text:
Döntött a Kúria: Nem megismerhető a Vértesi Erőművet tönkretévő ügylet | atlatszo.hu
2012. 06. 07. 2012. 06. 07.
Egy hatályon kívül helyezett jogszabályra utalva döntött úgy a Kúria, hogy a közvetett állami tulajdonban álló Vértesi Erőmű Zrt. nem közfeladatot ellátó szerv, ezért nem köteles közérdekű adatként kiadni a Vértesi Erőmű milliárdos veszteségeit megalapozó szerződéseket és az ezekhez kapcsolódó belső vizsgálati anyagokat. A döntés ellen az Alkotmánybírósághoz fellebbezünk.
Az állami tulajdonú Vértesi Erőművet csődközeli helyzetbe hozó 2008-as System Consulting-ügyletek nyilvánosságával kapcsolatban túl korán örültünk az információszabadság és az átláthatóság érvényesülésének. A Tatabányai Városi Bíróság tavaly februári ítéletében (PDF) teljes egészében helyt adott a keresetünknek, melyben az állami vállalat 2009 tavaszán indított kártérítési pereit és büntető feljelentését megalapozó, a System Consulting Zrt. és az erőmű közti megállapodásokat, illetve az erőmű által kötött, saját kapacitását messze meghaladó, az állami vállalatnak milliárdos kárt okozó áramvásárlási szerződéseket kértük kiadni, miután Magyari József vezérigazgató elutasította (PDF) az erre vonatkozó adatigénylésünket (PDF).
Az első fokon eljáró bíróság a szóban forgó dokumentumok nyilvánosságára vonatkozó érvelésünknek teljes egészében helyt adott: az ítélet értelmében az alperes Vértesi Erőmű tulajdonosa a tartós többségi állami tulajdonban működő Magyar Villamos Művek (MVM) Zrt., és a helyes jogértelmezés szerint az állami tulajdonú vállalatokról szóló törvény szabályai alkalmazandóak a közvetett állami tulajdonban álló gazdasági társaságokra is, „hiszen egyébként az adatvédelmi törvényt könnyen ki lehetne játszani az állami vagyon különböző állami tulajdonban álló gazdasági társaságokba való kiszervezésével”. Nem fogadta el a bíróság a Vértesi Erőmű Zrt. azon érvét sem, miszerint a kért adatok egy büntetőeljárás részét képezik, mert a kiadni kért adatok nem a büntetőeljárás során keletkeztek.
A Vért Zrt. azonban fellebbezett, és másodfokon fordult a kocka: a Komárom-Esztergom Megyei Bíróság tavaly szeptemberi, másodfokú ítéletében (PDF) az első fokú döntéssel szemben elutasította az adatok kiadására vonatkozó kérelmünket azzal az indokkal, hogy a vagyontörvényt ebben az esetben szűkítően kell értelmezni, és kizárólag az állami vagyonról szóló törvényben tételesen megjelölt cégeknek kell elszámolniuk a tevékenységükkel a nyilvánosság felé, az ő leányvállalataiknak nem. Ez a gyakorlatban azt jelenti, hogy ha az állami vagyont kiszervezik további gazdasági társaságokba, a közpénz elköltése ellenőrizhetetlen lesz. Hüttl Tivadar, a TASZ Adatvédelem és Információszabadság programjának vezetője szerint „a bíróság döntésével irányt mutatott azoknak az állami cégvezetőknek, akik nem kívánnak elszámolni a közpénzekkel.”
A másodfokú döntés ellen a Legfelsőbb Bírósághoz (azóta Kúria) felülvizsgálati kérelmet nyújtottunk be.
A Dr. Mészáros Mátyás bíró által elnökölt tanács leszögezte, hogy nem lát el közfeladatot a Vértesi Erőmű. Az újságíró jogi képviseletét ellátó Társaság a Szabadságjogokért hiába hangsúlyozta (felülvizsgálati kérelem, doc), hogy az állami vagyonnal való gazdálkodás ellenőrizhetőségének alkotmányos biztosítéka válik súlytalanná, formálissá, ha az állam kivonhatja az állami vagyonnal való gazdálkodásra vonatkozó adatokat a nyilvánosság garanciális kontrollja alól azzal a megoldással, hogy e vagyonkezelésre, vagyonnal való bármilyen formában történő rendelkezésre nem közvetlenül, hanem a tulajdonában lévő, illetve közvetlen befolyása mellett működő gazdasági társaság vagy egyéb gazdálkodó szervezetei – akár többszörös – közvetítésével kerülne sor.
A Kúria szerint a Vértesi Erőmű akkor lenne kötelezhető elszámolni a nyilvánosság felé a tevékenységével, ha egy jogszabály rendelkezne a státuszáról. Ha ilyen jogszabály nincsen, akkor nem tekinthető közfeladatot ellátó szervnek. A megszorító értelmezés alkotmányos tilalmával szembemenve a Kúria közfeladatot ellátó szerv fogalmába nem érti bele a közvetett állami tulajdonú gazdálkodó szerveket.
Korábban az államháztartási törvény kimondta, hogy a magyar állam többségi befolyása alatt álló gazdasági társaság a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló törvény szerinti közfeladatot ellátó szervnek, a nevében eljáró személy pedig közfeladatot ellátó személynek minősül. A Fidesz-kormány egyik első intézkedéseként eltörölte ezt a rendelkezést. Akkor a TASZ megfogalmazta a félelmét, miszerint a jövőben állami vállalatok szerződéseinek, gazdálkodásának nyilvánossága nem biztos, hogy kikényszeríthető lesz jogi úton, továbbá az információszabadságot elősegítő töretlen bírói gyakorlat megváltozhat, mert új érvelési lehetőség nyílik meg a közpénzek használatát titkoló cégek számára. Sajnos jelen esetben pontosan ez történt.
A döntés ellen az Alkotmánybírósághoz fellebbezünk.
(Fotó: innen. Videó: Társaság a Szabadságjogokért)
Köszönjük a Társaság a Szabadságjogokért jogi segítségét.

matches: Bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Kúria Kúria


text:
Bírósági ítéletforrás főoldal vissza
ObudaFan 2018.02.08. 12:26
Ha még nem volt büntetve, akkor megrovástól közérdekű munkáig valamire.
bandi9499 2018.02.08. 07:35
Fiam egy kocsmai indcidens kapcsán megütött egy ismerőst. A tulajdnos kihívta a rendőrséget és a fiamat be is vitték de aznap haza is jött. A napokban kaptunk egy idézést miszerint garázdaság vétsége matt kihallgatásra menjen be. A kihallgatás megtörtént és ott azt az információt kapta, hjpgy hivatalból a bíróságnak adják át az ügyet.Kérdésem az lenne, hogy milyen büntetésre számíthatunk úgy, hogy 2 éve a volt barátnője feljelntette de a feljelentést aztán vissza is vonta.Köszönöm a válaszukat !!!
gyorskicsikocsi 2017.11.25. 21:20
Estét, paragrafus-zsonglőrök!
Nos, úgy alakult, hogy elítéltek. Nem volt fellebbezés, inkább a perújításon gondolkodom, de ez még a jövő zenéje.
Igazából azon tűnődtem, hogy hogyan tovább? Az stimmel, hogy kézhez kapom az ítéletet, szöveges formában - inkább utóbb, mint előbb.
Na de mi a helyzet a másik oldallal? A sértett, vagy a tanú hogyan, miként lesz értesítve az ügyről, ha nem voltak jelen a tárgyaláson?Ők is megkapják az ítéletet, vagy másképp tájékoztatják őket? Egyáltalán milyen mélységekben mártózhatnak meg a részletek tekintetében?
Agent Cooper 2014.08.18. 10:50
Kedves Endre92!
Vádemelést követően 2-6 hónapon belül várható az első tárgyalás. A bíróság a vádirat kézbesítését követő 30 napon belül tűzi ki a tárgyalás határnapját.Természetesen a leterheltség és más dolgok függvényében mindez változhat.
Endre92 2014.08.18. 01:21
Amennyiben az ugyeszseg egy bunugyben vadat emel, akkor nagyjabol mennyi idon belul varhato a targyalas?
Konkretan erre az ugyre lennek kivancsi, ha esetleg tud valaki kozelebbit:
http://pecsistop.hu/…len/1218625/
Sherlock 2014.08.17. 17:08
Az I. fokú bíróság irattárából talán.
ObudaFan 2014.05.13. 22:03
Hát akkor kérd a saját ügyedben az ügyészséget, hogy ezt az ítéletet szerezze be.
Szabó Magdolna 2014.05.13. 21:40
Köszönöm!Viszont csak annyi a probléma hogy ez a Biróság töllem több mint 300km re van,igy sajnos nem tudok személyesen bemenni.
Agent Cooper 2014.05.13. 21:08
Menjen be a bíróság büntető irodájába (általában 9-11 között van félfogadás), és személyesen vigye be a kérelmét. Oldalanként 100 Ft illetékért kap másolatot.
Szabó Magdolna 2014.05.13. 20:47
Tisztelt Jogi Fórum!Volt egy szabálysértési ügy,ami birósági itélettel zárult a 2. tárgyalás alkalmával,amit mindenki elfogadott.Szükségem lenne a birósági jegyzökönyv másolatára és az itéletre is sürgösen,ezt jeleztem is a biróságnak levélben,de sajnos még mindig semmi visszajelzés.Azért lenne nagy szükségem az itéletre,mert hasolnó ügyböl ugyanazon illetö miatt aki miatt biróságra is mentem,aki jelzem mindent bevallott jelen tárgyalt szabálysértésen kivül azokat is amik jelenleg még máshol nyomozati vagy éppen ügyészi szakaszban vannak,újból kihallgatásra kellett menjek.Jeleztem ott hogy van már egy itélet,csak sajnos papiron még nem tudom bemutatni,amiben engem büncselekmény hiányában felmentett a biróság,most mégis gyanusitott vagyok,és igy is küldték meg az ügyészségnek.Kérték mutassam be az itéletet amit sajnos nem tudok amig nem kapom kézhez,és nem szeretnék mégegyszer ugyanezért biróság elött állni.Úgytudom hogy el sem járhatnának velem szembe ugyanazon ügyböl,amiböl már jogerösen felmentett a biróság!Köszönöm válaszát elöre is!
Sherlock 2014.03.22. 08:30
„Miért nem tudnak kiadni egy korlátozást igazoló papírt a jogsi mellé és nem kellene másik jogsit csináltatni addig?”
Mert akkor "normális" ember összetépné a papírt, mintha nem is lenne?
yuki 2014.03.22. 06:45
Tisztel jogi Fórum!
Azt mondták az okmányirodában hogy kiküldenek egy határozatot , és el lehet dönteni hogy az eltiltás végéig lehet egy másik jogsit csináltatni 4000 ft-ért csak személyautóból. Majd ha lejár az eltiltás akkor visszaadják az eredeti jogsit. Miért nem tudnak kiadni egy korlátozást igazoló papírt a jogsi mellé és nem kellene másik jogsit csináltatni addig? Vagy olyan hogy ideiglenes jogosítvány már megszűnt? Csak az a nagy probléma hogy mire lebonyolódik ez az ügy lejár az eltiltás is. Válaszukat előre is köszönöm!
Ügyvédbank 2014.03.11. 17:06
Ha csak M kategóriára tiltották el, akkor persze a büntetés időtartam letelte előtt is használhatja a B kategóriás vezetői engedélyét. Egyébként az egyik okmányiroda kiadja úgyis hogy csak Ön viszi be az ítéletet a másik pedig csak akkor, ha a bíróság neki is megküldi. Én azt javaslom, hogy előtte hívja fel őket és kérdezzen rá. Egyébként az alapján kifogják adni a plasztikkártyáját annyi módosítással, hogy szerepleni fog benne az M kategória korlátozás.
Agent Cooper 2014.03.11. 15:22
Vigye be az okmányirodába, és kérelmezze a korlátozással ellátott okmány kiadását, meg kell kapnia!
yuki 2014.03.11. 15:19
Még annyi hozzáfűzni valóm lenne az előző kérdésemhez hogy büntetés lejárta előtt viszem be az ítéletet amit nem írtam le az előbb. Akkor visszaadják-e a jogsit személyautó vezetésre
yuki 2014.03.11. 15:13
Meg jött az ítélet. "B" kategóriás a jogosítvány de a segéd motorkerékpár vezetéstől eltiltás a büntetés 6 hónapra ami majd június 14 -én jár le. Kérdésem az lenne hogy ezt a jogerős ítéletet bevisszük az okmányirodába akkor visszaadják a jogsit, mivel nem a "B" kategóriát vonták be. És adnak valami igazolást az okmányirodába az eltiltásról? Így személyautót vezethetek-e? Válaszukat előre is köszönöm!
ObudaFan 2014.03.09. 00:20
„Csak hogy minél később küldik ki az ítéletet annál később tudom megkezdeni a pénzbüntetést fizetni. Nem az a lényeg hogy minél hamarabb megtudjam kezdeni a pénzbüntetés fizetését?”
Persze, csak ha túl sok ítéletet kell írásba foglalnia a bírónak, akkor vannak csúszások.
Sherlock 2014.03.08. 22:12
Csak a rendelkező részt olvassák fel és röviden megindokolják (ha pedig megvan az ítélet, akkor odaadják ott), tehát akkor még nem kell késznek lennie.
„inkább azzal, hogy a bíró nem készíti el az írásba foglalt ítéletet.”
Van olyan ítélet, aminek ez a javára válik, nem pedig gond. :)
efi99 2014.03.08. 21:33
Nem értem. Az ítéletet nem szokták felolvasni? És amit felolvasnak azt kódexmásolok írták libatollal?Nyilván megvan az már gépen word-ben, csak ki kéne végre nyomtatni, hihetetlen bonyolult lehet.
yuki 2014.03.08. 20:01
Csak hogy minél később küldik ki az ítéletet annál később tudom megkezdeni a pénzbüntetést fizetni. Nem az a lényeg hogy minél hamarabb megtudjam kezdeni a pénzbüntetés fizetését?
Egyjogász 2014.03.08. 19:12
Tapasztalataim szerint nem a postázóval van a gond, inkább azzal, hogy a bíró nem készíti el az írásba foglalt ítéletet.
Van olyan ügyem, ahol a bíró az ítélethirdetéskor közölte, hogy 3-4 hét múlva megkapjuk a leírt ítéletet - ez lassan 5 hónapja volt....
ObudaFan 2014.03.08. 15:34
Az aktában már valószínűleg megvan az ítélet, csak még nem postázták.
yuki 2014.03.08. 15:08
Sajnos még a mai napig nem kaptuk meg írásban az ítéletet.Pedig már eltelt az ítélet kihirdetés napjától 30 nap. Várjunk továbbra is türelemmel, vagy érdemes lenne rákérdezni a bíróságon? Válaszukat előre is köszönöm!
ObudaFan 2014.02.07. 15:57
yuki 2014.02.07. 15:17
Először is köszönöm válaszukat! Az előző témámhoz kapcsolódóan még annyit szeretnék kérdezni hogy a 20 hónapi részletfizetésemet ha hamarabb vissza tudnám fizetni, az lehetséges-e? Válaszukat köszönöm!
ObudaFan 2014.02.07. 12:48
Be. 262. § (4) A jegyzőkönyvbe nem foglalt határozatot - ha e törvény másképp nem rendelkezik - legkésőbb a meghozatalától, illetőleg a kihirdetésétől számított harminc napon belül, ha hosszabb indokolást igényel, hatvan napon belül kell írásba foglalni. A határozat teljes írásba foglalásának napját a határozat eredeti példányán fel kell jegyezni.
Ezt követően kerülhet sor a kézbesítésre.
A csekket azt azért később kapod, mert azt majd a törvényszéki Gazdasági Hivatal küldi ki, ha megkapta az ítéletet.
Agent Cooper 2014.02.07. 11:05
A bírósági végzés és az ítélet két különböző dolog (bár mindkettő határozat). Az Ön esetében a bíróság ítéletet hozott. Nincs a kézbesítésre vonatkozó határidő meghatározva. Valószínűleg nem az ítélettel együtt fog csekket kapni.
yuki 2014.02.06. 18:47
Kérdésem az lenne hogy ha a bíróság büntető ügyben ítéletet hoz, hány napon belül kell postáznia a végzést? És ha 20 havi részletre engedélyezte a pénzbüntetést, azt a végzéssel együtt küldi a 20 csekket? Válaszukat előre is köszönöm!

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
A gyermektartásdíj mértékének megváltoztatása és a szülői felelősség kérdése - Jogászvilág - Jogászvilág
A gyermektartásdíj mértékének megváltoztatása és a szülői felelősség kérdése - Jogászvilág
Kezdőlap » A gyermektartásdíj mértékének megváltoztatása és a szülői felelősség kérdése
A gyermektartásdíj mértékének megváltoztatása és a szülői felelősség kérdése
Címkék: gyermektartásdíj, jogeset, Kúria, szülői felelősség, tartásdíj mértéknek megváltoztatása
Ami a tényállást illeti, a házastársak ügyvéd által ellenjegyzett magánokiratban megállapodtak a házasságuk egyező akaratnyilatkozaton alapuló felbontásához szükséges járulékos kérdésekben. A három kiskorú gyermeket (ebből kettő iker) a felperes neveli és gondozza, a szülői felügyeletet közösen gyakorolják. A gyermektartásdíjként (korábban százalékos arány volt, de a megállapodásukat módosították) az alperes gyermekenként havi 35 500 forint határozott összegű gyermektartásdíjat fizetett. A tartásdíjat az alperes a gyermekek 18 éves koráig, középiskolai tanulmányaik esetén 20 éves korukig, illetve az életpályához szükséges tanulmányaik befejezéséig vállalta…
Ami a tényállást illeti, a házastársak ügyvéd által ellenjegyzett magánokiratban megállapodtak a házasságuk egyező akaratnyilatkozaton alapuló felbontásához szükséges járulékos kérdésekben. A három kiskorú gyermeket (ebből kettő iker) a felperes neveli és gondozza, a szülői felügyeletet közösen gyakorolják. A gyermektartásdíjként (korábban százalékos arány volt, de a megállapodásukat módosították) az alperes gyermekenként havi 35 500 forint határozott összegű gyermektartásdíjat fizetett. A tartásdíjat az alperes a gyermekek 18 éves koráig, középiskolai tanulmányaik esetén 20 éves korukig, illetve az életpályához szükséges tanulmányaik befejezéséig vállalta fizetni. Időközben a felperes új házasságot létesített, és mindkét fél magasabb fizetéssel járó pozícióban dolgozik. A felperes a tartás mértékének megváltoztatását, felemelését kérte a bíróságtól. Keresetét négy lényeges körülmény megváltozására alapította:
Az ikrek 2016 szeptemberétől iskolába mentek, ami jelentős többletkiadással járt.
2016 februárjában kiderült, hogy a fiú figyelemzavarban szenved, aminek költségei miatt megnövekedtek a kiadások.
Az alperes teljesítőképessége pozitív módon változott, az életpályamodell bevezetésével jövedelme lényegesen emelkedett.
2017. január 1. napjától az ikergyermekekre kapott többlettámogatás megszűnt, ami havi 50 000 forint bevételkiesést jelentett.
Úgy ítélte meg, az alperes a kért tartásdíj megfizetésére teljesítőképes, vagyoni körülményei megfelelőek. Jövedelmének lényeges emelkedése mellett erkölcsi kötelessége, hogy a gyermekek indokolt szükségleteinek kielégítése érdekében – megfelelő teljesítőképesség hiányában – ha kell, másodállást vállaljon.
Az alperes szerint az egyezség megkötése óta nem történt olyan lényeges változás, amely Ptk.-ban foglaltakat megalapozná. A 4:210. § (1) bekezdés szerint a tartás mértékének vagy szolgáltatása módjának a megváltoztatását akkor lehet kérni, ha a felek megállapodásán vagy a bíróság ítéletén alapuló tartás meghatározásának alapjául szolgáló körülményekben olyan változás következett be, hogy a tartás változatlan teljesítése valamelyik fél lényeges jogi érdekét sérti. Nem kérheti a megállapodáson alapuló tartás megváltoztatását az a fél, akinek a körülmények megváltozásának lehetőségével a megállapodás időpontjában számolnia kellett, vagy akinek a körülmények megváltozása felróható. Az alperes szerint a lányok iskolai tanulmányainak megkezdése előre látható volt, a fiú figyelemzavara pedig önmagában a tartás felemelését nem indokolja.
Az elsőfokú bíróság megváltoztatta a gyermektartásdíj-fizetési kötelezettség mértékét. Érvelése szerint körülményváltozásnak minősül az ikrek általános iskolai tanulmányainak megkezdése, a fiúgyermek megállapított figyelemzavara pedig az egyezség megkötése óta új körülmény. A tartás mértékére kiható körülményváltozásként értékelte az ikrek után kapott gyermekgondozást segítő ellátás megszűnését is. Azt mindenesetre kiemelte, hogy másodállás vállalására a felperes által előadottakhoz képest nem kötelezhető az alperes, mivel a tartásdíj mértékének a szülők jövedelmi, vagyoni helyzetéhez kell igazodnia.
A másodfokú bíróság megváltoztatta az elsőfokú ítéletet és elutasította a keresetet. Álláspontja szerint a Ptk. szabályának értelmezése szerint önmagában a gyermekek szükségleteinek változása még nem eredményezi a jogi érdek sérelmét. A megváltoztatás feltételeinél a törvény a szerződési nyilatkozat megfontoltságából kiindulva azt feltételezi, hogy a gyermeket illető tartás kérdésében a szülők körülményeiket, kötelezettségeiket, teljesítőképességüket, anyagi helyzetüket felmérve, hosszú távra kötik a megállapodást. A bíróság megállapította, hogy a felek nemcsak a tartás havi mértékében állapodtak meg, hanem annak hosszú távú rendezésére vonatkozó szándékukat az egyezségben kifejezetten kinyilvánították, megjelölték a kötelezettség időintervallumát is. A felek szerződéses akarata pedig a törvényében írt feltételek vizsgálatánál nem hagyható figyelmen kívül.
A másodfok kiemelte, nem tekinthető a tartás mértékét befolyásoló körülményváltozásnak az iskolakezdés, és a családtámogatás megszűnése, hiszen az egyezség megkötésekor nyilvánvaló volt a felperes számára, hogy az akkor ötéves lányok rövidesen iskolába mennek és tisztában volt a támogatás megszűnésével is. Kétségtelen ugyanakkor, hogy az egyezség megkötésekor a kisfiú figyelemzavarát még nem diagnosztizálták, ez új körülménynek minősül, önmagában azonban a tartás mértékére automatikus kihatással nincs. Különösen figyelembe veendő, hogy a felperes is elismerte, a gyermek kezelése tényleges többletkiadással nem jár. A perben a felperesnek a gyermekek tartásával kapcsolatos kiadásoknak az egyezséghez képest bekövetkezett növekedését kellett bizonyítania, amely nem azonos a gyermekek nevelésével kapcsolatos költségek felsorolásával. Ezt azonban nem sikerült.
A felperes jogszabálysértőnek ítélte a jogerős ítéletet. Problémásnak találta azt az értelmezést, hogy a jogszabályhely alapján a jogosult szülőnek évekkel, évtizedekkel előre kellene gondoskodnia a jövőben felmerülő szükségleteket biztosító tartásdíjról.
A Kúria hangsúlyozta, hogy a Ptk. 4:210. § (1) bekezdése törvényi különbséget tesz aszerint, hogy a felek a tartás mértékét korábban konszenzusos módon – peren kívül, illetve a bíróság végzésével jóváhagyott perbeli megállapodással (egyezséggel) – rendezték; vagy erről – konszenzus hiányában – a bíróság ítélettel döntött. A különbségtétel a szerződéses rendezés hangsúlyozott értékelésén alapul azzal, hogy perben kötött megállapodás kontrollja az egyezség bírói jóváhagyása. Azzal, hogy a családjogot Ptk.-ba integrálta a jogalkotó, így a szerződéses (megállapodáson alapuló) rendezés egyben azt is jelenti, hogy arra – a családjogi jogviszonyok sajátosságaira alapított speciális törvényi eltérésekkel – a kötelmi jog általános szabályait kell alkalmazni.
A családjogi tartás általános szabályainál főszabályként a jogosult és a kötelezett megállapodása az irányadó (Ptk. 4:204. §), amelyet a gyermektartásdíjánál a normaszöveg a szülők megállapodásának elsődlegességével tovább nyomatékosít [Ptk. 4:217. § (1) bekezdés]. A Kúria kiemelte, hogy a konszenzusos meghatározás elsődlegességét az indokolja, hogy nyilvánvalóan a szülők ismerik legjobban a gyermekük indokolt szükségleteit megalapozó képességét, érdeklődési körét, egészségi állapotát, sport-, illetve kulturális igényét, iskolán kívüli elfoglaltságai szükségességét és ezzel összefüggésben a tartásának rendszeres pénzbeli költségeit. A megállapodás tehát feltételezi egyrészt a gyermek szükségleteinek ismeretét, másrészt az indokolt szükségletek kielégítésében a kötelezett szülő tehervállalásának mértékében való egyetértést.
A Kúria nyomatékosította, a szerződéskötéskor tanúsított felelős szülői magatartás alapvető elvárás, amelynek értékelése a rászoruló kiskorú gyermek mindennapi ellátásával, fejlődése anyagi hátterének kiszámítható és folyamatos biztosításával függ össze. Elvárható a szülőktől az az előrelátás, hogy számoljanak egyrészt azzal, hogy a megállapodás szerinti tartás mértéke kiszámíthatóan, hosszabb időtartamban is teljesíthető legyen (a kötelezett teljesítőképessége). Másrészt az a gyermek indokolt szükségleteit ne csak aktuálisan, hanem folyamatosan és stabilan biztosítsa (indokolt szükségletek).
A tartás mértékének megváltoztatásánál előírt elvárhatóság a megváltoztatás olyan alapon való kizárására irányul, amikor az azt kérő szülő már a szerződés (egyezség) megkötésekor számíthatott, vagy a szülőnek számítani kellett a bekövetkező változásra. Ez a szülőkkel szemben azt a követelményt támasztja, hogy a tartás mértékének meghatározásakor felelősségteljesen, kellő gondossággal és előrelátóan járjanak el. A jogvita ítélettel történő lezárása esetén azonban ez a szülői felelősség értelemszerűen fel sem merülhet. A Kúria hangsúlyozta, ez az előreláthatósági követelmény nem lehet korlátlan, mivel a túl szigorú értelmezés a jogérvényesítést korlátozva, hosszú távon a szülők közötti megegyezés ellen hat. Kiemelte ugyanakkor, hogy a gondozó szülőtől való elvárhatóság nemcsak azt jelenti, hogy a gyermek indokolt szükségleteit a szerződésben kikötött tartásdíj aktuálisan fedezze, hanem annak végiggondolását is, hogy a tartás mértékét megalapozó indokolt szükségletek előreláthatólag mennyi ideig állnak fenn (óvoda, általános iskola alsó tagozat stb.).
A szerződés tartalmának szabad kialakításának elve alapján nincs jogi akadálya annak, hogy a szülők egyes, jövőben bekövetkező körülményeket (pl. iskolakezdés, iskolaváltás, a szülő betegsége) figyelembe vegyenek, vagy hogy a gondozó szülő a közeljövőben bekövetkező, a gyermek indokolt szükségleteit alapvetően érintő esemény várható költségkihatását a tartás mértékének meghatározásakor érvényesítse. Ha szülők a körülménnyel a tartásdíj összegének kialakításakor számoltak, a megállapodásukat ennek tudatában kötötték meg, akkor felelős szülőként a gyermek érdekének megfelelően hosszú távra biztosították az indokolt szükségletei jelenlegi és későbbi, aktuálisan belátható kiadásainak fedezetét. Ilyenkor viszont a megállapodás megkötésekor még jövőbeli esemény utóbbi tényleges bekövetkezése a tartás alapjául szolgáló körülményben bekövetkezett változásnak (általános feltétel) nem minősíthető.
A Kúria az ügy során megállapította, hogy a felperes mindezekkel tisztában volt és az egyezségben foglalt tartásdíjat ennek tudatában hosszú távra fogadta el, ezért a megállapodás megkötéséhez képest az általa felhozottak körülményváltozásként nem értékelhetőek. Egy esemény bekövetkezte önmagában még nem alapozza meg a tartás mértékének újbóli meghatározását. A „tartás alapjául szolgáló körülmény” ugyanis feltételezi az esemény (körülmény) tartás mértékére való kihatását. Így jóllehet a megállapított figyelemzavarral az egyezség megkötésekor nem számolhattak, de mindez a tartás mértékére nem volt kihatással. A jövedelemváltozással kapcsolatban pedig azt rögzítette a Kúria, hogy önmagában a kötelezett jövedelmének emelkedése a már megállapított tartás mértékére nincs kihatással. A teljesítőképesség pozitív változása a tartás mértékére akkor hat ki, ha egyben a gyermek indokolt szükségletei emelkednek. Ezzel szemben bizonyos esetekben a teljesítőképesség bizonyított csökkenése (pl. betegség) a gyermek szükségleteinek változatlan fennállása vagy növekedése mellett is eredményezheti a tartás mértékének leszállítását.
Az ismertetett döntés (Kúria Pfv. II. 20.804/2018.) a Kúriai Döntések 2019/7. számában 204. szám alatt jelent meg.
Releváns jogszabályhely: 2013. évi V. törvény 4:2. § (1) bekezdés, 4:210. § (1) bekezdés, 6:59. § (2) bekezdés, 1952. évi III. törvény 164. § (1) bekezdés.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
devizahitel_kúria - Hitelkárosultak blogja
Címkék » devizahitel_kúria
A Kúria ismét halogat
2014.04.09. 13:00 | Élet a hitel után
Nem lesz májusban döntés. Kérdés, mennyire szándékos az időhúzás a devizahitelek ügyében. Folytatódik a játék, újra húzzák az időt a devizahitelesek ügyében. Nem várható ugyanis májusban jogegységi döntés a Kúriától abban a két pontban, amelyben az Európai…
Címkék: eladósodás jelzáloghitel devizahitel hitelezés szigorítása fizetési nehézség portfolioblogger devizahitel per devizahitel állami megoldás devizahitel kúria
Dübörög a jog(ki)szolgáltatás
2014.02.04. 16:28 | Élet a hitel után
A devizahiteles esetek is mutatják, a jog ma az erőfitogtatás eszköze Rekordmennyiségű jogszabályt alkotott tavaly a magyar parlament, mégis csak kiszolgáltatottabbaknak érezhetik magukat az emberek. Az aprólékos jogi szabályozás ellenére egyre bonyolultabbak és…
Címkék: devizahitel portfolioblogger devizahitel per devizahitel kúria hitel sikerek devizahitel megoldások devizahiteles ügyvéd
A Kúria hozhatja a legnagyobb ajándékot
2013.12.13. 15:07 | Élet a hitel után
A Kúria mentheti meg a devizahiteleseket? Három nap múlva, hétfőn ül össze a Kúria a devizahitel szerződések ügyében. A legfelsőbb magyar bírói fórum jogegységi döntésre szánhatja el magát, ami óriási kihatással lehet több százezer magyar ember életére és az…
Címkék: eladósodás devizahitel egyoldalú szerződésmódosítás portfolioblogger devizahitel per devizahitel állami megoldás devizahitel kúria

matches: Kúria kúria kúria Kúria Kúria Kúria


text:
Gibraltár jogi helyzete az EU-ban - Világjogász - Jogászvilág
Gibraltár jogi helyzete az EU-ban
2017. 06. 20. 7:30
Cimkék: EUB, Gibraltár, Egyesült Királyság, online szerencsejáték, szerencsejáték-törvény
Európai Bíróság főtanácsnoka szerint a szolgáltatás szabadságának elve tekintetében Gibraltár az Egyesült Királyság részét képezi.
Az EuB egy adózási kérdéssel kapcsolatosan vizsgálta Gibraltár jogi helyzetét, amely különösen a Brexitet követően válhat érdekessé, mivel ez Eu-s jog szerint Gibraltár egy olyan önálló terület, amelynek külkapcsolataiért az Egyesült Királyság, mint tagállam felel.
2014‑ben az Egyesült Királyság új adórendszert fogadott el bizonyos szerencsejáték‑adók tekintetében, azt írva elő a szerencsejáték‑szervezőknek, hogy fizessék meg az „egyesült királysági személyek” részére nyújtott szerencsejáték‑szolgáltatásokra kivetett szerencsejáték‑adót attól függetlenül, hogy a szerencsejáték‑szervező székhelye az Egyesült Királyságban van‑e, vagy más országban. Az új adórendszer felváltotta a korábbi adórendszert, amelynek értelmében csak az Egyesült Királyságban letelepedett szolgáltatók fizettek adót a világ bármely részén található ügyfeleknek nyújtott szerencsejáték‑szolgáltatásból származó, bruttó szerencsejáték‑nyereségük után.
A gibraltári székhellyel rendelkező The Gibraltar Betting and Gaming Association az EuB-hoz fordult és kifogásolta ezt az új adórendszert, mivel álláspontja szerint a Gibraltárból az Egyesült Királyságba irányuló szerencsejáték‑szolgáltatásokat így további adó terheli az Egyesült Királyságban. A GBGA azt állította, hogy az adó ellentétes a szolgáltatásnyújtásnak az EUMSZ 56. cikkben rögzített szabadságával.
Az EUMSZ 56.cikke kimondja, hogy „tilos az Unión belüli szolgáltatásnyújtás szabadságára vonatkozó minden korlátozás a tagállamok olyan állampolgárai tekintetében, akik nem abban a tagállamban letelepedettek, mint a szolgáltatást igénybe vevő személy”.
A GBGA szerint a szerencsejáték-adó ellentétes a szolgáltatás szabadságának elvével, mivel az GBGA szerinte Gibraltárt a jelen ügyben külön tagállamként kell kezelni, mivelaz EUMSZ szerint Gibraltár nem az Egyesült Királyság része. Azonban az EuB főtanácsnoka szerint a Bíróságnak az EUMSZ 56. cikk alkalmazásában egyetlen jogalanyként kell kezelnie Gibraltárt és az Egyesült Királyságot.
Ezzel szemben a GBGA arra hivatkozott, hogy Gibraltár az EUMSz 355. cikk (3) bekezdése szerint nem része az Egyesült Királyságnak.
Az EUMSZ 56. cikk alkalmazásában, valamint a Gibraltár és az Egyesült Királyság között fennálló alkotmányjogi viszonyra tekintettel:
1. Az uniós jog alkalmazásában úgy kell‑e kezelni Gibraltárt és az Egyesült Királyságot, mintha egyetlen tagállam részét képeznék, azzal a következménnyel, hogy nem alkalmazandó az EUMSZ 56. cikk, kivéve amennyiben az alkalmazható valamely belső intézkedésre? Másodlagosan,
2. Az EUMSZ 355. cikk (3) bekezdésére tekintettel Gibraltár alkotmányjogi szempontból az Európai Unión belül az Egyesült Királyságtól elkülönülő terület jogállásával rendelkezik‑e, amely miatt a Gibraltár és az Egyesült Királyság közötti szolgáltatásnyújtás Unión belüli kereskedelemnek minősül az EUMSZ 56. cikk alkalmazásában? Harmadlagosan,
3. Harmadik országnak vagy területnek kell‑e tekinteni Gibraltárt azzal, hogy az Európai Unió joga csak olyan körülmények között vonatkozik a kettőjük közötti kereskedelemre, amikor az uniós jogot valamely tagállam és harmadik állam viszonylatában kell alkalmazni? Negyedlegesen,
4. Az EUMSZ 49. cikk alkalmazásában valamilyen más módon kell‑e kezelni a Gibraltár és az Egyesült Királyság közötti alkotmányjogi viszonyt?
A benyújtott kérdésekkel kapcsolatban az Európai Bíróság főtanácsnoka indítványát terjesztett elő. A főtanácsnokfeldolgozza a folyamatban lévő ügyet, feltárja annak jogi hátterét, összefoglalja a releváns tényeket, majd teljes mértékben függetlenül, senkivel sem konzultálva terjeszti elő indítványát. Ezen indítvány, amely a konkrét ügy eldöntésére tesz javaslatot, nem köti a Bíróságot. A főtanácsnok által felvetett problémák, az eljárásban felmerült jogkérdések ismertetése és az azokra adott válasz egyébként még abban az esetben is megkönnyíti a bírák munkáját, illetve segíti őket a Bíróság ítélkezési funkciójának ellátásában, ha történetesen a bírák az adott ügyben nem is teszik épp magukévá a főtanácsnoki indítványban szereplő álláspontot. Változás volt az eljárásával kapcsolatban, hogy a főtanácsnoknak csak azokban az ügyekben feladata indítványt előterjeszteni, amelyek esetében a Bíróság alapokmánya szerint az ő részvételére szükség van, illetve hogy ha a Bíróság szerint az ügy semmilyen új jogkérdést nem vet fel, a főtanácsnok meghallgatását követően úgy határozhat, hogy az ügyben a főtanácsnok indítványa nélkül dönt.[1]
Maciej Szpunar szerint az Egyesült Királyság és Gibraltár között nem lehet hivatkozni az EUMSZ 56. cikkére
A kérdést előterjesztő bíróságnak kételyei voltak, mivel Gibraltár kormánya úgy vélte, hogy külön alkotmányjogi jogállása miatt az uniós jog „védelemben részesíti” a gibraltári szerencsejáték‑szervezők által az Egyesült Királyságbeli személyeknek nyújtott szolgáltatásokat, ezértigazolni kell minden korlátozást. A kormány szerint ez az elv nem függ annak elemzésétől, hogy valóban vannak‑e a tagállamok közötti, Unión belüli kereskedelemre gyakorolt tényleges vagy potenciális hatások.
Meglátása szerint az általánosságban feltételezett egyetlen válasz, hogy az Egyesült Királyság és Gibraltár közötti helyzetek kizárólag belső jellegűek lehetnek, ha az EUMSZ 56. cikk szerinti szolgáltatásnyújtás szabadságáról van szó.
Az EUSZ 52. cikk (1) bekezdése szerint a Szerződéseket a 28 tagállamra kell alkalmazni. Ez a rendelkezés a nemzetközi közjog általános elvét fejezi ki, amely szerint a nemzetközi szervezetek nem rendelkeznek saját terület felett, hanem tagállamaik területének összessége képezi ezt. A szerződések jogáról szóló, 1969. május 23‑i bécsi egyezmény 29. cikke szerint, amennyiben a szerződésből eltérő szándék nem tűnik ki, és ilyen szándék más módon sem állapítható meg, a szerződés mindegyik részes felet teljes területére nézve kötelezi. A tagállamok területét a nemzeti jog és a nemzetközi közjog határozza meg.
Ma az EUMSZ 355. cikk (3) bekezdése rendelkezik („A Szerződések rendelkezéseit alkalmazni kell azokra az európai területekre, amelyek külkapcsolataiért valamely tagállam felel”) Gibraltár helyzetéről,amita Bíróság is megerősített.A jogi kötőerővel ugyan nem rendelkező, de irányadónak tekintendő, a Lisszaboni Szerződést elfogadó kormányközi konferencia zárónyilatkozatához csatolt 55. nyilatkozatban a Spanyol Királyság és az Egyesült Királyság ismegállapította, hogy „[a] Szerződéseket alkalmazni kell Gibraltárra, mint olyan európai területre, amelynek külkapcsolataiért egytagállam felelős”.
A fentiekre tekintettel az uniós jog Gibraltárra való alkalmazásának szerződéses alapja eltér az Egyesült Királyság esetében alkalmazandótól.
A Bíróság főtanácsnoka megállapította, hogy az EUMSZ 355. cikk (3) bekezdése azonban nem szól az Egyesült Királyság és Gibraltár között az alapvető szabadságok alkalmazása szempontjából fennálló kapcsolatról. A hivatkozott rendelkezésből csupán az derül ki közvetlenül, hogy az uniós jogot alkalmazni kell Gibraltárra.
Az EuB Gibraltárhoz kapcsolódó ítélkezési gyakorlata
A Spanyol Királyság kontra Egyesült Királyság ítélet
A hivatkozott ügybena Spanyol Királyság kötelezettségszegési eljárást indított az Egyesült Királysággal szemben az EUMSZ 259. cikk alapján, mert úgy vélte, hogy az Egyesült Királyság megsértette az uniós jogot azokkal az intézkedéseivel, amelyek eredményeképpen a gibraltári lakosok szavazhattak az európai parlamenti választások során, és különösen azzal, hogy megszervezte azon személyek szavazásban való részvételét, akik annak területén laktak, de nem rendelkeztek egyetlen tagállam állampolgárságával, és ezáltal uniós polgársággal sem. Az ügyben elsősorban annak megállapítását kérték a Bíróságtól, hogy az Egyesült Királyság biztosíthatott‑e az európai parlamenti választásokhoz kapcsolódó szavazati jogot azon gibraltári lakosok részére, akik nem rendelkeztek egyetlen tagállam állampolgárságával, és ezáltal uniós polgársággal sem. A Bíróság elutasította a Spanyol Királyság keresetét.
Az EuB az ügyben jól összeszedett történelmi és politikai áttekintést nyújtott.
A Bíróság szavait idézve „Gibraltárt Spanyolország királya a spanyol örökösödési háborút lezáró, közte és Nagy‑Britannia királynője között 1713. július 13‑án kötött utrechti szerződéssel engedte át a brit koronának. Az említett szerződés X. cikkének utolsó mondata kimondja, hogy amennyiben a brit Koronának bármikor szándékában állna átadni, eladni vagy bármely más módon elidegeníteni Gibraltár városának tulajdonjogát, akkor minden más érdekelttel szemben elsőbbséget kell biztosítania a spanyol koronának. Gibraltár jelenleg brit koronagyarmat, de nem része azEgyesült Királyságnak. Gibraltár felett a végrehajtó hatalmat a királynő által kinevezett kormányzó, meghatározott belső hatásköri feladatokat pedig a helyi szinten megválasztott Chiefminister és miniszterek gyakorolják. Ez utóbbiak a brit Alsóháznak (House of Assembly) felelősek. Az Alsóház hatáskörébe tartozik meghatározott belső ügyekre vonatkozó törvények elfogadása,akormányzónak ugyanakkor jogában áll egy törvény jóváhagyását megtagadni. Emellett az Egyesült Királyság Parlamentje és a Titkos Tanácsa keretében eljáró Királynői Tanács jogosult Gibraltárban hatályos törvényeket alkotni. Létrehoztak továbbá csak Gibraltárban illetékes bíróságokat. A legmagasabb fokú gibraltári bíróság ítélete elleni fellebbezésre a királynői Titkos Tanács bírói bizottsága (Judicial Committee of the Privy Council) előtt van lehetőség. A közösségi jog értelmében Gibraltár európai terület, amelynek külkapcsolataiért egy tagállam, az Egyesült Királyság felel, és amelyre az EK‑Szerződés rendelkezései vonatkoznak. A Dán Királyságnak, Írországnak, valamint Nagy‑Britannia és Észak‑Írország Egyesült Királyságának az Európai Közösséghez való csatlakozási feltételeiről és a szerződések kiigazításáról szóló okmány ugyanakkor kimondja, hogy a Szerződés egyes részei nem vonatkoznak Gibraltárra.”
A Bizottság kontra Egyesült Királyság ítélet
A Bizottság kontra Egyesült Királyság ügyben a Bizottság annak megállapítását kérte a Bíróságtól, hogy az Egyesült Királyság Gibraltár tekintetében elmulasztotta elfogadni azokat a törvényeket, rendeleteket vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyekkel megfelel az áruk szabad mozgására vonatkozó számos, belső piaci, másodlagos uniós jogi eszköznek.
A Bizottság keresetének elutasítása során a Bíróság megállapította, hogy Gibraltár kizárása az uniós vámterületből arra utal, hogy Gibraltárra nem alkalmazhatók sem a Szerződésnek az áruk szabad mozgására vonatkozó szabályai, sem pedig az EUMSZ 114. és 115. cikk szerint a tagállamok törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek közelítését biztosítani hivatott, az áruk szabad mozgására vonatkozó másodlagos közösségi jogszabályok. Tehát Gibraltár nem része az uniós vámterületnek, vagyis „az árumozgásra vonatkozó közösségi rendelkezések tekintetében Gibraltár harmadik országnak minősül.”
A Bíróság szerint a jelen ügy kizárólag belső jellegű helyzet, merta Szerződések ratifikálásával az Egyesült Királyság, nem pedig Gibraltár vállalt kötelezettségeket a többi tagállam irányába. Ezt mutatja az is, hogy a Gibraltárral összefüggő kötelezettségszegési eljárásokat is az Egyesült Királysággal szemben indították. Ha a szolgáltatásnyújtás szabadságát alkalmazni kellene az Egyesült Királyság és Gibraltár között, akkor ez arra utalna, hogy a Szerződések alapján az Egyesült Királyság saját magával szemben vállal kötelezettségeket.
Ezen túlmenően, amennyiben nem indítható kötelezettségszegési eljárás Gibraltárral szemben, úgy Gibraltár uniós tagállami minőségének hiányában nem is indíthat ilyen eljárást.Ha Gibraltár olyan jogszabályokat fogadna el, amelyeket a Bizottság, vagy akár az Egyesült Királyság vagy másik tagállam kifogásolna,erre nem kerülhetne sor. Az Egyesült Királyságnak ilyen esetben saját magát kellene támadnia a Gibraltár által elfogadott jogszabályok miatt.
A kérdést előterjesztő bíróság azt mérlegelte, hogy az Egyesült Királyság és Gibraltár EUMSZ 56. cikk alkalmazásában egyetlen jogalanynak kezelése helyett lehetőség van‑e annak kimondására, hogy Gibraltár alkotmányjogi szempontból az Európai Unión belül az Egyesült Királyságtól elkülönülő terület jogállásával rendelkezik, amely miatt a Gibraltár és az Egyesült Királyság közötti szolgáltatásnyújtás Unión belüli kereskedelemnek minősül az EUMSZ 56. cikk alkalmazásában.
A Barr és Montrose ítélet
A gibraltári kormány hivatkozott erre az ítéletre, amelyben a Bíróság megállapította, hogy a munkavállalók Egyesült Királyság és Man‑sziget közötti mozgása „nem tekinthető »teljesen tagállamon belülinek«, mivel a Man‑sziget nem része az Egyesült Királyságnak”.
Az EUMSZ 355. cikk (5) bekezdésének c) pontja szerint a Szerződések a Man‑szigetre csak annyiban alkalmazhatók, amennyiben erre szükség van az új tagállamoknak az EGK‑hoz és az Euratomhoz történő csatlakozásáról szóló, 1972. január 22‑én aláírt szerződés e szigetekre vonatkozó szabályainak alkalmazása érdekében. Tehát az EUMSZ 45. cikk tekintetében az Egyesült Királyság és a Man‑sziget közötti helyzet nem kizárólag belső jellegű. A Bíróság ezen túlmenően megállapította, hogy a Man-sziget lakói nem élvezik a személyek és szolgáltatások szabad mozgására vonatkozó közösségi rendelkezésekből fakadó előnyöket.
A Jersey Produce Marketing Organisation ügy
A jersey‑i termelőknek megtiltották a termelt burgonya Egyesült Királyságba történő kivitelét, ha nem vette nyilvántartásba őket a Jersey Potato Export Marketing Board, és nem kötöttek ez utóbbival értékesítési szerződést. A termelők az EUMSZ 35. cikkre hivatkoztak. A Bíróságnak azt kellett megállapítania, hogy az EUMSZ alkalmazásában e termékek Jersey és az Egyesült Királyság közötti kereskedelmi forgalmát tagállamok közötti termékkereskedelemként kell‑e kezelni, vagy az ügyben Jerseyt és az Egyesült Királyságot egyetlen tagállamnak kell‑e tekinteni.
Gibraltárhoz hasonlóan Jersey sem része az Egyesült Királyságnak. A Bíróság is elismerte, hogy az EUMSZ 355. cikk (3) bekezdése értelmében Jersey olyan terület, amelynek külkapcsolataiért az Egyesült Királyság felel. Gibraltár és Jersey jogi kezelésében az egyetlen különbség, hogy Jersey esetében, az EUMSZ 355. cikk (5) bekezdésének c) pontjaalapján a Szerződés rendelkezései csak részben alkalmazandók Jersey‑re, a számukra létrehozott külön rendszer keretein belül.
A Bíróság megállapította, hogy a Csatorna‑szigetek, a Man‑sziget és az Egyesült Királyság egyetlen tagállamnak minősül”.
Az EUMSZ 56. cikke a „tagállamok állampolgárai”‑róla szolgáltatásnyújtás szabadságával összefüggésben beszél. Az EUMSZ 355. cikk (3) bekezdése azonban nem teremt új tagállamot. Ezért a főtanácsnok szerintaz EUMSZ 56. cikk alkalmazásában Gibraltár az Egyesült Királyság részét képezi.
Az ismertetett döntés itt érhető el.
[1] Lásd részletesen: Nagykommentár az Európai Unióról és az Európai Unió működéséről szóló szerződésekhez - Szerkesztette: Osztovits András

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
Biztosítási intézkedés - határon innen és határon (túl) át | hírek | Jogi Fórum
Biztosítási intézkedés - határon innen és határon (túl) át
2012.01. 5. Jogi Fórum / Dr. Bajcsi Anikó
A tanulmány a magyar végrehajtási jogban szabályozott biztosítási intézkedést, és a hasonló célú jogintézményeket vizsgálja, kitekintéssel az Európai Unióban a határokon átnyúló követelések kapcsán alkalmazható pénzügyi és vagyoni korlátozó intézkedésekre.
I. fejezet: Határon innen
Magyarországon a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény (továbbiakban Vht.) 13. § (1) bekezdése szabályozza a végrehajtás általános feltételeit: egy jogerős, vagy előzetesen végrehajtható marasztaló határozat, amelyben megállapított teljesítési határidő már eltelt, lehet az eljárás alapja.
A Vht. X. fejezete (185. §-204/A. §) szabályozza a magyar jogban a biztosítási intézkedést, amely a végrehajtás általános feltételeinek bekövetkezése előtt is teret enged szűk körben a végrehajtási eljárás keretében a biztosítási intézkedés kezdeményezésének. A biztosítási intézkedés elrendelésének célja annak megakadályozása, hogy az adós a végrehajtás fedezetéül szolgáló vagyont elvonja.
Ennek gyakorlati jelentősége egy olyan átmeneti helyzet megteremtése, amikor a végrehajtás általános szabályai szerinti bírósági kielégítési végrehajtási eljárás még nem folytatható le, annak feltételei hiányában, ugyanakkor fennáll annak lehetősége, hogy az adós magatartása veszélyezteti a követelés későbbi kielégítését. Ezek konjuktív feltételek, együttesen kell fennállniuk a kérelem elbírálásakor.
A biztosítási intézkedés esetei (Vht. 186-189. §)
Milyen esetekben kérhető tehát a biztosítási intézkedés elrendelése:
1.	Előfordulhat, hogy a jogvita eredményeként bírósági határozat meghozatalára már sor került, de a végrehajtási lap kiállításának általános feltételi közül hiányzik valamelyik (a határozat nem jogerős/nem előzetesen végrehajtható vagy jogerős, de a teljesítési határidő még nem telt le).
2.	Ha a belföldi bíróságnál keresetet indítottak, de még nem hozta meg a bíróság a jogvitát lezáró határozatot, kérhető biztosítási intézkedés ha
b) ha szabadalombitorlás, használati mintaoltalom bitorlása, mikroelektronikai félvezető termék topográfiájára vonatkozó oltalom bitorlása, növényfajta-oltalom bitorlása, védjegybitorlás, földrajzi árujelző-oltalom bitorlása, formatervezési mintaoltalom bitorlása, kiegészítő oltalmi tanúsítvány bitorlása, szerzői jog megsértése miatt, vagy a tisztességtelen piaci magatartás és a versenykorlátozás tilalmáról szóló 1996. évi LVII. törvény 4. és 6. §-ában foglalt rendelkezések megsértése miatt eljárást indítottak, az irányadó külön törvényekben meghatározott feltételekkel,
c) ha egyéb keresetet indítottak, egyúttal a követelés létrejöttét, mennyiségét és lejártát közokirattal vagy teljes bizonyító erejű magánokirattal igazolták.
3.	Nemcsak belföldi bíróság előtt indított per szolgálhat biztosítási intézkedés elrendelésének alapjául, hanem az Európai Unió másik tagállamának bírósága előtt indított per is.
4.	Belföldi választottbírósági eljárás megindítása esetén is kérhető biztosítási intézkedés elrendelése. Ennek feltétele kettős: a végrehajtást kérőnek egyrészt igazolnia kell a választottbírósági eljárás megindítását, másrészt a követelés létrejöttét, mennyiségét és lejártát közokirattal vagy teljes bizonyító erejű magánokirattal kell igazolnia.
5.	Igen speciális esete a biztosítási intézkedésnek, amikor egy betéti társasággal vagy közkereseti társasággal szemben kiállította a belföldi bíróság a végrehajtható okiratot, tehát már megindult a bírósági - kielégítési - végrehajtás, de ezen társaságok mögöttes felelősségű tagjaival szemben kérhető biztosítási intézkedés elrendelése.
Biztosítási intézkedés elrendelésére tehát sor kerülhet olyan esetekben, amikor
1.	a bíróságon per egyáltalán nem indult,
2.	a per még folyamatban van, illetve
3.	a per folyamatban volt és marasztaló határozat hozatalával lezárult.
A Vht. 185. §-ában meghatározott, fentebb már említett két legfontosabb feltétele, hogy kielégítési végrehajtást még ne lehessen megindítani és a végrehajtást kérő valószínűsítse, hogy a követelés későbbi kielégítése veszélyben van.
Biztosítási intézkedést csak már lejárt követelésekre lehet elrendelni, a jövőben lejáró követelésekre nem.
A felszámolás közzététele után a felszámolás körébe tartozó vagyonnal kapcsolatban (a peres eljárásban) biztosítási intézkedés nem rendelhető el. A csődeljárásról, a felszámolási eljárásról és a végelszámolásról szóló 1991. évi IL. törvény (Cstv.) 38. §-ának (1) bekezdése értelmében az adós ellen a felszámolás kezdő időpontjában folyamatban levő - a felszámolás körébe tartozó vagyonnal kapcsolatos - végrehajtási eljárásokat meg kell szüntetni. A (3) bekezdés szerint a felszámolás kezdő időpontja után a gazdálkodó szervezet ellen a felszámolás körébe tartozó vagyonnal kapcsolatos követelést - ideértve a végrehajtás elrendelése iránti kérelmet is - csak a felszámolási eljárás keretében lehet érvényesíteni. A biztosítási intézkedés iránti kérelem végrehajtás elrendelése iránti kérelemnek, a perbíróság által elrendelt biztosítási intézkedés a végrehajtás elrendelésének minősül, melynek alapján a végrehajtás foganatosításának van helye. A Cstv. idézett tiltó rendelkezése folytán azonban a felszámolás közzétételét követően az adós ellen a felszámolás körébe tartozó vagyonnal kapcsolatos végrehajtást meg kell szüntetni, illetve peres eljárásban a végrehajtás elrendelésével egyenértékű biztosítási intézkedés iránti kérelmet nem lehet előterjeszteni.
A biztosítási intézkedés elrendelésének általános szabályai
A biztosítás intézkedés iránti kérelem egy különleges nem peres eljárást indít el, melyet a gyakorlatban többnyire bírósági titkárok bírálnak el. Ugyanakkor nem kizárt annak a peres eljárásban való előterjesztése és a perben eljáró bíró által történő elbírálása sem.
Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (Itv.) 42. § (3) bekezdése szerint a végrehajtási eljárás megindítása iránti beadvány: a végrehajtás elrendelése iránti kérelemnek, illetve a végrehajtási záradékkal ellátható okiratnak a bíróságnál történő benyújtása. Ide kell érteni a pénzkövetelés biztosítására, illetve meghatározott dolog zárlatára irányuló kérelem benyújtását is. A biztosítási intézkedés iránti kérelem esetén ezért az Itv. 42. § (1) e) pontjának I. fordulata szerinti az illetékfizetési kötelezettség: a pertárgyérték 1%-a, de legalább 5000 forint, legfeljebb 200 000 forint.
A gazdasági biztonság elősegítése és a bírósági végrehajtás eredményessége érdekében a Vht. külön kiemeli ezen jogintézmény tekintetében a kérelmet elbíráló határozat soron kívüli - 8 napon belüli - meghozatalát. Az eljárás gyorsítását célozza az is, hogy a határozat elleni fellebbezésnek, az általános perjogi szabályokkal ellentétében nincs halasztó hatálya, előzetesen végrehajtható. Ezzel biztosítható, hogy a jogintézmény betöltse tulajdonképpeni megelőző funkcióját: a tartozás fedezetéül szolgáló vagyont az adós ne tudja a végrehajtás alóli elvonni.
Szükség esetén a bíróság a feleket személyesen is meghallgathatja a fenti 1. és 2. szám alatt tárgyalt esetekben.
Nemcsak a bíróságokra, hanem az önálló bírósági végrehajtókra is vonatkozik a soron kívüli ügyintézés kötelezettsége.
A bíróság a biztosítási intézkedést elrendelő végzését megküldi a végrehajtónak, a végrehajtást kérőnek, és - amennyiben az adós egy gazdasági társaság - az azt nyilvántartó cégbíróságnak is. Az adósnak fő szabály szerint a végrehajtó kézbesíti a bírósági határozatot. Ez alól egyetlen kivételt említ a Vht.: az ingatlan zárlatát elrendelő végzést az adósnak is kézbesíti a bíróság.
A biztosítási intézkedés iránti kérelmet elutasító végzés kézbesítéséről nem rendelkezik a Vht. A Pp. szabályaival és a bírósági gyakorlattal összhangban véleményem szerint az elutasító végzést az adós részére nem kell kézbesíteni.
A biztosítási intézkedés elhatárolása más jogintézményektől
I. A biztosítási intézkedés és az ideiglenes intézkedés1
Az ideiglenes intézkedés szabályait a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (továbbiakban Pp.) 156. §-a tartalmazza.
A keresetlevél benyújtását követően (vagy azzal egy időben, de semmiképpen nem azt megelőzően), de az első tárgyalás kitűzése előtt ideiglenes intézkedésről dönthet a bíróság, ha
a) ez közvetlenül fenyegető kár elhárítása, vagy
b) a jogvitára okot adó állapot változatlan fenntartása, illetve
c)a kérelmező különös méltánylást érdemlő jogvédelme érdekében szükséges.
Együttes feltétele az intézkedés meghozatalának, hogy az intézkedéssel okozott hátrány nem haladja meg az intézkedéssel elérhető előnyöket.
A bíróság az ideiglenes intézkedés elrendelését biztosítékadáshoz kötheti (ilyen feltételt a Vht. a biztosítási intézkedés esetében nem ír elő).
A határozat - hasonlóan a biztosítási intézkedéshez - előzetesen végrehajtható. Ebből az is következik, hogy ha a végrehajtás általános feltételei fennállnak és a kielégítési végrehajtás elrendelhető, akkor biztosítási intézkedés már nem hozható.
A bíróságnak az ideiglenes intézkedés esetében is soron kívül kell eljárnia, bár a Pp. - ellentétben a Vht.-val - erre pontos határidőt nem állapít meg. Tarthat a bíróság személyes meghallgatást, esetlegesen külön bizonyítást is lefolytathat.
A biztosítási intézkedés és az ideiglenes intézkedés elhatárolásának legfontosabb szempontja a kérelmező által elérni kívánt cél. Az ideiglenes intézkedés a bíróság olyan marasztaló tartalmú határozata, amellyel a kötelezettet kizárólag a kereset körében kötelezheti a bíróság (amennyiben az ideiglenes intézkedés feltételei egyébként fennállnak).
II. A biztosítási intézkedés és a perfeljegyzés
Az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény (Inytv.) 64. § (1) bekezdése szerint a bíróság - az ügyfél kérelmére - megkeresi az ingatlanügyi hatóságot
Perfeljegyzés kizárólag ezekben az ügytípusokban kérhető, a fel nem sorolt esetekben nem rendelhető el perfeljegyzés erre irányuló kérelem esetén sem. A perfeljegyzést elrendelő végzés is előzetesen végrehajtható.
A perfeljegyzés tehát azt a célt szolgálja, hogy a bejegyzett perben meghozott bírósági határozat hatályos legyen minden egyéb jogszerzővel szemben az érintett ingatlanra vonatkozóan. Ha olyan követelés kielégítése van veszélyben, amely az ingatlan tulajdonjogát nem érinti, vagy az ingatlanra bejegyzett jelzálogjog nem biztosítja a követelést, akkor nem perfeljegyzés hanem biztosítási intézkedés rendelhető el.
Az Inytv. 64. §-ának (1) bekezdésében felsorolt perek megindítása tényének az ingatlan-nyilvántartásba való bejegyzése kizárólag azt szolgálja, hogy a bejegyzett perben hozandó jogerős bírósági ítélettel az érintett ingatlanra vonatkozóan megállapított tulajdonjog vagy az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett egyéb jog minden olyan jogszerzővel szemben hatályos, az érintett ingatlanra bejegyzett végrehajtási joggal biztosított követelés pedig minden olyan jogszerzővel szemben érvényesíthető legyen, aki az adott ingatlanra vonatkozó jogát a jogerős bírósági ítélet meghozatalát megelőzően, de a perbejegyzést követően szerezte meg.
Az ingatlan tulajdonjogát nem érintő, illetőleg az ingatlanra bejegyzett jelzálogjoggal nem biztosított követelések későbbi kielégítésének a veszélye esetén a végrehajtás fedezetének a biztosítása - ezzel szemben - nem perbejegyzés, hanem a Vht. 185-203. §-ai szerinti biztosítási intézkedések: pénzkövetelés biztosítása vagy meghatározott ingó dolog, illetve ingatlan zárlata útján történhet.
A biztosítási intézkedés módjai (Vht. 185. §)
1. Pénzkövetelés biztosítása
2. Meghatározott dolog zárlata
Pénzkövetelés biztosításáról akkor beszélhetünk, ha a biztosítási intézkedés alapjául szolgáló határozat pénzbeli marasztalást tartalmaz, vagy a még folyamatban levő eljárás erre irányul. Zárlat rendelhető el, ha egyedileg meghatározott dolog vonatkozásában áll fenn biztosításra irányuló igénye a végrehajtást kérőnek.
1. Pénzkövetelés biztosítása (Vht. 191-193/A. §)
A pénzkövetelés biztosítása esetén a végrehajtó az adós vagyontárgyait vonja végrehajtási kényszer alá. A pénzkövetelés biztosítását elrendelő végzést a végrehajtó a helyszínen adja át az adósnak; egyúttal felhívja őt, hogy a biztosítandó összeget azonnal fizesse ki a végrehajtó kezéhez. Ha az adós ennek nem tett eleget, a végrehajtó az adós vagyontárgyait lefoglalja. Így kell eljárnia a végrehajtónak akkor is, ha az adós nincs jelen. Ebben az esetben a végrehajtó a végrehajtható okiratot a foglalási jegyzőkönyv másolatával együtt postán kézbesíti az adósnak.
Az adós bankszámláját kezelő pénzforgalmi szolgáltatót is felhívhatja a végrehajtó azzal, hogy a felhívás kézhezvételét követően a biztosítandó követelésnek és az eljárás költségének összegét zárolja, azaz ne fizesse ki sem az adósnak, sem másnak. Ezzel megszűnik az adós rendelkezési joga a pénzösszegek tekintetében. Ha a számla egyenlege nem éri el a biztosítandó összeget, akkor a jövőbeni befizetések tekintetében is hasonlóan kell, hogy eljárjon a pénzforgalmi szolgáltató. Fontos szabály, hogy a pénzforgalmi szolgáltatónál kezelt valamennyi összegre - tehát a betétekre, takarékbetétekre is - foganatosítható az intézkedés. A pénzforgalmi szolgáltató a felhívás kézhezvételétől számított 8 napon belül tájékoztatja a végrehajtót arról, hogy az intézkedést milyen összegre tudta foganatosítani, ezt követően az adós vagyontárgyai csak a fennmaradó követelés erejéig foglalhatók le. A felhívást követő későbbi befizetések tekintetében is hasonlóan kell eljárni.
Biztosítási intézkedés végrehajtása során ingatlan végrehajtás alá vonására is sor kerülhet. A végrehajtó megkeresi az illetékes ingatlanügyi hatóságot a végrehajtási jognak az ingatlannyilvántartásba történő bejegyzés végett.
A végrehajtó cselekményei folytán lefoglalt vagyont azonban nem lehet a követelés kielégítésére fordítani, azok továbbra is a végrehajtó rendelkezési körében maradnak. A vagyont nem lehet értékesíteni, a befolyt pénzösszegeket nem lehet a végrehajtást kérőnek kifizetni (azt a végrehajtó kezeli letéti számláján). A zárolt pénzösszegeket továbbra is a pénzforgalmi szolgáltató kezeli, az adós köteles a lefoglalt ingóságokat megőrizni (zár alá vétel kivételével). Kizárólag romlandó dolgok lefoglalása estén lehet és kell intézkedni az értékesítés iránt.
A biztosítási intézkedés hatálya addig tart (vagyis a lefoglalt vagyontárgyakat addig kell lefoglalva tartani), amíg azt a bíróság meg nem szünteti.
Ha az adós a biztosítandó összeget kifizeti, vagy az adós rendelkezésére álló pénzösszegek zárolásával a követelés fedezete biztosított, vagy ha a végrehajtást kérő a romlandó dolog értékesítésének költségét nem előlegezte, a lefoglalt vagyontárgyakat fel kell oldani a foglalás alól.
A Vht. 193/A. §-a a gazdálkodó szervezetekkel (lsd. Ptk. 685. § c. pont) szembeni pénzkövetelés biztosítására tartalmaz különleges szabályokat. Ezen szabályok két esetben alkalmazhatóak:
1.	ha nem vezetett eredményre a biztosítási intézkedés végrehajtása az általános szabályok (Vht. 191. §) alapján, mivel a gazdálkodó szervezet végrehajtás alá vont vagyontárgyai nem fedezik a teljes követelést;
2.	ha a végrehajtást kérő kifejezetten ezt kéri.
A végrehajtó itt is az általános szabályok szerint jár el: a biztosítási intézkedést elrendelő végzést a helyszínen átadja az adós képviselőjének, és felhívja őt, hogy a biztosítandó összeget azonnal fizesse ki a végrehajtó kezéhez. Ha az adós a kért összeget kifizette, a végrehajtó ezt jelenti a bíróságnak.
Ha azonban az adós a biztosított összeget nem fizeti ki, a biztosítási intézkedés hatálya alatt a gazdálkodó szervezet vagyontárgyának elidegenítése - a gazdálkodó szervezet tevékenységével összefüggő, a rendes gazdálkodás körébe tartozó szokásos forgalmi ügyletek kivételével - csak független könyvvizsgáló olyan nyilatkozata alapján történhet, amely szerint a jogügylet nem veszélyezteti a követelés későbbi kielégítését.
2. Zárlat (Vht. 194-199. §)
Zárlat esetén a biztosítási intézkedés végrehajtásának célja annak megakadályozása, hogy az adós egy - a bíróság határozatában egyedileg meghatározott - vagyontárgyat a végrehajtás alól elvonjon.
Az ingóság zárlata annyit jelent, hogy a végrehajtó lefoglalja a dolgot, miután az elrendelő végzést a helyszínen az adósnak átadta, ugyanúgy, mint a pénzkövetelés biztosításának esetében. Az ingóság zárlata zár alá vétellel is történhet, ebben az esetben a végrehajtó az ingóságot a megőrzésére alkalmas tárolóban (szekrényben, ládában stb.) vagy külön helyiségben helyezi el, azt lezárja és lepecsételi (Vht. 105. § (1) bekezdés).
A lefoglalt romlandó dolgot zárlat esetén is értékesíteni kell és az értékesítésből befolyt összeget kezeli a végrehajtó a letéti számláján.
Az ingatlan zárlatát elrendelő végzés átvétele után a végrehajtó haladéktalanul megkeresi az ingatlanügyi hatóságot, hogy a zárlatot jegyezze be az ingatlan-nyilvántartásba. A földhivatal az adós tulajdonában álló ingatlanra vagy tulajdoni hányadra a zárlat tényét soron kívül feljegyzi és erről szóló határozatát a végrehajtónak, a feleknek és az ingatlanra bejegyzett joggal rendelkezőknek megküldi. A zárlat feljegyzése után az ingatlanra jogot csak a zárlat törlésétől függő hatállyal lehet bejegyezni. Amennyiben az adós nem képes az ingatlan kezelésére hosszabb távollét vagy más okból történt akadályoztatás miatt, illetve ha a végrehajtást kérő ezt kérte és ez az ügy összes körülményeire tekintettel a végrehajtó szerint indokolt, a végrehajtónak zárgondnokot kell kijelölnie (Vht. 196. §)
A zárgondnok az ingatlant a rendes gazdálkodás szerint kezeli, gazdálkodásáról és az ingatlan jövedelméről a végrehajtónak számol el és a jövedelmet a végrehajtó letéti számlájára köteles befizetni. Kiadásait és a bevételeket köteles megfelelően igazolni. Tevékenységéért díjazásban részesül, amit végrehajtó javaslatára a végrehajtást foganatosító bíróság állapít meg.
A zárgondnokként kijelölhető személyek (szervek) körét a Vht. csak termőföld esetén szabályozza. Termőföldek esetén az ingatlan fekvése szerinti jegyző feladata zárgondnokként kijelölhető személy felkutatása. A jegyző a végrehajtó megkeresésére 8 napon belül nyilatkozni köteles: javasol-e valakit zárgondnoknak.
A biztosítási intézkedés megszűnése (Vht. 200-201/A. §)
1.	A kielégítési végrehajtás elrendelése esetén a biztosítási intézkedés átfordul kielégítési végrehajtássá.
2.	A bíróság megszüntetni a biztosítási intézkedést, ha az annak alapjául szolgáló eljárás az adós marasztalása nélkül ért véget (mert a keresetet elutasították, a pert megszüntették, az eljárás szünetelés folytán megszűnt).
3.	Ha az alap eljárásban a marasztalás kisebb összegű, mint amely összegre a biztosítási intézkedést elrendelésre került. A kielégítési végrehajtás ilyen esetben erre a kisebb összegre terjed ki. Ebben az esetbe a különbözetre - bár erről a Vht. kifejezetten nem rendelkezik - a bíróságnak meg kell szüntetni a biztosítási intézkedést, enélkül ugyanis a végrehajtó nem oldhatja fel a foglalást.
4.	Ha a végrehajtást kérő követelése iránti eljárás az adós marasztalásával ért véget, de a jogosult a követelés kielégítése iránti végrehajtási kérelmet a végrehajtás általános feltételei (Vht. 13. §) együttes bekövetkeztének időpontjától számított 3 hónapon belül nem terjesztette elő, e határidő lejárta után az adós kérelmet terjeszthet elő a bíróságnál a biztosítási intézkedés megszüntetése iránt (201/A. § (1) bekezdés).
5.	A biztosítási intézkedést a bíróság akkor is megszüntetheti, ha az alapjául szolgáló per (választott bírósági eljárás) érdemi döntés nélkül ér véget. Ilyen esetben azonban a biztosítékként lefoglalt pénzösszeg sorsáról a biztosítási intézkedést megszüntető bíróság nem rendelkezhet.2
6.	A fizetési meghagyásos eljárás során elrendelt ideiglenes intézkedést a fizetési meghagyásos eljárás perré alakulása esetén a fél kérelmére a perbíróság a kérelem beérkezésétől számított 8 napon belül felülvizsgálja, és ennek eredményeként a biztosítási intézkedés hatályát fenntartja vagy azt megszünteti (201/B. §).
A biztosítási intézkedés célja, hogy a kielégítési végrehajtás sikeressége érdekében, annak elrendelését megelőzően biztosítsa az adós vagyontárgyainak megőrzését, azok esetleges elvonását megakadályozza. Ha a felek közötti jogvita elbírálásra került és ezáltal már a kielégítési végrehajtásnak van helye, a biztosítási intézkedésre már nincs szükség. Ezért a Vht. szerint a biztosítási intézkedés hatálya addig tartható fenn, amíg a kielégítési végrehajtást el nem rendeli a bíróság. Ha a végrehajtás elrendeléséről dönt a bíróság, a végrehajtási eljárás általános szabályai szerint kell végrehajtónak a továbbiakban eljárnia.
Értelemszerűen megszűnik a biztosítási intézkedés hatálya, ha magát a biztosítási intézkedést szünteti meg a bíróság függetlenül attól, hogy a kielégítési végrehajtás feltételei fennállnak-e, mert például az alap eljárás az adós marasztalása nélkül végződött, vagy a követelés kielégítésének veszélyeztetettsége már nem áll fenn.
Abban az esetben ha a végrehajtást kérő követelése iránti eljárás az adós marasztalásával ért véget, de a jogosult a követelés kielégítése iránti végrehajtási kérelmet a végrehajtás általános feltételeinek együttes bekövetkeztének időpontjától számított 3 hónapon belül nem terjesztette elő, e határidő lejárta után az adós kérelmet terjeszthet elő a bíróságnál a biztosítási intézkedés megszüntetése iránt. A bíróság a kérelem előterjesztéséről tájékoztatja a végrehajtást kérőt, és felhívja őt, hogy a követelése kielégítése iránti végrehajtási kérelmet 30 napon belül terjessze elő az illetékes bíróságnál. Ha a végrehajtást kérő ennek nem tett eleget, a bíróság a biztosítási intézkedést megszünteti. A 30 napos határidő elmulasztása miatt igazolási kérelemnek nincs helye. Ha a bíróság a biztosítási intézkedést ennek folytán megszünteti, a biztosítási intézkedéssel felmerült költség megtérítésére - ideértve a zárgondnok díját és költségét - a végrehajtást kérőt kötelezi. Ha a 30 nap alatt a végrehajtási kérelem előterjesztésére kerül sor a bíróság a biztosítási intézkedést nem szünteti meg, annak hatálya a kielégítési végrehajtás elrendelésével megszűnik (de a foglalás joghatásai fennmaradnak).
Fontos követelmény a kényszercselekmények folyamatossága, ezért a Vht. akként rendelkezik, hogy a biztosítási intézkedés végrehajtása során elvégzett foglalás hatálya kiterjed a követelés teljesítése érdekében elrendelt kielégítési végrehajtásra is. Nem kell tehát a végrehajtónak ismételten foganatosítania a végrehajtást a már egyszer lefoglalt vagyontárgyak tekintetében, hanem egyszerűen intézkedik azok értékesítéséről.
A biztosítási intézkedés megszüntetése tárgyában hozott végzés ellen fellebbezésnek van helye, amely halasztó hatályú.
Az adós által előterjesztett biztosítási intézkedés visszavonása iránti kérelmet fellebbezésnek kell tekinteni vagy a biztosítási intézkedés megszüntetése iránti kérelemnek.3
Hivatalból a bíróság a biztosítási intézkedést elrendelő végzését nem vonhatja vissza, erre a Vht. nem jogosítja fel, Pp. értelmében pedig a határozatához kötve van.
A végrehajtás költségeinek viselése fő szabály szerint az adós kötelezettsége. Ha azonban a bíróság a biztosítási intézkedést azért szünteti meg, mert a végrehajtást kérő követelése iránti eljárás az adós marasztalása nélkül ért véget, akkor végrehajtást kérő viseli a biztosítási intézkedéssel felmerült költséget. Részbeni marasztalás esetén a marasztalás arányában viselik a felek a költségeket. Amennyiben az alap eljárásban hozott bírósági határozat folytán a biztosítási intézkedés utólag szükségtelennek bizonyul, akkor a végrehajtást kérő viseli a biztosítási intézkedés elrendelésével járó költségeket. A végrehajtást kérő köteles megtéríteni azt a kárt, amelyet a biztosítási intézkedés rosszhiszemű kérésével az adósnak okozott. A fizetési számlák zárolása, az ingó és ingatlan vagyon lefoglalása olyan súlyos beavatkozást jelent az adós vagyoni viszonyaiba, amiért - rosszhiszeműsége esetén - a végrehajtást kérő kártérítési felelősséggel tartozik.
2. fejezet: Határon át (túl)
1. Zárlat az Európai Unió által elrendelt pénzügyi és vagyoni korlátozó intézkedés végrehajtására (Vht. 204/A. §)
A Vht. ezen paragrafusa egy nagyon speciális biztosítási intézkedést szabályoz, amelyet a magyar jogba az Európai Unió által elrendelt pénzügyi és vagyoni korlátozó intézkedések végrehajtásáról, valamint ehhez kapcsolódóan egyes törvények módosításáról szóló 2007. évi CLXXX. törvény iktatott be.
Ez az eljárás nem bírósági és nem is büntető eljáráshoz kötődik (de természetesen a bíróság rendeli el). Az Európai Unió határozatban vagy rendeletben elrendelheti olyan természetes személyek és szervek vagyoni jogainak korlátozását a tagállamokban, akik (amelyek) az Unió által elfogadhatatlan tevékenységet folytatnak. Ezek a határozatok alapvetően diktatórikus rendszerek fenntartói, terrorista, háborús bűnök vagy humanitárius bűncselekmények elkövetői ellen irányulnak.
A 2007. évi CLXXX. törvény 20. §-a tételesen felsorolja, hogy melyek azok az EK tanácsi rendeltek, amelyek alapján pénzügyi és vagyoni korlátozó intézkedések hozhatóak. Csak néhány példa: a terrorizmus leküzdése érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedésekről szóló 2001. december 17-i 2580/2001/EK tanácsi rendelet 1-6., 8. és 10. cikke; a Libériával szembeni további korlátozó intézkedésekről szóló 2004. április 29-i 872/2004/EK tanácsi rendelet 1-10. és 13. cikke; a volt Jugoszláviában elkövetett humanitárius bűncselekményeket vizsgáló nemzetközi törvényszék (ICTY) megbízatása hatékony végrehajtásának támogatására irányuló egyes korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló 2004. október 11-i 1763/2004/EK tanácsi rendelet 1-9. és 12. cikke.
A Vht. 202-204. §-ában szabályozott bűnügyi zárlat szabályainak alkalmazásával kell elvégezni ezt a speciális zárlatot is, amely tulajdonképpen egyfajta vagyonbefagyasztást jelent, végrehajtása a bírósági végrehajtó hatáskörébe tartozik.
A bíróság az uniós jogi aktus alapján zárlatot rendelhet el. Az eljárásra értelemszerűen csak akkor kerül sor, ha az adott jogalanynak korlátozó intézkedéssel érintett vagyontárgya van Magyarországon.
Az eljárás a Vht. 10. § g. pontja szerinti „az Európai Unió által elrendelt pénzügyi és vagyoni korlátozó intézkedés végrehajtására zárlatot elrendelő végzés”-sel indul, ez a végrehajtható okirat.
A korlátozó intézkedés addig marad hatályban, amíg az uniós jogi aktus is hatályban van.
Érdekessége még ez eljárásnak, hogy a korlátozó intézkedéssel érintett vagyon figyelemmel kísérése nem a végrehajtók, hanem a Vám és Pénzügyőrség Központi Bűnüldözési Parancsnokságának a feladata. Ez a szerv jelzi a vagyon fekvése szerinti megyei bírósági végrehajtók felé, ha zárlat elrendelésének van helye. Ilyen bejelentési kötelezettsége van még a pénzmosási ügyekben egyébként bejelentésre kötelezett szerveknek, illetve a hatósági nyilvántartást vezető szerveknek.
2. Az ideiglenes számlazárolást elrendelő európai végzés (european account preservation order)
Az Európai Unió Bizottsága már 1998. óta foglalkozik a határokon átnyúló követelések behajtásának nehézségeivel. A jelenlegi hatályos uniós szabályozást a 44/2001/EK tanácsi rendelet (Brüsszel I. rendelet) tartalmazza. Ez a rendelet azt biztosítja, hogy az egyik tagállamban meghozott bírósági határozatot egy másik tagállamban elismerjék és az ott végrehajtható legyen. Nem tartalmaz a rendelet a tényleges végrehajtási módokra vonatkozóan rendelkezéseket, mivel erre - mostanáig - kizárólag a nemzeti jog volt minden tagállamban az irányadó.
2011. májusában az Európai Parlament felkérte a Bizottságot, hogy terjesszen elő javaslatot a határokon átnyúló ügyekben az adósok vagyontárgyainak befagyasztására irányuló ideiglenes intézkedések tekintetében. Az Európai Unió Bizottsága 2011. júliusában előterjesztett egy olyan javaslatot, amely forradalmasíthatja az unión belül, a határokon átnyúló jogvitákban a hitelezői igények biztosítását. Hangsúlyozom, hogy a 2011/0204 (COD) intézményközi referenciaszámú rendelet egyenlőre csak javaslat, nem hatályos jogszabály, az Európai Parlament első olvasatára vár.
A javaslat okai, céljai
A javaslat célja egy olyan jogintézmény (az ideiglenes számlazárolást elrendelő európai végzés) létrehozása, ami lehetővé tenné, hogy az unión belül a hitelezők követelésük fedezetéül - ideiglenes jelleggel - zároltathatnák az adós bankszámláit. Ez hozzájárulna az Unió belső piacának fejlesztéséhez.
Önmagában a határokon átnyúló jogi eljárások elriasztják a feleket azok jelenlegi anyagi és nyelvi nehézségei miatt. Az a hitelező, aki egy másik tagállamban kíván követelést behajtani és követelése biztosítására esetlegesen ideiglenes intézkedést elérni, számos problémával szembesül:
1.	a bankszámlák zárolását elrendelő végzések meghozatalának feltételei az uniós tagállamok nemzeti jogaiban igen eltérőek. Egyes tagállamokban nehezebb ilyen végzést szerezni, mint más tagállamban. Ez ösztönzi az ún. „forum shopping”-ot, vagyis amikor az igazságszolgáltatási fórumot visszaélésszerűen választják meg a felek.
2.	sok tagállamban igen nehéz vagy szinte lehetetlen annak felderítése, hogy az adós mely pénzintézetnél vezet bankszámlát. Ez természetszerűen megakadályozza a hitelező ideiglenes intézkedés iránti kérelmének benyújtását.
3.	a számlazárolást elrendelő végzés megszerzése határokon átnyúló esetben sokkal költségesebb, mint egy ugyanilyen hatályú végzésé a nemzeti jogban, ami szintén visszatartja a hitelezőket követeléseik más tagállamban való érvényesítésétől.
4.	a nemzeti végrehajtási rendszereknek és gyorsaságuknak eltérései megnehezítik a hitelezőknek követelésük biztosítására való igényét, amelynek sikere nagyrészt a végzés meghozatalának gyorsaságán múlik.
Ezért a javaslat különösen az alábbiakra törekszik:
1.	a hitelezők azonos feltételek alapján kaphassanak ideiglenes számlazárolási végzést, függetlenül a végzést meghozó bíróság székhelyétől;
2.	a hitelezők megszerezhessék az adós bankszámláját vezető pénzintézetekre vonatkozó információkat;
3.	az ideiglenes számlazárolási végzést kérő hitelezők költségeinek és késedelmeinek mérséklése;
Hosszas konzultáció eredményeként megállapítható, hogy a tagállamok támogatják a bankszámlák zárolására szolgáló önálló európai eljárás létrehozását. Az érdekeltek többsége igényelte, hogy a számlazárolást elrendelő európai végzés kizárólag ideiglenes jellegű legyen és az adós előzetes meghallgatása nélkül kerüljön meghozatalra, a meglepetésjelleg megtartása céljából. A javaslat legvitatottabb pontja az volt, hogy mely bíróság rendelkezzen joghatósággal az adós védelmében, a végzés megtámadása esetén.
Hatály (2. és 3. cikk)
A javasolt rendelet határokon átnyúló polgári és kereskedelmi ügyekben keletkezett pénzkövetelésekre lesz alkalmazható, a bíróság jellegére tekintet nélkül. Nem terjed ki a rendelet hatálya (hasonlóan a Brüsszel I. rendelethez) a fizetésképtelenség és a szociális biztonság, a választottbíráskodás körére. Szemben azonban a Brüsszel I. rendelettel, alkalmazható lesz házassági vagyonjogi kérdésekre, regisztrált élettársi kapcsolatok és öröklési vagyonjogi viták esetén.
A végzés igénybevétele (5. cikk)
A javaslat szerint a végzés meghozatala három esetben lesz kérhető:
1.	az ügy érdemére vonatkozó bírósági eljárás megindítása előtt, vagy ezen eljárás bármely szakaszában a hitelező kérheti a kibocsátását ;
2.	a származási tagállamban a végrehajtási jogcím megszerzése után, ha a végrehajtás helye szerinti tagállamban ezen jogcím alapján még nem indítható végrehajtás;
3.	azt követően, hogy a végrehajtás helye szerinti tagállamban végrehajtható jogcímet szerzett.
Hasonlóan az igazságügyi térség létrehozásában szereplő EK rendeletekhez, ezen javaslat melléklete is formanyomtatványok létrehozásával könnyíti meg az eljárást. Lehetőség van a kérelem kiegészítésére, kijavítására (kivéve ha a nyilvánvalóan alaptalan vagy nem elfogadható).
Joghatóság a végzés kibocsátására (6. és 14. cikk)
A számlazárolási végzést főszabály szerint az a bíróság bocsáthatja ki, amely az ügy érdemére vonatkozóan is joghatósággal rendelkezik. Több ilyen bíróság esetén az a bíróság járhat el, amelyik előtt a kérelmező az érdemi eljárást megindította vagy meg kívánja indítani.
Meghozhatja a végzést a számlát vezető bank székhelye szerinti bíróság is, de ekkor a végzés hatálya a kibocsátás helye szerinti tagállamra korlátozódik és más tagállamokban nem ismerhető el és nem hajtható végre.
Ha a hitelező már végrehajtható jogcímmel rendelkezik, kérheti a végzés meghozatalát a végrehajtható jogcímet megítélő bíróságtól is vagy azon tagállam végrehajtó hatóságától, amelyben az adós számláját vezető bank található.
A nemzeti jog alapján is kérheti a biztosítási intézkedés elrendelését a kérelmező.
A végzés kibocsátásának feltételei (7. és 12. cikk)
A javaslat megköveteli a hitelezőtől annak igazolását, hogy az ügy érdemében indított eljárásban a pernyertessége valószínűsíthető („követelése megalapozottnak látszik”) és egyidejűleg fennáll annak a valós veszélye, hogy a kérelmezett (adós) a zárolandó bankszámlán vagy bankszámlákon tartott vagyonát elviszi, elidegeníti vagy elrejti, ezáltal meghiúsítva a későbbi végrehajtás sikerességét.
A számlazárolást elrendelő bíróság kötelezheti a kérelmezőt biztosíték nyújtására annak érdekében, hogy a kérelmezettnek a biztosítási intézkedés elrendelése folytán a jövőben esetlegesen felmerülő kára megtéríthető legyen.
Az eljárás jellemzői (10., 11. és 44. cikk)
A végzés kibocsátását megelőzően a kérelmezett (adós) nem értesíthető az eljárásról, őt az eljárásban nem hallgatják meg, biztosítva annak meglepetés-jellegét. A kérelmező természetesen kérheti a másik fél meghallgatását is.
Írásbeli bizonyítás felvételre (írásbeli tanúvallomás vagy szakértői vélemény) lehetőség van. Szóbeli bizonyítás felvételre csak kivételes esetben kerülhet sor (videokonferencia vagy más kommunikációs technológia formájában) ezzel biztosítva az eljárás gyorsaságát, amely kulcsfontosságú.
Az eljárás gyorsasága érdekében a rendelet előírja, hogy amennyiben az előírt határidőket a bíróság nem tudja tartani, az előírt rendelkezéseket a lehető leghamarabb kell megtenni, a rendkívüli körülmények fenn álltát a fél kérelmére a bíróságnak indokolnia is kell.
Az adós bankszámlájára vonatkozó adatok (17. cikk)
A kérelmező - az európai számlazárolási végzés meghozatala iránti kérelmében - kérheti a végrehajtás helye szerinti tagállam illetékes hatóságától az adós bankszámlájára vonatkozó információk rendelkezésére bocsátását. Ekkor a végrehajtás helye szerinti tagállamban az illetékes bíróság (vagy más hatóság) szerzi be a szükséges adatokat.
Másik lehetőségként a tagállamok a területükön lévő összes bankot kötelezhetik annak közlésére, hogy a kérelmezett vezet-e náluk számlát.
A végzés végrehajthatósága (23. cikk)
Az egyik tagállamban kibocsátott számlazárolási végzést el kell ismerni és végre kell hajtani a többi tagállamban. A végrehajthatóvá nyilvánításhoz és elismeréshez további eljárásra nem lesz szükség.
A végzés kézbesítése (24. és 25. cikk)
A számlazárolási végzést az abban megjelölt bank(ok) részére kell kézbesíteni, kétféle módon:
1.	a nemzeti jog az irányadó a kézbesítés módjára, ha a bank és a végzést kibocsátó bíróság (hatóság) ugyanabban a tagállamban van;
2.	ha határon túlra kell kézbesíteni, a 1393/2007/EK rendeletet kell alkalmazni azzal, hogy az iratokat a bíróság vagy maga a kérelmező továbbítja a végrehajtás helye szerinti tagállam illetékes hatóságának, amely kézbesíti azt a zárolandó számlát vezető banknak vagy a kérelmezettnek. Bevonja tehát a rendelet a kézbesítés körébe a végrehajtás helye szerinti tagállam hatóságait.
Az intézkedés hatályba lépésekor (a zároláskor) haladéktalanul értesíteni kell a kérelmezettet (adóst) a végzés és annak mellékletei megküldésével.
A banki végrehajtás (26., 27 és 28. cikk)
A banknak haladéktalanul végre kell hajtania a végzést az abban szereplő pénzösszeg zárolása útján.
A számlazárolási végzésben meghatározott összegen felüli pénzeszközöket a kérelmezett továbbra is szabadon felhasználhatja.
A zárolást elrendelő pénzintézet 3 munkanapon belül értesíti a zárolt összeg nagyságáról az illetékes hatóságot és a kérelmezőt. Ha az elrendelő végzésben szereplő teljes összeg zárolható, az adós számlaegyenlege nem közölhető.
Amennyiben a számlazárolási végzés az ugyanannál a banknál vezetett több számlára vonatkozik, a bank a végzést csak az abban meghatározott összeg erejéig hajthatja végre.
Jogorvoslatok (34., 35. és 36. cikk)
Az adós kérheti a számlazárolási végzés felülvizsgálatát. A kérelem elbírálására joghatósággal rendelkező bíróság meghatározása követi a Brüsszel I. rendelet rendszerét.
1.	Fő szabály szerint a kérelmezett a végzést kibocsátó bíróságtól kérheti a végzés felülvizsgálatát.
2.	Kivételesen a végrehajtás helye szerinti tagállam bíróságainál is benyújtható a jogorvoslati kérelem, például a végrehajtás alól mentes összegekre vonatkozó kifogás. Ebben az esetben formanyomtatvány bevezetésével megkönnyíti a rendelet a fél eljárását.
3.	Eltérő a joghatósági szabály az adósok körében a fogyasztókra, munkavállalókra és a biztosítottakra vonatozóan. Ezen adósok a lakóhelyük szerinti tagállamban is benyújthatják jogorvoslati kérelmüket.
Az eljárási költségek mérséklése céljából a jogi képviselet nem kötelező az európai eljárásban. Ugyanakkor a nemzeti jog előírhatja a felek számára a jogi képviseletet, ha az adós vitatja a végzést.
Az európai eljárás költségeit a pervesztes fél viseli, melyről az ügy érdemében eljáró vagy a végzést hatályon kívül helyező bíróság dönt.
A pénzintézetek csak akkor számolhatnak fel díjat az eljárásukért, ha a nemzeti jog szerinti egyenértékű intézkedés esetén erre jogosultak.
Összességében elmondható, hogy a rendelet hatálybalépése nagy mérföldkő lesz az európai jogi együttműködés területén, nagy mértékben meg fogja könnyíteni és biztonságosabbá teszi az európai végrehajtást.
1 BH 2002.441, BH 2003.110, BH 2001.23, BH 2002.147, BH 2002.102,
2 BH 1995.481.
3 BH 1998.183.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság