2013. évi CCXXVII. törvény - 1.oldal - Törvények és országgyűlési határozatok
2013. évi CCXXVII. törvény
1. A bányászatról szóló 1993. évi XLVIII. törvény módosítása
2. Az atomenergiáról szóló 1996. évi CXVI. törvény módosítása
3. A földgáz biztonsági készletezéséről szóló 2006. évi XXVI. törvény módosítása
5. A földgázellátásról szóló 2008. évi XL. törvény módosítása
7. A behozott kőolaj és kőolajtermékek biztonsági készletezéséről szóló 2013. évi XXIII. törvény módosítása
8. Az egyes közszolgáltatások ellátásáról és az ezzel összefüggő törvénymódosításokról szóló 2013. évi CXXXIV. törvény módosítása
1. melléklet a 2013. évi CCXXVII. törvényhez
1. § (1) A bányászatról szóló 1993. évi XLVIII. törvény (a továbbiakban: Bt.) 10. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A koncessziós szerződések megkötésére a miniszter nyilvános pályázatot ír ki.”
(2) A Bt. 12. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) A koncessziós szerződésben meg kell állapodni a kutatási munkaprogram tartalmában és a teljesítésére szolgáló biztosítékokban. A bányafelügyelet által jóváhagyott kutatási műszaki üzemi tervnek tartalmaznia kell a koncessziós szerződéssel megállapított munkaprogramban vállalt feladatokat. A szerződésben a miniszter kikötheti a munkaprogram befejezéséhez szükséges költségek megtérítését arra az esetre, ha a koncesszió jogosultja az elfogadott munkaprogramban vállalt kötelezettségét nem teljesíti.”
(3) A Bt. 20. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) Bányajáradékot köteles fizetni:
b) az 1. § (2) és (7) bekezdése szerinti tevékenységet végző,
az általa kitermelt ásványi nyersanyag és geotermikus energia, illetve szilárd ásványi energiahordozók föld alatti szénelgázosítással történő kitermelése esetében az általa igénybevett ásványi nyersanyag után.”
(4) A Bt. 20. §-a a következő (3b) bekezdéssel egészül ki:
„(3b) A föld alatti szénelgázosítással történő kitermelés esetében a bányajáradék mértéke az igénybevett ásványi nyersanyag mennyisége után keletkező értéknek a 2%-a.”
(5) A Bt. 23. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép, és a § a következő (1a) és (1b) bekezdéssel egészül ki:
„(1) Az ásványvagyon feltárására és kitermelésére, valamint a szénhidrogén föld alatti tárolására - a 26. § (2) bekezdésében foglalt kivétellel - a bányatelek jogosultja kaphat engedélyt.
(1a) A koncessziós szerződésben vagy a kutatást engedélyező határozatban megállapított kutatási időszak végétől számított második évet követően a feltárás és kitermelés szénhidrogén esetében is csak bányatelken folytatható.
(1b) Föld alatti szénelgázosítással történő ásványi nyersanyag kitermelés a kutatási zárójelentés elfogadását követően kísérleti jelleggel a feltárási műszaki üzemi terv hatályán belül legfeljebb hat hónapig bányatelek megállapítása nélkül is folytatható.”
(6) A Bt. 23. §-a a következő (2a) bekezdéssel egészül ki:
„(2a) Az (1a) bekezdés szerinti feltárás és kitermelés engedélyezésére vonatkozó műszaki üzemi terv hatályát veszti, ha a bányavállalkozó a kutatási zárójelentés benyújtására nyitva álló határidőt elmulasztja, vagy a bányafelügyelet a kutatási zárójelentés elfogadása iránti kérelmet jogerős és végrehajtható döntésével elutasította vagy az eljárást megszüntette.”
(7) A Bt. 26/A. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A bányavállalkozó a kutatási zárójelentést elfogadó határozat jogerőssé és végrehajthatóvá válásától számított 5 hónapon belül kezdeményezheti a bányatelek megállapítását, illetve a geotermikus védőidom kijelölését. Az 5 hónapos időtartamba nem számít bele a környezetvédelmi engedélyezési eljárás és a 23. § (1a) és (1b) bekezdése szerint tevékenység időtartama. A határidő elmulasztása esetén a bányavállalkozó bányatelek megállapításának, illetve geotermikus védőidom kijelölésének kezdeményezésére vonatkozó joga megszűnik.”
(8) A Bt. 35. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A súlyos balesetet és súlyos üzemzavart a bányavállalkozó és a gázipari engedélyes köteles azonnal a bányafelügyeletnek, amennyiben vízbetörés vagy hulladékkezelés során következik be, a vízvédelmi hatóságnak vagy a környezetvédelmi hatóságnak is bejelenteni. A bejelentés és vizsgálat rendjét a bányabiztonsági szabályzatban kell meghatározni. A súlyos üzemzavar körét a miniszter rendeletben állapítja meg.”
(9) A Bt. 36. § (5a) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(5a) A tulajdonosnak a tájrendezést úgy kell ütemezni, hogy 2015. évtől kezdődően, minden évben a használaton kívüli bányászati célú mélyfúrások tájrendezési kötelezettségének legalább 1/13 részét teljesíteni kell. A tulajdonos köteles a tulajdonában lévő összes használaton kívüli bányászati célú mélyfúrás tájrendezését 2027. december 31-ig befejezni.”
(10) A Bt. 38. §-a a következő (1a) bekezdéssel egészül ki:
„(1a) Az ingatlan tulajdonosa köteles tűrni, hogy a használaton kívüli mélyfúrás 36. § (4) bekezdése szerinti tulajdonosa a mélyfúrás tájrendezését elvégezze. A tájrendezés során okozott károkat a mélyfúrás tulajdonosa a bányakárokra vonatkozó szabályok szerint köteles megtéríteni.”
(11) A Bt. 38. §-a a következő (8)-(12) bekezdéssel egészül ki:
„(8) A bányászati célú kisajátítás esetén a bányavállalkozó kisajátított ingatlanra vonatkozó használati jogát az ingatlanügyi hatóság a jogerős kisajátítási határozat alapján jegyzi be az ingatlan-nyilvántartásba.
(9) Ha a bányászati célú kisajátítás feltételei állami tulajdonban álló ingatlan tekintetében állnak fenn, akkor az ingatlan tekintetében szolgalomalapítási eljárást kell lefolytatni a bányavállalkozó kérelmére attól függetlenül, hogy a bányászati célú igénybevétel az ingatlan rendeltetésszerű használatát kizárja.
(10) Közterületen elhelyezendő bányászati létesítmény, szénhidrogén-szállítóvezeték és egyéb gáz- és gáztermékvezeték elhelyezésére vagy üzemeltetésére szolgalmi jogot alapítani nem lehet. A bányászati létesítmény, szénhidrogén-szállítóvezeték és egyéb gáz- és gáztermékvezeték közterületen történő elhelyezését, illetve üzemeltetését a közterület tulajdonosa tűrni köteles. A közterület igénybevételével - beleértve a közterület használati korlátázását is - okozott károkért az építtető köteles kártalanítást fizetni.
(11) Nem lehet szolgalmi jogot alapítani akkor sem, ha a bányászati létesítmény, a szénhidrogén-szállítóvezeték és az egyéb gáz- és gáztermékvezeték közutat, vasúti pályát, folyóvizek, csatornák területét érinti. Az ilyen terület igénybevételére az érintetteknek megállapodást kell kötni.
(12) A (11) bekezdés szerinti megállapodás nem korlátozhatja az (5) bekezdésben foglalt jogokat.”
(12) A Bt. 38/A. § (5a) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép, és a § a következő (5b) és (5c) bekezdéssel egészül ki:
„(5a) Közterületen elhelyezendő elosztóvezetékre vagy a 38/D. § (1) bekezdésében meghatározott létesítményre vezetékjogot vagy használati jogot alapítani nem lehet. Az elosztóvezeték vagy a 38/D. § (1) bekezdésében meghatározott létesítmény közterületen történő elhelyezését a közterület tulajdonosa tűrni köteles. A közterület igénybevételével - beleértve a közterület használati korlátázását is - okozott károkért az építtető köteles kártalanítást fizetni.
(5b) Nem lehet vezetékjogot vagy használati jogot alapítani akkor sem, ha az elosztóvezeték vagy a 38/D. § (1) bekezdésében meghatározott létesítmény közutat, vasúti pályát, folyóvizek, csatornák területét érinti. Az ilyen terület igénybevételére az érintetteknek megállapodást kell kötni.
(5c) Az (5b) bekezdés szerinti megállapodás nem korlátozhatja a 38/C. § (5) bekezdés a)-c) pontjában és a 38/D. § (2) bekezdésben foglalt jogokat.”
(13) A Bt. 42/E. §-a a következő (5a) bekezdéssel egészül ki:
„(5a) A bányafelügyelet - nemzetközi szerződés eltérő rendelkezése hiányában - nem engedélyezheti a szén-dioxid tárolását olyan tárolókomplexummal rendelkező tárolóhelyen, amely legalább részben az Európai Unió tagállamának határán kívül esik.”
(14) A Bt. 42/M. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) Szivárgás vagy jelentős rendellenesség esetén az üzemeltető köteles haladéktalanul értesíteni a bányafelügyeletet, a környezetvédelmi hatóságot, a vízvédelmi hatóságot és a hivatásos katasztrófavédelmi szervet, valamint megtenni a korrekciós intézkedési tervben meghatározott intézkedéseket.”
(15) A Bt. 45. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A bányafelügyelet látja el a mélységi vizek felszínre hozatalára irányuló, bányászati technológiával végzett munkálatok hatósági biztonságtechnikai felügyeletét. A hatósági felügyelet keretében a bányafelügyelet a munkálatok és az üzemben tartás biztonságára és szakszerűségére vonatkozó kérdésekben közvetlenül intézkedik, a vízvagyon védelmére szolgáló intézkedések megtételét pedig a vízvédelmi hatóságnál kezdeményezi.”
(16) A Bt. 49. §-a a következő 52. ponttal egészül ki:
„52. „Föld alatti szénelgázosítás”: olyan bányaművelési technológia, amely a felszín alatt feltárt széntelep fúrólyukon keresztül végzett részleges oxidációja során képződő szintézisgáz fúrólyukon való, szabályozott kitermelésével történik.”
2. § A Bt.
a) 10. § (2) bekezdés c) pontjában a „munkaprogram” szövegrész helyébe a „kutatási munkaprogram” szöveg,
b) 22/A. § (13) bekezdésében a „12 000 km2 hagyományos kitermelésű szénhidrogén kutatási területre, továbbá összesen 12 000 km2 nem hagyományos eredetű és különlegesen eljárással kitermelhető” szövegrész helyébe a „15 000 km2” szöveg,
c) 30. § (4) bekezdés bevezető részében a „bányafelügyelet” szövegrész helyébe a „bányafelügyelet - a mélyműveléses ércbánya kivételével - ” szöveg,
d) 30. § (4) bekezdés b) pontjában a „nem tesz eleget” szövegrész helyébe a „határidőre nem tesz eleget” szöveg,
e) 49. § 15. pontjában a „kitermelése” szövegrész helyébe a „kitermelése és a szén föld alatti elgázosítása” szöveg,
f) 50/A. § (1) bekezdés 5. pontjában a „kutatási engedélyezésére” szövegrész helyébe a „kutatás engedélyezésére” szöveg,
g) 50/A. § (1) bekezdés 17. pontjában az „a 26/A. § (8) bekezdése szerinti” szövegrész helyébe az „a 26/A. § (7) bekezdése szerinti” szöveg,
h) 50/A. § (1) bekezdés 25. pontjában az „a 26/A. § (5) bekezdése szerinti” szövegrész helyébe az „a 26/A. § (4) bekezdése szerinti” szöveg,
i) 50/A. § (2) bekezdés b) pontjában az „ellátására jogosult személyek szakképesítési követelményeinek” szövegrész helyébe az „ellátásához szükséges szakmai képesítésre és gyakorlatra vonatkozó rendelkezések” szöveg
3. § Hatályát veszti a Bt.
a) 22. § (12) bekezdésében a „fél iránti kérelmet benyújtó” szövegrész,
b) 22/A. § (1) bekezdésében az „ , a Magyar Közlöny mellékleteként megjelenő Hivatalos Értesítőben” szövegrész,
c) 22/A. § (2) bekezdése,
d) 22/A. § (5) bekezdésében az „is” szövegrész,
e) 23. § (4) bekezdése,
f) 37. § (7) bekezdésében a „[38. § (3) és (4) bekezdések]” szövegrész,
g) 50/A. § (5) bekezdése.
4. § (1) Az atomenergiáról szóló 1996. évi CXVI. törvény (a továbbiakban: Atv.) 11/A. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) Az atomenergia-felügyeleti szerv eljárásaiban - a (2a) és (2b) bekezdésben meghatározott kivétellel - a hatásterület a biztonsági övezet területe.”
(2) Az Atv. 11/A. §-a a (2) bekezdést követően a következő (2a) és (2b) bekezdéssel egészül ki:
„(2a) A nukleáris létesítmény telephelye vizsgálatának és értékelésének, valamint a nukleáris létesítmény telephelye jellemzői és alkalmassága megállapításának engedélyezése iránti nukleáris biztonsági hatósági eljárásban a hatásterület a nukleáris létesítmény tervezett telephelye, valamint
a) kutatóreaktor, oktatóreaktor és nukleáris üzemanyagot vizsgáló laboratórium esetén a nukleáris létesítmény tervezett telephelyének határától számított száz méteres,
b) az a) pontban meghatározott nukleáris létesítmények kivételével a nukleáris létesítmény tervezett telephelyének határától számított ötszáz méteres
távolságon belüli terület.
(2b) A nukleáris létesítmény létesítésének engedélyezése iránti nukleáris biztonsági eljárásban a hatásterület a nukleáris létesítmény tervezett telephelye, valamint a létesítmény tervezője által a kérelmet megalapozó dokumentációban - kormányrendeletben meghatározott követelmények alapján - javasolt biztonsági övezet területe, de legalább
távolságon belüli terület.”
5. § (1) Az Atv. 11/A. § (4) és (5) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) Az atomenergia-felügyeleti szerv az (1) bekezdés a) pontjában meghatározott eljárásaiban a döntése meghozatala előtt - a nyilvánosság véleményének megismerése érdekében - közmeghallgatást tart.
(5) Az atomenergia-felügyeleti szerv a közmeghallgatás helyéről és időpontjáról a közmeghallgatást megelőzően kormányrendeletben meghatározott határidőben
a) hirdetményi úton, valamint a honlapján történő közzététel útján értesíti az érintetteket,
b) értesíti az eljárásban közreműködő szakhatóságot.”
(2) Az Atv. 12. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) Az atomenergia-felügyeleti szerv e törvény szerinti
a) eljárásaira vonatkozó eljárási határidőket, valamint
b) eljárásaiban közreműködő szakhatóság eljárására irányadó ügyintézési határidőt
a Kormány rendeletben állapítja meg.”
6. § Az Atv. a következő 48/A. §-sal egészül ki:
„48/A. § (1) Ha az atomkár megtérítésére való jogosultságot az emberélet elvesztése, a személyek testi épsége és egészsége megsértése folytán keletkezett nem vagyoni sérelem alapozza meg, az ezért való, a 48. § szerinti felelősség megállapításához a jogsértés tényén kívül további hátrány bekövetkeztének bizonyítása nem szükséges.
(2) Az atomkár megtérítésének mértékét, módját és esedékességét
a) az emberélet elvesztése, továbbá a személyek testi épsége és egészsége megsértése folytán keletkezett nem vagyoni sérelem esetén a Polgári Törvénykönyv sérelemdíjra vonatkozó rendelkezései,
b) az a) pontban foglaltaktól eltérő, egyéb atomkár esetén a Polgári Törvénykönyvnek a szerződésen kívül okozott károk megtérítésére vonatkozó rendelkezései alkalmazásával kell megállapítani.”
7. § Az Atv.
a) 2. § 23. pontjában a „testi épségében és egészségében keletkezett minden kár” szövegrész helyébe a „testi épsége és egészsége megsértése folytán keletkezett nem vagyoni sérelem” szöveg, a „károk” szövegrész helyébe a „nem vagyoni sérelem és a kár” szöveg,
b) V. Fejezet címében az „atomenergia alkalmazásával kapcsolatosan keletkezett károkért való felelősség” szövegrész helyébe az „atomkár-felelősség” szöveg, az „a károk” szövegrész helyébe az „az atomkár” szöveg,
c) 48. § (1) bekezdésében a „megtéríteni” szövegrész helyébe a „megtéríteni (a továbbiakban: atomkár megtérítése)” szöveg,
d) 49. § (2) bekezdésében az „a károsultat” szövegrész helyébe az „az atomkár megtérítését követelő személyt” szöveg, az „ért kár” szövegrész helyébe az „ért atomkár” szöveg, az „a károsult” szövegrész helyébe az „az atomkár megtérítését követelő személy” szöveg, az „a kár” szövegrész helyébe az „az atomkár” szöveg,
e) 52. § (2) bekezdésében az „a kártérítésre” szövegrész helyébe az „az atomkár megtérítésére” szöveg,
f) 52. § (3) bekezdésében az „A kártérítés” szövegrész helyébe az „Az atomkár megtérítése” szöveg,
g) 53. § (1) bekezdésében az „a károkat” szövegrész helyébe az „a vagyoni kárt, valamint az emberélet elvesztése, továbbá a személyek testi épsége és egészsége megsértése folytán keletkezett nem vagyoni sérelmet” szöveg, a „kár” szövegrészek helyébe a „vagyoni kár, valamint az emberélet elvesztése, továbbá a személyek testi épsége és egészsége megsértése folytán keletkezett nem vagyoni sérelem” szöveg, a „kibocsátása okozta” szövegrész helyébe a „kibocsátása együttesen okozta” szöveg,
h) 53. § (4) bekezdésében a „kárfelelősségi” szövegrész helyébe az „atomkár-felelősségi és egyéb kárfelelősségi” szöveg,
i) 54. § (1) bekezdésében a „kárfelelősségi” szövegrész helyébe az „atomkár-felelősségi” szöveg,
j) 55. § (1) bekezdésében az „atomkárokért való kártérítési” szövegrész helyébe az „atomkár megtérítése iránti” szöveg,
k) 56. § (1) bekezdésében az „atomkárért való kártérítéssel” szövegrész helyébe az „atomkár megtérítésével” szöveg,
l) 56. § (2) bekezdésében a „kár” szövegrész helyébe az „atomkár” szöveg, az „a kárfedezeti” szövegrész helyébe az „az atomkár megtérítésének fedezetéül szolgáló” szöveg, az „a károsultak” szövegrész helyébe az „az atomkár megtérítésére jogosultak” szöveg,
m) 56. § (3) bekezdésében az „álló kárfedezeti” szövegrész helyébe az „álló, az atomkár megtérítésének fedezetéül szolgáló” szöveg, a „valamennyi károsult” szövegrész helyébe a „valamennyi, az atomkár megtérítésére jogosult” szöveg, az „a valamennyiüknek járó kártérítési” szövegrész helyébe az „az atomkár megtérítéseként valamennyiüknek járó” szöveg,
n) 57. § (1) bekezdésében az „A károsult kártérítési” szövegrész helyébe az „Az atomkár megtérítésére jogosult megtérítési” szöveg, az „a károsult” szövegrész helyébe az „az atomkár megtérítésére jogosult” szöveg, az „a kár” szövegrész helyébe az „az atomkár” szöveg,
o) 57. § (4) bekezdésében az „a kárigény” szövegrész helyébe az „az atomkár megtérítése iránti igény” szöveg,
p) 59. §-ában a „kártérítésre” szövegrész helyébe az „atomkár megtérítésére” szöveg, a „kárát” szövegrész helyébe a „kárát, illetve sérelemdíj iránti igényét” szöveg,
q) 60. § (1) bekezdésében a „kártérítési” szövegrész helyébe az „az atomkár megtérítésére vonatkozó” szöveg, a „kártérítésre” szövegrész helyébe az „az atomkár megtérítésére” szöveg,
r) 65. § (1) bekezdésében a „kártérítési” szövegrész helyébe a „kártérítési, valamint az atomkár megtérítése iránti” szöveg
8. § Az Atv. 67. §-a a következő v) ponttal egészül ki:
„v) az atomenergia-felügyeleti szerv e törvény szerinti
va) eljárásaira vonatkozó eljárási határidőket, valamint
vb) eljárásaiban közreműködő szakhatóság eljárására irányadó ügyintézési határidőt.”
9. § Hatályát veszti az Atv. 12. § (2) és (3) bekezdése.
10. § A földgáz biztonsági készletezéséről szóló 2006. évi XXVI. törvény „Magyar Szénhidrogén Készletező Szövetség” alcíme a következő 6/A. §-sal egészül ki:
„6/A. § (1) A Szövetség a 6. §-ban meghatározott feladatainak ellátása érdekében biztonsági földgáztárolói engedélyesben részesedést szerezhet.
(2) Ha a biztonsági földgáztárolói engedélyes biztonsági földgáztárolói engedélye hatályát veszti, a Szövetség az (1) bekezdés szerinti részesedését az engedély hatályvesztése jogerőre emelkedésének napjától számított 2 éven belül köteles értékesíteni.”
11. § (1) A villamos energiáról szóló 2007. évi LXXXVI. törvény (a továbbiakban: VET.) 40. § (5a) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(5a) A (3) bekezdés szerinti mérőberendezések éves gyakorisággal történő leolvasása esetén az adott naptári évben történő leolvasás legkésőbbi időpontja az adott naptári évet megelőző évben történt leolvasás napjának megfelelő nap. Nem minősül e bekezdés megsértésének, ha a leolvasás
a) a megadott határnapig a felhasználó önhibájából nem valósul meg,
b) időpontjában a felhasználó és az átviteli rendszerirányító, illetve az elosztó eltérően állapodott meg, vagy
c) határidejének utolsó napja munkaszüneti nap, és ezért a leolvasásra a határidő lejártát követő első munkanapon került sor.”
(2) A VET. 99. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép, és a 99. § a következő (3)-(8) bekezdéssel egészül ki:
„(2) A Hivatal más engedélyes kijelölése esetén az engedélyest vagy - ha az engedélyes nem azonos az engedélyköteles tevékenység végzéséhez szükséges eszköz tulajdonosával - az engedélyköteles tevékenység végzéséhez szükséges eszköz tulajdonosát kötelezheti arra, hogy költségalapú díj ellenében a Hivatal által meghatározott, a folyamatos és biztonságos villamosenergia-ellátáshoz és -termeléshez, átvitelhez, elosztáshoz, szolgáltatáshoz, kereskedelemhez, rendszerirányításhoz szükséges eszközeit a kijelölt engedélyesnek üzemeltetésre adja át, és a tevékenység gyakorlásához szükséges nyilvántartásokat, adatokat bocsássa rendelkezésre.
(3) Az üzemeltetési tevékenységet a Hivatalnak a más engedélyest kijelölő határozatában (a továbbiakban: kijelölő határozat) foglaltak szerint kell végezni mindaddig, amíg a kijelölő határozat visszavonásra nem kerül. A Hivatal más engedélyes kijelölése esetén a korábbi engedélyes jogainak és kötelezettségeinek gyakorlását a (2) bekezdés szerinti eszközök üzemeltetéséhez szükséges és arányos mértékben a kijelölő határozatban korlátozza.
(4) Más engedélyes kijelölése esetén a (2) bekezdés szerinti eszköz tulajdonosa köteles a kijelölő határozat végrehajtásában együttműködni, az eszköz más engedélyes általi üzemeltetését tűrni és a más engedélyes általi üzemeltetést elősegíteni. A (2) bekezdés szerinti eszköz tulajdonosának e kötelezettsége megszegése esetén a Hivatal
a) felszólítja az eszköz tulajdonosát a kötelezettsége teljesítésére,
b) az a) pont eredménytelensége esetén az eszköz tulajdonosára bírságot szab ki.
(5) A Hivatal az üzemeltetési tevékenység ellátására a más engedélyest - az (1a) bekezdésben foglaltak kivételével - az azonos működési engedéllyel rendelkezők közül önkéntesen kötelezettséget vállalók közül jelöli ki. Az (1a) bekezdésben foglaltak kivételével, ha az üzemeltetési tevékenység nyújtására az azonos működési engedéllyel rendelkezők közül önként nem vállalnak kötelezettséget, akkor a Hivatal jogosult az üzemeltetési tevékenység végzésére az azonos működési engedéllyel rendelkezők közül engedélyest kijelölni.
(6) A kijelölt más engedélyes a kijelölését követően köteles a (2) bekezdés szerint átadott eszköz üzemeltetéséről és az üzemeltetés feltételeiről a korábbi engedélyessel és - ha az engedélyes nem azonos az eszköz tulajdonosával - az eszköz tulajdonosával megállapodni. A kijelölt más engedélyes, a korábbi engedélyes, valamint - ha az engedélyes nem azonos az eszköz tulajdonosával - az eszköz tulajdonosával együttesen a megállapodással való összhang megteremtése érdekében kezdeményezheti a Hivatalnál a kijelölő határozat módosítását. Az üzemeltetéssel kapcsolatos teljes körű megállapodás esetén a Hivatal a kijelölő határozatot visszavonja, és szükség esetén hivatalból intézkedik az engedély módosításáról.
(7) Más engedélyes kijelölése esetén a Hivatal a kijelölő határozatban rendelkezik a kijelölt más engedélyes és a korábbi engedélyes közötti elszámolás szabályairól is. Az elszámolásnak költségalapúnak kell lennie.
(8) A Hivatal a kijelelő határozatban szükség esetén a (2) bekezdés szerinti nyilvántartások, adatok rendelkezésre bocsátása körében a szerzői joggal és iparjogvédelemmel érintett nyilvántartásokról és adatokról is rendelkezik.”
(3) A VET. „Engedélyes kijelölése a folyamatos ellátás biztosítása érdekében” alcíme a következő 99/A. §-sal egészül ki:
„99/A. § (1) A Hivatal a közbiztonság érdekében, ha a közvilágítási üzemeltetési engedélyes vagy a közvilágítási elosztó hálózat üzemeltetése tekintetében az elosztó az e törvényben, a végrehajtására kiadott jogszabályokban vagy a Hivatal által kiadott határozatokban foglalt, közvilágítással kapcsolatos kötelezettségét megszegi, és ezzel veszélyezteti a közvilágítás folyamatos biztosítását, akkor a közvilágítási berendezések üzemeltetésére más közvilágítási engedélyest vagy elosztót (a továbbiakban együtt e § alkalmazásában: más közvilágítási üzemeltetési engedélyes) jelölhet ki. A más közvilágítási üzemeltetési engedélyes kijelölésére a 99. § (2)-(8) bekezdésében foglaltakat az e §-ban foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) A más közvilágítási üzemeltetési engedélyes kijelölése esetén a 99. § (5) bekezdése szerinti, azonos működési engedéllyel rendelkezők alatt a közvilágítási üzemeltetési engedélyeseket és az elosztókat kell érteni.
(3) A kijelölést követően a más közvilágítási üzemeltetési engedélyes köteles
a) a közvilágításra kötelezettel és - ha a közvilágításra kötelezett nem azonos a közvilágítási berendezések tulajdonosával - a közvilágítási berendezés tulajdonosával a közvilágítási berendezések üzemeltetéséről és az üzemeltetés feltételeiről, valamint
b) szükség esetén a közvilágítási berendezés tartószerkezeteken és létesítményekben történő elhelyezéséről azok tulajdonosával
megállapodni.”
(4) A VET. 168. § (15a) bekezdése a következő e) és f) ponttal egészül ki:
(Bírósági felülvizsgálat iránti kérelem esetén nincs helye a végrehajtás felfüggesztésének, ha a határozat)
„e) a folyamatos ellátás vagy a folyamatos közvilágítás biztosítása érdekében más engedélyest jelöl ki,
f) a más engedélyes kijelölése érdekében a korábbi engedélyes vagy az eszköz tulajdonosának jogait, kötelezettségeit korlátozza,”
(5) A VET. 170. § (1) bekezdés 17. pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
„17. a folyamatos ellátás, a folyamatos közvilágítás biztosítása érdekében, valamint az átviteli rendszerirányító ismételt súlyos kötelezettségszegése esetén más engedélyes kijelölésére, a más engedélyes jogaira és kötelezettségeire vonatkozó részletes szabályokat, valamint a korábbi engedélyes működési engedélyében meghatározott jogai és kötelezettségeinek gyakorlásának korlátozására vonatkozó részletes szabályokat,”
(6) A VET. 178/J. §-a a következő (3) és (4) bekezdéssel egészül ki:
„(3) Az (1) bekezdés rendelkezései nem vonatkoznak
a) a szabadvezetékes elosztó hálózati vagy közvilágítási elosztó hálózati vezeték
aa) egyes szakaszainak más nyomvonalra történő áthelyezésére,
ab) átalakítására vagy
ac) felújítására,
b) kisfeszültségű elosztó hálózati vagy közvilágítási elosztó hálózati vezeték meghosszabbítására,
c) meglévő kisfeszültségű szabadvezetékes elosztó hálózathoz történő csatlakozás érdekében létesítendő csatlakozóvezetékekre, valamint
d) meglévő csatlakozó vezeték újraüzemelésére.
(4) A (3) bekezdés szerinti felújítást a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény 3. § (4) bekezdés 8. pontja szerint, az átalakítást az országos településrendezési és építési követelményekről szóló kormányrendelet rendelkezései szerint kell értelmezni.”
12. § A VET.
a) 2. § (1) bekezdés d) pontjában a „tulajdonosára, valamint” szövegrész helyébe a „tulajdonosára, az engedélyköteles tevékenység végzéséhez szükséges eszköz tulajdonosára, valamint” szöveg,
b) 34. § (1) bekezdésében a „Jogszabályban közvilágításra kötelezett” szövegrész helyébe az „A külön törvényben közvilágításról való gondoskodásra kötelezett” szöveg,
c) 100. § (3) bekezdés a) pontjában az „e törvény szerint engedélyköteles” szövegrész helyébe az „a közvilágítási üzemeltetési tevékenység kivételével e törvény szerint engedélyköteles” szöveg,
d) 114/C. § (1) bekezdés b) pontjában az „a Vhr.-ben” szövegrész helyébe a „ha az a) pont szerinti felszólításnak a kötelezett határidőben nem tett eleget, a Vhr.-ben” szöveg,
e) 116. § (3) bekezdés b) pontjában az „az 50 kVA-nál nagyobb, de legfeljebb” szövegrész helyébe az „a legfeljebb” szöveg,
f) 123. § (3a) bekezdésében az „elhelyezett” szövegrész helyébe az „elhelyezendő” szöveg,
g) 168. § (10) bekezdésében a „hozott határozat kivételével” szövegrész helyébe a „hozott határozat, a más engedélyes kijelölési eljárás során hozott határozat kivételével” szöveg,
h) 178/J. § (1) bekezdésében a „követően” szövegrész helyébe a „követően újonnan” szöveg, a „feszültségű elosztó hálózat” szövegrész helyébe a „feszültségű elosztó hálózati” szöveg, a „közvilágítási elosztó hálózat” szövegrészek helyébe a „közvilágítási elosztó hálózati vezeték” szöveg, a „létesített elosztó hálózat” szövegrész helyébe a „létesített elosztó hálózati” szöveg, a „költségét” szövegrész helyébe a „költségét - a 144. § alkalmazása mellett, a 119. §-ban foglaltak kivételével - ” szöveg
13. § (1) A földgázellátásról szóló 2008. évi XL. törvény (a továbbiakban: Get.) 3. §-a a következő 74. ponttal egészül ki:
„74. PB-gáz: propán-, butángázok és ezek elegyei.”
(2) A Get. 100. § (3a) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(3a) A fogyasztásmérő berendezés évente egyszer történő leolvasása esetén az adott naptári évben történő leolvasás legkésőbbi időpontja az adott naptári évet megelőző évben történt leolvasás napjának megfelelő nap. Nem minősül e bekezdés megsértésének, ha a leolvasás
b) időpontjában a felhasználó és a szállítási rendszerirányító, illetve az elosztó eltérően állapodott meg, vagy
(3) A Get. 119. §-a a következő (2c) bekezdéssel egészül ki:
„(2c) A Hivatal az (1) bekezdés a) és b) pontja szerinti jogkövetkezményeket alkalmazza, ha
a) a PB-gáz forgalmazó a 125. § (17) bekezdésében, vagy
b) a PB-gáz forgalmazó vagy a PB-gáz kiskereskedő a 127. § s) pontjában foglalt kötelezettségét nem teljesíti.”
(4) A Get. 132. §-a a következő 53. ponttal egészül ki:
„53. az e törvény szerinti, a PB-gáz tartályban vagy palackban történő forgalmazásának, valamint a PB-gáz turista palackba történő átfejtésének szabályait és hatósági felügyeletét, az e tevékenységekre jogosító engedély kiadásának rendjét, az e tevékenységeket folytatókról vezetett nyilvántartás személyes adatot nem tartalmazó adattartalmát, valamint a nyilvántartás vezetésére vonatkozó részletes eljárási szabályokat, továbbá az e tevékenységekre jogszabályban vagy hatósági határozatban előírt kötelezettségek be nem tartásának esetén alkalmazandó jogkövetkezményeket.”
(5) A Get. 133. § (1) bekezdés 2. pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
„2. a rendszerhasználati díjak meghatározására és szabályozására vonatkozó keretszabályokat, valamint a csatlakozási díjak meghatározásának szempontjait és a csatlakozási díjak elemeit,”
(6) A Get. 133/A. § 3. pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(Felhatalmazást kap a Hivatal elnöke, hogy rendeletben állapítsa meg)
„3. a 104/A. § szerinti árszabályozási ciklus kezdetének időpontját és időtartamát.”
(7) A Get. 141/A. § (13) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(13) A Felajánlási rendeletben meghatározott mennyiséget a Felajánlási rendelet hatálybalépését követően át kell adni a szerződő félnek. Ha a Felajánlási rendelet vagy annak módosítása olyan időpontban lép hatályba, amely időpontban a szabályozási időszak már elkezdődött, a Felajánlási rendeletben vagy annak módosításában meghatározott mennyiségbe a Felajánlási rendelet hatálybalépését megelőzően az azonos szabályozási időszakban a szerződő félnek már átadott mennyiséget be kell számítani.”
(8) A Get. 141/F. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„141/F. § (1) A volt közüzemi nagykereskedő
a) az egyetemes szolgáltatók ellátására beszerzett földgázt tartalmazó új földgáz kereskedelmi szerződését, valamint
b) a Mód. 2. törvény hatálybalépésekor hatályban lévő, egyetemes szolgáltatók ellátására beszerzett földgázt tartalmazó kereskedelmi szerződések módosítását
köteles annak létrejöttét követő 7 munkanapon belül megküldeni a Hivatal részére.
a) a földgázbeszerzésre vonatkozó új földgáz kereskedelmi szerződését, valamint
b) az egyes energetikai tárgyú törvények módosításáról szóló 2013. évi CCXXVII. törvény hatálybalépésekor hatályban lévő földgázbeszerzésre vonatkozó földgáz kereskedelmi szerződéseinek módosítását
köteles annak létrejöttét követő 7 munkanapon belül megküldeni a Hivatal részére.”
(9) A Get. 146/I. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„146/I. § (1) A Hivatal elnöke által kiadott rendeletben meghatározott, 104/A. § szerinti árszabályozási ciklus kezdő időpontjáig az egységes közszolgáltatói számlaképről szóló 2013. évi CLXXXVIII. törvény hatálybalépésekor folyamatban lévő árszabályozási ciklus meghosszabbodik.
(2) Ha a Hivatal elnöke által kiadott rendeletben meghatározott, 104/A. § szerinti árszabályozási ciklus kezdőidőpontja nem későbbi, mint 2016. január 1., akkor a Hivatal ezen árszabályozási ciklus tekintetében a 2013. év során elvégzett költség-felülvizsgálat eredményeit is felhasználhatja.”
14. § A Get.
a) 3. § 37. pontjában a „propán- vagy butángázzal és ezek elegyeivel” szövegrész helyébe a „PB-gázzal” szöveg,
b) 3. § 70. pontjában a „propán-, butángázok és ezek elegyeiből álló gázok” szövegrész helyébe a „PB-gáz” szöveg,
c) 50. § (1) bekezdésében a „propán-, butángázok és ezek elegyeiből álló gázokkal” szövegrész helyébe a „PB-gázzal” szöveg,
d) 61/D. § (1) bekezdés b) pontjában az „a földgázellátásról” szövegrész helyébe a „ha az a) pont szerinti felszólításnak a kötelezett határidőben nem tett eleget, a földgázellátásról” szöveg,
e) 103. § (2) bekezdés c) pontjában a „felhasználók” szövegrész helyébe a „felhasználók vagy az engedélyesek” szöveg,
f) 104/A. § (1) bekezdésében a „négyéves” szövegrész helyébe a „legalább kétéves legfeljebb hatéves” szöveg,
g) 104/A. § (1) bekezdésében az „időpontját” szövegrészek helyébe az „időpontját és időtartamát” szöveg,
h) 109. § nyitó szövegrészében a „103-108/A. §-ban” szövegrész helyébe a „103. § (2), (2a), (3)-(4a) bekezdésében és a 104-108. §-ban” szöveg,
i) 118/A. § (1) és (2) bekezdésében a „propán-, butángázok és ezek elegyei” szövegrész helyébe a „PB-gáz” szöveg,
j) 127. § s) pontjában az „az engedélyes társaság valamint a hazai termelésű földgázt termelő” szövegrész helyébe az „az engedélyes társaság, a PB-gáz forgalmazó, a PB-gáz kiskereskedő, valamint a hazai termelésű földgázt termelő” szöveg, az „az engedélyestől, a hazai termelésű földgázt termelőtől” szövegrész helyébe az „az engedélyes társaságtól, a PB-gáz forgalmazótól, a PB-gáz kiskereskedőtől, valamint a hazai termelésű földgázt termelőtől” szöveg,
k) 141/A. § (1) bekezdésében a „jogosult a Mód. törvény” szövegrész helyébe a „jogosult a földgáz biztonsági készletezéséről szóló 2006. évi XXVI. törvény, valamint a földgázellátásról szóló 2008. évi XL. törvény módosításáról szóló 2010. évi CXXXIV. törvény (a továbbiakban: Mód. törvény)” szöveg,
l) 141/E. §-ában az „e szerződést” szövegrész helyébe az „az e szerződésben foglalt árat, de legfeljebb” szöveg, az „árán” szövegrész helyébe az „árat” szöveg
15. § Hatályát veszti a Get.
a) 104. §(9) bekezdése,
b) 105. § (2) bekezdésében és 105/A. § (3) bekezdés a) pontjában az „és a díjak alkalmazásának általános szabályait” szövegrész,
c) a földgáz biztonsági készletezéséről szóló 2006. évi XXVI. törvény, valamint a földgázellátásról szóló 2008. évi XL. törvény módosításáról szóló 2010. évi CXXXIV. törvénnyel megállapított 107. § (6) bekezdése,
d) 109. § a) pontjában a „, a PB-gáz forgalmazót, illetve a PB-gáz kiskereskedőt” szövegrész,
e) 132. § 32. pontjában az „a földgázellátási válsághelyzet esetére létrehozott bizottság összetételére, eljárására vonatkozó részletes szabályokat,” szövegrész,
f) 133. § (1) bekezdés 6. és 11. pontja,
g) az üvegházhatású gázok közösségi kereskedelmi rendszerében és az erőfeszítés-megosztási határozat végrehajtásában történő részvételről szóló 2012. évi CCXVII. törvénnyel megállapított 133. § (1) bekezdés 7. pontja,
h) 133. § (2) bekezdés 5. pontja,
i) 138. § (2) bekezdésében az „e törvénynek az energetikai tárgyú törvények módosításáról szóló 2011. évi XXIX. törvénnyel beiktatott, 2011. október 1-jén hatályba lépő módosításáig” szövegrész,
j) 138/A. §-a,
k) 140/B. §-a.
16. § Hatályát veszti a Get. 104/A. § (1) bekezdésében az „amelynek eredményéről tájékoztatja az érintett engedélyeseket” szövegrész.
17. § A víziközmű-szolgáltatásról szóló 2011. évi CCIX. törvény (a továbbiakban: Vksztv.) 2. §-a a következő 29. és 30. ponttal egészül ki:
„29. védendő felhasználó: az a természetes személy felhasználó, ideértve a mellékvízmérővel rendelkező elkülönített vízhasználót, valamint a fogyatékkal élő felhasználót is, aki jogszabályban meghatározott szociális helyzete alapján a víziközmű-szolgáltatásban megkülönböztetett feltételek szerint vehet részt,
30. fogyatékkal élő felhasználó: a fogyatékos személyek jogairól és esélyegyenlőségük biztosításáról szóló törvény szerinti fogyatékossági támogatásban részesülő személy, a vakok személyi járadékában részesülő személy, továbbá az a személy, akinek életét vagy egészségét a víziközmű-szolgáltatás felfüggesztése vagy annak korlátozása közvetlenül veszélyezteti.”
18. § A Vksztv. 10. §-a a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
„(3) Ha az ellátásért felelős és a víziközmű-szolgáltató üzemeltetési szerződésben a víziközmű-szolgáltató beruházásában megvalósuló víziközmű térítésmentes átruházásáról állapodik meg, a térítésmentes vagyonátruházás az általános forgalmi adó, valamint az energiaellátók jövedelemadója szempontjából közcélú adománynak, a társasági adó szempontjából a víziközmű-szolgáltató vállalkozási, bevételszerző tevékenyégével összefüggő költségnek, ráfordításnak minősül. A vagyonátruházás akkor sem jár a társasági adó, illetve az energiaellátók jövedelemadó alapjának növelésével, ha az átadás a társasági adóról és az osztalékadóról szóló 1996. évi LXXXI. törvény 4. § 23. pontja szerinti kapcsolt vállalkozások között történik.”
19. § A Vksztv. 13. §-a a következő (6) bekezdéssel egészül ki:
„(6) A víziközmű-szolgáltató díjmentesen szolgáltatja az egységes elektronikus közműnyilvántartást üzemeltető szervezet részére a vízellátási, illetve vízelvezetési szakág feladatkörébe tartozó publikálandó objektumokat.”
20. § (1) A Vksztv. a következő 40/A. §-sal egészül ki:
„40/A. § (1) A Hivatal a bírságot a rendelkezésére álló adatok figyelembevételével, a 41. § szerint, a 2. mellékletben meghatározott mértékben állapítja meg.
(2) A Hivatal víziközmű-védelmi bírságot vagy rendkívüli bírságot szabhat ki.
(3) A bírság a kötelezettség ismételt megszegése, a jogellenes állapot megszüntetésének elmulasztása vagy fenntartása esetén ismételten is kiszabható.
(4) A bírságot legkésőbb a határozat jogerőre emelkedését követő 15. napon kell megfizetni.
(5) Ha a jogellenes állapot elháríthatatlan külső ok miatt alakult ki, és a helyzet orvoslása érdekében az arra kötelezett minden tőle elvárható intézkedést haladéktalanul megtett, a Hivatal bírságot nem alkalmaz.”
(2) A Vksztv. a következő 40/B. §-sal egészül ki:
„40/B. § (1) Víziközmű-védelmi bírság szabható ki, ha
a) az ellátásért felelős
aa) az üzemeltetési szerződés megkötésére irányuló pályázatot a Hivatal jóváhagyása nélkül írta ki,
ab) megszegi a használati díj kezelésére és felhasználására vonatkozó, a 18. §-ban rögzített szabályokat;
b) a víziközmű-szolgáltató
ba) a víziközmű-szolgáltatási vagy a víziközmű-üzemeltetési tevékenységét a Hivatal által kiadott jogerős működési engedély vagy az üzemeltetési szerződés, beszerzési szabályzat, üzletszabályzat jóváhagyása nélkül folytatja,
bb) a víziközmű-üzemeltetési feladatainak elvégzésében a kiszervezésre vonatkozó szabályok megsértésével, nem engedélyezett vagy előzetesen be nem jelentett személyt vesz igénybe,
bc) a 42. §-ban meghatározott cégjogi változást a Hivatal hozzájárulása nélkül kérelmez,
bd) a tevékenységét a beszerzési szabályzat, üzletszabályzat Hivatal általi jóváhagyása nélkül folytatja;
c) az ellátásért felelős vagy a víziközmű-szolgáltató a Hivatal által jóváhagyott felújítási és pótlási tervben, illetve a beruházási tervben foglaltak végrehajtását elmulasztotta.
(2) Rendkívüli bírság szabható ki, ha a víziközmű-szolgáltató:
a) a víziközmű-szolgáltatási vagy a víziközmű-üzemeltetési tevékenységét - a vízügyi hatóság hatáskörébe nem tartozó esetkörben - neki felróható módon nem a jogszabályi vagy hatósági előírásoknak megfelelően folytatja,
b) a víziközmű üzemeltetése körében a rábízott víziközmű-vagyon fenntartható működését veszélyezteti,
c) keresztfinanszírozást alkalmaz,
d) jogszabálysértő díjat vagy árat alkalmaz,
e) az általa működtetett szolgáltatással kapcsolatban nem teljesíti a jogszabályban, engedélyben, üzletszabályzatban vagy a felhasználókkal kötött szerződésekben meghatározott előírást,
f) a Hivatal részére rosszhiszeműen, valótlan adatot közölt.”
21. § (1) A Vksztv. 52. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) A bekötési vízmérő és a mellékvízmérők mérési különbözeteként megállapított vízfogyasztás utáni víziközmű-szolgáltatási díjat a bekötési vízmérő szerinti felhasználó fizeti meg a víziközmű-szolgáltatónak.”
(2) A Vksztv. 52. §-a a következő (2a) bekezdéssel egészül ki:
„(2a) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérően a víziközmű-szolgáltatási díj elszámolásának alapja a mellékvízmérőkön mért fogyasztás, ha
(3) A Vksztv. 52. § (3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(3) Szennyvízelvezetés és -tisztítás esetében az elszámolás a szennyvízelvezetési helyről a szennyvízelvezető szennyvíz-törzshálózatba bocsátott szennyvíz mennyiségén alapul, csökkentve azt más szennyvízelvezető műbe szabályosan elvezetett vagy elhelyezett szennyvízmennyiséggel. Az elszámolás alapját képező szennyvízmennyiség meghatározásának részletes szabályait az e törvény felhatalmazása alapján kiadott kormányrendelet rögzíti.”
(4) A Vksztv. 52. § (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) A bekötési vízmérő, a mellékvízmérők, a házi ivóvíz- és szennyvízhálózat, továbbá a csatlakozó hálózat minden eleme és tartozéka ellenőrzésének lehetőségét a felhasználó és az elkülönített vízhasználó az e törvény végrehajtására kiadott kormányrendeletben meghatározott módon biztosítja a víziközmű-szolgáltató részére.”
22. § (1) A Vksztv. 58. § (3) bekezdés c) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
„c) a víziközmű-szolgáltató a felhasználót az (1) bekezdésben meghatározott következmények kilátásba helyezésével fizetési kötelezettsége teljesítésére a (4) bekezdésben foglaltak szerint legalább kétszer írásban felszólította, és az első felszólításban a szociálisan rászoruló felhasználó figyelmét felhívta az e törvény és a végrehajtására kiadott kormányrendelet alapján őt megillető kedvezményekre, valamint”
(2) A Vksztv. 58. § (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) A lakossági felhasználó (3) bekezdés c) pontja szerinti első felszólítása postai vagy a lakossági felhasználó általi átvétel igazolására alkalmas egyéb - a felhasználó előzetes hozzájárulása esetén elektronikus - módon, a felfüggesztés vagy a korlátozás lehetőségére vonatkozó második felszólítása tértivevényes levélben történik. A járási népegészségügyi intézetet a második felszólítással egyidejűleg, legalább 8 nappal az intézkedés bevezetését megelőzően kell értesíteni.”
(3) A Vksztv. 58. § (7) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(7) A települési önkormányzat a (6) bekezdés szerinti hozzájárulását megadja, ha a víziközmű-szolgáltató igazolja, hogy az (1) bekezdés a), b) vagy d) pontja szerinti valamely intézkedés végrehajtását megkísérelte, de azt a felhasználó meghiúsította.”
23. § (1) A Vksztv. 18. alcíme a következő 58/A. §-sal egészül ki:
„58/A. § (1) A védendő felhasználók a védelemre jogosító, jogszabályban meghatározott tulajdonságuk alapján szociálisan rászoruló vagy fogyatékkal élő felhasználóként részesülhetnek a víziközmű-szolgáltató által nyújtott, jogszabályban részletesen meghatározott kedvezményben.
(2) Az a felhasználó, aki a fogyatékkal élő és a szociálisan rászoruló felhasználók nyilvántartásában egyidejűleg szerepel, jogosult igénybe venni a védendő felhasználókat megillető valamennyi kedvezményt.
(3) A védendő felhasználói körbe tartozás igazolásának módját, valamint a kedvezményeket és azok igénybevételének feltételeit, továbbá a különleges bánásmódra vonatkozó részletes szabályokat a Kormány rendeletben állapítja meg.”
(2) A Vksztv. 18. alcíme a következő 58/B. §-sal egészül ki:
„58/B. § A szociálisan rászoruló felhasználó különösen az alábbi kedvezmények igénybevételére jogosult:
a) részletfizetés,
b) fizetési haladék.”
(3) A Vksztv. 18. alcíme a következő 58/C. §-sal egészül ki:
„58/C. § Ha a víziközmű-szolgáltatónak az 55. § (1) és (2) bekezdésében foglaltak végrehajtása során jut tudomására, hogy a kötelezett a védendő felhasználókra vonatkozó jogszabályi feltételeket vélhetően kielégíti, haladéktalanul megadja részére a szociálisan rászoruló felhasználókat az e törvény és a végrehajtására kiadott kormányrendelet alapján megillető kedvezményekre vonatkozó tájékoztatást, és megküldi részére a nyilvántartásba vételhez szükséges információkat és formanyomtatványokat.”
(4) A Vksztv. 18. alcíme a következő 58/D. §-sal egészül ki:
„58/D. § A fogyatékkal élő felhasználót különösen a méréssel, a leolvasással, a számlázással és a díjfizetési módokkal kapcsolatosan igényeinek megfelelő, különleges bánásmódban kell részesíteni.”
24. § A Vksztv. VII. Fejezete a következő 61/A-61/D. §-sal egészül ki:
„61/A. § (1) A víziközmű-szolgáltató a védendő felhasználókat megillető kedvezmények biztosítása érdekében, az egyes felhasználási helyeken víziközmű-szolgáltatási szerződéssel rendelkező védendő felhasználókról nyilvántartást vezet, amelyből egyértelműen megállapítható, hogy a felhasználó a kedvezmények melyik körére jogosult.
(2) A nyilvántartásba történő felvételt a felhasználónak kell kérnie. A kérelemben meg kell jelölnie, hogy az e törvényben és a felhatalmazása alapján kiadott kormányrendeletben meghatározott különleges bánásmód vagy kedvezmények közül melyek illetik meg, és azokból melyikre tart igényt. A kérelemhez csatolnia kell a védendő felhasználói körbe tartozás igazolására szolgáló - a (4) bekezdésben, valamint az e törvény felhatalmazása alapján kiadott kormányrendeletben meghatározott - iratokat.
(3) A víziközmű-szolgáltató a nyilvántartásba vételről a védendő felhasználót 8 napon belül írásban tájékoztatja. A tájékoztatás tartalmazza, hogy
a) a védendő felhasználóról a víziközmű-szolgáltató mely különleges bánásmód vagy kedvezmény vonatkozásában rögzített adatot a nyilvántartásba,
b) a nyilvántartás szerint a védendő felhasználó milyen kedvezményeket vehet igénybe,
c) az adatváltozás bejelentésére mely időpontokban és hol biztosít lehetőséget a víziközmű-szolgáltató, valamint
d) a védendő felhasználónak a (7) bekezdésben meghatározott feladatait milyen módon és formában kell teljesítenie.
(4) A védendő felhasználói körbe tartozás igazolására a felhasználó kérelmére igazolja
a) a jegyző, hogy a felhasználó életvitelszerűen tartózkodik a kérelemben megjelölt felhasználási helyen,
b) a védendő felhasználói státuszra jogosító ellátást megállapító szerv, hogy a kérelem benyújtásakor a védendő felhasználó részesül az adott ellátásban.
(5) A jegyző és az ellátást megállapító szerv a (4) bekezdés szerinti igazoláson köteles feltüntetni, hogy az igazolás mely felhasználási hely tekintetében történő felhasználásra került kiadásra. Ugyanazon felhasználónak egyidejűleg csak egy felhasználási hely tekintetében adható ki igazolás.
(6) A személyes adatok kezelésére a 61. §-ban foglaltakat az alábbi eltérésekkel kell alkalmazni:
a) a nyilvántartásban a felhasználó 61. § (2) bekezdésében meghatározott személyes adataihoz kapcsoltan kizárólag a szociálisan rászoruló vagy a fogyatékkal élő státuszra, esetleg mindkettő együttes fennállására történő utalás, a különleges bánásmód esetén annak formája, valamint a felhasználó által igénybe vehető kedvezmények szerepelhetnek,
b) az a) pontban meghatározott adatok a 61. § (3) bekezdés a)-g) pontjában meghatározott szervek részére kizárólag abban az esetben adhatók át, ha a felhasználó, illetve a víziközmű-szolgáltató védendő felhasználói státusszal közvetlenül összefüggő jogának vagy igényének további érvényesítése végett feltétlenül szükséges,
c) a nyilvántartásba a 61. § (3) bekezdés i) pontjában meghatározott szerv, valamint személyes adatai vonatkozásában a védendő felhasználó jogosult betekinteni.
(7) A nyilvántartásba történő felvételt követően a védendő felhasználó minden év március 31-ig köteles igazolni, hogy védettsége továbbra is fennáll. Az a fogyatékkal élő felhasználó, akinek a nyilvántartásba történő felvétele során a szakorvosi vélemény kimondja, hogy állapotában nem várható jelentős javulás, mentesül a védendő felhasználói körbe tartozás évenkénti igazolása alól.
(8) Ha a védettségét megalapozó körülmények megváltozása folytán a lakossági felhasználó már nem jogosult kedvezményre, vagy annak évenkénti igazolását elmulasztja, az (1) bekezdés szerinti célból rögzített adatait a nyilvántartásból törölni kell. A nyilvántartásból törölt adatokat a víziközmű-szolgáltató elkülönítetten kezeli és azokat - ha a 61. § (2) bekezdése szerint a felhasználó valamennyi adatának törlésére hamarabb nem kerül sor - a törléstől számítottan 5 évig tárolja. A nyilvántartásból törölt felhasználót a törlésről 8 napon belül írásban értesíti az adatkezelő.
61/B. § (1) A víziközmű-szolgáltatással kapcsolatos kiemelt jelentőségű adatok teljessége, a víziközmű-vagyon védelme, valamint a víziközmű-szolgáltatással kapcsolatos állami feladatok megalapozottsága érdekében a Hivatal Nemzeti Víziközmű Nyilvántartást (a továbbiakban: Nyilvántartás) vezet.
(2) A Nyilvántartás a víziközművekre, az ellátásért felelősökre és a víziközmű-szolgáltatókra vonatkozó alrendszerekből áll.
(3) A víziközmű nyilvántartása az egyes víziközmű-rendszerekre nézve tartalmazza:
a) a víziközmű-rendszer megnevezését és a Hivatal által képzett azonosító kódját,
b) a víziközmű-szolgáltatási ágazat megnevezését és a víziközmű-rendszer 2. § 23. pont szerinti besorolását,
c) a víziközművel ellátott települések nevét, a felhasználók számosságát kifejező, a víziközmű-szolgáltatói működési engedélyben a Hivatal által megállapított felhasználói egyenértéket,
d) a víziközmű tulajdonosainak nevét és tulajdoni részesedését,
e) a víziközmű működésében érintett ellátásért felelős(ök) nevét, ha a működésben több ellátásért felelős is érdekelt, azt is, hogy a képviseletüket ki látja el,
f) a víziközművet üzemeltető víziközmű-szolgáltató nevét.
(4) Az ellátásért felelősök nyilvántartása az egyes ellátásért felelősökre nézve tartalmazza:
a) a tulajdonába tartozó víziközmű-rendszerek megnevezését, amelyekre a Hivatal víziközmű-szolgáltatói működési engedélyt adott,
b) a víziközmű-rendszerek Hivatal által képzett azonosító kódjait.
(5) A víziközmű-szolgáltatók nyilvántartása az egyes víziközmű-szolgáltatókra nézve tartalmazza:
a) a víziközmű-szolgáltató tulajdonosi szerkezetét (ideértve különösen a tulajdonosok nevét és tulajdoni részesedését),
b) a működési engedély kiadásáról rendelkező határozat számát,
c) a működtetett víziközmű-rendszerek Hivatal által képzett azonosító kódjait és az ezekre vonatkozó üzemeltetési jogviszony (ide értve a közérdekű üzemeltetői jogviszonyt is) típusát.
(6) A nyilvántartás a (3) bekezdés a) és d) pontja, valamint a (5) bekezdés a) pontja kivételével közhiteles.
(7) Eltérő megállapodás hiányában a (3) és (4) bekezdésben meghatározott adatokat az ellátásért felelős, az (5) bekezdésben meghatározott adatokat a víziközmű-szolgáltató szolgáltatja a Hivatal részére. Nem áll fenn adatszolgáltatási kötelezettség azon adatra, amelyet a Hivatal honlapján közzétett tájékoztató „Hivatalból bejegyzendő” minősítéssel lát el.
(8) Adat keletkezését, változását vagy megszűnését az arra okot adó körülmény vagy tény bekövetkezését követő 15 napon belül a Hivatallal közölni kell.
61/C. § (1) A Nyilvántartásban rögzíteni kell az adatkezelés időpontját és az adatkezelést végző személy nevét.
(2) A Nyilvántartásba új adatot bejegyezni, továbbá bejegyzett adatot módosítani, illetve törölni csak
a) jogszabályban meghatározott okirat,
b) jogerős bírósági vagy hatósági határozat alapján lehet.
(3) A Nyilvántartásból törölt adatot a Hivatal hatósági és felügyeleti tevékenységének ellátása érdekében az adattal közvetlen kapcsolatba hozható engedély, hozzájárulás, jóváhagyás hatályának fennállásáig elkülönítetten tárolja.
(4) A Hivatal a kezelt adatokat haladéktalanul köteles törölni, ha az adatkezelés nem a 61/B. § (1) bekezdésében meghatározott célból történt, vagy az adatkezelés célja megszűnt.
61/D. § (1) A Nyilvántartás a 61/B. § (3) bekezdés b)-d) és (5) bekezdés a) pontjai kivételével nyilvános, azt a Hivatal köztisztviselőjének jelenlétében személyesen bárki megtekintheti, tartalmáról feljegyzést készíthet, vagy arról másolatot kérhet.
(2) Az adatszolgáltatás teljesítésekor a másolatot vagy kivonatot a Hivatal hitelesítési és érvényességi záradékkal látja el.
(3) Az adatszolgáltatásért igazgatási szolgáltatási díjat kell fizetni.
(4) A jogszabályok utólagos hatásvizsgálata, a jogalkotási, valamint az ágazatpolitikai döntések megalapozása érdekében a miniszter és a vízgazdálkodásért felelős miniszter számára a Hivatal biztosítja a Nyilvántartás adataiba történő korlátlan, díjmentes és közvetlen betekintést.”
25. § A Vksztv. 69. § (1) bekezdése a következő d) ponttal egészül ki:
(A nem lakossági felhasználó a víziközmű-szolgáltatóval kötött szerződésben foglaltak szerint a víziközmű-szolgáltató részére víziközmű-fejlesztési hozzájárulást fizet)
„d) az új bekötés megvalósítását megelőzően.”
26. § A Vksztv. 74. § (1) bekezdése a következő 21. és 22. ponttal egészül ki:
„21. a védendő felhasználók, valamint az őket az e törvényben meghatározottakon túlmenően megillető kedvezmények körét, biztosításuk és igénybevételük részletes szabályait, továbbá a fogyatékkal élő felhasználókat megillető különleges bánásmód részletes szabályait, a védendő felhasználói körbe tartozás igazolására alkalmas okiratok körét, tartalmi és formai követelményeit;
22. a mellékvízmérőkön mért fogyasztáson alapuló elszámolási mód esetén az elkülönített vízhasználók és a víziközmű-szolgáltató sajátos feladatait, a kötelezettség megszegésének következményeit, az elszámolási mód alkalmazhatóságának műszaki feltételeit, a házi és csatlakozó ivóvízhálózat ellenőrzési rendjét, továbbá az elszámolás alapját képező szennyvízmennyiség meghatározásának részletes szabályait”
27. § A Vksztv. 83. § (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) A felhasználó az átalánydíjas felhasználási helyen fogyasztásmérő berendezés elhelyezését legkésőbb 2015. december 31-ig elvégezteti. A víziközmű-szolgáltató a bekötési vízmérő elhelyezését nem tagadhatja meg, ha a felhasználó a bekötési vízmérő elhelyezésének feltételeit teljesítette, valamint ha az új közüzemi szerződés megkötésében a víziközmű-szolgáltatóval együttműködik.”
28. § A Vksztv. a következő 87/A. §-sal egészül ki:
„87/A. § (1) A 61/B. §-ban meghatározott nyilvántartás informatikai hátterét az adatkezelési szabályzattal együtt a Hivatal az egyes energetikai tárgyú törvények módosításáról szóló 2013. évi CCXXVII. törvény (a továbbiakban: Mód. törvény) hatálybalépését követő 90 napon belül kidolgozza.
(2) A víziközmű-üzemeltetési jogviszonyban álló ellátásért felelős és víziközmű-szolgáltató a Mód. törvény hatálybalépését követő 60 napon belül megállapodik, hogy a 61/B. § (3)-(5) bekezdésben meghatározott adatokat vagy azok megállapodásban rögzített részét melyik szerződéses partner szolgáltatja a Hivatal részére, és erről a megállapodás létrejöttét követő 8 napon belül tájékoztatják a Hivatalt.
(3) Az adatszolgáltatásra kötelezett a Nyilvántartásba felveendő adatokat - ha a Hivatal későbbi időpontot nem jelöl meg - a Mód. törvény hatálybalépését követő 150. napig adják át a Hivatalnak a Hivatal által kidolgozott algoritmus és eljárásrend felhasználásával. Az átadott adatok formai megfelelősségét a Hivatal haladéktalanul megvizsgálja. A Hivatal az adatok tartalmi felülvizsgálatát a kézhezvételtől számított 15 napon belül elvégzi, majd a felülvizsgálatot követően haladéktalanul bejegyzi a Nyilvántartásba.
(4) A Nyilvántartásba betekinteni, illetve abból adatot igényelni legkorábban 2014. szeptember 1. napjától lehet.”
29. § A Vksztv. 88. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„88. § (1) E törvény 62. §-a a vízvédelmi politika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 9. cikk (1) bekezdésének való megfelelést szolgálja.
(2) Ez a törvény a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek való megfelelést szolgálja.”
30. § A Vksztv. az 1. melléklet szerinti 2. melléklettel egészül ki.
1. 10. § (2) bekezdésében a „vagy” szövegrész helyébe az „és” szöveg,
2. 38. § (3) bekezdésében az „az e törvényben vagy a felhatalmazása alapján kiadott külön jogszabályban foglalt” szövegrész helyébe a „jogszabályban vagy a Hivatal által kiadott határozatban meghatározott” szöveg,
3. 44. § (1) bekezdésében a „miniszter” szövegrész helyébe a „víziközmű-szolgáltatásért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter)” szöveg,
4. 47. § (1) bekezdésében a „Hatósághoz” szövegrész helyébe a „Hivatalhoz” szöveg,
5. 58. § (1) bekezdésében a „népegészségügyi szakigazgatási szervének (a továbbiakban együtt: megyei népegészségügyi szakigazgatási szerv) ellentétes állásfoglalása hiányában” szövegrész helyébe a „járási (fővárosi kerületi) hivatala járási (fővárosi kerületi) népegészségügyi intézetének (a továbbiakban: járási népegészségügyi intézet) hozzájárulásával” szöveg,
6. 58. § (3) bekezdés d) pontjában a „megyei népegészségügyi szakigazgatási szervet” szövegrész helyébe a „járási népegészségügyi intézetet” szöveg,
7. 61. § (2) bekezdésében az „(e § alkalmazásában a továbbiakban együtt: adatkezelő)” szövegrész helyébe az „(e fejezet alkalmazásában a továbbiakban együtt: adatkezelő)” szöveg,
8. 65. § (1) bekezdésében a „víziközmű-szolgáltatásért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter)” szövegrész helyébe a „miniszter” szöveg
1. 74. § (1) bekezdés 7. pontja,
2. 74. § (1) bekezdés 8. pontja,
3. 74. § (1) bekezdés 12. pontja,
4. 84. § (3) bekezdése.
1. 10. § (2) bekezdésében az „üzemeltetési szerződés alapján”,
2. 38. § (1) bekezdés b) pontjában a „kormányrendeletben meghatározott mértékű”, valamint
3. 55. § (6) bekezdésében a „környezetvédelmi és”
33. § A behozott kőolaj és kőolajtermékek biztonsági készletezéséről szóló 2013. évi XXIII. törvény 33. § (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) A Szövetség a tagi hozzájárulásból eredő bevételét oly módon tervezi meg, hogy az -figyelembe véve a Szövetség egyéb jogcímen (nem a tagi hozzájárulásból származó) tervezett bevételeit - fedezze a (3) bekezdésben meghatározott, várható ráfordításokat.”
34. § (1) Az egyes közszolgáltatások ellátásáról és az ezzel összefüggő törvénymódosításokról szóló 2013. évi CXXXIV. törvény (a továbbiakban: Ekt.) 3. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A környezetvédelmi hatóság, az Országos Hulladékgazdálkodási Ügynökség, valamint a helyi önkormányzat - az ideiglenes ellátás, továbbá a szükségellátás megszervezéséhez szükséges - nyilvántartásában szereplő és rendelkezésére álló adatokat az állami szerv kérésére haladéktalanul szolgáltatja.”
(2) Az Ekt. 3. §-a a következő (5a) bekezdéssel egészül ki:
„(5a) Az (5) bekezdés nem érinti az ingatlanhasználó hulladékgazdálkodási közszolgáltatásra vonatkozó díjfizetési kötelezettségét.”
35. § Az Ekt. a következő 3/A-3/E. §-sal egészül ki:
„3/A. § (1) Ha a kéményseprő-ipari közszolgáltatás ellátásáért felelős települési önkormányzat (a továbbiakban: az ellátásért felelős települési önkormányzat) a kéményseprő-ipari közszolgáltatást a kéményseprő-ipari közszolgáltatásról szóló 2012. évi XC. törvény 4. §-ában vagy 5. §-ában foglaltak szerint nem tudja biztosítani, erről haladéktalanul, de legfeljebb a kéményseprő-ipari közszolgáltatás ellátására irányuló szerződés megszűnését követő 3 napon belül tájékoztatja az állami szervet.
(2) Az állami szerv a kéményseprő-ipari közszolgáltatás átmeneti ellátására (a továbbiakban: átmeneti ellátás) az (1) bekezdésben meghatározott tájékoztatást követő 15 napon belül hatósági eljárás keretében a kéményseprő-ipari közszolgáltatás végzésére jogosult szolgáltatók közül közérdekű szolgáltatót jelöl ki. A közérdekű szolgáltató az átmeneti ellátást az ellátásért felelős települési önkormányzat rendeletében - a kéményseprő-ipari közszolgáltatásról szóló törvény végrehajtásáról szóló kormányrendeletnek megfelelően - megállapított díj fejében köteles elvégezni.
3/B. § (1) A 3/A. § (2) bekezdése szerinti hatósági döntéshez szükséges, a tüzelőberendezésekre és égéstermék-elvezetőkre vonatkozó műszaki adatokat, valamint az érintett ingatlanok címeit az ellátásért felelős települési önkormányzat és a kéményseprő-ipari közszolgáltatást korábban biztosító közszolgáltató az állami szerv kérésére haladéktalanul szolgáltatja.
3/C. § (1) Ha a közérdekű szolgáltató kijelöléséig vagy a kéményseprő-ipari közszolgáltatás helyreállásáig élet- és vagyonbiztonságot közvetlenül veszélyeztető helyzet alakul ki, ennek elhárítása polgári védelmi feladatok körében is történhet.
3/D. § (1) Ha az állami szerv a 3/A. § (2) bekezdése szerinti hatósági eljárás keretében nem tud kijelölni közérdekű közszolgáltatót, akkor a kijelölésig gondoskodik az esedékes sormunkában ellátandó feladatok, valamint a megrendelt kötelező műszaki vizsgálatok elvégzéséről.
3/E. § (1) A közérdekű szolgáltatónál az átmeneti ellátás során, az állami szervnél a 3/D. § (1) bekezdésében meghatározott feladat ellátása során felmerült, a közszolgáltatási díjból meg nem térülő, indokolt költségeket az állam fedezi.
(3) A közérdekű szolgáltató indokolt költségeinek elszámolásával kapcsolatos feladatok ellátásában az ellátásért felelős települési önkormányzat közreműködik.”
36. § Az Ekt. a következő 4/A. §-sal egészül ki:
„4/A. § Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben szabályozza a kéményseprő-ipari közszolgáltatás ellátásának kiesése esetére
e) a díjfizetés és az érintettek közötti elszámolás szabályait.”
37. § (1) Ez a törvény - a (2)-(4) bekezdésben meghatározott kivétellel - a kihirdetését követő nyolcadik napon lép hatályba.
(2) Az 1., 3., 4., 7. és 8. alcím, továbbá a 13-15. §, a 17-26. § és a 28-32. § 2014. január 1-jén lép hatályba.
(3) Az 5. §, a 8. § és a 9. § 2014. február 1-jén lép hatályba.
(4) A 6. § és a 7. § 2014. március 15-én lép hatályba.
38. § Ez a törvény
b) a szén-dioxid geológiai tárolásáról, valamint a 85/337/EGK tanácsi irányelv, a 2000/60/EK, a 2001/80/EK, a 2004/35/EK, a 2006/12/EK és a 2008/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, valamint az 1013/2006/EK rendelet módosításáról szóló, 2009. április 23-i 2009/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek
1. A kiszabható víziközmű-védelmi bírság: az alábbi képlettel (BVéd) számított összeg, de legalább 900 000 forint
BVéd =[FE x 10 000]
BVéd = a kiszabható víziközmű-védelmi alapbírság [Ft]
FE = a jogellenes magatartással érintett ellátási területrész felhasználói egyenértéke (1. melléklet szerint).
2. A kiszabható rendkívüli bírság: a víziközmű-védelmi bírság (BVéd) háromszorosa, de legalább 1 800 000 forint.
3. A kiszabható víziközmű-védelmi és rendkívüli bírság felső határa:
a) A kiszabható bírság felső határa a jogsértő víziközmű-szolgáltató árbevételének 1%-a, de legfeljebb 100 millió forint. (Árbevétel alatt a víziközmű-szolgáltatónak az adott víziközmű-szolgáltatási tevékenységével kapcsolatos - a határozat meghozatalának időpontjához képest - előző üzleti évi, a számvitelről szóló törvény szerinti értékesítés nettó árbevételét kell érteni. Előző üzleti évi adat hiányában a bírságmaximum 25 000 000 forint.)
b) Az ellátásért felelőssel szemben kiszabható bírság felső határa 25 000 000 forint.”
A törvényt az Országgyűlés a 2013. december 9-ei ülésén fogadta el.


text:
IV/01800/2015
. IV/01800/2015
Az ügy tárgya: A Kúria Gfv.VII.30.164/2014/3. számú ítélete, a Fővárosi Ítélőtábla 9.Pf.22.082/2012/8. számú ítélete és a Fővárosi Törvényszék 2.P.26.457/2009/24. számú ítélete ellenei alkotmányjogi panasz (kártérítés)
Az indítványozók - az Abtv. 27. § alapján - a Kúria Gfv.VII.30.164/2014/3. számú ítélete, a Fővárosi Ítélőtábla 9.Pf.22.082/2012/8. számú ítélete és a Fővárosi Törvényszék 2.P.26.457/2009/24. számú ítélete megsemmisítését kérik az Alkotmánybíróságtól.
Az indítványozókat - befektetőket - veszteség érte, mivel a perbeli alperes - alapkezelő - módosította Tájékoztatóját és Kezelési Szabályzatát, így a befektetési jegyek visszaváltására vonatkozó szabályok módosultak. Az indítványozók keresetükben kérték a bíróságot, hogy kötelezze az alpereseket a szerződés teljesítésére és kártérítés megfizetésére, a keresetet azonban a bíróság elutasította. Az Ítélőtábla az elsőfokú bíróság ítéletének fellebbezett rendelkezéseit helybenhagyta. Az indíványozók felülvizsgálati kérelmet terjesztettek elő, azonban a Kúria a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta.
Az indítványozók álláspontja szerint a támadott ítéletek sértik a jogbiztonság követelményét [B) cikk (1) bekezdés], a tulajdonhoz való jogot (XIII. cikk), a tisztességes eljáráshoz való jogot, a pártatlan bírói eljáráshoz és a jogorvoslathoz való jogot (XXVIII. cikk)..
Kúria Gfv.VII.30.164/2014/3. számú ítélete
Fővárosi Ítélőtábla 9.Pf.22.082/2012/8. számú ítélete
Fővárosi Törvényszék 2.P.26.457/2009/24. számú ítélete
IV_1800_2_2015_ind_kieg_anonimizált.pdf IV_1800_0_2015_inditvany_anonimozált.pdf
A határozat száma: 3217/2016. (XI. 14.) AB végzés
Az ABH 2016 tárgymutatója: gazdasági-pénzügyi válság; tájékoztatási kötelezettség; tisztességes eljáráshoz való jog; tulajdonhoz való jog
2016.09.27 10:00:00 Teljes ülés
Az Alkotmánybíróság a Kúria Gfv.VII.30.164/2014/3. számú ítélete, a Fővárosi Ítélőtábla 9.Pf.22.082/2012/8. számú ítélete és a Fővárosi Törvényszék 2.P.26.457/2009/24. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
[1]	1. A jogi képviselő nélkül eljárt indítványozók az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a alapján alkotmányjogi panasszal fordultak az Alkotmánybírósághoz a Kúria Gfv.VII.30.164/2014/3. számú ítélete, a Fővárosi Ítélőtábla 9.Pf.22.082/2012/8. számú ítélete és a Fővárosi Törvényszék 2.P.26.457/2009/24. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítása és megsemmisítése iránt.
[2]	Az indítványozók kérelmüket az Alaptörvény XIII. cikk (1) bekezdésében és a XXVIII. cikk (1) bekezdésében rögzített joguk, valamint ezekkel összefüggésben a B) cikk (1) bekezdésének sérelmére alapították.
[3]	2. Az indítványozók mint felperes magánszemélyek az alapügyben II. rendű alperesként perbevont befektetési alap befektetői voltak (az I. rendű alperes a II. rendű alperes alapkezelője volt).
[4]	A Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete (továbbiakban: PSzÁF) 2008. november 7-én kelt J-III-200/2008. számú határozatával tíz forgalmazási napra felfüggesztette az ingatlanalapok, valamint az ingatlanalapokba befektető alapok folyamatos forgalmazását. Kötelezte az alapokat Kezelési Szabályzatuknak a tőkepiacról szóló 2001. évi CXX. törvény (Tpt.) 247. § (3) és (4) bekezdésének megfelelő módosítására. Ezen időszak alatt az I. rendű alperes módosította a II. rendű alperes Tájékoztatóját és a Kezelési Szabályzatát. Azt a PSzÁF 2008. november 21-én jóváhagyta. A módosítás az alapkezelő honlapján a fenti napon közzétételre került. Ez a befektetési jegyek visszaváltásának korábbi T+2 napos elszámolása helyett – ami a megbízást követő 2. napon történő kifizetést jelentette – T+90 napos elszámolást írt elő.
[5]	Az indítványozók által 2008. november 24-én (a felfüggesztés lejártát követő első forgalmazási napon) adott eladási, illetve visszaváltási megbízások a módosított szabályzatra tekintettel 2008. november 26-a helyett 2009. április 6. napján kerültek teljesítésre. A két árfolyam közötti különbözet miatt az indítványozókat veszteség érte.
[6]	Erre tekintettel az indítványozók a Fővárosi Törvényszékhez (másokkal közösen) benyújtott, többször módosított kereseti kérelmükben kérték elsődlegesen az I. és II. rendű alperesek egyetemleges kötelezését a szerződés eredeti visszaváltási szabályok szerinti teljesítésére, másodlagos kereseti kérelmük alapján pedig az I. rendű alperes kártérítés megfizetésére történő kötelezését.
[7]	Az elsődleges kereseti kérelem azon alapult, hogy a Tájékoztató és a Kezelési Szabályzat módosítása a Tpt. 247. § (5) bekezdésébe [amely a hosszabb, jelen esetben 90 napos elszámolást akkor teszi lehetővé, ha a befektető alap az eszközeinek több mint huszonöt százalékát ugyanazon alapba fekteti] és 290. § (1) bekezdés p) pontjába [mely szerint azokat a változásokat, amelyek a visszaváltás tekintetében a 247. § (4) bekezdése szerinti 31 napos időtartam növekedésével járnak, a hatálybalépést megelőzően legalább 30 nappal közzé kell tenni] ütközött. Erre tekintettel a módosítások a (régi) Ptk. 209/A. § és 209/B. § alapján [azaz a tisztességtelen általános szerződési feltételre vonatkozó szabályok értelmében] semmisek. A másodlagos kereseti kérelem szintén a Tpt. 247. § (5) bekezdésében és a 290. § (1) bekezdés p) pontjában foglalt feltétel figyelmen kívül hagyásán alapult, aminek következtében – a kereseti kérelem szerint – az indítványozóknál jelentkező jogellenesen okozott kárral összefüggésben az alpereseknek kártérítési felelőssége keletkezett.
[8]	A Fővárosi Törvényszék a keresetet elutasította.
[9]	A döntéssel szemben az indítványozók terjesztettek elő fellebbezést, az ez alapján eljáró Fővárosi Ítélőtábla az elsőfokú ítélet nem fellebbezett részeit nem érintette, míg fellebbezett rendelkezéseit helybenhagyta. Megállapította, hogy az indítványozók az I. rendű alperes alapkezelő zrt.-vel álltak jogviszonyban, ezért befektetési jegyeik visszaváltása is az I. rendű alperest terhelte; erre tekintettel az elsődlegesen előterjesztett kereseti kérelem, a szerződés teljesítése iránti igény a II. rendű alperes vonatkozásában – jogviszony hiányában – alaptalan. Az I. rendű alperes vonatkozásában megállapította, hogy az a PSzÁF engedélyével a Tpt. 236. § (5) bekezdése alapján jogosult volt a Tájékoztatóban és a Kezelési Szabályzatban foglalt visszaváltási feltételeket egyoldalúan módosítani, és a Kezelési Szabályzat 12.1. pontja a Tpt. 247. § (5) bekezdése szerinti határnapot is megjelölhetett, tekintettel arra, hogy a befektetések mértéke folyamatosan változik. Az ítélet indokolása szerint – a befektetési célokra tekintettel – meghatározható a törvény szerinti hosszabb elszámolási időszak is, nem szükséges, hogy az említett törvényi rendelkezésben foglalt feltételnek az alap a forgalmazás minden napján, vagy akár a Tájékoztató és Kezelési Szabályzat közzététele napján eleget tegyen. Ilyenkor, amennyiben a visszaváltási megbízás adásának napján van olyan alap, amely eleget tesz a feltételnek, a hosszabb elszámolási határidő is jogszerűen alkalmazható. Ugyanakkor a konkrét ügyben ezen szabályok alkalmazásának a feltételei nem álltak fenn, mivel a visszaváltási megbízások felvételekor nem volt olyan alap, amibe a II. rendű alperes eszközeinek több mint huszonöt százalékát fektették volna, ezért a 90 napos elszámolási szabály alkalmazására sem lett volna lehetőség. Ezen körülményre tekintettel a visszaváltásnak a Kezelési Szabályzatban foglaltak helyett a törvény által szabályozott, a Tpt. 247. § (4) bekezdése szerinti legfeljebb 31 napos határidővel kellett volna megtörténnie, azonban az indítványozóknak ilyen tartalmú kereseti kérelmük nem volt, ezért az elsődleges kereset alaptalan.
[10]	Az Ítélőtábla a másodlagos kereseti kérelemmel összefüggésben megállapította, hogy a közzétételre vonatkozó szabályt [Tpt. 290. § (1) bekezdés p) pont] ugyan sértette, hogy az indítványozókkal szemben az elszámolásra a módosított Kezelési Szabályzat szerinti új, hosszabb határidőben került sor, azonban tekintettel a Ptk. 339. § (1) bekezdésére – mivel az I. rendű alperes a perben kellően bizonyította, hogy az időközben kibontakozott gazdasági (világ)válságra tekintettel ez a magatartása éppen a befektetők védelme érdekében elvárhatónak tekinthető – a jogellenesség ténye ellenére mentesült a kártérítési felelősség alól. Erre tekintettel a másodlagos kereseti kérelmet is elutasította.
[11]	Az indítványozók az Ítélőtábla ítélete ellen felülvizsgálati kérelemmel fordultak a Kúriához. A Kúria a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta. Indokolásában kifejtette, hogy bár a PSzÁF J-III-200/2008. számú határozata az indítványozók álláspontjával megegyezően az alapkezelőket kezelési szabályzataik Tpt. 247. § (3)–(4) bekezdéseinek megfelelő módosítására kötelezte, ez a Kúria szerint sem zárta ki, hogy a módosításra az (5) bekezdésben foglaltak szerint kerüljön sor, amennyiben ennek feltételei fennállnak. Mivel a Kúria szerint az, hogy a törvény nem határozza meg, hogy a hivatkozott jogszabályi feltételnek mely időpontban, illetve milyen időtartamon keresztül kell fennállnia, illetve az a tény, hogy bár az alperesek által bizonyított néhány napon ez a feltétel valóban nem teljesült, de voltak olyan ingatlanalapok a befektetési alap portfóliójában, amelyek a szükséges huszonöt százalékos hányadot megközelítették, annak bizonyítását tették volna szükségessé, hogy a feltételek „hosszabb időtartamon” keresztül sem álltak fenn, ezáltal a T+90 napos határidő alkalmazására visszaélésszerűen került sor. Az indítványozók azonban ilyen bizonyítással nem éltek, ezért a Kúria szerint a feltétel alkalmazásának jogellenessége – tekintettel arra, hogy „nagyon rövid időn belül is bekövetkezhet a 25%-os küszöb átlépése, majd az az alá csökkenés” – nem volt egyértelműen megállapítható.
[12]	A módosított Kezelési Szabályzat azonnali hatállyal történő alkalmazása tekintetében a Kúria kifejtette, hogy a PSzÁF E-III/110.193-6/2008. számú határozata a módosításra a felek által sem vitatottan azonnali hatállyal adott engedélyt, ezen határozati rendelkezés jogszerűsége pedig polgári perben nem bírálható felül. A Kúria álláspontja szerint ugyanakkor azért sem volt megállapítható a Tpt. 290. § (1) bekezdés p) pontjának megsértése, mert a Kezelési Szabályzat módosítására nem a Tpt. 247. § (4) bekezdése, hanem (5) bekezdése alapján került sor, az említett rendelkezés pedig a Kúria jogértelmezése szerint csak az előbbire, nem pedig ez utóbbi szerinti módosításokra ír elő 30 napos közzétételi kötelezettséget. A módosítások – Kúria által a tételes jognak is megfelelőnek nyilvánított – azonnali alkalmazása a Kúria álláspontja szerint egyébként az összbefektetői érdekeknek is megfelelt, illetve csak ilyen jogértelmezés mellett volt biztosítható valamennyi befektető azonos feltételek szerinti kezelése.
[13]	A másodlagos kereseti kérelem kapcsán a Kúria kifejtette, hogy egyrészt a fentiek értelmében a módosítások közzétételével kapcsolatban a jogellenesség sem állapítható meg, másrészt pedig osztotta a jogerős ítéletben foglalt azon álláspontot is, miszerint az indítványozóknak nem sikerült bizonyítaniuk, hogy – a gazdasági válság tényére is tekintettel – az I. rendű alperes az adott gazdasági helyzetben ne úgy járt volna el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható. Az ítéleti indokolás szerint eljárása valójában éppen az adott alapba befektetők összbefektetői érdekét szolgálta, mivel a nagy számban beadott visszaváltási megbízások következtében az alap likvid eszközei T+2 napos elszámolás esetén rövid időn belül nem nyújtottak volna elégséges fedezetet, emiatt az alap fizetésképtelensége következett volna be.
[14]	Az indítványozók a Kúria támadott felülvizsgálati döntésével kapcsolatban az Alaptörvény XIII. cikk (1) bekezdésében, valamint XXVIII. cikk (1) bekezdésében rögzített joguk, valamint ezekkel összefüggésben a B) cikk (1) bekezdésének sérelmét állították az indítványukban.
[15]	A fenti alapjogi sérelmek az indítványozók szerint – külön-külön, illetve részben egymásra tekintettel, együttesen – azért következtek be, mert „az ítéletek meghozatala során egyrészt figyelmen kívül hagyta a bíróság, illetőleg elfogadta azon alperesi cselekményt, amely relativizálja a jogalkotó által megalkotott törvényszöveget akként, hogy a törvényi szinten megkövetelt 25 %-os eszközbefektetést a kezelési szabályzatba megengedett lehetőségként történő átemelését a Felügyelet szakmai állásfoglalására alapozva elfogadhatónak tartja annyiban, hogy nem kell fennállnia a 25 %-os részesedésnek, mivel az alapok természete azt diktálja, hogy a befektetések aránya mindig változó. Ezzel az eljáró bírói fórumok helybenhagytak egy olyan intézkedést, amely egy jogalkotói hatáskörrel nem bíró szerv által sajátosan értelmezett törvényhely alkalmazásával jogsérelmet okoztak a befektetőknek […]. Ezen felül a Kúria által hiányolt – konkrétan meg nem határozott, »hosszabb« időszakra vonatkozó – bizonyítás egy olyan elem, amelynek beemelése az eljárás ezen szintjén sérti a tisztességes eljáráshoz való alapvető jogot, annak is a fegyveregyenlőség szelvényjogát. Az ítélet egy olyan jogellenes helyzetet rögzített, amely a tulajdonhoz való jogunk, azon belül is a jogos várományunk sérelmét eredményezte, mivel az általunk kötött szerződés tartalma alapján a visszaváltásra utasító nyilatkozatunk esetén a két napos elszámolási időközzel kaphattuk volna meg a befektetett tőkénk hozadékával növelt összegét.”
[16]	Az indítványozók – az Alkotmánybíróság, illetve az Emberi Jogok Európai Bírósága vonatkozó gyakorlatára történő utalásokkal kiegészítetten – az említett egyes alaptörvényi rendelkezések sérelmét (kiegészített) alkotmányjogi panaszukban a következők szerint határozták meg.
[17]	Az Alaptörvény XIII. cikk (1) bekezdésének sérelmével kapcsolatban az indítványozók utaltak az Alkotmánybíróság gyakorlatára, nevezetesen a polgári jogi és az alkotmányjogi tulajdonfogalom és -védelem közötti különbségtételre. Erre is tekintettel érvelésük lényege szerint a tulajdonjogi védelem az általuk jogos várományként kezelt hozam tekintetében nem a befektetésekkel megszerezhető, a jövőben a befektetések természetéből adódóan bizonytalan mértékű hozamok, hanem a már – ellenérték fejében – ténylegesen megszerzettnek tekintett, a jogszabályok és a szerintük hatályos (azaz a módosítás előtti) Kezelési Szabályzatban megállapított visszaváltási szabályok szerint megállapítható hozam tekintetében áll fenn. Álláspontjuk szerint a tulajdonjogi sérelmet az az alapkezelői eljárás okozta, amely meggátolta, hogy az ismert, aktuális értéken válthassák vissza a befektetési jegyeiket, és ehelyett csak „egy jóval későbbi, ismeretlen árkalkulációval” válthassák vissza azokat. Az önmagában is jogellenesen bevezetettnek tartott visszaváltási szabály szintén törvényellenes azonnali hatályú alkalmazása véleményük szerint ezáltal a tulajdonjoguk egyik lényeges részjogosultsága, a rendelkezési joguk kiüresítését eredményezte. Ezzel összefüggésben utaltak arra, hogy indítványuk nem pusztán az ítéletek helytállóságának vitatására irányul, mivel erre, ismerve az Alkotmánybíróság törvényességi kérdések felülbírálatának tilalmával kapcsolatos gyakorlatát, egyébként sem lenne lehetőség; hanem a bírói döntés (jog)következménye, az ami alaptörvény-ellenességre vezet, mégpedig a tulajdonhoz való joguk sérelme okán. Álláspontjuk szerint ennek vizsgálatára viszont az Alkotmánybíróság hatásköre a bírói döntések kapcsán is fennáll.
[18]	Az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében rögzített tisztességes bírósági eljáráshoz való jog tekintetében a fegyveregyenlőség elvének sérelmére hivatkoztak. Ez a joguk álláspontjuk szerint azáltal sérült, hogy a Kúria a periratokból és a jogszabályok szövegéből sem következő bizonyítások hiányát rótta terhükre, amikor döntését arra alapozta, hogy a közelebbről általa sem meghatározott „hosszabb időszakra” nézve kellett volna bizonyítaniuk a Tpt. 247. § (5) bekezdésében foglalt feltételek teljesülésének hiányát, szemben az általuk ténylegesen bizonyított, a forgalmazás – és ezzel a korábban hatályos Kezelési Szabályzat alkalmazásának – felfüggesztésétől a következő forgalmazási és egyben visszaváltási napig eltelt időszakkal. Indítványukban utaltak a Pp. 3. § (3) bekezdésére, az ahhoz fűzött kommentár tartalmára, valamint a kapcsolódó bírói gyakorlatra (BH 2007. 123., BDT 2004/6. szám, 45. o.). A Kúria döntésével összefüggésben azt kifogásolták, hogy az eljáró bíróságok a bizonyítandó tényekről, a bizonyítási teherről és a megfelelő bizonyítás elmulasztásának jogkövetkezményeiről való tájékoztatási kötelezettségük teljesítése körében ilyen tartalmú bizonyításra nem hívták fel őket, majd e bizonyítás elmaradásának következményeit a Kúria az indítványozókon kérte számon. Kifejtették ugyanakkor ezzel összefüggésben, hogy a Pp. felülvizsgálatra vonatkozó szabályai szerint a Kúria által számon kért, de elsőként csak a felülvizsgálati ítéletben megjelent újabb bizonyítás megtételére egyébként sem lett volna lehetőségük felülvizsgálati eljárásban. Álláspontjuk szerint mindez együttesen a tisztességes eljáráshoz való joguk sérelmét okozta.
[19]	Az indítványozók a B) cikk (1) bekezdésének sérelmét – az Alkotmánybírósági gyakorlat ismeretében – nem önállóan, hanem a fenti két sérelemmel összefüggésben állították. Az indítvány szerint a kifogásolt, „a jogalkalmazáson túlterjedő cselekmény” és az azt legalizáló, a jogszabályokból nem következő bírói jogértelmezésen alapuló döntés együttesen okozták a jogállamiság, jogbiztonság Alaptörvényben rögzített elvének sérelmét. Az indítványban foglaltak szerint „[a] jelen beadványban panaszolt eljárás alapvető alkotmányossági kérdést érint több szempontból is. Egyrészt a jogállamiság mint önállóan a beadványban nem hivatkozható, de az ügy hátterében végighúzódó sérelme azáltal, hogy a jogsérelmünket eredményező eljárás során az Alapkezelő a törvényt relativizálva nem alkalmazkodott annak előírásaihoz és járt el az alapján, hanem neki megfelelően módosította annak tartalmát. Ezt a bírósági eljárásban született ítéletek pedig megerősítették.”
[20]	3. Az Alkotmánybíróság mindenekelőtt az alkotmányjogi panasz befogadhatóságának formai és tartalmi feltételeit vizsgálja. Ezekkel kapcsolatban a következőket állapította meg.
[21]	3.1. Az alkotmányjogi panasz a befogadhatóság formai feltételeinek [Abtv. 30. § (1) bekezdés, valamint 52. § (1b) bekezdés) a)–f) pont] megfelel.
[22]	Az indítványozók a Kúria mint felülvizsgálati bíróság ítéletét a tértivevény tanúsága szerint 2015. március 31-én vették át. Az Abtv. 27. §-a alapján benyújtott alkotmányjogi panaszt ezen időponthoz képest az Abtv. 30. § (1) bekezdésében írt 60 napos határidőn belül, 2015. május 29-én adták postára, így az határidőben érkezettnek tekintendő.
[23]	Az alkotmányjogi panasz az Abtv. 52. § (1b) bekezdésében foglalt további formai követelményeknek is megfelel, mert megjelöli az Alkotmánybíróság hatáskörét megalapozó törvényi rendelkezést [Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdésének d) pont, Abtv. 27. §], az Alaptörvény sérülni vélt rendelkezéseit [B) cikk (1) bekezdés, XIII. cikk (1) bekezdés, és XXVIII. cikk (1) bekezdés], tartalmaz a támadott jogszabály alaptörvény-ellenességére vonatkozó okfejtést, valamint rögzíti a kifejezett kérelmet a Kúria támadott döntése alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére.
[24]	3.2. Az Abtv. 56. § (2) bekezdése alapján az Alkotmánybíróság megvizsgálta az alkotmányjogi panasz befogadhatóságának törvényben előírt tartalmi feltételeit, különösen a 27. § szerinti érintettséget, a jogorvoslat kimerítését, valamint a 29–31. § szerinti feltételeket.
[25]	Az indítványozók az alkotmányjogi panasz alapját képező per felperesei, így az Abtv. 27. §-ában meghatározott egyedi ügyben való érintettségük megállapítható.
[26]	Az indítványozók az Alaptörvény XIII. cikk (1) bekezdésében rögzített tulajdonhoz való jog, és a XXVIII. cikk (1) bekezdésében rögzített tisztességes bírósági eljáráshoz való jog sérelmét állítják az alkotmányjogi panaszban. Ezek olyan, az Alaptörvényben mindenki számára biztosított jogok, amelyek sérelme esetén az Abtv. 27. §-a alapján bírói döntéssel szemben alkotmányjogi panasz nyújtható be. Az indítványozók az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében foglalt jogállamiság, jogbiztonság sérelmére is hivatkoztak indítványukban. Az indítványozók által kifogásolt okokból erre a rendelkezésre alapítva önállóan nem lehetne eredményesen alkotmányjogi panaszt benyújtani, azonban az indítványozók ezen alaptörvényi rendelkezés sérelmére nem önállóan, hanem a másik két hivatkozott alapjogi sérelemmel összefüggésben hivatkoztak.
[27]	Az indítványozók az Abtv. 27. §-ában foglaltaknak megfelelően a rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségeket kimerítették, illetve a Kúria felülvizsgálati döntése ellen további jogorvoslati lehetőség nem áll rendelkezésre.
[28]	3.3. Az Abtv. 29. §-a szerint az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség, vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés esetén fogadja be. Az Alkotmánybíróság a befogadhatóság tartalmi feltételeivel összefüggésben az indítvány egyes alapjogok sérelmét állító elemeivel kapcsolatban a következőket állapította meg.
[29]	Az indítványozók az Alaptörvény XIII. cikk (1) bekezdésében foglalt tulajdonhoz való joguk sérelmének megállapíthatóságát arra alapozták, hogy az alapkezelő a rá vonatkozó jogszabályokat álláspontjuk szerint contra legem értelmezve törvényellenesen járt el a befektetőkkel szemben, amikor a befektetési alap Tájékoztatójának és Kezelési Szabályzatának módosítása során a befektetési jegyek visszaváltásra T+90 napos határidőt állapított meg, és ezt a módosítást azonnali hatállyal alkalmazta is a visszaváltási megbízást adó befektetőkkel szemben; az eljáró bíróságok pedig ezen, törvényellenesnek tartott magatartásokat jogszerűként ismerték el.
[30]	Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a rendes bíróság hatáskörébe tartozó szakjogi kérdés annak megállapítása, hogy a visszaváltási időköz harmincegy napot meghaladó időtartamban való meghatározhatósága szempontjából releváns feltételnek [t.i., hogy a befektető alap az eszközeinek több mint huszonöt százalékát egyazon alapba fektesse be] – figyelemmel az egyes alapokba befektetett eszközök nagysága változásának a befektetési tevékenység természetéből adódó dinamikájára is – mely időpontban vagy időtartamban kell fennállnia. Ez olyan törvényességi, nem pedig alkotmányossági szempontú szakkérdés, amelyben az Alkotmánybíróság az eljáró bíróságok jogértelmezésének felülbírálatára nem rendelkezik hatáskörrel. Hasonlóképpen, a jelen ügy alapját képező, kártérítés megállapítására irányuló perben szintén ilyen szakjogi kérdésnek minősül annak eldöntése is, hogy az adott, az indítványozók által jogsértőnek tartott magatartás, azaz a visszaváltási időköz módosításának azonnali alkalmazása a jelen ügyben az adott helyzetben általánosan elvárhatónak fogadható-e el, vagyis az időközben kibontakozott gazdasági válság és ennek következtében az összbefektetői, vagy akár össztársadalmi érdek a jogellenesnek tartott eljárással szemben a kártérítési felelősség alól kimentési oknak minősül-e. Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata értelmében alkotmányjogi panasz alapján eljárva is csak az alkotmányossági szempontokat vizsgálja; tartózkodik attól, hogy a jogszabályok értelmezésére és azok alkalmazására kompetenciával rendelkező rendes bíróságok tevékenységét törvényességi-jogalkalmazási kérdésekben felülbírálja. Miként azt korábban kifejtette, „[a]z Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszon keresztül is az Alaptörvényt, az abban biztosított jogokat védi. Önmagukban [...] a rendes bíróságok által elkövetett vélt vagy valós jogszabálysértések nem adhatnak alapot alkotmányjogi panasznak. Egyébként az Alkotmánybíróság burkoltan negyedfokú bírósággá válna.” {3325/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [13], legutóbb lásd.: 3020/2016. (II. 2.) AB végzés, Indokolás [17]}. Az Alkotmánybíróság ismételten rámutat, hogy „[s]em a jogállamiság elvont elve, sem a tisztességes eljárás alapjoga [...] nem teremthet alapot arra, hogy az Alkotmánybíróság a bírósági szervezet feletti »szuperbíróság« szerepébe lépjen, és hagyományos jogorvoslati fórumként járjon el.” {3325/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [14], legutóbb lásd.: 3020/2016. (II. 2.) AB végzés, Indokolás [17]}.
[31]	Az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében foglalt tisztességes bírósági eljáráshoz való jog sérelmét állító indítványi elem tekintetében az Alkotmánybíróság általánosságban megállapítja, hogy a bíróságoknak a bizonyításra szoruló tényekkel, a bizonyítási teherrel és a bizonyítás sikertelenségének következményeivel kapcsolatos, törvényben rögzített tájékoztatási kötelezettsége bár nem lehet formális – azaz nem teljesíthető kizárólag a jogszabály vonatkozó releváns rendelkezéseire [Pp. 3. § (3) bekezdés, 8. § (4) bekezdés, 136/B. § (3) bekezdés, 164. § (1) bekezdés, 177. § (1) bekezdés, 235. § (1) bekezdés, 275. § (1) bekezdés, stb.] való általános utalással –, ugyanakkor nem értelmezhető olyan tágan sem, hogy annak a bíróság által megjelölt bizonyítandó ténnyel összefüggő összes elképzelhető kérdést, körülményt előzetesen és kimerítően tartalmaznia kellene, és hogy az ilyen figyelemfelhívás vélt vagy valós hiányosságával kapcsolatos valamennyi kifogás pedig automatikusan az eljárás tisztességtelenségét eredményezné. Amennyiben a tájékoztatás – a bírósági joggyakorlatnak megfelelően [lásd 1/2009. (VI. 24.) PK vélemény] – egyediesítve és teljes körűen [azaz valamennyi elbírálásra kerülő kérelemre kiterjedően] megtörténik, pusztán az a körülmény, hogy a felek által beterjesztett, vagy a bíróság által elrendelt bizonyítás az adott tényállítás bizonyítására később elégtelennek bizonyul, nem jelenti a bíróság tájékoztatási kötelezettsége teljesítésének a tisztességes eljárás alaptörvényi követelményét sértő hiányosságát.
[32]	A jelen ügyben az indítványozók által hivatkozott összefüggésben a bizonyításra szoruló tényt az képezte, hogy nem volt olyan alap, amelybe a befektetési alap az eszközeinek több mint huszonöt százalékát fektette volna. A korábban eljárt Ítélőtábla ezt a tényt a beszerzett – a korábban említett időtartamra vonatkozó – bizonyítékok alapján bizonyítottnak találta. A Kúria – részben eltérő jogi álláspontja folytán – ugyanezen bizonyítékokat az indítványozók igényének kedvező elbírálásához nem tartotta elegendőnek. Az első és másodfokon eljáró bíróságok a per során a saját jogi álláspontjuk szerint vizsgálandó időtartam tekintetében vettek fel bizonyítást, a Kúria ítéletében később megjelent, ettől eltérő időtartam tekintetében az indítványozóktól bizonyítást nem vártak, illetve ilyen bizonyítás hiányát terhükre nem is értékelték. Megállapítható tehát, hogy az a körülmény, hogy a bizonyításra szoruló tényekre, a bizonyítási teherre ebben a vonatkozásban ezen bíróságok tájékoztatása nem terjedt ki, a döntéseik kapcsán nem hozható összefüggésbe az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében rögzített tisztességes bírósági eljáráshoz való joggal.
[33]	A tájékoztatás elmaradásával összefüggésben ténylegesen támadott kúriai döntéssel kapcsolatban az Alkotmánybíróság hangsúlyozza, hogy felülvizsgálati eljárás során a Kúria bizonyítási eljárást nem vehet fel, ezt a Pp. felülvizsgálatra vonatkozó hatályos szabályai kizárják [a Pp. 275. § (1) bekezdése alapján felülvizsgálati eljárás során bizonyítás felvételének helye nincs, a Kúria a rendelkezésre álló iratok alapján dönt]. Annak megítélése viszont a Kúria hatáskörébe tartozó eljárási-szakjogi kérdés, hogy a saját jogi álláspontjából következően bizonyításra szoruló jelen ügybeni tényelem tisztázása a felülvizsgálati eljárás kereteire és korlátaira, valamint a peradatok egészére tekintettel lehetővé, illetve szükségessé tette-e a jogerős bírói ítélet hatályon kívül helyezését. Ebből következően, tekintettel a törvényességi-szakjogi kérdésekben való felülbírálattal kapcsolatos, fentebb ismertetett gyakorlatra, az Alkotmánybíróság a jelen ügyben nem vizsgálhatta érdemben a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmére hivatkozó indítványelemet, mivel az a fentiek folytán nem veti fel az Abtv. 29. §-ában foglalt alaptörvény-ellenesség lehetőségét, illetve nem tartalmaz alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdést.
[34]	Az indítványozók az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében foglalt jogállamiság sérelmét a tulajdonhoz való jog és a tisztességes bírósági eljáráshoz való jog sérelmével összefüggésben állították. Ezen alapvető jogok sérelmének érdemi vizsgálatára a fent írtak szerint az Alaptörvény és az Abtv. rendelkezései alapján nem volt lehetőség, a B) cikk (1) bekezdésére pedig az indítványban foglalt indokok alapján alkotmányjogi panasz nem alapítható. Mindezekre tekintettel az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a befogadás tartalmi feltételei ezen indítványi elem tekintetében sem állnak fenn.
[35]	Mindezek alapján az Alkotmánybíróság megállapította, hogy mivel az alkotmányjogi panasz nem felel meg az Abtv. 29. §-ában írott feltételeknek, annak befogadására nincs lehetőség. Az Alkotmánybíróság ezért a kérelmet az Abtv. 47. § (1) bekezdése, 50. §-a és az 56. § (1)–(3) bekezdései, valamint az Ügyrend 5. § (1) és (2) bekezdései alapján eljárva – az Ügyrend 30. § (2) bekezdés a) pontja alapján – visszautasította.
. 3217/2016. (XI. 14.)

matches: Kúria Kúria bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria