text:
Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania kontra Ayuntamiento de Getafe
C-74/16. sz. ügy
A madridi bíróság által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem főtanácsnoki indítványának ismertetése (egyház önkormányzati adó alóli mentessége építési ügyben)
Tényállás és alapeljárás
A katolikus egyház egyik szervezete (piarista iskolák kongregációja, a továbbiakban a Congregación) Madrid közelében, getafei önkormányzat területén fekvő ingatlan tulajdonosa, amelyben az ügyben érintett iskola működik. 2011. március 4‑én a Congregación engedélyt kért a getafei önkormányzattól az ingatlan egyik önálló épületének átépítésére és kibővítésére. A hivatkozott épület az iskola előadótermeként működik. Azt tervezték, hogy az előadóteremben felszerelnek 450 ülőhelyet összejövetelek, kurzusok és konferenciák stb. tartására. Az építési engedélyt 2011. április 28‑án adták meg, amihez a Congregación az építkezésekre, létesítményekre és építési munkálatokra kivetett 23 730,41 euró összegű adót volt köteles megfizetni.
Később azonban a Congregación a Spanyol Állam és a Szentszék között létrejött 1979. évi megállapodás IV. cikke (1) bekezdésének B) pontjára hivatkozva kérelmet nyújtott be az általa megfizetett adó visszatérítése iránt. A megállapodás hivatkozott cikk első albekezdése a katolikus egyház ingatlanai tekintetében biztosítja a „dologi jellegű vagy tárgyi adók, jövedelemadók és vagyonadók alóli teljes és állandó mentességet”. A hivatkozott rendelkezés második albekezdéséből azonban kiderül, hogy e kivétel „nem alkalmazható a gazdasági tevékenység végzéséből és a vagyonból származó jövedelmekre, ha a használatát átengedték”, sem a „tőkenyereségekre, sem pedig a jövedelemadó okán a forrásadó hatálya alá tartozó bevételekre”. A Congregación kérelmét az önkormányzat adóügyi szerve 2013. november 6‑i határozatával elutasította. Indokolásként kifejtette, hogy a mentesség nem alkalmazható, mivel olyan tevékenységről van szó, amely nem kapcsolódik a katolikus egyház vallási céljaihoz. A Congregación kifogást nyújtott be, amelyet azonban elutasítottak. A Congregación ezen határozat ellen 2014. május 21‑én keresetet nyújtott be az előzetes döntéshozatal iránti kérelmet előterjesztő madridi közigazgatási bírósághoz.
A közigazgatási bíróság azt a kérdést terjesztette a Bíróság elé előzetes döntéshozatalra, hogy az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett tiltott állami támogatásnak minősül‑e, ha valamely tagállam meghatározott adók alól mentesít valamely vallási közösséget, méghozzá nem szigorúan vallási célú tevékenységek esetében is?
Jogi háttér és az értékelés
Jelen ügy eldöntéséhez egyrészt az egyházak jogállásának tiszteletben tartására vonatkozó rendelkezés (EUMSZ 17. cikk), a versenyszabályokra vonatozó rendelkezés [EUMSZ 107. cikk (1) bekezdés], valamint az EUMSZ 351. cikkében megfogalmazottak megvizsgálása szükséges. Ezen utóbbi cikk kimondja, hogy „Az egyrészről egy vagy több tagállam, másrészről egy vagy több harmadik állam által egymás között 1958. január 1‑je előtt, illetve a csatlakozó államok esetében a csatlakozásukat megelőzően kötött megállapodásokból eredő jogokat és kötelezettségeket a Szerződések rendelkezései nem érintik. Annyiban, amennyiben ezek a megállapodások nem egyeztethetőek össze a Szerződésekkel, az érintett tagállam vagy tagállamok megteszik a megfelelő lépéseket a megállapított összeegyeztethetetlenség kiküszöbölésére. A tagállamok e cél érdekében szükség esetén segítséget nyújtanak egymásnak, és amennyiben indokolt, egységes magatartást tanúsítanak.” Ezen rendelkezés jelentőségét az adja, hogy a Spanyol Állam és a Szentszék között 1979-ben, tehát Spanyolország csatlakozását (1986) megelőzően jött létre az a megállapodás, amely alapján a Congregación az alapügyben igényli a megfizetett adó visszatérítését.
A Főtanácsnok az indítványban kifejtette, hogy álláspontja szerint az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadható.
Először azt vizsgálták, hogy az állami támogatások EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése szerinti tilalma egyáltalán alkalmazható-e jelen esetben az EUMSZ 17. cikk – azaz a tagállami egyházak jogállásának tiszteletben tartásának kötelezettsége – fényében. A korábbi ítélkezési gyakorlatból levezethető, hogy az EUMSZ 17. cikket nem lehet olyan területi kivételként értelmezni, hogy az egyházak tevékenysége általános módon kikerüljön az uniós jog hatálya alól, sőt, azon a területen ahol az egyház gazdasági tevékenységet végez, ott kell annak leginkább érvényesülnie.
Ami miatt azonban az egyháznak nyújtott mentesség az EUMSZ 107. cikk sérelmét felvétette az az, hogy a spanyol bíróság abból indult ki, hogy a szóban forgó iskolaépület gazdasági célt szolgál, amelyből következően a Congregación nem hivatkozhatnak az 1979. évi megállapodás IV. cikke (1) bekezdésének B) pontjában foglalt adómentességre. Az EUMSZ 107. cikk vizsgálata során a Főtanácsnok a következőket fejtette ki. Az uniós versenyjog a vállalkozási tevékenységekre vonatkozik, ami kiterjed valamennyi gazdasági tevékenységet végző jogalanyra. Az egyház is végezhet gazdasági tevékenységet a vallási, lelkipásztori, szociális feladatok ellátása mellett. A gazdasági tevékenység olyan tevékenység, amelynek keretében árukat és szolgáltatásokat kínálnak egy adott piacon. A nonprofit jelleg vagy a nonprofit cél önmagában mindaddig nem szól a gazdasági tevékenység megállapítása ellen, amíg árukat vagy szolgáltatásokat kínálnak egy adott piacon. Jelen esetben az az előkérdés, hogy a Congregación, mint az érintett iskola fenntartója által végzett oktatási tevékenység teljes egészében vagy túlnyomó részben kereskedelmi módon üzemelteti-e az oktatási intézményt. Amennyiben igen, úgy szolgáltatást nyújt, és így gazdasági tevékenységet végez. Azonban ha az egyházi fenntartó nem kereskedelmi módon működteti az intézményt, úgy nem nyújt szolgáltatást és nem is végez gazdasági tevékenységet. A kérdést előterjesztő bíróság álláspontjával szemben az egyházi oktatási szolgáltatások nem gazdasági területhez rendelése nem feltételezi, hogy magával az oktatással – és végső soron az ezen oktatás színhelyéül szolgáló épületekkel is – „szigorúan vallási célt” kövessenek. Az ilyen oktatási szolgáltatások nem gazdasági jellegének megállapításához sokkal inkább elegendő, ha azokkal valódi szociális, kulturális és oktatáspolitikai célkitűzést kívánnak megvalósítani. Az ügy tárgyát képező iskolaépület hasznosításával összefüggésben végül arra a következtetésre jutottak, hogy annak használata különös szociális, kulturális és oktatáspolitikai célt követ és a Congregación tevékenysége nem gazdasági jellegű. Ugyanakkor felmerült, hogy ezen iskolaépület hasznosítása során olyan szolgáltatásokat is nyújtanak (pl: szakképesítést nyújtó oktatás), amelyeknek viszont klasszikus szolgáltatásnyújtási jellege van, így a szóban forgó iskolaépületet legalább részben vállalkozási tevékenységhez használják, azonban ennek pontos arányát jelen eljárás keretében nem tudták meghatározni, amely az előterjesztő spanyol bíróság feladata.
Amennyiben viszont arra a következtetésre jutunk, hogy a Congregación gazdasági tevékenységet végez, úgy a nyújtott támogatásnak (adómentességnek) a vizsgálatát szükséges elvégezni az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésével összevetve.
Ahhoz, hogy egy támogatással összefüggésben az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének sérelme megállapítható legyen, négy feltételnek kell teljesülnie, nevezetesen a beavatkozásnak állami forrásból kell származnia; alkalmasnak kell lennie arra, hogy érintse a tagállamok közötti kereskedelmet; a kedvezményezettjét előnyben kell részesítenie; valamint torzítania kell a versenyt. Jelen esetben a helyi szerv (önkormányzat) által biztosított támogatás állami beavatkozásnak minősül, szelektív előnyt biztosít, továbbá képes és alkalmas arra, hogy a tagállamok közötti kereskedelmet érintse, és a versenyt torzítsa, hiszen több, a katolikus egyházon kívüli oktatási szolgáltató is felléphet a piacon, akikkel szemben az adómentességben részesülő katolikus egyház olyan költségelőnyhöz juthat, amelynek kedvező hatása lehet számára a versenyben.
A főtanácsnok mindezekből következően azt javasolja a Bíróságnak válaszként, hogy nem sérti az állami támogatások EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése szerinti tilalmát az építkezésekre, létesítményekre és építési munkálatokra kivetett adó alóli olyan mentesség, mint amely a katolikus egyházat a Spanyol Állam és a Szentszék között 1979. január 3‑án létrejött gazdasági megállapodás szerint megilleti, amennyiben olyan iskolaépületet érint, amelyet a katolikus egyház nem kereskedelmi jellegű oktatási szolgáltatásnyújtáshoz, hanem szociális, kulturális és oktatáspolitikai megbízása kertében nyújtott oktatási szolgáltatásokhoz használ.
állami támogatás,	állami versenykorlátozás

matches: bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
III/01007/2014
. III/01007/2014
Első irat érkezett: 05/22/2014
Az ügy tárgya: a társasházakról szóló 1997. évi CLVII. törvény 32. § (1) bekezdés konkrét perben való alkalmazásának kizárása iránti bírói kezdeményezés
Az indítványozó bíró - az Abtv. 25. §-a alapján - a társasházakról szóló 1997. évi CLVII. törvény 32. § (1) bekezdése második mondatának (amely szerint a határidő elmulasztása jogvesztéssel jár) egyedi ügyben való alkalmazhatósága kérdésében fordult az Alkotmánybírósághoz, és kérte egyedi normakontroll eljárás lefolytatását.
Indokolásként hivatkozik a 3/2006. (II. 8.) Ab határozatra, mely a társasházakról szóló 2003. évi CXXXIII. törvény 42. § (1) bekezdés második mondatának alkotmányellenességét megállapította és megsemmisítette, valamint a társasházakról szóló 1997. évi CLVII. törvény 32. § (1) bekezdése második mondatának alkotmányellenességét megállapította, és egyedi ügyben való alkalmazását kizárta.
Az indítványozó álláspontja szerint a társasházi közgyűlési határozat megtámadására vonatkozó jogvesztő határidő ellentétes az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében foglalt jogállamiság elvével, és korlátozza bírósághoz fordulás jogát, mert a törvény nem biztosítja, hogy a határozatot sérelmező fél a határozatról kellő időben tudomást szerezzen..
a társasházakról szóló 1997. évi CLVII. törvény 32. § (1) bekezdés második mondata
III_1007_2_2014_ind_kieg_anonim.pdf III_1007_0_2014_inditvany_anonim.pdf
A határozat száma: 3215/2014. (IX. 22.) AB határozat
ABH oldalszáma: 2014/2392
Az ABH 2014 tárgymutatója: Alaptörvény visszaható hatálya; alkalmazási tilalom bírói kezdeményezés esetén; bírósághoz fordulás joga; jogorvoslathoz való jog
Az Alkotmánybíróság tanácsa bírói kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a társasházról szóló 1997. évi CLVII. törvény 2003. december 31-ig hatályos 32. § (1) bekezdésének második mondata („A határidő elmulasztása jogvesztéssel jár.”) a Pesti Központi Kerületi Bíróság előtt folyamatban lévő 20.P.50277/2014 számú perben nem alkalmazható.
[1]	A Pesti Központi Kerületi Bíróság bírája az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 25. § (1) bekezdése alapján egyedi normakontroll eljárást kezdeményezett a társasházról szóló 1997. évi CLVII. törvény (a továbbiakban: régi Thtv.) 32. § (1) bekezdés második mondatával („A határidő elmulasztása jogvesztéssel jár.”) összefüggésben. A rendelkezés – mely a bíró szerint sérti az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdését (a jogállamiság elvéből levezetett jogbiztonságot) és a XXVIII. cikkét (bírósághoz fordulás joga) – 2004. január 1-je óta nem hatályos, azonban a konkrét perben még alkalmazandó (a 2013-ban benyújtott kereset ugyanis egy 2002-ben hozott társasházi közgyűlési határozat érvénytelenségének megállapítására irányul). A bírói kezdeményezésre az adott okot, hogy az Alkotmánybíróság a 3/2006. (II. 8.) AB határozatában (a továbbiakban: Abh.) megállapította a szóban forgó rendelkezés alkotmányellenességét, az Abtv. 25. § (1) bekezdése szerint pedig „[h]a a bírónak az előtte folyamatban levő egyedi ügy elbírálása során olyan jogszabályt kell alkalmazni, amelynek […] alaptörvény-ellenességét az Alkotmánybíróság már megállapította, – a bírósági eljárás felfüggesztése mellett – az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdés b) pontja alapján az Alkotmánybíróságnál kezdeményezi […] az alaptörvény-ellenes jogszabály alkalmazásának kizárását.”
[2]	1. Az Alaptörvény érintett rendelkezései:
[3]	2. A régi Thtv. indítvánnyal érintett – 2003. december 31-ig hatályos – rendelkezése:
„32. § (1) Ha a közgyűlés határozata jogszabály vagy az alapító okirat, illetőleg a szervezeti-működési szabályzat rendelkezését sérti, vagy a kisebbség jogos érdekeinek lényeges sérelmével jár, bármely tulajdonostárs keresettel kérheti a bíróságtól a határozat érvénytelenségének megállapítását a határozat meghozatalától számított hatvan napon belül. A határidő elmulasztása jogvesztéssel jár.”
[5]	1. Az Abh. – amint arra az indítvány is helytállóan hivatkozik – megállapította, hogy a régi Thtv.-t felváltó, a társasházakról szóló 2003. évi CXXXIII. törvény 42. § (1) bekezdése második mondata, amely szerint „A határidő elmulasztása jogvesztéssel jár.”, alkotmányellenes – sérti a bírósághoz fordulás jogát –, ezért azt megsemmisítette. Az indokolás szerint a „Tv.-nek az a korlátozó szabálya, amelynek értelmében valamennyi tulajdonostárs tekintetében, a határozat meghozatalától számított megtámadási határidő elmulasztása jogvesztéssel jár, a jelen esetben, a Tv.-ben szabályozott jogviszonyok tekintetében nem áll ésszerű arányban a korlátozás céljával, a társasház zavartalan működéséhez fűződő érdekek védelmével. Előállhat a hatályos szabályozás mellett az a helyzet, hogy a tulajdonostárs keresetindítási jogát menthető okból, önhibáján kívül nem tudja érvényesíteni és a hátrányos következmények másként sem háríthatók el. A jelen esetben nincs olyan másik alapvető jog, szabadság vagy alkotmányos érték, amelynek védelme más módon ne lenne elérhető.” (Abh., ABH 2006, 65, 95.) Alkotmányjogi panasz és bírói kezdeményezés alapján a határozat a régi Thtv. 2003. december 31-ig hatályban volt 32. § (1) bekezdésének második mondatát is vizsgálta, mely a megsemmisített rendelkezéssel megegyező szabályt tartalmazott. Az Alkotmánybíróság kimondta a norma alkotmányellenességét (megsemmisítésre azért nem került sor, mert az Abh. meghozatalakor a régi Thtv. már nem volt hatályban), és az indítványokkal érintett, folyamatban lévő perekben alkalmazási tilalomról rendelkezett.
[6]	2. Jelen ügyben az Alkotmánybíróságnak egy olyan, a jogalkotó által már hatályon kívül helyezett norma folyamatban lévő perben történő alkalmazásának esetleges kizárásáról kellett döntenie, mely norma alkotmányellenességét korábban már megállapította.
[7]	Az Alkotmánybíróság mindenekelőtt hangsúlyozza, hogy nincs eljárásjogi akadálya annak, hogy a testület a) az Abtv. 41. § (3) bekezdése alapján jogalkotó által hatályon kívül helyezett norma alaptörvény-ellenességét megvizsgálja, mint ahogy annak sem, hogy b) az Abtv. 25. § (1) bekezdése alapján egy korábban bírói kezdeményezés alapján alaptörvény-ellenesnek minősített (az elbíráláskor még hatályos vagy már akkor is hatálytalan) norma vonatkozásában ún. önálló alkalmazási tilalom kimondására irányuló újabb bírói kezdeményezést elbíráljon.
[8]	A jelen ügy sajátossága ugyanakkor az, hogy a régi Thtv. 32. § (1) bekezdés második mondata alaptörvény-ellenességét megállapító AB-határozat nincs: az Abh. még az Alaptörvény hatályba lépése előtt született, és a szóban forgó előírás alkotmányellenességét állapította meg. Szigorú értelemben véve ezért az Abtv. 25. § (1) bekezdése nem lenne alkalmazható. Emellett pedig arra sincs lehetőség, hogy az Alkotmánybíróság az érintett előírásnak most már az Alaptörvénnyel való konformitását vizsgálja meg, ugyanis a régi Thtv. majdnem tíz évvel az Alaptörvény hatályba lépése előtt hatályát vesztette.
[9]	Az Alkotmánybíróság megítélése szerint azonban ennek ellenére az alkalmazási tilalom kimondására irányuló bírói kezdeményezésről dönteni kellett. {Hasonlóan foglalt állást a 3013/2012. (VI. 21.) AB határozat, Indokolás [32], illetve a 3302/2012. (XI. 12.) AB határozat, Indokolás [21]. Mindkét ügyben az Alaptörvény hatályba lépése előtt alkotmányellenesnek nyilvánított jogszabály(i rendelkezés) alkalmazhatóságának kizárására irányuló bírói kezdeményezésről kellett dönteni.} Az Alkotmánybíróság ennek során a következőket vette figyelembe.
[10]	Az Alkotmánybíróság korábban a vizsgált norma alkotmányellenességéről döntött. Az egyedi jogvita eldöntése a bíró feladata, sőt kötelezettsége, azonban a jog félre tételére vonatkozó hatáskör hiányában a bírói kezdeményezés alapjául szolgáló ügyben a bírónak a régi Thtv. 32. § (1) bekezdés második mondatát – az Abh.-ban foglaltak ellenére – szükségképpen alkalmaznia kellene. Ilyen helyzetben az alkotmányos rend és az alapjogok védelme érdekében a bíróság és az Alkotmánybíróság együttműködésére van szükség. Amint azt a 35/2011. (V. 6.) AB határozat is nyomatékosította, az Alkotmánybíróság „alkotmányvédelmi feladatának egyik lényeges célja az, hogy alkotmányellenes norma ne érvényesülhessen a jogrendben” (ABH 2011, 205, 215.), s „[a]menynyiben az Alkotmánybíróság el kívánja látni alkotmányvédelmi – és az egyéni jogvédelmet szükségképpen érintő – feladatát, úgy a peres eljárásokban alkalmazandó, illetve az elbírálás idején már nem hatályos jogszabályok esetében sem engedheti alkotmányellenes normák érvényre juttatását” (ABH 2011, 205, 216.). Ennek megfelelően „a bíró az alkalmazandó joggal összefüggő alkotmányos aggályait köteles […] az Alkotmánybíróság elé tárni, az Alkotmánybíróság pedig köteles az elé tárt alkotmányossági kérdésben érdemben dönteni” (ABH 2011, 205, 217.).
[11]	A bírósághoz fordulás jogát érintően lényegében ugyanazok az alkotmányos követelmények vezethetők le az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdéséből, mint az Alkotmány 57. § (1) bekezdéséből, melyen az Abh.-ban foglalt döntés alapszik. Amennyiben tehát a régi Thtv. 32. § (1) bekezdésének második mondata az Alaptörvény alapján vizsgálható lenne, az Abh.-ban foglalt megállapítások megismétlésével a norma alaptörvény-ellenessége megállapítható lenne.
[12]	A régi Thtv. 32. § (1) bekezdés második mondata alkotmányellenességének megállapítására és alkalmazási tilalom kimondására az Abh.-ban is bírói kezdeményezés alapján került sor (emellett egy alkotmányjogi panasz is benyújtásra került), és a jelen ügy szintén bírói kezdeményezés alapján indult. Ez azért jelentős körülmény, mert az önálló alkalmazási tilalommal kapcsolatban az Alkotmánybíróság hangsúlyozta, hogy „alkotmányellenességet megállapító határozat meghozatalát követően alkalmazási tilalom kimondásának kezdeményezésére kizárólag a bíróságoknak van lehetőségük, és csak abban az esetben, ha a korábbi határozat bírói kezdeményezés alapján állapított meg alkotmányellenességet és rendelt el a bírói kezdeményezésekkel érintett konkrét ügyekben alkalmazási tilalmat” {3114/2013. (VI. 4.) AB határozat, Indokolás [35]}. Az elsődleges cél ugyanis az, hogy a hasonló ténybeli alapból származó, azonos jog alapján megítélendő jogviszonyok hasonló elbírálást nyerjenek a rendes bíróság előtt. {Ettől eltérően több ügyben azért nem került sor önálló alkalmazási tilalom kimondására, mert az alapügy absztrakt normakontroll eljárás volt, ahol semmilyen alkalmazási tilalom kimondására nem került sor: a 3013/2012. (VI. 21.) AB határozat szerint ezért „a hasonló ténybeli alapból származó, azonos jog alapján keletkezett jogviszonyok akkor nyerhetnek el hasonló elbírálást a bíróság előtt”, ha az Alkotmánybíróság a később benyújtott bírói kezdeményezés alapján sem mond ki alkalmazási tilalmat, Indokolás [33]. L. továbbá: 35/2012. (VII. 17.) AB határozat, Indokolás [42], 34/2012. (VII. 17.) AB határozat is, Indokolás [53], 3083/2013. (III. 27.) AB határozat, Indokolás [27], 3302/2012. (XI. 12.) AB határozat, Indokolás [22].}
[13]	A felsorolt szempontok figyelembevételével az Alkotmánybíróság – a bírósághoz fordulás mint alapjog védelme, illetve annak érdekében, hogy a hasonló ténybeli alapból származó, azonos jog alapján megítélendő jogviszonyok hasonló elbírálást nyerjenek a rendes bíróságok előtt – a bírói kezdeményezésnek helyt adott, és a rendelkező részben foglaltak szerint a régi Thtv. 32. § (1) bekezdésének második mondata („A határidő elmulasztása jogvesztéssel jár.”) alkalmazásának a kizárásáról rendelkezett a Pesti Központi Kerületi Bíróság előtt folyamatban lévő 20.P.50277/2014 számú perben. Hangsúlyozza ugyanakkor az Alkotmánybíróság, hogy ennek az alkalmazási tilalomnak a kimondása nem jelent állásfoglalást a kereset érdemi elbírálhatóságát illetően, ezt a kérdést az ügy tényei és a vonatkozó jogszabályi előírások alapján az eljáró bíróságnak kell megvizsgálnia és eldöntenie.
. 05/22/2014
. 3215/2014. (IX. 22.)

matches: Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság


text:
429. Sajtótájékoztató. Mert? - A Hunvald-ügy
Az Európa Tanács, és intézménye, a strasbourgi bíróság „olyan, mint egy úri klub”. Rosszallását fejezheti ki, oszt' jó napot. Vagy: na ugye.
Két nappal a Polt és Matolcsy-féle barátságos munkaebéd után, két nappal a tanártüntetés előtt, ejtenénk pár szót arról, hogy a Szegedi Ítélőtábla elnökének és helyettesének mi a véleménye a „strasbourgi úri klubról”, a bíróságok függetlenségéről, a peráthelyezésekről, meg a hazugságról. Pontosabban nem is mi ejtenénk meg ezt a pár beígért szót, hanem a Népszabi. Írják ugyanis, hogy mivel politikai irányból is érték bírálatok a bíróságokat – például a vörösiszap-katasztrófa, a sukorói telekügy, vagy a Hagyó-per kapcsán – ezekre reagálva tartott sajtótájékoztatót pénteken Harangozó Attila, a Szegedi Ítélőtábla elnöke és helyettese, Hámori Attila. Ezen – többek között – ilyenek hangzottak el:
Az Országos Bírósági Hivatal vezetőjének, Handó Tündének a kinevezési gyakorlatát név nélkül támadó, a sajtónak nyilatkozó bírákról azt mondta a Szegedi Ítélőtábla elnöke: a bírói nyilatkozattételnek nagyon szigorú szabályai vannak. Megvannak azok a fórumok, ahol a bírák elmondhatják a véleményüket, de nem tartozik ezek közé, hogy a sajtóban név nélkül kritizálják a saját igazságszolgáltatásukat.
A Sukoró-ügyben nem jelent-e kizáró okot, hogy a Szolnoki Törvényszéken ezt tárgyaló Sólyomváriné Csendes Mária ki volt rendelve a Szegedi Ítélőtábla büntető kollégiumához is? Vagyis, egy bizonyos időszakban Szolnokon és Szegeden, az elsőfokú és a másodfokú bíróságon is ítélkezett. Harangozó Attila azt válaszolta: a Kúria állást foglalt az ügyben, és úgy döntött, hogy ítélkezhet ilyen körülmények között. Ezek után értelmetlen még egyszer föltenni a kérdést, hogy joga van-e a Szegedi Ítélőtáblának másodfokon ítélkezni.
Megemlítettük, hogy a kijelölt bíróság nem tekinthető törvényes, független és pártatlan bíróságnak, az így lefolytatott eljárás nem tisztességes. A strasbourgi bíróság megállapította, hogy bár az Alkotmánybíróság megsemmisítette a bíróság kijelölésének jogát, nem kapcsolódik ehhez konkrét jogkövetkezmény, ez nem lehet jogalap arra, hogy továbbra is területen kívüli bíróságon tárgyalják az ügyet. Harangozó Attila azt válaszolta: az Európa Tanács, és intézménye, a strasbourgi bíróság „olyan, mint egy úri klub”.
Megkérdeztük: miért pont a Szegedi Ítélőtáblára vezet a politikailag kényes ügyek útja? Hiszen van több más ítélőtábla a fővárosin kívül is. Harangozó Attila azt mondta: egy okkal több, ami miatt úgy érzi, valójában nem jogi, hanem más természetű a kérdés. Meg nem nevezett bírák, vagy jogi szakértők mögé bújva azt feltételezik a szegedi bírákról, hogy nem pártatlanok, és nem elfogulatlanok. A ki nem mondott vádak szerint azonban csak a politikai ügyekben nem azok – hiszen az összes többi perben soha, semmilyen gyanakvás nem merült föl. (Szerk.: ez azért így nem igaz, lásd. például az izsáki rendőrök ügye). Nemhogy az ítélet ismeretében, de a másodfokú eljárás megkezdése előtt, eljárásjogi érvek álcájában ilyet feltételezni ahhoz hasonlít, mintha „azt mondanám: én már tudom előre, hogy holnap ő majd hazudni fog”. (A teljes cikk itt olvasható a Népszabadság oldalán.)
P.s.: Pedig van ilyen, tényleg előre lehet tudni, ha hazudnak vagy hazudni fognak. És ha már erre jártam, megjegyezném még, kissé szokatlannak tartom, hogy egy bíróság vezetői csak úgy kiállnak sajtótájékoztatni, bizonygatni ezt meg azt, miközben -- ha már épp arra jártak -- még egy lazát „úrikaszinóznak” is. Ez eddig csak az ügyészségnél volt szokás…
Más: június 14-én tárgyalja a Fővárosi Ítélőtábla Juhász Ferenc volt honvédelmi miniszter és államtitkára, Fapál László nyugalmazott honvéd ezredes perét. Helmeczy László ügyvéd, Juhász Ferenc védője szerint a volt honvédelmi miniszter nem sértett törvényt, amikor méltányossági alapon döntött Fapál László kérelméről. Szerinte koncepciós eljárás folyt védence ellen, politikai indíttatású koncepciós eljárás. Fapál László fb-bejegyzése mindehhez: tényleg elképesztő, hogy a sajtó hamarabb tudja mikor lesz a tárgyalásom, mint én. Mert idézést még nem kaptunk!
https://hunvaldugy.blog.hu/api/trackback/id/tr1008474006

matches: bíróság Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
2017. évi CXLIII. törvény - 1.oldal - Törvények és országgyűlési határozatok
az egyes migrációs tárgyú törvények módosításáról *
14. § A szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személyek beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi I. törvény (a továbbiakban: Szmtv.) 20. § (1b)-(1d) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
(1d) A bíróság a keresetlevélről, egyszerűsített perben - a keresetlevél bírósághoz érkezésétől számított - nyolc napon belül dönt. Az eljárásra a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság kizárólagosan illetékes. A bíróság döntése ellen perorvoslatnak nincs helye.”
„(2) A közigazgatási perben a bíróság a keresetlevélről - a keresetlevél bírósághoz érkezésétől számított - nyolc napon belül dönt. A tárgyaláson az EGT-állampolgárt vagy a családtagot - erre irányuló kérelem esetén - személyesen is meg kell hallgatni. A személyes meghallgatás mellőzhető, ha az EGT-állampolgár vagy a családtag a megadott lakcímről nem idézhető, illetve ismeretlen helyre távozott.”
(A bírósági és az idegenrendészeti kiutasítás - a 34. §-ban meghatározott tilalom figyelembevételével - kitoloncolással hajtható végre, ha)
„c) a kiutasított személlyel szemben a 40. § (2) bekezdés a)-c) pontja, valamint a 48. § (1) bekezdése alapján rendeltek el kiutasítást és a 61/A. §-ban foglaltaknak nem tett eleget.”
„(2) A kitoloncolási őrizetet elrendelő határozattal szemben az őrizetbe vett személy az elrendeléstől számított hetvenkét órán belül kifogást nyújthat be, amelyről a bíróság - a bírósághoz érkezésétől számított - tizenöt napon belül dönt.”
20. § Az Szmtv. 70. § (1)-(2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
24. § Hatályát veszti az Szmtv. 20. § (1e) bekezdése, a 70. § (3)-(6) bekezdése, 71-74. §-a.
„(3) E törvény - a (4)-(6) bekezdésben foglalt kivétellel - nem alkalmazható a külön törvény alapján a szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személyekre.”
(2) A Harmtv. 2/A. § g)-h) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
27. § A Harmtv. 9. § (5)-(7) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
(7) A bíróság a keresetlevélről, egyszerűsített perben - a keresetlevél bírósághoz érkezésétől számított - nyolc napon belül dönt. Az eljárásra a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság kizárólagosan illetékes. A bíróság határozata ellen perorvoslatnak nincs helye. Az illetékes idegenrendészeti hatóság a kérelmet az ügy irataival és védiratával együtt haladéktalanul megküldi a bíróságnak.”
„(4) A kiskorú harmadik országbeli állampolgárnak az (1) bekezdésben foglaltakon túl igazolnia kell, hogy szülője vagy törvényes képviselője magyarországi tartózkodásához - a tervezett tartózkodás időtartamára - hozzájárult.”
29. § A Harmtv. a következő 17/B-17/C. §-sal egészül ki:
30. § A Harmtv. „Tartózkodási engedély” alcíme a következő 18/A-18/B. §-sal egészül ki:
„18/A. § (1) A tanulmányi célból, kutatás céljából, önkéntes és gyakornoki tevékenység folytatása céljából a tartózkodási engedély kiadását, illetve a meghosszabbítását meg kell tagadni, illetve a kiadott tartózkodási engedélyt vissza kell vonni a 18. § (1) bekezdés b)-c) pontjában meghatározott eseteken túl akkor is, ha
a) a harmadik országbeli állampolgár nem felel meg a 13. § (1) bekezdés a)-d) és f)-i) pontjaiban, a (4) bekezdésben, valamint a 21-22. §-ban, a 22/D. §-ban és a 26. §-ban meghatározott feltételeknek,
a) vonatkozásában már nem állnak fenn a 13. § (1) bekezdés a), f), g) és h)-i) pontjában meghatározott feltételek,
d) igazolja a 13. § (1) bekezdés a), valamint c)-d), és f)-i) pontjában foglaltakat, és
b) a 13. § (1) bekezdés f)-g) pontjában foglalt feltételeket igazoló okiratokat,
34. § A Harmtv. a következő 22/A-22/D. §-sal egészül ki:
c) a 13. § (1) bekezdés f)-g) pontjában foglalt feltételeket igazoló okiratokat, és
ha rendelkezik a 13. § (1) bekezdés a), f), g) és h)-i) pontjában meghatározott feltételekkel és a harmadik országbeli állampolgár által betölteni kívánt állás, illetve az általa indítani kívánt vállalkozás illeszkedik a kutatás vagy az elvégzett tanulmányok szintjéhez.
a) külön törvényben meghatározott és jóváhagyott fogadó szervezettel kötött gyakornoki szerződés alapján gyakornoki tevékenység folytatása céljából kíván Magyarország területén tartózkodni, és a fogadószervezet írásban kötelezettséget vállalt arra, hogy a gyakornoknak az engedélyezett tartózkodás időtartamát meghaladó tartózkodása esetén - amennyiben a gyakornok a szükséges anyagi fedezettel nem rendelkezik - megtéríti a kiutasításával kapcsolatban felmerült költségeket,
„(3) Az önálló beutazási és tartózkodási tilalmat az (1) bekezdés c) pontjában, valamint az idegenrendészeti kiutasítást a (2) bekezdés d) pontjában foglalt okból törvényben meghatározott érdek védelmével kapcsolatos feladata ellátása céljából, saját feladatkörében a kormányrendeletben meghatározott rendvédelmi szervek is kezdeményezhetik. Ha az önálló beutazási és tartózkodási tilalmat az (1) bekezdés c) pontjában, vagy az idegenrendészeti kiutasítást a (2) bekezdés d) pontjában foglalt okból rendelik el, akkor a beutazási és tartózkodási tilalom időtartamára - a feladat- és hatáskörüket érintő esetben - a kormányrendeletben meghatározott rendvédelmi szervek javaslatot tesznek. A javaslatban foglaltaktól az idegenrendészeti hatóság nem térhet el.”
„(8c) Amennyiben az EU Kék Kártyával vagy vállalaton belüli áthelyezés célú tartózkodási engedéllyel rendelkező harmadik országbeli állampolgárt vagy családtagját, vagy a kutatói rövid távú vagy hosszú távú mobilitást gyakorló harmadik országbeli állampolgárt vagy családtagját az Európai Unió valamely tagállama kiutasítja, abban az esetben is lehetővé kell tenni a visszatérését Magyarország területére, ha az EU Kék Kártya vagy a vállalaton belüli áthelyezés célú vagy a kutatás célú és a családi együttélés biztosítása céljából kiadott tartózkodási engedély érvényességi ideje lejárt. A visszafogadást követően a harmadik országbeli állampolgárra, valamint a családtagjára a 18. § (1) bekezdésében, az (1b) bekezdésében, illetve (1f)-(1i) bekezdésében, valamint a 18/A. § (1) bekezdésében foglalt rendelkezéseket kell alkalmazni.”
„(2) A kiutasítást elrendelő határozat ellen fellebbezésnek nincs helye, a határozatot közigazgatási perben nyolc napon belül lehet megtámadni. A bíróság a keresetlevélről - a keresetlevél bírósághoz érkezésétől számított - tizenöt napon belül dönt.”
42. § A Harmtv. 48/B. § (2)-(5) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
(4) A bíróság a keresetlevélről - a keresetlevél bírósághoz érkezésétől számított - nyolc napon belül dönt. A bíróság eljárást befejező határozatával szemben perorvoslatnak nincs helye.
(2) A Harmtv. 50. §-a a következő (6)-(7) bekezdéssel egészül ki:
(2) Amennyiben a harmadik országbeli állampolgár a közösségi szállást vagy a befogadó állomást az erre irányuló felszólítást követően nem hagyja el, az idegenrendészeti hatóság öt napon belül elrendeli a kötelezettség végrehajtását. A végrehajtási eljárást megindító végzés ellen a harmadik országbeli állampolgár - jogorvoslatként, törvénysértésre hivatkozással - kifogással élhet. A végrehajtási kifogást a végzés közlését követő nyolc napon belül lehet előterjeszteni. A közösségi szállás vagy a befogadó állomás elhagyását az idegenrendészeti hatóság a rendőrség közreműködésével kényszerítheti ki.”
„65/A. § A büntetőeljárás hatálya alatt álló harmadik országbeli állampolgár kitoloncolásának nem akadálya a folyamatban lévő büntetőeljárás. A kitoloncolás foganatosítható, kivéve, ha a büntetőügyben eljáró bíró vagy - a vádemelést megelőzően - az ügyész tájékoztatása szerint
48. § A Harmtv. 80. § (2)-(3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
(3) A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság kizárólagosan illetékes az eljárásra. A bíróság a keresetlevélről - a keresetlevél bírósághoz érkezésétől számított - kilencven napon belül dönt. A tárgyaláson a kérelmezőt a bíróság személyesen is meghallgathatja.”
(2) A visszavonásra irányuló eljárás során a 76-81. § rendelkezéseit megfelelően kell alkalmazni.
86/C. § (1) Az idegenrendészeti eljárásokban - e törvény eltérő rendelkezése hiányában - az ügyféli jogutódlás kizárt.
(2) A jogi személy meghívó - e törvény által meghatározott - jogai és kötelezettségei annak a polgári jog szerinti jogutódját terhelik. Természetes személy meghívó - e törvény által meghatározott - kötelezettségei a természetes személy halála esetén annak polgári jog szerinti örökösét terhelik.
(4) Ha a végleges döntéssel megállapított kötelezettség tekintetében a kötelezett helyébe jogutód lép, számára - indokolt kérelmére új teljesítési határidő megállapításával - lehetőséget kell biztosítani a kötelezettség önkéntes teljesítésére.
(4) A hivatalból indult idegenrendészeti eljárásokban - e törvény eltérő rendelkezése hiányában - az anyanyelv használatával kapcsolatos költséget az eljáró idegenrendészeti hatóság viseli.
(6) A hivatalból indult idegenrendészeti eljárás során - halaszthatatlan esetben - tolmácsot az eljáró idegenrendészeti hatóság kirendelő végzés hiányában is igénybe vehet az idegenrendészeti hatóság és a tolmács között létrejött szerződés alapján.
86/J. § (1) A kérelemre induló idegenrendészeti eljárásokban a kérelmet az arra jogosult, külön jogszabályban meghatározott formanyomtatványon, a törvény végrehajtására kiadott kormányrendeletben szabályozott támogató dokumentumok egyidejű benyújtása mellett személyesen - ha jogszabály eltérően nem rendelkezik - a kérelem tárgyában döntésre jogosult idegenrendészeti hatóságnál terjesztheti elő.
(2) A 86/J. § (1) és (4) bekezdésben meghatározott eljárásokban - a vízumeljárás kivételével - a kérelem hiányosan történő benyújtása esetén a hiánypótlási felhívást az ügyfél vagy az ügyfél egyidejű értesítése mellett a foglalkoztató részére az eljáró idegenrendészeti hatóság azonnal átadja.
(3) Az eljáró idegenrendészeti hatóság az ügyfél kérelmére a hiánypótlási felhívás teljesítési határidejét egy alkalommal - amennyiben az adott ügyfajtára megállapított objektív határidő lehetővé teszi - legfeljebb huszonegy nappal meghosszabbíthatja. A meghosszabbított hiánypótlási határidő sem haladhatja meg az (1) bekezdésben meghatározott határidőt.
86/P. § Ha a határidő utolsó napja olyan nap, amelyen az idegenrendészeti hatóságnál a munka szünetel, a határidő - ideértve az ügyintézési határidőt is - a következő munkanapon jár le.
(2) Az igazolási kérelmet - törvény eltérő rendelkezése hiányában - a mulasztásról való tudomásszerzést vagy az akadály megszűnését követő öt napon belül, de legkésőbb az elmulasztott határnaptól vagy az elmulasztott határidő utolsó napjától számított harminc napon belül lehet előterjeszteni.
86/R. § (1) Idézésnek sürgős esetben rövid úton - távbeszélőn, illetve elektronikus levél vagy külön kézbesítő útján - is helye van. Az idézésnek ezt a módját az iratokban fel kell tüntetni.
(3) A tizennegyedik életévét be nem töltött kiskorúval szemben az általános közigazgatási rendtartásról szóló 2016. évi CL. törvény (a továbbiakban: Ákr.) 60. § (1)-(2) bekezdésben meghatározottak nem alkalmazhatók, azonban ha a tanúként idézett tizennegyedik életévét be nem töltött kiskorú szabályszerű idézés ellenére nem jelent meg vagy engedély nélkül eltávozott, és a törvényes képviselője nem igazolja, hogy vétlen a kiskorú meg nem jelenésében, illetve eltávozásában, a törvényes képviselő eljárási bírsággal sújtható.
(2) Ha az ügyfél vagy képviselője más tudomása ellenére az idegenrendészeti ügy szempontjából jelentős adatot valótlanul állít vagy elhallgat, illetve ha a kötelező adatszolgáltatás körében adatszolgáltatási kötelezettségét nem teljesíti, - e törvény eltérő rendelkezése hiányában - eljárási bírsággal sújtható.

matches: bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság


text:
Közlekedési baleset ügyében döntött a Kúria - Jogászvilág - Jogászvilág
Közlekedési baleset ügyében döntött a Kúria - Jogászvilág
Kezdőlap » Közlekedési baleset ügyében döntött a Kúria
Közlekedési baleset ügyében döntött a Kúria
Címkék: baleset, balesetelhárítási kötelezettség, felülvizsgálat, hanyag gondatlanság, KRESZ, Kúria, mulasztás, objektív gondosság, rizikófokozási elmélet
Nem vétkes a sofőr, ha a vele egy irányba haladó biciklis váratlanul elé kanyarodik és ezzel közlekedési balesetet okoz.
A járásbíróság a terheltet bűnösnek mondta ki közúti baleset okozásának vétségében, ezért vele szemben büntetést szabott ki. A másodfokon eljárt törvényszék az elsőfokú ítéletet helybenhagyta.
A bíróságok szerint a terhelt megszegte a KRESZ 34. § (8) bekezdésének szabályát, és ez a szabályszegés okozati összefüggésben állt a bekövetkezett eredménnyel.
A bíróság jogerős ügydöntő határozata ellen a védő terjesztett elő felülvizsgálati indítványt a terhelt bűnösségének megállapítása miatt, felmentés érdekében.
A Kúria azt állapította meg, hogy a védő felülvizsgálati indítványa és a Legfőbb Ügyészség – azzal egyetértő – indítványa alapos.
A kerékpárján a belterületi út jobb oldalán haladó sértett a tőle elvárható módon nem mérte fel a kialakult közúti közlekedési helyzetet, amikor – függetlenül attól, hogy karjával jelezte az akaratát – váratlanul balra – a mögötte, vele egy irányban, szabályosan haladó, az előzése érdekében már balra húzódó és őt megközelítő – a terhelt által vezetett személygépkocsi elé kanyarodott annak féktávolságán belül. Az volt a célja, hogy az utat keresztező gyalogos-átkelőhely után induló, balra kanyarodó sávba térjen át. Mindezt a terhelt 2,5 másodperc késedelemmel észlelte, és fékezés nélkül a gyalogos-átkelőhelyen ütközött a sértettel, aki a baleset következtében a helyszínen életét veszítette.
A sértett megszegte a KRESZ 29. § (1) bekezdésében előírt közúti közlekedési szabályt, amely szerint, aki járművel irányt változtat, köteles az azonos irányban vagy szemben haladó, irányt nem változtató járműveknek elsőbbséget adni. Ezzel közvetlen baleseti veszélyhelyzet alakult ki, amelyben a terheltet a baleset elhárításának kötelessége terhelte. A KRESZ 3. § (1) bekezdés c) pontjában meghatározott általános balesetelhárítási szabály megszegése azonban értelemszerűen csak akkor róható a terhelt terhére, amennyiben megvolt számára a baleset elhárításának a lehetősége.
Az irányadó tényállás alapján az volt megállapítható, hogy a sértett váratlan balra kanyarodása folytán kialakult közlekedési helyzetben – függetlenül attól, hogy 2,5 másodperc észlelési késedelme állapítható meg – a terhelt az általánosan és így tőle is elvárható intenzív fékezés mellett sem háríthatta el – minden kétséget kizáróan – a sértettel való ütközést, a baleset bekövetkezését.
A Kúria álláspontja szerint – eltérően a bíróságok érvelésétől és egyetértve az indítványozó védő, valamint a Legfőbb Ügyészség álláspontjával – az alapügyben a terhelt terhére rótt, KRESZ 34. § (8) bekezdés a) pontjában rögzített közúti közlekedési szabály a kijelölt gyalogos-átkelőhelyen és közvetlenül a kijelölt gyalogos-átkelőhely előtt lévő gyalogosok védelmére hivatott. Kizárólag a kijelölt gyalogos-átkelőhelyen, illetőleg annak közvetlen térségében tartózkodó, elsőbbségre jogosult gyalogosok tekintetében határoz meg a járművezetőkre nézve kötelezettséget. Nem célja, nem rendeltetése a közúti közlekedésben részt vevő más járművezetők védelme.
Az ítélkezési gyakorlat – részben a 6/1998. BJE határozat iránymutatása nyomán – a büntetőjogi felelősséget a baleset bekövetkezéséért való felelősséghez kapcsolja. A baleset bekövetkezéséért való felelősség megállapítása során pedig mindig vizsgálni kell, hogy a tettes terhére rótt szabályszegésnek volt-e konkrét relevanciája.
A tényleges normasértés konkrét relevanciájának a vizsgálata az objektív elkerülhetőség, illetve elkerülhetetlenség vizsgálatát jelenti. Ennek keretében a ténylegesen megtörtént történeti tényállást, egybevetjük a konkrétan bekövetkezett eredménnyel és a jogkövető magatartást feltételező fiktív magatartással.
Tehát azt vizsgáljuk, hogy mi történt volna, ha a terhelt észlelési késedelem nélkül intenzív fékezésbe kezd. A Kúria az irányadó tényállás alapján azt állapította meg, hogy a baleset akkor is bekövetkez(het)ett volna.
A konkrét normasértés relevanciájának a vizsgálata során csak egy elemet cserélhetünk ki, a normasértő elkövetési magatartást és azt is csak olyanformán, hogy a jogkövető magatartással helyettesítjük. (Vajon a baleset akkor is bekövetkezett volna?) Egyéb releváns körülmények – mint pl. behaladás, kihaladás, elkormányzás stb. – megváltoztatására nem kerülhet sor. A tényleges elkövetési magatartást tehát a szabályok megtartásával tanúsított magatartással kell egybe vetni, és ha a kerékpárost ebben az esetben is elgázolta volna, akkor a szabályszegés nem volt releváns. Ha viszont a fiktív tényállásban az eredmény elmarad, akkor a normasértés releváns és a konkrét normasértés az elkövető által okozott eredménybe beszámítható.
A gyakorlati jogalkalmazás során az egyedi eset konkrét körülményeinek mindenre kiterjedő figyelembevételével kell eldönteni azt a kérdést, hogy a jogszerű alternatív magatartás mellett reális lehetőség nyílott volna-e a tényállásszerű eredmény – jelen esetben a halál – elkerülésére.
A Kúria egyetért azzal a jogirodalmi állásfoglalással, amely szerint a rizikófokozási elmélet a mulasztási cselekményeknél alkalmazhatatlan. A jogszerű alternatív magatartás ugyanis nem lehet más, mint az elmulasztott szabályszerű pozitív cselekvés, amelynek a feltételezett hatását az eredmény bekövetkezésére már a mulasztás okozatosságának a megállapításához figyelembe kell venni.
A napi jogalkalmazás során a terhelt terhére beszámítható okozati összefüggés megállapítása kizárólag a tényállásszerű eredmény tiltott veszélyét előidéző magatartás (a gyakorlatban kizárólag csak a hanyag gondatlansággal megvalósuló bűncselekmények) esetén jut jelentőséghez, mert e cselekmények megállapításának az egyik feltétele az objektív gondossági kötelesség megsértése.
Az eredmény tiltott veszélyének a követelménye a magatartással szemben támasztott feltétel. Mindig szükségképpen a magatartás tanúsításának az időpontjára kell vizsgálni, abban az időpontban, amikor a konkrét eredmény még nyilvánvalóan nem következett be.
Összegezve a Kúria azt állapította meg, hogy a sértett közlekedési szabályszegése idézte elő a közvetlen baleseti veszélyhelyzetet és indította el a balesethez vezető okfolyamatot. A terhelt felelőssége a baleset el nem hárításában nem állapítható meg.
A terhelt cselekménye nem bűncselekmény, tehát bűnösségének megállapítására a büntető anyagi jog szabályainak megsértésével került sor, ezért a Kúria az ellene emelt vád alól felmentette.
Életfogytiglani fegyházbüntetésre ítélt a Szombathelyi Törvényszék nem jogerősen három férfit, akik módszeresen megkínozták, megalázták, majd megölték zárkatársukat.
Fradi-botrány: súlyosításért fellebbezett az ügyézség
Kamudrogárusokat fogtak el a bulinegyedben
A rendőrök elfogtak két férfit, aki Budapest VII. kerületében úgynevezett drognak látszó port adott el - tájékoztatott honlapján csütörtök reggel a Budapesti Rendőr-főkapitányság.
A fogvatartottak foglalkoztatása, mint szociális szempont
A Kúria érvelése szerint önmagában az, hogy nem minden ajánlattevő számára kedvező az ajánlatkérő által meghatározott értékelési részszempont, még nem jelenti egyben azt is, hogy azzal az ajánlatkérő egyes ajánlattevőket indokolatlan versenyelőnybe, másokat indokolatlan versenyhátrányba hozna. Nem jelent jogsértést pusztán az, hogy a vállalkozások többsége – noha erre lehetősége lenne – nem foglalkoztat fogvatartottakat.

matches: Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
A londoni Nemzetközi Választott Bíróság - LCIA
Keresse International Arbitrators
03/02/2018 által Nemzetközi választottbírósági
Székhelye: London, Londoni Nemzetközi Választott Bíróság ("LCIA") az egyik legkiemelkedőbb választott intézmények, amely szolgáltatásokat nyújt a választottbírósági, közvetítés és az egyéb alternatív vitarendezési eljárásokban, A jelenlegi átlagos 303 eset évente.
Felépítése a londoni Nemzetközi Választott Bíróság
A LCIA áll három különálló szerkezetek: a Titkárság, A Bíróság és a Társaság.
A Titkárság az egyetlen állandó szerv. Ez felelős a végrehajtásáért napról-napi irányítását a választottbírósági eljárás. A hivatalvezető a legfelsőbb hatóság a titkárság, amely segíti a hivatalvezető-helyettes.
A Bíróság felügyeli a Titkárság tevékenységét. Harmincöt tag, aki szolgálja ötéves megbízatást, össze a LCIA Bíróság. Fő feladatai vannak: eljáró kinevezésre jogosult hatóság, meghatározó kihívások választottbírák, és költségek ellenőrzése. A Bíróság azt is az utolsó szó értelmezéséhez rendelkezései LCIA szabályzat, amikor a szóban forgó.
A Társaság az egyetlen szerv, amely nem nyújt adminisztratív szolgáltatásokat. Feladata, hogy felügyelje a LCIA tevékenységét és fejlődését, az alkalmazandó jog.
Szolgáltatások a londoni Nemzetközi Választott Bíróság
A LCIA szolgáltatásokat biztosít választottbírósági, közvetítés, elbírálására és az ADR. Fontos megjegyezni, hogy az intézmény nem maga a viták. Inkább, ez biztosítja a szükséges támogatást a pártok és a választottbíróság az eljárás során.
Fél is folyamodhat a LCIA a hogy eljárás. Ebben az esetben, az intézmény fog működni, mint egy kinevező hatóság, és ez segíti a feleket a találkozó választottbírák, mediátorok és szakértők.
Költségek és időtartama LCIA Választottbíróság
Az ára választottbírósági a londoni Nemzetközi Választott Bíróság általában a következőképpen oszlik meg:
Tribunal díjak, amelyek magukban:
órabérek által felszámított választottbírák (Jelenleg angol fontban 450);
díjakat a szolgáltatások választottbíróság titkárnője (ha bármilyen); és
egyéb díjak (például díjak törlése vagy egy memorandumot a korrekció).
igazgatási díjak, amelyek magukban:
A regisztrációs díj kérelem előterjesztésének választottbírósági (beállítása jelenleg GBP 1,750);
órabérek a Titkárság; és
felárat 5% A teljes választottbíróság díjak.
A Bíróság és a Titkárság szolgáltatásokat terhelő óránkénti alapú rendszer. Ez azt jelenti, hogy a költségek fognak alapulni a tényleges időt eltöltött képest egy adott választottbírósági eljárása. Ennek célja annak biztosítása, hogy az egyszerű vitákban nagy perérték nem többe, mint a hasonló viták egy kisebb összeget, ellentétben a szabályok más intézmények, ahol díjak alapján kerül kiszámításra a perérték.
Bár nehéz tudni, hogy mennyi az adott LCIA választottbírósági kerül az elején, a az alábbi táblázatban ábra kapcsolatos statisztikák az átlagos költségeket, hiányzik a jogi díjakat és szakértői díjak. Míg az átlagos LCIA választottbírósági tart 16 hónap és költségek USD 97,000, esetben, ha a perérték felett USD 100 millió várható költsége sok százezer dollár.
A jelentés is mutatja, hogy a medián ideje egy döntőbíró kiadni egy díjat három hónap.
Hozzáférés LCIA Választottbíróság
tipikusan, felek utalnak LCIA választottbírósági vagy Szabályok választottbírósági kikötések megfogalmazni megelőzően keletkezett vita. Ez lehetővé teszi számukra, hogy eljárás megindításának a vita esetén, ahelyett, hogy a hazai bíróságok igénybevétele.
azonban, felek abban is megállapodhatnak, hogy választottbírósághoz után a vita felmerülését, külön megállapodásban, bár ez gyakran nehéz a gyakorlatban sokszor.
Az LCIA szabályzat, választottbírósági végleges és kötelező érvényű. Azt is biztosítani lemond fellebbezési jogáról, amíg ez elfogadható az irányadó jog, annak biztosítása, hogy a vállalkozások nem fogja tölteni éve másodfokú peres.
Isabela Monnerat - Aceris törvény
Kategória: LCIA Választottbíróság, London Választottbíróság
Ról ről Nemzetközi választottbírósági
Aceris törvény nyer egy másik ICC választottbírósági svájci jog szerint
Cybersecurity Nemzetközi Választottbírósági
A Recovery In-House költségek UNCITRAL Választottbírósági
Hogyan kell kezdeményeznie Nemzetközi Választottbírósági
Harmadik pártfinanszírozás alatt ICSID módosításai: Egyensúlyt Államok’ és befektetők érdekeit
Hajlandó részt venni választottbírósági eljárás
Aceris törvény által ajánlott Leader Szövetség a mező Nemzetközi Választottbíróság
Az Egyesült Államok Kerületi Bíróság a District of Columbia megerősíti érvényesülése A Díj Micula

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
Kuruc.info - Amikor egy narkomán, korosodó, "jemeni hátterű" izraeli zsidó lány hirtelen bekerül a nagypolitikába
Külföld :: 2019. október 13. 19:03 :: Hozzászólások
Amint arról mi is beszámoltunk, pénteken az orosz bíróság hét és fél év börtönre ítélt egy 26 éves izraeli lányt, aki az idén áprilisban Indiából hazafelé Moszkvában kívánt átszállni az Izraelbe tartó repülőgépre. Csakhogy a drogkereső kutya a kézipoggyászában kiszimatolt 9,6 gramm indiai kannabiszt, s az oroszok végül kábítószer-csempészésért állították bíróság elé. Időközben kirajzolódni látszik a kép: Izraelben azért nem adtak ki Amerikának közel négy esztendeig egy oroszországi zsidó „hackert”, s mert cserébe szerették volna elérni, hogy Washington engedje Izraelbe Jonathaní Pollard zsidó kémet. A „hacker” sokat tudhat az orosz titkosszolgálatról, s ezért Moszkva már régebben szerette volna megakadályozni a kiadását Washingtonnak. „Ná’ámá Jisszáhár most azonban érett gyümölcsként hullt az oroszok ölébe”, s érte kérhetik Alekszej Burkov elengedését Oroszországba – írja a Jediot Áháronot.
Alekszej Burkov és Náámá Jisszáhár – vajon kicserélik-e a két zsidót?
Alekszej Burkovnak, az Izraelben 2015 decembere óta – nem véletlenül fogva- és visszatartott – orosz állampolgárságú zsidó férfinak a neve újra fölbukkant a hírekben, miután a 26 éves, narkomán, élveteg izraeli Ná’ámá Jisszáhárt tegnapelőtt, Oroszországban a bíróság hét és félévi szabadságvesztésre ítélte. De végül is, ki ez „hackernek” mondott, Izrael számára már évekkel ezelőtt fontos ütőkártyává lett férfi? Burkovot 2015 decemberében, tehát közel négy évvel ezelőtt amerikai elfogató parancs nyomán kapcsolta le a Lodi Ben Gurion Nemzetközi Légikikötőben az izraeli titkosszolgálat. Burkov kiadását ezután előbb Washington, majd Moszkva kérte Izraeltől. Csakhogy Izrael bírósági eljárások elhúzódására hivatkozva 2016 óta máig nem adta ki Amerikának.
Pedig néhány hónappal ezelőtt már az Izraeli Legfelsőbb Bíróság is úgy döntött, hogy Burkovot igenis ki kell adni Amerikának. Izraeli hírmagyarázók szerint Izrael azért húzza lassan négy éve a férfi kiadását, mert szeretné rávenni a nagy barátot, hogy ő meg engedje Izraelbe távozni az Amerika ellen Izrael javára kémkedett, s ezért hosszú éveket börtönben ült Jonathan Pollardot. A jelek szerint Pollard kiengedésére biztonsági meggondolásokból még a Donald Trump elnökölte Amerika sem hajlandó. Amíg folyt a színfalak mögötti alkudozás Izrael és Amerika között, az idén nyáron Alekszej Burkov személye még inkább felértékelődött.
Náámá Jisszáhár – nem adják olcsón az oroszok
Az oroszok az idén áprilisban lefogtak ugyanis egy Ná’ámá Jisszáhár nevű, 26 éves izraeli narkomán nőt kábítószer-csempészés miatt a seremetyjevói repülőtéren. Az indiai füvező partikról hazatérőben levő, már korosodó izraeli lány (származási országában, a muszlim Jemenben ugyanis egy 26 éves lánynak már semmi esélye a házasságra – H. J.) lefogása és - mint az előre várható volt - bírósági elmarasztalása lehet az oka annak, hogy az Izraeli Legfelsőbb Bíróság döntése ellenére az izraeliek most már az oroszokkal is „fogolycserére” gondolnak, s az utóbbi hónapokban ezért sem siettek Burkov kiadásával Amerikának. Az időhúzást Izraelben hivatalosan azzal magyarázzák, hogy az Izraeli Legfelsőbb Bíróság döntését még Ámír Oháná igazságügyi miniszternek is jóvá kell hagyni.
Alekszej Burkov ellen az amerikaiak már 2015 nyarán megírták a vádiratot, amely szerint az oroszországi zsidó férfi 2009 és 2013 között az általa működtetett illegális weboldalon mintegy 150 ezer (!), főleg amerikai állampolgár adatait szolgáltatta ki illetékteleneknek. Az amerikai hatóságok közel 20 millió dollárra teszik a Burkov által megvezetett emberektől kicsalt összeg nagyságát. A bűnöző szinte az izraeli letartóztatásának pillanatáig működtette a Cybercrime Forum nevű oldalt, amelynek célja az volt, hogy összehozza egymással, segítse a professzionális internetes bűnözőket.
Náámá Jisszáhár – kiszabadításáért Bibi is ringbe szállt
Lefogása után nem sokkal, 2016-ban Amerika már kérte is Burkov kiadását Izraeltől, amelyet a Jeruzsálemi Körzeti Bíróság jóváhagyott. Csakhogy 2017 elején Moszkva is hasonló kéréssel jelentkezett. Az oroszok azzal indokolták a kérésüket, hogy hasonló bűncselekmény elkövetése miatt ők is kiadtak egy vádiratot a „hacker” ellen. Burkov közben izraeli ügyvédjén keresztül bejelentette, hogy ő azt szeretné, ha inkább Oroszországnak adnák ki az izraeliek… Ezután született meg az Izraeli Legfelsőbb Bíróság jóváhagyó jogerős döntése, ám a végszó kimondására illetékes Ámír Oháná, igazságügyi miniszter azóta is hallgat…
A Ná’ámá Jisszáhárt tegnapelőtt 7 és félévi börtönre ítélő orosz bírósági döntés után az általában jól értesült RT orosz hírtévé jelentette: Alekszej Burkov családja arra kért néhány vezető orosz diplomatát, hogy intézzék el Izraellel Burkov kicserélését a 26 éves zsidó nővel. Magyarán, a narkomán izraeli nőért cserébe Izrael ne Washingtonnak, hanem Moszkvának adja ki Burkovot. Binjámin Netanjáhu még a pénteki bírósági ítélet után kérdésre válaszolva elmondta: Ná’ámá Jisszáhár szabadon bocsátását még az idén szeptemberben, a Szocsiban tett látogatása folyamán személyesen kérte Putyin orosz elnöktől. Csakhogy az Izraeli Legfelsőbb Bíróság döntésére hivatkozva az ügyben eljáró izraeli illetékesek ekkor már egyértelműen kijelentették: Burkovot Amerikának kell kiadni. Netanjáhu pénteken, az oroszországi ítélet után beszélt Ná’ámá Jisszáhár édesanyjával, s megígérte neki, hogy Izrael és személy szerint ő mindent megtesz a lánya kiszabadítása érdekében.
Alekszej Burkov – Izrael aduásza lett
Az egyre többszereplős ügyben két kérdés is fölvetődik. Izrael miért nem adta ki Amerikának Burkovot, amikor belátta, hogy az Amerika ellen Izrael javára kémkedő Jonathan Pollardot Washington semmi áron nem hajlandó elengedni? A második, talán még fontosabb kérdés: Moszkvának miért olyan fontos Burkov „megmentése”, pontosabban az, hogy Izrael ne Washingtonnak adja ki?
Ezekre a kérdésekre a Jediot Áháronot című izraeli újságnak a jemeni származású (ma inkább úgy mondanák: „jemeni hátterű” – H. J.) zsidó nő tegnapelőtti oroszországi elítélését követően, tegnap a Jediot Áháronotban megjelent hír adja meg a választ. Az izraeli repülőtéren, 2015 decemberében Burkovval együtt lefogták annak tettestársát, egy bizonyos Ruszlán Jeliszejev (42) nevű ukrán férfit is, akit viszont Izrael tétovázás nélkül kiadott Amerikának. Jeliszejevet időközben már hatévi börtönre el is ítélte egy amerikai bíróság. Kobi Margolov, a kiadott Jeliszejev izraeli ügyvédje elmondta, hogy az oroszok komoly erőfeszítéseket tesznek Burkov Oroszországnak történő kiadatása érdekében. Még azzal a hamis állítással is igyekeztek alátámasztani a kérésüket, hogy a férfi ellen gyilkosság elkövetése ügyében is nyomozni kívánnak. „Úgy vélem, Burkov sok mindent tud, s ha kiadják Amerikának, s együttműködik a nyomozókkal, sokat árthat az oroszoknak. Az oroszok ezért igyekeznek mindenáron megakadályozni a kiadatását Amerikának”, mondta a Jediotnak az izraeli ügyvéd.
Kobi Margolov ügyvéd utalt rá: Burkov sokkal fontosabb Moszkva számára, mint egy mezei orosz „hacker”. Burkov igen sok titok birtokában lehet (Izraelben összefüggésbe hozzák Burkov nevét a legutóbbi amerikai elnökválasztások kimenetelét befolyásoló, feltételezett orosz beavatkozással – H. J.), s ezért Moszkvának alapvető nemzeti és titkosszolgálati érdeke fűződik ahhoz, hogy mindenáron megakadályozza a kiadását Washingtonnak. Az oroszok már Burkov zsidó mivoltával igyekeztek ráhatni Izraelre: néhány oroszországi rabbi ugyanis arra kérte a zsidó állam hatóságait, hogy ne adják ki Burkovot Amerikának, mert ott a zsidósága miatt rosszul bánhatnak vele… Az ügyvéd elmondta még: Vlagyimir Putyin elnök utasítást adott Oroszország Külügyminisztériumának, s rajta keresztül hazája izraeli nagykövetségének, hogy tegyenek meg mindent Burkov Amerikának történő kiadása ellen.
Izraeli diplomaták állítólag már korábban közölték az oroszokkal, hogy az Izraeli Legfelsőbb Bíróság döntése értelmében Burkovot ki kell adni Amerikának. A Jediot Áháronot újság megfogalmazása szerint ezért az oroszok csak a megfelelő alkalomra vártak annak érdekében, hogy Izraelt jobb belátásra bírják, azaz, a zsidók gondolják meg még egyszer, kinek adják ki Burkovot, s „a fiatal izraeli nő, Ná’ámá Jisszáhár szinte érett gyümölcsként hullt az oroszok ölébe” (a kérdés ismét csak az: Izrael miért és mire várt közel négy éven keresztül Burkov kiadásával? – H. J.). A cikkíró ezzel együtt hírmagyarázókra hivatkozva megjegyzi: az oroszok szigorúan büntetik a kábítószerrel kapcsolatos, külföldi turisták elkövette bűncselekményeket, s a büntetés mértéke általában nem áll arányban a az elkövetett bűncselekménnyel, de Ná’ámá Jisszáhár esetében „az oroszok egyszerűen megbolondultak”.
Netanjáhu és Putyin Szocsiban – a megbeszélésen Náámá ügye is szóba került
A cikkíró emlékeztet rá, hogy Ná’ámá Jisszáhár pénteki bírósági tárgyalása előtti órákban a Kreml-közelinek ismert RT orosz hírtévé kiszivárogtatta, hogy Izrael elutasította a „fogolycserére” vonatkozó orosz ajánlatot. Jeruzsálemben az RT hírének hallatán leesett a tantusz, s megértették, hogy az oroszok kellemetlen helyzetbe kívánják hozni Izraelt. Pontosabban, az oroszok azt szeretnék elérni, hogy a közvélemény gyakoroljon nyomást az izraeli kormányra azért, hogy Ná’ámá Jisszáhár szabadon engedése fejében Burkovot ne adják ki Amerikának.
Valószínűleg nem véletlen, hogy Ámír Oháná, jelenlegi izraeli igazságügyi miniszter még mindig nem írta alá Burkov Amerikának történő kiadását elrendelő bírósági döntést. Mi meg az izraeli polgárokkal együtt kíváncsian várjuk: előbb kerül-e szabadlábra és haza, Izraelbe Ná’ámá Jisszáhár, mint amikor Bibi bevonul majd a fehérgalléros bűnözőknek fenntartott Má’ászijáhu nevű büntetés-végrehajtó intézetbe.
Korábban írtuk: Komoly diplomáciai bonyodalomról, válságról beszél Izrael egy zsidó nő oroszországi elítélése miatt
A Herceg és a Jámborok - ezek a jó arcú sportos legények gyilkolásztak a Deák téren (115492) "Jól tettétek, hogy megöltétek a két büdös rasszista kutyát, kínozni is kellett volna őket!" (67732) Utcai harc, késelés - sstyle oktató olvasónk jótanácsai cigány támadás esetére (38232) A cigánybűnözés ellen vonult a Mi Hazánk és több szurkolói csoport, a rendőrök tüntetőket vegzáltak (35263) Rendes gyerek a gyilkos, nem gizdaságból szúrt, ráadásul most fenyegetik a családját szegénynek (32419) Cigány jókívánság a megemlékezőknek: ahány mécsest meggyújtotok, a családotokra gyújtsátok! (31930) Szép munkát végez a Jobbik Lenin-fiúja: Sneider lemondott és kilépett, Farkas követte, a bundás a mosdóba menekült (31734) A "béna román kutya" nem szívesen árt másoknak, de azért még belekötöttek valakibe a gyilkosság éjszakáján (31000) 16 késszúrás irányította rá a figyelmet: Pilismaróton is van cigánybűnözés (29766) Cigány vlogger a Deák téri kettős gyilkosságról: itt a válasz, ezért nem engednek be cigányokat sok szórakozóhelyre (29077)

matches: bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság