text:
Emberölési ügyben döntött a Kúria - Jogászvilág
Kezdőlap » Emberölési ügyben döntött a Kúria
A törvényszék a 2017. szeptember 27. napján kihirdetett ítéletével a terheltet emberölés bűntette miatt 13 év fegyházbüntetésre és 10 év közügyektől eltiltásra ítélte azzal, hogy legkorábban a kiszabott szabadságvesztés büntetés kétharmad részének kitöltését követő napon bocsátható feltételes szabadságra. Rendelkezett továbbá beszámításról, bűnjelekről, bűnügyi költségről.
Az ítélőtábla mint másodfokú bíróság a 2018. február 8. napján meghozott ítéletével az elsőfokú ítéletet megváltoztatta és a terhelt cselekményét erős felindulásban elkövetett emberölés bűntettének minősítette, egyben a kiszabott büntetést 6 év börtönben végrehajtandó szabadságvesztésre enyhítette, mellőzte a közügyektől eltiltásra vonatkozó rendelkezést. Rendelkezett továbbá bűnjelekről, illetve beszámításról.
A bíróság jogerős ügydöntő határozata ellen a fellebbviteli főügyészség terjesztett elő felülvizsgálati indítványt a korábbi Be. 416. § (1) bekezdés b) pontjában írt okból (a bűncselekmény törvénysértő minősítése miatt törvénysértő büntetést szabtak ki) a terhelt terhére.
Kifejtette, hogy a sértett szexuális beállítottsága, kifogásolható közeledése ismert volt a terhelt számára, korábban is ütésekkel hárította el, a magatartását méltányolhatóvá nem tette. A terhelt indulatának kialakulásában szerepe volt az önhibából eredő ittasságának, továbbá a sértett kifogásolható magatartása objektíve sem állt arányban az elkövetői magatartással.
A cselekmény helyes minősítése emberölés bűntette, miután a sértettnek a terhelt bántalmazása következtében 24 rendbeli sérülése keletkezett, amelyek a különös kegyetlenséggel elkövetést megalapozzák. A kiszabott büntetés az emberölés minősített esetéhez képest enyhe, a középmértéket elérő fegyházbüntetést tartotta a cselekménnyel arányosnak. Az adatokat rögzítő bűnjelekről történt rendelkezést tévesnek tartotta.
Mindezek alapján indítványozta, hogy a Kúria az első- és másodfokú határozatot változtassa meg, a terhelt cselekményét emberölés bűntettének minősítse és őt hosszabb tartamú fegyházbüntetésre és mellékbüntetésül a közügyek gyakorlásától eltiltásra ítélje, továbbá rendelje el a bűnjelek egy részének az iratok mellékleteként történő kezelését, egyebekben pedig az elsőfokú ítéletet hagyja helyben.
A Legfőbb Ügyészség átiratában a fellebbviteli főügyészség felülvizsgálati indítványát fenntartotta.
A felülvizsgálat rendkívüli jogorvoslat, a jogerős ítélettel szemben jogi – nem ténybeli – okból terjeszthető elő. A Be. 648. §-a szerint felülvizsgálatnak csak a bíróság jogerős ügydöntő határozata ellen van helye és kizárólag a Be. 648. § a)-c) pontjában megjelölt anyagi és eljárásjogi okokra hivatkozással vehető igénybe, a felülvizsgálati okok törvényi köre nem bővíthető.
A felülvizsgálati indítványban a jogerős ítéletben megállapított tényállás nem támadható. A Be. 659. § (1) bekezdése alapján a felülvizsgálati eljárásban a bizonyítékok ismételt és eltérő értékelésének, valamint bizonyítás felvételének nincs helye, a felülvizsgálati indítvány elbírálásakor a jogerős ügydöntő határozatban megállapított tényállás az irányadó.
A jogkövetkeztetések helyessége kizárólag az irányadó tényállás alapulvételével vizsgálható.
A felülvizsgálati indítvány törvénysértőnek tartotta az élet elleni bűncselekmény másodfokú bíróság általi – erős felindulásban elkövetett emberölés bűntette – minősítését és ezzel összefüggésben a büntetéskiszabást.
A Be. 649. § (1) bekezdés b) pont ba) alpont alapján felülvizsgálatnak van helye, amennyiben a bíróság a bűncselekmény törvénysértő minősítése miatt törvénysértő büntetést szabott ki.
A Kúria 3/2013. BJE határozata az élet és testi épség büntetőjogi védelméről rögzíti mindazon szempontokat, amelyeket a terhelti cselekmény minősítése kapcsán szükséges vizsgálni. Ekként az elkövetés időpontjában fennálló tudati állapot tisztázásánál, így annak megítélésénél, hogy az elkövető szándéka emberölésre, más élet, avagy testi épség elleni bűncselekményre irányult, jelentős mértékben a külvilágban megnyilvánuló, ekként megismerhető tények elemzésének van jelentősége.
A Btk. 161. §-a szerint, aki mást méltányolható okból származó, erős felindulásban megöl, bűntett miatt két évtől nyolc évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.
Méltányolható okból származik a felindulás, ha azt az elkövetőn kívül álló ok váltja ki és erkölcsileg menthető. Emellett az erős felindulásban elkövetett emberölés bűntettének megállapításához az éplélektani alapon kialakult indulatnak olyan magas foka szükséges, amely következtében az elkövető számára a megfontolás szokásos mértékének a megtartása lehetetlenné válik, tudata elhomályosul, a belső egyensúlya megbomlik (a bűncselekmény elkövetése pedig e tudatszűkült, tudatborult állapotban történik).
Az ölési cselekményt megelőzően a sértett erkölcsileg elítélendő magatartást tanúsított a terhelttel szemben, azonban ez a terhelt előtt nem volt szokatlan, nem volt váratlan. A terhelt régóta ismerte a sértettet, már korábban is lakott nála, tudta, hogy a saját neméhez vonzódik, így költözött mint szívességi lakáshasználó a sértett lakásába. Az irányadó tényállás szerint a sértett a cselekményt megelőzően is rendszeresen közeledett a terhelthez, azonban a terhelt ezt elhárította, alapvetően verbálisan, illetve három-négy alkalommal erőszak alkalmazásával. Mindezek ellenére a sértett lakásából nem költözött ki, ott maradt, a sértett nem kívánatos szexuális közeledéseit kezelni tudta, elhárította, ténylegesen semmilyen hatalmaskodó magatartásnak alávetve, a sértettnek kiszolgáltatva nem volt. Következésképpen az egyébként elmeműködésében sem korlátozott terheltnek mindvégig volt választási lehetősége, például hogy elköltözzön a sértettől, azonban ezzel a lehetőséggel nem élt. Ekként viszont a sértett terheltet sértő magatartása a cselekmény elkövetésének napján sem volt váratlannak (a szokásostól eltérőnek) tekinthető.
Mindezek alapján a terhelt és a sértett viszonyának, az előzményeknek az ismeretében, bár az elkövetést kiváltó ok nyilván nem jelentéktelen, az arra reagáló terhelti magatartás azzal arányban nem álló, túlméretezett indulatkitörés volt. Ez az indulat azonban nem csupán a terhelten kívül álló okból következett be. Abban ugyanis jelentős szerepet játszott a terhelt elkövetéskori erősen ittas állapota, legalább közepes fokú alkoholos befolyásoltsága. A jogerős ítéleti tényállás szerint a terhelt és a sértett rendszeresen fogyasztott közösen nagy mennyiségű alkoholt, így történt ez a cselekmény napján is. Mindezen körülmények ismeretében a terhelti magatartás alapvetően nem a jogos felháborodásra, hanem ittas állapotára vezethető vissza.
Fentiekre tekintettel a terhelt indulata méltányolható okból származónak nem tekinthető.
Az erős felindulásban elkövetett emberölésre jellemző az elkövetési módban megnyilvánuló féktelenség is, mivel az indulati tobzódás folytán az elkövető képtelen a magatartásának megfelelő korlátozására és irányítására. Ezért az ilyen indulati állapotban elkövetett ölési cselekmények az elkövetési mód szempontjából közel állnak a különös kegyetlenséggel elkövetett ölési cselekményekhez.
A bűncselekmény elkövetési módja jelen ügyben is a különösen kegyetlen minősítést megalapozó volt, azonban a terhelti indulat nem érte el azt a mértéket, amely az erős felindulásban elkövetett emberölés bűntettének megállapításához szükséges. A terhelti vallomáson alapuló jogerős tényállás ugyanis az ölési cselekményt közvetlenül megelőzően, majd az annak során és azt követően történteket egyaránt részletesen tartalmazza, amelyből kizárólag az a következtetés vonható le, hogy a terhelti emlékezet megtartott volt.
Ezen túlmenően a terhelt viselkedése közvetlenül a bűncselekmény elkövetése után célszerű és higgadt volt: pár szál cigarettát töltött, ránézett a még életben lévő, nyöszörgő sértettre, és sorsára hagyva elment hosszabb időre kutyát sétáltatni, több vendéglátóegységben is megfordult, majd a hatóságok előtt alibit igazolt, illetve a cselekmény elkövetése után röviddel történt telefonbeszélgetés során eredményesen hárította el a sértett barátjának azon kérését, hogy a sértett lakásában aludjon.
Következésképpen a terhelt viselkedése megfontolt, a sértett sorsát illetően közömbös, összességében tudatos volt. Az erős felindulás megállapítása tény- és jogkérdés. A másodfokú bíróság általi tényállás-kiegészítés ellenére azon ténybeliség nem változott, amely alapján kizárt az emberölés privilegizált alakzatának megállapítása. Az ölési cselekmények jellemzően indulati cselekmények, így a terhelt indulat hatása alatti elkövetői magatartása még nem alapozza meg az erős felindulásban elkövetést. (A tényállás másodfokú bíróság általi kiegészítése kapcsán megjegyzi a Kúria, hogy ilyen esetben számot kell adni a bizonyítás során felmerült ellentétes adatokról is, és amennyiben szükséges, az ellentmondások tisztázása érdekében bizonyítást kell felvenni a másodfokú eljárásban.)
A jogerős ítéleti tényállásból a helyes jogkövetkeztetést az elsőfokú bíróság vonta le, ekként a terhelt által elkövetett cselekmény minősítése különös kegyetlenséggel elkövetett emberölés bűntette. Mind az első-, mind a másodfokú bíróság jogi indokolásában (a másodfokú bíróság esetében a minősítésre vonatkozó téves állásponton túlmenően is) helyenként ellentmondásos az élet elleni, illetve a testi épség elleni bűncselekmény elhatárolása.
Erre vonatkozóan a Kúria hangsúlyozza, hogy a jogerős tényállásban rögzített alanyi és tárgyi tényezőkből kizárólag arra vonható következtetés, hogy a terhelt elkövetéskori aktuális tudatában a sértett halála bekövetkezésének lehetősége felmerült és cselekményének ezen lehetséges következményébe belenyugodva, érzelmileg közömbösen hajtotta végre a bűncselekményt. Ekként a terhelt élet elleni cselekménye eshetőleges szándékkal elkövetett. A különös kegyetlenséggel elkövetést pedig a rendkívüli embertelenséggel, brutalitással, gátlástalanul, puszta kézzel, agyonveréssel véghezvitt ölési cselekmény kétségkívül megalapozza.
Az ügyészség középmértéket elérő büntetés kiszabására irányuló indítványa alaposan indokolt, azonban az elsőfokú bíróság által kiszabott, valóban inkább enyhe, mint szigorú szabadságvesztés büntetés semmiképpen nem törvénysértő és a Be. 605. § (2) bekezdése értelmében annak megváltoztatása (súlyosítása) nem indokolt.
Tekintettel arra, hogy a Kúria a másodfokú bíróság ítéletét megváltoztatta és a terhelt cselekményét különös kegyetlenséggel elkövetett emberölés bűntettének minősítette, a terhelt a közügyek gyakorlására méltatlan, így attól a Btk. 61. § (1) és (2) bekezdése alapján eltiltotta. A kiszabott szabadságvesztés büntetést a Btk. 37. § (3) bekezdés a) pont ad) alpontja alapján fegyházban kell végrehajtani.
A feltételes szabadságra bocsátás lehetőségéről szóló rendelkezés a Btk. 38. § (2) bekezdés a) pontján alapul.
A Btk. 92/B. § (1) bekezdése alapján a Kúria rendelkezett a már végrehajtott büntetés beszámításáról.
A bűnjelek kapcsán – amennyiben az szükséges – egyszerűsített felülvizsgálati eljárás lefolytatásának lehet helye.
Fentiekre tekintettel a Kúria – miután nem észlelt olyan eljárási szabálysértést, amelynek vizsgálatára a Be. 659. § (6) bekezdése alapján hivatalból köteles – a felülvizsgálati indítványnak helyt adott és a megtámadott határozatot a Be. 662. § (2) bekezdés b) pontja alapján megváltoztatta, egyebekben a Be. 662. § (1) bekezdés a) pontja alapján hatályában fenntartotta.

matches: Kúria Kúria bíróság bíróság Kúria bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság Kúria bíróság Kúria Kúria


text:
Európai Bizottság - Európai Igazságügyi Hálózat - Jogsegély - Románia
Utolsó frissítés: 24-04-2009
Jogsegély - RomániaAz oldal tartalma elavult. Már megkezdtük a szöveg frissítését. Az aktualizált tartalom az európai igazságügyi portálon lesz elérhető.
Milyen perköltségek vannak, és azokat rendszerint kinek kell fizetnie? 2.
Részesülhetek-e költségmentességben? 4.
Költségmentesség minden jogvitára szerezhető-e? 5.
Van-e külön eljárás rendkívüli esetekre? 6.
Hol szerezhető be formanyomtatvány költségmentesség igényléséhez? 7.
Milyen iratokat kell csatolnom költségmentesség iránti kérelmemhez? 8.
Hol kell nyilvántartásba vétetnem a költségmentesség iránti kérelmemet? 9.
Hogyan kapok tájékoztatást arról, hogy jogosult vagyok-e költségmentességre vagy sem? 10.
Mi a teendőm, ha jogosult vagyok költségmentességre? 11.
Ha jogosult vagyok költségmentességre, ki választja ki az ügyvédemet? 12.
Ha jogosult vagyok költségmentességre, fedezi-e ez a tárgyalásom minden költségét? 13.
Ha részleges költségmentességre vagyok jogosult, ki fizeti a többi költséget? 14.
Ha jogosult vagyok költségmentességre, fedezi-e ez a tárgyalást követő valamennyi esetleges felülvizsgálat költségét? 15.
Ha jogosult vagyok költségmentességre, visszavonható-e a tárgyalás lezárása előtt (vagy akár azt követően is)? 16.
Ha nem szerzek jogosultságot költségmentességre, fellebbezhetek-e a határozat ellen? 1. Milyen perköltségek vannak, és azokat rendszerint kinek kell fizetnie?
A polgári eljárásjogi
törvénykönyv (Codul de procedură civilă)
274. szakasza értelmében a perköltségek a következőket foglalják magukban: bírósági
bélyegilleték, bírósági bélyeg, bírósági eljárási díjak és arányos adók,
szakértők kifizetése, tanúk költségtérítése, ügyvédi költségek és bármely
egyéb kiadás, amelyről a nyertes fél bizonyítékot tud szolgáltatni.
Jogrendszerünkben a
bélyegilleték, valamint az ügyvédi és a szakértői díjak meghatározása az ügy
összetettsége és a jogvita tárgyának értéke alapján történik.
Ami a perköltségek viselésére
kötelezett felet illeti, ezt a szempontot részletesen a polgári eljárásjogi
törvénykönyv szabályozza. A pervesztes fél elméletileg köteles kifizetni a
perköltségeket, ha ezt előírják. Mindazonáltal az az alperes, aki az első
tárgyalási napon elismeri a felperes követeléseit, nem köteles kifizetni a
perköltségeket, kivéve azt az esetet, amikor az adott fél esetében az idézés
napja előtt eltekintettek a fizetéstől. Ezenkívül abban az esetben, ha
valamennyi fél követelését részben elfogadják, a bíróság meghatározza, hogy a
felek milyen mértékben kötelezhetők a perköltségek megfizetésére. Több
felperes, illetve több alperes esetén egyformán, arányosan vagy együttesen
kötelezhetők fizetésre.
Büntetőügyekben a perköltségek
viselését a büntető törvénykönyv (Codul
de procedură penală) 189–193. szakaszának rendelkezései szabályozzák. Így
a peres eljárás lefolytatásához, a ténymegállapításhoz, a lényeges
bizonyítóeszközök megőrzéséhez, az ügyvédek javadalmazásához szükséges
költségeket, valamint a büntetőper lefolytatása miatt felmerülő bármely egyéb
költséget az állam által megelőlegezett összegekből fedezik, vagy a felek
fizetik meg. A polgári eljárásjogi törvénykönyv megkülönbözteti a tanúk, a
szakértők és a tolmácsok miatt felmerült költségeket és az állam által
megelőlegezett perköltségek kifizetését, ha az ügyben büntetőjogi
felelősséget megállapító ítéletet hirdetnek, valamint más ügyekben,
amelyekkel eseti alapon foglalkoznak. A felek felmerült perköltségeit az
alperes vagy a sértett fél viseli, az ügy tényállására vonatkozó bírósági
határozattól függően.
A költségmentesség a védelmi jog része. Az Alkotmány 24. cikkének (2) bekezdése megállapítja, hogy a tárgyalás során a felek jogosultak a bíró által kiválasztott vagy kijelölt ügyvéd általi képviseletre.A polgári eljárásjogi törvénykönyv 75. szakaszának (1) bekezdése értelmében a költségmentesség a következőket foglalja magában: mentességek, csökkentések biztosítása, a bírósági bélyegilleték és a bírósági bélyeg fizetése ütemezésének vagy elhalasztásának lehetővé tétele, valamint az ügyvédi kamara által kijelölt ügyvéd általi térítésmentes képviselet és segítségnyújtás.A védelem jogának biztosítása a büntetőeljárás egyik alapvető szabálya. A büntető törvénykönyv 6. szakasza megállapítja, hogy a büntetőeljárás teljes időtartama alatt a védelem jogát garantálni kell a vádlott, az alperes és bármely más fél számára, valamint azt, hogy bármely fél jogosult arra, hogy az eljárás során védőügyvéd segítse.A bírói testületek kötelesek tájékoztatni a vádlottat vagy az alperest első nyilatkozatának rögzítése előtt a jogi képviseletre való jogról, és ezt rögzíteniük kell az eljárás jegyzőkönyvében. A jogszabályban előírt feltételek mellett és esetekben a bírói testületek kötelesek a vádlott vagy az alperes számára ügyvédet kijelölni, ha az illetőnek nincs választott képviselője.Az, hogy a védelem joga a büntetőeljárás egyik alapvető követelményévé vált, megkövetelte a jogalkotótól, hogy a védelem ügyét támogató tényállás megállapításához jogi eszközök széles körét határozza meg. Következésképpen a büntető törvénykönyv a felek számára különböző lehetőségeket biztosít arra, hogy igazolják a bíróságnak a benyújtott követelések vagy kérelmek helytállóságát, vagy arra, hogy megtámadják a tett állításokat vagy követeléseket.
Az eljárási eszközök vonatkozásában a védelem joga összetett, és a következőket foglalja magában:a felek azon lehetősége, hogy védjék magukat a büntetőeljárás során;a bírói testületek azon kötelezettsége, hogy (hivatalból) figyelembe kell venniük a büntetőeljárásban érintett felek számára kedvező tényeket;az a lehetőség, és néha kötelezettség, hogy a büntetőügy során költségmenetességet kell biztosítani.A védelem joga kiterjed az alperes képviseleti jogaira is. Természetéből adódóan a költségmentesség a védelem jogát is garantálja. A büntetőeljárás során a védelem jogának egyedi szempontjaira halmozottan ki lehet térni, néha azonban elképzelhető, hogy a védelem jogának bizonyos összetevője hiányzik, és így a költségmentesség alapvetően alternatív lehetőség, és csak azokban az esetekben, amelyekben jogszabály kifejezetten rendelkezik arról, hogy a védőügyvédnek a vádlottal vagy az alperessel együtt jelen kell lennie a büntetőügyeknél.Ezért úgy ítéljük meg, hogy a költségmentesség a védelem jogának alapvető garanciáját jelenti.Költségmentesség alatt a védőügyvéd által a felek számára büntetőügyben nyújtott - a jog területének szakértőiként biztosított magyarázatok, tanácsadás és beavatkozások révén nyújtott - támogatás értendő. Költségmentesség esetén a védőügyvéd a következtetéseket azon fél jelenlétében szövegezi, akinek az érdekeit védi. Csak ügyvédek ajánlhatnak fel költségmentességet.Mivel ügyvédi segítséget jogi képzettséggel rendelkező személyek ajánlják fel, a szakirodalom ezt „technikai védelemnek” is nevezi.
A felek számára büntetőügyben a költségmentesség elvileg választható lehetőség, ami azt jelenti, hogy az érdekelt felek eldönthetik, hogy kijelölnek-e ügyvédet, hogy számukra ügyvédi segítséget nyújtson, vagy sem. Vannak kivételek e szabály alól, mivel a jelenleg hatályos szabályok az ügyvédi segítség igénybevételét bizonyos esetekben kötelezővé teszik.Költségmentesség biztosításához a tárgyalás előtt álló személy és az ügyvéd között költségmentességről szóló megállapodásnak kell létrejönnie. A tárgyalás előtt álló személy és az ügyvéd között létrejött megállapodás szerinti díj fizetését foglalja magában. Hangsúlyozni kell azt is, hogy a büntető törvénykönyv 171. szakasza értelmében a költségmentesség a következő esetekben kötelező:„(2) A költségmentesség kötelező, ha az alperes vagy a vádlott kiskorú, rehabilitációs központban vagy egészségügyi intézményben van, más üggyel kapcsolatban őrizetbe vették vagy letartóztatták, ha az adott személyt egészségügyi biztonság indokával vették őrizetbe, vagy más üggyel kapcsolatban orvosi kezelésre szorul, vagy amennyiben az ügyész vagy a bíróság úgy ítéli meg, hogy az alperes vagy a vádlott nem képes önmagát megvédeni, továbbá más, jogszabályban előírt esetekben.(3) A költségmentesség olyan ügyekben is kötelező, amelyekben a kötelező ítélet az elkövetett bűncselekményért életfogytig tartó szabadságvesztést vagy legalább 5 évig tartó szabadságvesztést ír elő.(4) Abban az esetben, ha a költségmentesség kötelező, és ha a vádlott vagy az alperes nem jelölt ki ügyvédet, hivatalból kell kijelölni ügyvédet.
(4^1) Abban az esetben, ha a költségmentesség kötelező, és ha a kijelölt védőügyvéd a büntetőtárgyalásra vagy az ítélethozatalra kitűzött napon indokolt ok nélkül nem jelenik meg, és hivatalból nem biztosítja helyettesítő jelenlétét, ez utóbbi számára biztosítva a védelem előkészítéséhez szükséges időt. Az eljárás során a tárgyalások megkezdését követően, kötelező költségmentesség esetén, amennyiben a kijelölt védőügyvéd indokolatlanul hiányzik a kitűzött napon, és nem biztosítja helyettesítő jelenlété, a bíróság hivatalból helyettesítő védőügyvédet jelöl ki, ez utóbbi számára legalább három napot biztosítva a védelem előkészítéséhez.(5) A hivatalból kijelölt védőügyvéd megbízatása a kijelölt védőügyvéd megjelenésekor jár le.(6) Amennyiben a védőügyvéd hiányzik az ítélethozatalról, és nincs lehetőség a 41. szakasz szerinti helyettesítő kijelölésére, a tárgyalást elhalasztják.”
3. Részesülhetek-e költségmentességben?
Bárki, aki nem tudja állni a bírósági eljárás költségeit anélkül, hogy meg ne nehezítené saját maga vagy családja fenntartását, kérelmezhet költségmentességet (a polgári eljárásjogi törvénykönyv 74. szakasza).Büntetőügyekben - kérésre - bizonyos áldozatcsoportok számára biztosított a költségmentesség, egyrészt az elkövetett bűncselekmény súlyosságától, másrészt az áldozat anyagi helyzetétől függően. (A bűncselekmények áldozatai védelmének biztosítására vonatkozó intézkedésekről szóló 211/2004. sz. törvény).
Költségmentességben részesülnek súlyos, erőszakos bűncselekmények (gyilkossági kísérlet, elsőfokú gyilkosság és minősített gyilkosság, súlyos testi sértés, valamint súlyos testi sértést eredményező, szándékosan elkövetett bűncselekmények), illetve más súlyos szexuális bűncselekmény (nemi erőszak, kiskorúval való közösülés, kiskorú elleni erőszakos vagy egyéb módon való szexuális visszaélés) áldozatai. Bizonyos súlyos bűncselekményeknek közvetlenül kitett áldozatok (a bűncselekmények következtében közvetlenül elhunyt áldozat házastársa, gyermekei és a vele közvetlen kapcsolatban álló személyek) költségmentességben részesülnek.Költségmentességben részesülnek más bűncselekmények áldozatai, a bűncselekmény természetétől függetlenül, ha az áldozat valamennyi családtagjának havi jövedelme legfeljebb az arra az évre megállapított nemzeti bruttó alapbér minimális összegével egyenlő, amely évben az áldozat költségmentességet kért.Ezen túlmenően az emberkereskedelem megelőzéséről és az ellene folytatott küzdelemről szóló 678/2001. sz. módosított törvény hatálya alá tartozó bűncselekmények áldozatai jogosultak arra, hogy a büntető eljárásban biztosított jogaik gyakorlásához szükséges költségmentességben részesüljenek a büntetőeljárás valamennyi szakaszában, valamint arra, hogy az említett törvény hatálya alá tartozó bűncselekményeket elkövető személyek ellen alátámasszák kereseteiket és polgári követeléseiket.
4. Költségmentesség minden jogvitára szerezhető-e?
A jogszabályok nem tesznek
különbséget a jogviták természetét illetően, tehát megállapítható, hogy
bármilyen jellegű jogvitára szerezhető költségmentesség.
5. Van-e külön eljárás rendkívüli esetekre?
Ami a költségmentességet
illeti, nincs külön eljárás rendkívüli esetekre.
6. Hol szerezhető be formanyomtatvány költségmentesség igényléséhez?
A költségmentességhez nincs
olyan egységes formanyomtatvány, amelyet az érdekelt félnek kötelezően
kellene használnia. A kérelemnek tartalmaznia kell a jogszabályokban előírt
részletes információkat, és eleget kell tennie az igazságügyi hatóságokhoz
benyújtott kérelmekre jellemző tartalmi és formai követelményeknek. E
követelményeken kívül a költségmentesség iránti kérelemnek bizonyos egyedi
részleteket is kell tartalmaznia. Írásban kell benyújtani a bírósághoz, és
tartalmaznia kell azt az ügyet, amelyre vonatkozik, valamint a kérelmező
pénzügyi helyzetét (a polgári eljárásjogi törvénykönyv 76. szakasza).
7. Milyen iratokat kell csatolnom költségmentesség iránti kérelmemhez?
A költségmentesség iránti
kérelemhez csatolni kell a kérelmező jövedelmének és pénzügyi
kötelezettségvállalásainak írásbeli bizonyítékát.
8. Hol kell nyilvántartásba vétetnem a költségmentesség iránti kérelmemet?
kérelmet a kérelem helye szerint illetékes bírósághoz kell benyújtani, és ott
kell nyilvántartásba vetetni.
9. Hogyan kapok tájékoztatást arról, hogy jogosult vagyok-e költségmentességre vagy sem?
A bíróság megvizsgálja a kérelmet,
a felektől magyarázatot vagy bizonyítékokat, illetve a helyi hatóságoktól –
szükség esetén – tájékoztatást kér, és zártkörű tanácskozás nélkül hoz
határozatot (a polgári eljárásjogi törvénykönyv 78. szakaszának első
alszakasza).
kérelemre vonatkozó végleges határozat, illetve a jóváhagyott
költségmentesség bíróság általi felülvizsgálata nem képezi fellebbezés
tárgyát (a polgári eljárásjogi törvénykönyv 78. szakaszának első alszakasza).
Az ellenérdekű fél azonban
benyújthat bizonyítékot a bírósághoz azon személy tényleges helyzetére
vonatkozóan, akinek a kérelmét valamikor jóváhagyták, a megítélt
költségmentesség azonban semmilyen felülvizsgálat során nem függeszthető fel
(a polgári eljárásjogi törvénykönyv 78. szakaszának második alszakasza).
10. Mi a teendőm, ha jogosult vagyok költségmentességre?
Az e kérdőív 6-8. kérdéseire adott válaszoknak megfelelően kell eljárnia.
11. Ha jogosult vagyok költségmentességre, ki választja ki az ügyvédemet?
A polgári eljárásjogi törvénykönyv 75. szakaszának (1) és (2) bekezdése értelmében a védőügyvédet és a jogi tanácsadást az ügyvédi kamara által kijelölt ügyvéd térítésmentesen biztosítja.A jogi szakma szervezéséről és gyakorlásáról szóló, 51/1995. sz. módosított törvény 68-69. szakasza értelmében: „Az ügyvédi kamara minden olyan esetben költségmentességet biztosít, amikor a bíróságok, az ügyészség vagy a helyi hatóságok hivatalból, illetve kérésre kötelesek védőügyvédet biztosítani, mégpedig minden olyan esetben, amelyekben e testületek megítélése szerint az érintett személyek nyilvánvalóan nem képesek a díj megfizetésére.
Kivételes esetekben, amennyiben a költségmentességre szoruló személy jogai késedelem folytán sérülnek, az ügyvédi kamara elnöke jóváhagyhatja a térítésmentes segítségnyújtás engedélyezését.Az ügyvédi kamara a költségmentességet nyújtó valamennyi megyei bíróságon szervez jogi segítségre irányuló szolgáltatásokat, továbbá a helyi bűnüldözési szerveknél, amelyeknél az ügyvédi kamara által kijelölt, és a kamara valamely tagjának irányítása alatt álló állandó ügyvéd biztosít”.
12. Ha jogosult vagyok költségmentességre, fedezi-e ez a tárgyalásom minden költségét?
Azon perköltségek kategóriáit,
amelyek alól a költségmentesség kedvezményezettje mentesül, valamint a
költségmentesség formáit a bíróság állapítja meg.
Amennyiben a költségmentességet
a bíróságok vagy az ügyészségek kérésére hivatalból biztosítják, a díjakat az
Igazságügyi Minisztérium (Ministerul
Justiţiei) fizeti. Amennyiben a költségmentességet a helyi hatóságok
kérésére hivatalból biztosítják, a díjakat ők fizetik.
13. Ha részleges költségmentességre vagyok jogosult, ki fizeti a többi költséget?
Részleges költségmentesség
biztosítása esetén a polgári eljárásjogi törvénykönyv vagy a büntető
törvénykönyv perköltségekre vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni, a
kérdéses ügytől függően.
14. Ha jogosult vagyok költségmentességre, fedezi-e ez a tárgyalást követő valamennyi esetleges felülvizsgálat költségét?
Bár a jogszabályok kifejezett
rendelkezést nem tartalmaznak, bárki, aki jogosult költségmentességre, az
eljárás teljes időtartama alatt igénybe veheti (a végső határozat
meghozataláig, azaz az összes fellebbezési lehetőség kimerüléséig).
15. Ha jogosult vagyok költségmentességre, visszavonható-e a tárgyalás lezárása előtt (vagy akár azt követően is)?
A polgári eljárásjogi törvénykönyv 70. szakasza értelmében „amennyiben a bíróság meggyőződik arról, hogy a költségmentesség iránti kérelmet rosszhiszeműen nyújtották be, az igazság feltárását követően felülvizsgálhatja a jóváhagyott költségmentességet, és a felet a mentességének megfelelő összeggel megegyező bírsággal sújthatja. A 80”. szakasz értelmében a segítségnyújtáshoz való jog az adott fél halálakor vagy anyagi helyzetének javulását követően megszűnik.
16. Ha nem szerzek jogosultságot költségmentességre, fellebbezhetek-e a határozat ellen?
törvénykönyv 70. szakaszának harmadik alszakasza értelmében a
költségmentesség iránti kérelemre vagy a jóváhagyott költségmentesség
felülvizsgálatára vonatkozóan a bíróság végső határozata nem képezheti
fellebbezési eljárás tárgyát.
Hasznos linkek:Baroul Bucureşti (Bukaresti Ügyvédi Kamara), http://www.baroul-bucuresti.ro/ .Uniunea Naţională a Barourilor din România (Román Országos Ügyvédi Kamara), http://www.uar.ro/ .
« Jogsegély - Általános információk | Románia - Általános információk »

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Köf.5.018/2014/6. számú határozat
Címlap > Köf.5.018/2014/6. számú határozat
- megállapítja, hogy a Budapest főváros közigazgatási területén a járművel várakozás rendjének egységes kialakításáról, a várakozás díjáról és az üzemképtelen járművek tárolásának szabályairól szóló 30/2010. (VI. 4.) Főv. Kgy. rendelet 48. § (3) bekezdésének „számított 5 naptári napon belül” szövegrésze, valamint utolsó mondata a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény 15/D. § (4) bekezdésébe, valamint 48. § (5) bekezdés e) pontjába ütközően törvénysértő volt;
- a Budapest főváros közigazgatási területén a járművel várakozás rendjének egységes kialakításáról, a várakozás díjáról és az üzemképtelen járművek tárolásának szabályairól szóló 30/2010. (VI. 4.) Főv. Kgy. rendelet 48. § (3) bekezdése a Pesti Központi Kerületi Bíróság 31.G.305.729/2013. számú perében, valamint valamennyi, a törvénysértés megállapításának időpontjában valamely bíróság előtt folyamatban lévő perben az alábbi szöveggel alkalmazható:
„48. § (3) Amennyiben a gépjármű üzemben tartója az ellenőrzés időpontjában érvényes parkolójeggyel rendelkezett, de azt nem jelen rendelet előírásai szerint helyezte el, vagy a parkolójegy (vagy a mobiltelefonos parkolási díjfizetés) érvényességének kezdő időpontja és az ellenőrzés időpontja között nem telt el 5 percnél hosszabb idő, az ellenőrzés napjától a parkolásüzemeltető ügyfélszolgálati irodájában a parkolójegy bemutatható (vagy a mobiltelefonos parkolási díjfizetés igazolható). Amennyiben a bemutatott parkolójegy (vagy a mobiltelefonos parkolási díjfizetési igazolás) jelen bekezdésben foglaltaknak megfelel, a parkolásüzemeltető a várakozási díj és pótdíj tartozást törli a nyilvántartásból.”
Az MKB Zrt. és az ER-PARK Kft. között parkolási szerződés jött létre. A parkolásüzemeltető ER-PARK Kft. fizetési meghagyás kibocsátásával indult, de perré alakult eljárásban állította, hogy az MKB Zrt. a tulajdonában és üzemben tartásában álló gépjárművel jogosulatlanul parkolt, azaz határidőben nem igazolta azt, hogy a hatályos szabályozás szerinti díjfizetési kötelezettségének eleget tett volna.
A perben eljárt Pesti Központi Kerületi Bíróság 31.G. tanácsa a per tárgyalásának felfüggesztése mellett a Kúria előtt a perben alkalmazandó önkormányzati rendelet felülvizsgálatára vonatkozó nemperes eljárást kezdeményezett.
Az indítvány értelmében a Budapest főváros közigazgatási területén a járművel várakozás rendjének egységes kialakításáról, a várakozás díjáról és az üzemképtelen járművek tárolásának szabályozásáról szóló 30/2010. (VI. 4.) Főv. Kgy. rendelet (a továbbiakban: Kgyr.) 48. § (3) bekezdése a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény ( a továbbiakban: Ptk.) 198. §-ába, 201. §-ába, a 277. §-ába ás a 246. § (1) bekezdésébe ütközött.
Az indítványozó indokolása értelmében a Kgyr. támadott rendelkezése - a teljesítés igazolásának ötnapos határidőhöz kötése, a teljesítésigazolás lehetőségének további korlátozása, a teljesítésigazoláshoz kapcsolódó határidők eltelte esetén a parkolási díj és kötbér követelés feléledése, valamint a mellékkötelezettség nem teljesítése esetére a főkövetelés ismételt teljesítésének követelhetősége - ellentétes a polgári jogi szerződés Ptk.-beli szabályaival.
A Kúria a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló 2011. évi CLXI. törvény (a továbbiakban: Bszi.) 52. §-a alapján 30 napos határidő tűzésével az indítványt megküldte az érintett önkormányzatnak állásfoglalás benyújtása céljából.
Az érintett önkormányzat állásfoglalásában megalapozatlannak ítélte a indítványt és kérte annak elutasítását. Kifejtette, hogy a Kgyr. megalkotására a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) és a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény (a továbbiakban: Kkt.) hatalmazta fel. Következésképpen a Kgyr. az Ötv. és a Kkt. rendelkezései által megállapított keretek között szabályozza a nyugvó közlekedéssel összefüggő valamennyi kérdést. Álláspontja értelmében a jogkövetkezmények alóli mentesülés szabályai nem tehetik működésképtelenné a parkolási rendszert, nem legalizálhatják a díjfizetés megkerülését. A parkolási események tömeges számára tekintettel a mentesítés kereteinek szabályozása is erős korlátokat indokol. Ennek az igénynek felel meg az öt munkanapos jogvesztő igazolási szabály, illetve a díjfizetési hajlandóságot elősegítő havi igazolási lehetőség korlátozása.
Az Alaptörvény 32. cikk (1) bekezdés a) pontja a rendeletalkotási jogkört a települési önkormányzatok alkotmányos jogköreként fogalmazza meg. A jogalkotói jogkör az Alaptörvény 32. cikk (2) bekezdése értelmében eredeti, illetve származékos eredetű lehet: „[f]eladatkörében eljárva a helyi önkormányzat törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, illetve törvényben kapott felhatalmazás alapján önkormányzati rendeletet alkot”. Az Alaptörvény T) cikk (3) bekezdése szerint „[a]z önkormányzati rendelet más jogszabállyal nem lehet ellentétes.”
A Kúria megállapította, hogy a Kgyr. támadott rendelkezése elfogadásától a 9/2014. (II. 13.) Főv. Kgy. rendelet 3. §-ával történő módosításáig, 2014. III. 16-ig volt hatályban, azaz a kúriai eljárás idején a Kgyr. 48. § (3) bekezdése már nem volt hatályban. A Bszi. 56. § (5) bekezdése értelmében azonban bírói kezdeményezés esetében az önkormányzati norma hatályvesztése a törvényességi felülvizsgálatnak nem akadálya.
A Kgyr. támadott rendelkezésének elfogadása idején hatályos Ötv. 8. § (1) bekezdése, 9. § (5) bekezdése, a közterületen közúti várakozást (parkolást) közszolgáltatásnak minősítette. A fővárosra vonatkozólag az Ötv. 63/A. § q) pontja értelmében „[a] fővárosi önkormányzat feladat- és hatásköre (...) külön törvény felhatalmazása alapján rendeletében szabályozza a főváros várakozási (parkolási) és parkolásgazdálkodási rendszerét, a kiemelten védett és védett várakozási (parkolási) övezeteket, és az alkalmazható várakozási díjak megállapítását.”
Az Ötv.-ben rögzített kötelezettség egyebekben a Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény (a továbbiakban: Mötv.) 16/A. §-a szerinti is terheli a települési önkormányzatokat: „[a] helyi közutakon, a helyi önkormányzat tulajdonában álló közforgalom elöl el nem zárt magánutakon, valamint tereken, parkokban és egyéb közterületeken közúti járművel történő várakozási (parkolási) közszolgáltatást a helyi önkormányzat, vagy kizárólag ezen közszolgáltatási feladat ellátására alapított költségvetési szerv, 100%-os önkormányzati tulajdonban álló, jogi személyiséggel rendelkező gazdasági társaság, vagy e gazdasági társaság 100%-os tulajdonában álló jogi személyiséggel rendelkező gazdasági társaság, illetve önkormányzati társulás láthatja el külön törvényben szabályozottak szerint.”
Mindebből következőleg megállapítható, hogy a parkolás közszolgáltatás, amelynek biztosítása az érintett önkormányzat törvényben rögzített kötelezettsége.
A parkolással kapcsolatos szabályozás alkotmányosan elfogadható alapjainak kialakításában az Alkotmánybíróság gyakorlata döntő szerepet kapott.
Az Alkotmánybíróság 109/2009. (XI. 18.) AB határozatában (a továbbiakban: Abh.) megállapította a Kkt. korábbi 15. § (3) bekezdésének, az Ötv. korábbi 63/A. § h) pontjának, valamint a 24/2009. (V. 11.) Főv. Kgy. rendelet alkotmányellenességét.
A testület döntése értelmében a parkolással közigazgatási jogviszony jön létre a véges javakkal gazdálkodó közútkezelő, azaz a tulajdonos önkormányzat képviselő testülete és a közlekedő között. Ugyanakkor a közút kezelő tulajdonosi helyzete nem teszi eleve alkotmányellenessé a nyugvó közlekedés [1068/B/2005. AB határozat, ABH 2008, 3174, 3176.] szerződéses viszonykénti kezelését sem. Ez utóbbi okfejtés tűnik ki a Legfelsőbb Bíróság jogegységi határozatainak [az azóta hatályon kívül helyezett 2/2005. KPJE és a jelenleg is alkalmazandó 2/2006. PJE] indokolásából is.
A közutak közlekedési célú használatának szabályait a Kkt. rendezte, amelynek 15. § (3) bekezdése felhatalmazta a közút kezelőjét a közút területén vagy a közút területén kívüli közterületen létesített, illetőleg kijelölt várakozóhelyen díj és pótdíj szedésére. Az önkormányzat képviselő testülete, mint a közút kezelője tehát a nyugvó közlekedés feltételeit a Kkt. felhatalmazása alapján elfogadott rendeletben állapíthatta meg.
Az Alkotmánybíróság az Abh.-ban - a KPJE-ben és a PJE-ben foglaltakkal egyezően - megállapította, hogy amennyiben a törvényalkotó a parkolást közszolgáltatásnak tekinti, amelyet a közút kezelője szerződéses keretek között nyújt a közlekedőknek, abban az esetben az önkormányzati rendelet lényegében e szerződés feltételeit határozza meg. A személyek vagyoni viszonyait ugyanakkora a Ptk. szabályozza. Ezért az önkormányzati rendelet azon túl, hogy nem lehet ellentétes magasabb szintű jogszabállyal, a szerződéses viszonyok tekintetében a Ptk. 685. § a) pontja értelmében csak abban az esetben tekinthető jogszabálynak, amennyiben törvényi felhatalmazás alapján és annak keretei között alkotja azt meg az önkormányzat képviselő testülete. Így a Ptk. 226. § (1) bekezdésének megfelelően, a szerződés egyes tartalmi elemeit csak olyan önkormányzati rendelet (jogszabály) határozhatja meg, amely törvényi felhatalmazás alapján és a törvényi felhatalmazás adta keretek között szabályoz.
Az Abh. a jövőre nézve és a jogalkotásra határidő tűzésével megsemmisítette a Kkt. és az Ötv. parkolási díj és pótdíj szedésének elrendelésére felhatalmazó törvényi rendelkezéseket.
A megsemmisítés okát a törvényi rendelkezések hiányosságaiban jelölte meg. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint ugyanis a magánjogi keretek között nyújtott közszolgáltatások esetében a törvényi szabályozás a szükséges felhatalmazó jellegen túl garanciális jelentőségű is. Az önkormányzat a magánjogi keretek között nyújtott közszolgáltatás biztosítása tekintetében kettős feladatot lát el: helyi közhatalomként rendeletében szabályozza a közszolgáltatás nyújtásának és igénybevételének feltételeit, ugyanakkor gazdasági érdeke fűződik e feltételrendszer kialakításához. A magánjogi viszonyok között jellemző szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyensúlyának biztosíthatósága, illetve a szolgáltatást szükségképpen igénybe vevő, kiszolgáltatott helyzetben lévő fogyasztók érdekeit a semleges törvényalkotó által megszabott törvényi keretek biztosíthatják csupán. Ezért az Abh. értelmében törvénynek kell szabályoznia nem csak a szolgáltató és a fogyasztó közötti szerződés ellenszolgáltatásra vonatkozó elemét, de e szerződéses viszony lényeges elemén túl a közfeladat gazdája (a Kkt. alapján a közútkezelő önkormányzat képviselő testülete) és a szolgáltatást nyújtó, adott esetben gazdasági társaság közötti szerződéses viszony lényeges elemeit is. Ebben a törvényi keretben alkothat végrehajtási jellegű rendeletet az önkormányzat [az Abh. összefoglalását tartalmazza a későbbiekben elfogadott több alkotmánybírósági döntés is, elsőként a 137/2010. (VII. 8.) AB határozat. ABH 2010.]
Az Abh.-ban foglaltak törvényi konzekvenciáit vonta le az Országgyűlés a közterületi parkolás jogi feltételeinek megteremtése érdekében a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény módosításáról szóló 2010. évi XLVI. törvényben, és a közterületi parkolás jogi feltételeinek megteremtése érdekében a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény, valamint a közúti közlekedési nyilvántartásról szóló 1999. évi LXXXIV. törvény módosításáról szóló 2010. évi XLVII. törvényben.
A Kkt. 2010-ben módosított és a Kgyr. törvényi alapját képező szabályinak „előtörténetéből” a Kúria megállapította, hogy a parkolással kapcsolatos közszolgáltatási szerződéses viszony törvényi alapja az Ötv. - hatályos szabályként a Mötv. - és a Kkt. E két törvény és az általuk meghatározott keretek között megalkotott önkormányzati rendelet adja a parkolásüzemeltető és a közszolgáltatást igénybe vevő közötti szerződés tartalmi elemeit. A Ptk. mint a személyek közötti vagyoni viszonyokat szabályozó törvény a közszolgáltatási szerződéses jogviszonyok tartalmának megítélése szempontjából csupán szubszidiárius jellegű. Következésképpen a Kgyr. támadott rendelkezésének törvényességét vizsgálva referenciaként nem a Ptk., hanem a Kkt. szabályai szolgálnak.
Az önkormányzatokat – az érintett önkormányzattal együttesen – a Kkt. 48. § (5) bekezdése hatalmazza fel a rendeletalkotásra. A rendeletalkotás kereteit részben a felhatalmazás kifejezett rendelkezései, részben pedig a Kkt. 15/A. és 15/E. §-ai együttesen jelölik ki.
A Kkt. 15/C. §-a rendezi a jogosulatlan parkolás tényállását [15/C. § (1) bekezdés], valamint a várakozási díjjal és a pótdíjjal kapcsolatos alaprendelkezéseket [15/C. § (2) – (4) bekezdések]. A 15/D. § a várakozási díj és a pótdíj meg nem fizetése esetére rögzíti a az igényérvényesítés szabályait. Ezek között a várakozási díj és pótdíj megfizetése alóli mentesülés azon esetét, amikor a jármű a díjfizetés nélkül történt várakozást megelőzően jogellenesen került ki a az üzembentartó birtokából, és ezt az üzembentartó megfelelően tudja igazolni. A Kkt. további, 15/E. §-ai a várakozási díjakból befolyt bevételek felhasználását és adatkezelési szabályokat tartalmaz.
Összességében megállapítható, hogy a Kkt. által kialakított törvényi keret a várakozási díj és pótdíj megfizetése alóli mentesítést két esetkörben teszi lehetővé: részben a 15/D. §-ában, amely a parkírozó gépjármű üzemben tartójának várakozási díjért és pótdíjért fennálló - mögöttes – felelősségét oldja fel igazolt helyzetben. Részben a 48. § (5) bekezdés e) pontjában, amely a mentesített és a kedvezményezett személyi kör meghatározására ad az önkormányzatnak felhatalmazást.
A Kgyr. - a perbeli tényálláshoz igazodó időben hatályos - támadott 48. § (3) bekezdése a díjfizetés nélkül várakozó gépjármű üzemben tartójával szembeni szankciók alkalmazására vonatkozó szabályok alkalmazásának kiegészítő szabályait rendezi.
Eszerint „[a]mennyiben a gépjármű üzemben tartója az ellenőrzés időpontjában érvényes parkolójeggyel rendelkezett, de azt nem jelen rendelet előírásai szerint helyezte el, vagy a parkolójegy (vagy a mobiltelefonos parkolási díjfizetés) érvényességének kezdő időpontja és az ellenőrzés időpontja között nem telt el 5 percnél hosszabb idő, az ellenőrzés napjától számított 5 naptári napon belül a parkolásüzemeltető ügyfélszolgálati irodájában a parkolójegy bemutatható (vagy a mobiltelefonos parkolási díjfizetés igazolható). Amennyiben a bemutatott parkolójegy (vagy a mobiltelefonos parkolási díjfizetési igazolás) jelen bekezdésben foglaltaknak megfelel, a parkolásüzemeltető a várakozási díj és pótdíj tartozást törli a nyilvántartásból. A parkolójegy bemutatás lehetőségével (vagy a mobiltelefonos parkolási díjfizetés igazolásával) naptári hónaponként legfeljebb egy alkalommal élhet a gépjármű üzemben tartója, ha a bemutatás időpontjában az adott gépjárműre nincs 30 napnál régebbi jogosulatlan parkolási esemény miatt kiszabott és nem vitatott várakozási díj és pótdíj tartozás.”
A Kgyr. támadott rendelkezése a pótdíj – és a várakozási díj ismételt - megfizetése alóli mentesülést több feltétel együttes fennállásához köti: az üzembentartó érvényes parkolójegyének az ellenőrzéstől számított öt naptári napon belüli bemutatásával havonként egy alkalommal és akkor mentesül, ha „nincs 30 napnál régebbi jogosulatlan parkolási esemény miatt kiszabott és nem vitatott várakozási díj és pótdíj tartozás”. A szabályozás jelentősége tehát az, hogy akárhányszor veszi igénybe a gépjármű üzemben tartója az érintett önkormányzat által biztosított közszolgáltatást, - jön létre parkolási közszolgáltatási szerződés a parkolásüzemeltető és a fogyasztó között - a Kgyr. havonként csupán egy alkalommal és az ellenőrzéstől számított 5 napon belül teszi lehetővé annak igazolását, hogy a közszolgáltatás ellenértékét megfizette.
A közterület, így a közút is főszabályként ellenszolgáltatás nélkül vehető igénybe. A díjfizetés oka az urbanizáltság, az a körülmény, hogy a városias környezetben elkerülhetetlen a járművel való közlekedés és azon belül a nyugvó közlekedés, a parkolás. Ilyen körülmények között a parkolás díjfizetéséhez kötése az egyik lehetséges „késztető eszköz” a közutak mint véges javak megfontolt, gazdaságos használatának. A díj és pótdíjfizetési kötelezettség tehát a közlekedő felelős magatartásra szorításának egyik lehetséges eszköze.
Mindazonáltal a tárgykör szabályozása nem közigazgatási, hanem szerződéses irányt vett. A szabályozási koncepció ezért nem nélkülözheti a szolgáltatás-ellenszolgáltatás egyenértékűségének garantálását, elsődlegesen a kiszolgáltatottabb helyzetben lévő fogyasztó védelmét.
A Kúria mindezen indokok alapján megállapította, hogy a Kgyr. szabályozásának módja – törvényi felhatalmazás nélkül - normatív alapon teremti meg a kétszeres közszolgáltatási ellenérték megszerzésének lehetőségét, és ezzel megbontja a szolgáltatás – ellenszolgáltatás közötti arányosság szerződési viszonyokban szokásos rendjét. Törvényi háttér nélkül arra jogosítja a parkolásüzemeltetőt – és mögötte a közszolgáltatás biztosítására kötelezett önkormányzatot -, hogy egyoldalúan érvényesítve gazdasági érdekeit kétszeresen is hozzájusson a várakozás díjához, illetve jogosulatlan várakozás hiányában is pótdíjbevételhez.
A Kúria a Bszi. 55. § (1) bekezdése értelmében nincs kötve az indítványban foglaltakhoz. A jelen esetben ez azt eredményezte, hogy a Kúria a Kgyr. indítványban megjelölt rendelkezésének törvényellenességét nem az indítványban megjelölt Ptk., hanem a Kkt. alapján mondta ki.
A Kúria a kifejtettek alapján – és figyelemmel a Bszi. 55. § (2) a) pontjára is –megállapította, hogy a Kgyr. perben alkalmazandó 48. § (3) bekezdésének ötnapos határidőt megállapító, valamint a parkolási díj megfizetésének igazolhatóságát havi egy alkalomra korlátozó rendelkezése a Kkt. 15/D. § (4) bekezdésébe, valamint a 48. § (5) bekezdésébe ütközően törvénysértő volt, mert túllépett a felhatalmazó Kkt. törvényi környezetén, megsértve ezzel a közszolgáltatás és ellenszolgáltatás arányosságának követelményét.
A Bszi. 56. § (5) bekezdése értelmében az önkormányzati rendelet „(...) más jogszabályba ütközőnek ítélt rendelkezése nem alkalmazható a bíróság előtt folyamatban lévő egyedi ügyben, valamint valamennyi, a megsemmisítés időpontjában valamely bíróság előtt folyamatban lévő egyedi ügyben”. A Kúria a vizsgált rendelkezés annak hatályon kívül helyezésére tekintettel nem semmisítette, hanem törvénybe ütközéséről rendelkezett. E mellett a rendelkező részben foglaltak szerint, „mozaikosan” zárta ki a Kgyr. 48. § (3) bekezdésének perbeli alkalmazását.
A törvényellenesség megállapításakor folyamatban lévő perekben a Kúria jelen határozata csak a jelenlegivel azonos időállapotú szabályozás alkalmazása esetén érvényesül.
A parkolással kapcsolatos közszolgáltatási szerződéses viszony törvényi alapja a helyi önkormányzatokról szóló törvény közszolgáltatási kötelezettséget megállapító rendelkezései, és a közúti közlekedésre vonatkozó törvényi szabályok. E törvények és az általuk meghatározott keretek között megalkotott önkormányzati rendelet adja a parkolásüzemeltető és a közszolgáltatást igénybe vevő közötti szerződés tartalmi elemeit.
A Ptk. mint a személyek közötti vagyoni viszonyokat szabályozó törvény a közszolgáltatási szerződéses jogviszonyok tartalmának megítélése szempontjából csupán szubszidiárius jellegű. Következésképpen a perbeli esetben a Kgyr. támadott rendelkezésének törvényességét vizsgálva referenciaként nem a Ptk., hanem a Kkt. szabályai szolgálnak.
A Kúria a perbeli alkalmazás tilalmát mozaikos technikával rendelte el.
1988. évi I. törvény 15/A. - 15/E. §-ai, 1990. évi LXV. törvény 8. § (1) bekezdése, 30/2010. (VI. 4.) Főv. Kgy. rendelet 48. § (3) bekezdése.
A Kúria Önkormányzati Tanácsa a törvényellenes és az alkalmazási tilalom megállapítására tekintettel elrendelte határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét. A határozat Magyar Közlönyben való közzététele a Bszi. 55. (2) bekezdésének és 57. §-án alapul.
Budapest, 2014. június 17 .
Dr. Kalas Tibor a tanács elnöke

matches: Bíróság bíróság Bíróság Kúria Kúria Kúria Bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
BÍRÓSÁGFIGYELŐ PROGRAM OKTÓBER SZEPTEMBER HOGYAN MONITOROZZUNK? KISOKOS ÖNKÉNTESEK SZÁMÁRA - PDF
BÍRÓSÁGFIGYELŐ PROGRAM OKTÓBER SZEPTEMBER HOGYAN MONITOROZZUNK? KISOKOS ÖNKÉNTESEK SZÁMÁRA
Download "BÍRÓSÁGFIGYELŐ PROGRAM 2013. OKTÓBER- 2014. SZEPTEMBER HOGYAN MONITOROZZUNK? KISOKOS ÖNKÉNTESEK SZÁMÁRA"
1 BÍRÓSÁGFIGYELŐ PROGRAM OKTÓBER SZEPTEMBER HOGYAN MONITOROZZUNK? KISOKOS ÖNKÉNTESEK SZÁMÁRA 1
2 TARTALOM A MONITOROZÁS CÉLJAI, MÓDSZERTANA... 3 A BÍRÓSÁG MEGKÖZELÍTÉSE... 7 FOGALOMTÁR... 8 A BÍRÓSÁGI SZERVEZETRENDSZER A MONITOROZÁSSAL ÉRINTETT ELJÁRÁSOK A BÍRÓSÁGFIGYELŐ MENETRENDJE MONITOROZÓ LAPOK
3 A MONITOROZÁS CÉLJAI, MÓDSZERTANA A MONITOROZÁS CÉLJA: ÁLDOZATKÖZPONTÚ IGAZSÁGSZOLGÁLTATÁST! A bíróságfigyelő program szükségessége külföldön is, Magyarországon is azon az egyszerű gyakorlati tapasztalaton alapul, hogy a hatóságok nem eléggé felkészültek a párkapcsolati erőszakkal összefüggő ügyek kezelésére. Maga a jogrendszer is számos diszfunkciót rejt, amelyek elősegítik a visszaélésszerű joggyakorlás sikerét, gyengítik az áldozatok jogérvényesítését. A jogászok munkáját segítő szakemberek közigazgatási szakemberek, rendőrök, egészségügyi dolgozók, igazságügyi szakértők szintén számos olyan elemet visznek be az esetek kezelésébe, amelyek a bíróság elé kerülő ügyek valóságnak megfelelő eldöntését, egyáltalán előítélet- mentes kezelését megnehezítik. Magyarországon a jogfejlődés a párkapcsolati erőszak hatékonyabb kezelése érdekében elindult, ennek azonban a gyakorlati hatása, a képzésben, a hatóságok tagjaival szembeni kvalifikációs elvárásokban még nem mutatkozik meg. A monitorozás céljai sokrétűek. Nagyon fontos a nyilvánosság erősítése, a közvélemény, a helyi közösség érdeklődése az ügyek iránt. A monitorozás hat az eljáró hatóságokra és az ügyek egyéb szereplőire is. Az áldozatokra tapasztalatok szerint a hallgatóság jelenléte támogatóan hat. Ugyancsak fontos tényező a monitorozók saját személyes céljai: tanulás, szemléletformálás, informálódás a bíróságok működéséről, szakmai fejlődés. A monitorozás nem kutatás, hanem egyfajta civil mozgalom, mely a nyilvános események egyszerű megfigyeléséből és annak összegzéséből áll, így nem engedélyköteles tevékenység. Személyes adatok rögzítésére nem kerül sor, anyagi érdekeltség nem kapcsolódik a tevékenységhez egyik résztvevő felől sem. Konkrét célok a jelenlegi programmal: társadalmi tudatosodás, a bíróságok munkája iránti érdeklődés növelése, az áldozatok jogérvényesítésének erősítése. Társadalmi hatásokként számolunk távlatilag a mozgalom bővülésével, fenntarthatóságával. Olyan lényeges célok és értékek tartják majd mozgásban, mint a nyilvánosság erősítésének igénye, a résztvevők szakmai fejlődése, az áldozat- központúság erősítése. Kiemelendő: a bíróság működésére vonatkozó hatás a nyilvánosság jelenléte által közvetlenül, minden további nyomásgyakorlás nélkül is megvalósul. A MONITOROZÓK JELENLÉTE: A NYILVÁNOSSÁG KONTROLLJA A monitorozók jelenléte önmagában üzenet- értékű. A nyilvános eljárások transzparenciája, tisztessége nagy mértékben függ attól, hogy van- e valódi nyilvánosság. A nyilvánosság ugyanis kontrollszerepet tölt be, ellenőrizhetőbbé, számonkérhetővé teszi a bíróságok, az ügyészek munkáját. Az önkéntesek puszta jelenlétükkel is segíthetik a tisztességes eljárást, az áldozatok kíméletét. Megerősítést nyújthat az érdeklődésük az áldozatoknak, elvárást támaszthat a hatóság tagjaival és az eljárás szereplőivel szemben a tisztességes eljárás érdekében. Közvetlen hatást fejthet ki a működésük önmagában azáltal, hogy a tárgyalásokra beülnek. Az önkéntesek üzenete: figyelem, itt van a nyilvánosság! Ezek a hatások egyelőre a program kísérleti jellege folytán hipotetikusak, azonban a monitorozással érintett személyek visszajelzései ezt a hipotézist erősíthetik. Reméljük, lesz a megfigyelt bírák (ügyészek, ügyvédek) között is olyan, aki visszacsatolást ad majd az önkéntesek munkájáról, ilyen elvárást azonban feléjük nem támasztunk. 3
4 A MONITOROZÓK VISELKEDÉSE A monitorozók a tárgyaláson egyszerű hallgatóságként vesznek részt, részvételük semmilyen engedélyhez nem kötött, hiszen a nyilvános eljárási eseményeken túl semmilyen bizalmas információt (akta, zárt tárgyalás stb) nem szereznek. Ön kicsoda? Hallgatóság. Mint hallgatóság, betartják a bíróságok házirendjét : elvárás velük szemben a bíróság tekintélyét tisztelő megjelenés (megfelelő ruha, minden feltűnés kerülése), a higgadt viselkedés, így különösen a tetszés és nemtetszés kinyilvánításának kerülése. A bírói utasításokat mindig be kell tartaniuk, jelenlétükön túl semmilyen üzenetet nem közvetítenek. Nem keresnek kapcsolatot a résztvevőkkel, különösen az ügyfelekkel. Feladatuk a tárgyilagos, elfogulatlan megfigyelés. A monitorozóknak a tárgyalásokon arra kell törekedniük, hogy a tapasztalataikat tárgyilagosan rögzítsék. Ez nem jelenti azt, hogy ne formálhatnának akár pozitív, akár negatív véleményt véleményüket azonban a tényekkel alá kell támasztaniuk. Törekedniük kell a monitorozó lapokon megadott paraméterek hű rögzítésére. Tények rögzítése A monitorozó lapok segítségével az egyes eljárásoknak megfelelően tudják rögzíteni az ügyre, a tárgyalás menetére, a bíró intézkedéseire vonatkozó megállapításokat, adatokat. Az így rögzített tényekből tendenciákra, szokásokra lehet következtetni akár az adott bíróságon, akár országosan. Ítéletalkotás, a zavaró tényezők megfogalmazása Az önkénteseknek fel kell készülniük arra, hogy a tárgyalásokon megütközést keltő, érthetetlen vagy taszító viselkedési módok, jelenetek tanúi lesznek. Amikor jelentésükben erről számot adnak, meg kell tudniuk fogalmazni, miben állt a zavaró tényező, akár a hatóság tagjának, akár az ügyfeleknek a viselkedésében. A tárgyalásról alkotott benyomás, a bíróról kialakuló értékítélet döntő részben a tárgyaláson tanúsított magatartásán, pervezetésén, személyisége megnyilvánulásán alapul: ennek megfogalmazása során a tényekből kiindulva kell az önkéntes álláspontját megfogalmazni. Az eljárás résztvevőinek objektív szempontokkal jellemezhető felkészültsége, viselkedése, sztereotípiái a monitorozás célkeresztjébe tartoznak. Fontos kérdések: - Felkészült volt a bíró? Ismerte- e a bíró az ügyben releváns tényeket? - Megkérdezte e bíró, hogy a felek közt volt- e korábban kapcsolati erőszak? Érdeklődő volt- e az ügy tágabb összefüggései iránt? - Türelmes volt- e a bíró a felperessel/alperessel, vádlottal/sértettel? Egyenlő időt adott- e nekik? Szóhasználata a fél számára érthető volt- e? - Közbevágott- e a (peres) felek elmondása során? Tett- e oda nem illő kiszólásokat, élcelődött- e? - Más eljárási személyek fentiekhez hasonló megnyilvánulásait a rendfenntartás, a kérdezés engedélyezése körében kiküszöbölte, megtiltotta- e? - Mutatta- e bíró nyilvánvaló jeleit az elutasításnak valamelyik fél előadása során? - Megválaszolta- e a bíró a hozzá intézett kérdéseket, kioktatásai, figyelmeztetései személyre szólóak, érthetőek voltak- e? 4
5 - Megpróbálta- e arra irányítani a bíró a feleket, hogy béküljenek ki? Szorgalmazta- e a mediációt vagy a békülést olyan helyzetben, ahol a felek között nyilvánvaló hatalmi alá- fölérendeltségi viszony volt? - Közérthetően ismertette- e a bíró a meghozott ítélet, intézkedés tartalmát, annak betartására vonatkozó előírásokat, ill. megsértésének következményeit? - Adott- e megfelelő visszacsatolást az áldozatnak, a jogi indokokon túlmenő erkölcsi értékítéletet közvetített- e a felek irányába? Ezek a kérdések lesznek azok, amelyek a monitorozó lap szabad szöveges részének kitöltését megkönnyítik annak vezérfonalául szolgálhatnak. A jogi képviselet léte/nemléte az eljárás menetét, az ügyfél kezelését befolyásoló tényező. A gyakorlott monitorozó felismeri, hogy adott bírónál a jogi képviselet kifejezett előnyt jelent- e, változik- e a bíró viselkedése aszerint, hogy ügyvéddel tárgyal- e. A MONITOROZÁS MÓDSZERTANA A program megvalósítása során a helyszínek a jelentkező önkéntesekhez képest alakulnak. Így Budapesten kívül Debrecen, Miskolc, Nyíregyháza, Pécs és Szeged bíróságai is a monitorozás helyszínei lehetnek. Az egyes helyszínek az önkéntesek létszámát, összetételét illetően is eltérőek, így bizonyára izgalmas lesz, milyen különbségek alakulnak ki, vannak azonban olyan általános módszerek, amelyek a megfigyelés során mindenképpen alkalmazandók. AZ ÜGYEK KIVÁLASZTÁSA A megfigyelhető ügyek kiválasztása alapvetően háromféleképpen történhet. Véletlenszerűen. Legegyszerűbb, de kevéssé hatékony, bár az USA- ban is bejáratott módszer az, hogy az ügyelosztási rend ismeretében a valószínűleg családon belüli erőszakkal kapcsolatos ügyet tárgyaló bírák tárgyalási napján a terem bejáratánál kifüggesztett tárgyalási jegyzékről tájékozódunk. Ez a tervezést megnehezíti. A tájékozódás azonban ezen kívül a hetente megjelenő, sajtóérdeklődésre számot tartó ügyek országos jegyzékére korlátozódik. Összesen ennyi az, ami a nyilvánosság számára további informálódás nélkül elérhető! Saját információforrásból. Természetesen a program koordinátorai és a helyi koordinátorok a meglevő bírói, ügyészi, ügyvédi kapcsolatokon keresztül informálódni tudnak a várható tárgyalásokról, amelyet előre egyeztetett módon közölnek az önkéntesekkel. Együttműködés alapján. A monitorozás során reméljük, hogy a megfigyelt bírákkal, ügyészekkel, ügyvédekkel kialakulhat olyan jó együttműködés, melynek alapján az önkéntesek informálódhatnak tőlük a várhatóan megfigyelhető tárgyalásokról, ami a monitorozás hatékonyságát növelheti. Az ügyek hozzáférhetősége is fontos tényezője a monitorozásnak, ugyanolyan objektív lehetőség/akadály, mint a bíróság fizikai megközelítése, a bíróság működéséről való tájékozódás. FONTOS! Az önkéntesek ne éljék meg kudarcként, ha adott napon nem találnak tárgyalást, ha kizárják, kiutálják őket valahonnan. Ez mind- mind fontos információ a bíróságok működéséről! 5
6 AZ ÖNKÉNTESEK EGYÜTTMŰKÖDÉSE Az önkénteseket a helyi koordinátor fogja egybe, a tárgyalások tervezését, a bejelentkezést ő rögzíti az előre meghatározott módon (pl. egymással megosztott naptár, levelezőlista, esetleg közösen használt cím). A helyi koordinátor ügyel arra is, hogy a monitorozó lapok legalább havonta leadásra kerüljenek az önkéntes munka nyilvántartó lappal együtt a feldolgozás érdekében. A monitorozók lehetnek a bíróságokat illetően gyakorlottabbak: jogászok, joghallgatók. Ők mintegy mentorként elkísérik a gyakorlatlan önkénteseket az első- második tárgyalásra, ezután az önkéntes önállóan is tud már tájékozódni. Lehetőleg párokat alkotva járjanak az önkéntesek a tárgyalásokra, így tudják egymást támogatni, élményeiket megosztani, érveiket ütköztetni. Az önkéntesek együttműködése érdekében célszerű a közös kommunikációs csatornákon túl a személyes találkozás optimálisan havonta, lehetőég a program valamely koordinátora részvételével. Szupervízió: szükséges a koordinátorokkal a folyamatos telefonos, es kontaktus lehetősége a problémák, konfliktusok, szervezési kérdések és a személyesen felmerülő nehézségek, megterhelő események feldolgozása végett. A MONITOROZÓ JELENTÉSEK KIÉRTÉKELÉSE A havonta leadott önkéntes munka nyilvántartó lapok és a mellékelt monitorozó lapok kiértékelése szakaszosan zajlik. Ennek során a havi prioritásokat vizsgáljuk, részjelentéseket készítünk az összesítésből. Visszacsatolást adunk az önkénteseknek a jelentések tárgyilagosságát, az elvégzett munka mennyiségét illetően. Támogatni fogjuk, hogy az önkéntesek adjanak visszajelzést annak a bírónak, bíróságnak, akit/amelyet megfigyeltek. A program végén a jelentések teljes kiértékelésére kerül sor, amelyben elemezzük a tényadatokat, a véleményeket, az elégedettségi mutatókat egyaránt. ADATVÉDELEM A megfigyelés során a monitorozó lapon személyes adat nem rögzíthető, kivéve a közérdekből nyilvános adatokat. A monitorozók az esetlegesen tudomásukra jutott személyes adatokat nem adják ki illetékteleneknek. A monitorozás során csakis a nyilvánosságra kerülő adatok kerülnek megismerésre, azaz aktavizsgálatra, peres képviseletre nem kerül sor. Ügyfélszerző tevékenység kizárt. A monitorozás eredményeként készülő összegzés nem tartalmaz egyedi azonosításra alkalmas adatokat. A tanulmány szerkesztése során megvalósuló adatvédelem minőségét a PATENT Egyesület korábbi kiadványai során is követett jó gyakorlat biztosítja. 6
7 A BÍRÓSÁG MEGKÖZELÍTÉSE A MONITOROZÁS NEM EGYSZERŰ FELADAT A BÍRÓSÁG ÉRTÜNK VAN. Mindenekelőtt el kell jutni a bíróságra Ez fizikailag könnyű, azonban a nehézségek a kapuban kezdődnek. Hová mész? Miért jössz? Nincs jobb dolgod? És ezt még csak a portás kérdezi A tárgyalóterem küszöbén ugyanez lehet a helyzet. A válasz egyszerű: meg szeretnék nézni egy nyilvános tárgyalást, szabad? Esetleg még az is megtörténik, hogy egyszerűen nem engednek be, jegyzőkönyvbe veszik a nevünket, amire pedig semmilyen törvényes lehetőség nincs. Ha ilyesmi történik, pontosan jegyezzük fel, fontos információ lesz! És ekkor még nincs is megfelelően kiválasztott ügyünk Az ügykiválasztáshoz ajánlott a háromféle út kombinálása: véletlenszerű, előre megadott, saját forrásból szerzett ügyek. Az eljárások monitorozása során ismételjük nagyon lényeges az objektív körülmények tárgyilagos, pontos rögzítése: ide tartozik az ügy tárgyán, a tárgyalás helyén- idején kívül a várakozás milyensége (fenyegető körülmények?), a pontos/pontatlan kezdés, a tárgyalás szüneteinek oka, előre tervezhetősége, a meghallgatási körülmények rögzítése. Fontos azt megfigyelni, milyen okból halasztják el a tárgyalást, tesznek- e szigorú intézkedéseket akár az azonnali, akár a későbbi megjelenés érdekében a mulasztó féllel szemben. Rögzíteni kell zárt tárgyalás elrendelése esetén azt is, ki, milyen okból kérte a nyilvánosság kizárását és ez hitelt érdemlő volt vagy csak a megfigyelőktől való elzárkózást szolgálta? Emellett számos szubjektív tényező kiemelkedő: a bíró, valamint az eljárásban JOGUNK VAN BEMENNI, RÉSZT VENNI BÁRMILYEN NYILVÁNOS ELJÁRÁSI ESEMÉNYEN. JOGUNK VAN KONKRÉT JOGI ÉRDEK ÉS ENGEDÉLY NÉLKÜL IS INFORMÁLÓDNI ARRÓL, HOGY MIT TESZNEK A BÍRÓSÁGOK. JOGUNK VAN A TISZTESSÉGES, ÁLDOZATOT KÍMÉLŐ, ÉRTHETŐ ELJÁRÁSOKHOZ. ÉS JOGUNK VAN AHHOZ, HOGY NEMTETSZÉSÜNKET A BÍRÓSÁG TEKINTÉLYÉT TISZTELETBEN TARTVA KINYILVÁNÍTSUK. résztvevő más személyek felkészültsége, embersége, az áldozat/elkövető egyenlő vagy megkülönböztető bánásmódja, a sértett/áldozat tájékoztatása, kímélete avagy a vele szemben megvalósuló mellőzés, lenézés, nyílt kételkedés. A megfigyelés centrumában a meghallgatások (peres felek, vádlott, sértett) és az ügydöntő határozatok kihirdetése (ítélet, távoltartási végzés) állnak. Ezek azok a kiemelkedő mozzanatok, amelyeken keresztül a hatóságok kinyilvánítják az üggyel kapcsolatos álláspontjukat. Nem mellékes azonban a tárgyalás befejezése után a szereplők távozása (viccelődés, fenyegetés stb.). 7
8 FOGALOMTÁR A FONTOS FOGALMAK, SZAKKIFEJEZÉSEK RÖVID MAGYARÁZATA DISZKRIMINÁCIÓ A nőkkel szemben alkalmazott megkülönböztetés (diszkrimináció) a nemi hovatartozás miatti minden olyan megkülönböztetést, kizárást vagy korlátozást jelent, amelynek az a hatása vagy célja, hogy csorbítsa vagy megsemmisítse a politikai, gazdasági, társadalmi, kulturális, polgári vagy bármely más területen fennálló emberi jogoknak és alapvető szabadságjogoknak elismerését és megvalósítását a férfiak és a nők közötti egyenlőség alapján, nők által való gyakorlatát, függetlenül családi állapotuktól. (ENSZ CEDAW Egyezmény a nőkkel szembeni megkülönböztetés minden formájának felszámolásáról) PÁRKAPCSOLATI ERŐSZAK Tipikusan, az esetek döntő többségében férfi által nő sérelmére elkövetett szóbeli, lelki, testi (fizikai), szexuális és gazdasági (anyagi, illetve társadalmi életet érintő) erőszak, amelyet a bántalmazó szisztematikusan, tudatos döntések révén hajt végre a vele az elkövetéskor vagy korábban házasságban élettársi kapcsolatban, párkapcsolatban élt, vagy csak udvarlással érintett nő ellen. FAJTÁI: SZÓBELI ERŐSZAK - LELKI ERŐSZAK - TESTI ERŐSZAK - SZEXUÁLIS ERŐSZAK - GAZDASÁGI (ANYAGI) ERŐSZAK. Részletek: A KAPCSOLATI ERŐSZAK szűk értelemben vett BÜNTETŐJOGI FOGALMA Btk. 212/A. (1) Aki gyermekének szülője, továbbá az elkövetéskor vagy korábban vele közös háztartásban vagy egy lakásban élő hozzátartozója, volt házastársa, volt élettársa, gondnoka, gondnokoltja, gyámja vagy gyámoltja sérelmére rendszeresen a) az emberi méltóságot súlyosan sértő, megalázó és erőszakos magatartást tanúsít, b) a közös gazdálkodás körébe vagy közös vagyonba tartozó anyagi javakat von el és ezzel a sértettet súlyos nélkülözésnek tesz ki, ha súlyosabb bűncselekmény nem valósul meg, vétség miatt két évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő. (2) Aki az (1) bekezdésben meghatározott személy sérelmére rendszeresen követ el a) a 164. (2) bekezdése szerinti testi sértést vagy a 227. (2) bekezdése szerinti becsületsértést, bűntett miatt három évig, b) a 164. (3) és (4) bekezdése szerinti testi sértést, a 194. (1) bekezdése szerinti személyi szabadság megsértését vagy kényszerítést, egy évtől öt évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő. (3) Kapcsolati erőszak elkövetőjével szemben kitiltásnak is helye van. (4) Az (1) bekezdésben meghatározott bűncselekmény csak magánindítványra büntethető. NYILVÁNOSSÁG A bíróságok polgári és büntető peres ügyeit nyilvános tárgyaláson (a távoltartást nyilvános meghallgatáson) bírálják el, amelyen 18. életévének betöltése után bárki korlátozás nélkül részt vehet, mint hallgatóság. A tárgyalásról a nyilvánosság fontos okból minősített adat (államtitok) védelme, erkölcsi ok, fiatalkorú érdeke indokolt határozattal kizárható. Egyébként a tárgyalást vezető bíró gondoskodik arról, hogy a hallgatóság a tárgyalás rendjét ne zavarja, ott ne üljön pl. olyan személy, aki az ügyben még ki nem hallgatott tanú. TÁRGYALÁSI JEGYZÉK A bíróságok egyes bírái a rájuk osztott ügyeket általában 1-3 hónapra előre kitűzik tárgyalásra, erről az érintetteket értesítik. A nyilvánosság számára azonban a sajtó nyilvánosságát érintő, külön 8
9 közleményben közzétett eseteken kívül a tárgyalásról szóló információ csak akkor jelenik meg, amikor a tárgyalás napján az aznapra az adott bíró által kitűzött, általa tárgyalandó ügyek tárgyalási jegyzékét a tárgyalóterem bejáratánál kifüggesztik. TÁRGYALÓTEREM A bíróság tárgyalását hivatalos helyiségében tartja. A tárgyalóterem elrendezése: Az elrendelés régi hagyományt követ. A pulpituson foglal helyet a bíró, jobb keze felől, oldalt, az ügyész/felperes, bal keze felől, azaz szemben az ügyésszel/felperessel: a védő/alperes. A vádlottaknak a terem első pad- vagy széksora van fenntartva. A hallgatóság részére a terem többi széke/padja van biztosítva. A termek mérete igen változatos és a bútorzat is országosan változó, hol régi, hol felújított. A jogászok a tárgyaláson fekete talárt viselnek (a bíró lila, az ügyész arany gallérral, esetenként vörös zsabóval, az ügyvéd zöld zsabóval). 9
10 BÜNTETŐELJÁRÁS A büntetőeljárás meghatározott személy (vádlott) vádiratban pontosan körülírt bűncselekményének elbírálására irányuló eljárás. A vádat általában az ÜGYÉSZ képviseli, írásbeli vádiratot nyújt be, azt a tárgyaláson bizonyítja (tanúk, szakértők, iratok és a vádlott vallomása útján), majd vádbeszédében foglalja össze álláspontját. VÁDLOTT A vádirat szerinti bűncselekmény elkövetője, az ő felelősségéről dönt a bíróság. SÉRTETT A bűncselekmény áldozata, párkapcsolati erőszak esetén VÉDŐ A vádlott védelmében eljáró ügyvéd. MAGÁNVÁDLÓ Könnyű testi sértés, rágalmazás, becsületsértés esetén a vádat a bíróságon a sértett képviseli, nem az ügyész. PÓTMAGÁNVÁDLÓ: ha az ügyész nem tartja képviselhetőnek a vádat, megszünteti az eljárást, vádat nem emel vagy azt elejti ilyenkor a sértett pótmagánvádlóként felléphet és a bíróság előtt a vádat képviselheti. POLGÁRI PER Valamely megsértett jog vagy rendezetlen jogi helyzet orvoslására szolgáló bírósági eljárás, melynek során a felek tipikusan magánjogi jellegű konfliktusuk megoldását a bíróságra bízzák. FELPERES Az a fél, aki jogának érvényesítése céljából a peres eljárást kezdeményezi a bíróságnál. A perben érvényesített igényt keresetnek nevezzük. ALPERES Az a személy, aki ellen a felperes a keresetet benyújtja. KERESETLEVÉL A kereseti kérelmet tartalmazó írásbeli beadvány, ritkábban jegyzőkönyv, amelyet a felperes a bíróságon felvetet. JOGI KÉPVISELŐ A peres felek vagy személyesen járnak el, vagy jogi képviselő (tipikusan ügyvéd) segítségével. KÖZVETÍTŐI ELJÁRÁS, MEDIÁCIÓ A peres felek konfliktusának békés, megegyezésen alapuló rendezésére irányuló nem bírói eljárás, melynek helye van a per előtt, a per során is. A mediáció a mellérendelt helyzetű, szabad akarattal rendelkező felek szakember által irányított párbeszéde. Éppen ezért nem javasolt olyan helyzetekben, ahol valamelyik fél hatalmi befolyással bír a másik felett. 10
11 MEGELŐZŐ TÁVOLTARTÁS Gyors beavatkozás, amikor a bíróság az erőszak kialakulását, fokozódását oly módon gátolja meg, hogy végzéssel a bántalmazó felet eltiltja a bántalmazott megközelítésétől. ERŐSZAK Hozzátartozók közötti erőszaknak minősül a) a bántalmazó által a bántalmazott sérelmére megvalósított, a méltóságot, az életet, a szexuális önrendelkezéshez való jogot, továbbá a testi és lelki egészséget súlyosan és közvetlenül veszélyeztető tevékenység, b) a bántalmazó által a bántalmazott sérelmére megvalósított, a méltóságot, az életet, továbbá a testi és lelki egészséget súlyosan és közvetlenül veszélyeztető mulasztás (a továbbiakban együtt: hozzátartozók közötti erőszak). BÁNTALMAZÓ az a cselekvőképes hozzátartozó, aki a hozzátartozók közötti erőszakot megvalósítja, vagy akire tekintettel a hozzátartozók közötti erőszakot más megvalósítja, feltéve, hogy ezzel a bántalmazó egyetért. BÁNTALMAZOTT az a hozzátartozó, akinek a sérelmére a hozzátartozók közötti erőszakot megvalósítják. Az egyes eljárásokkal külön fejezetben foglalkozunk. 11
12 A BÍRÓSÁGI SZERVEZETRENDSZER (Forrás: birosag.hu) A járásbíróságok A legtöbb üggyel első fokon, a járásbíróságok szintjén találkozhatunk. 111 járásbíróságon folyik az ítélkezés. A budapesti illetékességű járásbíróságok elnevezése kerületi bíróság. Budapesten a 23 kerületben összesen 6 egyesített kerületi bíróság működik (pl. Pesti Központi Kerületi Bíróság, Budai Központi Kerületi Bíróság stb.). A járásbíróságok első fokon járnak el, az elnök vezeti őket. A járásbíróságok polgári és büntető ügyszakban egyaránt meghatározott ügyfajtákra tekintettel csoportok alakíthatók ki (pl. büntető, családjogi csoport). Közigazgatási és munkaügyi bíróságok Az országban 20 közigazgatási és munkaügyi bíróság működik, amelyek kizárólag a nevükből adódó speciális jellegű ügyekben járnak el első fokon. Elsődleges feladatuk a közigazgatási határozatok felülvizsgálata, és a munkaviszonyból és munkaviszony jellegű jogviszonyból származó ügyek elbírálása. Törvényszékek A törvényszékek első és másodfokú bíróságként járnak el. A törvényszékekre két módon kerülhet az ügyünk. Az egyik mód az, hogy az első fokon (tehát a járásbíróságon vagy közigazgatási és munkaügyi bíróságon) hozott ítélettel szemben fellebbezést nyújt be valamelyik érdekelt fél. Nem minden ügy indul azonban a járásbíróságokon. Vannak olyan ügyek, amelyek a törvényszéken indulnak, amelyek ebben az esetben elsőfokú bíróságként járnak el. Az eljárási törvények (polgári perrendtartás, büntetőeljárásról szóló törvény) határozzák meg ezeknek az ügyeknek a körét. Ezek az ügyek kiemelkedő súlyúak azért, mert nagy összeg (legalább harmincmillió forint) a per tárgya, vagy speciális az ügy (például egy sajtó- helyreigazítási per), vagy nagyon súlyos bűncselekményről (pl. emberölés, kémkedés, hazaárulás, terrorcselekmény stb.) van szó. Az elnök vezetése mellett a törvényszéken tanácsok, csoportok és büntető, polgári, gazdasági, valamint közigazgatási- munkaügyi kollégiumok működnek. Ítélőtáblák Az 5 ítélőtábla a törvényszékek és a Kúria közötti szintet jelenti, létrehozataluk célja a korábbi Legfelsőbb Bíróság tehermentesítése volt. A törvényszékek vagy a Fővárosi Törvényszék határozatai elleni fellebbezéseket az ítélőtáblák bírálják el. Harmadfokon jár el az ítélőtábla azokban a büntetőügyekben, 12
13 amelyekben másodfokon a törvényszék járt el. Az elnök vezetésével működő ítélőtáblán tanácsok, büntető, valamint polgári kollégiumok működnek. Kúria A bírósági hierarchia csúcsán helyezkedik el a Kúria, melyet az elnök vezet. A legfontosabb feladata az egységes és következetes bírói gyakorlat kialakítása. Ezt a rendkívül fontos feladatát ún. jogegységi határozatok meghozatalával látja el. Ezek a határozatok elvi jellegű iránymutatásokkal szolgálnak, és a bíróságokra nézve kötelező erővel bírnak. A Kúria elbírálja - törvényben meghatározott ügyekben - a törvényszék, továbbá az ítélőtábla határozata ellen előterjesztett jogorvoslatot, elbírálja a felülvizsgálati kérelmet, a bíróságokra kötelező jogegységi határozatot hoz, joggyakorlat- elemzést folytat stb. A MONITOROZÁSSAL ÉRINTETT ELJÁRÁSOK BÜNTETŐELJÁRÁSOK A büntetőeljárásról szóló évi XIX. törvény, régi Btk. (1978. évi IV. törvény), új Btk. (2012. évi C. törvény, hatályos július 1- től. A büntetőeljárás meghatározott személy büntető törvénybe ütköző cselekménye miatt erre felhatalmazott hatóságok által törvényes rend szerint lefolytatott több szakaszos eljárás. A büntetőeljárás bírósági szakasza, melyet a rendőrségi vagy ügyészi nyomozás, majd az ügyészi vádemelés előz meg, az írásbeli vádirat bírósághoz való benyújtásával kezdődik. A vádirat kézbesítése után a bíróság tárgyalási határnapot tűz ki az ügyben, amelyre idézi a vádlottat, a védőt, a tanúkat, a szakértőt. Az ügyészt ún. tárgyalási jegyzékkel értesíti, amelyet a tárgyalás napján a tárgyalóterem bejáratánál is kifüggesztenek. Társadalmilag jelentős ügyben a birosag.hu weboldalon anonim formában közleményként közzéteszik a tárgyalás helyét, idejét, az ügy rövid leírását. Magánvádas ügyben rágalmazás, becsületsértés, könnyű testi sértés a vádat nem az ügyész, hanem a sértett képviseli magánvádlóként. Pótmagánvádas ügyben az ügyész nem kíván vádat emelni, a felelősségre vonás iránt a sértett nyújthat be vádindítványt, ha álláspontja szerint a cselekmény bűncselekmény. A büntető ügyek tárgyalásán a bíró mellett jegyzőkönyvvezető működik közre, súlyos bűncselekmények esetén ún. ülnökök is tagjai a bíróságnak. Számuk főszabályként kettő, különböznek az esküdtektől: nem az ügyre jelölik ki őket, hanem meghatározott időre választják, és működési idejük alatt beosztják őket a tárgyalásokra. A hivatásos bíró tűzi ki és vezeti a tárgyalást, gondoskodik a rend fenntartásáról az eljárási szabályok betartásáról és a résztvevőek emberi méltóságának, biztonságának védelméről. A tárgyalás kezdetén az ügyész szóban ismerteti a vádat, majd legelőször a vádlott kihallgatására kerül sor a tanúk távollétében. A sértettet tanúként, a hamis tanúzás következményeire történő figyelmeztetés után hallgatják ki. 13
14 A családon belüli erőszak áldozatai gyakran a sértett pozíciójában szerepelnek, de nem ritka a vádlotti részvételük, pl. amikor rágalmazás, hamis vád miatt jelentik fel őket, vagy az elhúzódó bántalmazásnak ők maguk vetnek véget erőszakos cselekménnyel. POLGÁRI PEREK Polgári perrendtartás (1953. évi III. törvény, Ptk. (1959. évi IV. törvény, Csjt. () A program során mindenekelőtt családjogi ügyek megfigyelésére kerül sor: házassági perek (alapvető: bontóper, amely házasság felbontása és járulékos kérdések elbírálása végett indul), illetőleg e körbe tartozó egyes rész- kérdések elbírálása: gyermekelhelyezés (megváltoztatása), gyermektartás (megváltoztatása), szülői felügyeleti jog megszüntetése. Rendkívül lényeges annak megfigyelése, hogy a családjogi perben: egyáltalán felmerül- e a bántalmazás ténye, ha igen, hogyan reagál az ellenfél, a bíró mennyire tudja kezelni, érdeklődést mutat vagy bagatellizálja, bántalmazásra vonatkozó információ ellenére erőlteti- e valamelyik fél vagy a bíró a mediációt. Lényeges tapasztalat az, hogy a mediáció (közvetítői eljárás, melynek keretében a hivatásos mediátor közvetítésével a felek megegyezéssel zárják le a jogvitájukat) csak mellérendelt felek esetében sikeres és célszerű Olyan emberi kapcsolatban, ahol az alá- fölérendeltség dominál, az egyik fél rendszeresen bántalmazza/bántalmazta a másikat, az figyelhető meg, hogy a bántalmazott kényszerül engedményekre, míg a bántalmazót semmilyen engedmény nem elégíti ki. A közvetítés ilyen esetekben szinte törvényszerűen vezet a bántalmazás eltüntetéséhez, bagatellizálásához, így a konfliktus megoldása helyett az oroszlán és a bárány egyezsége jön létre. MEGELŐZŐ TÁVOLTARTÁS IRÁNT INDULT ELJÁRÁSOK A megelőző távoltartás nemperes eljárás, melyben a bíróság meghallgatást tart. Eltérő a gyakorlat, de a jogszabály szerint e meghallgatás nyilvános, ugyanúgy, mint a perek tárgyalása. A megelőző távoltartás célja a hozzátartozók közti erőszak megelőzése, megfékezése a fizikai távolság kötelező előírásával. Az ilyen eljárások sommás jellegükből fakadóan előre nem tervezhetők, a bíróságok ügyeleti rendszerben tárgyalják. Jogszabály: évi LXXII. törvény a hozzátartozók közötti erőszak miatt alkalmazható távoltartásról Az ideiglenes megelőző távoltartás, valamint a megelőző távoltartás átmenetileg korlátozza a bántalmazó tartózkodási szabadságát, a tartózkodási hely szabad megválasztásának jogát, szülői felügyeleti jogát, valamint gyermekével való kapcsolattartási jogát. Akivel szemben ideiglenes megelőző távoltartást, illetve megelőző távoltartást rendeltek el, a távoltartás hatálya alatt köteles a) magát távol tartani a bántalmazottól, b) magát távol tartani a bántalmazott életvitelszerű tartózkodására szolgáló ingatlantól, c) magát távol tartani az ideiglenes megelőző távoltartó határozatban, illetve a megelőző távoltartó határozatban megjelölt más személytől, és d) tartózkodni attól, hogy a bántalmazottal közvetlenül vagy közvetve érintkezésbe lépjen. Ha a bántalmazott az életvitelszerű tartózkodására szolgáló ingatlant a használat jogcímétől függetlenül a bántalmazóval közösen használja, a bántalmazó akkor köteles magát távol tartani a bántalmazott 14
15 életvitelszerű tartózkodására szolgáló ingatlantól, ha a bántalmazott az ingatlan használatára a szívességi lakáshasználaton kívül egyéb jogcímmel rendelkezik, vagy a bántalmazóval közös gyermekét neveli. Ideiglenes megelőző távoltartást a rendőrség rendelhet el akkor, amikor észleli pl rendőrjárőr a helyszínen a bántalmazás, fenyegetés tényét. Ezután az ügy a bíróságra kerül, mert a távoltartás a bántalmazó magánéletébe való súlyos hatósági beavatkozás, amelyre csak a bíróságnak van megfelelő jogköre. (A rendőrség által elrendelt ideiglenes megelőző távoltartás hatálya a bíróság által elrendelt megelőző távoltartás hatályának beálltával megszűnik. A rendőrség által elrendelt ideiglenes megelőző távoltartás hatálya akkor is megszűnik, ha a bíróság nem rendeli el a megelőző távoltartást.) A bíróságon a megelőző távoltartás iránt eljárás indulhat - - a rendőrség kezdeményezésére a bántalmazott kérelmére. Elintézési határidő: ha a rendőrségen indult: 72 óra; míg ha a bíróságon kezdődik: három munkanap. Egyes bíróságok úgy tekintik a bántalmazó távolmaradását, mint amely akadálya az érdemi döntésnek, és emiatt megszüntetik az eljárást. Az ilyen döntésekről meg kell próbálni igen pontos jelentést készíteni. A bizonyítási kérdések nagyon fontosak. Az egész eljárás azon alapul, hogy valószínűsíteni kell a bántalmazás tényét (személyes előadás, látlelet, tanú). Megfigyelendő, hogy mit várnak el a bíróságok a kérelmezőtől: kétséget kizáró bizonyítást vagy a valószínűség megalapozását? Hogyan kezelik a kérelmet előterjesztő bántalmazottat? fenntartásokkal vagy elfogadással? Van- e különbség a jogi képviselővel (ügyvéddel) megjelenő és a személyesen eljáró kérelmezővel való elbánás között? Az eljárás során a bíróság legalább egyszer köteles megkísérelni a felek személyes meghallgatását. Ez sokszor nehéz, hiszen a bántalmazó elemi érdeke az elérhetetlensége. Három nap alatt a postai kézbesítés kivitelezhetetlen, ezért az a gyakorlat alakult ki, hogy a rendőrség kézbesíti az idézést is, a döntést is ez a gyakorlat március 15- től pontosan megjelenik a törvény szövegében azzal, hogy a bántalmazó bármilyen tudomásszerzése szabályszerű idézésnek minősül. A megelőző távoltartást a bíróság akkor rendeli el, ha az eset összes körülményéből, így különösen a bántalmazó és a bántalmazott által előadott tényekből, a hozzátartozók közötti erőszakra utaló jelekből, a bántalmazó és a bántalmazott magatartásából és viszonyából a hozzátartozók közötti erőszak elkövetésére megalapozottan lehet következtetni. A megelőző távoltartást a bíróság legfeljebb harminc napra rendelheti el de március 15- től ez 60 nap lesz! A bíróság a határozatát a meghallgatás alkalmával közli a felekkel, azt nekik átadja. Ha a meghallgatáson a bántalmazó nem jelent meg, a bíróság általában faxon a rendőrség útján intézkedik a kézbesítésről. A rendőrség köteles a határozatnak a bántalmazó részére történő kézbesítéséről gondoskodni. Ennek azért nagy a jelentősége, mert a bántalmazónak tudnia kell a határozat tartalmáról. A határozatban foglaltak nem teljesítése esetén bírósági végrehajtásnak nincs helye, megelőző távoltartáshoz nem kapcsolódik rendszeres rendőri ellenőrzés. A megelőző távoltartás rendelkezéseinek megsértése csakúgy, mint a távoltartás megalapozatlan kezdeményezése elzárással, pénzbírsággal büntethető szabálysértést valósít meg. KÖZIGAZGATÁSI PERES ÜGYEK Gyámhivatali határozat felülvizsgálata iránt indult peres ügyek kerülhetnek itt felülvizsgálatra. A párkapcsolati erőszak egyik legfontosabb színtere a gyámhivatali eljárás. A bántalmazók nagyon gyakran szisztematikus eljárási zaklatással érvényesítik jogosnak vélt igényüket a másik félnél elhelyezett gyermek kapcsolattartásának szabályozása, annak végrehajtása iránt. Ide tartoznak az ún. kényszerláthatásos ügyek, melyek során az anyát azért vonja felelősségre, bírságolja a gyámhivatal, mert nem kényszeríti az 15

matches: BÍRÓSÁG bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság BÍRÓSÁG BÍRÓSÁG BÍRÓSÁG bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Kúria Bíróság Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


2003. évi CXIII.
az Európai Parlament tagjainak választásáról1
Magyarország csatlakozása az Európai Unióhoz megköveteli, hogy az Országgyűlés megalkossa az Európai Parlamentben Magyarország képviselői részére fenntartott parlamenti helyek betöltésének szabályait, amelyek biztosítják a választójogot az Európai Unió más tagállamainak Magyarországon lakóhellyel rendelkező állampolgárai részére az Európai Parlament tagjainak választásán. Ezért az Országgyűlés a következő törvényt alkotja:2
1. §3 Ezt a törvényt kell alkalmazni az Európai Parlamentben Magyarország részére fenntartott képviselői helyek betöltésére.
(2)4 A választáson Magyarország területe egy választókerületet alkot.
2/A. §5 (1) Az Európai Parlament tagjainak választásán az választó és választható, aki Magyarországon lakóhellyel rendelkezik.
(1a)6 Az Európai Parlament tagjainak választásán az a magyar állampolgár is választó, aki
4. §7 Magyarországon az Európai Parlament tagjainak választásán a választójogát gyakorolhatja
b)8 az Európai Unió más tagállamainak minden választópolgára, ha nyilatkozatot tesz arról, hogy választójogát Magyarországon kívánja gyakorolni,
5. § (1) Listát a pártok működéséről és gazdálkodásáról szóló törvény szerint bejegyzett pártok állíthatnak. Két vagy több párt közös listát is állíthat. Ugyanaz a párt csak egy – önálló vagy közös – listát állíthat. A listán a jelöltek a párt (pártok) által bejelentett sorrendben szerepelnek.
8. § (1)10 A megszerezhető mandátumok száma megegyezik az Európai Parlamentben Magyarország számára fenntartott képviselői helyek számával.
11–14. §11
18–23. §15
24. §16 (1)17
25–26. §19
27–28. §20
29–31. §21
32–35. §22
36–42. §23
(4)–(5)25
45. §26
46–50. §27
Az Alaptörvény sarkalatosságra vonatkozó követelményének való megfelelés28
50/A. §29 A 2/A. § az Alaptörvény XXIII. cikk (4) bekezdése alapján sarkalatosnak minősül.
51. §30 (1) Ez a törvény a Tanács az állampolgárságuktól eltérő tagállamban lakóhellyel rendelkező uniós polgárok aktív és passzív választójogának az európai parlamenti választások során történő gyakorlására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 1993. december 6-i 93/109/EK irányelvének valamint az azt módosító 2013/1/EU tanácsi irányelvnek való megfelelést szolgálja.
Melléklet a 2003. évi CXIII. törvényhez31
1 A törvényt az Országgyűlés a 2003. december 15-i ülésnapján fogadta el. A kihirdetés napja: 2003. december 19.
2 A preambulum a 2011: CCI. törvény 245. § a) és b) pontja szerint módosított szöveg.
3 Az 1. § a 2011: CCI. törvény 245. § b) pontja szerint módosított szöveg.
4 A 2. § (2) bekezdése a 2011: CCI. törvény 245. § b) pontja szerint módosított szöveg.
5 A 2/A. §-t a 2011: CCI. törvény 244. § (1) bekezdése iktatta be.
6 A 2/A. § (1a) bekezdését a 2018: CXIII. törvény 1. §-a iktatta be.
7 A 4. § nyitó szövegrésze a 2011: CCI. törvény 245. § c) pontja szerint módosított szöveg.
8 A 4. § b) pontja a 2011: CCI. törvény 245. § d) pontja szerint módosított szöveg.
9 Az 5. § (3) bekezdését a 2013: XXXVI. törvény 367. § b) pontja hatályon kívül helyezte.
10 A 8. § (1) bekezdése a 2011: CCI. törvény 245. § b) pontja szerint módosított szöveg.
11 A 11–14. §-t és a 11. §-t megelőző alcímet a 2011: CCI. törvény 246. §-a hatályon kívül helyezte.
12 A 15. §-t a 2005: LXXXI. törvény 63. § (2) bekezdésének f) pontja hatályon kívül helyezte.
13 A 16. §-t a 2011: CCI. törvény 246. §-a hatályon kívül helyezte.
14 A 17. §-t a 2005: LXXXI. törvény 63. § (2) bekezdésének f) pontja hatályon kívül helyezte.
15 A 18–23. §-t a 2011: CCI. törvény 246. §-a hatályon kívül helyezte.
16 A 24. §-t megelőző alcímet a 2011: CCI. törvény 246. §-a hatályon kívül helyezte.
17 A 24. § (1) bekezdését a 2007: I. törvény 128. § (1) bekezdésének b) pontja hatályon kívül helyezte.
18 A 24. § (2) bekezdését a 2007: LXXXII. törvény 2. §-ának 639. pontja hatályon kívül helyezte.
19 A 25–26. §-t a 2007: LXXXII. törvény 2. §-ának 639. pontja hatályon kívül helyezte.
20 A 27–28. §-t a 2007: I. törvény 128. § (1) bekezdésének b) pontja hatályon kívül helyezte.
21 A 29–31. §-t a 2007: LXXXII. törvény 2. §-ának 639. pontja hatályon kívül helyezte.
22 A 32–35. §-t a 2011: CCI. törvény 246. §-a hatályon kívül helyezte.
23 A 36–42. §-t a 2007: LXXXII. törvény 2. §-ának 639. pontja hatályon kívül helyezte.
24 A 43. § (2)–(3) bekezdését a 2007: LXXXII. törvény 2. §-ának 639. pontja hatályon kívül helyezte.
25 A 43. § (4)–(5) bekezdését a 2011: CCI. törvény 246. §-a hatályon kívül helyezte.
26 A 45. §-t a 2007: LXXXII. törvény 2. §-ának 639. pontja hatályon kívül helyezte.
27 A 46–50. §-t a 2011: CCI. törvény 246. §-a hatályon kívül helyezte.
28 Az 50/A. §-t megelőző alcímet a 2011: CCI. törvény 244. § (2) bekezdése iktatta be.
29 Az 50/A. §-t a 2011: CCI. törvény 244. § (2) bekezdése iktatta be.
30 Az 51. § a 2018: CXIII. törvény 2. §-ával megállapított szöveg.
31 A mellékletet a 2011: CCI. törvény 246. §-a hatályon kívül helyezte.


text:
Szabolcsi polgármesterek a vádlottak padján | SZON
Szabolcsi polgármesterek a vádlottak padján
2016.10.14 07:23
Szabolcs-Szatmár-Bereg – Vesztegetés, kényszerítés, hűtlen kezelés, súlyos testi sértés – csak néhány az elkövetett bűncselekményekből.
A kislétai polgármester ellen szeptember végén hozott nem jogerős ítéletet a Fővárosi Törvényszék. Ezután sokan feltették a kérdést, vajon az elmúlt években hány olyan ügy volt, amelyben megyénk valamely polgármestere ellen emeltek vádat, illetve hoztak ítéletet. A megyei főügyészséghez, illetve a Nyíregyházi Törvényszékhez fordultunk segítségért, azonban a két hivatal nyilvántartása alapján a vádlottak foglalkozására nem lehet „külön rákeresni”, így az eljáró ügyészek és bírók idézték fel a polgármesteres ügyeket, ezért az adatok nem teljesek.
Vannak folyamatban lévő ügyek
– A megyei főügyészség, illetve a járási ügyészségek 16 polgármesterrel szemben emeltek vádat 2011 január elsejétől. Ezek közül 8 ügyben a bíróság már ítéletet hozott; két ügyben felmentette a vádlottat, négyben pénzbüntetést szabott ki, további kettőben pedig megrovást alkalmazott – közölte dr. Szilágyi László. A megyei főügyészség szóvivője hozzátette: ezekben az ügyekben hűtlen kezelés, foglalkozás körében elkövetett gondatlan veszélyeztetés, közérdekű adattal visszaélés és közokirat-hamisítás miatt emeltek vádat.
– Jelenleg 8 olyan ügy van folyamatban, ahol a bíróság még nem hozott jogerős ítéletet. Ezekben az ügyekben sikkasztással, ittas járművezetéssel, közokirat-hamisítással, hűtlen kezeléssel, hivatali visszaélés bűntettével, illetve közösség elleni uszítással vádolja az ügyészség a vádlottakat – mondta a szóvivő.
Megtudtuk, hogy sikkasztásért, közösség elleni uszításért, hűtlen kezelésért felfüggesztett börtönbüntetés kiszabását indítványozták az ügyészek. Egy olyan ügy van, amelyben a hivatali visszaélés bűntette miatt végrehajtandó börtönbüntetés és közügyektől eltiltás mellékbüntetés kiszabását, további egy ügyben a felfüggesztett börtönbüntetés mellett a foglalkozástól eltiltásra is indítványt tett az ügyész.
– Az elmúlt öt évben több mint 40 eljárás érintette megyénk településeinek polgármestereit, s vannak folyamatban lévő ügyek is – válaszolta megkeresésünkre dr. Toma Attila. A Nyíregyházi Törvényszék szóvivője elmondta: a közvádas ügyekben, vagyis amikor a vádat az ügyészség képviselte, Fehérgyarmat, Pap, Szabolcsbáka, Geszteréd, Baktalórántháza és Kisléta akkori polgármestere volt az érintett.
A bűncselekmények típusa szerteágazó volt, hiszen megtalálható köztük a hulladékgazdálkodás rendjének megsértése, minősített vesztegetés, kényszerítés, hűtlen kezelés, súlyos testi sértés, jogosulatlan gazdasági előny megszerzésének bűntette, az ittas járművezetés, csalás, magánokirat-hamisítás vétsége.
A szóvivő közölte azt is, hogy az ítéletek egy része jogerősen felmentéssel zárult, míg a többiben felfüggesztett, vagy végrehajtandó szabadságvesztés, illetve a pénzbüntetés volt a jellemző.
Eltiltani, vagy sem
Éppen a kislétai polgármester ellen korábban meghozott jogerős ítélet kapcsán, mely nem tiltotta el a településvezetőt a közügyektől, illetve a hivatása gyakorlásától, tettük fel a kérdést: mikor „automatikus”, és mely esetekben bírói mérlegelés lehetősége az eltiltás?
Egy polgármester esetében tett az ügyész arra indítványt, hogy a településvezetőt foglalkozásától tiltsa el a bíróság a felfüggesztett börtönbüntetés kiszabása mellett.
– A foglalkozás gyakorlásától azt lehet eltiltani, aki a bűncselekményt szakképzettséget igénylő foglalkozása szabályainak megszegésével, vagy foglalkozásának felhasználásával, szándékosan követi el – ismertette dr. Szilágyi László. A foglalkozástól eltiltás nemcsak végrehajtandó szabadságvesztés mellett szabható ki, hanem akár pénzbüntetés vagy felfüggesztett szabadságvesztés büntetés mellett is. Továbbá nincs kötelező esete a foglalkozástól eltiltásnak, szemben a közügyektől eltiltással.
– A közügyektől eltiltás kizárólag akkor alkalmazható, ha a vádlottat a bíróság szándékos bűncselekmény elkövetése miatt végrehajtandó szabadságvesztésre ítéli, és méltatlannak találja arra, hogy azok gyakorlásában részt vegyen – fogalmazott dr. Toma Attila. – Ilyen az utóbbi években egy ügy volt, amikor Pap község polgármesterét folytatólagosan elkövetett vesztegetés bűntette miatt 3 év szabadságvesztésre és 4 év közügyektől eltiltás mellékbüntetésre ítélte a bíróság. A törvényszék szóvivője megjegyezte azt is: e szankció alkalmazása az említett feltételek fennállása esetén sem automatikus, mindig bírói mérlegelés kérdése.
Néhány nagy nyilvánosságot kapott ügy
Nyírmihálydi polgármesterét 2011 októberben jogosulatlan gazdasági előny megszerzésének bűntette miatt – két évre felfüggesztve – tíz hónap börtönbüntetésre ítélte a megyei bíróság, helybenhagyva az első fokon kiszabott büntetést. A jogerős ítélet kihirdetésével megszűnt Ny. F. polgármesteri tisztsége.
Az elsőfokú ítéletet néhány minősítésbeli változással helybenhagyva jogerősen is felfüggesztett börtönbüntetést szabott ki 2013 áprilisában a Debreceni Ítélőtábla sikkasztás és más bűncselekmények miatt Baktalórántháza akkori és korábbi polgármesterére, V. K.-ra és N. L.-re. V. K.-t folytatólagosan elkövetett sikkasztás, társtettesként folytatólagosan elkövetett jogosulatlan gazdasági előny megszerzése, közokirat-hamisítás, hamis tanúzásra felhívás és felbujtás, valamint egyedi azonosítójel meghamisítása miatt két év, három évre felfüggesztett börtönre ítélték. N. L.-t társtettesként folytatólagosan elkövetett sikkasztás, jogosulatlan gazdasági előny megszerzése, hamis tanúzásra felhívás és felbujtás miatt másfél év, két évre felfüggesztett börtönre ítélték.
A Debreceni Ítélőtábla megváltoztatta a másodfokú bíróság határozatát és bűnösnek mondta ki V. B.-t, Geszteréd polgármesterét sikkasztás bűntettében 2015 szeptemberében. A vádlottat az ítélőtábla megrovásban részesítette, szerintük ugyanis helyi önkormányzatokról szóló jogszabály alapján a vádlott cselekménye nem minősülhet hűtlen kezelésnek. A táblabíróság úgy döntött, hogy a vádlott cselekménye nem jelentett veszélyt a társadalomra, ezért elegendőnek tartotta a megrovást, és nem alkalmazta az első fokon megítélt 300 ezer forint értékű vagyonelkobzást. Geszteréd polgármestere 2005 októberében, az önkormányzat nevében 10 évre szóló baleset-, egészség- és kockázati életbiztosítást kötött, melyben a biztosított személy ő maga volt, halála esetén a házastársa, egyéb biztosítási esemény bekövetkezte esetén pedig maga a vádlott volt a kedvezményezett. A bíróság szerint a vádlott az önkormányzat vagyonkezelési kötelezettségét megszegve a képviselő-testületet nem tájékoztatta a szerződésről, a jegyzőnek is csak a szerződés megkötését követően szólt a biztosításról.
A teljes cikk elolvasható a Kelet-Magyarország október 14-i számában és a kelet.hu-n.
Címkék: Baktalórántháza, Fehérgyarmat, Geszteréd, Kisléta, Pap, polgármester, Szabolcs-Szatmár-Bereg, Szabolcsbáka

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság