text:
Boronkay Miklós: Kártérítés fedezeti szerződés alapján (MJ, 2015/5., 274-282. o.) - Új Ptk. – az új Polgári Törvénykönyv és Kommentár
Boronkay Miklós ügyvéd
Az új Polgári Törvénykönyv számos újdonságot hozott a kontraktuális felelősség területén, ezek egyike a 6:141. §-ában szabályozott ún. fedezeti szerződés intézménye. A fedezeti szerződés egy speciális kárszámítási módot jelent, aminek előzményét és kodifikációs mintáját a Bécsi Vételi Egyezmény[1] 75. cikke jelenti.[2] A Bécsi Vételi Egyezményhez kapcsolódó nemzetközi szakirodalom részletesen feldolgozta a fedezeti szerződéssel kapcsolatos kérdéseket, valamint az Egyezményhez világszerte gazdag bírói gyakorlat kapcsolódik. Az új Ptk. előtti magyar bírói gyakorlat kifejezett Ptk.-beli szabály nélkül is elismerte a fedezeti szerződés alapján történő kárszámítás lehetőségét (pl. BH 2004.191.),[3] azonban a jogintézmény magyar jogi részletszabályainak kidolgozására nem került sor.[4] A jelen tanulmány célja, hogy a Bécsi Vételi Egyezmény gyakorlata alapján bemutassa a fedezeti szerződés főbb kérdéseit, és javaslatot tegyen az új Ptk. vonatkozó rendelkezésének értelmezésére. A tanulmány kitér a Bécsi Vételi Egyezmény 76. cikkében szabályozott, ám az új Ptk. kihirdetett szövegéből végül kimaradt[5] ún. piaci ár szabályra is.[6]
1. A fedezeti szerződésre vonatkozó szabályozás
A fedezeti szerződés azt a helyzetet jelöli, amikor a jogosult a kötelezett szerződésszegése folytán eláll a szerződéstől, és a megszűnt szerződéssel azonos célra új szerződést köt (substitute transaction, Deckungsgeschäft). Ha a fedezeti szerződés feltételei a jogosultra nézve kedvezőtlenebbek, mint az eredeti szerződés feltételei (elsősorban a kikötött ellenérték), akkor ez a jogosultnál kárként jelentkezik.
Bár kétségtelen tény, hogy az új Ptk. fedezeti szerződésre vonatkozó szabálya a Bécsi Vételi Egyezmény vonatkozó rendelkezésén alapul, a két szabályozás között lényeges különbségek fedezhetők fel. Ezeket azért szükséges hangsúlyozni, mert a normaszövegek közötti eltérések miatt nem lehet a Bécsi Vételi Egyezmény gyakorlatát és szakirodalmát az új Ptk. értelmezése során mechanikusan átvenni.
A Bécsi Vételi Egyezmény 75. cikke értelmében „A szerződéstől való elállás, illetve annak felmondása esetén, ha ezt követően a vevő ésszerű módon és ésszerű időn belül helyettesítő árut vásárolt, vagy az eladó az árut újra eladta, a kártérítést igénylő fél követelheti a szerződéses ár és a fedezeti ügylet ára közötti különbözet, valamint a 74. cikk szerint járó valamennyi egyéb kára megtérítését.”
A Ptk. 6:141. §-a pedig a következőképpen rendelkezik: „A jogosult – elállása vagy felmondása esetén – a szerződéssel elérni kívánt cél megvalósítására alkalmas szerződést köthet, és – a kártérítés szabályai szerint – követelheti a kötelezettől a szerződésben és a fedezeti szerződésben kikötött ellenértékek közötti különbség, továbbá a fedezeti szerződés megkötéséből eredő költségek megtérítését.”
A két szabályban közös, hogy a fedezeti szerződés szabályainak alkalmazásához szükséges a jogosult elállása vagy felmondása és egy helyettesítő (fedezeti) ügylet megkötése. Közös vonás továbbá, hogy mindkét norma szerint megtérítendő kár az eredeti szerződésben szereplő ellenérték és a fedezeti szerződésben kikötött ellenérték közötti különbség.
Csak látszólagos különbség a két szabály között, miszerint a Bécsi Vételi Egyezmény kifejezetten lehetővé teszi a jogosult számára, hogy valamennyi egyéb kára megtérítését követelje, míg a Ptk. ilyen szabályt nem tartalmaz. A Ptk. által követett teljes kártérítés elvéből levezethető, hogy ha a jogosult a 6:141. § alapján nem jut teljes kártérítéshez, a 6:142–6:143. §§ szerint követelheti további kárai megtérítését. Szintén látszólagos az a különbség, hogy csak a Ptk. említi kifejezetten a fedezeti szerződés megkötéséből eredő költségek megtérítését, hiszen ezek a költségek a Bécsi Vételi Egyezmény alapján „egyéb kárként” szintén megtérítendők (lásd részletesen a 3.3. pontban).
Valódi különbséget jelent azonban, hogy a Bécsi Vételi Egyezmény alapján kizárólag az ésszerű módon és ésszerű időn belül kötött fedezeti ügylet esetében alkalmazható az Egyezmény 75. cikke, míg a Ptk. ilyen megkötést nem tartalmaz. Ennek gyakorlati következményei is lesznek (lásd részletesen a 2.3. pontban). További eltérés, hogy a Bécsi Vételi Egyezmény tartalmazza az ún. „piaci ár szabályt” (76. cikk), az új Ptk. azonban nem (lásd részletesen a 4. pontban). Végül lényeges különbség, hogy amíg a Bécsi Vételi Egyezmény csak adásvételi szerződéseket szabályoz, addig az új Ptk. fedezeti szerződésre vonatkozó rendelkezése elvileg valamennyi szerződés, így akár tartós jogviszonyok esetén is alkalmazható (pl. bérleti szerződés megszegése esetén).
Fontos hangsúlyozni, hogy a fedezeti szerződés a kártérítés számítási módja, nem pedig önálló felelősségi alakzat. Ezért a kötelezett mind a Bécsi Vételi Egyezmény,[7] mind a Ptk.[8] alapján kimentheti a szerződésszegését, sikeres kimentés esetén pedig nem terheli kártérítési kötelezettség a fedezeti szerződés szabályai alapján sem.
2. A fedezeti szerződésen alapuló kártérítés feltételei
2.1. A jogosult elállása, ill. felmondása
A fedezeti szerződésen alapuló kártérítés egyik legalapvetőbb feltétele a kötelezett szerződésszegése, méghozzá olyan szerződésszegése, amely miatt a jogosult teljesítéshez fűződő érdeke megszűnik.[9] Mind a Bécsi Vételi Egyezmény, mind a Ptk. elvárja a jogosulttól, hogy a szerződéstől elálljon, ill. azt felmondja, és csak ebben az esetben teszi lehetővé a fedezeti ügylet alapján történő kárszámítást.[10] Az elállás, ill. felmondás követelménye azonban eltérően érvényesül a két szabályrendszerben.
A Bécsi Vételi Egyezmény 75. cikke kifejezetten az elállást, ill. felmondást „követően” kötött fedezeti szerződésre vonatkozik. Az Egyezmény szövegéből az uralkodó álláspont arra következtet, hogy a 75. cikk csak abban az esetben alkalmazandó, ha a jogosult először elállt a szerződéstől, és csak utána kötötte meg a fedezeti szerződést.[11] A kisebbségi álláspont szerint akkor is lehetőség van a 75. cikk szerinti kárszámításra, ha a kötelezett olyan magatartást tanúsított (pl. teljesítés megtagadása), amely alapján egyértelmű, hogy a szerződést nem fogja teljesíteni.[12] Van olyan nézet is, amely szerint a 75. cikken alapuló kártérítési igény előterjesztése is felfogható elállásnak (ill. felmondásnak), mert kifejezésre juttatja a jogosult azon elhatározását, hogy a szerződést meg kívánja szüntetni.[13]
A Ptk. 6:141. §-a szerint fedezeti szerződésen alapuló kártérítésnek a jogosult „elállása vagy felmondása esetén” (nem pedig ezt „követően”) van helye. A Ptk. tehát – nyelvtani értelmezés szerint – nem várja el a jogosulttól, hogy először tegye meg elállási vagy felmondási jognyilatkozatát, és csak utána kössön fedezeti szerződést. Nézetünk szerint semmi nem indokolja a törvény szövegétől történő eltérést: az elállást, ill. felmondást azért követeli meg a jogszabály, mert a fedezeti szerződés a megszegett szerződéssel elérni kívánt cél megvalósítására szolgál, ezért az eredeti szerződés teljesítése és a fedezeti szerződésen alapuló kártérítés kölcsönösen kizárják egymást. Elengedőnek tűnik ezért annak megkövetelése, hogy a jogosult tegye meg az elállásra, ill. felmondásra vonatkozó jognyilatkozatát, a nyilatkozattétel időpontja ebből a szempontból irreleváns.
Kérdés, hogy alkalmazható-e a fedezeti szerződés szabálya akkor, ha a szerződés elállás vagy felmondás nélkül, de szerződésszegés következtében szűnik meg. Ilyen eset az a lehetetlenülés, amiért a kötelezett felelős [Ptk. 6:180. § (2)–(3) bekezdései], valamint a teljesítés megtagadása, ha a jogosult a lehetetlenné válás jogkövetkezményeinek alkalmazását választja (6:183. §). Egyetértünk Vékás álláspontjával, aki szerint ezekben az esetekben is alkalmazhatóak a fedezeti szerződés szabályai.[14] Ezt a magunk részéről annyival egészítjük ki, hogy teljesítés megtagadása esetén a fedezeti szerződésen alapuló kárigény előterjesztése felfogható a lehetetlenülés jogkövetkezményei választásának.[15]
2.2. Fedezeti szerződés megkötése
Magától értetődő, hogy mind a Bécsi Vételi Egyezmény 75. cikke, mind a Ptk. 6:141. §-a alkalmazásához szükséges a fedezeti szerződés megkötése. A fedezeti szerződés a szerződésszegéssel okozott hátrány reparálására szolgál, elsődleges szerepe az, hogy általa kielégítést nyerjen a szerződésszegő fél partnerének a teljesítéshez fűződő jogos érdeke.[16] A Ptk. éppen ezért a fedezeti szerződést „a szerződéssel elérni kívánt cél megvalósítására alkalmas szerződés”-ként határozza meg. Ez a meghatározás egybecseng a Bécsi Vételi Egyezmény kommentárjaival, amelyek egyrészt a követelményt támasztják, hogy a fedezeti ügylet alkalmas legyen az eredeti szerződés által célzott érdek megvalósítására (Erfüllungseignung), másrészt mutasson kapcsolatot az eredeti szerződéssel (Vertragsbezug).[17] Nyilvánvalóan nem tekinthető fedezeti szerződésnek, ha a bérlő a bérbeadó szerződésszegésére tekintettel felmondja a bérleti szerződést, és helyette saját tulajdonú ingatlant vásárol.
A gyakorlatban sok esetben gondot okozhat annak eldöntése, hogy a jogosult kártérítési igényének alapjául szolgáló szerződés tekinthető-e fedezeti szerződésnek. Különösen akkor merül fel ez a kérdés, ha a jogosult azonos jellegű áruk folyamatos adásvételével foglalkozik (rolling stock). Ha például egy gyár több beszállítótól is napi szinten, nagy mennyiségben vásárol ugyanolyan alkatrészt, akkor az egyik beszállító szerződésszegése esetén nehéz eldönteni, hogy a többi beszállítóval kötött számtalan szerződés közül melyik tekinthető fedezeti ügyletnek. Visszaélésekre adhat lehetőséget, ha a jogosult a legmagasabb árú beszerzést veszi a kártérítés alapjául, jóllehet a szerződésszegés folytán kiesett mennyiséget ténylegesen másik, alacsonyabb árú vétellel pótolta.[18] Ennek megakadályozására született a „first purchase after avoidance rule”, amely szerint az elállást, ill. felmondást követő első ügyletet kell fedezeti ügyletnek tekinteni.[19] Bár ez a szabály sem nyújthat tökéletes megoldást minden egyes ügyben, kiindulópontként a Ptk. alkalmazása során is elfogadhatónak tűnik. Ha azonban bizonyítható, hogy a jogosult valamely más szerződése szorosabb kapcsolatot mutat a megszegett szerződéssel, akkor ez utóbbit kell fedezeti ügyletnek tekinteni. Mindenesetre a fedezeti ügylet megkötése tekintetében a bizonyítási teher a jogosulton van (lásd részletesen a 6. pontban), ezért jogosult számára előnyös lehet, ha a fedezeti szerződés megkötéséről előre tájékoztatja a kötelezettet, mert ilyenkor a kötelezett utólag nehezebben vitathatja az adott ügylet fedezeti jellegét.[20]
Van olyan nézet, amely szerint a fedezeti szerződés szabálya analógia útján alkalmazható arra az esetre is, amikor a vevő az eladó által le nem szállított árut maga állítja elő. Ilyenkor a szerződéses ár és az ésszerű előállítás költségei közötti különbség lesz a vevő kára.[21] Bár az idézett gondolatmenet elvileg a Ptk. alkalmazása során is hasznosítható, azonban az említett költségek a kártérítés általános szabályai szerint is követelhetők, ezért megítélésünk szerint nincs szükség a fedezeti szerződés szabályainak analóg alkalmazására.
2.3. Ésszerű módon és időben történő megkötés
A Bécsi Vételi Egyezmény 75. cikke kifejezetten megköveteli, hogy a jogosult a fedezeti ügyletet „ésszerű módon és ésszerű időn belül” kösse meg. A Ptk. 6:141. §-a ilyen követelményt nem támaszt, azonban a fedezeti szerződés ésszerűtlen módon vagy időben történő megkötése a jogosult kárenyhítési kötelezettségének megszegéseként értékelhető [6:144. § (1) bekezdése alapján alkalmazandó 6:525. § (1) bekezdése].[22] A két eltérő megközelítésnek gyakorlati következményei vannak: a Bécsi Vételi Egyezmény alapján ésszerűtlen módon vagy időben kötött fedezeti szerződés esetében a 75. cikk – az uralkodó álláspont szerint – egyáltalán nem alkalmazható, hanem a jogosult csak az általános szabályok szerint (74. cikk) vagy a piaci ár szabály (76. cikk) alapján követelhet kártérítést.[23] A Ptk. ezzel szemben nem zárja ki, hogy a jogosult ilyen fedezeti szerződés alapján érvényesítsen kártérítési igényt, azonban a károsult önhibájára tekintettel ilyenkor kármegosztásnak van helye. A Ptk. 6:525. § (2) bekezdése értelmében a károkozó és a károsult között a kárt magatartásuk felróhatósága arányában, ha ez nem megállapítható, közrehatásuk arányában, ha pedig ez sem állapítható meg, egyenlő arányban kell megosztani. A kármegosztásnál álláspontunk szerint abból kell kiindulni, hogy a jogosulttól milyen tartalmú fedezeti szerződés kötése lett volna elvárható. Kártérítésként akkora összeg megítélése indokolt, amekkora kár a jogosultat akkor érte volna, ha kárenyhítési kötelezettségének eleget tesz. Ez a megközelítés összhangban van a korábbi Ptk. bírói gyakorlatával (BH 2004.191.), továbbá fedezeti vétel esetén levezethető abból a szabályból is, miszerint csak a kár kiküszöböléséhez szükséges (ésszerű és indokolt) költségek érvényesíthetőek kárként.[24]
Az eltérő dogmatikai megoldások ellenére a Bécsi Vételi Egyezmény által elvárt ésszerű mód és idő valójában megfeleltethető a Ptk. szerinti kárenyhítési kötelezettségnek, ezért a Bécsi Vételi Egyezmény vonatkozó gyakorlata a Ptk. alkalmazása során is figyelembe vehető.
Ebben a körben azt kell a bíróságnak vizsgálnia, hogy megfelelő, azaz az adott helyzetben általában elvárható legkedvezőbb ellenérték mellett került-e sor a fedezeti ügylet megkötésére.[25] Más szóval: egy ésszerűen eljáró üzletember azonos módon és időben megkötötte-e volna a fedezeti szerződést.[26] A Bécsi Vételi Egyezmény kommentárjai hangsúlyozzák, hogy a jogosult nem köteles részletes piackutatást végezni a fedezeti szerződés megkötése előtt, ezért önmagában az a tény, hogy a fedezeti szerződést nem az objektíve elérhető legkedvezőbb áron kötötte, nem feltétlenül róható a terhére.[27] Az sem elvárás, hogy a fedezeti szerződés feltételei teljes mértékben megegyezzenek az eredeti szerződéssel.[28] A jogosultnak törekednie kell azonban arra, hogy a megszegett szerződéssel lehetőség szerint egyező feltételekkel kössön fedezeti szerződést, ezzel csökkentve a kárát.[29]
Az ellenérték megfelelőségének vizsgálatánál fontos szempont lehet a fedezeti ügyletkötés időpontjának megválasztása,[30] ugyanis ha az adott dolog vagy szolgáltatás ára szezonálisan változik, akkor a fedezeti ügylet megfelelő időben történő megkötése esetén a kár mértéke jelentősen csökkenhet. A késedelmesen kötött fedezeti szerződésre a magyar bírói gyakorlatban is találni példát. A BH 2004.191. sz. ügyben a felperes kukoricát vásárolt az alperestől, azonban az alperes a szerződés szerinti 4000 tonna helyett – saját beszállítójának szerződésszegése következtében – csak kb. 2000 tonnát szállított le. A felperes 1996. április 23-án szerzett tudomást a szerződés részbeni meghiúsulásáról, majd 1996 júniusában fedezeti vételeket eszközölt. A bíróság szerint a fedezeti szerződéseket már 1996 májusában meg kellett volna kötni, ezért a kárszámításnál a májusi (alacsonyabb) árszintet vette alapul. Egy másik, búza adásvételével kapcsolatos ügyben szintén az volt a kérdés, hogy a jogosult megfelelő időpontban kötötte-e meg a fedezeti szerződést. A konkrét ügyben a kötelezett 2007. július 26-án tagadta meg a teljesítést, ezt követően felek tárgyalásokat folytattak, amelyek 2007. augusztus 13-án zárultak le, majd a jogosult 2007. szeptember 26-án kötött fedezeti adásvételi szerződéseket, az eredeti szerződésnél lényegesen kedvezőtlenebb feltételekkel. Az ügyben eljáró Győri Ítélőtábla elfogadta a jogosult érvelését, miszerint a búza árának jelentős áremelkedése miatt a termelők az eladással kivártak, ezért hosszabb idő volt szükséges a kiesett búzamennyiség pótlására.[31]
3. A fedezeti szerződésen alapuló kártérítés mértéke
3.1. A kártérítés számítási módja
Alapvetően azonos módon számítandó a fedezeti szerződésből eredő kár a Bécsi Vételi Egyezmény és a Ptk. szerint. Mindenekelőtt megtérítendő kár az eredeti (megszegett) szerződésben és a fedezeti szerződésben foglalt ellenérték különbsége. Kárról értelemszerűen csak akkor van szó, ha a fedezeti ügyletben foglalt ellenérték a jogosultra nézve kedvezőtlenebb, mint az eredeti szerződésben foglalt ellenérték (pl. eladó olcsóbban ad el, vevő drágábban vásárol).[32] A Bécsi Vételi Egyezmény bírói gyakorlata alapján ez a kártérítés a fedezeti szerződésben kikötött pénznemben jár.[33] Az Egyezmény kommentárjai szerint a fedezeti szerződést elegendő megkötni, nem szükséges annak teljesedésbe mennie.[34] Ez a megközelítés visszaélésekre adhat lehetőséget, ugyanis ténylegesen nem teljesített (később felbontott, esetleg egyenesen színlelt) szerződés alapján is lehetőséget ad a kártérítési igény érvényesítésére. A késedelmi kamatot sem indokolt a fedezeti szerződés megkötésének időpontjától megítélni, mert a kár nem ekkor következik be.[35] A Ptk. alkalmazása során ezért helyesebbnek tűnik, ha a bíróság csak ténylegesen teljesített fedezeti szerződés alapján ítél meg kártérítést.
3.2. Az előreláthatósági korlát
A Bécsi Vételi Egyezmény 74. cikke – a kártérítési felelősség általános szabálya – szerint a kártérítés nem haladhatja meg azt a veszteséget, amelyet a szerződésszegő fél a szerződés megkötésének időpontjában előre látott, vagy amelyet előre kellett látnia azon tények és körülmények alapján, amelyekről mint a szerződésszegés lehetséges következményeiről az említett időpontban tudott vagy tudnia kellett. A Bécsi Vételi Egyezmény kommentárjaiban vitatott kérdés, hogy ez az előreláthatósági korlát alkalmazható-e a fedezeti szerződésre. Vagyis hivatkozhat-e a kötelezett arra, hogy a fedezeti szerződésből eredő kár, vagy annak egy része nem volt előrelátható. Az uralkodó álláspont szerint az előreláthatósági elv nem érvényesül a fedezeti szerződésből eredő károk esetében.[36] A magunk részéről azzal az állásponttal értünk egyet, miszerint kivételes, egészen rendkívüli piaci áralakulás előre látása a fedezeti ügylettel kapcsolatban sem várható el,[37] vagyis az előreláthatósági elv kivételes esetekben alkalmazható.
A kérdés a Ptk. alkalmazása körében is felmerül. A 6:141. § kifejezetten akként fogalmaz, hogy a jogosult „a kártérítés szabályai szerint” követelhet kártérítést fedezeti szerződés alapján. A kártérítés szabályai szerint a szolgáltatás tárgyában keletkezett kár (tapadó kár) teljes egészében megtérítendő [6:143. § (1) bek.], viszont a szerződésszegés következményeként a jogosult vagyonában keletkezett egyéb károkat és az elmaradt vagyoni előnyt olyan mértékben kell megtéríteni, amilyen mértékben a jogosult bizonyítja, hogy a kár mint a szerződésszegés lehetséges következménye a szerződés megkötésének időpontjában előre látható volt [6:143. § (2) bek.]. A kérdés tehát akként merül fel, hogy a fedezeti szerződésből eredő kár a szolgáltatás tárgyában keletkezett kárnak („tapadó kárnak”), vagy következménykárnak, ill. elmaradt vagyoni előnynek tekintendő-e. Vékás szerint ezek a károk a szolgáltatás tárgyában keletkezett kárnak (tényleges kárnak) minősülnek, és ezért teljes egészében megtérítendők.[38] Ezzel az állásponttal szemben felvethető, hogy fedezeti eladás esetében a jogosult kára abból ered, hogy a befolyó vételár nem éri el az eredeti (megszegett) szerződésben kikötött vételárat. Ez alapján inkább azt lehet mondani, hogy a fedezeti eladásból eredő kár elmaradt vagyoni előny, amelyre az előreláthatósági korlát vonatkozik. Fedezeti vétel (megrendelés) esetében a kár abból ered, hogy a jogosult a fedezeti szerződés alapján magasabb ellenértéket kénytelen fizetni, mint az eredeti (megszegett) szerződés alapján. Itt tehát egy olyan többletköltségről van szó, amely a jogosult vagyonában bekövetkezett egyéb kárnak minősül, és amelyre ezért az előreláthatósági korlát alkalmazandó. Ez utóbbi gondolatmenet igaz a fedezeti szerződés megkötéséből eredő költségekre is.
Mindezek alapján álláspontunk szerint a fedezeti szerződésből eredő kár nem tapadó kár, ezért ebben az esetben is irányadó az előreláthatósági korlát. Ettől függetlenül helyes abból kiindulni, hogy a fedezeti szerződés megkötésével a szerződésszegő kötelezettnek általában számolnia kell, ezért az ilyen károk az esetek túlnyomó részében bizonyosan előreláthatóak. Nem szükséges tehát megkövetelni, hogy a jogosult e károk előreláthatóságát bizonyítsa, az előreláthatóság vélelmezhető. Azokban a kivételes esetekben pedig, amikor előre nem látható piaci változások miatt a jogosult csak rendkívül előnytelen fedezeti szerződést tud kötni, az ebből eredő többletkárokat maga köteles viselni. A Ptk. kodifikációja során számos súlyos érvet hoztak fel az előreláthatósági korlát mellett, amely a szerződéses kockázatok elosztásának kulcsfontosságú eszköze és a szigorú, objektív kontraktuális felelősség szükségszerű korlátja.[39] A magunk részéről nem látunk olyan jogpolitikai érvet, amely miatt a fedezeti szerződés esetében mellőzni kellene az előreláthatósági elv alkalmazását. Figyelemmel kell lenni arra is, hogy míg a Bécsi Vételi Egyezmény adásvételi szerződéseket szabályoz, amelyeket a felek jellemzően rövid időn belül teljesítenek, addig a Ptk. fedezeti szerződésre vonatkozó szabálya alkalmazható tartós, akár sok évre kötött szerződések esetén is. Az előreláthatóság kockázattelepítő szerepe a Ptk. alapján tehát erőteljesebben jelentkezik, ezért is indokolt az elv alkalmazása fedezeti szerződésen alapuló kártérítés esetén.
Az viszont biztosan nem lehet vita tárgya, hogy szándékos szerződésszegés esetén a jogosult teljes kárát meg kell téríteni, ezért ilyenkor az előreláthatósági korlát fedezeti szerződésen alapuló kártérítés esetében sem alkalmazható [6:143. § (3) bek.]. Ilyen szándékos szerződésszegés lehet például a teljesítés megtagadása.
3.3. További károk
A Bécsi Vételi Egyezmény 75. cikke lehetővé teszi a jogosult számára, hogy a fedezeti szerződésből eredő kárán túl valamennyi egyéb kára megtérítését követelje. Ilyen további kár lehet a fedezeti szerződés megkötéséből eredő kár (szerződéskötési költségek), szállítási többletköltségek, raktározási költségek, a fedezeti szerződés tárgyának megvizsgálásával kapcsolatos költségek, sikertelen fedezeti szerződés megkötésére irányuló költségek (pl. tenderen való részvétel költségei), a fedezeti szerződés teljesítéséig bekövetkező árfolyammozgásból eredő károk stb.[40]
Vitatott kérdés, hogy a jogosult követelhet-e kártérítést elmaradt haszon címen. A többségi álláspont szerint a fedezeti szerződésnek éppen az a célja, hogy a jogosult szert tegyen az eredeti szerződés alapján várt haszonra, ezért az eredeti és a fedezeti szerződés ellenértéke közti különbözeten felül elmaradt haszon címén nem jogosult kártérítésre.[41] Eltérő megítélés alá eshet azonban az az eset, amikor a jogosult a felmondott szerződés miatt elesik valamilyen, vásárolt (megrendelt) mennyiségen alapuló árkedvezménytől. Ilyenkor az elveszett árkedvezményből eredő kár a fedezeti szerződésből eredő káron felül megtéríthető.[42] Ugyancsak megtéríthető lehet az abból eredő többletkár, hogy a jogosult a fedezeti szerződés megkötése miatt elesik egy további ügylet megkötésétől.[43] Végül Fuglinszky Ádám hívta fel a figyelmet arra a lehetséges esetre, amikor a jogosult fedezeti vételt eszközöl, de így is csak késedelmesen tud teljesíteni a saját szerződő partnere felé, és ezért ez utóbbi felmondja a közöttük fennálló, tartós keretszerződést. A jogosultnak az ebből eredő kára (elmaradt haszna) az előreláthatóság keretei között – a fedezeti szerződésből eredő káron felül – megtérítendő.
A Ptk. kifejezetten megtérítendő kárként említi a fedezeti szerződés megkötéséből eredő költségeket, viszont további károk megtérítéséről nem rendelkezik. Ettől függetlenül álláspontunk szerint a törvényből levezethető, hogy a fedezeti szerződésből eredő károkon kívül, a 6:141. § alapján meg nem térülő károk tekintetében is követelhető kártérítés, értelemszerűen a káronszerzés tilalmának figyelembevételével. Más szóval: a károsult a kártérítés folytán nem kerülhet kedvezőbb helyzetbe, mintha a kötelezett szerződésszerűen teljesített volna.
4. Kárszámítás piaci ár alapján
A Bécsi Vételi Egyezmény tartalmaz olyan szabályt is, amelynek értelmében a kárszámítás a megszegett szerződésben meghatározott ár és a piaci ár összevetésével történik. Az Egyezmény 76. cikk (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik: „A szerződéstől való elállás, illetve annak felmondása esetén, ha az árunak piaci ára van, a kártérítést igénylő fél – ha nem vásárolt és nem adott el a 75. cikkben foglaltak szerint – kártérítésként a szerződésben meghatározott ár és az elállás (felmondás) időpontjában fennállott piaci ár közötti különbözetet, valamint a 74. cikk alapján érvényesíthető egyéb kárait igényelheti. Ha azonban a kártérítést igénylő fél az áru átvételét követően állt el a szerződéstől, az elállás időpontjában fennállott piaci ár helyett az áru átvételének időpontjában fennállott piaci ár az irányadó.”[44]
A 76. cikk szerinti kárszámítás egyfajta kártérítési minimumot garantál, a tényleges veszteség bizonyítása nélkül: az így kalkulált kár azzal az elmaradt vagyoni előnnyel egyezik meg, amihez a jogosult a szerződéstől elállás (felmondás) időpontjában a piaci árak mellett hozzájuthatott volna.[45] A piaci ár szabálya (76. cikk) tehát absztrakt kárszámítást jelent, a fedezeti szerződés (75. cikk) esetében ezzel szemben konkrét kárszámításról van szó.[46] A Bécsi Vételi Egyezmény kommentárjaiban általánosan elfogadott álláspont, hogy a piaci ár körében az előreláthatósági korlát nem érvényesül,[47] azonban a nézetünk szerint helyes álláspont szerint az egészen rendkívüli piaci áralakulás előreláthatósága nem várható el,[48] vagyis az előreláthatósági elv kivételes esetekben alkalmazható.
E kárszámítási mód fő jogpolitikai indoka, hogy bizonyos esetekben mind a jogosultra, mind a kötelezettre nézve ez a legkedvezőbb kárszámítási lehetőség. Ha ugyanis a piaci áron alapuló kárszámítási mód nem állna a jogosult rendelkezésére, akkor ez arra indíthatná a jogosultat, hogy a kártérítési igénye könnyebb bizonyíthatósága érdekében fedezeti szerződést kössön. Márpedig a fedezeti szerződés megkötése növeli a kár összegét, legalább a fedezeti szerződés megkötésének költségével. Ha tehát a fedezeti szerződés megkötésének lehetősége nyitva áll, akkor mind a jogosult, mind a kötelezett számára kedvezőbb lehet a piaci áron alapuló kárszámítás.[49]
Sem a korábbi, sem a jelenleg hatályos Ptk. nem tartalmaz a fentihez hasonló szabályt, a bírói gyakorlatban azonban megjelent a piaci áron alapuló kárszámítás gondolata. A korábban már idézett, BH 2004.191. sz. alatt közzétett bírósági határozat kimondta: „Ha pedig az árunak piaci ára van, kártérítésként a szerződésben meghatározott ár és az elállás (felmondás) időpontjában fennállott piaci ár közötti különbözetet [a jogosult] akkor is igényelheti, amennyiben ilyen fedezeti vásárlásra nem került sor.” Vékás szerint ezt az álláspontot a Ptk. alapján is követhetőnek lehet tekinteni.[50] A teljesség kedvéért jegyezzük meg, hogy a piaci ár szabályát az új Ptk. korábbi tervezetei még tartalmazták, azonban a rendelkezés a végleges szövegbe nem került be.[51] Vékás idézett álláspontjából arra lehet következtetni, hogy a kihagyásnak nem az volt az oka, hogy a jogalkotó meg kívánta volna fosztani a jogosultat a piaci ár alapján történő kárszámítás lehetőségétől. A kárszámítás módja tekintetében jó kiindulópontot jelent a Bécsi Vételi Egyezmény gyakorlata, azonban a Ptk. alapján az előreláthatósági klauzula – hasonlóan a fedezeti szerződéshez (lásd a 3.2. pontban) – álláspontunk szerint elvileg alkalmazható.
5. A különböző kárszámítási módok egymáshoz való viszonya
A fedezeti szerződést kötő jogosult kára az esetek többségében elvileg kiszámítható az általános kártérítési szabályok és a piaci ár szabálya alapján is. Ezért szükséges annak tisztázása, hogy melyik kárszámítási módra milyen helyzetben kerülhet sor, és kit illet meg a versengő kárszámítási szabályok közötti választás joga.
5.1. Fedezeti szerződés vagy a kárszámítás általános szabálya
Ha a jogosult kötött a 75. cikknek megfelelő fedezeti szerződést, a Bécsi Vételi Egyezmény alapján az uralkodó álláspont szerint a károsultat választási lehetőség illeti meg a tekintetben, hogy a fedezeti szerződés szabálya (75. cikk) vagy a kártérítés általános szabálya (74. cikk) szerint számítja a kárát.[52] Ha az általános kárszámítási módot választja, ez azt eredményezi, hogy – adott esetben a könyvei perbeli becsatolása útján – köteles bizonyítani, hogy a megszegett szerződés teljesítése esetén milyen nyereségre tett volna szert. A különböző kárszámítási módok közötti választás sem vezethet azonban oda, hogy a károsult kedvezőbb helyzetbe kerüljön, mintha a szerződésszegésre nem került volna sor. A káronszerzés tilalmának elve megköveteli, hogy a kötelezett (károkozó) bizonyíthassa: a jogosult (károsult) kötött fedezeti szerződést, mégpedig olyan feltételekkel, hogy valójában nem érte kár, vagy a kár mértéke kisebb, mint az általános szabályok szerint számított kár.[53] Ha például a kötelezett bizonyítani tudja, hogy az általa leszállítani elmulasztott árut a jogosult rövid időn belül, azonos áron máshonnan beszerezte, akkor a jogosult csak egyéb kárai (pl. szerződéskötési költségek) megtérítésére tarthat igényt.
A Ptk. 6:141. §-a akként fogalmaz, hogy a jogosult fedezeti szerződést „köthet” és „követelheti a kötelezettől” az ebből eredő kárai megtérítését. A Ptk. feltételes módú megfogalmazása nem zárja ki a Bécsi Vételi Egyezmény gyakorlatának átvételét, vagyis a Ptk.-t lehet – és álláspontunk szerint helyes – úgy értelmezni, hogy a fedezeti szerződésen alapuló kárszámítás csak lehetőség, amelyet a jogosult a kártérítés mértékére vonatkozó általános szabályok (Ptk. 6:143. §) helyett választhat.
5.2. Fedezeti szerződés vagy piaci ár
A Bécsi Vételi Egyezmény alapján a piaci ár szabálya akkor alkalmazható, ha megtörtént a szerződéstől való elállás (felmondás), de a jogosult nem kötött fedezeti szerződést.[54] Az uralkodó álláspont szerint akkor is lehetőség van a piaci áron alapuló kárszámításra, ha a jogosult kötött ugyan fedezeti szerződést, azonban az nem felel meg a 75. cikkben lefektetett követelményeknek (pl. a szerződéskötés módja vagy ideje nem volt ésszerű).[55] Ha viszont a jogosult kötött a 75. cikknek megfelelő fedezeti szerződést, akkor nem választhatja a 76. cikk szerinti, piaci ár szabályon alapuló kártérítést.[56] Van olyan – nézetünk szerint helyes – vélemény is, amely szerint, ha a jogosult áruk folyamatos adásvételével foglalkozik, és ezért egyébként is nehézséget okoz a számtalan szerződés közül egy fedezeti szerződést azonosítani (lásd részletesen a 2.2. pontban), akkor lehetőség van a piaci ár szabály alkalmazására ahelyett, hogy az elállást követő első szerződést kellene fedezeti szerződésnek tekinteni.[57] Egyet lehet érteni azzal az állásponttal is, amely szerint a 76. cikk alkalmazását csak kifejezetten a megszűnt szerződés pótlására kötött fedezeti ügylet zárja ki.[58] A piaci ár szabály ugyanis egy semleges viszonyítási pontot jelent, amely fedezeti szerződés hiányában egyébként is irányadó. Ha a jogosult számtalan szerződése közül nem azonosítható egyértelműen egy fedezeti szerződés, akkor kisegítő megoldásként a piaci ár szabályának alkalmazása megfelelő megoldás lehet.[59]
A Ptk. alkalmazása során alapvetően követni lehet a Bécsi Vételi Egyezmény gyakorlatát. Eszerint akkor indokolt a piaci áron alapuló kárszámítás, ha a jogosult nem kötött olyan fedezeti szerződést, ami kifejezetten a megszegett szerződés pótlását célozza. Annyiban viszont szükséges eltérni a Bécsi Vételi Egyezmény uralkodó értelmezésétől, hogy a nem ésszerű módon, ill. időben megkötött fedezeti szerződés esetében a magyar jog szerint továbbra is a fedezeti szerződés szabálya lesz irányadó azzal, hogy a károsulti önhibára tekintettel kármegosztásnak van helye (lásd részletesen a 2.3. pontban).
5.3. Piaci ár vagy a kárszámítás általános szabálya
A Bécsi Vételi Egyezmény rendszerében – hasonlóan a fedezeti szerződés szabályaihoz – a piaci áron alapuló kárszámítás sem kötelező kárszámítási mód, hanem a jogosult ehelyett választhatja az általános kárszámítási szabályok (74. cikk) alkalmazását.[60] A piaci ár szabálya alapján (76. cikk) meg nem térült további károk az általános szabályok (74. cikk) alapján térítendők meg, ennyiben a két szabályrendszer elvileg kiegészítheti egymást.[61] Ezek az elvek a Ptk. alkalmazása során is követhetők.
6. Bizonyítási teher
A bizonyítási teher hasonlóan alakul a Bécsi Vételi Egyezmény és a Ptk. alapján.
Ha a jogosult fedezeti szerződés alapján kíván kártérítési igényt érvényesíteni, őt terheli annak bizonyítása, hogy az eredeti (megszegett) szerződésnél kedvezőtlenebb fedezeti szerződést kötött. A fedezeti szerződés tényleges teljesítését a Bécsi Vételi Egyezmény kommentárjai szerint a jogosultnak nem kell bizonyítania, a Ptk. alkalmazása során azonban helyesebbnek tűnik megkövetelni a teljesítés bizonyítását (lásd részletesen a 3.1. pontban). A Bécsi Vételi Egyezmény alapján azt is bizonyítania kell, hogy a fedezeti szerződés megkötésére ésszerű módon és időben került sor.[62] A Ptk. alapján ezzel szemben a kötelezettet terheli annak bizonyítása, hogy a jogosult megszegte kárenyhítési kötelezettségét azáltal, hogy ésszerűtlen módon vagy időben kötötte a fedezeti szerződést.
Ha a jogosult kártérítési igényét a piaci ár alapján érvényesíti, akkor mind a Bécsi Vételi Egyezmény, mind a Ptk. alapján őt terheli a piaci ár mértékének bizonyítása.[63] Ez adott esetben szakértői bizonyítást igényelhet. A kötelezett ezzel szemben bizonyíthatja, hogy a jogosult valójában kötött fedezeti szerződést, ezért nem a piaci ár alapján (absztraktan), hanem a fedezeti szerződés alapján (konkrétan) kell a kárt számítani.[64]
A fedezeti szerződés Ptk. 6:141. §-ában foglalt szabályainak alkalmazása során az esetek túlnyomó részében alapul lehet venni a Bécsi Vételi Egyezmény 75. cikkének gyakorlatát. A jogintézmény főbb szabályait az alábbiak szerint lehet összefoglalni:
7.1. A fedezeti szerződésen alapuló kárszámításra akkor van lehetőség, ha a jogosult a szerződéstől elállt, vagy felmondta azt. Alkalmazható a szabály a kötelezett felelősségi körébe tartozó lehetetlenülés, valamint a teljesítés megtagadása esetében is. A kötelezett a szerződésszegését kimentheti, ebben az esetben a fedezeti szerződés alapján sincs helye kártérítési igénynek.
7.2. A fedezeti szerződés az eredeti szerződéssel elérni kívánt cél megvalósítására alkalmas szerződést jelent. Ha a jogosult rendszeresen köt a megszegett szerződéssel lényegében azonos jellegű szerződéseket, akkor gondot okozhat a kárszámítás alapjául szolgáló fedezeti szerződés meghatározása. A visszaélések elkerülése érdekében javasolható, hogy a jogosult előzetesen tájékoztassa a kötelezettet a fedezeti szerződés megkötéséről. Ennek hiányában abból lehet kiindulni, hogy az elállást, ill. felmondást időben követő első szerződés a kárszámítás alapjául szolgáló fedezeti szerződés. Arra is lehetőség van, hogy a jogosult a kárát a szerződés tárgyának piaci ára alapján számítsa ki.
7.3. A fedezeti szerződés megkötésére megfelelő időben és módon kell, hogy sor kerüljön. A jogosultnak kárenyhítési kötelezettsége folytán törekednie kell arra, hogy a fedezeti szerződést lehetőség szerint az eredeti szerződéssel azonos feltételekkel, a lehető legkedvezőbb ellenérték mellett kösse meg. Az indokolatlanul kedvezőtlen fedezeti szerződés esetében kármegosztásra kerül sor, és a kártérítés ahhoz a kárhoz igazodik, ami a kárenyhítési kötelezettség teljesítése esetében merült volna fel.
7.4. Fedezeti szerződés esetében kárként érvényesíthető az eredeti szerződésben és a fedezeti szerződésben kikötött ellenértékek közötti különbség, továbbá a fedezeti szerződés megkötéséből eredő költségek megtérítése. A jogosult egyéb kárai megtérítését is követelheti. Vitatott, hogy az előreláthatóság elve mennyiben érvényesül fedezeti szerződés esetében. Az itt képviselt álláspont szerint a fedezeti szerződésből eredő károk általában előreláthatóak, kivételes esetekre nézve azonban megengedhető, hogy a kötelezett sikerrel hivatkozzon az előreláthatóság hiányára.
7.5. Bár a Ptk. kifejezetten nem nevesíti a piaci áron alapuló kárszámítást, a bírói gyakorlat és a jogirodalom elfogadja a jogintézmény létjogosultságát. Erre a kárszámításra akkor kerülhet sor, ha a jogosult nem kötött fedezeti szerződést, vagy nagyszámú szerződést kötött és ezért nem azonosítható egy konkrét fedezeti szerződés. A kárszámítás lényege, hogy az eredeti szerződés szerinti ár és a piaci ár közti különbség lesz a megtérítendő kár összege azzal, hogy a jogosult további kárai megtérítésére is igényt tarthat. Az itt képviselt álláspont szerint – hasonlóan a fedezeti ügylethez – a piaci ár szerint kalkulált károk általában előreláthatóak, kivételes esetekre nézve azonban megengedhető, hogy a kötelezett sikerrel hivatkozzon az előreláthatóság hiányára.
7.6. A fedezeti szerződésen alapuló kárszámítás nem tekinthető kötelező kárszámítási módnak, vagyis a jogosult dönthet úgy, hogy az általános kárszámítási szabályok alapján érvényesít kártérítési igényt. Ebben az esetben lényegében azt kell bizonyítania, hogy a megszegett szerződésből mekkora nyereségre tett volna szert, ami a kötelezett szerződésszegése miatt elmaradt. Bár a jogosult választhatja az általános kárszámítási szabályokat, indokolt megadni a lehetőséget a kötelezettnek, hogy bizonyítsa: a jogosult kötött fedezeti szerződést, amely alapján a tényleges kára a jogosult által megjelölt összegnél kisebb.
7.7. A piaci áron alapuló kárszámítás sem kötelező kárszámítási mód, hanem a jogosult választhatja ezt a módszert az általános kárszámítási szabályok helyett. Ha viszont a jogosult kötött fedezeti szerződést, akkor a piaci áron alapuló, absztrakt kárszámításra nem kerülhet sor.
Az írás a Magyar Jog 2015. évi 5. lapszámában (274-282. o.) jelent meg.
[1] Az Egyesült Nemzeteknek az áruk nemzetközi adásvételi szerződéseiről szóló, Bécsben, az 1980. évi április hó 11. napján kelt Egyezménye (CISG), kihirdette az 1987. évi 20. törvényerejű rendelet.
[2] Vékás Lajos (szerk.): Szakértői Javaslat az új Polgári Törvénykönyv tervezetéhez. Budapest, CompLex, 2008. 813. o.
[3] További, nyomtatott formában nem publikált ítéletek a fedezeti szerződés témájában a teljesség igénye nélkül: a Kúria Pfv.V.20.824/2012/6. sz. ítélete, a Győri Ítélőtábla Gf.II.20.424/2008/6. sz. ítélete, a Fővárosi Bíróság 10.G.40.566/2008/61. sz. ítélete, a Győr-Moson-Sopron Megyei Bíróság 6.G. 20.951/2007/9. sz. ítélete.
[4] A Bécsi Vételi Egyezmény kommentárjai természetesen részletesen elemzik a fedezeti szerződés szabályait, lásd Sándor Tamás – Vékás Lajos: Nemzetközi Adásvétel. Budapest, HVG-ORAC, 2005. 446–450. o., ill. Szabó Sarolta: A Bécsi Vételi Egyezmény, mint nemzetközi lingua franca. Az egységes értelmezés és alkalmazás újabb irányai és eredményei. Budapest, Pázmány Press, 2014. 172–178. o.
[5] A Szakértői Javaslat 5:123. § (2) bekezdésében még szerepelt a rendelkezés: „Fedezeti ügylet hiányában is követelheti a jogosult a szerződési ár és az elállás idején irányadó piaci ár közötti különbség megtérítését, ha a szerződésben meghatározott szolgáltatásnak piaci ára van.” Lásd: Vékás (szerk.): i. m. (2. lj.) 813. o.
[6] Köszönettel tartozom Dr. Szabó Saroltának (PPKE JÁK Nemzetközi Magánjogi Tanszék), Dr. Fuglinszky Ádámnak (ELTE ÁJK Polgári Jogi Tanszék) és Dr. Bacher Gusztávnak kollégámnak (Szecskay Ügyvédi Iroda) a jelen tanulmány kéziratának elolvasásáért és véglegesítéshez nyújtott segítségükért.
[7] A Bécsi Vételi Egyezmény 79. cikk (1) bekezdése értelmében „Nem tehető felelőssé a fél valamely kötelezettségének elmulasztásáért, ha bizonyítja, hogy azt olyan akadály okozta, amelyet el nem háríthatott, s ésszerűen az sem volt elvárható tőle, hogy a szerződéskötés idején ezzel az akadállyal számoljon, azt elhárítsa vagy következményeinek elejét vegye.” A 79. cikk (5) bekezdése egyértelművé teszi, hogy a mentesülés a kártérítési igényekre vonatkozik, nem fosztja meg a felet az Egyezmény alapján őt megillető, bármely, nem kártérítés követelésére vonatkozó joga érvényesítésétől.
[8] Molnár Ambrus in Wellmann György (szerk.): Polgári Jog. Kötelmi jog. Első és Második Rész. (Az új Ptk. magyarázata V/VI). Budapest, HVG-ORAC Kiadó, 2013. 226. A Ptk. 6:141. §-a kifejezetten akként fogalmaz, hogy a jogosult „a kártérítés szabályai szerint” követelhet kártérítést fedezeti szerződés alapján, ezért a kimentési szabályok is alkalmazandóak. A korábbi Ptk. alapján a Kúria is elismerte a kimentés lehetőségét a fedezeti vétel alapján történő kártérítési igény esetére, lásd a Kúria Pfv.V.20.824/2012/6. sz. ítéletét.
[9] Ez természetesen nem azt jelenti, hogy a Ptk. 6:140. § (1) bekezdése szerinti érdekmúlásnak kellene fennállnia. A fedezeti szerződés szabályainak alkalmazásához bármilyen szerződésszegésre alapított felmondás vagy elállás megfelelő.
[10] Az elállási, ill. felmondási jognyilatkozatnak értelemszerűen érvényesnek és hatályosnak kell lennie: Peter Huber: Art. 75 CISG in Wolfgang Krüger – Harm Peter Westermann (Hrsg.): Münchener Kommentar zum Bürgerlichen Gesetzbuch. Band 3 – Schuldrecht Besonderer Teil. München, C. H. Beck, 2013. 2435. o. (a továbbiakban idézve: MüKoBGB/Huber), Ingo Saenger: CISG Art. 75. Rdnr. 3. in Franco Ferrari – Eva-Maria Kieninger – Peter Mankowski – Karsten Otte – Ingo Saenger – Götz Joachim Schulze – Ansgar Staudinger: Internationales Vertragsrecht, München, C. H. Beck, 2011 (a továbbiakban idézve: Ferrari/Saenger).
[11] John Gotanda in Stefan Kröll – Loukas Mistelis – Pilar Perales Viscasillas (eds.): UN Convention on Contracts for the International Sale of Goods (CISG). C. H. Beck-Hart-Nomos, München, 2011, 1014. o., CISG Advisory Council: Opinion No. 8: Calculation of Damages under CISG Articles 75 and 76, 2.3.3. bek.
[12] Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 448. o., Gotanda in Kröll–Mistelis–Viscasillas (eds.): i. m. (11. lj.) 1014–1015. o., Hans Stoll – Georg Gruber in Peter Schlechtriem – Ingeborg Schwenzer (eds.): Commentary on the UN Convention on the International Sale of Goods (CISG), München, C. H. Beck, 2005, 776. o.
[13] Peter Huber – Alastair Mullis: The CISG. A new textbook for students and practitioners, Sellier, München, 2007, 284. o.
[14] Vékás Lajos in Vékás Lajos – Gárdos Péter (szerk.): Kommentár a Polgári Törvénykönyvhöz. Budapest, Wolters Kluwer, 2014. 2. kötet, 1531. o. Hasonlóan foglalt állást a korábbi Ptk. alapján a Kúria a Pfv.V.20.824/2012/6. sz. ítéletében, a Győri Ítélőtábla Gf.II.20.424/2008/6. számú ítéletében, valamint a Fővárosi Bíróság 10.G.40.566/2008/61. sz. ítéletében.
[15] A Bécsi Vételi Egyezmény alapján hasonló következtetésre jut MüKoBGB/Huber: i. m. (10. lj.) 2435. o. A Ptk. 6:183. §-a értelmében ha valamelyik fél a teljesítést jogos ok nélkül megtagadja, a másik fél választása szerint a késedelem vagy a szolgáltatás lehetetlenné válásának jogkövetkezményeit kell alkalmazni. Késedelem esetén követelhető a szerződés teljesítése [6:154. § (1) bek.], ami a kizárja a fedezeti szerződésen alapuló kárszámítást. Ezért ha a jogosult fedezeti szerződés alapján kárigényt érvényesít, akkor ez azt jelenti, hogy a megszegett szerződés teljesítését már nem kívánja, vagyis a lehetetlenülés jogkövetkezményeinek – mindenekelőtt a kártérítésnek [6:180. § (2) bek.] – az alkalmazását választja.
[16] Vékás in Vékás – Gárdos (szerk.): i. m. (14. lj.) 1531. o.
[17] MüKoBGB/Huber: i. m. (10. lj.) 2435. o., Stoll–Gruber in Schlechtriem–Schwenzer (eds.): i. m. (12. lj.) 774. o.
[18] MüKoBGB/Huber: i. m. (10. lj.) 2436. o.
[19] Huber–Mullis: i. m. (13. lj.) 285. o., Gotanda in Kröll–Mistelis–Viscasillas (eds.): i. m. (11. lj.) 1015. o.
[20] Huber–Mullis: i. m. (13. lj.) 285. o., Gotanda in Kröll–Mistelis–Viscasillas (eds.): i. m. (11. lj.) 1015. o., Stoll–Gruber in Schlechtriem–Schwenzer (eds.): i. m. (12. lj.) 775. o.
[21] Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 448. o., Gotanda in Kröll–Mistelis–Viscasillas (eds.): i. m. (11. lj.) 1016. o.
[22] Csécsy Andrea in Osztovits András (szerk.): A Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény és a kapcsolódó jogszabályok nagykommentárja. III. kötet. Budapest, Opten, 2014. 346–347. o.
[23] Gotanda in Kröll–Mistelis–Viscasillas (eds.): i. m. (11. lj.) 1020–1021. o., MüKoBGB/Huber: i. m. (10. lj.) 2437. o., Ferrari/Saenger: i. m. (10. lj.). Rdnr. 5., CISG Advisory Council: Opinion No. 8: Calculation of Damages under CISG Articles 75 and 76. 2.4.4. bek., Szabó: i. m. (4. lj.) 175. o. A kisebbségi álláspont szerint a kártérítést az alapján kell kiszámítani, hogy ésszerű fedezeti szerződés esetében mekkora lett volna a kár, lásd Stoll–Gruber in Schlechtriem–Schwenzer (eds.): i. m. (12. lj.) 778. o.
[24] A korábbi Ptk. 355. § (4) bekezdése, ill. az új Ptk. 6:522. § (2) bek. c) pontja.
[25] Vékás in Vékás–Gárdos (szerk.): i. m. (14. lj.) 1532. o.
[26] Huber–Mullis: i. m. (13. lj.) 286. o., Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 448. o., MüKoBGB/Huber: i. m. (10. lj.) 2437. o.
[27] Huber–Mullis: i. m. (13. lj.) 286. o., MüKoBGB/Huber: i. m. (10. lj.) 2437. o., Szabó: i. m. (4. lj.) 174. o. Fuglinszky Ádám hívta fel a figyelmemet arra, hogy itt tulajdonképpen a PK 36. sz. állásfoglalásban szereplő azon szempont érvényesül, hogy a károkozótól (kötelezettől) nagyobb mértékben lehet elvárni, hogy felismerje a kár bekövetkezésének lehetőségét, mint a károsulttól (jogosulttól) a károsodás veszélyének a felismerését. A károkozás rendszerint váratlanul éri a károsultat, ezért nem róható a terhére, ha a kár megelőzésének, elhárításának nem a legmegfelelőbb módját választja.
[28] Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 449. o., Szabó: i. m. (4. lj.) 174. o., Gotanda in Kröll–Mistelis–Viscasillas (eds.): i. m. (11. lj.) 1017. o., CISG Advisory Council: Opinion No. 8: Calculation of Damages under CISG Articles 75 and 76. 2.3.1 bek.
[29] Stoll–Gruber in Schlechtriem–Schwenzer (eds.): i. m. (12. lj.) 776. o.
[30] Vékás in Vékás–Gárdos (szerk.): i. m. (14. lj.) 1532. o.
[31] Győri Ítélőtábla Gf.II.20.424/2008/6. számú ítélete.
[32] Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 446. o.
[33] Huber–Mullis: i. m. (13. lj.) 287. o., Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 449. o.
[34] Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 448. o., MüKoBGB/Huber: i. m. (10. lj.) 2435. o.
[35] A késedelmi kamat szempontjából a kiindulási pont a fedezeti szerződés teljesítésének időpontja. Fedezeti vétel esetében a késedelmi kamat a magasabb ellenérték kifizetésének napjától jár, mert a kár abból ered, hogy a jogosult magasabb vételárat kényszerült fizetni. Fedezeti eladás esetében késedelmi kamat jár az eredetileg kikötött teljes vételárra az eredeti teljesítési határidőtől a fedezeti szerződés teljesítéséig, ez utóbbi időponttól pedig csak a kieső vételárrészre jár a kamat. Természetesen a további károk esedékessége eltérhet a fenti időpontoktól.
[36] Huber–Mullis: i. m. (13. lj.) 283. o., MüKoBGB/Huber: i. m. (10. lj.) 2437–2438. o., Szabó: i. m. (4. lj.) 173. o.
[37] Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 446. o., Stoll–Gruber in Schlechtriem–Schwenzer (eds.): i. m. (12. lj.) 777. o.
[38] Vékás in Vékás–Gárdos (szerk.): i. m. (14. lj.) 1532. o., hasonlóan: Csécsy in Osztovits (szerk.): i. m. (22. lj.) 346. o. A Szakértői Javaslat 5:123. § (3) bekezdése még kifejezetten kimondta, hogy a fedezeti szerződés és a piaci ár szabály esetén a károsultnak nem kell bizonyítania, hogy a kár a szerződés megkötésének időpontjában előrelátható volt.
[39] Pl. Vékás (szerk.): i. m. (2. lj.) 811–812. o., Vékás Lajos: Előreláthatósági klauzula szerződésszegésből eredő igényekből. Magyar Jog, 2002/9. 513–526. o.
[40] Huber–Mullis: i. m. (13. lj.) 287. o., Gotanda in Kröll–Mistelis–Viscasillas (eds.): i. m. (11. lj.) 1019. o., Stoll–Gruber in Schlechtriem–Schwenzer (eds.): i. m. (12. lj.) 778–779. o., CISG Advisory Council: Opinion No. 8: Calculation of Damages under CISG Articles 75 and 76. 3.1. bek., Szabó: i. m. (4. lj.) 175. o.
[41] Gotanda in Kröll–Mistelis–Viscasillas (eds.): i. m. (11. lj.) 1021. o., CISG Advisory Council: Opinion No. 8: Calculation of Damages under CISG Articles 75 and 76. 1.3.1. bek.
[42] Huber–Mullis: i. m. (13. lj.) 287. o.
[43] Ferrari/Saenger: i. m. (10. lj.). Rdnr. 7.
[44] A Bécsi Vételi Egyezmény 76. cikk (2) bekezdése annyiban pontosítja az idézett szabályt, hogy pontosan meghatározza, mi tekintendő piaci árnak: „Az előző bekezdés alkalmazása szempontjából piaci ár az az ár, amely azon a helyen irányadó, ahol az áru szolgáltatásának meg kellett volna történnie vagy ha azon a helyen nincs kialakult piaci ár az olyan más helyen kialakult árat kell alapul venni, ami – az áru fuvarozásával kapcsolatos költségek közötti eltérést is megfelelően számításba véve – ésszerűen figyelembe vehető.” A szabályt részletesen elemzi: Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 451–455. o. és Szabó: i. m. (4. lj.) 176–178. o.
[45] Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 452. o., Szabó: i. m. (4. lj.) 176. o.
[46] Gotanda in Kröll–Mistelis–Viscasillas (eds.): i. m. (11. lj.) 1013. o., Huber–Mullis: i. m. (13. lj.) 283. o. és 287. o., Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 446. o. és 451. o., Szabó: i. m. (4. lj.) 176. o., Stoll–Gruber in Schlechtriem–Schwenzer (eds.): i. m. (12. lj.) 773–774. o.
[47] Huber–Mullis: i. m. (13. lj.) 289. o.
[48] Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 452. o., Stoll–Gruber in Schlechtriem–Schwenzer (eds.): i. m. (12. lj.) 783. o.
[49] MüKoBGB/Huber: i. m. (10. lj.) 2440. o.
[50] Vékás in Vékás–Gárdos (szerk.): i. m. (14. lj.) 1532. o.
[51] Szakértői Javaslat 5:123. § (2) bek.: „Fedezeti ügylet hiányában is követelheti a jogosult a szerződési ár és az elállás idején irányadó piaci ár közötti különbség megtérítését, ha a szerződésben meghatározott szolgáltatásnak piaci ára van.”
[52] Gotanda in Kröll–Mistelis–Viscasillas (eds.): i. m. (11. lj.) 1013. o., Szabó: i. m. (4. lj.) 173. o., MüKoBGB/Huber: i. m. (10. lj.) 2438. o., CISG Advisory Council: Opinion No. 8: Calculation of Damages under CISG Articles 75 and 76. 1.2.1–1.2.2. bek.
[53] Ingeborg Schwenzer in Peter Schlechtriem – Ingeborg Schwenzer (Hrsg.): Kommentar zum Einheitlichen UN-Kaufrecht, München, C. H. Beck, 2013, CISG Art. 76 Rn. 2.
[54] Stoll–Gruber in Schlechtriem–Schwenzer (eds.): i. m. (12. lj.) 781. o., MüKoBGB/Huber: i. m. (10. lj.) 2439–2440. o.
[55] Huber–Mullis: i. m. (13. lj.) 288. o., Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 453. o.
[56] Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 447. o.
[57] Huber–Mullis: i. m. (13. lj.) 288. o., Stoll–Gruber in Schlechtriem–Schwenzer (eds.): i. m. (12. lj.) 781. o., CISG Advisory Council: Opinion No. 8: Calculation of Damages under CISG Articles 75 and 76. 4.1.5. pont.
[58] Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 453. o., MüKoBGB/Huber: i. m. (10. lj.) 2440–2441. o.
[59] Természetesen előfordulhat olyan eset is, amikor ez a kötelezettre nézve méltánytalan, pl. amikor a jogosult valamennyi szerződését a piaci árnál kisebb ellenérték mellett köti meg. Ilyenkor elképzelhető egy olyan megoldás, hogy a bíróság a jogosult szerződéseiből egyfajta átlagárat számít, vagy visszatér a first purchase after avoidance elvéhez (lásd 2.2. pontban).
[60] Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 455. o.
[61] CISG Advisory Council: Opinion No. 8: Calculation of Damages under CISG Articles 75 and 76. 6.1–6.4. bek.
[62] Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 449. o., Stoll–Gruber in Schlechtriem–Schwenzer (eds.): i. m. (12. lj.) 777. o.
[63] Sándor–Vékás: i. m. (4. lj.) 454. o., Stoll–Gruber in Schlechtriem–Schwenzer (eds.): i. m. (12. lj.) 783. o.
[64] Schwenzer in Schlechtriem–Schwenzer (Hrsg.): i. m. (53. lj.) Rdnr. 2.
Címkék: Boronkay Miklós, kártérítési jog, kötelmi jog, szerződési jog, új Polgári Törvénykönyv, új Ptk.
Előző bejegyzésPázmándi Kinga: Az üzletrész öröklésével (jogutódlásával) kapcsolatos Ptk.-beli szabályokról (GJ, 2015/5., 7-10. o.) Következő bejegyzésSárközy Tamás: A cégjog fejlesztéséről (GJ, 2015/6., 8-14. o.)

matches: bíróság bíróság Kúria Bíróság Bíróság Kúria Kúria Kúria Bíróság bíróság


a közszolgálati tisztviselőkről szóló törvénnyel összefüggő átmeneti, módosuló és hatályát vesztő szabályokról, valamint egyes kapcsolódó törvények módosításáról1
(2)2 A prémiumévek programban részt vevő kormánytisztviselőre, köztisztviselőre és kormányzati, illetve közszolgálati ügykezelőre, ha az erről szóló törvény másként nem rendelkezik, a közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. CXCIX. törvény (a továbbiakban: Kttv.), az állami tisztviselőre és az állami ügykezelőre az állami tisztviselőkről szóló törvény rendelkezéseit megfelelően alkalmazni kell.
2. § (1)–(6)3
c) államigazgatási szerveknél foglalkoztatott munkavállalót említ, azon a közszolgálati tisztviselőkről szóló törvény hatálya alá tartozó munkáltatóknál foglalkoztatott munkavállalót
d)4 kormánytisztviselői jogviszonyt említ, azon kormányzati szolgálati jogviszonyt
a) a felelősség alapja és a kártérítés mértéke vonatkozásában a Ktv.-nek a Kttv. hatálybalépését megelőzően hatályos szabályait [Ktv. 57–58. §-ait, Ktv. 71. § (2) bekezdését] kell alkalmazni,
(4)5 A Kttv.-nek a Közszolgálati Döntőbizottságra vonatkozó rendelkezéseit a 2012. július 1-jén és azt követően indított igényérvényesítések esetén kell alkalmazni.
(7)7 Az Országos Közigazgatási Vizsgabizottság Elnöksége megszűnik és az Országos Közigazgatási Vizsgabizottság Elnökségének tagjai (ideértve az elnököt is) a Közigazgatási Továbbképzési Kollégium tagjává válnak. Az Országos Közigazgatási Vizsgabizottság Elnökségének, illetve Elnökének jogszabályban előírt feladatait a Közigazgatási Továbbképzési Kollégium, illetve annak Elnöke látja el. E rendelkezést 2012. évben kell alkalmazni.
(8)8 A 2012. július 1-jét megelőzően a Magyar Közigazgatási Ösztöndíj keretében létesített ösztöndíjas jogviszonyra a Kttv. 47. § (5) bekezdése nem alkalmazható az ösztöndíjas jogviszony fennállásáig.
(6)9 A Kttv.-nek az egyes törvényeknek az új Polgári Törvénykönyv hatálybalépésével összefüggő módosításáról szóló 2013. évi CCLII. törvénnyel megállapított 134. § (1) bekezdés 16. pontját 2013. augusztus 1-jétől kell alkalmazni.
7–8. §10
(3) A Kttv. 28–35. §-ának hatálybalépését követő hat hónapon belül az MKK Országos Közgyűlése alakuló ülést tart, amelynek összehívásáról a miniszter gondoskodik. Az alakuló Országos Közgyűlés dönt az MKK Alapszabályának elfogadásáról, megválasztja az MKK elnökét és legfeljebb öt alelnökét, az MKK főtitkárát, az MKK Országos Pénzügyi Ellenőrző Bizottság, valamint az MKK Országos Etikai Bizottság elnökét és tagjait.
a) elkészíti – a Kttv. keretei között – az Ideiglenes Választási Szabályzatot;
12. §14 Ha a közigazgatási szervnél a munkaszerződéssel foglalkoztatottak aránya a Kttv. hatálybalépésekor meghaladja a Kttv. 8. § (4) bekezdésében meghatározott mértéket, új munkaszerződés nem köthető, illetve a meglévő szerződések a közigazgatási minőségpolitikáért és személyzetpolitikáért felelős miniszter engedélyével hosszabbíthatóak meg addig, amíg az ilyen szerződésekkel foglalkoztatottak aránya az éves átlagos statisztikai állományi létszám tíz százalékára nem csökken.
17. § A Kttv. 234. § (3)–(6) bekezdését azzal kell alkalmazni, hogy a köztisztviselőnek a Kttv. hatálybalépésekor érvényes illetménye nem csökkenthető oly módon, hogy ha a helyi önkormányzat csökkenti vagy megszünteti az illetménykiegészítést, annak a jogviszonynak a fennállásáig, amelyben a köztisztviselő számára az illetménykiegészítést megállapították.
18–19. §16
19/A. §17 (1)18 Az egyes szolgálati jogviszonnyal összefüggő törvények módosításáról szóló 2012. évi CCXIV. törvénnyel [72. §, 98. §, 109. § (2) bekezdés 15., 17., 18., és 29. pontja] megállapított Közszolgálati Döntőbizottságra vonatkozó szabályokat a folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell.
(3) A kistérségi társulás székhely településének jegyzője a Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény 146. § (1) bekezdésében meghatározott felülvizsgálat lezárásáig jogosult az egyes szolgálati jogviszonnyal összefüggő törvények módosításáról szóló 2012. évi CCXIV. törvény hatálybalépését19 megelőzően hatályos Kttv. rendelkezése szerint a vezetői illetménypótlékára.
19/B. §20 (1) Ha a kormánytisztviselő, kormányzati ügykezelő – ideértve azt a kormánytisztviselőt, kormányzati ügykezelőt is, akinek a jogviszonya fenntartásáról a munkáltató a Kttv. 60. § (1) bekezdés j) pontja alapján döntött – a rá irányadó öregségi nyugdíjkorhatárt 2013. június 29-éig betölti és rendelkezik az öregségi teljes nyugdíjhoz szükséges szolgálati idővel, kormányzati szolgálati jogviszonya a Kttv. 60. § (1) bekezdés j) pontja alapján 2013. június 30-án megszűnik.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltaktól eltérően nem szűnik meg a kormánytisztviselő, kormányzati ügykezelő jogviszonya, ha a kormánytisztviselő, kormányzati ügykezelő 2013. március 31-éig benyújtott kérelmére a munkáltató a Kttv. 60. § (1) bekezdés j) pontja alapján a kormánytisztviselő, kormányzati ügykezelő jogviszonyának fenntartásáról – a Kttv. 60. § (8) és (9) bekezdésében meghatározottak szerint – 2013. június 29-éig dönt.
19/C. §21 A Kttv.-nek az egyes szolgálati jogviszonnyal összefüggő törvények módosításáról szóló 2012. évi CCXIV. törvénnyel megállapított 218. § (10) bekezdését és 223. § (6) bekezdését az egyes szolgálati jogviszonnyal összefüggő törvények módosításáról szóló 2012. évi CCXIV. törvény hatályba lépését22 követően kinevezett helyettes államtitkárra és közigazgatási államtitkárra kell alkalmazni.
19/D. §23 A Kttv.-nek az egyes törvényeknek a gyermekek védelme érdekében történő módosításáról szóló 2013. évi CCXLV. törvénnyel (a továbbiakban: 1. módosító törvény) megállapított rendelkezéseit az 1. módosító törvény hatálybalépésekor24 fennálló kormányzati szolgálati, illetve közszolgálati jogviszonyra akkor kell alkalmazni, ha az 1. módosító törvény hatálybalépése után indul büntetőeljárás a közszolgálati tisztviselővel szemben a Kttv. 39. § (1b) bekezdés a) pontjában meghatározott bűncselekmény miatt.
19/E. §25 (1) A 2013. december 31-én hatályos 11. § hatálya alá tartozó kormánytisztviselő illetménykiegészítését a 11. § szerinti szerv jogutód államigazgatási szervénél (e § alkalmazásában a továbbiakban: jogutód államigazgatási szerv) 2014. június 30-ig a 2013. december 31-én hatályos 11. § szerint kell biztosítani.
(4) A 2013. december 31-én hatályos 11. § hatálya alá tartozó kormánytisztviselőnek 2014. január 15-ig írásban nyilatkoznia kell az (1)–(3) bekezdésben foglaltak tudomásul vételéről. Ha eddig az időpontig nem nyilatkozik, illetve úgy nyilatkozik, hogy nem fogadja el az (1)–(3) bekezdésben foglaltakat, a jogutód államigazgatási szervvel fennálló kormányzati szolgálati jogviszonya 2014. március 31-ével törvény erejénél fogva megszűnik. A jogviszony megszűnéséről a kormánytisztviselőt írásban értesíteni kell.
(6) A (4) bekezdés szerinti jogviszony megszűnés esetén a jogutód államigazgatási szerv a nyilatkozattétel napjával, illetve ha a kormánytisztviselő a (4) bekezdésben meghatározott időpontig nem nyilatkozik, 2014. január 16-ától mentesítheti a kormánytisztviselőt a munkavégzési kötelezettség alól. A kormánytisztviselőt jogviszonya megszűnéséig legalább egy hónapra mentesíteni kell a munkavégzési kötelezettség alól. A kormánytisztviselő a munkavégzési kötelezettség alóli mentesítés időtartamára illetményre jogosult. A Kttv. 85. § (2) és (3) bekezdésében meghatározott összeférhetetlenségi szabály nem alkalmazható a munkavégzési kötelezettség alól mentesített kormánytisztviselővel szemben. A munkavégzés alól a kormánytisztviselőt a kívánságának megfelelően – legfeljebb két részletben – kell mentesíteni.
19/F. §26 A Kttv.-nek az egyes törvényeknek az új Polgári Törvénykönyv hatálybalépésével összefüggő módosításáról szóló 2013. évi CCLII. törvénnyel megállapított, a személyiségi jogok megsértésével kapcsolatos jogkövetkezményekre vonatkozó szabályait a 2014. március 15-én és ezt követően történt jogsértésekre kell alkalmazni.
19/G. §27 (1) A Kttv.-nek az Országgyűlésről szóló 2012. évi XXXVI. törvény és egyes kapcsolódó törvények módosításáról szóló 2014. évi XVIII. törvény hatálybalépését28 megelőző napon hatályos 69. § (5) bekezdés c) pontját, 204. § (3)–(6) bekezdését és 205. § (1) bekezdését alkalmazni kell arra
19/H. §29 (1) A Miniszterelnökségen az egyes törvényeknek a Magyarország minisztériumainak felsorolásáról szóló törvénnyel összefüggő módosításáról szóló 2014. évi XXI. törvény (a továbbiakban: Mftvá.) hatálybalépését30 megelőző napon miniszterelnökségi tanácsadói munkakört betöltő kormánytisztviselő kormánytanácsadói, miniszterelnökségi főtanácsadói munkakört betöltő kormánytisztviselő kormány-főtanácsadói munkakörben tölti be kormányzati szolgálati jogviszonyát az Mftvá. hatálybalépése napjától.
(2) Ha a kormánytisztviselő az Mftvá. hatálybalépésekor31 kormány-főtanácsadó vagy kormánytanácsadó munkakört tölt be és az általa ellátott feladat olyan minisztériumhoz kerül, amelyben a Kttv. alapján kormány-főtanácsadói vagy kormánytanácsadói munkakör létesítésére nincs lehetőség, az Mftvá. hatálybalépése hónapjának utolsó napjáig ilyen munkakörben alkalmazható. Az új munkáltatói jogkör gyakorlója az ilyen kormánytisztviselőt az ezt követő nappal a Kttv. 125. § (7) bekezdése alapján egyoldalú, írásba foglalt döntésével az államigazgatási szervre vonatkozó szabályok szerint felajánlható másik munkakörbe helyezi át.
19/I. §32 (1) A Kttv.-nek az egyes jogállási törvények módosításáról szóló 2014. évi LXXXV. törvénnyel megállapított 225/A–225/D. §-át, 225/H–225/K. §-át és a (2) bekezdésben foglalt eltérésekkel a 225/L. §-át a 2014. október 12-én, vagy 2014. október 12. és az egyes jogállási törvények módosításáról szóló 2014. évi LXXXV. törvény hatálybalépése közti időszakban létrejött jogviszonyokra is alkalmazni kell.
(3) A Kttv.-nek az egyes jogállási törvények módosításáról szóló 2014. évi LXXXV. törvénnyel megállapított 225/E–225/G. §-át 2015. január 1-jétől kell alkalmazni.
19/J. §33 (1) A fővárosi és megyei kormányhivatallal kormányzati szolgálati jogviszonyban álló kormánytisztviselők vonatkozásában a hivatali szervezet vezetője a 2015. évben az egyes jogállási tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi XXXII. törvény hatálybalépését34 követő egy hónapon belül
19/K. §35 (1) Az egyes jogállási tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi XXXII. törvény alapján megvalósuló külső és belső szervezeti integrációját követően a hivatali szervezet vezetője jogosult a szakmai tanácsadói, szakmai főtanácsadói, közigazgatási tanácsadói, közigazgatási főtanácsadói címmel rendelkező kormánytisztviselő tekintetében két rendkívüli teljesítményértékelést lefolytatni.
19/L. §36 Az egyes jogállási tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi XXXII. törvény szerinti tájékoztatási kötelezettség az egyes jogállási tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi XXXII. törvény hatálybalépése után közölt megalapozott gyanú esetében áll fenn.
19/M. §37 A Kttv.-nek az egyes jogállási tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi XXXII. törvénnyel megállapított, a jogviszony létesítésére vonatkozó szabályait az egyes jogállási tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi XXXII. törvény hatálybalépésekor fennálló kormányzati szolgálati, valamint közszolgálati jogviszonyra akkor kell alkalmazni, ha az egyes jogállási tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi XXXII. törvény hatálybalépése után indul büntetőeljárás a közszolgálati tisztviselővel szemben a Kttv. 39. § (1) bekezdésében meghatározott bűncselekmény miatt.
19/N. §38 A Kttv.-nek az egyes jogállási tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi XXXII. törvénnyel megállapított 34. § (3) bekezdés d) pontját az MKK-nak az egyes jogállási tárgyú törvények módosításáról szóló 2015. évi XXXII. törvény hatálybalépését követő általános választásától kell alkalmazni.
19/O. §39 A Kttv.-nek a rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományának szolgálati jogviszonyáról szóló 2015. évi XLII. törvény és más kapcsolódó törvények módosításáról szóló 2015. évi CCIII. törvénnyel megállapított 20. § (8) bekezdésében szereplő rendelkezése azon államigazgatási szerveknél, amelyek rendelkeznek az elektronikus dokumentumok kiállításához szükséges feltételekkel, 2016. január 1-jétől kötelezően alkalmazandó. Azon államigazgatási szerveknél, amelyek nem rendelkeznek az elektronikus dokumentumok kiállításához szükséges feltételekkel, a feltételek megteremtéséről legkésőbb 2016. június 30-ig kell gondoskodni és a Kttv. 20. § (8) bekezdésében foglalt szabályozást 2016. július 1-jétől alkalmazni kell.
19/P. §40 A Kttv.-nek a Magyarország 2017. évi központi költségvetésének megalapozásáról szóló 2016. évi LXVII. törvénnyel (a továbbiakban: 2016. évi LXVII. törvény) megállapított 70. § (3) bekezdését a 2016. évi LXVII. törvény hatálybalépését41 követően közölt, munkaviszonyt megszüntető jognyilatkozatra kell alkalmazni.
20–34. §42
35. §43
2/A.44 A közszolgálati joganyagnak az egyes törvényeknek és törvényi rendelkezéseknek a jogrendszer túlszabályozottságának megszüntetése érdekében szükséges technikai deregulációjáról szóló törvénnyel hatályon kívül helyezett rendelkezéseivel összefüggő szabályozási átmenet
36. § A 2. §-ban meghatározott törvényeknek, a kormánytisztviselők jogállásáról szóló 2010. évi LVIII. törvény módosításáról, valamint a köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvény módosításáról szóló 2011. évi LII. törvénynek és a Magyar Köztársaság 2010. évi költségvetését megalapozó egyes törvények módosításáról szóló 2009. évi CIX. törvénynek az egyes törvényeknek és törvényi rendelkezéseknek a jogrendszer túlszabályozottságának megszüntetése érdekében szükséges technikai deregulációjáról szóló törvénnyel történő hatályon kívül helyezésére az egyes törvényeknek és törvényi rendelkezéseknek a jogrendszer túlszabályozottságának megszüntetése érdekében szükséges technikai deregulációjáról szóló törvény 1. §-át a 37–41. §-ra figyelemmel kell alkalmazni, azzal, hogy annak alkalmazása során köztisztviselőn a kormánytisztviselőt, közszolgálati jogviszonyon a kormányzati szolgálati jogviszonyt, ügykezelőn a kormányzati ügykezelőt és a közszolgálati ügykezelőt is érteni kell.
37. § (1) A helyi önkormányzattal közszolgálati jogviszonyban álló köztisztviselőnek a köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvény, valamint egyéb törvények módosításáról szóló 2001. évi XXXVI. törvény 103. § (6) bekezdése alapján megállapított alapilletménye legfeljebb a Központi Statisztikai Hivatal által közzétett, megelőző évi átlagos fogyasztói árindex és a bruttó hazai össztermék együttes százalékos növekedésének felével emelhető mindaddig, amíg a közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 132. §-a szerinti illetményalap a helyi önkormányzat képviselő-testülete által megállapított illetményalapot el nem éri.
38. § (1)46 Ha 2003. július 1-jén a helyi önkormányzat képviselő-testülete által megállapított illetményalap meghaladta a 33 000 Ft-ot, annak mértéke nem csökkenthető és – ide nem értve az alapilletményt, valamint a hozzá kapcsolódó illetményelemeket – mindaddig a helyi önkormányzat képviselő-testülete által megállapított illetményalapot kell alkalmazni, amíg a Kttv. 132. §-a szerinti illetményalap azt el nem éri.
39. § A Ktjv. 2011. június 1-jén hatályos 8. § (2) bekezdés a), b) és e) pontjában és a Ktv. 2011. június 1-jén hatályos 17. § (2) bekezdés a), b) és d) pontjában meghatározott felmentés csak 2011. június 1-jét követően bekövetkezett okon alapulhat.
40. § (1) Az, akinek a közszolgálati jogviszonya, kormánytisztviselői jogviszonya 2011. szeptember 1-jét megelőzően és a közigazgatási versenyvizsga kötelezettség megszűnését követően keletkezett, közigazgatási alapvizsgát köteles tenni 2012. szeptember 1-jéig, kivéve, ha ezen időpontig az alapvizsga alól jogszabály alapján mentesül. Az alapvizsga költségeit a munkáltató viseli. Ha ezen kötelezettségét ez idő alatt nem teljesíti, vagy az alól nem mentesül, közszolgálati jogviszonya megszűnik. A közigazgatási alapvizsga letételére előírt határidőbe nem számít be a 30 napot meghaladó fizetés nélküli szabadság, a keresőképtelenség és a 30 napot meghaladó hivatalos kiküldetés időtartama.
41. § Mentesül a közigazgatási felsővezetői képzés és vizsga alól az, aki 2012. szeptember 1-jét megelőzően állami vezetői megbízatással vagy a Ktv. 2009. november 11-én hatályos 31. § (10) bekezdésében meghatározott vezetői megbízással, kinevezéssel legalább egy évig rendelkezett.
42–52. §47
53. § (1) Ez a törvény – a (2)–(6) bekezdésben foglaltak kivételével – 2012. február 29-én lép hatályba.
(2) Az 1–34. §, 35. § (1)–(3) bekezdés, 36. §, 38–52. §, 54–59. §, 62. § 2012. március 1-jén lépnek hatályba.
54. §48
55–59. §49
60–61. §50
62. §51
Melléklet a 2012. évi V. törvényhez52
1 A törvényt az Országgyűlés a 2012. február 20-i ülésnapján fogadta el. A kihirdetés napja: 2012. február 27.
2 Az 1. § (2) bekezdése a 2016: LXIV. törvény 101. §-ával megállapított szöveg.
3 A 2. § (1)–(6) bekezdését a 2012: LXXVI. törvény 87. §-a hatályon kívül helyezte. Alkalmazására lásd e hatályon kívül helyező törvény 1. §-át.
4 A 2. § (8) bekezdés d) pontját a 2012: CCXIV. törvény 103. § (1) bekezdése iktatta be.
5 A 3. § (4) bekezdése a 2017: CXXXIX. törvény 5. §-a szerint módosított szöveg.
6 A 3. § (5) bekezdését az 1/2016. (I. 29.) AB határozat megsemmisítette.
7 A 3. § (7) bekezdését a 2012: LXXXVI. törvény 86. §-a iktatta be.
8 A 3. § (8) bekezdését a 2012: CXVII. törvény 128. §-a iktatta be.
9 A 4. § (6) bekezdését a 2013: CCLII. törvény 176. § (1) bekezdése iktatta be.
10 A 7–8. §-t a 2012: LXXVI. törvény 88. §-a hatályon kívül helyezte. Alkalmazására lásd e módosító törvény 1. §-át.
11 A 9. § (10) bekezdését a 2014: XCIX. törvény 395. §-a hatályon kívül helyezte.
12 A 10. §-t a 2012: LXXVI. törvény 88. §-a hatályon kívül helyezte. Alkalmazására lásd e módosító törvény 1. §-át.
13 A 11. §-t a 2013: CCLI. törvény 24. §-a hatályon kívül helyezte.
14 A 12. § a 2014: XCIX. törvény 394. §-a szerint módosított szöveg.
15 A 14. §-t a 2012: LXXVI. törvény 88. §-a hatályon kívül helyezte. Alkalmazására lásd e módosító törvény 1. §-át.
16 A 18–19. §-t a 2012: LXXVI. törvény 88. §-a hatályon kívül helyezte. Alkalmazására lásd e módosító törvény 1. §-át.
17 A 19/A. §-t a 2012: CCXIV. törvény 103. § (2) bekezdése iktatta be.
18 A 19/A. § (1) bekezdése a 2017: CXXXIX. törvény 5. §-a szerint módosított szöveg.
19 A hatálybalépés napja: 2012. december 31.
20 A 19/B. §-t a 2012: CCXIV. törvény 103. § (3) bekezdése iktatta be.
21 A 19/C. §-t a 2012: CCXIV. törvény 103. § (3) bekezdése iktatta be.
22 A hatálybalépés napja: 2012. december 31.
23 A 19/D. §-t a 2013: CCXLV. törvény 73. §-a iktatta be, szövege a 2017: CXCVII. törvény 325. §-a szerint módosított szöveg.
24 A hatálybalépés időpontja 2013. december 31.
25 A 19/E. §-t a 2013: CCLI. törvény 23. §-a iktatta be.
26 A 19/F. §-t a 2013: CCLII. törvény 176. § (2) bekezdése iktatta be.
27 A 19/G. §-t a 2014: XVIII. törvény 9. §-a iktatta be.
28 A hatálybalépés napja: 2014. május 16.
29 A 19/H. §-t a 2014: XXI. törvény 63. §-a iktatta be.
30 A hatálybalépés időpontja 2014. június 6.
31 A hatálybalépés időpontja 2014. június 6.
32 A 19/I. §-t a 2014: LXXXV. törvény 27. §-a iktatta be.
33 A 19/J. §-t a 2015: XXXII. törvény 40. §-a iktatta be.
34 A hatálybalépés időpontja 2015. április 8.
35 A 19/K. §-t a 2015: XXXII. törvény 40. §-a iktatta be.
36 A 19/L. §-t a 2015: XXXII. törvény 40. §-a iktatta be.
37 A 19/M. §-t a 2015: XXXII. törvény 40. §-a iktatta be, szövege a 2017: CXCVII. törvény 325. §-a szerint módosított szöveg.
38 A 19/N. §-t a 2015: XXXII. törvény 40. §-a iktatta be.
39 A 19/O. §-t a 2015: CCIII. törvény 43. §-a iktatta be.
40 A 19/P. §-t a 2016: LXVII. törvény 131. §-a iktatta be.
41 A hatálybalépés időpontja 2016. június 18.
42 A 20–34. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
43 A 35. §-t a 2012: LXXVI. törvény 88. §-a hatályon kívül helyezte. Alkalmazására lásd e módosító törvény 1. §-át.
44 A 2/A. alcímet (36–41. §) a 2012: LXXVI. törvény 86. §-a iktatta be. Alkalmazására lásd e hatályon kívül helyező törvény 1. §-át.
45 A 37. § (2) bekezdését a 2012: CXVII. törvény 129. §-a hatályon kívül helyezte.
46 A 38. § (1) bekezdése a 2012: CCXIV. törvény 109. § (9) bekezdése szerint módosított szöveg.
47 A 42–52. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
48 A 4. alcímet (54–62. §) a 2014: XVIII. törvény 10. §-a hatályon kívül helyezte.
49 Az 55–59. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
50 A 60–61. §-t a 2012: LXXVI. törvény 88. §-a hatályon kívül helyezte. Alkalmazására lásd e módosító törvény 1. §-át.
51 A 62. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
52 A melléklet a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.


Az RNS és a DNS felépítésében résztvevö nukleotidok szerkezete, nevezéktana.
Nukleotid analógok, ritka bázisok.
Ø 232i85c Az RNS és a DNS felépítésében résztvevö nukleotidok szerkezete
§ 232i85c 232i85c A nukleinsavak az élö szervezet funkciójában a genetikai információ tárolásának és továbbításának molekulái. Minden sejt fontos alkotóelemei, a sejtek szárazanyagtartalmának 5-15%-át teszik ki.
§ 232i85c 232i85c A nukleinsavak nukleotid egységekböl épülnek föl, hasonló elv alapján, mint a fehérjék az aminosavakból.
§ 232i85c 232i85c Minden nukleotid három részböl áll:
· 232i85c 232i85c N-tartalmú heterociklusos bázisból, amely purin- vagy pirimidinszármazék;
· 232i85c 232i85c egy pentóz egységböl, ami ribóz vagy dezoxiribóz;
· 232i85c 232i85c foszforsavból.
§ 232i85c 232i85c A DNS-ben négy dezoxiribonukleotid fordul elö, amely heterociklusos bázisban különböznek egymástól, hasonlóan az RNS-t négy ribonukleotid építi föl.
§ 232i85c 232i85c A purinbázisok mindkét nukleinsavban az adenin és a guanin.
§ 232i85c 232i85c A pirimidinbázisok a DNS-ben a citozin és az timin, míg az RNS-ban a citozin és az uracil.
§ 232i85c 232i85c A két nukleinsav (DNS és RNS) között a legföbb különbség a cukor komponensben van. A DNS-ben 2’-dezoxi-D-ribóz, az RNS-ben D-ribóz fordul elö.
§ 232i85c 232i85c A pentózok a heterociklusos bázisokhoz β-N-glikozidos kötéssel kapcsolódnak, mely a cukor 1’-szénatomja és a puringyürü 9-es N atomja, illetve a pirimidingyürü 1-es N atomja között alakul ki.
§ 232i85c 232i85c A nukleinsavak nukleotidjaiban a foszfátcsoport a pentóz 5’-C-atomjához kapcsolódik észterkötéssel. A szervezetben uralkodó pH mellett a foszfát észterek anion formában vannak jelen.
§ 232i85c 232i85c A purinváz egy pirimidin- és egy imidazolgyürü kondenzációjával jön létre. Mivel mindkét gyürü külön-külön is aromás, így a purin is az.
§ 232i85c 232i85c A pirimidingyürü planáris szerkezetü molekula, a puringyürü is csak kissé tér el a planáris szerkezettöl. A bázisok planáris szerkezete és a hidrogénkötést kialakító képessége a biológiai funkció szempontjából rendkívül fontos.
§ 232i85c 232i85c A nukleotidokban két planáris gyürü található, az egyik a ribofuranóz, a másik a bázis gyürüje.
§ 232i85c 232i85c A két gyürü az egyik lehetséges konformációban a ribofuranóz-gyürü 2’-hidrogén vagy karboxil csoportja közel kerül a purin 3-as N atomjához, illetve a pirimidinnek 2-es O atomjához. Ezt nevezzük „syn-komfomáció”-nak, az ettöl 180o-al elfordított állapotot pedig „anti-konformáció”-nak.
§ 232i85c 232i85c Az utóbbi esetben (anti) a bázis és a cukor az N-glikozidos kötés ellentétes oldalán van, egymástól távol. Az N-glikozidos kötés mentén a két gyürü viszonya megváltozhaz nemcsak a nukleotidban, hanem a makromolekulában is, másszóval az N-glikozidos kötés mentén a két gyürü elfordulhat.
Ø 232i85c Az RNS és a DNS felépítésében résztvevö nukleotidok nevezéktana
§ 232i85c 232i85c A DNS-t felépítö egységeket dezoxitibonukleotidoknak. az RNS-t felépítö egységeket pedig ribonukleotidoknak nevezzük.
§ 232i85c 232i85c A bázis-szénhidrát egységet nukleozidnak, míg a nukleozid-foszfátot nukleotidnak, vagy attól függöen, hogy hány molekula foszfát épül be, nukleozid-mono-, -di-, vagy -trifoszfátnak nevezzük.
§ 232i85c 232i85c A di- és trifoszfátokban a foszfátok savanhidridkötéssel (makro-erg) kapcsolódnak egymáshoz.
§ 232i85c 232i85c A több foszfátot tartalmazó nukleotidokban a cukorkomponenshez (5’-OH csoportjához) kapcsolódó foszfátot α, a következöt β, míg az esetleges harmadikat γ betükkel jelöljük.
§ 232i85c 232i85c A kapcsolódó pentóz szénatomjainak a számozását a mellé írt vesszövel különböztetjük meg a bázis atomjainak számozásától.
Ø 232i85c Nukleotid analógok
§ 232i85c 232i85c A természetes bázisokkal, nukleozidokkal nagyfokú szerkezeti hasonlóságot mutató vegyületek tartoznak ebbe a csoportba. Jelentöségük, hogy a hasonlóság miatt az élö szervezetben, a sejtekben helyettesíthetik a természetes nukleozidokat, ez a helyettesítés azonban nem tökéletes, emiatt gátolják a nukleotid anyagcserét vagy a polinukleotidok szintézisét.
§ 232i85c 232i85c Felhasználhatók ezek az anyagok a humán kemoterápiában azzal a céllal, hogy a daganatos sejtek nukleinsav-szintézisét, osztódását gátolják.
§ 232i85c 232i85c A nukleotid anyagcserét gátló nukeozidanalógokat antimetabolitoknak is szokás nevezni.
§ 232i85c 232i85c Vannak olyan analógok, amelyek beépülhetnek a nukleinsavakba is, ám az ilyen nukleinsav kémiai szerkezetváltozások miatt nem tudja betölteni funkcióját, ilyen módon vezet a sejtosztódás gátlásához.
§ 232i85c 232i85c A legtöbb citosztatikus és vírusellenes gyógyszer ilyen módszerrel müködik.
§ 232i85c 232i85c Aza- és azidszármazékok: ezekben a purin- vagy pirimidingyürüben egy szénatom helyett, nitrogénatom található.
· 232i85c 232i85c Allopurinol (4-hidroxi-piramizo-pirimidin) köszvényellenes gyógyszer, a purinanyagcsere végtermékének, a húgysavnak a felhalmozódását gátolja
· 232i85c 232i85c AZT (azido-timidin) a leghatásosabb gyógyszere az AIDS-nek, a HIV vírus szaporodását gátolja a vírus reverz transzkriptáz enzim gátlásával, miután a sejtben trifoszfáttá alakult.
§ 232i85c 232i85c Tiolszármazékok: a természetes nuklo-bázis OH-csoportja helyett –SH csoport van. Az ilyen származékokat citosztatikumként, illetve immunszupresszív gyógyszerként használják.
§ 232i85c 232i85c Halogénszármazékok: a pirimidinek körében a leggyakoribbak, a halogénatom általában a pirimidingyürü 5-ös C-atomjához kapcsolódik, ahová a metilcsoport a timinben. A DNS-szintézisét gátolják, illetve beépülhetnek a DNS-be, ezzel mutációt okozva. Vírusos kötöhártyagyulladás esetén szemcseppben használatos ilyen vegyület.
§ 232i85c 232i85c Cukorszármazékok: a ribóz- vagy dezoxiribóz helyett egy másik szénhidrát van, vagy a ribózgyürüt módosítják. Felhasználhatók citosztatikumként, vírusellenes terápiban. A napjainkban leghatásosabb vírusellenes gyógyszer is cukorszármazék, a ribóz helyett a bázishoz egy hidroxi-etoxi-metil csoport kapcsolódik. Ilyen pl. a Zovirax, a herpes-vírusok specifikus gátlószere, amely azért jelentös, mert nem toxikus egyéb sejtekre, mivel csak a vírus tudja aktív metabolittá alakítani az analógot, ami gátolja a vírus DNS-szintézisét.
Ø 232i85c Ritka bázisok
§ 232i85c 232i85c A fentebb említett négy bázison kívül kis mennyiségben elöfordulnak a nukleinsavakban un. minor vagy ritka bázisok.
§ 232i85c 232i85c Ilyen pl. a 5-metil-citozin, 5-hidroxi-metil citozin, 6-N-metiladenin, 2-N-metil-guanin, pseudo-uridin stb.
§ 232i85c 232i85c A ritka bázisok elsösorban a tRNS-ben fordulnak elö, azok bázistartalmának kb. 10%-át teszik ki.
§ 232i85c 232i85c A ritka bázisok a nukleinsav másodlagos módosításával jönnek létre és fontos szerepük van egyes szakaszok információtartalmának megváltoztatásában.


text:
Kormányablak - Feladatkörök - Kérelem a gyermek és a szülő, illetve más kapcsolattartásra jogosult személy kapcsolattartásának szabályozására, valamint a kapcsolattartás végrehajtására
Kérelem a gyermek és a szülő, illetve más kapcsolattartásra jogosult személy kapcsolattartásának szabályozására, valamint a kapcsolattartás végrehajtására
SZGYH00037
A gyámhatóság a szülőkön túl a gyermek és a kapcsolattartásra jogosult már személyek közötti kapcsolattartás szabályozására is rendelkezik hatáskörrel.
Az eljárás kérelemre indul, jognyilatkozat csak személyesen tehető. A gyámhivatal megkísérli egyezség létrehozását, melynek elősegítésére az ügyfelek mediátorhoz fordulhatnak. Egyezség hiányában a gyámhivatal a gyermek érdekét szem előtt tartva szabályozza a kapcsolattartás módját, gyakoriságát, időtartamát, és a járulékos kérdéseket. Ha a kapcsolattartásra jogosult a gyermeket súlyosan veszélyeztette, a kérelmet elutasítja, a már szabályozott kapcsolattartást a veszélyeztetettség mértékétől függően kérelemre megvonja, szünetelteti, korlátozza. A felek körülményeinek megváltozása esetén a kapcsolattartás újraszabályozása kérhető. Ha a szülői kapcsolattartás kérdésében a bíróság döntött, annak megváltoztatását két éven belül csak a bíróságtól lehet kérni. A kapcsolattartásra vonatkozó határozat végrehajtásáról a gyámhatóság gondoskodik.
Ki jogosult az eljárásra?: 1. szülő, nagyszülő, testvér; 2. ha a szülő és a nagyszülő nem él, illetőleg a kapcsolattartásban tartósan akadályozva van, vagy kapcsolattartási jogát önhibájából nem gyakorolja, a gyermek szülőjének testvére, valamint szülőjének házastársa; 3. a korlátozottan cselekvőképes gyermek a kérelem előterjesztésére önállóan is jogosult; 4. ha a gyermek hosszabb időn keresztül a háztartásában nevelkedett, kérelmére feljogosítható a volt mostohaszülő, nevelőszülő, gyám és az is, akinek a gyermekre vonatkozó apasági vélelmét a bíróság megdöntötte.
Kizáró okok: az ügyben az ügyfelek csak személyesen tehetnek jognyilatkozatot (írásban vagy szóban), a jogorvoslati kérelmet azonban benyújthatja az ügyfél jogi képviselője is
1. a kérelmező és a gyermek személyazonosító adatai (természetes személyazonosító adatok, neme, állampolgársága, bevándorolt, letelepedett, oltalmazott vagy menekült jogállása, lakó-és tartózkodási helye) 2. gyermeket gondozó törvényes képviselő fenti (ismert) adatai
1. különélő szülő kapcsolattartásának szabályozása esetén a bíróság gyermekelhelyezésről hozott döntése, 2. újraszabályozás, végrehajtás esetén a kapcsolattartást rendező korábbi bírósági vagy gyámhatósági határozat, 3. gyámhivatal felhívására csatolandó egyéb, tényállás tisztázásához szükséges dokumentumok
Az eljárás illetékmentes, eljárási díj nincs.
Az eljárás költségeit az ügyfél viseli (kérelemnek helyt adó döntés esetén az ellenérdekű ügyfél, kérelem elutasítása esetén a kérelmező ügyfél, a kérelemnek részben történő helyt adás esetén a gyámhivatal által meghatározott arányban mindkét ügyfél, egyezség esetén az ügyfelek erről is megegyeznek). Eljárási költségként felmerülhet az ügyfelek és a tanúk megjelenéssel összefüggő költsége, kirendelt igazságügyi szakértő díja.
30 nap, mely egy alkalommal, legfeljebb 21 nappal meghosszabbítható; kiskorú ügyfél érdekeinek veszélyeztetettsége esetén az ügyet soron kívül kell elintézni, ebben az esetben az ügyintézési határidő 15 nappal hosszabbítható meg.
Jogorvoslati lehetőség: A kapcsolattartást szabályozó elsőfokú határozat ellen fellebbezéssel lehet élni, az egyezséget jóváhagyó határozat ellen fellebbezésnek nincs helye, és bírósági felülvizsgálata sem kérhető. A kapcsolattartás végrehajtására irányuló végzés ellen fellebbezésnek van helye.
Jogorvoslati lehetőség részletei: a gyermekvédelmi és gyámügyi feladatkörben eljáró fővárosi és megyei kormányhivatalnak
Kinek kell címezni a felllebezést (az elbíráslásra jogosult szerv): az elsőfokú döntést hozó járási (fővárosi kerületi) hivatalhoz
Hová kell benyújtani a fellebbezést (az elsőfokú hatóság, amely a döntést hozta): A határozat kézhezvételét követő 15 napon belül nyújtható be a fellebbezés. A végzés kézhezvételét követő 8 napon belül nyújtható be a fellebbezés.
1. Gyermekelhelyezési per alatt kérhetem-e a gyámhivataltól a gyermekemmel való kapcsolattartás szabályozását?
Nem. Amennyiben gyermekelhelyezési per van folyamatban, a szülő csak a bíróságtól kérheti a kapcsolattartás szabályozását.
2. Gyermekemmel való kapcsolattartást a bíróság szabályozta, hat hónappal ezelőtt. Körülményeim azóta lényegesen változtak, így a szabályozásban foglaltak szerint nem tudok élni kapcsolattartási jogommal. Hol kérhetem a kapcsolattartás újraszabályozását?
Ez esetben a bírósághoz kell keresetet benyújtani kapcsolattartás újraszabályozása iránt. Ha a kapcsolattartás kérdésében a bíróság döntött, annak megváltoztatását a határozat jogerőre emelkedésétől számított két éven belül csak a bíróságnál lehet kérni.
3. A gyermek különélő édesapjának testvéreként kérhetem-e a gyermekkel való kapcsolattartás szabályozását?
A szülő testvérének gyermekkel való kapcsolattartásának szabályozásáról csak akkor dönthet a gyámhivatal, ha a szülő és a nagyszülő nem él, a kapcsolattartásban akadályozva van, vagy kapcsolattartási jogát önhibájából nem gyakorolja.
4. A járási gyámhivataltól kértem a gyermekemmel való kapcsolattartás szabályozását. A gyámhivatal előtt tartott tárgyaláson egyezség nem jött létre, a hatóság bizonyítási eljárást folytat. Lehetőség van-e az eljárásnak e szakaszában is egyezségkötésre?
Az ügyfelek a kapcsolattartás szabályozására irányuló eljárás során bármikor köthetnek egyezséget, akár másodfokú eljárásban is. A gyámhivatal az egyezséget jóváhagyja, ha az megfelel a kapcsolattartás céljának, a gyermek érdekében áll, és az ellen az ítélőképessége birtokában lévő gyermek nem tiltakozik, és a felek az eljárási költségek viselésében is megegyeztek.
5. Mi az a gyermekvédelmi közvetítői eljárás?
Ha a felek a kapcsolattartás tekintetében nem tudnak egyezségre jutni, a gyámhivatal felhívja figyelmüket a gyermekvédelmi közvetítői eljárás (mediáció) igénybevételének lehetőségére, melyre a felek együttes beleegyezésével kerülhet sor. A gyámhivatal eljárását a mediációs eljárás időtartamára, legfeljebb négy hónapra felfüggeszti. A felek együttesen állapodnak meg a közvetítő személyében, aki a feleket és a gyermeket (életkortól függően) megbeszélésre hívja meg, szükség szerint több megbeszélés is tartható. Ha a felek közt egyezség jön létre, a mediátor azt írásba foglalja, és megküldi a gyámhivatalnak, mely a felek kérelmére az egyezséget jóváhagyja. Ha a mediáció nem vezet eredményre, a gyámhivatal felfüggesztett eljárását folytatja. A mediáció költségeit az ügyfelek viselik.
6. Élettársi kapcsolatból született gyermekemmel való kapcsolattartás szabályozását melyik szervtől kérhetem?
Amennyiben a szülői felügyelet rendezése érdekében pert indít, akkor a bíróságtól, ennek hiányában a gyámhatóságtól lehet kérni a kapcsolattartás szabályozását.
5. Folyamatos kapcsolattartás: a gyermekkel a gyermek szokásos tartózkodási helyén való személyes találkozás (meglátogatás), a gyermeknek a szokásos tartózkodási helyéről rendszeresen, meghatározott időtartamra - a visszaadás kötelezettségével történő elvitele, a gyermekkel személyes érintkezés nélkül történő rendszeres kapcsolattartás (így különösen a levelezés, a telefonkapcsolat, az ajándékozás és a csomagküldés)
6. Időszakos kapcsolattartás: a gyermekkel a tanítási szünetek és a többnapos ünnepek időszakában való huzamos együttlét
7. Felügyelt kapcsolattartás: a gyermek és a kapcsolattartásra jogosult találkozására a - szakmai programja alapján kapcsolattartási ügyeletet biztosító - család- és gyermekjóléti központ kapcsolattartási ügyeletén, vagy más, kapcsolattartással összefüggő tevékenységet nyújtó szolgáltató által biztosított helyszínen, a kapcsolattartást felügyelő szakember jelenlétében és tanácsadása mellett kerül sor. A felügyelt kapcsolattartás eredményeként - a felügyelt kapcsolattartást biztosító szolgáltató javaslatára - a felügyelt kapcsolattartás helyszínén megvalósulhat a szakember jelenléte nélküli találkozás a gyermek és a kapcsolattartásra jogosult között, kivéve, ha ezt a lehetőséget a gyámhivatal döntése kizárta.
8. Milyen módon lehet a gyermekét veszélyeztető szülő kapcsolattartási jogát korlátozni?
A gyámhatóság vagy - házassági vagy szülői felügyelet rendezése iránti perben - a bíróság a felróható magatartást tanúsító szülő vagy más kapcsolattartásra jogosult személy kapcsolattartási jogát a gyermek érdekében korlátozhatja vagy megvonhatja. A gyámhivatal a már megállapított kapcsolattartási jogot a gyermek érdekében - kérelemre - korlátozza, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére visszaél. Visszaélésnek, felróható magatartásnak minősül az is, ha a jogosult nem a bíróság vagy a gyámhivatal döntésének megfelelően él kapcsolattartási jogával, vagy ha ezen kötelezettségének önhibájából hat hónapig nem tesz eleget.
hatáskör, illetékesség: a gyermekvédelmi és gyámügyi feladat-és hatáskörök ellátásáról, valamint a gyámhatóság szervezetéről és illetékességéről szóló 331/2006 (XII.23.) Korm. rendelet 2. § (3) bekezdés, 9. § a) pont, 13. § a), c) pont, 21. § (1) bekezdés a) pont, (2)-(4) bekezdés;
anyagi jogszabályok: a házasságról, a családról és a gyámságról szóló 1952. évi IV. törvény 92. §, a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló 149/1997. (IX.10.) Korm. rendelet 27.-32. §, ;
eljárási szabályok: a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló 149/1997. (IX.10.) Korm. rendelet 14. § (1) bekezdés a)pont, a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 50. §, 71. § (1) bekezdés, 72. § (2) bekezdés, a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény 127. § (2) bekezdés, 128. § (1), (3) bekezdés; ügyintézési határidő: a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 33. (1)-(2), (7) bekezdés; eljárási költség: a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 153. §, 157. §, az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 33. § (2) bekezdés 6. pont; a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény 133/A. § (3) bekezdés c) pont, jogorvoslat: a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 73/A. § (6) bekezdés b) pont, 98. § (1) bekezdés, 99. § (1) bekezdés, 100. § (1) bekezdés b) pont, 102. § (1) bekezdés
kapcsolattartás szabályozása, kapcsolattartás újraszabályozása, láthatás, gyermekkel való találkozás, kapcsolattartás újraszabályozása, kapcsolattartás megváltoztatása, kapcsolattartás végrehajtása, kapcsolattartási joggal való visszaélés, kapcsolattartás akadályozása

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság