text:
IV/01915/2019
. IV/01915/2019
Az ügy tárgya: A Kúria Kvk.I.38.318/2019/2. számú végzése elleni alkotmányjogi panasz (választási ügy)
Előadó alkotmánybíróra szignálás napja: 12/02/2019
Az indítványozó - az Abtv. 27. § és a Ve. 233. § alapján - a Kúria Kvk.I.38.318/2019/2. számú végzése alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól.
Az indítványozó a 2019. évi önkormányzati választásokon polgármester-jelölt volt. A megismételt választások eredményét kihirdető, ugyanakkor az újabb szavazás jogszabálysértés megvalósulását érdemben nem vizsgáló Területi Választásti Bizottság (TVB) határozata ellen fellebbezett a Nemzeti Választási Bizottsághoz (NVB). Az NVB a TVB határozatát részben helybenhagyta, de érdemben nem változtatta meg, ezért az indítványozó a Kúriához fordult. A Kúria a felülvizsgálati kérelmet érdemi vizsgálat nélkül elutasította arra hivatkozva, hogy az indítványozó a felülvizsgálat iránti kérelmét nem polgármester-jelölti minőségben, hanem polgármesterként terjesztette elő, és érintettségét az önkormányzati választásban nem igazolta. Azt sem tárta fel az indítványozó, hogy természetes személyi minőségében mennyiben sérül joga, jogos érdeke, jogi helyzete.
Az indítványozó álláspontja szerint az érintettség hiánya miatt elutasító kúriai végzés sérti a tisztességes eljáráshoz és jogorvoslathoz fűződő alapjogát. Érvelése szerint - bár a választások jogerős végeredményének kihirdetéséig regnáló polgármester -, a közhiteles választási névjegyzék alapján is igazolható, köztudomású és az iratanyagból is megismerhető tény jelölti minősége..
a Kúria Kvk.I.38.318/2019/2. számú végzése
IV_1915_0_2019_indítvány_anonim.pdf
A határozat száma: 3372/2019. (XII. 16.) AB végzés
A határozat kelte: Budapest, 12/05/2019
2019.12.05 11:00:00 1. öttagú tanács
3372_2019 AB végzés.pdf
Az Alkotmánybíróság a Kúria Kvk.I.38.318/2019/2. számú végzése alaptörvény-elleneségének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
[1]	1. Az indítványozó jogi képviselő útján (dr. Kővári Gergő Benjámin Ügyvédi Iroda, ügyintéző: dr. Kővári Gergő Benjámin ügyvéd) az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a alapján alkotmányjogi panaszt nyújtott be a Kúria Kvk.I.38.318/2019/2. számú végzése alaptörvény-ellenességének megállapítása és megsemmisítése iránt. Az indítványozó álláspontja szerint a Kúria támadott végzése sérti az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdését és (7) bekezdését.
[2]	A megelőző eljárásban az indítványozó kérelmezőként vett részt. A Kúria által megállapított tényállás szerint a Pécsi Ítélőtábla a Pk.III.50.029/2019/7. számú végzésével megállapította, hogy a 2019. október 13. napján megtartott helyi önkormányzati polgármester és képviselők választásán Várfölde községben megtartott szavazás a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény (a továbbiakban: Ve.) 2. § (1) bekezdés a) és e) pontjába ütközés miatt jogszabálysértő volt. Az ítélőtábla a megtartott szavazást a polgármester-választásról és az egyéni listás képviselő-választásról, továbbá a Várfölde Helyi Választási Bizottságnak (a továbbiakban: HVB) a polgármester-választás, valamint az egyéni listás képviselő-választás eredményét megállapító határozatát megsemmisítette, és a szavazást a polgármester-választás és az egyéni listás képviselő-választás tekintetében megismételtette. Az ismételt szavazást 2019. november 10. napjára tűzte ki.
[3]	A megismételt önkormányzati választással kapcsolatban egy természetes személy 2019. november 13-án kifogást nyújtott be a HVB eredmény megállapítására vonatkozó jegyzőkönyvbe foglalt határozata ellen.
[4]	A kifogás elbírálása során a Zala Megyei Területi Választási Bizottság (a továbbiakban: TVB) a 93/2019. (XI. 15.) számú határozatában megállapította, hogy a Ve. 221. § (2) bekezdése alapján fellebbezés benyújtására nincsen lehetőség jegyzőkönyvbe foglalt döntés ellen. A Ve. 242. § (1) bekezdése alapján a választási szerv hallgatása miatt kifogás benyújtására van lehetőség, amelyet a felettes választási szerv, a jelen esetben a Zala Megyei Területi Választási Bizottság jogosult elbírálni. Megállapította továbbá, hogy a kérelmezőnek a Ve. 307/N. § (1) bekezdésére való hivatkozása helytálló volt, tekintettel arra, hogy a szavazóköri eredmény összesítését követően további feltételként írja elő a jogszabály a választás eredményének megállapítását. Ezen feladatát ugyanakkor a HVB nem teljesítette, ezért a TVB a szavazóköri jegyzőkönyvek adatai alapján megállapította a polgármester és az egyéni listás képviselő-választás eredményét.
[5]	A TVB határozata ellen az indítványozó és egy magánszemély külön-külön nyújtott be fellebbezést, amelyeket a Nemzeti Választási Bizottság (a továbbiakban: NVB) együttesen bírált el. Ennek eredményeként a 487/2019. számú – 2019. november 20-án kelt – határozatával a TVB 93/2019. (XI. 15.) számú határozatát részben megváltoztatta, és a HVB 26/2019. (XI. 10.) számon jegyzőkönyvbe foglalt döntése elleni részében a jogorvoslati kérelmet érdemi vizsgálat nélkül elutasította, a határozat egyéb rendelkezéseit helybenhagyta.
[6]	Az NVB döntése ellen az indítványozó bírósági felülvizsgálati kérelmet nyújtott be. A Kúria a felülvizsgálati kérelem folytán meghozott Kvk.I.38/318/2019/2. számú – 2019. november 28-án kelt – végzésével az NVB 487/2019. számú határozatának felülvizsgálati kérelemmel nem támadott részét nem érintette, a támadott részében pedig a felülvizsgálati kérelmet érdemi vizsgálat nélkül elutasította.
[7]	A Kúria végzésének indokolásában kiemelte, hogy a Kvk.I.37.597/2014/5. és a Kvk.III.37.503/2014/3. számú döntéseiben is megtestesülő egységes gyakorlata szerint a Ve. 222. § (1) bekezdésében előírt érintettség csak akkor állapítható meg, ha az állított jogsérelem a kérelmező saját jogaira és kötelezettségeire közvetlenül kihat. Az érintettség igazolása a kérelmezőt terheli.
[8]	A Kúria a hivatkozott gyakorlata alapján a konkrét ügyben rámutatott: a Pécsi Ítélőtábla Pk.III.50.029/2019/7. számú végzéséből ismert volt, hogy a kérelmező a 2019. évi önkormányzati választásokon polgármesterjelölt volt. A Kúria hangsúlyozta ugyanakkor, hogy az indítványozó a bírósági felülvizsgálat iránti kérelmét nem ebben a minőségében, hanem polgármesterként terjesztette elő. Azt azonban nem igazolta, hogy a polgármesteri tisztség betöltőjeként mennyiben lenne érintett az önkormányzati választásban, polgármesteri tisztségét mennyiben befolyásolja az NVB 487/2019. számú határozata. A Kúria utalt arra is, hogy az indítványozó azt sem tárta fel, hogy természetes személyi minőségében mennyiben sérült joga, jogos érdeke, illetve jogi helyzete.
[9]	A Kúria a kifejtett indokok alapján az indítványozó felülvizsgálati kérelmét a Ve. 222. § (1) bekezdése és 231. § (1) bekezdés a) pontja alapján érdemi vizsgálat nélkül elutasította.
[10]	2. Az indítványozó alkotmányjogi panaszában kérte a Kúria Kvk.I.38.318/2019/2. számú végzése alaptörvény-ellenességének a megállapítását és megsemmisítését, mert álláspontja szerint sérti az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdését.
[11]	Az indítványozó álláspontja szerint a Kúria támadott végzése az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdéséből fakadó tisztességes bírósági eljáráshoz való jogot azért sérti, mert köztudomású – a közhiteles választási névjegyzékben szereplő – tény, hogy az indítványozó polgármesterjelöltként indult a választásokon. A Kúria ugyanakkor erre a tényre nem volt figyelemmel, és ezért sérült az indítványozó tisztességes eljáráshoz való joga.
[12]	Az indítványozó a jogorvoslathoz való jog sérelmével összefüggésben arra hivatkozott, hogy a Kúria lényegében azért nem állapította meg az érintettségét, mert kérelmezői minőségét nem polgármester-jelöltként, hanem polgármesterként tüntette fel. Az ügy iratai alapján azonban megállapítható volt jelölti minősége is, amelyet a Kúria figyelmen kívül hagyott. Ennek következtében a jogorvoslat formálissás vált, amely az indítványozó jogorvoslathoz való jogát kiüresítette.
[13]	Az indítványozó a jogorvoslathoz való jog sérelmével összefüggésben hivatkozott a XXIII. cikk (1) bekezdésére is, ugyanakkor az Alaptörvény ezen rendelkezésével kapcsolatban nem állította a támadott kúriai végzés alaptörvény-ellenességét.
[14]	3. Az Alkotmánybíróságnak az Abtv. 56. §-a alapján mindenekelőtt azt kellett megvizsgálnia, hogy az alkotmányjogi panasz a befogadhatóság törvényi feltételeinek eleget tesz-e.
[15]	3.1. Az Alkotmánybíróság a befogadhatóság törvényi feltételeinek vizsgálata során megállapította, hogy a határidőben benyújtott indítvány a határozott kérelem Abtv. 52. § (1b) bekezdésén alapuló törvényi feltételeinek csak részben tesz eleget.
[16]	Az indítvány ugyanis nem alkalmas érdemi elbírálásra, ha az indítványozó megjelöli ugyan az Alaptörvénynek azt a rendelkezését, amelyet sérülni vél, de nem indokolja meg – a panasz nem tartalmaz részletes érvelést arra vonatkozóan –, hogy az Alaptörvény megjelölt rendelkezésével miért ellentétes a bírói döntés {3075/2016. (IV. 18.) AB határozat, Indokolás [19]; 3231/2016. (XI. 18.) AB határozat, Indokolás [26]}. Az elégtelen indokolás miatt akadálya az érdemi elbírálásnak az is, ha a támadott bírói döntés és az Alaptörvény megjelölt rendelkezése között nem állapítható meg összefüggés, vagy az alkotmányjogi értelemben nem releváns {3067/2016. (IV. 11.) AB végzés, Indokolás [13]; 3187/2017. (VII. 14.) AB végzés, Indokolás [9]; 3198/2017. (VII. 21.) AB végzés, Indokolás [9]; 3063/2018. (II. 20.) AB végzés, Indokolás [27]}.
[17]	3.2. Az indítványozó részben az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésének a sérelmére hivatkozott, ezért az Alkotmánybíróság elsőként azt vizsgálta meg, hogy az indítvány ebben a részében az Abtv. 52. § (1b) bekezdésén alapuló törvényi feltételeknek megfelel-e.
[18]	Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdéséből fakadó tisztességes eljárás (fair trial) olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek a figyelembevételével lehet csupán megítélni. Ezért egyes részletek hiánya ellenére éppúgy, mint az összes részletszabály betartása dacára lehet az eljárás méltánytalan vagy igazságtalan, avagy nem tisztességes {6/1998. (III. 11.) AB határozat, ABH 1998, 91, 95.; 7/2013. (III. 1.) AB határozat, Indokolás [24]; 3003/2019. (I. 7.) AB határozat, Indokolás [25]}. A tisztességes bírósági eljáráshoz való jog sérelme akkor állapítható meg, ha a lefolytatott eljárás egészében nem felelt meg a tisztességes tárgyalás követelményeinek. Egyes eljárási hibák önmagukban nem feltétlen vezetnek az eljárás „tisztességtelenségére”. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint ezért egy eljárás tisztességességét mindig esetről estre lehet csak megítélni, a konkrét ügy körülményeinek figyelembe vételével. Nevesíteni lehet ugyanakkor számos olyan követelményt (részjogosítványt), amelyeknek egy eljárásnak meg kell felelnie ahhoz, hogy tisztességesnek minősüljön {lásd részletesen: 3025/2016. (II. 23.) AB határozat, Indokolás [19]}.
[19]	Az indítványozó álláspontja szerint ügyében egy köztudomású tény figyelmen kívül hagyása eredményezte a tisztességes eljáráshoz való jogának a sérelmét. Azt azonban – a hivatkozott alkotmánybírósági gyakorlat alapján – nem indokolta meg, hogy az alkotmányjogi panaszban állított eljárási szabálysértés a tisztességes eljárás mely követelményével áll összefüggésben, és ezáltal nem állapítható meg, hogy a támadott bírói döntés és az Alaptörvény megjelölt rendelkezése között mi az alkotmányjogilag releváns összefüggés. Az Alkotmánybíróság megjegyzi azt is, hogy a Kúria az indítványozó polgármester-jelölti minőségét nem hagyta figyelmen kívül (lásd: a Kúria végzésének [11] bekezdése), hanem az érintettség igazolására vonatkozó törvényi feltételek körében az érintettség kifejezett igazolásának a hiányát állapította meg.
[20]	Erre tekintettel az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az indítványozó az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésének a sérelmét pusztán állította, azonban a kérelem nem tartalmazza „az Alaptörvényben biztosított jog sérelmének lényegét” [Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) pont], illetve az „indítványban foglalt kérelem részletes indokolását” [Abtv. 52. § (1b) bekezdés e) pont].
[21]	4. Az Abtv. 29. §-a a befogadhatóság feltételeként határozza meg, hogy az – egyéb törvényi feltételeknek megfelelő – alkotmányjogi panasz a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenességet tartalmazzon vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdést vessen fel. E két feltétel alternatív jellegű, így az egyik fennállása önmagában is megalapozza az Alkotmánybíróság érdemi eljárását {például 21/2016. (XI. 30.) AB határozat, Indokolás [20]; 34/2013. (XI. 22.) AB határozat, Indokolás [18]}. A feltételek meglétének vizsgálata az Alkotmánybíróság mérlegelési jogkörébe tartozik.
[22]	4.1. Az Alkotmánybíróság ezzel összefüggésben kiemeli, hogy a bírói döntés alaptörvény-ellenességének vizsgálata során az Alkotmánybíróság tartózkodik attól, hogy a bíróságok felülbírálati jogköréhez tartozó törvényértelmezési kérdésekben állást foglaljon {3003/2012. (VI. 21.) AB végzés, Indokolás [4]; ezt követően megerősítette: 3065/2012. (VII. 26.) AB végzés, Indokolás [5]; 3391/2012. (XII. 30.) AB végzés, Indokolás [25]; 7/2013. (III. 1.) AB határozat, Indokolás [33]}. Az Alkotmánybíróság rámutatott arra is, hogy az alkotmányjogi panasz lényegével és az Alkotmánybíróság feladatával nem összeegyeztethető, ha az Alkotmánybíróság – hasonlóan egy rendes bírósági felülvizsgálati fórumhoz – a bírósági döntések korlátlan felülvizsgálatát végezné pusztán amiatt, mert egy téves döntés érintheti a sérelmet szenvedett fél jogait {3037/2014. (III. 13.) AB határozat, Indokolás [29]–[30]}.
[23]	4.2. Az Alkotmánybíróság a Ve. szabályai alapján több döntésében rámutatott, hogy „a Ve. a jogorvoslat szabályai között az adott ügyben való érintettség fogalmát nem határozza meg, az érintettség fogalom használatával az eljárásban részes felekhez képest más résztvevői körre utal – mely elvi síkon lehet többek között akár akinek jogát, jogos érdekét, jogi helyzetét az ügy érinti –, ezt azonban mindig az adott ügyben, esetről esetre a jogorvoslati kérelmet elbíráló szerv, jelen esetben a Kúria dönti el.” {3081/2014. (IV. 1.) AB végzés, Indokolás [15]; 3082/2014. (IV. 1.) AB végzés, Indokolás [16]; 3097/2014. (IV. 11.) AB végzés, Indokolás [14]}
[24]	Az Alkotmánybíróság választási ügyekben a jogorvoslathoz való jog sérelmére alapított alkotmányjogi panaszokkal összefüggésben több esetben rámutatott arra is, hogy a Ve. 222. § (1) bekezdése szerint az ügyben érintett természetes és jogi személy, jogi személyiség nélküli szervezet bírósági felülvizsgálati kérelemmel élhet. Ha az indítványozó panaszában a bíróságnak az ügyben való érintettségével összefüggő megállapításokat kifogásolja, önmagában nem veti fel a bírói döntés alaptörvény-ellenességének a kételyét, és nem alapoz meg alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdést sem {3294/2018. (IX. 13.) AB végzés, Indokolás [42]–[43]; 3317/2019. (XI. 21.) AB végzés, Indokolás [11]}.
[25]	A jelen ügyben a Kúria a végzésének indokolásában kiemelte, hogy választási eljárásban a beadványok előterjesztőinek jogi státusza többféleképpen megnyilvánulhat (pl. jelölt, választó), és egy-egy tényálláshoz ezen eltérő státuszuk függvényében eltérő módon viszonyulhatnak, státuszukból eredő érintettségük az eljárás egyes szintjein eltérő lehet. A Kúria ezért hangsúlyozta, hogy a választási ügyekben „elengedhetetlen a konkrét tényálláshoz igazodó konkrét érintettség vizsgálata”. Ennek a törvényi követelménynek ugyanakkor az indítványozó nem tett eleget, mert érintettségét nem igazolta.
[26]	A kifejtettek alapján az Alkotmánybíróság azt állapította meg, hogy az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdésével összefüggésben az indítványozó alkotmányjogi panaszában kizárólag a Kúria felülbírálati jogkörébe tartozó mérlegelését kifogásolta. A panaszban megjelölt aggályok a bíróság döntését érintően nem tartalmaznak kifejezetten olyan érvelést, amely alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésnek minősülne, vagy a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség vizsgálatát megalapozná.
[27]	5. A kifejtettek alapján az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az alkotmányjogi panasz részben nem felel meg az Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) és e) pontjában foglalt követelményeknek, részben pedig az Abtv. 29. §-ában írt befogadási kritériumoknak. Erre tekintettel az indítványt az Ügyrend 30. § (2) bekezdés a) és h) pontja alapján visszautasította.
. 3372/2019. (XII. 16.)

matches: Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság


text:
Ítélet, Gyimesi (2011. 11. 16), ING biztosító,
Címlap » Ítélet Gyimesi (11-16-11)
Ítélet Gyimesi (11-16-11)
Gazdasági Kollégiuma
Budapest II. Varsányi L u/40·44.
1535. Bp. Pf.:887.
15.3.42.08712010/13.
A Fővárosi Bíróság a Dr. Zatik Zsuzsanna Ügyvédi lrodától (1024Budapest, Szilágyi Erzsébet fasor út 1;) eljáró Dr. Zatik Zsuzsanna ügyvéd által képviselt Gyimesi Albert Tiborné (6000 Kecskemét, Gyenes Mihály tér 17) felperesnek, a Varga János Tamás és Társai Ügyvédi lrodától (1126 Budapest Krestok K tér 8.) eljáró Dr. Csernusz Zoltán ügyvéd által képviselt ING Biztosító Zrt. (1068 Budapest. Dózsa György út 84/b ép.) alperes ellen általános szerződési feltételek érvénytelenségének megállapítása iránt indított perében meghozta az alábbi
A bíróság kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 125.000.- Ft (azaz Egyszáz-huszonötezer) perköltséget.
Az ítélet ellen a kézbesítéstől számított 15 napon belül van helye fellebbezésnek, amelyet 3 példányban ennél a bíróságnál kell benyújtani, de a Fővárosi Ítélőtáblához címzetten. A felek kérhetik a fellebbezés tárgyaláson kívül történő elbírálását. Ha a fellebbezés csak a kamatfizetésre, a perköltség viselésére és összegére, illetve a meg nem fizetett illeték vagy az állam által előlegezett megfizetésére vonatkozik a fellebbezés csak a teljesítési határidővel vagy a részletfizetés engedélyezésével kapcsolatos, avagy a fellebbezés csupán az ítélet indokolása ellen irányul, a felek kérhetik, hogy a másodfokú bíróság a fellebbezést tárgyaláson bírálja el. A bíróság tájékoztatja a feleket, hogy a jogi képviselővel eljáró felek a határozat ellen. benyújtott fellebbezéshez mellékelt közös kérelemben indítványozhatják, hogy az anyagi jogszabály megsértésére alapított fellebbezést közvetlenül a Legfelsőbb Bíróság bírálja el. Vagyonjogi ügyben a felek akkor indítványozhatják a Legfelsőbb Bíróság eljárását, ha a fellebbezésben vitatott érték az ötszázezer forintot meghaladja. A fellebbezésben új tényre, bizonyítékra hivatkozni nem lehet, a fellebbezést tárgyaláson kívül, a felülvizsgálati eljárásra irányadó szabályok alkalmazásával bírálják el.
A felperes, mint biztosított és az alperes mint biztosító 2006 március 29. napján életbiztosítási szerződést kötöttek, mely egyben befektetési felhalmozási célú megtakarítási lehetőséget is jelentet a felperes számára. Az euró alapú befektetéshez kötött biztosítás feltételeit általános szerződési feltételként az ING Biztosító Rt 027 jelû euró alap befektetéshez kötött biztosításának feltételei megnevezésû általános szerződési feltételek tartalmazta. Ennek elválaszthatatlan részét képezte a Ptk. 205/A § (3) bekezdése szerint a ,,2. számú melléklet a 024 jelû € alap befektetéshez kötött biztosításhoz" melléklet, mely a biztosítás összes díjára és költségére vonatkozó rendelkezéseket tartalmazta. A 2. sz. melléklet akként rendelkezett, hogy a melléklet a szabályzatban meghatározott a tartam során módosuló adatokat tartalmazza, módosult tételeket dőlt betûk és számok jelzik.
Az.alperes 2. sz. melléklet 2010 július 01 -ét követő biztosítási évfordulótól érvényesnek kihirdetett, átváltási költség adatait, addigi díj maximálást akként változtatta meg, hogy: "minden további átváltás, ami ING Tele Centeren vagy az ING Internetes honlapján keresztül történik, az átváltott összeg 5 ezreléke minimum 1€", továbbá "minden további átváltást, ami faxon - levélben történik, az átváltott összeg 5 ezreléke minimum 2;2€".
Az alperes 2010. március 29 - én egyoldalú szerződésmódosítással, megváltoztatta az átváltási díj mértékét, az elektronikus átváltási díj maximumát 11,8 €"ról 30 €-ra módosította. A felperes a szerződésmódosítást tudomásul vette.
Az alperes 2010. március 15-én értesítette felperest írásban arról, hogy a 2010. július 02-ai módosításokkal a szerződések évfordulóját követően az ingyenes átváltások számát 4-re emelte, így a 4 átváltást költségmentesen lehet megtenni, ugyanakkor az 5, és 12. váltás között a díjat az alperes nem változtatta meg, azonban a 12 váltást követően minden átváltás költségét az átváltott összeg 0,5%-ában határozta meg.
A felperes az utóbbi a szerződésmódosítás ellen sem tiltakozott.
A felperes elsődleges kereseti kérelmében kérte, hogy a bíróság állapítsa meg, hogy az alperes által a 027 Jelû € alap befektetéshez kötött biztosításhoz kapcsolódó az eszközalapok és azok éves kezelési díjak tekintetében 2010. július 01-jet követő időszakra kezdeményezett, díjmaximálás eltörlésére vonatkozó szerződésmódosítás nem vált a szerződés részévé a Ptk. 205/B § (1) es (2) bekezdésében foglaltak szerint.
A felperes másodlagos keresetében kérte, hogy a bíróság állapítsa. meg a díjmaximálás eltörlésére vonatkozó szerződési feltétel tisztességtelen szerződési feltételnek minősül a Ptk. 209.§ (1) bekezdése alapján, ezért Ptk. 209/A § (2) bekezdése szerint ezen .szerződési feltétel semmis, így a Ptk. 237. § (1) bekezdése szerint a bíróság kötelezze az alperest..az eredeti állapot helyreállítására a vitatott szerződési feltétel tekintetében.
A felperes az elsődleges kereseti kérelmét azzal indokolta, hogy a díjszabás módosítás hatálya 2011. Március 29-étol állt volna be. Azonban az alperesi módosítási szándék bejelentését követően a felperes egyértelmûen jelezte Placz József meghatalmazottján keresztül írásban a biztosítását kezelő ügynöknek, hogy nem fogadja el a módosítást, mivel Placz Józsefnek magának is volt befektetési számlája az alperesnél. Miután nyilvánvalóvá vált az alperesi elutasító magatartás, a felperes pert kezdeményezett 2010. Novemberében, mielőtt hatályba lépett volna a tervezett módosítás.
A felperes elsődlegesen arra hivatkozott, hogy a felperessel a perbeli általános szerződési feltételt nem közölték, mert az a·lista, amit a felperessel az alperes aláíratott a perbeli általános szerződési feltételt nem tartalmazta. Az, hogy a későbbiekben az alperes 2007-ben az általános szerződési feltételeket az interneten közzétette relavanciával nem bírhat.
Mindezekre figyelemmel a felperes álláspontja szerint a GK37 pontra hivatkozással a szerződésmódosítás nem vált a szerződés részévé.
A felperes a másodlagos kereseti kérelme körében kifejtette, hogy az általános szerződés feltétel azért tisztességtelen többek között, mert a felperes nem tudná jogkövetkezmények nélkül felmondani a szerződést, mivel ebben az esetben az 1. számú mellékletben rögzített visszaváltási táblázat alapján meghatározott érték figyelembe vételével kerülne sor a felek között elszámolásra, melynek következtében a felperes veszteséget realizálna. Ezért az alperes egyoldalú díjemelése ami lényegesen magasabb a szerződéskötéskori megállapodásnak, tisztességtelennek minősül.
Az alperessel szemben utalt arra, hogy az ellenkérelemben többször hivatkozott a PSZÁF 2546/4/2009 sz. levélre, mint kötelező·eIjárást meghatározóra az alperes alaptalanul hivatkozik, mivel 2009-ben a PSZÁF-nak jogszabályalkotó jogosítványa még nem volt, továbbá ez. a levél nem tekinthető kőrlevélnek, mert annak csupán tájékoztatás a célja. Azért, hogy felhívja a figyelmet, egy olyan biztosításhoz kapcsolódó előre történő árazási technikára, mely a PSZÁF szerint kockázatot rejthet magában, mivel a befektető befektetési megbízásának megadásakor már ismeri az átváltási árfolyamot, amin a befektetési egységeinek átváltása meg fog történni. Ezzel szemben a felperes állította, hogy az alperes nem alkalmazta és alkalmazza az előreárazás technikáját, ennek igazolására csatolta a felperes egy megbízásának alperes által történő lebonyolításának és visszaigazolásának krónikáját.
Az alperes ellenkérelmében kérte a felperes keresetének elutasítását, felperes perköltségben marasztalását. Az ellenkérelem indokolásában elsődlegesen utalt arra, hogy a keresetlevélhez F/9 alatt csatolt melléklet tanúsága szerint a felperest 2006. március. 08-án aláírt nyilatkozattal elismerte, hogy a biztosítási ajánlatának megtétele előtt átvette a biztosítási ajánlatban megjelölt termék, vagyis a 027 jelû € alap befektetéshez kötött biztosítás szabályzatait, azaz az általános szerződési feltételeket. Ezzel a·felperes kifejezetten elfogadta az egyoldalú módosítás lehetőségét is. Minderre figyelemmel alaptalannak tartotta a felperest GK.37. sz. állásfoglalásra történő hivatkozását, hiszen ezen utóbbi olyan esetekre vonatkozik, amelyben az egyoldalú módosítás lehetősége nem került kikötésre az ÁSZF-ben. Azonban a perbeli esetben az ÁSZF már tartalmazta az egyoldalú módosítás lehetőségét, így az nem minősül egy olyan GK.37.V. számú rendelkezés szerinti szerződést követően közölt új szerződésmódosítási ajánlatnak, amit a felperesnek jogában állna elfogadni, vagy elutasítani. Ezért, ilyen esetben nincs szükség a szerződés konszenzus útján történő módosítására, mivel a szerződés megkötésekor a felek már egyeztettek az egyoldalú módosítás lehetőségében.
Az alperes a másodlagos kereseti kérelem elutasítását elsődlegesen a Ptk. 209. § (5) bekezdésére hivatkozással kérte, utalva a Fővárosi Ítélőtáblának hasonló ügyben hozott ítéletére, me!y az alperesi szolgáltató összes díjtételét ellenszolgáltatás fogalmi körébe sorolta, továbbá a Szegedi Ítélőtábla BDT.2009.20.83. sz. határozatára, amely még a szerződésszegés esetére illetve a fizetési késedelem esetére járó az ÁSZF szerint előírt kamat mértékét is az ellenszolgáltatás körébe utaIta. Ezért az alperes álláspontja szerint a per tárgyát képező egyébként világosan és érthetően megfogalmazott kikötés egyértelmûen az ellenszolgáltatást határozza meg. Ezért annak tisztességtelensége vizsgálata nem folytatható Ie. Ezt meghaladóan az alperes utalt arra, hogy a keresetben megjelölt Ptk. 237. § (1) bekezdésének alkalmazása a jelen perben fogalmilag kizárt, mivel ha a támadott feltétel tisztességtelennek is minősülne, egy már kitörölt szerződési feltételt visszaállítani ez alapján nem lehet. Az alperes továbbá utalt arra, hogy a jogok és kötelezettségek egyensúlyát a szerződésmódosítás egyébként sem változtatta meg, mivel az első 4 átváltás költségmentessé vált, az 5 -12 közötti átváltások díja pedig változatlan maradt. Hangsúlyozta, hogy az alperessel szerződő ügyfelek többsége évente legfeljebb 12-szer váltott, ugyanakkor az évente legalább 13-szor eszközalapot váltó ügyfelek aránya kevesebb, mint 1% volt. Mindebből látszik, hogy a-szerződésmódosítás az alperesi ügyfelek több, mint 99%-a·számára előnyösebb volt. Álláspontja szerint a jogok és kötelezettségek egyensúlyát a teljes fogyasztói kör szempontjait figyelembe véve kell értékelni, ez alapján viszont meg lehet állapítani, hogy nem lehet tisztességtelen olyan szerződési feltétel, mely a fogyasztók több mint 99%-ának előnyösebb.
Az alperes mindezeken túl hivatkozott a Ptk. 209. § (6) alapján fennálló mentesülésére, melyet a PSZÁF által kiadott 2546/4/2009 számú vezetői levél tett lehetővé, melyet a biztosítottak kockázati közösségének védelme érdekében adtak ki, és melynek iránymutatása alapján módosította az alperes a perbeli általános szerződési feltételeket.
Az alperes hangsúlyozta, hogy az áltata kínált portfólióban. biztosított ügyfelek közösségként.kénytelenek elszenvedni azokat az extra veszteségeket, amelyeket az eszközalapokat hatalmas összegekkel nagyon gyakran váltogató ügyfelek, mint például a felperes is okoznak, az adott eszközalap elhagyásával ahol az árfolyamrontó hatás mellett megjelenik az eszközalap összértékének közvetett csökkenése is. Az alperes kiemelte, hogy a felperes a szerződésbeli jogait visszaélésszerûen azért tudja gyakorolni, mivel különböző árfolyamon hajtja végre az eszközalapok kezelője, a vagyonkezelő az ügyfél rendelkezését, mint amivel a biztosító számol el az ügyféllel. Az alperes hangsúlyozta, hogy a perbeli konstrució esetén nem egy egyszerû befektetési szolgáltató, hanem egy folyamatos helytállási kötelezettséggel terhelt biztosító, ahol a biztosított ügyfelek egész kockázati közösségéért felel, ezért kell ezen kockázati közösség érdekeit szem előtt tartania.
A felperessel szemben utalt arra, hogy a visszavásárlási értékrendszer nem lehet akadálya a felmondási jog gyakorlásának, mivel az ÁSZF 3. pontjának m,. n, o, alpontjainak rendelkezései szerinit a felperes az e!so két biztosítási évet követő időszakban általa befektetett összegeken vásárolt egységek aktuális vételi árának %-át visszakapja, továbbá ezen felül az első két év vonatkozásában is a minimum díj feletti összeqeken vásárolt egységek aktuális vételárának %-át kapja vissza visszavásárlás esetén. Mindez a felperesnél· azt jelentené visszavásártás esetén, hogy az első két évre vonatkozó minimum díj, azaz 2,520 euró 27%-áról, azaz 680.- €- ról kellene mondania, mely a teljes befektetett összegnek a 0.57%-át jelenti, mely a felperesi 36.168:20 Ft befektetésnél 205,360 Ft összeget jelent. Ezért ez a veszteség nem jelentheti komoly akadályát a szerződés felmondási szabadságának.
A felperes keresete nem megalapozott.
A Ptk. 205/A §-a általános szerződési feltételnek minősül az a szerződési feltétel, amelyet az egyik fél több szerződés megkötése céljából egyoldalúan a - másik fél közremûködése nélkül előre meghatároz, és amelyet a felek egyedileg nem tárgyaltak meg.
A 205 § (1) bekezdése szerint az általános szerződési feltétel csak akkor válik a szerződés részévé, ha alkalmazója lehetővé tette, hogy a másik fél annak tartalmát megismerje, és ha azt. a másik fél kifejezetten, vagy ráutaló magatartásával elfogadta.
A bíróság a tényállást a Pp. 206 § (1) bekezdése szerint a peres felek előadása és a becsatolt okiratok alapján állapította meg.
A bíróság nem tudta elfogadni a felperes arra való hivatkozását, hogy a perbeli általános szerződési feltételeket a felperessel nem közölték, mivel a keresetlevélhez F/9. alatt becsatolt 2006. Március 08-ai felperesi nyilatkozat szerint a felperes elismerte, hogy a felperes a biztosítási ajánlatának megtétele előtt átvette az 1/F/2 alatt becsatolt a felperes biztosítási ajánlatában megjelölt termék, vagyis a 027 jelû euró alap befektetéshez kötött biztosítás valamennyi szabályzatát.
A felperes elsődleges kereseti kérelme azért nem megalapozott, mert a felperes maga sem vitatta, hogy személyesen nem utasította vissza az alperesi szerződésmódosítást, illetve az ellen személyesen nem tiltakozott. Ugyanakkor a felperes állításával ellentétben a felperest az alperesi biztosítóval szemben képviselő (12/F18) testvérének Placz Józsefnek a saját ügyében kiadott az alperesi szerződésmódosítást visszautasító nyilatkozatának hatálya, nem terjed ki az a felperesre. A felperes ezen nyilatkozatot ugyanakkor az iratokhoz nem csatolta, azonban a bíróságnak a Placz József által az alperes ellen 15. G. 112/2011.szárnú eljárásból hivatalos tudomása van a felperes által hivatkozott nyilatkozat tartalmáról, melyből egyértelmûen megállapítható, hogy a nyilatkozatot Placz József kizárólag a saját nevében tette, ezért annak hatálya nem terjedhet ki a felperesre. Továbbá a perbeli szerződésmódosítás a felperes álláspontjától eltérően azonnal hatályha lépett, mivel az egyoldalú szerződés módosítás lehetőségét az általános szerződési feltételek tartalmazták. Ezért alaptalan a felperesnek arra való hivatkozása, hogy a 2011. július 02-át megelőzően 2010. novemberében benyújtott kereset egyben a szerződési feltétel el nem fogadását jelentette volna.
A felperes. másodlagos kereseti kérelme is alaptalan, mivel az átváltási díjakra, illetve díjplafon eItörlésére vonatkozó általános szerződési feltétel a szolgáltatás ellenszolgáltatás arányát meghatározó szerződési kikötésnek· minősül, így a Ptk. 209 § (5) bekezdése szerint a perbeli szerződési feltételekre nem alkalmazhatóak a tisztességtelen szerződési feltétetekre vonatkozó rendelkezések;
A felperes pervesztes lett, ezért a Pp. 78. § (1) bekezdése alapján köteles a perköltség megfizetésére, mely az alperest képviselő ügyvédnek a 32/2003. (VIII. 22.) IM rendelet alapján megállapított az áfát is tartalmazó ügyvédi munkadíjat, tartalmazza.
Írásba foglalásának a napja: 2011. November 16.
dr. Tóth Gyula s. k.

matches: Bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
találatszám: 187 találat lapozás: 1-30 | 31-60 ... 181-187
Kiss Kálmán, a határőrség megbízott parancsnok román kollégájával /Aurel Neagu/ tárgyalt a szervezett bűnözés elleni együttműködésről, tájékoztatott febr. 28-án az Orosházán tartott sajtótájékoztatóján. A jövőben összehangolják az akciókat. /Magyar-román határvédelmi megállapodás. = Romániai Magyar Szó (Bukarest), márc. 3./
A Szabadságnak nyilatkozott Eckstein-Kovács Péter a kézdivásárhelyi elítéltek ügyében, akiket az 1989-es forradalmi események nyomán pereltek be egy milicista őrnagy meggyilkolásának vádjával. A miniszter kijelentette, hogy az 1989-es decemberi események kapcsán "a jogalkalmazás bizonyos esetekben szelektíven történik", ugyanis amikor áldozatok és tettesek ugyanazon nemzetiségűek voltak, nem történt felelősségre vonás. A lap szerint az ügyben aláírásgyűjtést kezdeményeztek, amit az SZKT egyöntetűen támogatott. /Szabadság (Kolozsvár), márc. 1./
Csávossy György, a SZET elnöke az SZKT-n kifogásolta, hogy a SZET nem rendelkezik azokkal a döntéshozatali jogokkal amelyek megilletnék. Szerinte e testületben összpontosul a romániai magyar szellemi élet elitje, ezért újra kell gondolni annak szerepét. Elmondotta: mindenképpen szükség van az alapszabályzat módosítására. A történelmi egyházak intézménye a legstabilabb intézmény Erdélyben még a mai napig is. Az utóbbi időben azonban képviselőik mind ritkábban vesznek részt a SZET ülésein, valószínű úgy érzik, hogy nem ez az a fórum, amelyen híveik érdekeit igazán képviselni tudják. Újra kell gondolni a Szövetségi Egyeztető Tanács szerepét. Vagy meg kell szüntetni a SZET-et és egyesíteni kell az SZKT-val, vagy nagyobb beleszólási jogot kell biztosítani számára az RMDSZ döntéshozatalában - állította Csávossy. /Szabadság (Kolozsvár), márc. 1./
A nemzetvédelmi kollégium hallgatóinak tartott előadásában Teoctist ortodox pátriárka kifejtette: Az ortodox egyház nem halogatta, hanem alaposan elő akarta készíteni II. János Pál pápa meghívását és romániai látogatását. Teoctist elmondta, hogy a pápalátogatás révén Románia sokat nyerhet "vallási szempontból". - Radu Vasile miniszterelnök a Kereszténydemokrata Nemzeti Parasztpárt vezetőségi ülésén elmondta: román ortodox egyházi körökben ellenállás tapasztalható azzal a tervvel kapcsolatban, hogy a pápa Erdélybe is ellátogasson. /Teoctist pátriárka a pápalátogatásról. = Népújság (Marosvásárhely), márc. 1./
A New Yorkban székelő Magyar Emberi Jogi Alapítvány saját szerverén rendre helyet biztosított előbb a magyar határon túli kisebbségi szervezeteknek, majd a kisebbségi magyar sajtónak. Így jelenleg a http://www.hhrf.org/ címre lépve, elérhető már a világhálón Romániából: a kolozsvári Szabadság, a marosvásárhelyi Népújság, az Romániai Magyar Szó, a nagyváradi Erdélyi Napló, a kolozsvári Magyar Közélet, a kolozsvári Korunk folyóirat, legújabban nagyváradi Bihari Napló, az Erdély című internetes magazin, az RMDSZ sajtófigyelője és az RMDSZ Tájékoztató, de megtalálható rajta a szlovákiai Új Szó című napilap, a Vasárnap hetilap, továbbá közös dobbantó a fő magyarországi lapok felé, magyar Sajtóközpont címmel. Ugyanakkor, a már ismert Internettó mellé most új internetes lap sorakozott föl: a Magyar Netlap, amely febr. 26-a óta újságként, hírügynökségként, televízióként és rádióként érhető el a világhálón a http://www.netlap.hu/ címen. Az induló rovatok között természetesen helyett kapott a hír, a gazdasági, a sport, a szolgáltatási, a szórakozás, az életmód, a fórum, valamint a virtuális áruház ajánlatainak ismertetője. /Gazdagodó világháló(nk). = Romániai Magyar Szó (Bukarest), márc. 1./
Kolozsváron Méliusz József-emlékszoba készül. Erre a hírre Nagy László megjegyezte: "van néhány nagy kolozsvári író, akiknek nincs emlékszobája, mint Reményik Sándor, Kós Károly, Dsida Jenő, Tamási Áron, Bánffy Miklós." Méliusz nem tartozik a nagy írók közé. /Nagy László: Méliusz József-emlékszoba Kolozsváron. = Szabadság (Kolozsvár), márc. 1./
Ivan Kosztov bolgár miniszterelnök kétnapos látogatásra Romániába érkezett, febr. 28-án fejezte be Sinaián tárgyalásait Radu Vasile miniszterelnökkel. Ivan Kosztov kijelentette, hogy bolgár parlamenti delegációt küld Belgrádba és Pristinába. Javasolta, hogy román parlamenti képviselők is tartsanak a küldöttséggel. Radu Vasile hasznosnak minősítette a javaslatot, de hozzátette, hogy azt még el kell fogadnia a parlamentnek. /Szabadság (Kolozsvár), márc. 2./
Viorel Catamara a közelmúltban távozott a kormánykoalícióban részt vevő Nemzeti Liberális Pártból és már megválasztották a "mérsékelten nacionalista" Román Nemzeti Párt elnökének. Ezt a pártot Virgil Magureanu, a Román Hírszerző Szolgálat /SRI/ volt elnöke jegyeztette be. Egyes lapok szerint hajdan mindketten a Securitate tisztjei voltak. /Népújság (Marosvásárhely), márc. 2./
A múlt hét végi marosvásárhelyi SZKT végül mégsem az utolsó a kongresszus előtt - határozott febr. 28-án a testület, április 18-ban jelölve meg a következő SZKT időpontját, a helyszínről viszont nem döntöttek. Alapszabályzat-ellenesnek ítélt döntés miatt mondott le febr. 28-án az SZKT-n Bodó Barna és Somai József az SZKT állandó bizottsága alelnöke és titkára. Õk ugyanis 1998. október 20-án beadvánnyal fordultak az RMDSZ Szabályzat-felügyelő Bizottságához. Mint ismeretes, az SZKT október 3-i, rendkívüli tanácskozásán tárgyalta az RMDSZ további kormányban maradását, illetve kilépését. Akkor három javaslat volt: a kolozsvári megyei szervezet kilépést indítványozott; Szilágyi Zsolt képviselő a bennmaradást újabb határidős feltételekhez kötötte javaslatában; az Ügyvezető Elnökség a Petőfi-Schiller egyetemre vonatkozó kormányhatározat miatt a kormányban maradást javasolta. A név szerinti szavazás elvi kérdésre vonatkozott: a bennmaradásra. A szavazat ennek értelmében csak igen, illetve nem lehetett. Ez a kérdésfeltevés viszont az SZKT kétharmados támogatottságát feltételezi, az alapszabályzat szerint. Az ismert 59-37 eredményű, név szerinti szavazás nem elegendő tehát a kilépés-bennmaradás kérdésének eldöntésére - érveltek október 20-i beadványukban Bodó Barna és Somai József és hangsúlyozták: a fentiek értelmében az október 3-i SZKT-döntést nem tekinthetik a kormányzati szerepvállalás kérdésében érvényesnek. Kérték a Szabályzatfelügyelő Bizottságot, foglaljon állást a jelzett kérdésben. Ez meg is történt, mint ahogy azt a Szabályzat-felügyelő Bizottság 1/1998-as határozata tanúsítja, mely szerint a SZFB megalapozottnak tekinti a Bodó Barna és Somai József által előterjesztett beadványban foglaltakat, s az Alapszabályzat 47. szakasza értelmében, formai és eljárási szempontból alapszabályzat-ellenesnek minősíti az SZKT-nak a kormányzati szerepvállalás tárgyában hozott szeptember 5-i és október 3-i határozatát. A határozat ellen fellebbezésnek van helye, melyet két, soron következő SZKT lejártáig lehet előterjeszteni. Bodó Barna és Somai József február 23-án élt is e fellebbezési jogával. Bodó Barna és Somai József lemondó nyilatkozata így rögzíti a tényeket: az SZKT 1999. február 28-i tanácskozásán az SZFB elnöke ismertette a helyzetet, vagyis hogy fellebbezést nyújtottunk be a testülethez, de az SZKT nyilvánossága előtt nem azt jelentette be, ami a határozatuk lényege, hogy indítványunkat elfogadta, hanem azt, hogy elutasította azt. Nyilvánvalóan valótlan és tendenciózus kijelentését másodszori hozzászólásában sem igazította ki. A SZFB elnöke, Markó Attila eljárása minősíthetetlen. /Bögözi Attila: Mégsem volt az utolsó SZKT a marosvásárhelyi! = Romániai Magyar Szó (Bukarest), márc. 2./
Az Erdélyi Múzeum-Egyesület /EME/ 1990-ben újjászerveződött, az EME Bihar megyei szervezetének megalakítását 1995 májusában kezdeményezte dr. Fleisz János történész. A szervezés eredményeképpen 1998. jan. 1-jén bejegyezték az Erdélyi Múzeum-Egyesület Nagyváradi Fiókegyesületét. A római katolikus egyház jóvoltából néhány napja egyszobás székhelyük is van a Barátok temploma melletti egyházi ingatlanban. Egyelőre se telefon, se számítógép, se könyvtár nincs benne. Időszerű volt ez a lépés, mert magyar nyelvű kutatóintézmények nincsenek Nagyváradon. Az EME Nagyváradi Fiókegyesületének 116 tagja van. Dr. Fleisz János elmondta, hogy várostörténeti, helytörténeti kutatásokat folytatnak. Tervezik Nagyvárad monográfiájának kiadását. Bejegyeztették a Sapientia Varadiensis Alapítványt, az alapítvány révén már pályázhatnak anyagi támogatásra. /Gittai István: A váradi magyar tudományosság épülő szellemi műhelye. = Bihari Napló (Nagyvárad), márc. 2./
A marosvásárhelyi Nemzeti Színház Tompa Miklós Társulatának művészeit vendégszereplére hívta márc. 5-re Bécsbe az Ausztriai Magyarok Egyesületeinek Központi Szövetsége. Molnár Ferenc Játék a kastélyban című színművét adják elő. /Kiss Éva: Játék a kastélyban, előadás a Császárvárosban. = Népújság (Marosvásárhely), márc. 2./
Márc. 3-án a képviselőház oktatási bizottsága elutasította a kolozsvári székhelyű állami magyar egyetem újraindítása ügyében beadott két törvénytervezetet. Az egyiket négy RMDSZ-es képviselő /Kónya- Hamar Sándor, Mátis Jenő, Szilágyi Zsolt és Nagy István/ adta be, a másikat az RMDSZ parlamenti frakciója. A magyar egyetem ellen szavazott az RMDSZ koalíciós partnereinek egy része, a Román Szociáldemokrata Párt és a Demokrata Párt képviselői, a Kereszténydemokrata Nemzeti Parasztpárt képviselői pedig tartózkodásukkal szintén az elutasítást támogatták. A vita során az ellenzők arra hivatkoztak: a magyar egyetem az európai integrációval összeegyeztethetetlen szeparatista törekvés, az etnikai alapú egyetem diszkriminációt jelent. Az ellenzéki képviselők szerint az "európai szellemnek a multikulturális oktatási forma felel meg" - tájékoztatott Asztalos Ferenc, a képviselőházi oktatási bizottság elnöke. Az oktatási bizottságon kívül a képviselőházi emberjogi és kisebbségi bizottság, valamint a törvényhozói tanács is elutasította a törvénytervezeteket. /Újabb kudarc egyetemügyben Tetszik vagy nem tetszik, a 123-as szakasz érvényes. = Szabadság (Kolozsvár), márc. 5., Még egyszer nem a magyar egyetemre. = Bihari Napló (Nagyvárad), márc. 4./ Asztalos Ferenc elmondta, hogy a vita során az ellenzők azt állították, hogy a nyugat-európai gyakorlatban nincs példa önálló kisebbségi tannyelvű egyetemre. Asztalos hiába cáfolta ezeket az érveket, hiába hangsúlyozta, hogy léteznek kisebbségi nyelven működő állami egyetemek, például Spanyolországban katalán és kasztíliai nyelven, Finnországban svéd nyelven, mégis elutasították a magyar egyetemről szóló törvénytervezetet. /Máté Zsófia: Párhuzamos monológok a magyar egyetemről. = Bihari Napló (Nagyvárad), márc. 5./
Románia és Moldova egyesülése csak a két ország népének akaratából történhet meg, de ha a két ország népe az egyesülés mellett dönt, azt sem az oroszok, sem senki más nem akadályozhatja meg - jelentette ki márc. 1-jén Bukarestben Ion Diaconescu, a Kereszténydemokrata Nemzeti Parasztpárt elnöke. A KDNPP vezetője szerint ha ma népszavazást tartanának az egyesülésről, Romániában az igen biztosan diadalmaskodna, de a Moldovai Köztársaságban valószínűleg nemet mondanának. - Románia nincs olyan gazdasági helyzetben, amely vonzó lehetne a Moldovában élők számára. Romániának a kulturális, szellemi, érzelmi és történelmi egységet kell szorgalmaznia, és amikor "a helyzet nálunk jóra fordul, a moldovaiak is az egyesülést akarják majd" - hangsúlyozta. A sajtóértekezleten Remus Opris szóvivő határozottan elítélte az orosz törvényhozásnak azt a döntését, amellyel Oroszország számára stratégiai érdekzónának minősítette a Dnyeszteren túli területet. Opris szerint a román külügyminisztériumnak hivatalosan állást kellene foglalnia olyan értelemben, hogy ezzel Oroszország a Moldovai Köztársaság szuverenitását és területi egységét fenyegeti. Romániának fel kellene hívnia az EU-tagállamok figyelmét arra, hogy a Dnyeszteren túli területet "ténylegesen idegen hadsereg tartja megszállás alatt". /Nem érdemes most erőltetni Moldova és Románia egyesülését - véli Ion Diaconescu parasztpárti elnök. = Szabadság (Kolozsvár), márc. 3./
Márc. 1-jén kétnapos nemzetközi konferencia kezdődött Bukarestben a Partnerség a békéért NATO-program megkezdésének ötödik évfordulója alkalmából. A konferencián Andrei Plesu román külügyminiszter kijelentette: Románia azt várja, hogy áprilisban a NATO washingtoni csúcstalálkozóján megerősítik: az észak-atlanti szövetség bővítése folytatódni fog. /Román remények. = Romániai Magyar Szó (Bukarest), márc. 3./
A Magyar Újságírók Romániai Egyesülete MÚRE/ közleményt adott ki: Az Országos Audiovizuális Tanácsnak a kisebbségi műsorok azonnali fordítására és feliratozására vonatkozó döntése súlyosan megsérti az alkotmány által is biztosított jogok érvényesülését, korlátozza a sajtószabadságot, megszünteti a kisebbségi műsorok versenyképességét. E döntésével az Audiovizuális Tanács maga akarja megszabni a műsorok célrétegét, illetve haszonélvezőjét. Az önkényes döntés rendkívüli módon megnövelné a nem román műsorok önköltségét, gyártási idejét és ezzel megszünteti a szakmai esélyegyenlőséget, amit a 48/1992-es audiovizuális törvény biztosít. Figyelembe véve, hogy az Audiovizuális Tanács az évek során nem először hoz a kisebbségi műsorokat szakmailag korlátozó, az érdekeiket sújtó határozatokat, a MÚRE kéri, hogy a parlamentje vizsgálja felül a CNA egész tevékenységét, intézkedéseit. Ugyancsak kéri, hogy a törvény értelmében erre jogosult felelős intézmények hívják vissza a tisztségükből az Audiovizuális Tanács tagjait. /A MÚRE is sarkára áll. = Romániai Magyar Szó (Bukarest), márc. 3./
Kolumbán Gábor a Hargita Megyei Önkormányzat elnöke, és egyike a legtöbb nemzetközi tisztséget viselő RMDSZ-politikusoknak. Az Európa Tanács keretében működő Helyi és Regionális Hatóságok Kongresszusa tagja, és a Föderalizmus, Regionalizmus és Kisebbségi Munkabizottság elnöke, a Helyi és Regionális Információs Társadalmi Bizottság tagja, az Európai Régiók Gyűlése (AER) Kisebbségi Munkabizottságának elnöke. Kolumbán Gábort a vaslui-i bíróság rágalmazásért 20 millió lej pénzbüntetésre ítélte, 1 milliárd lej (100 000 USD) erkölcsi kártérítés és 10 millió lej perköltség megfizetésére kötelezte. A magánvádló Aristide Roibu, aki a bukaresti székhelyű Aris Industry S. A. ügyvezetőjeként felépítette a székelyudvarhelyi csereháti ingatlant, és azt átjátszotta egy frissiben megalakított görög katolikus apácarendnek. A székelyudvarhelyi csereháti ingatlanról köztudott, hogy súlyosan terheli a román?magyar viszonyt, az ügyet a román sajtó nagy része magyarellenes uszításra használja fel. Kolumbán Gábor 1997. május 30-án hivatalos közleményt adott ki, amelyben rögzítette azt, hogy "minden, a beruházást elindító dokumentumban (haszonbérleti szerződés, építési engedély, a projekt témájának bemutatása) az épület székelyudvarhelyi gyermekek részére épített kisegítő iskolaként szerepel, azzal a céllal, hogy a kis befogadó képességűnek bizonyuló oklándi iskolát ide költöztessék." Aristide Roibu alattomos ténykedése révén ez az épület egy székelyudvarhelyi görög katolikus gyermekotthonná változott. Önként adódik tehát a kérdés, vajon a humanitárius beruházás ürügye nem egyéni üzleti érdekeket rejt? Az indulatosság és agresszivitás, amellyel Aristide Roibu kifejti nézetét anélkül, hogy a beszélgetések során felmerült kérdésekre válaszolna, arra késztet, hogy az illetékes szervekhez forduljunk, kérve a pénzügyi átutalások törvényességének, a behozatalnak és az építkezés költségeinek felülvizsgálását." - Aristide Roibu ezt rágalmazásnak vélte, és panasszal fordult a kijelölt vaslui-i bírósághoz, azt állítván, hogy e kijelentés szerint őt azzal rágalmazta meg Kolumbán Gábor, hogy "szubverzív" tevékenységet folytat, ergo, "veszélyeztette, aláásta az állam belső rendjét". A nyilvánvalóan elfogult vaslui-i bíróság elítélte Kolumbán Gábort. Kincses Előd megjegyezte: egész egyszerűen nem értette, hogyan is állapíthatta meg a vaslui-i bíróság: fennállnak a rágalmazás tényálladéki elemei. Mindenekelőtt nem a vitatott alattomos kifejezést tartja rágalmazónak, amelyet románul egyébként helyesen nem szubverzívnek, tehát Roibu olvasatában az állam belső rendjét aláásónak kellett volna fordítani, hanem perfidnek (e fogalomnak viszont semmi köze sincs az államrendhez). Az ítélet indoklása szerint a rágalmazást azáltal követte el Kolumbán Gábor, hogy azt állította: a sértett jogtalanul, a svájci Basel Hilft Alapítvány felhatalmazása nélkül ajándékozta a kérdéses csereháti ingatlant az apácarendnek. Ez az indoklás azért is érthetetlen, mert a csereháti ingatlan tulajdonjogi helyzetéről a marosvásárhelyi bíróságon folyamatban van egy per - mindaddig tehát, amíg a polgári bíróság jogerősen nem állapítja meg, hogy az ingatlan ajándékozása szabályos volt, hogy annak ki is a jogos tulajdonosa, bárkinek jogában van ebben a kérdésben szabadon véleményt nyilvánítani. Aristide Roibu panasza nem is vonatkozott az ajándékozással kapcsolatos véleményre, ő a szubverzív kifejezést panaszolta, tehát az ítélet ebből a szempontból is szakmailag elképesztően dilettáns. A vaslui-i megyei törvényszék - gyanús gyorsasággal - a fellebbezési tárgyalást már március 10-ére ki is tűzte. Kolumbán Gábor időközben a Román Legfelsőbb Ítélőtáblához fordult, és kérte az ügynek az áthelyezését, annál is inkább, mivel a bűncselekmény elkövetési helye szerint az illetékes bíróság a csíkszeredai lett volna. Ez az ítélet felveti a román hatóságoknak és igazságszolgáltatásnak az "Egyezmény az Emberi Jogok és Alapvető Szabadságok Védelméről" 10. cikkelyéhez, a véleménynyilvánítás szabadságához való viszonyulásának kérdését. Ez a cikk kimondja azt, hogy mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához, és hogy e jog magában foglalja a véleményalkotás szabadságát, az információk, eszmék megismerésének és közlésének szabadságát anélkül, hogy ebbe hatósági szerv beavatkozhasson. Elfogadhatatlan a politikai szólásszabadságnak a bírói út felhasználásával való korlátozása. Ezzel az ítélettel is a román igazságszolgáltatás túllépte az egyezmény biztosította szólásszabadság korlátozási lehetőségeket, s vétkesen korlátozta a politikus véleménynyilvánítási szabadságát. Kincses Előd szerint "jogosan elvárjuk, hogy a román állam az idézett egyezmény szellemében védje meg Kolumbán Gábort." /Kincses Előd: A véleménynyilvánítás szabadsága és a román igazságszolgáltatás. = Szabadság (Kolozsvár), márc. 3./
A Transilvania Jurnalban az APADOR-CH /Romániai Emberi Jogok Védelmének Szövetsége/ jelentése alapján közölte azokat a visszaéléseket, amelyeket a román állami szervek az állampolgárok ellen elkövettek. Ebben szerepel Király István ügye is. Király István geológus 58 éves. 1990 júliusáig az egyik miniszterelnök-helyettes geológia és bányászati tanácsadója volt, majd az Ipari Minisztérium helyettes államtitkára 1991. októberéig, ezután aligazgató a geológiai igazgatóságon 1992. júniusáig. Ezt követően egy külföldi cég alkalmazottja, innen ment nyugdíjba 1993-ban. 1995. februárjában letartóztatták azzal a váddal, hogy idegen hatalmaknak államtitkot képező dokumentumokat adott át. Házkutatás során dokumentumokat koboztak el tőle, de ezek egyike sem volt titkos. Ennek ellenére a minisztérium 12 dokumentumról azt állította, hogy azok államtitoknak minősülnek. Király István hiába kérte, hogy független szakértők vizsgálják felül az iratokat. A bukaresti bíróság 1996. nov. 5-i ítélete elismerte, hogy a dokumentumokat nem államtitkokként tartották nyilván, de úgy ítélte meg, hogy jellegük az volt, ezért hét év börtönre ítélték. Király István fellebbezett. A Legfelsőbb Bíróság 1997. október 17-én hozott ítélete súlyosbított: 17 év börtön. /Túlkapások és tévedések a Király István-ügyben. = Romániai Magyar Szó (Bukarest), márc. 3./ Emil Constantinescu elnök Király Istvánt febr. 2-án kegyelemben részesítette. /Romániai Magyar Szó (Bukarest), febr. 4./
Kilencedik alkalommal tartották meg Szatmárnémetiben, a katolikus székesegyházban az ökumenikus kórustalálkozót. Összesen 17 kórus szólalt meg. Jelen volt Guttman Mihály, a Romániai Magyar Dalosszövetség tiszteletbeli elnöke is. /Ökumenikus kórustalálkozó. = Romániai Magyar Szó (Bukarest), márc. 3./
Budapesten, a Magyar Bibliatársulat otthonában ünnepélyes bemutatták az Újszövetség román-magyar, illetőleg szlovák-magyar kötetét. A kétnyelvű kötetek a Magyar Bibliatársulat, a Szlovák Bibliatársulat, valamint a Romániai Felekezetközi Bibliatársulat közös gondozásában láttak napvilágot. Magyarországon már hagyománya van az Újszövetség ilyetén való közreadásának. Az angol-magyar 1987-ben, a német- magyar nyelvű pedig 1991-ben jelent meg. Az Újszövetség kétnyelvű közzétételéhez jelentős segítséget nyújtott a Bibliatársulatok Világszövetsége. A négyezer-négyezer példányban történő publikáláshoz ugyanis a világszövetség bocsátotta rendelkezésre a biblianyomó papírt. Mindkét kötetből kétezer-kétezer példányt juttatnak el Romániába és Szlovákiába. /Kétnyelvű bibliák. = Romániai Magyar Szó (Bukarest), márc. 4./
Március 4-én erdélyi írókat látott vendégül Budapesten a Műcsarnok folyóiratokat, kiadókat bemutató sorozata. Az est házigazdája a Sóvidék lapja, a korondi Hazanéző főszerkesztője és kiadója, Ambrus Lajos volt, aki a folyóirat tíz esztendejéről beszélt. A fellépett szerzőket és munkatársakat, Bölöni Domokost, Deák Sárosi Lászlót és Tófalvi Zoltánt Nagy Pál marosvásárhelyi irodalomtörténész mutatta be. /Erdélyi írók sikere Budapesten. = Romániai Magyar Szó (Bukarest), márc. 5./
Kuszálik Péter Morfondír rovatában kiállt a Horn-kormány mellett, egyben manipulációnak nevezte dr. Borbély Zsolt Attila érvelését, aki az előző kormányt nemzetellenes erőnek minősítette. /Kuszálik Péter: Manipulációs. = Romániai Magyar Szó (Bukarest), márc. 4./
A kolozsvári Tinivár Kiadó bemutatta a középiskolásoknak és főiskolásoknak szánt Géniusz tudományos ismeretterjesztő magazin első számát. Főszerkesztő Dáné Tibor Kálmán, felelős kiadó dr. Bartha Zoltán. A 64 oldalas szemle második számát márciusra ígérték. /Népújság (Marosvásárhely), márc. 4./
A 85 éves sokoldalú Cs. Erdős Tibor festőművészt köszöntötte Németh Júlia. Cs. Erdős Tibor most is aktív, nemrég ő szervezte meg a temesvári Új Ezredév református templom és ökumenikus művészeti központ felépítésére szánt adományokból rendezett aukciós kiállítást. Cs. Erdős Tibor a gyakran kiállító művészek közé tartozik, ott van a Barabás Miklós Céh tárlatain. Főiskolai tanárként szívügyének tekintette a művészi utánpótlás képzését, most pedig az egykori kolozsvári magyar főiskolai művészképzés még fellelhető dokumentumainak feltérképezésén dolgozik. /Németh Júlia: Cs. Erdős Tibor. = Szabadság (Kolozsvár), márc. 4./
Alexander Kwasniewski lengyel elnök márc. 4-én kétnapos hivatalos látogatásra Romániába érkezett. Tárgyalt a román vezetőkkel, majd elutazása előtt kijelentette: Varsó támogatja Románia NATO-integrációs törekvéseit. Radu Vasile miniszterelnök elmondta: a megbeszéléseken nagy hangsúlyt kapott a regionális együttműködés, az 1997-ben lekezdett román-lengyel-ukrán háromoldalú együttműködés. Azt vizsgálják, hogy az együttműködésbe bevonják a Moldovai Köztársaságot is. /Népújság (Marosvásárhely), márc. 6./
Minek tulajdonítja a személye körül mindegyre kirobbant botrányokat? - hangzott a kérdés a sajtótájékoztatón. Tőkés László püspök, az RMDSZ tiszteletbeli elnöke emlékeztetett egy régebbi írására, Konvergens támadások, talán ez a címe. A lényeg a konvergencia. "Az 1989 utáni, tíz éves pályafutásom ugyanis abból áll, hogy menetrendszerűen indul valamilyen kampány, valamilyen támadás a személyem ellen. A legutóbbi támadásokat foglaltam össze legutóbbi nyilatkozatomban, amelyet átadtam a sajtónak. Engedje meg, hogy csak kettőt emeljek ki. Nemrégen, a püspökválasztás körül volt egy vastag pénzügyi rágalomhadjárat, most a korszellemnek megfelelően robbantottak egy szex-bombát. Mindig valamit kitalálnak. Azelőtt volt cigánybotrány, majd jött a brassói beidézések sora az alsócsernátoni fórummal kapcsolatban. Állandó támadások sorozata!" "Keresztyén hittel el kell hordozni, mint a keresztet." Ezeket a támadásokat "valamilyen központi irodában kotyvasztják és koholják". /Konvergens támadások. = Romániai Magyar Szó (Bukarest), márc. 5./
Victor Babiuc román védelmi miniszter az USÁ-ba látogatott, márc. 3-án Washingtonban, a Stratégiai és Nemzetközi Tanulmányok Központjában tartott előadásában Románia NATO- csatlakozásának mielőbbi lehetővé tételét sürgette. A konkrét intézkedések Románia elképzelése szerint egyfajta "Madrid plusz"-ként minősíthető döntéscsomagot jelenthetnének. Babiuc javaslata szerint e "Madrid plusz": közös politikai nyilatkozatban, vagy a tagságra pályázó országokkal (beleértve Romániát) megkötendő különleges megállapodásban a NATO olyan speciális státust biztosítana, amely több kötelezettségvállalást fogalmaz meg az eddigi békepartnerségi kereteknél. /Babiuc a "Madrid plusz"-ról. = Romániai Magyar Szó (Bukarest), márc. 5./
lapozás: 1-30 | 31-60 ... 181-187

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság