text:
Fellebbezés benyújtása | fórum | Jogi Fórum
Fellebbezés benyújtása
mendelenyidora # e-mail 2013.07.24. 22:32
Nem akarok semmit töletek a tapasztalatotokon kivül, (akinek van). Nyilvan, hogy több ember allaspontja többféle lehet, és senkinek a véleménye nem szentírás. Hogy a válaszokkal én mit kezdek, az az én dolgom. A válaszadást megköszönöm nektek, neked is megköszöntem a "másikon". Töled is kaptam már hasznos választ korábban is. Ha nem igy volna, nem jönnék die kérdezni. Feltehetöen éppen ezért müködik ez a Forum. Sorry.
Kovács_Béla_Sándor # e-mail 2013.07.24. 14:32
Azt te állítod, hogy a képviselőnek nincs jogi szakvizsgája.
Egyébként mit akarsz tőlünk? Ha eltérően foglalunk állást a Kúriához képest, akkor megírod nekik, hogy "a Jogi Fórumon mást írtak"?
mendelenyidora # e-mail 2013.07.24. 13:33
Kinek van tapasztalata ? Kösznöm elöre is ! Az elsö foku biroság a fellebbezés hiányosságának pótlására elmulasztja felhivni a fellebbezés elöterjesztöjét. Ebböl következöen a fellebbezést nem is utasítja el. Az itélötábla szintén elmulasztja a hinányosság észrevételét, és itéletet hoz. Az 1. Foku itéletet megváltoztatja, a keresetet elutasitja. Felperes egy anyagi jogszabály helytelen értelmezése miatt egyébként is a kuriához fordul. Egyben hivatkozik továbbá a fellebbezéssel kapcsolatos eljárási szabály megsértésére is. Teszem fel, a Kuria felhivja hianypótlásra alperest, hogy meg lehessen állapitani, jogyszerü volt e a fellebbezése. Bizonyosságot nyer, hogy alperes ügyvéd nélkül egyáltalán nem járhatott volna el, mert az elöirt kötelezö jogi szakvizsgája hiányzik, ezt a hianyosságot potolni nem is tudja. Az 1.foku itélet ezt irja: , „jogi képviselö közremüködése nélkül eljáró fél perbeli cselekménye és nyilatkozata hatálytalan“. Mi történhet tehát most ? Egyáltalán a fellebbezést megismételheti alperes ezuttal egy ügyvéddel, vagy már nem.
Gabicsek # 2013.06.28. 20:15
Biztos beidézték a feleséget már a nyomozás során is, mégis vádat emeltek a férfi ellen, tehát elvileg az lett alátámasztva, amit te mondtál.
Juci007 # 2013.06.27. 20:45
Köszönöm a választ, de mi van akkor, ha a tárgyalásra a másik fél tanuként beidézteti a feleségét aki azt mondja (nyílván hogy a férjét védje) hogy én el akartam ütni a férjét....? én tudni fogom, hogy nem igaz de 2 állítás 1 tagadás:(((
Tisztelt Ügyvéd úr,
Áprilisban gyerekemmel a saját autómban haladtam, amikor is átsávoltam a másik sávba a gyerekekmmel beszélgettem és ahogy a
lajcsó # e-mail 2013.06.27. 18:33
Továbbra is tanú maradsz. Garázdaság miatt nem ellened fognak vádat emelni.
Juci007 # 2013.06.27. 15:23
Áprilisban gyerekemmel a saját autómban haladtam, amikor is átsávoltam a másik sávba a gyerekekmmel beszélgettem és ahogy a visszapillantóba néztem láttam, hogy a mögöttem haladó autós mutogat de én nem tulajdonítottam ennek jelentőséget,mivel szabályosan közlekedttem ekkor éreztem hátulról egy lökést, de nem hittem hogy a semmiért valóban megtól hátulról, ezután megelőzőtt és satú féket nyomott az út közepén megállásra kényszerített, majd kiugrott az autóból és elkezdte ütni verni a kocsim összetörte a visszapillantó tükrömet ezt követően én lükvercet kapcsoltam,ki akartam kerülni a kocsiját ám miután betörte a visszapillantó tükrömet, félre álltam és hívtam a rendőrséget,közöltem a rendszámot és a helyszint, persze ekkorra a másik fél már elhajtott az autójával. A rendőrség nem jött ki mondván sok a dolga én mentem be a kapitányságra, ahhol fefotózták a sérüléseket. Ezután még kétszer kelett bemennem egyszer jegyzőkönyvbe mondani az esetet és mégegyszer felismerésre bemutatásra, ahhol felismertem, a problémám a következő a rendőrség felhívott hogy ismét be kell mennem szembesítésre. A szembesítésen a másik fél azt állította,hogy én letoltam az útról ezért jött belém hátúlról, arra pedig, hogy kielőzött engem megállásra kényszerített, azt mondta, hogy ugyan kielőzött de nem állított meg, Ő ugyan megállt az út közepén és kiszállt az autójából és elindult felém én pedig meg sem álltam és azért tört be a visszapillantó tükröm mert, én őt el akartam ütni. (amúgy a felesége ott volt csak azt nem értem, hogy tanúként miért nem szerepel, és ha be is idézik akkor a tárgyaláson nyilván a férje mellett fog tanuskodni,) ekkor már én leszek bajban? Az is vitás hogy a másik fél azt állítja, hogy én ott hagytam ám én nem mentem sehova hívtam a 112-es számot ám miután 20 perc múlva sem jöttek ki, az ügyeletes azt mondta menjek én be a kapitányságra… 2 gyerekkel!!! Most tanúként szerepelek de nagyon tartok attól hogy rosszabúl jövök ki ebből a helyzettből. Mire számíthatok? Az ügy most kerül az ügyészségre mint garázdaság.
ME.DA. # e-mail 2013.06.27. 14:24
A bíróság tőlem kérvényezi hogy nyilatkozzak arról akarok e tárgyalást avagy nem. A kérdésem arra irányult ha nem kérek tárgyalást a gyakorlat szerint a bíróság hajlandó e figyelembe venni a szabálysértési hatóság által elkövetett hibákat.Vagy erre csak akkor van esélyem ha egy tárgyalás keretein belül ezeket kifejtem.
Gondolok itt arra hogy az őr részükről minden a balesetnél jelenlevőt beidéztek, míg az én hozzátartozóimat nem , ez tudomásom szerint eljárási hiba.Továbbá a több nappal a baleset után tartott helyszínelésről sem volt tudomásunk jelen sem voltunk. A látlelet ami alapján el lettem marasztalva 5 nappal a baleset után készült. Ezeket a tényeket egy tárgyalás nélküli felülvizsgálat esetén hajlandóak tudomásul venni vagy csak ugy mint a rendőrség figyelmen kívül hagyják?
ObudaFan # e-mail 2013.06.26. 22:56
„Van e esély arra hogy tárgyalás nélkül a bíróság belátja hogy a másik fél is hibás volt ?”
Bizonyítást tárgyaláson tud lefolytatni a bíróság.
„Mi van akkor ha tanuló vagyok és krónikus beteg, kereset nélkül, ennek kapcsán nem tudok eljutni az ügyet tárgyaló bíróságra ami 35 km re van?”
Ha a tárgyaláson a tárgyalás tartását kérő személy nem jelenik meg és elmaradását alapos indokkal előzetesen nem mentette ki, úgy kell tekinteni, mint aki a kifogását visszavonta.
Ha a kifogásban nem kérték tárgyalás tartását, de a bíróság a tárgyalás tartását szükségesnek tartja és a kifogást előterjesztő ezen nem jelenik meg és elmaradását alapos indokkal előzetesen, illetve az akadály felmerülésekor haladéktalanul nem mentette ki, a bíróság a kifogást az iratok alapján bírálja el.
„A kifogásomban 1 oldalon keresztül taglaltam azokat az érveket amelyeket fel kívánok hozni, ugyan ezeket kellene megismételni a bizonyítási indítványomban is?”
Nem, ott bizonyítékokra kellene hivatkozni, amik az állításaidat igazolják.
„Van e értelme feljelentést tenni a feljelentő ellen amennyiben bizonyítottan hamis dolgokat állított többször az eljárás során(a feljelentésben is)ha igen milyen jogcímen?”
Amíg az alapügy folyamatban van, biztos, hogy nincs.
„Egy ilyen ügyben a jog értelmezi azt hogy a feljelentést tevő fél inkorrekt magatartása és hamis állításai egyértelműen a pénzszerzést szolgálják?”
Ha hamisak az állításai, akkor szinte mindegy, mi volt a célja. Ha meg a hatóság szerint nem hamisak, akkor nem lesz jelentősége ebben az eljárásban, hogy pénzt kért, és hogy egyébként ez jogos igénye-e.
„És még egy távolba tekintő kérdés, ha elmarasztalnak és ennek kapcsán megindítják a polgári pert ahol megítélik nekik ezt az x ezer forintot , hogy hajtja be rajtam a behajtó?Se keresetem se ingóságom se ingatlanom . Édesanyámékkal élek őket érheti követelés az én ügyem kapcsán?”
Előbb-utóbb csak élned kell majd valamiből.
ME.DA. # e-mail 2013.06.26. 17:12
Eléggé kétségbe vagyok esve nagyon kavarognak a gondolataim, reménykedem hogy itt kaphatok majd iránymutatást.
Konkrétan a baleset kifejtésével nem szeretnék bajlódni mert több mint bonyolult inkább az utóélete és a meghurcoltatásom ami kapcsán segítséget szeretnék kérni.
A szabálysértési hatóság elmarasztalt a címben említett szabálysértésre hivatkozva. A balesetben hibás voltam de a másik fél is vétkes volt . 40 ezer forintra és 5 hónap eltiltásra büntettek azon a jogcímen hogy a magatartásom különösen veszélyes volt holott meg sem sértettem egy KRESZ szabályt sem. A feljelentő fél teljesen valótlan kijelentéseire alapozva hozták ezt az ítéletet. Miután kijött a határozat a kedves feljelentő többször megkeresett minket hogy pénzt követeljen és bevallotta hogy valótlanságot állított a feljelentésben. Én kifogást tettem a szab. hatóságnál , amire válaszul már a járási bíróságtól jött levél hogy nyilatkozzak akarok e tárgyalást. Amennyiben akarok terjesszem elő a bizonyítási indítványaimat.
A kérdéseim a következők
Van e esély arra hogy tárgyalás nélkül a bíróság belátja hogy a másik fél is hibás volt ?
Nagyobb e az esélyem hogy bebizonyítsam az igazam ha azt egy tárgyaláson tehetem meg?
Mi van akkor ha tanuló vagyok és krónikus beteg, kereset nélkül, ennek kapcsán nem tudok eljutni az ügyet tárgyaló bíróságra ami 35 km re van?
A kifogásomban 1 oldalon keresztül taglaltam azokat az érveket amelyeket fel kívánok hozni, ugyan ezeket kellene megismételni a bizonyítási indítványomban is?
Van e értelme feljelentést tenni a feljelentő ellen amennyiben bizonyítottan hamis dolgokat állított többször az eljárás során(a feljelentésben is)ha igen milyen jogcímen?
Egy ilyen ügyben a jog értelmezi azt hogy a feljelentést tevő fél inkorrekt magatartása és hamis állításai egyértelműen a pénzszerzést szolgálják?
És még egy távolba tekintő kérdés, ha elmarasztalnak és ennek kapcsán megindítják a polgári pert ahol megítélik nekik ezt az x ezer forintot , hogy hajtja be rajtam a behajtó?Se keresetem se ingóságom se ingatlanom . Édesanyámékkal élek őket érheti követelés az én ügyem kapcsán?
Amennyiben volna olyan kedves valaki hogy támaszt nyújtson nagyon hálás lennék.
Üdv M.D.
ObudaFan # e-mail 2013.06.07. 16:56
„A II.foku eljárási illeték is a pertárgy értéke alapján kerül kiszabásra, vagy a vitatott összeg X százaléka?”
A fellebbezésben vitatott érték 8%-a.
„Remélem, hogy a fellebbezést nem utasitják el, ha az illeték összege azzal egyidőben nem kerül befizetésre. Gondolom, majd hiánypótlás cimén bekérik. Jól gondolom?”
Hiánypótlás lesz.
dorka11 # 2013.06.06. 22:25
T. ÓbudaFan!
Ebben a perben a pertárgy értéke a 30 mft-ot nem haladja meg. Családon kivüli egyénnel fennálló közös tulajdont megszüntető, 2009-ben indult perről van szó.
A II.foku eljárási illeték is a pertárgy értéke alapján kerül kiszabásra, vagy a vitatott összeg X százaléka?
Remélem, hogy a fellebbezést nem utasitják el, ha az illeték összege azzal egyidőben nem kerül befizetésre. Gondolom, majd hiánypótlás cimén bekérik. Jól gondolom?
ObudaFan # e-mail 2013.06.05. 15:31
A törvényszék hatáskörébe tartoznak azok a vagyonjogi perek, amelyek tárgyának értéke a harmincmillió forintot meghaladja, kivéve a házassági vagyonjogi pert, ha azt a házassági perrel együtt vagy annak folyamán indítják meg.
Ezekben a perekben ezért a másodfokú bíróság az ítélőtábla, az előtt pedig az ítélet ellen fellebbezést előterjesztő fél számára mindenképp kötelező a jogi képviselet.
Megjegyzem, amennyiben egy ilyen per a 2011. évi CLXI. törvény hatályba lépése után indult, mindkét fél számára kötelező a jogi képviselet és már első fokon is.
dorka11 # 2013.06.04. 19:25
T. ObudaFan!
A 3.) ponttal kapcsolatos "Értékhatárről" hol olvashatok, illetve mely összeghatárig nem kötelező a jogi képviselet?
ObudaFan # e-mail 2013.06.04. 07:49
A kézbesítéstől.
Értékhatártól függ.
dorka11 # 2013.06.03. 22:02
1.)Közös tulajdont megszüntető polgári perben hozott I.foku itélet ellen hány nap áll rendelkezésre a fellebbezés benyujtására?
2.) Az idő az itélet kihirdetésének napjától indul, vagy az itélet irásos változatának postai uton történő átvételét követő naptól?
3./ Kötelező-e II.fokon a jogi képviselet a fellebbezést benyujtó fél számára?
4./ Az itélet kihirdetését követően, a tárgyaláson kell-e a feleknek fellebbezési vagy itéletet elfogadó szándékról nyilatkozniuk?
Zsuzsmok # 2013.06.03. 21:11
Köszönöm a válaszait, nagyon sokat segített! Minden jót kívánok!
Kovács_Béla_Sándor # e-mail 2013.06.03. 21:07
Persze. Sőt, első sorban neki kellene benyújtania. (Ízlés dolga, de én pl. nagyon nem szeretem az önjáró ügyfeleket.)
Zsuzsmok # 2013.06.03. 20:35
Köszönöm válaszát, illetve lenne még egy kérdésem: képviseleti meghatalmazott (hozzátartozó), aki az első fokú eljárásban is közreműködött, benyújthatja-e a fellebbezést az általa képviselt fél érdekében?
Kovács_Béla_Sándor # e-mail 2013.06.03. 20:11
Ha tértivevényesen adtad fel, visszakapod a tértivevényt.
Zsuzsmok # 2013.06.03. 19:49
Tisztelt Fórumozók! Elsőfokú polgári bírói gyakorlattal kapcsolatosan érdeklődnék, hogy "fellebbezési kérelem" (postai kézbesítéssel benyújtott) benyújtását követően küldenek-e vmiféle visszajelzést, visszaigazolást arról, hogy a fellebbezési kérelmet átvették és továbbították a másodfokon eljáró bíróságra? Válaszukat előre is köszönöm!
ObudaFan # e-mail 2012.04.24. 10:50
A "sok sikert másodfokon" nyilatkozatot én fellebbezésnek értelmezném. De hát nézz be az iratokba.
Masahiko # e-mail 2012.04.23. 16:14
Tisztelt Tudorok!
Magánvádas eljárásban megrovást kaptam. Az ítélet indoklását nem vártam meg, udvariasan elköszönve távoztam (tudom, nem volt helyes, de míg esetleg más dühöng, rajtam így jött ki... nem voltam még vádlott sem eddig) A bíró még megkérdezte, hogy az indoklást nem hallgatom-e meg. Mire én azt válaszoltam, hogy nem, és sok sikert kívánok másodfokon. Ma kaptam meg a jegyzőkönyvet és ítéletet. A jegyzőkönyv szerint csak szimplán sok sikert kívántam. Fellebbezésről, tudomásulvételről szó sincs, magánvádlót sem nyilatkoztatta. Jogerőről nincs jelzés. Most akkor fellebbeztem, vagy tudomásul vettem?! Mármint jogilag, mert én fellebbezni szerettem volna, csak azt hittem, itt is úgy van, mint a polgári eljárásoknál, majd pár napon belül írásba benyújtom... aztán hallottam, hogy nem...
22-22 # 2012.02.08. 11:03
ObudaFan # e-mail 2012.02.06. 22:59
Polgári perben igen. De ez büntetőeljárás.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
GVH - Vj-148/1998
Vj-148/1998
Kf. V. 39. 079/2001/9.
A Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága a Magyar Könyvvizsgálói Kamara (Budapest) felperesnek a Gazdasági Versenyhivatal (Budapest) alperes ellen versenyügyben hozott határozat felülvizsgálata iránt indított perben a Fővárosi Bíróság 2000. október 20-án kelt 2.K.31.998/1999/7. számú ítélete ellen a felperes által 8. sorszám alatt benyújtott fellebbezés folytán az alulírott napon megtartott nyilvános tárgyaláson meghozta az alábbi
A Legfelsőbb Bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyja. Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 80.000 (nyolcvanezer) forint másodfokú eljárási költséget.
Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg a Magyar Államnak az illetékhivatal külön felhívására - 13.500 (tizenháromezer-ötszáz) forint fellebbezési illetéket.
Az alperes 1999. január 19-én kelt Vj-148/1998/18. sorszámú határozatával megállapította, hogy a felperes etikai szabályzata 4.1.-4.5. pontjai, 7.2. pontja alkalmas a verseny korlátozására, ezért e rendelkezések alkalmazását megtiltotta és a felperessel szemben ötmillió forint bírságot szabott ki.
A felperes keresetet nyújtott be az alperes határozatának felülvizsgálata iránt. Elsősorban kérte annak megállapítását, hogy jogsértést nem követett el, ezért kérte a bírság törlését, másodsorban kérte a mentesítést, harmadsorban kérte a bírság csökkentését. A nemzetközi szervezete, IFAC Kódexének rendelkezéseit vette át saját Etikai Szabályzatába. A verseny korlátozását a vizsgált etikai rendelkezések nem eredményezik. Hangsúlyozta, hogy minimum díjtételeket nem adott ki. A versenyhivatal által vizsgált etikai rendelkezések alkalmazását felfüggesztette, etikai eljárásokat nem indított. Általános reklámtilalmat nem fogalmazott meg, csak az újságokban megjelenő hirdetésekre tartalmazott korlátozást. Az azonos és magas színvonalú feladat teljesítése érdekében álláspontja szerint árversenynek nincs helye. Hivatkozott arra, hogy Etikai Kódexéből törölte a 4.1., 4.2., 7.2. pontokat, bár azok jogsértő jellegét nem ismerte e1. Hangsúlyozta, hogy az alperes nem vette figyelembe, hogy arra kívánt kísérletet tenni az Etikai Kódex megalkotásával, hogy az irreálisan alacsony munkadíjakkal dolgozó, szakmai és erkölcsi szempontból alkalmatlan könyvvizsgálókat a piacról kiszorítsa, javítsa a szakma versenyképességét. Az egyedi mentesítés feltételei álláspontja szerint fennállnak. A bírság mérséklésénél mindezeken túlmenően kérte figyelembe venni a cselekmény enyhe tárgyi súlyát, a rövid időtartamot, az együttműködési készségét, jogkövető magatartását, a gazdasági verseny veszélyeztetettségének rendkívül alacsony fokát, a fogyasztói érdeksérelem hiányát.
Az elsőfokú bíróság a felperes keresetét részben megalapozottnak találta, az alperes határozatát a bírság tekintetében megváltoztatta, a bírságot kettőmillió forintra leszállította, ezt meghaladóan a felperes keresetét elutasította. Ítélete indokolása szerint az alperes által vizsgált etikai rendelkezések tekintetében a tisztességtelen piaci magatartás és a versenykorlátozás tilalmáról szóló 1996. évi LVII. törvény (Tpvt.) 11. § (1) bekezdés, (2) bekezdés a) és f) pontjainak megsértését az alperes jogszerűen állapította meg. A nemzetközi szervezet kódexének átvétele mellett is a magyar versenyjogi szabályok megtartása kötelező. A szabad és korlátok nélküli piaci versenyhelyzetben érvényesülő mechanizmus révén a piac maga képes érvényre juttatni az adott szolgáltatás szakmai elvárásait. A mentesítés feltételei a Tpvt. 17. § (1) bekezdésében foglalt feltételek hiányában nem álltak fenn. Az elsőfokú bíróság a bírság kiszabásánál értékelte a versenyjogi gyakorlat szerint a tilalmazott versenyjogsértések között súlyosabban minősülő versenykorlátozó magatartást, a felperes bevételi és költségvetési adatait, a felperesi tagság nagy számát, a díjtételek kiadásának mellőzését, az etikai eljárások felfüggesztését, a jogkövető magatartást, a rövid időtartalmú jogsértést. Az elsőfokú bíróság a bírság mérséklésénél figyelemmel volt az alperesnek más kamarákkal szemben indított versenyfelügyelete eljárásokban kiszabott bírságok mértékére is.
Az ítélet ellen a felperes nyújtott be fellebbezést, melyben kérte az ítélet megváltoztatását elsődlegesen azzal az indokkal, hogy jogsértés nem történt. Másodsorban kérte az egyedi mentesítés megadását, harmadsorban kérte a pénzbírság mellőzését vagy csökkentését. Hivatkozott arra, hogy az elsőfokú bíróság a keresetpontosításban részletesen felhozott indokait nem vizsgálta meg, döntését nem indokolta meg. Az Etikai Kódex 7.2. pontjában "a lényegesen alacsonyabb" díjtételen történő ajánlatadás tilalma nem azonos a minimum ár előírásával. A tényleges munka ismerete nélkül történő díj ajánlat tételét a nemzetközi standardok is tiltják. A könyvvizsgálói munka díja egységnyi időráfordítás alapján nem számolható, a munka jellege, időigénye és szakember igénye sokkal bonyolultabbá teszi az ár alakulását. Az előzetes árközlés tilalma ezért nem jogsértő. Az általános reklámtilalom tekintetében pontatlan fogalmazással élt, e rendelkezést az új kódexéből törölte. Álláspontja szerint az Etikai Kódex nemzetközi szabályok szerinti megalkotása megfelelő eszköz volt a tényleges vizsgálat nélküli záradékolást végzők kizárásához, így a szakmai követelményeket be nem tartó könyvvizsgálók piacról történő kiszorításához.
Az elsőfokú ítélet sérti továbbá a Pp. 221.§ (1) bekezdését, mert az egyedi mentesítés feltételeit az elsőfokú bíróság tévesen értelmezte és értékelte. A könyvvizsgálói tevékenység összetett, és a megrendelői kör különbözősége szerint nagy cégek és kisvállalkozások végzik. Az árverseny elsődlegességének kizárása és a reklám kereteinek kijelölése nem jár hátrányos hatással a piaci versenyre. A cél az volt, hogy a tényleges költséget fedezze a felszámított ár.
Az elsőfokú bíróság a Pp. 221. § (1) bekezdését és a Tpvt. 78. § (2) bekezdését megsértve értékelte a bírság kiszabásánál vizsgálandó körülményeket. Arra hivatkozott, hogy az alperes diszkriminatív módon járt e1, a kiszabott bírság eltúlzott, a mérsékelt bírság sem felel meg a hasonló esetekben kiszabott mértéknek. A vizsgálati jelentés jóval kevesebb összeget javasolt, továbbá a Magyar Állatorvosi Kamarával szemben is csak egymillió forintos bírságot szabtak ki. Álláspontja szerint a terhére rótt körülményeket az elsőfokú bíróság nem megfelelően értékelte és a pervesztesség pernyertesség arányát is tévesen állapította meg.
Az elsőfokú bíróság helytállóan tárta fel a tényállást és abból megalapozott jogkövetkeztetést vont le az alperesi határozat jogszerűségére. A versenyt korlátozó etikai rendelkezések jogi megítélése tekintetében is törvényes döntést hozott. A Legfelsőbb Bíróság a fellebbezésben kifejtettek kapcsán arra kíván rámutatni, hogy a reklámozás teljes tilalma versenyjogsértő, ezt a tényt a fellebbezésében a felperes maga is elismerte. A tevékenység reklámozása, hirdetése nem szorítható olyan szűk határok közé, melyet a felperes 1998. április 25-én elfogadott etikai szabályzata rögzített. A tevékenységek összehasonlításának kizárása indokolatlan, mert a munka tényleges színvonalának, minőségének valós bemutatása mellett az összehasonlítás nem valósít meg jogsértést. A díjazásra vonatkozó ínformáció adásának kizárása sérti a verseny szabadságát, bizonyos tevékenységek, szolgáltatások szabott díjtétel mellett is nyújthatók, erre a könyvvizsgáló hirdetésében hivatkozhat. Az Etikai Kódex 7.2. pontjában megfogalmazott, "lényegesen alacsonyabb díjtételen" történő ajánlat adása éppen a tevékenység sokrétűsége miatt nem zárható ki, minimum ár alatt való szolgáltatás nyújtásának tiltása, minimum ár előírása korlátozza a szabad versenyt és kizárja a piaci mechanizmus érvényesülését az árak mozgásában, a kereset-kínálat törvényéhez való igazodását.
Az elsőfokú bíróság helytállóan mutatott rá arra, hogy a felperest a jogsértés alól nem menti ki az a körülmény, hogy a nemzetközi szervezete, az IFAC Kódexe előírásait vette át a magyar versenyjogi szabályok figyelembevétele nélkül. Az adott rendelkezés versenyt .korlátozó jellegét minden esetben a nemzeti jog rendelkezései alapján kell elsődlegesen megítélni, a magyar versenyjogi rendelkezések már az Unio rendelkezések előírásai figyelembe vételével kerültek meghozatalra.
Az egyedi mentesítés körében az elsőfokú bíróság helytállóan állapította meg, hogy a Tpvt. 17. § (1) bekezdésében írt konjuktív feltételek nem állnak fenn, azért mentesítés nem adható.
A bírság további mérséklésére a Legfelsőbb Bíróság lehetőséget nem látott. A Legfelsőbb Bíróság a másodfokú eljárás során foganatosított részbizonyítás keretében beszerezte az alperes Etikai Kódexekkel kapcsolatos versenyfelügyelete eljárásai során hozott határozatokat. Az elsőfokú bíróság által értékelt körülményekre és a beszerzett, az alperes gyakorlatát tükröző határozatokra is figyelemmel a Tpvt. 78. § (2) bekezdése alapján nem látott olyan körülményt, amelyet az elsőfokú bíróság nem értékelt volna és amely a bírság további mérséklését indokolta. Az elsőfokú bíróság az eset összes körülményét mérlegelte, értékelte, az adott körülményeket súlyuknak megfelelően vette figyelembe, amikor jelentősen mérsékelte az alperes által kiszabott bírságot. A Legfelsőbb Bíróság e körben jogsértést nem állapított meg, ezért a bírság mértékét megfelelőnek, az eset összes körülményével arányban állónak találta.
Az elsőfokú bíróság az elsődleges kereseti kérelemre figyelemmel jogszerűen tekintette a felperest pervesztesnek. Mindezek alapján a Legfelsőbb Bíróság megállapította, hogy az elsőfokú bíróság ítélete törvényes és megalapozott, ezért azt a Pp. 253. § (2) bekezdése alapján helybenhagyta .
A felperes a Pp. 78.§ (1) bekezdése alapján köteles az alperes másodfokú eljárási költsége megfizetésére, valamint a 6/1986. (VI. 26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdése alapján a le nem rótt fellebbezési illeték viselésére. A felperes az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 5.§ (1) bekezdés d) pontja szerinti teljes személyes illetékmentességéhez a (2) bekezdésben írt feltételeket a (3) bekezdés szerint nem igazolta, ezért terhére a Legfelsőbb Bíróság illetékfizetési kötelezettséget írt elő.
Mellőzte az elsőfokú ítélet indokolásából az illeték visszaigénylésére vonatkozó megállapítást a Pp. 253.§ (3) bekezdése alapján.
Vj-148/1998/18 1999.01.19.

matches: Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság


text:
A vállalkozási szerződés záradékában kikötött beruházói fizetési kötelezettséget kiváltó feltételek értelmezése, tájékoztató a a Pfv.V.20.098/2018/10. számú egyedi ügyben | K Ú R I A
A vállalkozási szerződés záradékában kikötött beruházói fizetési kötelezettséget kiváltó feltételek értelmezése, tájékoztató a a Pfv.V.20.098/2018/10. számú egyedi ügyben
2009. szeptember 2-án az I. rendű alperes mint megrendelő és a felperes mint vállalkozó között vállalkozási szerződés jött létre egy nagy értékű beruházás megvalósítására. A szerződés záradékában a vállalkozó (felperes), a megrendelő (I. rendű alperes) és a beruházó (II. rendű alperes) megállapodtak abban, hogy amennyiben a megrendelő vonatkozásában
a) csőd-, végelszámolási vagy felszámolási eljárás került jogerős elrendelésre,
b) fizetésképtelenné válik, vagy hitelezői csődegyezséget köt, vagy csődvédelmet kér,
c) vagy bármely hasonló hatással járó esemény vagy eljárás következik be,
d) vagy egyéb ok miatt képtelen arra, hogy a jelen szerződésben rögzített kötelezettségeit teljesítse, vagy ezen kötelezettségeit tartósan és ismétlődően nem teljesíti, úgy a II. rendű alperes mint beruházó a szerződésbe megrendelői jogi pozícióba kötelezően belép.
A felperes részére a vállalkozói díj és különböző egyéb díjak, költségek csak részben kerültek kiegyenlítésre. A felek között több vitás elszámolási kérdés keletkezett, többek között az azóta működő létesítmény átadás-átvételével, az ehhez köthető határidőkkel és fizetési kötelezettségekkel összefüggésben.
A felperes több jogcímen érvényesített (főként vállalkozói díj és pótmunkadíj iránt) nagy összegű követelést az alperesekkel szemben. A II. rendű alperes marasztalását a szerződés záradéka alapján kérte.
Az I. rendű és a II. rendű alperes a kereset elutasítását kérte és a felperessel szemben több beszámítási kifogást, és az I. rendű alperes több viszontkereseti kérelmet is előterjesztett.
Az elsőfokú bíróság kötelezte az alpereseket, hogy 15 nap alatt fizessenek meg a felperesnek 3.544.304.682 Ft tőkét és annak 2012. április 3-tól a kifizetésig a mindenkori jegybanki alapkamat 6%-kal növelt mértékű késedelmi kamatát, továbbá 57.547.942 Ft perköltséget. Ezt meghaladóan a keresetet elutasította. Rögzítette, hogy a II. rendű alperessel szemben végrehajtás akkor és annyiban indítható, amennyiben az I. rendű alperes ellen csőd-, végelszámolási, vagy felszámolási eljárás jogerős elrendelésére kerül sor, vagy fizetésképtelenné válik, vagy hitelezői csődegyezséget köt, vagy csődvédelmet kér, vagy egyéb okból vagyona a megítélt követelést nem fedezi. Az I. rendű alperesnek a kötbér megfizetésére és a teljesítési/jótállási garancia átadására vonatkozó viszontkeresetét elutasította.
A másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét részben megváltoztatta, a II. rendű alperessel szemben a keresetet elutasította; az I. rendű alperest terhelő marasztalás tőke összegét 3.938.905.445 Ft-ra, perköltségben marasztalásának összegét 41.874.000 Ft + áfa ügyvédi munkadíjra és 11.319.886 Ft egyéb perköltségre felemelte. Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg a II. rendű alperesnek 41.874.000 Ft+ áfa elsőfokú perköltséget. Egyebekben az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyta. Kötelezte a felperest az állam javára 2.500.000 Ft le nem rótt fellebbezési illeték, és a II. rendű alperes javára 20.937.000 Ft + áfa másodfokú perköltség megfizetésére. Kötelezte az I. rendű alperest a felperes javára 41.970.000 Ft + áfa ügyvédi munkadíjból és 2.325.000 Ft illetékből álló másodfokú részköltség megfizetésére.
A jogerős ítélet ellen a felperes felülvizsgálati kérelmet, az I. rendű alperes csatlakozó felülvizsgálati kérelmet terjesztett elő.
A Kúria a csatlakozó felülvizsgálati kérelmet hivatalból elutasította.
A felülvizsgálati kérelem alapján a Kúriának a szerződési záradékban szereplő kikötést kellett értelmeznie. A Kúria helyesnek ítélte a másodfokú bíróság azon jogértelmezését, hogy a kikötött feltételek bekövetkezésének hiányában a II. rendű alperes fizetési kötelezettsége nem áll be, ezért a jogerős ítéletet a felülvizsgálattal támadott részében hatályában fenntartotta.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria bíróság


text:
C-484/14. sz. ügy – a vezeték nélküli (WLAN-) hálózatok üzemeltetőinek felelőssége az általuk üzemeltetett hálózat segítségével harmadik személyek által elkövetett szerzői jogi jogsértésekért (2016. szeptember 15.) :: Dr. Fülöp Botond ügyvéd, Rechtsanwalt
Kezdőlap > Olvasószoba > Az Európai Bíróság magyar szemmel is fontos döntései > C-484/14. sz. ügy – a vezeték nélküli (WLAN-) hálózatok üzemeltetőinek felelőssége az általuk üzemeltetett hálózat segítségével harmadik személyek által elkövetett szerzői jogi jogsértésekért (2016. szeptember 15.)
A felelősség alóli mentesülés uniós jogban foglalt feltételeinek megvalósulása esetén az uniós jog kizárja a hírközlő hálózathoz való hozzáférést nyújtó szolgáltatónak (pl. WLAN-hálózat üzemeltetőjének) a harmadik személyek által az általa üzemeltetett hírközlő hálózat segítségével elkövetett szerzői jogi jogsértésekért fennálló kártérítési felelősségét, ám nem zárja ki, hogy a tagállamok a szolgáltatót a jogsértés megszüntetésére vagy megelőzésére kötelezzék. Nem ellentétes az uniós joggal továbbá az ilyen szolgáltatást nyújtó szolgáltató arra kötelezése, hogy az internet-hozzáférés jelszóvédelemmel való biztosítása, s – ezáltal – a felhasználók beazonosíthatósága révén akadályozza meg az utóbbiaknak az általa működtetett hálózat igénybe vételével elkövetett szerzői jogi jogsértéseit.
Az Európai Unió belső piacán az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem egyes jogi vonatkozásait a 2000. június 8-i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (elektronikus kereskedelemről szóló irányelv; a továbbiakban: „irányelv”) hangolja össze. Az irányelv szabályozza – többek között – a közvetítő szolgáltatók felelősségét is. Az irányelv 12. cikke értelmében az ún. „egyszerű továbbítást”, vagyis a szolgáltatás igénybe vevője által küldött információnak hírközlő hálózaton keresztül történő továbbításából vagy a hírközlő hálózathoz való hozzáférés biztosításából álló szolgáltatásokat végző szolgáltatókat mentesíteni kell a továbbadott információért viselendő felelősség alól, amennyiben nem a szolgáltató kezdeményezi az adatátvitelt, nem ő választja ki az adatátvitel címzettjét és nem ő választja meg és nem is módosítja a továbbított információt. Ez a cikk ugyanakkor nem érinti a nemzeti bíróságok vagy közigazgatási hatóságok arra vonatkozó lehetőségét, hogy a tagállamok jogrendszereivel összhangban a szolgáltatót a jogsértés megszüntetésére vagy megelőzésére kötelezzék. Az irányelv tiltja továbbá a hírközlő hálózathoz való hozzáférés biztosítóival szemben az általuk továbbított információk nyomon követésére vonatkozó általános kötelezettség előírását.
Az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások gyakorlása sok esetben az uniós jog által védett alapvető jogok ütközését eredményezheti. Így például maga a szolgáltatás, illetve annak igénybe vétele a vállalkozás és a tájékozódás szabadságához fűződő jog gyakorlásaként értelmezhető, ugyanakkor ezen szolgáltatás bizonyos esetekben a szellemi tulajdon védelméhez, vagy a személyhez fűződő jogok védelméhez fűződő és az uniós jog által ugyancsak védelemben részesített alapvető jogok sérelmével járhat.
Az előterjesztő bíróság, a Landgericht München előtt folyó eljárás felperese, egy fény- és hangtechnika értékesítésével és bérbeadásával foglalkozó vállalkozás ügyvezetője, egy ingyenes és névtelen internet-hozzáférést biztosító vezeték nélküli helyi hálózatot működtet. A hálózathoz való hozzáférést – vállalkozásának reklámozása céljából - szándékosan nem védte le, hogy ezzel felkeltse a szomszédos üzletek ügyfeleinek, a járókelőknek és a szomszédoknak a figyelmét vállalkozására. A vezeték nélküli helyi hálózaton keresztül egy zeneművet a jogosultak engedélye nélkül, ingyenesen hozzáférhetővé tettek az interneten. Miután a zenemű hangfelvételének előállítója (a továbbiakban: „jogosult”) az említett zeneműhöz fűződő jogainak tiszteletben tartására szólította fel felperest, utóbbi nemleges megállapítási keresetet terjesztett elő az alapügyben eljáró bírósághoz. A jogosult válaszul több viszontkeresetet indított felperessel szemben, amelyek a következőkre irányultak: először is kártérítés fizetésére az említett zeneműhöz fűződő jogainak megsértéséhez kapcsolódó közvetlen felelőssége miatt; másodszor pénzbírság terhe mellett a jogsértés abbahagyására való kötelezésre, harmadszor a felszólítási és eljárási költségek megtérítésére. Az alapügyben eljáró német bíróság felperes keresetét elutasította és alperes viszontkereseteinek adott helyt.
Felperes jogorvoslattal élt az ítélettel szemben, amelyben úgy érvelt, hogy a 2000/31 irányelv 12. cikkének (1) bekezdését átültető német jogszabályi rendelkezések alapján – mint egyszerű továbbítást végző szolgáltatónak - kizárt a felelőssége. Alperes ugyanakkor arra a német bírósági joggyakorlatra utalt, mely szerint a szerzői jog vagy szomszédos jogok megsértése esetén fennálló felelősség nem csupán a jogsértő személy magatartásából (Täterhaftung), hanem harmadik személy magatartásából is fakadhat (Störerhaftung). A német bíróságok a szerzői jogról és szomszédos jogokról szóló német törvényt ugyanis úgy értelmezik, hogy jogsértés esetén az a személy, aki anélkül, hogy a jogsértésben elkövetőként vagy közreműködőként részt venne, ahhoz bármely módon, szándékosan és kellő okozati összefüggés mellett hozzájárul, felelősségre vonható (Störer). Alperes szerint tehát felperes felelőssége azon okból kifolyólag állapítandó meg, hogy a vezeték nélküli helyi hálózatát nem védte le, és ezáltal lehetővé tette, hogy harmadik személyek megsértsék a jogait.
Az alapügyben eljáró német bíróságnak ugyanakkor kétségei támadtak a tekintetben, hogy az irányelv 12. cikke nem képezi-e akadályát annak, hogy egy egyszerű továbbítást végző szolgáltató felelőssége harmadik személyek által az általa üzemeltetett hálózat igénybe vételével elkövetett jogsértésért azon okból kifolyólag megállapítható legyen, hogy a hálózatát nem védte le. A Landgericht München ezért felfüggesztette az előtte folyó eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából tíz kérdést kérdést terjesztett az Európai Unió Bírósága elé.
A német bíróság által feltett kérdések döntő része az irányelv 12. cikkének értelmezésére irányult annak eldöntése érdekében, hogy a felperes által nyújtott szolgáltatás, nevezetesen egy vezeték nélküli hálózat nyilvános és ingyenes rendelkezésre bocsátása, ezen rendelkezés hatálya alá tartozik-e. Felperes ugyanis az ezen irányelvi szabályt átültető német jogszabályi rendelkezésekre hivatkozva vitatta felelőssége fennállását.
Mindenek előtt az a kérdés merül fel, hogy ezen szolgáltatás „információs társadalommal összefüggő szolgáltatásnak” minősül-e, tekintettel különösen arra a tényre, hogy felperes ingyenesen biztosítja hálózatának nyilvános használatát, míg az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások körébe kizárólag az általában térítés ellenében nyújtott szolgáltatások tartoznak. Ezen kérdéssel kapcsolatban ítéletében a Bíróság úgy foglalt állást, hogy egy vezeték nélküli hálózat nyilvános és ingyenes rendelkezésre bocsátása „információs társadalommal összefüggő szolgáltatásnak” minősül abban az esetben is, ha azt az érintett szolgáltató bár ingyenesen, de az általa értékesített áruk vagy az általa nyújtott szolgáltatások reklámozása céljából nyújtja. Ebben az esetben ugyanis a szolgáltatásnak van díja, még ha azt nem is a szolgáltatás igénybe vevői fizetik meg, hanem a szolgáltatással reklámozott áruk vásárlói, vagy az ily módon reklámozott szolgáltatások igénybe vevői, hiszen ezen áruk, illetve szolgáltatások árába került beépítésre az ingyenesen nyújtott internet-hozzáférési szolgáltatás költsége.
A Bíróság továbbá úgy foglalt állást, hogy a hírközlő hálózathoz való hozzáférés biztosítására irányuló szolgáltatás nyújtásához a hozzáférésnek nem kell túllépnie a szükséges információtovábbítás végrehajtására irányuló, automatikus és passzív műszaki eljárás kereteit, és nem kell további követelményeknek teljesülniük. Így ahhoz, hogy a szolgáltatás az irányelv 12. cikke szerinti „hírközlő hálózathoz való hozzáférés biztosításának” minősüljön, nem szükséges sem az, hogy szerződéses kapcsolat álljon fenn a szolgáltatás igénybe vevője és a szolgáltató között, sem pedig az, hogy a szolgáltató reklámozza az említett szolgáltatást. Ezen túl, az ilyen szolgáltatásra nem alkalmazandók az irányelvnek a tárhelyszolgáltatóra vonatkozó rendelkezései, így a szolgáltató felelősség alóli mentesülésének nem képezi feltételét az, hogy a tudomást szerzést követően haladéktalanul intézkedjék a jogsértő információ eltávolításáról vagy az ahhoz való hozzáférés megszüntetéséről.
Az Európai Unió Bíróságának épülete Luxemburgban
A Bíróság ezzel lényegében úgy foglalt állást, hogy felperes által végzett szolgáltatás az irányelv egyszerű továbbítást megvalósító szolgáltató felelősség alóli mentesítését rögzítő rendelkezésének tárgyi hatály alá tartozik.
Ezt követően a luxemburgi bírói testület a szóban forgó irányelvi rendelkezés perbeli alkalmazandóságára az alanyi hatály szempontjából is igennel felelt, mondván, hogy a hírközlő hálózathoz való hozzáférést biztosító szolgáltatás nyújtójával szemben – ahhoz, hogy a mentesítő szabály hatálya kiterjedjen rá – nem támasztandók további követelmények azon túl, hogy az információs társadalommal összefüggő szolgáltatást nyújtó természetes vagy jogi személynek kell lennie.
A Bíróság megvizsgálta a hírközlő hálózathoz való hozzáférést biztosító szolgáltatók felelősség alóli mentesítésének feltételeit is. Maga az irányelv – miként a fentiekben már említésre került – három feltételt támaszt e tekintetben: nem a szolgáltató kezdeményezi az adatátvitelt, nem ő választja ki az adatátvitel címzettjét, és nem ő választják meg és nem is módosítja a továbbított információt. Következésképpen ha az említett három feltétel teljesül, akkor nem áll be a hírközlő hálózathoz való hozzáférést biztosító szolgáltatás nyújtóját terhelő felelősség, és így mindenképpen kizárt, hogy a szerzői jog jogosultja kártérítést követelhessen ezen szolgáltatótól amiatt, hogy harmadik személyek a hálózati kapcsolatot arra használták, hogy az ő szerzői jogait megsértsék. Az irányelv ugyanakkor nem érinti a nemzeti bíróságok vagy közigazgatási hatóságok arra vonatkozó lehetőségét, hogy a tagállamok jogrendszereivel összhangban a szolgáltatót a jogsértés megszüntetésére vagy megelőzésére kötelezzék. Következésképpen, ha harmadik személy jogsértés elkövetéséhez egy hírközlési hálózathoz hozzáférést nyújtó szolgáltató által számára elérhetővé tett internetkapcsolatot használ, akkor az irányelv 12. cikkének (1) bekezdésével nem ellentétes az, hogy a szerzői jogi károsult a nemzeti hatóságtól vagy bíróságtól a szolgáltató eltiltását kérje a jogsértés folytatásának lehetővé tételétől.
Vagyis: a felelősség alóli mentesülés irányelvben foglalt feltételeinek megvalósulása esetén az irányelv kizárja a hírközlő hálózathoz való hozzáférést nyújtó szolgáltatónak a harmadik személyek által az általa üzemeltetett hírközlő hálózat segítségével elkövetett jogsértésekért fennálló kártérítési felelősségét, ám nem zárja ki, hogy a tagállamok a szolgáltatót a jogsértés megszüntetésére vagy megelőzésére kötelezzék.
A Bíróság végül az uniós jog által védelemben részesített alapvető jogoknak – a vállalkozás és a tájékozódás szabadságához fűződő jog egyfelől, a szellemi tulajdon védelméhez, vagy a személyhez fűződő jogok védelméhez fűződő jog másfelől - az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások gyakorlása során előállt ütközésének kérdését elemezte. Elvi kiindulópontja szerint amikor több, az uniós jog által védett alapvető jog ütközik egymással, az érintett nemzeti hatóságoknak, illetve nemzeti bíróságnak kell biztosítania az alapvető jogok közötti igazságos egyensúlyt.
Tekintettel arra, hogy egyrészt maga az irányelv tiltja a hírközlő hálózathoz való hozzáférés biztosítóival szemben az általuk továbbított információk nyomon követésére vonatkozó általános kötelezettség előírását, másrészt pedig az internetkapcsolat teljes megszüntetésére irányuló intézkedés végrehajtása súlyosan sértené azon személy vállalkozási szabadságát, aki – akár csak kiegészítő jelleggel – internet-hozzáférés nyújtására irányuló gazdasági tevékenységet folytat, kizárólag az internetkapcsolat jelszóvédelemmel való ellátása tekinthető olyan intézkedésnek, mely alkalmas az egymással konkuráló alapvető jogok közötti igazságos egyensúly biztosítására. Az ilyen intézkedés ugyanis nem sérti sem a hírközlő hálózathoz való hozzáférést nyújtó személy vállalkozás szabadságához való jogának, sem pedig a szolgáltatás címzettjei tájékozódás szabadságához fűződő jogának lényeges tartalmát, mivel ez a lépés csupán az internet-hozzáférést nyújtó által folytatott tevékenység gyakorlásának egyik technikai részletszabályát változtatja meg elhanyagolható mértékben. Az internetkapcsolat jelszóvédelemmel való ellátására irányuló intézkedés továbbá eltántoríthatja az internetkapcsolat felhasználóit a szerzői vagy szomszédos jogok megsértésétől, amennyiben a kért jelszó megszerzéséhez fel kell fedniük a kilétüket, így alkalmas eszköznek tűnik a felhasználók általi szerzői jogsértések megelőzésére.
Ilyen körülmények között a Bíróság megállapította, hogy az irányelv 12. cikkének (1) bekezdésével főszabály szerint nem ellentétes olyan határozat meghozatala, amely kényszerítő bírság terhe mellett arra kötelezi a nyilvános internetkapcsolatot lehetővé tévő hírközlő hálózathoz való hozzáférés biztosítóját, hogy akadályozza meg azt, hogy harmadik személyek egy bizonyos szerzői jogi védelem alatt álló művet vagy abból származó részleteket ezen az internetkapcsolaton keresztül fájlmegosztó weboldalak útján (peer-to-peer) a nyilvánosság számára hozzáférhetővé tegyenek, amennyiben a hozzáférést nyújtó szolgáltató szabadon választhatja meg a határozatban foglaltaknak való megfelelés érdekében megteendő műszaki intézkedéseket, még ha a választása egyedül az internetkapcsolat jelszóvédelemmel való ellátására szűkíthető is le, feltéve hogy az internetfelhasználóknak a kért jelszó megszerzéséhez fel kell fedniük a kilétüket, így tehát nem cselekedhetnek névtelenül.
A Bíróság ítéletét ítt, az arról kiadott sajtóközleményt pedig itt találja.

matches: Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
2017. január 20. 21:30
2016. június 18. 9:37
Egy mondat a bíróságról…
2016. június 17. 16:32
Lesüllyednék Klára úr mélymocsári szintjére, ha arról kezdenék itt értekezgetnti, hogy Kocsis Máté kb. annyira buzi, mint James Bond vagy Nagy Feró.
Talán mégsem édesség volt a félmilliós fagyi?
2016. június 2. 21:48
Azzal minden megszólaló – ügyész, védő és bíró – egyetértett, hogy Móricz jól látta, és a korrupciót végre fel kell számolni.
Fennállt a jogos védelem, de más miatt elítélték a tolvajt elgázoló nőt
2016. május 11. 15:59
Még évekkel ezelőtt a piros lámpánál motorosok ellopták egy nő táskáját az autóból, mire üldözőbe vette őket. Az egyik motoros meghalt, miután autójával elütötte. A bíróság úgy döntött, a jogos védelmi helyzet mindaddig fennállt, amíg a nőnek reális esélye volt visszaszerezni a táskáját, így csupán azért ítélték egy év felfüggesztettre, mert másokat is veszélybe sodort az üldözés során.
Magyar bírósághoz kerülhet Malina Hedvig ügye
2016. március 10. 10:51
Zsák Malina Hedvig kérvénye nyomán a Nyitrai Járási Bíróság kezdeményezte, hogy a hamis tanúzás ügyében folyó eljárás kerüljön át egy magyarországi bírósághoz. Malina 2013-ban felvette a magyar állampolgárságot, majd Szlovákiából Magyarországra költözött.
2016. február 12. 8:33
2016. február 2. 8:30
PP / KP
Völner: Az új polgári perrendtartás gátat szabhat a perek elhúzódásának
2015. november 27. 13:58
A polgári perek eljárásjogi kódexének módosítása alkalmas arra, hogy gátat szabjon a perek elhúzódásának – tudatta Völner Pál államtitkár. Az új szabályozás új szerepfelfogást kíván a bíróságoktól, a jogvitákban ugyanis nagyobb szükség lesz a bírói aktivitásra, és nagy hangsúlyt kap a rugalmasság.
Kitiltások futószalagon
Nyolcvankét ítélet született határzár tiltott átlépése miatt
2015. október 26. 11:08
Ötvennégy vádlottat egy évre, huszonhetet két évre, egyet pedig három évre kiutasított Magyarország területéről a bíróság határzár tiltott átlépése bűncselekmény miatt. A vádlottak többsége koszovói, iraki vagy albán állampolgárságúnak vallotta magát, ítéleteiket pedig tudomásul vették, így azok jogerősek.
Kényszervallatás?
Hét órás vádbeszéd a Hagyó-perben: Atipikus, élősködő, hűbérúri bűnbanda
2015. október 15. 17:59
Az ügyész perbeszédében elmondta, a Hagyó Miklós köré szerveződött, atipikus, hűbérúri rendszer szerint működő bűnbanda esetében is megtalálható a bűnszervezetek minden lényeges jellemzője. Szerinte hiába vonták vissza beismerő vallomásaikat a vádlottak, és hiába hivatkoztak kényszervallatásra, vagy politikai támadásra, a bizonyítékok megcáfolhatatlanok. Mint mondta, minden politikus politikai támadásról beszél, ha köztörvényes bűncselekmény miatt kell felelnie.
A bíróság megsemmisítette a Budapesti Ügyvédi Kamara választási határozatait
Réti László elődje, azaz Réti László lett újra a Budapesti Ügyvédi Kamara elnöke. Miután a Fővárosi Ítélőtábla megsemmisítette a testület tavalyi választási határozatait, az akkor megválasztottak helyett az előző ciklus tisztségviselői nyerték vissza mandátumukat. Mivel azonban ezek jórészt ugyanazok a személyek, különösebb fennakadást nem okoz a döntés — közölte Réti.
Jogellenes fogva tartás
Pert vesztett az állam Strasbourgban – milliós kártérítés három menedékkérőnek
2015. szeptember 22. 16:23
Az Emberi Jogok Európai Bírósága fejenként több mint kétmillió forintos kártérítést ítélt meg három szomáliainak, amiért a testület szerint Magyarország jogtalanul tartotta őket fogva határsértő mivoltukra hivatkozva. A férfiakat 2011-ben iratok nélkül fogták el hazánk területén, majd mindhárman beadták menedékkérelmüket.
A folyamatban lévő ügyeket is értintheti
Kúria: A parkolójegy nem mozijegy – jogellenes a fővárosi parkolási rendelet
2015. szeptember 22. 11:35
A folyamatban lévő ügyeket is érinti, hogy a Kúria jogellenesnek nyilvánította a fővárosi parkolási rendelet két pontját – írja az Azenpenzem.hu. A bírói testület egyebek mellett az öt munkanapos jogvesztő jegybemutatási határidőt kevesli. A főváros szerint a parkolójegy olyan, mint a mozijegy, a Kúria szerint viszont nagyon nem.
Első fokú bíróság: Gaudi-Nagy nem bűnös Pásztor István leköpése ügyében
2015. szeptember 21. 16:09
A bíróság hétfőn nem jogerősen felmentette Gaudi-Nagy Tamást, akit azzal vádolt meg az ügyészség, hogy felbujtóként volt köze Pásztor István tavalyi leköpéséhez és inzultálásához. Az ítélet leszögezi: akkor lehet felbujtásról beszélni, ha a felszólalás konkrét cselekményre vonatkozik. A Pásztort inzultáló nőt közmunkára ítélték.
Távmeghallgatás és távtolmács
2015. szeptember 15. 16:47
Nem konténerekben, hanem a Szegedi Törvényszék, illetve a járásbíróság épületében fogják tárgyalni az illegális határátlépők büntetőügyét, továbbá plusz két tárgyalót alakítanak ki a rendőrségen. A menedékkérelmek ügyében benyújtott fellebbezések elbírálásánál a bíróság távmeghallgatás, illetve távtolmácsolás keretében is meghallgatja a migránsokat.
2015. szeptember 15. 10:45
Ez a néhány szombathelyi bíró most annak a Handó Tündének az önkénye miatt állt fel, akitől saját pályájuk és előmenetelük függ.
Jogszolgáltatás konténerből
Index: Uniós jogot sérthet a bevándorlási törvénycsomag
Az Index szerint uniós jogot sérthet, hogy az új tényállások alapján induló, illegális bevándorlással kapcsolatos büntetőeljárásokban nem kell majd lefordítani az ítéletet és a vádiratot a terhelt nyelvére, ahogyan azt egyébként az általános szabályok előírják. A portál azt is megtudta, hogy szegedi bírók között elterjedt a hír: konténerekben kell majd dolgozniuk a határnál.
A mentelmi jog szűkítését javasolja az Európa Tanács
2015. július 22. 7:22
Az Európa Tanács Korrupcióellenes Államcsoportja (GRECO) szerdán hozta nyilvánosságra Magyarországról szóló jelentését: a szervezet többek között azt ajánlja, hogy szabályozza törvény a parlamenti lobbizást az átláthatóbb jogalkotás érdekében, és hogy szűkítsék a politikusokat és tisztviselőket megillető mentelmi jogot.
Csörgősipka alulnézetből
2015. július 4. 11:09
A bírói tekintélynek, úgy véljük, a legtöbbet éppen a mundér minden áron való megvédése árt. Megvédik azt a bírót is, akit vadhússal és felesége gyógykezelése számláinak kiegyenlítésével vesztegetnek meg.
Kúria: Elmeállapota miatt nem büntethető, de kényszergyógykezelése sem rendelhető el
2015. június 25. 14:14
Hiába feltételezhető, hogy a dolog elleni erőszakkal megvalósuló garázdaság kóros elmeállapotú elkövetője később személy elleni bűncselekményt is elkövethet, a jelenlegi jogszabályok alapján nem rendelhető el ellene kényszergyógykezelés – állapította meg a Kúria az Ügyvédvilág cikke szerint.
2015. június 22. 15:58
Mivel az ügyészség igen fegyelmezett szervezetnek tartja magát, az ember úgy gondolja, ott senkinek sem ok nélkül gurul el a gyógyszere, s a nyilatkozat egyben üzenet.
A rendőrök sem örülnének, ha minden trükkjük rögzítve lenne
2015. május 19. 13:26
A helyreállító igazságszolgáltatás központi gondolata, hogy a bűncselekménnyel megbomlott társadalmi rend helyreállítása lehet a legoptimálisabb cél az esetek többségében. Interjú.
Darák Péter: A Fővárosi Ítélőtábla magas színvonalon teljesített tavaly
2015. május 18. 16:03
A Kúria elnöke elégedett a Fővárosi Ítélőtábla tavalyi munkájával és gratulált a teljesítményükhöz. Büntető ügyszakban például a Kúriának a tábla egyik döntését sem kellet felülbírálnia. A Fővárosi Ítélőtábla munkaterhei tartalmilag és mennyiségileg is kiemelkedőek, az öt ítélőtábla összes ügyének több mint fele a fővárosban van.
Nem sérti a keresztényeket
A HVG nyert a Szent Családos címlapja miatti perben
2015. április 9. 10:20
A politikusok pénzéhségéről és nem a keresztények gúnyolásáról szólt a HVG karácsonyi címlapja, amely a „Nagy Harácsony” címen jelent meg – mondta ki a Fővárosi Törvényszék csütörtöki első fokú ítéletében, elutasítva Ékes Ilona korábbi fideszes képviselő keresetét. Ékes azért perelte be a hetilapot, mert szerinte a címlappal keresztényi mivoltában sértették meg. A felperesek fellebbezni fognak az ítélet ellen. Tudósításunk az első „közösségi személyiségi jogi” perről.
2015. március 4. 14:22
Tévedni emberi dolog. De Magyarországon még elő is léptethetik utána az embert, még ha az a tévedés mégoly súlyos is.
2015. február 2. 11:33
A számolatlanul szabályozott világban egyszerűen nem lehet kitérni a jogi út elől. Előbb-utóbb törvényszerűen vétesz valamelyik elmebeteg szabály ellen.
Törvénysértő volt az Ökotársnál tartott rendőrségi razzia
2015. január 29. 14:44
Mivel bűncselekmény gyanúja nem állt fenn, jogellenesen tartott razziát a rendőrség az Ökotárs Alapítványnál – állapította meg jogerősen a Budai Központi Kerületi Bíróság. A civil szervezet üdvözölte a döntést, de aggasztónak tartják, hogy a nyomozóhatóság politikai nyomásra tart házkutatást.
Biszku szerint elfogultak a magyar bíróságok
2015. január 16. 10:21
Biszku Béla védője, Magyar Gábor szerint nincs esély arra, hogy Magyarországon elfogulatlanul tárgyalják a háborús büntettekel vádolt ügyfele ügyét. A védő nem titkolt célja, hogy Strasbourgig vigye az ügyet, de ehhez végig kell járni az összes magyar jogorvoslati lehetőséget.
Háromezer európai bíró dolgozik Magyarországon
2014. szeptember 28. 11:31
Többnyire továbbra is a bírák szakmai érdeklődésén múlik az uniós jogi aktivitás. Interjú.
Ügyfélbarát bíróságokat akar Handó Tünde
2014. szeptember 23. 13:52
Az Országos Bírósági Hivatal (OBH) elnöke szerint a bíróságoknak nyitottnak, ügyfélbarátnak és szolgáltatónak kell lenniük. Handó Tünde erről kedden, a Debreceni Járásbíróság új épületének bokrétaünnepségén beszélt.
Szebb Jövőért-ítélet: etikai eljárás indul a bírónő ellen
2014. május 19. 15:27
Etikai eljárás indul az ellen a bírónő ellen, aki a Szebb Jövőért Egyesület feloszlatása iránt indított pert lezáró ítéletében a cigányokkal kapcsolatos véleményének is hangot adott. Az egyesület feloszlatására irányuló keresetet elutasította, mert annak tagjai csak „közterületen sétáltak”. Az etikai tanács várhatóan egy hónapon belül dönt.
Sorozatos külföldi támadás alatt vagyunk :(
2014. április 10. 11:05
Már várjuk, hogy Lázár János keményen megmondja: ezeknek a bíróságoknak még annyi fogalmuk sincs a magyar valóságról, mint a magyar bíróságoknak.
Túl sok ügye van a strasbourgi bíróságnak, formai szigorítások jönnek
2013. december 20. 11:11
Szigorodik a strasbourgi bíróság szabályzata, januártól már csak formanyomtatványon lehet beadvánnyal fordulni a testülethez. A módosítás oka, hogy rengeteg elintézetlen ügye van a bíróságnak, és így akarják megrostálni az újabb kérelmeket.
Soron kívül sürgetnék a bírákat
2013. november 5. 11:55
Az Országgyűlés alkotmányügyi bizottsága kiegészíteni javasolja azt a felsorolást, amely meghatározza, mikor kell soron kívül értékelni egy bíró tevékenységét. A javaslat értelmében a két-három éven túli pereket tárgyaló bírák is ebbe a körbe tartoznának.
Darák: szélesíteni kell a nyilvánosságot a bírósági eljárásokban
2013. október 24. 17:16
A bírósági nyilvánosságra vonatkozó szabályozás lazítását szorgalmazta Darák Péter, a Kúria elnöke a témában tartott nemzetközi konferencián, hozzátéve: eljárás nyilvánossága a bírói hatalom korlátjaként a jogállamiság fontos garanciája.
2013. október 18. 9:38

matches: bíróság Bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria bíróság bíróság Kúria Kúria bíróság Kúria


text:
Chandlerék nem akarták, hogy a bíróság elé kerüljenek a Jackson nemi szervéről készült fotók! |
← Mi a különbség a büntetőeljárás (criminal case) és a polgári per (civil case) között?
Magasabb érdekek is dolgoztak Michael Jackson ellen, mint vádlói pénzsóvársága? →
A „Jordan Chandler jellemzése Michael Jackson nemi szervéről” szóló írásban már megmutattam, hogy hamis az a média-mítosz, mely szerint Michael Jackson 1993-as vádlója, Jordan Chandler pontosan le tudta írni hogyan néz ki az énekes nemi szerve, noha a média és Jackson 1993-as vádlói előszeretettel terjesztik ezt a hazugságot. De mint oly sokszor láthattuk már Chandlerékkel kapcsolatban: egy dolog, hogy mit terjesztenek a médiában és egy teljesen másik, hogy eskü alatt, bíróság előtt hogyan viselkednek…
Ezzel kapcsolatosan egy érdekes új információra bukkant egy Lynette nevű blogger: egészen pontosan egy 1994. január 5-én, a Los Angeles Times-ban megjelent cikkről van szó: http://articles.latimes.com/1994-01-05/local/me-8514_1_michael-jackson
A cikk arról szól, hogy a Jordan Chandlert képviselő ügyvéd, Larry Feldman dokumentumokat nyújtott be a bírósághoz, amelyekben azt követeli Jacksontól, hogy adja át nekik a nemi szervéről két héttel korábban készített fotókat, amelyek azt voltak hivatottak eldönteni, hogy Jordan jellemzése megegyezik-e a valósággal.
„Úgy gondoljuk, hogy az a tény, hogy a kliensem le tudja írni hogyan néz ki Mr. Jackson meztelenül nagyon jelentős bizonyíték Mr. Jackson bűnösségére.” – nyilatkozta Feldman. Az ügyvéd azt is elmondta, hogy három választási lehetőséget adott Jacksonnak:
1) Jackson átadja nekik a fotók másolatait, vagy
2) Jackson újabb meztelen fotózásnak veti alá magát, vagy
3) a bíróság nem engedi, hogy a képeket bizonyítékként felhasználják a polgári per során.
Feldman továbbá azt is elmondta, hogy kért másolatokat a fotókról Jackson ügyvédeitől és a Los Angeles megyei kerületi ügyésztől, de ők nem teljesítették a kérést.
Roppant ravasz dolognak vagyunk itt a tanúi, kedves olvasók! Először is Feldman azzal kezdi, hogy lebegteti a szokásos hazugságot arról, hogy Jordan jellemzése talált – hogy ez nem igaz arról lásd a korábbi cikkemet a témáról. De ha Feldman azt állítja a jellemzés talált, vajon ezt ő honnan tudja, amikor még nem is látta a képeket? Hiszen éppen azért kéri, követeli azokat Jacksonéktól és a kerületi ügyésztől, mert nem tudja mi van rajtuk! Ez nem rettenti vissza attól a PR-trükktől, hogy a médiának úgy nyilatkozzon mintha kész tény lenne, hogy a jellemzés helyes volt!
De ez csupán a kisebb része a trükknek. A fontosabb az a bizonyos három opció, amelyből a beadvány szerint Jackson választhatna!
1) Jackson adja át nekik a fotók másolatait!
A hivatalos fotók nem Michael Jackson vagy az ügyvédei birtokában voltak, hanem a kerületi ügyész birtokában! (És vannak a mai napig – teszem hozzá.) Ezt mi sem bizonyítja jobban, mint hogy 1994. március 22-én, majd május 10-én ismét, Jackson ügyvédei is beadványt intéztek a bírósághoz annak érdekében, hogy megkaphassák őket (véleményük szerint egyébként az egész fotózás alkotmányellenes volt) – miután addigra lezárult az ügy (Feldman kérése viszont január 5-én kelt, tehát akkor, amikor még nem kötötték meg a peren kívüli megállapodást). Az ő kérésüket is elutasították, de esetünkben most csupán azt lényeges megjegyezni ezzel kapcsolatban, hogy a hivatalos képeket Jacksonnak, ha akarta volna sem állt volna módjában átadni vádlóinak, lévén azok nem nála voltak és nem ő rendelkezett velük, hanem a hatóságok. Tehát Feldman vagy tudatosan egy teljesíthetetlen kérést intézett itt Jacksonékhoz, vagy esetleg azon képekre gondol, amelyeket Jackson saját fotósa készített a „strip search” során – ugyanis hasonlóan ahhoz, mint amikor a Martin Bashir dokumentumfilmet forgatták, Jackson önvédelemből itt is extra dokumentáltatta az eseményeket egy saját fotóssal. Ezek azonban nem a hivatalos képek és ezeket ugyan miért adná át az énekes a vádlóinak? És egyáltalán a vádlóknak miért van szükségük rájuk, ha annyira biztosak benne, hogy Jordan Chandler igazat mondott? Csak nem azért, hogy a bíróságon majdan a képekhez igazíthassák Jordan tanúvallomását? És ebben éppen Jackson segítsen nekik a saját fotósával készíttetett képekkel! Aha, persze!
Feldman „nagylelkűen” adott azért Jacksonnak más alternatívát is:
2) Vesse alá magát egy újabb meztelen fotózásnak!
Miután Jackson lelkileg teljesen kikészült az első „strip search”-től is, amint azt ebben az 1993 decemberében sugárzott felvételen is látható, nyilvánvaló lehetett Feldman számára, hogy ez megint egy olyan kérés, követelés, amit nem fog a sztár teljesíteni:
Különben is: miért is lenne szükség újabb fotózásra? A képek vagy stimmelnek Jordan leírásával vagy nem, ennek megállapításához miért nem elég az a fotózás, amit a hatóságok bonyolítottak le? Nagyon úgy tűnik ez a pont is egy blöff volt Chandlerék részéről. És akkor eljutunk ahhoz a ponthoz, amire – meglátásom szerint – igazándiból ki akartak lyukadni a vádlók, lévén az első két feltétel olyan volt, amelyekben szinte biztosak lehettek, hogy Jackson nem tudja vagy nem fogja teljesíteni azokat:
3) A bíróság ne engedje, hogy a képek felhasználhatók legyenek egy esetleges polgári peres tárgyalás során!
Felfogtuk ezt? A vádlók, akik a médiában úton-útfélen azt terjesztik, hogy Jordan leírása stimmelt és ez az egyik legütősebb bizonyítékuk Jackson bűnösségére, most azt kérik, hogy a képek ne legyenek felhasználhatók egy esetleges polgári peres eljárás során! Megint egy ugyanolyan abszurd helyzettel találjuk magunkat szembe, mint amikor Jackson védelme próbálta a tanúk padjára citálni Ray Chandlert, a vádló fiú nagybátyját, hogy mutassa be azokat a bizonyítékokat, amelyekkel állítása szerint rendelkezett Jackson ellen!
Itt éppen azért küzdenek Chandlerék, hogy egy állításuk szerint nekik kedvező erős bizonyíték ne legyen felhasználható a bíróságon! Természetesen mindez több, mint megkérdőjelezi a vádlók azon állítását, amit a médiában előszeretettel terjesztettek, miszerint a leírás stimmelt!
Hiszen ez amennyiben tényleg így van, akkor minden körülmények között biztosnak kell lennie a vádlónak abban, hogy a fotók az ő igazát fogják bizonyítani – akár láthatja a fotókat előzetesen, akár nem. Nem így van? Úgy tűnik azonban, hogy Chandlerék valamiért nem akartak a bíróságon szembesülni a képekkel.
Persze mindez nagyon ravaszul van becsomagolva: Feldman nem állhatott elő azzal, hogy „kérem a bíróságot ne vegye figyelembe a vádlott nemi szervéről készült fotókat” – az túl átlátszó lett volna. Ehelyett megfogalmazott egy három pontból álló követelést úgy, hogy az első két pont ne legyen teljesíthető, s így „véletlenül” maradjon a harmadik. S ha az ügy bíróság elé kerül, akkor a médiában ezt is el lehet majd úgy adni PR-szempontból, hogy Jackson döntése volt, hogy a képek ne kerüljenek a tárgyalóterembe – mintha neki, nem pedig Chandleréknek, lenne félnivalója tőlük.
És még egy érdekes új fejlemény. A „Jordan Chandler jellemzése Michael Jackson nemi szervéről” című bejegyzésben utalok egy linkre: http://www.thesmokinggun.com/michaeljackson/010605jacksonsplotch.html
Ha korábban olvastad azt a bejegyzésemet és rákattintottál a linkre, meggyőződhettél arról, hogy a cikk valóban létezett. Azonban ha most rákattintasz a linkre, akkor kiírja jó nagy betűkkel, hogy „Page not found” – azaz az oldal nem található. (Szerencsére a Vindicate MJ blog archiválta a cikket, így ebben a bejegyzésben elolvashatod, hogy miről van szó – le kell kicsit görgetni, a The Telltale “spoltch” című cikkről beszélünk.)
Nem vagyok feltétlen híve az összeesküvés elméleteknek, de mégiscsak furcsa, hogy egy cikk, ami évek óta fenn volt a Smoking Gun weboldalán, hirtelen akkor tűnik el róla, amikor néhány internetes közösségen (most nem az én blogomról beszélek, hiszen én magam is sokat köszönhetek az ezekben a közösségekben zajló, mások által elvégzett nagyon akkurátus kutatómunkának!) rámutatnak arra, hogy a benne foglaltak – amelyek persze eredetileg Jackson bűnösségét voltak hivatottak sugallni a cikk szerzőjének szándéka szerint – összevetve más dokumentumokkal éppen hogy az énekes ártatlansága mellett szóló érvek (lásd a sötét alapon világos foltosság vs. világos alapon sötét foltosság, vagy a körülmetéltség vs. nem körülmetéltség problémáját, amelyeket tárgyaltam a másik cikkben).
És azt is hozzáteszem: mostanában egyre többen jelzik ezekben a közösségekben arról, hogy ezen kívül is sorra tűnnek el ilyesfajta dokumentumok a Netről – ezért bátorítanak is mindenkit, hogy ha találunk valami fontos információt, cikket, állítást, mentsük le, archiváljuk el…
Higgyétek el én is kíváncsi lennék mi és ki állhat a háttérben, de csak találgatni lehet. Michael Jackson halott, így az ember azt gondolná, hogy bárki bármiféle gyűlölettel viseltetett iránta, most már megnyugodhat. Úgy tűnik azonban, hogy ez mégsem elég.
Tény, hogy sok ember kezén ott van Jackson vére és sokaknak komoly veszteség lenne, ha valaha is fény derülne az igazságra a visszaélésekkel kapcsolatban, amit mind a hatóságok, mind a média megengedett magának vele szemben. Ezekben a körökben nem kívánatos, hogy az emberek rájöjjenek, hogy ártatlan volt az ellene felhozott gyerekmolesztálási vádakban (ha pl. Tom Sneddon kerületi ügyészről beszélünk akkor akár büntetőjogi felelősséget is lehetne feszegetni – megkérdőjelezhető törvényességű vizsgálati gyakorlatok ugyebár). Szóval elképzelhető, hogy több forog itt kockán, mint „pusztán” egy halott híresség jóhíre….
Címke: Jordan Chandler, Michael Jackson
5 hozzászólás a(z) Chandlerék nem akarták, hogy a bíróság elé kerüljenek a Jackson nemi szervéről készült fotók! bejegyzéshez
2011. január 16. - 09:07
Barby, egyetértek.
Barby^^ szerint:
2011. január 14. - 22:04
De szemetek!Miért kell ennyire kicseszni Michael-lel,ha egyszer ennyire jó ember volt?Higyje el,az aki utálja,és szíves-örömest mondaná,hogy molesztálta a gyerekeket,hogy semmi köze a molesztációkhoz!Érzem.A videókban,amik róla szólnak,a beszédeiben,minden vele kapcsolatos dologban,amihez valaha is köze volt,érzem,hogy jó ember volt.Nyugodj békében,Michael,szeretünk,és nagyon szeretlek!:”'(
Visszajelzés: Jordan Chandler jellemzése Michael Jackson nemi szervéről |

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Címlap > A mai bírósági rendszer
Magyarország 2012. január 1-jétől hatályos Alaptörvénye szabályozza a bíróságok jog- és hatáskörének, szervezetének, ítélkezésének, továbbá a bírák függetlenségének legfontosabb kérdéseit. A bíróságok igazgatásának és működésének, valamint a bírák jogállásának részletes szabályait sarkalatos törvények határozzák meg.
Az Alaptörvény szerint a bíróságok feladata az igazságszolgáltatási tevékenység, ennek megfelelően a büntetőügyekben és a magánjogi jogvitákban, továbbá a közigazgatási határozatok és önkormányzati rendeletek törvényességéről való döntés, valamint a helyi önkormányzatok törvényen alapuló jogalkotási kötelezettsége elmulasztásának megállapítása. Törvény más ügyekben való döntést is a bíróságra telepíthet.
A többszintű bírósági rendszer egyes szervezeti szintjeinek meghatározását a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló 2011. évi CLXI. törvényre (Bszi.) hagyja. Az Alaptörvény a bírósági szervezetrendszer csúcsszerveként a Kúriát nevesíti, s ezzel egyben a bírói szervezet egységességét is deklarálja. Az Alaptörvény az általános igazságszolgáltatási tevékenységen túl különleges bírói feladatokat is ró a Kúriára: a Kúria biztosítja a jogalkalmazás egységét, amelynek keretében a bíróságokra kötelező jogegységi határozatot hoz.
Az Alaptörvény rögzíti a bírói függetlenség garanciális elemeit: a bírák csak a törvénynek vannak alárendelve, ítélkezési tevékenységükben nem utasíthatók, tisztségükből csak a törvényben meghatározott okból és eljárás keretében lehet elmozdítani őket. Nem lehetnek tagjai pártnak, nem folytathatnak politikai tevékenységet. A függetlenségüket biztosítja az is, hogy a hivatásos bírákat a köztársasági elnök nevezi ki. A Kúria elnökét - a stabilitás és a függetlenség fokozottabb érvényesítése érdekében - kilenc évre a köztársasági elnök javaslatára az Országgyűlés a képviselők kétharmadának szavazatával választja meg.
Magyarországon az igazságszolgáltatást a Kúria, az ítélőtábla, a törvényszék, a járásbíróság és a közigazgatási és munkaügyi bíróság gyakorolja.
Az első fokon eljáró kerületi és városi bíróságok - jelenleg 111 helyi bíróság - jogutódjai 2013. január 1-jétől a járásbíróságok. E bíróságok hatáskörébe tartoznak mindazok az ügyek, amelyekben az elsőfokú eljárást törvény nem utalja más bíróság elé.
A közigazgatási és munkaügyi bíróságok 2013. január 1-jén kezdik meg a működésüket. Első fokon járnak el a közigazgatási határozatok bírósági felülvizsgálata iránti, a munkaviszonyból és a munkaviszony jellegű jogviszonyból származó, valamint a törvény által hatáskörébe utalt egyéb ügyekben. 2012. december végéig e jogvitákat még a munkaügyi bíróságok, illetve a törvényszékek bírálják el.
A 20 megyei (fővárosi) bíróság jogutódjaként a törvényszékek a törvényben meghatározott ügyekben első fokon járnak el, és másodfokon elbírálják a járásbíróságok, valamint a közigazgatási és munkaügyi bíróságok határozatai ellen bejelentett fellebbezéseket. A törvényszéken tanácsok, csoportok és büntető, polgári, gazdasági, valamint közigazgatási-munkaügyi kollégiumok működnek. A kollégiumok összevontan is működhetnek.
Az ítélőtábla elbírálja a törvényben meghatározott ügyekben a járásbíróság és a törvényszék határozata ellen előterjesztett jogorvoslatot, továbbá eljár a hatáskörébe utalt egyéb ügyekben. Az ítélőtáblán tanácsok, büntető, valamint polgári kollégiumok működnek. Öt ítélőtábla van: a Fővárosi, a Debreceni, a Győri, a Pécsi és a Szegedi Ítélőtábla.
A Kúria jog- és hatásköréről, ügyelosztási és szervezeti rendjéről, továbbá a Kúriával kapcsolatos és közérdeklődésre számot tartó minden más tényről, adatról honlapunkon részletesen beszámolunk.
Az 1997-ben bevezetett igazgatási rendszert számos kritika érte. Megállapításra került, hogy az Országos Igazságszolgáltatási Tanács (OIT) bíró tagjai rendszerint olyan bírósági vezetők közül kerülnek ki, akik felett az ellenőrzést, a munkáltatói jogokat maga az OIT gyakorolja.
Nehézséget jelentett, hogy az OIT elnöke egyben a Legfelsőbb Bíróság elnöke, s miután mindkét tisztség egész embert kíván, ez a tény önmagában is megnehezítette az OIT elnöke igazgatási és a Legfelsőbb Bíróság elnöke szakmai szerepének ellátását. Az OIT elnöke irányította az OIT Hivatalát, és emellett eleget kellett tennie belső igazgatási teendőinek és egyszersmind a jogegység megteremtésének és folyamatos fenntartásának követelményéből reá háruló kötelezettségeinek is.
A központi igazgatásért felelős OIT nem tudott elvárható módon és eredménnyel megbirkózni az eljárások időszerűségének, az elhúzódó ügyek magas számának és a területi koncentráltságnak a problémáival sem.
Az igazságszolgáltatással szembeni elvárásokat, a felmerült és fennálló nehézségeket elemezve és értékelve a jogalkotó arra a következtetésre jutott, hogy Magyarországon egy sajátos, a különböző igazgatási modellek egyes elemeit felhasználó, de az azonnali intézkedéseket lehetővé tevő, a meglévő intézményi alapokat felhasználó, de azt gyökeresen megújító igazgatási és szakmai rendszert szükséges kialakítani.
A 2012. január 1-jétől hatályos Alaptörvény végrehajtásaként a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló 2011. évi CLXI. törvény, valamint a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló CLXII. törvény a fenti fogyatékosságok megszüntetését, az egész bírósági rendszert és ítélkezést korszerűbb és hatékonyabban működő pályára kívánja állítani. A törvény indokolása kiemeli, hogy 2012. január 1-jétől egy tiszta konstrukció jön létre, ahol a szakmai és igazgatási hatáskörök nem keverednek.
A bíróságok központi igazgatását 2012. január 1-jétől az Országos Bírósági Hivatal (OBH) elnöke látja el. Az OBH elnökéhez kerültek a megszűnt Országos Igazságszolgáltatási Tanács (OIT) és az OIT elnökének, aki egy személyben a Legfelsőbb Bíróság elnöke is volt, igazgatási jogkörei (így a bírósági felsővezetők kinevezése, bírói álláspályázatok elbírálása, költségvetési, létszám-gazdálkodási jogkörök, stb.). Ezzel elvált a szakmai vezetésért felelős Kúria elnökének és a bírósági igazgatás vezetőjének a személye. Az OBH-n kívül az igazgatási rendszer elemét képezi a bírák által választott, kizárólag bírákból álló Országos Bírói Tanács is, amely független testületként ellenőrzési, felügyeleti funkciót lát el.

matches: Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria Bíróság Bíróság Bíróság Kúria


text:
A Kúria jogerősen elítélte az MVM korábbi vezetőit
Címlap > A Kúria jogerősen elítélte az MVM korábbi vezetőit
A Kúria a Magyar Villamos Művek korábbi vezetőit érintő ügyben (Bhar.I.746/2019.) nyilvános ülésen hirdetett ítéletet 2019. november 26-án, Budapesten.
Az előzmények összefoglalója:
A Kaposvári Törvényszék az I. rendű vádlottat az ellene folytatólagosan elkövetett sikkasztás bűntette miatt ellene emelt vád alól felmentette; a II. rendű vádlott bűnösségét bűnsegédként, folytatólagosan elkövetett hűtlen kezelés bűntette, bűnsegédként elkövetett hűtlen kezelés bűntettében, folytatólagosan elkövetett sikkasztás bűntettében és társtettesként, folytatólagosan elkövetett pénzmosás bűntettében állapította meg, míg az ellene társtettesként folytatólagosan elkövetett hűtlen kezelés bűntette miatt emelt vád alól felmentette. A III. rendű vádlottat az ellene bűnsegédként, folytatólagosan elkövetett sikkasztás bűntette, a bűnsegédként elkövetett sikkasztás bűntette és a társtettesként, folytatólagosan elkövetett pénzmosás bűntette miatt ellene emelt vád alól felmentette.
Ezért halmazati büntetésül a II. rendű vádlottat 2 év, végrehajtásában 4 évi próbaidőre felfüggesztett börtönre és 4 évre gazdálkodó szervezet vezetésétől eltiltásra ítélte. A magánfél polgári jogi igényének érvényesítését a törvény egyéb útjára utasította, továbbá a III. rendű vádlott vonatkozásban pénzösszegekre elrendelt zár alá vételt feloldotta.
A kétirányú fellebbezések folytán eljárt Pécsi Ítélőtábla az elsőfokú ítéletet megváltoztatta, az I. rendű vádlottat bűnösnek mondta ki társtettesként, folytatólagosan elkövetett hűtlen kezelés bűntettében, társtettesként, folytatólagosan elkövetett sikkasztás bűntettében és társtettesként elkövetett sikkasztás bűntettében. Ezért őt – halmazati büntetésül – 5 év börtönben végrehajtandó szabadságvesztésre, 5 év közügyektől eltiltásra, és 5 év gazdasági társaság vezető tisztségviselője foglalkozástól eltiltásra ítélte. A II. rendű vádlott bűnösségét bűnsegédként, folytatólagosan elkövetett hűtlen kezelés bűntettében is megállapította, egyben a cselekményét bűnsegédként, folytatólagosan elkövetett sikkasztás bűntettének, valamint 2 rendbeli bűnsegédként elkövetett sikkasztás bűntettének és pénzmosás bűntettének minősítette és a vele szemben kiszabott halmazati büntetést 3 év, börtönben végrehajtandó szabadságvesztésre és 3 év közügyektől eltiltásra súlyosította, egyben a gazdasági társaság vezető tisztségviselője foglalkozástól eltiltás büntetés alkalmazását és a kiszabott szabadságvesztés próbaidőre történő felfüggesztésére vonatkozó rendelkezést mellőzte. A III. rendű vádlottat bűnösnek mondta ki bűnsegédként, folytatólagosan elkövetett sikkasztás bűntettében és a vele szemben kiszabott szabadságvesztés végrehajtását 3 évi próbaidőre felfüggesztette. 13.200.00 euró és annak kamataira vagyonelkobzást rendelt el, a II. rendű vádlottat kártérítés címén a magánfél részére 48.000.000 forint és kamatainak megfizetésére kötelezte, valamit I. és II. rendű vádlottakat egyetemlegesen kártérítés címén a magánfél részére további 5.050.000 euró és kamatainak megfizetésére kötelezte. Az ezt meghaladó polgári jogi igényeket pedig egyéb törvényes útra utasította.
A Kúria szóban kihirdetett ítéletének rövid összefoglalója
A másodfokú ítélettel szemben bejelentett kétirányú másodfellebbezések folytán harmadfokon eljárva a Kúria a 2019. november 26. napján meghozott Bhar.I.746/2019/15. számú ítéletével a másodfokú bíróság ítéletét megváltoztatta, az I. rendű vádlottat 200 napi tétel, napi tételenként 10.000 forint, összesen 2.000.000 forint pénzbüntetésre is ítélte, azzal, hogy a pénzbüntetést, annak meg nem fizetése esetén napi tételenként kell egy-egy napi szabadságvesztés büntetésre kell átváltoztatni. A II. rendű vádlott vonatkozásban pontosította a magánfél személyét, egyebekben a másodfokú ítéletet az I. rendű, a II. rendű és a III. rendű vádlottak tekintetében helybenhagyja.
A Kúria az ügyet a fellebbezések követően kevesebb mint fél éven belül befejezte.

matches: Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria