú megállapodások megkötése esetén sem lesz garantálható, hogy a tulajdonosok közösségében bekövetkezett változás esetén az új tulajdonos ugyanazt az álláspontot fogja képviselni, mint elődje, ugyanis a megállapodás nem a meglévő albetétekhez, hanem a szerződést kötő személyekhez kötődik, az automatikusan nem lesz kötelező érvényű egy új tulajdonosra.
Az előző fejezetekben taglalt feltételeket tehát ilyen megállapodás esetén is a mindenkori tulajdonosi kör vonatkozásában kell biztosítani, azaz az aktuális tulajdonközösség kell, hogy elfogadja az alapító okirat módosítását és az elidegenítési szerződést a beépítést követően.
A szabálytalan tetőtér-beépítés
Az olvasottak alapján könnyedén felmerülhet a kérdés: mi történik, ha valaki a fentieket – szándékosan vagy gondatlanságból – figyelmen kívül hagyva egyszerűen csak beépíti a tetőteret és utána kezd el foglalkozni azzal a kérdéssel, hogy ez az ingatlan-nyilvántartásban is megjelenjen.
A dolognak mindenképpen lesz egy építéshatósági oldala, amennyiben a beépítés során olyan munkálatokat hajtott végre az építtető, mely engedélyköteles lett volna. Ilyen esetekben – anélkül, hogy részletesen is elmerülnénk a jogkövetkezmények lehetőségeiben – tipikusan fennmaradási engedély iránti kérelmet kell előterjeszteni számolva egy esetleges pénzbírság lehetőségével is.
Ami viszont az összetettebb kérdéskört fogja jelenteni, az mindenképpen a tulajdonjogi igények rendezése mind a tulajdonostársak egymás közötti viszonyait, mind az ingatlan-nyilvántartást illetően. Miután a társasházi törvény nem tartalmaz rendelkezéseket a szóban forgó kérdéskört illetően, a mögöttes jogszabályként szolgáló Polgári Törvénykönyvben kell keresnünk a válaszokat. A Ptk. pedig a tetőtér beépítését hozzáépítésnek tekinti, melyre az alábbi szabályokat tekinti irányadónak:
„5:68. § [Hozzáépítés]
(3) A rosszhiszemű hozzáépítésre a rosszhiszemű ráépítés szabályait kell megfelelően alkalmazni.”
„5:71. § [Rosszhiszemű ráépítés]
(2) Rosszhiszemű a ráépítő, ha az építkezés megkezdése előtt tudta vagy a körülmények alapján tudnia kellett volna, hogy az építés a tulajdonos tulajdonjogát sérti.”
„5:72. § [A közös tulajdonra vonatkozó szabályok]
E fejezet szabályait kell megfelelően alkalmazni abban az esetben is, ha a tulajdonostárs a közös tulajdonban lévő dolgot dolgozza fel vagy alakítja át, a közös tulajdonban lévő épületet bővíti, építi át vagy ahhoz hozzáépít, illetve ha a közös tulajdonban lévő ingatlanra a tulajdonostárs épít rá.”
„5:29. § [A rosszhiszemű túlépítés]
(3) A lebontás és az eredeti állapot helyreállításának költségei a túlépítőt terhelik. A túlépítőt megilleti a beépített anyag elvitelének joga.”
„5:28. § [A jóhiszemű túlépítés]
(3) A bíróság a szomszéd által választott jogkövetkezmény helyett az (1) bekezdésben meghatározott más jogkövetkezményt alkalmazhat. Nem alkalmazhat a bíróság olyan jogkövetkezményt, amelynek alkalmazása ellen mindkét fél tiltakozik.”
Az idézett szabályok egy elsőre bonyolultnak tűnő rendszer felállításával kívánják rendezni a kialakult helyzetet, viszont mielőtt elvesznénk az egymásra utaló normák tengerében, az elsődleges kérdés, melyre választ kell adnunk: a tetőteret beépítő személy jóhiszeműen vagy rosszhiszeműen járt el az építkezés kivitelezésekor?
A jó-, illetve rosszhiszeműség megítélése gyakran nem egyszerű és a bíróságok is mindig az adott eset összes körülményét figyelembe véve mérlegelnek a kérdés eldöntésekor, általánosságban viszont elmondható, hogy aki tudta vagy kellő alappal tudnia kellett, hogy jogszerűtlenül jár el, azt jó eséllyel rosszhiszemű félként fogják kezelni, míg akinél csak egy kis hiba csúszik a rendszerbe, az valószínűsíthetően fogja tudni bizonyítani jóhiszeműségét.
Ami a következményeket illeti, röviden akként foglalható össze, hogy jóhiszemű hozzáépítés esetében – a felek eltérő megállapodása hiányában – az építkezés kivitelezésével ex lege, azaz a törvény erejénél fogva közös tulajdon keletkezik a beépített ingatlanrészen, ami egy társasház esetében azt eredményezi, hogy a korábbi tulajdoni hányadok eltorzulnak, illetve ha a beépítő egy eddig külsős harmadik személy volt, akkor ő is részesévé válik a tulajdonközösségnek, csakhogy önmagában anélkül, hogy a tetőtér albetétté válna. Ilyen esetben tehát a tulajdonjog megszerzése úgynevezett eredeti szerzésmódként bekövetkezik a beépítés elvégeztével és arra a továbbiakban nincs mód, hogy egy elidegenítési, például adásvételi szerződéssel kerüljön új tulajdonba majd az alapító okirat módosításával létrehozott albetét. Jóhiszemű hozzáépítés esetén ezért – ha sikerül peren kívül megállapodni – valamennyi tulajdonos megállapodása, illetve a Tht. 10. § (1) bekezdése szerinti teljes egyhangúság lesz szükséges az alapító okirat módosításához és az albetét létrehozásához. Ha a helyzet nem rendezhető peren kívül, úgy a bíróság kivételesen jogosult lesz módosítani ítéletével az alapító okiratot és elrendelni az ingatlan-nyilvántartásban a módosítások átvezetését, de ezt kizárólag a beépítő alapos dologi jogi igényére és a törvény erejénél fogva bekövetkezett tulajdonjogi változásra tekintettel teheti meg abból a célból, hogy az ingatlan-nyilvántartás a valóságnak megfelelő állapotot tükrözze.
Rosszhiszemű hozzáépítés esetén már többféle kimenetele is lehet a jogvita rendezésének, de szinte mindegyik megoldásnak az a célja, hogy az érintettek elszámoljanak egymással a bekövetkezett értékeltolódás okán. Ilyenkor nem jön létre automatikusan tulajdonjog a beépítő oldalán, így ha sikerül megállapodni, úgy az mindenképpen igényelni fogja egy önálló jogcímes (tipikusan adásvételi) tulajdonjog-átruházó ügylet létrehozását attól függően, hogy a meglévő tulajdonosok milyen igényt érvényesítenek.
Tekintettel arra, hogy itt nem következik be ex lege tulajdonszerzés, a bíróság sem lesz jogosult az alapító okirat módosításával maga kialakítani a jogszerű állapotot, azaz a tulajdonostársaknak maguknak kell rendezni a közös és a külön tulajdoni kérdéseket.
Ami mindkét esetre elmondható, hogy a fenti szabályok egységesen alkalmazandók akkor is, ha a hozzáépítő már meglévő tulajdonos a társasházban, és akkor is, ha még ezidáig nem volt a társasházközösség része.
I. számú függelék – Jogi ütemterv
1. Padlástér beépítése építésügyileg önálló rendeltetési egységgé
2. Változási vázrajz készíttetése földmérő és annak záradékoltatása a földhivatal által
3. Hatósági bizonyítvány készíttetése a padlástérről (amennyiben nincs használatbavételi engedély)
4. Közgyűlés összehívása – csatolandó iratok:
– alapító okirat módosítás tervezete
– tulajdonjog-átruházó szerződés tervezete
– záradékolt változási vázrajz
– hatósági bizonyítvány (használatbavételi engedély)
5. Közgyűlés megtartása és okiratok aláírása – aláírandó iratok:
– közgyűlési jegyzőkönyv
– szükség esetén meghatalmazások
– alapító okirat módosítása
– tulajdonjog-átruházó (adásvételi) szerződés
Ügyvédi jelenlét biztosítása kötelező!
6. Ingatlan-nyilvántartási eljárás lefolytatása
[1] Tht. vagy Társasházi törvény – a 2003. évi CXXXIII. törvény a társasházakról
[2] OTÉK – a 253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet az országos településrendezési és építési követelményekről
[3] Ptk. vagy Polgári Törvénykönyv – a 2013. évi V. törvény a Polgári Törvénykönyvről

matches:
§ 3
Kúria
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság