text:
Előadó: Jorge PEGADO LIZ
2010. február 18-án az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság úgy határozott, hogy eljárási szabályzata 29. cikkének (2) bekezdése alapján saját kezdeményezésű véleményt dolgoz ki a következő tárgyban:
A Lisszaboni Szerződés és az egységes piac működése.
A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Egységes piac, termelés és fogyasztás” szekció 2010. június 15-én elfogadta véleményét.
Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2010. július 14–15-én tartott, 464. plenáris ülésén (a július 14-i ülésnapon) 129 szavazattal 2 ellenében, 8 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.
1.1 A Lisszaboni Szerződés hatálybalépésének dátumát eredetileg 2009. január 1-jében határozták meg, a szerződés ténylegesen azonban csak 2009. december 1-jével lépett hatályba, miután a 27 tagállam mindegyike ratifikálta. Le kell szögeznünk, hogy továbbra is igen összetett és nehezen érthető szerződésről van szó.
1.2 A korábbi tájékoztató jelentés (CESE 241/2008) részét képező összehasonlító elemzés arra enged következtetni, hogy a belső piac – miközben az új Lisszaboni Szerződéssel strukturális módosuláson nem megy keresztül – szociálisabb szellemű meghatározást kap. Szemben az alkotmányszerződéssel, amely a „szabad és nem torz versenyt kínáló belső piac” fordulattal egyesekben esetleg félelmeket ébresztett, a Lisszaboni Szerződés „a teljes foglalkoztatás és a társadalmi haladás felé mutató szociális piacgazdaságot” célozva szociálisabb természetű célokat látszik tulajdonítani a belső piacnak.
1.3 Az Európai Bizottság jövőbeli politikai útirányait kitűző és a 2020-as stratégiáról szóló, eddig napvilágot látott dokumentumok, továbbá az európai biztosok és más országos szintű politikai vezetők nyilatkozatai is láthatólag ugyanazt az utat szeretnék kijelölni: az egységes piacot fokozatosan polgárközelibbé tenni.
1.4 Ezt a vetületet az Alapjogi Charta kötelező jogi érvényének kifejezett megemlítése is megerősítette: a „Charta ugyanolyan jogi kötőerővel bír, mint a Szerződések”, azonban bizonyos tagállamokban korlátozások vannak érvényben.
1.5 Másrészt azonban a belső piacra vonatkozó jogalkotási folyamatban megjelenik a nemzeti parlamentek részvétele, amelyeknek az Unió és a tagállamok közötti hatáskörök megosztásának gyakorlatát szabályozó szubszidiaritási elv betartásáról kell gondoskodniuk. A parlamenteknek két idevonatkozó – „a nemzeti parlamentek szerepéről”, illetve „a szubszidiaritás és az arányosság elvének alkalmazásáról” szóló – jegyzőkönyv alapján lesz lehetőségük a jogalkotási javaslatok felülvizsgálatát kérni az első olvasatban. Ez is az uniós jogalkotási folyamatban való demokratikus részvételnek kedvez.
1.6 Ha a nemzeti parlamentek megelőző jellegű közbeavatkozási jogköre megfelelően működik, és a szubszidiaritás elvének alkalmazása fölött gyakorolt ellenőrzés hatékonynak és jó minőségűnek bizonyul – ezzel biztosítva a Lisszaboni Szerződés által az Alkotmányból átvett „korai előrejelzési rendszer” maradéktalan működőképességét – meglehet, hogy az uniós jogalkotás kevésbé lesz majd a tagállamok bírálatának kereszttüzében, amiért állítólag nemzeti hatáskörökbe gázol, és az európai polgárok is kevésbé érzékelik úgy, mint egyfajta „brüsszeli centralizmus” jelét. Ehhez azonban az szükséges, hogy a nemzeti parlamentek még erősebb hálózatba szerveződjenek, mivel a „korai előrejelzési rendszer” hatóköre és hatékonysága – jóllehet a tagállamoknak egyedileg biztosított jogról van szó – a nemzeti parlamentek kollektív önszervezési képességének függvénye.
1.7 A Lisszaboni Szerződés általános gyakorlattá teszi a „rendes jogalkotási eljárást” (az EK-szerződés 251. cikke szerinti együttdöntés) a belső piac területén, amint azt az EUMSz. 48. – a munkavállalók szabad mozgása érdekében a társadalombiztosítás területén szükséges intézkedésekről szóló – cikke tanúsítja.
1.8 A Lisszaboni Szerződés tehát meg kívánja könnyíteni a belső piac fejlődését az együttdöntési eljárást – amelyet „rendes jogalkotási eljárássá” nevez át – általánosabb gyakorlattá téve, és egyúttal új döntéshozó partnert rendelve az Unió intézményei mellé: a nemzeti parlamenteket, amelyekkel a jövőben számolni kell a belső piacra alkalmazandó mindennemű jogalkotási intézkedés elfogadásakor.
2.1 A Lisszaboni Szerződés hatása a belső piac működésére című tájékoztató jelentés, (1) amelyet a szekció 2008. június 13-án fogadott el, táblázatos formájú összehasonlító elemzést javasolt, amely párhuzamba állítja a Lisszaboni Szerződésnek a belső piaccal kapcsolatos rendelkezéseit, az – akkor hatályban lévő – EK-Szerződést, az alkotmányszerződést (a végül nem ratifikált „alkotmányt”), valamint az Egységes Piac Megfigyelőközpontjának megjegyzéseit a 2007. december 13-án Lisszabonban elfogadott szöveg jogi következményeire vonatkozóan.
2.2 A Lisszaboni Szerződés hatálybalépésének dátumát eredetileg 2009. január 1-jében határozták meg, azonban a 2008. június 12-i események felforgatták a tervezett menetrendet, amikor is Írország népszavazással elutasította a szerződést.
2.3 Miután Írország garanciát kapott arra, hogy megmaradnak nemzeti hatáskörei, továbbá, hogy továbbra is minden országnak saját európai biztosa lesz, 2009. október 3-án népszavazással elfogadta a Lisszaboni Szerződést.
2.4 A cseh alkotmánybíróság 2009. november 3-án határozatban megerősítette, hogy a Lisszaboni Szerződés összhangban van a cseh alkotmánnyal, és ezzel a ratifikációt késleltető utolsó akadály is megszűnt. Václav Klaus elnök aláírásával a ratifikációs folyamat végéhez ért, és a szerződés 2009. december 1-jén végre életbe lépett.
2.5 A tájékoztató jelentés elfogadása és a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése között eltelt időt, továbbá az Európai Bizottságnak az egységes piac működésének javítását célzó intézkedésekről szóló, 2009. június 26-i ajánlását és az Európa 2020 – Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája című, 2010. március 30-án elfogadott közleményét figyelembe véve az EGSZB úgy látja, itt az ideje az említett jelentést saját kezdeményezésű véleménnyé alakítani, nemcsak azért, hogy a benne foglaltak időszerűek legyenek, de azért is, hogy a nyilvánosság elé tárhassa a tárgyról alkotott véleményét, amelynek kialakítása során immár olyan új kérdéseket is fontolóra vett, amelyeket a szerződésben foglaltak kellően objektív szemléletmódjának hiányában korábban nem vetettek fel, nem beszélve arról, hogy a szerződés szövegének olvashatósága is hagyott némi kívánnivalót maga után. A legújabb, egységes szerkezetbe foglalt változat 2010. március 30-án jelent meg az Európai Unió Hivatalos Lapjában. (2).
3.1 A Lisszaboni Szerződés sorsát meghatározó politikai események – attól kezdve, hogy a 27 tagállam 2007. december 13-én aláírta, egészen a 2009. december 1-jei hatálybalépéséig – alapvetően nem változtatták meg a belső piacra vonatkozó rendelkezéseket, az intézményekre gyakorolt hatásuk viszont annál nagyobb.
3.1.1 Az Európai Tanács ugyanis, miután tudomásul vette az ír népnek a miniszterelnökük által ismertetett aggályait, 2008. december 11–12-i ülésén megállapodott abban, hogy a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése esetén a szükséges jogi eljárásoknak megfelelően határozatot hoznak arra vonatkozóan, hogy az Európai Bizottság továbbra is minden egyes tagállam egy-egy állampolgárából álljon.
3.1.2 Az Európai Tanács a 2009. június 18–19-i ülésén jogilag korlátozó jellegű, ám az Unió és a többi tagállam viszonyát, valamint a Lisszaboni Szerződés tartalmát és alkalmazását nem érintő garanciát adott Írországnak arra, hogy bizonyos politikai területekre (az adózásra, az élethez való jogra, az oktatásra, a családpolitikára és a katonai semlegesség politikájára) nem lesz hatással a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése.
3.1.3 Az Európai Tanács ugyanezen az ülésén ünnepélyes nyilatkozatot is elfogadott a munkavállalói jogok és a közszolgáltatások fontosságáról.
3.2 A ratifikációs folyamat Csehország miatti elhúzódása nem járt azonnali következményekkel a Lisszaboni Szerződésre nézve. Az Európai Tanács 2009. október 29–30-i ülésén ugyanis a tagállamok megállapodtak abban, hogy a következő csatlakozási szerződéshez jegyzőkönyvet csatolnak majd, amely felmentést engedélyez a Cseh Köztársaságnak az Alapjogi Charta alkalmazása alól, ugyanazon a jogcímen, mint az Egyesült Királyság és Lengyelország esetében.
3.3 Sem A Lisszaboni Szerződés hatása a belső piac működésére című tájékoztató jelentés, sem a melléklete nem veszített tehát aktualitásából, és jogi elemzés alapjaként szolgálhat, így a jelen vélemény szerves részének tekintendő.
3.4 Ezzel kapcsolatban nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy a Lisszaboni Szerződés – még az egységes szerkezetbe foglalt változata is – továbbra is bonyolult szöveget képez. Olvasása és megértése még szakjogászok számára is nehézségeket okoz, mivel módosítások sorozatának eredménye, amelyek az Európai Unióról szóló szerződésre (EUSz.) – amely az Európai Unió általános keretét és az Unió alapelveit adja –, valamint az Európai Közösséget létrehozó szerződésre (EKSz.) vonatkoznak – ez utóbbi az Európai Unió működéséről szóló szerződéssé (EUMSz.) válik, és az EUSz.-ben meghatározott elvek végrehajtásának feltételeit tartalmazza.
3.5 Mivel a ratifikálás időszaka alatt még nem állt rendelkezésre hivatalos egységes szerkezetbe foglalt változat, a tagállamoknak egy nehezen érthető és nehezen olvasható szöveget kellett jóváhagyniuk, amelyben az új döntéshozatali „mechanizmusok” többsége nem volt igazán jól meghatározva – hacsak nem a csatolt jegyzőkönyvekben –, és kivitelezhetőségüket sem tesztelték.
3.6 Az alkotmányszerződéssel ellentétben a Lisszabonban aláírt szövegről nem folytattak konzultációt sem az Európai Parlamenttel, sem az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal, sem a Régiók Bizottságával, sem a nemzeti vagy regionális parlamentekkel, sem pedig a civil társadalom reprezentatív szervezeteivel, sem uniós, sem nemzeti, sem pedig regionális szinten. Csak a szerződés ratifikálása után határozott úgy az Európai Bizottság és a Tanács, hogy az új szerződés tartalmáról és előnyeiről ismertető és magyarázó dokumentumokat tesz közzé, ellentétben azzal, ahogyan az „Alkotmány” esetében történt.
3.7 A Lisszaboni Szerződés visszatér ahhoz a következetes módszerhez, hogy a meglévő szerződéseket módosítja egy – kizárólag a tagállamok képviselőiből álló – kormányközi konferencia keretében, míg az Alkotmány kidolgozására egy olyan Konvent keretén belül került sor, amely javarészt nemzeti parlamenti képviselőkből – ideértve a 2004-es és 2007-es bővítés akkor még nem tag országait is –, európai parlamenti képviselőkből, az akkori tizenöt tag- és tizenkét tagjelölt állam, illetve Törökország küldötteiből, az Európai Bizottság képviselőiből, valamint – megfigyelőként – a civil társadalom, többek közt az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság képviselőiből állt.
3.8 A Lisszaboni Szerződés egyértelműen a tagállamok döntéshozatali hatáskörének visszavételét hozza az Alkotmányhoz képest, amely inkább föderalista jellegűnek tűnt. Ezt a hatáskör-visszavételt szemlélteti nevezetesen az Alkotmány által bevezetett szimbólumok (zászló, himnusz, mottó, május 9. kinevezése Európa napjává) eltörlése, amelyek egy szövetségi állam megalakításának érzetét kelthették.
3.9 A Lisszaboni Szerződés egybeolvasztja a három pillért azáltal, hogy az EUSz.-t és az EUMSz.-t jogilag azonos értékűnek ismeri el. (3) Ezenkívül azáltal, hogy az Európai Közösség helyébe lépett és annak jogutódja lett, immár az Unió is jogi személyiséget kapott annak ellenére, hogy a Lisszaboni Szerződés hatálybalépéséig egyedül az Európai Közösség volt jogi személyiséggel felruházva.
3.10 Az uniós jognak a tagállamok jogával szembeni elsőbbségét az alkotmányszerződés I-6. cikke újból felvette az Uniót alkotó alapelvek közé. Annak érdekében, hogy véget vessenek annak az élénk vitának, amelyet az elsőbbség elvének az Alkotmányba való belefoglalása szított – pedig az csak a Bíróság meglévő joggyakorlatát tükrözte –, az elsőbbség elve most bekerült a 17. nyilatkozatba. A konferencia úgy határozott, hogy a Lisszaboni Szerződéshez csatolja a Tanács Jogi Szolgálatának az uniós jog elsőbbségéről szóló véleményét, amely emlékeztet rá, hogy az elsőbbség elve az ítélkezési gyakorlatból következik, és az Unió egyik alapelve.
3.11 A Lisszaboni Szerződés módosítja a Nizzában 2000. december 7-én kikiáltott Alapjogi Charta jogállását. A Nizzai Csúcstalálkozó alkalmával ugyanis nem született döntés a Charta jogilag kötelező érvényéről, így az kifejezett jogi hatállyal nem rendelkező elvi nyilatkozat maradt.
3.11.1 Ezzel szemben az Alkotmány részeként a Charta jogi értelemben kötelező hatályt kapott volna. Az Alkotmány ratifikálásának elmaradása miatt a Charta kötelező jogi érvénye nem valósult meg (4). A Lisszaboni Szerződés javít ezen a helyzeten, ugyanakkor nem érvényesíti maradéktalanul az Alkotmány által megvalósított előrelépést. (5).
3.11.2 Az Európai Unióról szóló szerződés Lisszaboni Szerződéssel módosított változatának 6. cikke szerint ugyanis a „Charta ugyanolyan jogi kötőerővel bír, mint a Szerződések” – ez azt jelenti, hogy az Unió intézményeinek, szerveinek és ügynökségeinek tiszteletben kell tartaniuk a Chartában rögzített jogokat. Ugyanezek a kötelezettségek vonatkoznak a tagállamokra (kormányok, közigazgatási és igazságszolgáltatási szervek) az uniós jog végrehajtása során.
3.11.3 Az Alapjogi Chartának Lengyelországra és az Egyesült Királyságra történő alkalmazásáról szóló 30. jegyzőkönyv mindazonáltal leszögezi, hogy a Charta nem terjeszti ki az Európai Unió Bíróságának, Lengyelország vagy az Egyesült Királyság bármely bíróságának vagy törvényszékének hatáskörét az annak megállapítására való lehetőségre, hogy Lengyelország vagy az Egyesült Királyság hatályos jogszabályai nincsenek összhangban a Chartával.
3.11.4 Ugyanez a jegyzőkönyv azt is kimondja, hogy a Charta IV. – a szociális jogokról és a szolidaritásról szóló – címe csak abban az esetben keletkeztet az Egyesült Királyságban, illetve Lengyelországban érvényesíthető jogokat, ha ezek a jogok a nemzeti jogszabályokban is szerepelnek.
3.11.5 Kijelenti végül, hogy a Charta rendelkezéseit Lengyelországban vagy az Egyesült Királyságban kizárólag annyiban kell alkalmazni, amennyiben a benne foglalt jogokat és elveket Lengyelország vagy az Egyesült Királyság jogszabályaiban és gyakorlatában elismerik.
3.11.6 Ezeknek a jegyzőkönyveknek a hatálya a gyakorlatban erősen korlátozott lesz. Az uniós jog egységes alkalmazásának elvét alkalmazva az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatát – mint az uniós jogrend szerves részét – valamennyi tagállamban tiszteletben kell tartani. Ennélfogva ha az Európai Bíróság valamely ítélete a Charta IV. címét idézné vagy értelmezné, az Egyesült Királyság és Lengyelország törvényszékeinek fejet kellene hajtaniuk, függetlenül attól, hogy részt vesznek-e az eljárásban vagy sem.
3.12 A szerződés átveszi azt az „Alkotmányban” felvetett lehetőséget, hogy a tagállamok bármelyike saját elhatározásából kiléphet az Unióból (EUSz. 50. cikk). Az Európai Tanács által adott iránymutatások alapján az Unió tárgyalásokat folytat és megállapodást köt ezzel az állammal, amelyben – az érintett államnak az Unióval való jövőbeli kapcsolataira való tekintettel – meghatározzák az állam kilépésének részletes szabályait.
3.13 A saját elhatározásból történő kilépés nem tévesztendő össze az uniós értékeket (az emberi méltóság tiszteletben tartása, a szabadság, a demokrácia, az egyenlőség, a jogállamiság, az emberi jogok stb.) súlyosan és tartósan megsértő tagállamok Unióhoz való tartozási jogának a felfüggesztésével, amelyet az EUSz. 7. cikke irányoz elő (6).
4.1 Külön említést érdemelnek bizonyos politikai-gazdasági jellegű aspektusok, amelyek az egységes piacra vonatkozó politika kidolgozásának során, az új szerződés alapján jelentek meg, amilyen például az Európai Parlament új összetétele és a II. Barroso Bizottság.
4.2 Meg kell jegyezni, hogy az Európai Parlament 2007. szeptember 4-i, Az egységes piac felülvizsgálata: az akadályok és elégtelenségek kiküszöbölése jobb végrehajtás és alkalmazás révén című állásfoglalását követően az Európai Bizottság már 2007 novemberében fontos közleményt jelentetett meg Egységes piac a 21. századi Európa számára címmel. A közleményben felvázolta az egységes piac új jövőképét, amely mindenki érdekét szolgálja, és „aktívabb egységes piacot eredményez majd, amelynek révén Európa jobban meg tud felelni a globalizáció kihívásainak, és amely egyúttal serkenti a növekedést és a munkahelyteremtést, elfogadható árakat biztosít, valamint hozzájárul a szociális védelemhez és a környezetvédelemhez”. Az EGSZB két véleményben (7) megerősítette álláspontját, amely szerint az egységes piac mindig is valamennyi polgár javát szolgálta – szabadfoglalkozásúakét, munkavállalókét és fogyasztókét egyaránt.
4.3 2008. november 6-közleményében (8), az Európai Bizottság rámutatott arra, hogy az egységes piac előnyei összefüggnek az igazgatási együttműködés erősítésével. A belső piaci információs rendszer (IMI) kiépítésének előrehaladásáról szóló jelentésében a tagállamok hatóságait szoros együttműködésre kérte, hogy kölcsönös bizalom alakuljon ki egymás rendszerei iránt (9).
4.4 Az egységes piac működésének javítására irányuló intézkedésekről szóló 2009. június 29-i ajánlásában (10), az Európai Bizottság az egységes piac jó működésének tekintetében bizonyos hiányosságokra hívta fel a figyelmet, amelyek mindenekelőtt annak tulajdoníthatók, hogy a szabályokat nem alkalmazzák megfelelően, és betartásukat nem ellenőrzik. Az Európai Bizottság ezért a partnerségen alapuló együttműködés keretében a tagállamok intézkedéseit kiegészítő konkrét intézkedések meghozatalát javasolta.
4.4.1 A javasolt intézkedések között szerepel a szabályok betartására vonatkozó ellenőrzés erősítése, az alternatív vitarendezési módok előmozdítása, a nemzeti jogalkotás rendszeres értékelése, valamint a polgárok és a vállalkozások tájékoztatása belső piaccal kapcsolatos jogaikról.
4.5 A pénzügyi válság – különösen Európában – gyorsan elterjedt, és amint az EGSZB rámutatott, váratlan, előre nem látható következményekkel járt: a harmincas évek óta a legsúlyosabb recesszió alakult ki, a munkanélküliek száma több mint 23 millióra (11), a második világháború óta példátlan szintre emelkedett. Az Európai Bizottság, közvetlenül mandátumának megújítása előtt és miután megbízást adott a „Larosière-csoportnak” (12) egy, a válság okairól és a leküzdéséhez szükséges intézkedésekről szóló részletes tanulmány elkészítésére, szükségesnek érezte, hogy ebben az új gazdasági, szociális és pénzügyi keretben a jövőre vonatkozó új politikai iránymutatásokat dolgozzon ki.
4.6 Ezzel kapcsolatban a „Politikai iránymutatás a következő Bizottság számára” című dokumentumban Barroso elnök meghatározta a 21. századhoz alkalmazkodó egységes piac irányvonalait. Ebben pálcát tör a belső piac fejlődésének a válság ürügyével történő hátráltatása felett, és ismét védelmébe veszi e piacot, kijelentve, hogy „a szerződések sarokköve” és „a hosszú távú jólét legjobb garanciája”, feltéve, hogy alkalmazkodik „a holnap gazdaságának kihívásaihoz”. Ebben az összefüggésben kiemelendő, hogy az a cél, amely szerint „a belső piacot mint az európai gazdaság legfontosabb hajtóerejét újjá kell éleszteni”, csak akkor valósítható meg, ha egy „aktív fogyasztóvédelmi politika” képes a polgárokban felkelteni „az ahhoz szükséges bizalmat, hogy teljes mértékben igénybe vegyék az egységes piacot”.
4.6.1 Ugyanakkor az Európai Bizottság elnöke megbízta Mario Monti korábbi belső piaci biztost, hogy készítsen jelentést az egységes piac újraindításáról. A jelentést május 9-én, az Európa Napon ismertették az Európai Parlamentben. Az egységes piac útjában álló fő akadályok ismertetése után a jelentés kezdeményezéseket javasol, amelyek célja a piac megerősítése a szociális és környezetvédelmi megfontolások figyelembevételével. Ugyanezen a napon ismertettek az Európai Tanáccsal egy másik,.„Európa 2030 projekt – Kihívások és lehetőségek” című jelentést, amelyet a Felipe González volt spanyol miniszterelnök által vezetett, Európa jövőjével foglalkozó vitacsoport dolgozott ki. Ez a jelentés főleg az európai gazdasági kormányzás középtávú kilátásaival foglalkozik, nem feledkezve meg az egységes piac megszilárdításának és megvalósításának döntő jelentőségéről, olyan helyzet kialakítását tűzve ki célul, amelyben mindenki jól jár: új megállapodás jönne létre az egysége piacra vonatkozóan. A jelentés gazdasági kormányzásra vonatkozó következtetései minden bizonnyal jelentősen hatnak majd az egységes piac jövőjére.
4.7 A lisszaboni stratégia – amelynek megvalósítása egyébként részben kudarc volt – helyébe lépő stratégiát ezeknek az új politikai iránymutatásoknak a fényében kell értelmezni. Az Európa 2020 stratégiában azonban az egységes piac szemmel láthatóan nem kap fontos helyet, eltekintve néhány sortól a „Hiányzó láncszemek és akadályok” című fejezetben, amely konstatálja az egységes piac által ébresztett lelkesedés lelohadását.
4.7.1 Annak érdekében, hogy orvosolja az egységes piac kifulladását, az Európai Bizottság olyan jogalkotást javasol, amelyben a rendeleteket helyeznék előtérbe az irányelvekkel szemben, a jogszabályokat hozzáigazítanák a digitális korhoz, és egy európai szerződéses jogra törekednének, amely – különösen a fogyasztókkal kötött szerződések területén – fakultatív jellegű lenne. Az Európai Parlamentben tartott meghallgatásán és különösen a közelmúltban Párizsban tett kijelentéseiben Michel Barnier, az egységes piacért felelős biztos hangsúlyozta, hogy a polgárokat ki kell békíteni a piaccal, amelynek egy társadalmi elképzelés szolgálatában kell állnia. Ahogyan Viviane Reding biztos hangsúlyozza, az egységes piac továbbra is az Európai Unió „koronaékköve” (13).
4.8 Ugyanakkor az EUSz. 11. cikkének (4) bekezdésében bevezetett polgári kezdeményezésnek, amellyel az EGSZB már behatóan foglalkozott (14), jelentős következményei lehetnek a belső piac jövőbeli fejlődésére.
4.8.1 A polgári részvétel ezen eszköze révén új lehetőségek nyílnak meg olyan témák előtt, amelyek lényegesek a civil társadalom számára, ám eddig – a közösségi intézmények részéről mutatkozó érdeklődés vagy politikai akarat hiánya miatt – nem foglalkoztak velük (európai alapítványi alapokmány (15), európai csoportos kereset (16), európai sztrájkjog stb.).
5.1 A tájékoztató jelentésnek azok a megjegyzései, amelyek az Európai Unió működéséről szóló Szerződés (EUMSz.) belső piacról szóló rendelkezéseire vonatkoznak, továbbra is aktuálisak (lásd például a 6. a) pontot).
5.2 A Lisszaboni Szerződéshez csatolt 37 jegyzőkönyv közül négy lesz többé-kevésbé közvetlen hatással a belső piacra.
Elsősorban a szubszidiaritás és az arányosság elvének alkalmazásáról szóló 2. sz. jegyzőkönyv, mivel e két elvet az Unió és a tagállamok által megosztva gyakorolt hatáskörök keretében kell alkalmazni, márpedig a belső piac a megosztott hatáskör alá eső területek részét képezi.
A belső piacról és a versenyről szóló 27. sz. jegyzőkönyv szintén hatással lesz a belső piacra. Rendelkezéseinek lényege, hogy a belső piac keretében olyan rendszert kell kialakítani, amely biztosítja a torzulásoktól mentes versenyt.
A megosztott hatáskörök gyakorlásáról szóló 25. sz. jegyzőkönyv ugyanazon okokból kifolyólag lesz hatással a belső piacra, mint a szubszidiaritás és az arányosság elvének alkalmazásáról szóló 2. sz. jegyzőkönyv.
Az általános érdekű szolgáltatásokról szóló 26. sz. jegyzőkönyv minden bizonnyal szintén szerepet játszik majd a belső piacon. Leszögezi, hogy ezek a szolgáltatások az Unió közös értékei közé tartoznak, és hangsúlyozza a nemzeti, regionális és helyi hatóságok széles mérlegelési jogkörét az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásában, beindításában és megszervezésében. Ezenkívül megindokolja sokféleségüket, valamint a felhasználók igényei és preferenciái közötti esetleges különbségeket, amelyek földrajzi, társadalmi és kulturális okoknak tulajdoníthatók. Végezetül pedig hangsúlyozza az ezekre a szolgáltatásokra vonatkozó egyetemes hozzáférés ösztönzését, e szolgáltatások magas minőségi, biztonsági és hozzáférhetőségi szintjét, valamint a felhasználók jogainak előtérbe helyezését. A 26. jegyzőkönyv 2. cikke újító módon először tesz említést elsődleges jogszabályban az „általános érdekű, nem gazdasági jellegű szolgáltatásokról”, és biztosítja a tagállamok arra vonatkozó hatáskörét, hogy gondoskodjanak e szolgáltatások nyújtásáról, más által való ellátásáról, illetve megszervezéséről.
5.3 Két nyilatkozatnak valószínűleg szintén hatása lesz a belső piac működésére. Az egyik a hatáskörök elhatárolásáról szóló 18. nyilatkozat, amely emlékeztet rá, hogy az Unió és a tagállamok közötti hatáskörmegosztás rendszerével összhangban minden olyan hatáskör, amelyet a Szerződések nem ruháztak át az Unióra, a tagállamoknál marad, valamint hogy a megosztott hatáskörök terén a tagállamok hatáskörüket csak olyan mértékben gyakorolhatják, amilyen mértékben az Unió hatáskörét nem gyakorolta, vagy úgy határozott, hogy lemond annak gyakorlásáról.
5.3.1 A Bíróság ugyanis a Közösség hatáskörrel való felruházását nagyon korán azonosította a hatáskörök – tagállamokról a közösségi intézményekre történő – átruházásával, mint ahogyan arról az 1964. évi Costa kontra ENEL ügyben született ítélet tanúskodik, amely az Európai Gazdasági Közösséget a következőképpen határozza meg: saját intézményekkel […] és különösen az államok hatáskörének korlátozásából vagy az államok által a Közösségre átruházott funkciókból eredő, tényleges hatalommal felruházott Közösség határozatlan időre (6/64. sz. ítélet 1141. ajánlás).
5.3.2 Végezetül pedig a 42. nyilatkozat kimondja, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlatával összhangban a hatáskör-átruházás elve nem szolgálhat alapként az Unió hatáskörének olyan mértékű kiszélesítéséhez, amely túlmutat a Szerződések összes rendelkezése által létrehozott általános kereten.
6. A „belső piac” politikájával kapcsolatos főbb következmények
6.1 Ami a szerződések belső piacra vonatkozó rendelkezéseiben végrehajtott specifikus módosításokat illeti, a kiemelendő változások a következők:
A „közös piac” kifejezés helyettesítése a „belső piac” kifejezéssel – ami a közös piacnak a belső piac irányába való minőségi elmozdulását példázza – lehetővé teszi vitás fogalmak tisztázását a jogelméletben, valamint azt a gondolatot erősíti, hogy az EU nem csupán egy szabad piac – a szabadkereskedelmi övezet pusztán gazdasági értelmében –, hanem inkább a polgárok érdekeit szolgáló belső piac (az EUMSz. 26. cikke) (17);
A szubszidiaritási elv megerősítésével és részletesebb meghatározásával kapcsolatban megállapítható, hogy az irányelv rendelettel szembeni – az EK-szerződés 30. jegyzőkönyve szerinti – előnyben részesítését a Lisszaboni Szerződés 2. jegyzőkönyve eltörölte;
A szubszidiaritási és arányossági elv tiszteletben tartásának ellenőrzése érdekében a nemzeti parlamentek gyakorlatilag „vétójogot” kaptak, amelyhez a nemzeti parlamentek részére biztosított összes szavazat egyharmadára van szükség. A nemzeti parlamentek családjogi jogalkotási kezdeményezések ellen is kifogást emelhetnek (az EUMSz. 81. cikke);
Az Európai Parlament új hatásköröket kap az együttdöntési eljárás kiterjesztésének köszönhetően, amelyet ezentúl „rendes jogalkotási eljárásnak” neveznek. A Parlament költségvetési ügyekben egyenrangúvá válik a Tanáccsal, és az Európai Bizottság elnökének a megválasztása is az ő feladata. A Lisszaboni Szerződés az Európai Parlamentet az „Unió polgárainak képviselőiből” álló testületnek nevezi, míg az EK-Szerződésben „a tagállamok népeinek képviselőiről” van szó.
Az együttdöntési eljárás (rendes jogalkotási eljárás), amely a Tanácsban (18) a szavazati jogok minősített többségének új rendszerét vezeti be, számos új területre is kiterjed.
A tagállamok törölték az Unió célkitűzései közül a belső piacra történő utalást, „ahol a verseny szabad és torzulásoktól mentes”. A versenypolitika lényegét a „belső piac működéséhez szükséges versenyszabályok” megállapításának eszközeként fogalmazták újra, míg az alkotmányszerződés egyesekben félelmet ébresztett azáltal, hogy a „szabad és torzulásoktól mentes versenyt kínáló belső piacot” az Unió célkitűzéseihez sorolta.
A fogyasztók és a kkv-k érdekeire vonatkozó új megfontolások – amelyek egyik következménye „Az egységes piac új víziója a XXI. századra” intézkedéscsomag és az „Egységes piac a 21. századi Európa számára” című közlemény (19).
Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásoknak az – Unió hatásköreit és a nemzeti, regionális és helyi hatóságok széles mérlegelési jogkörét tisztázó – új koncepciója (EUMSz. 14. cikk és 26. jegyzőkönyv). Ezeket a jogköröket tárgyalja az „Általános érdekű szolgáltatások, beleértve az általános érdekű szociális szolgáltatásokat: új európai kötelezettségvállalás” című közlemény (20), amely az általános érdekű szolgáltatásokra alkalmazandó közösségi keret megszilárdítását javasolja.
Az egységes piac megvalósításának keretében a szociális vonatkozások figyelembevételére való világosabb törekvés (a kirekesztés és a megkülönböztetés elleni küzdelem, az igazságosság, a szociális védelem és a férfiak és nők közötti egyenlőség előmozdítása, nemzedékek közötti szolidaritás, gyermekek jogainak védelme), összefüggésben a „Lehetőségek, hozzáférés, közösségvállalás: úton a XXI. századi Európa új szociális jövőképének kialakítása felé” című közleménnyel (21).
A Lisszaboni Szerződés újítást vezet be azzal, hogy a megerősített együttműködés lehetőségeit az Unió összes tevékenységére kiterjeszti, kivéve az Unió kizárólagos hatáskörébe utalt területeket (EUSz. 20. cikk), feltéve, hogy az együttműködés legalább 9 tagállamot fog össze (a mindenkori tagállamok számától függetlenül). Ezt alátámasztja a Tanács egy határozata, amelyet minősített többséggel, az Európai Bizottság javaslatára és az Európai Parlament jóváhagyását követően hozott (az EUMSz. 329. cikkének (1) bekezdése), és így hatással lehet többek között a belső piacra, az energiapiacra, a bevándorlási politikára és a polgári védelemre.
(1) CESE 241/2008 - INT/393 (a Hivatalos Lapban nem jelent meg).
(2) HL C 83., 2010.3.30. – A Lisszaboni Szerződésre vonatkozó valamennyi hivatkozás immár ezt az egységes szerkezetbe foglalt változatot veszi alapul.
(3) Lásd az EUSz. 1. cikkének (3) bekezdését: az EUSz. és az EUMSz. jogilag egyenrangú, ugyanakkor a Bíróság 2005. szeptember 13-án, a környezet büntetőjog általi védelmére vonatkozó rendeletében megállapította, hogy az EK-Szerződés az EU-Szerződéssel szemben elsőbbséget élvez.
(4) Bár a Charta jogilag nem kötelező érvényű, az Európai Közösségek Bírósága gyakran hivatkozik rá. Egy újabb keletű példa erre a Bíróság 2008. február 14-i, a Dynamic Medien Vertriebs GmbH kontra Avides Media AG ügyben hozott, az áruk szabad mozgására vonatkozó C-244/06. sz. ítélete. A Bíróság a Charta 24. cikkének (1) bekezdését idézi, amely akként rendelkezik, hogy a gyermekeknek joguk van a jólétükhöz szükséges védelemhez és gondoskodáshoz (az ítélet 41. pontja). Lásd még a Bíróság 2008. február 14-i, a Varec SA kontra belga állam ügyben hozott, a letelepedés szabadságára vonatkozó C-450/06. sz. ítéletét. A Bíróság az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7., a magánélethez való jog tiszteletére vonatkozó cikkét idézi (az ítélet 48. pontja).
(5) A Lisszaboni Szerződés tervezetének 2007. július 23-i változata (CIG 3/07. sz.) a 11. nyilatkozatban előirányozta, hogy a három alapintézmény a Lisszaboni Szerződés aláírásának napján ünnepélyesen kikiáltja az Alapjogi Chartát, ám annak jogilag kötelező érvényéről hallgatott.
Az Európai Unió Alapjogi Chartáját az Európai Unió három alapintézménye második alkalommal 2007. december 12-én, szerdán kiáltotta ki Strasbourgban. Ez a másodszori kikiáltás azért vált szükségessé, mert a Charta a Nizzai Csúcs alkalmával, 2000-ben történt első kikiáltásához képest magyarázatokkal és lábjegyzetekkel egészült ki.
(6) Az EUSz. 7. cikke külön eljárási feltételeket ír elő arra az esetre, ha „fennáll az egyértelmű veszélye annak, hogy egy tagállam súlyosan megsérti”, valamint arra, ha „a tagállam súlyosan és tartósan megsérti” az említett értékeket.
(7) HL C 77., 2009.3.31., 15. o. – előadó: Bryan CASSIDY, társelőadók: Raymond HENCKS és Claudio CAPPELLINI, valamint HL C 182., 2009.8.4., 1. o. – előadó: Andrzej ADAMCZYK.
(8) COM(2008) 703 végleges.
(9) HL C 128., 2010.5.18., 103. o. – előadó: Bernardo HERNÁNDEZ BATALLER.
(10) COM(2009) 4728 végleges, lásd az EP.2010. március 9-i fontos állásfoglalást (Doc.A7-0064/2009).
(11) Az EUROSTAT legfrissebb adatai szerint.
(12) Az EGSZB kifejtette álláspontját a Larosière-csoport jelentéséről – HL C 318., 2009.12.23., 57. o. – előadó: Lars NYBERG.
(13) A Fogyasztók Napján (2010. március 15.), Madridban mondott beszéd: „An ambitious Consumer Rights Directive: boosting consumers’ protection and helping businesses” (A fogyasztói jogokra vonatkozó ambiciózus irányelv: A fogyasztói jogok erősítése és a vállalkozások támogatása).
(14) A Lisszaboni Szerződés végrehajtása: Részvételi demokrácia és az európai polgári kezdeményezés című saját kezdeményezésű vélemény (CESE/465/2010, SC/032) előadó: Anne-Marie Sigmund. A vélemény az Európai Bizottság 2009. november 11-i zöld könyvét (COM (2009) 622 végleges) elemezte és megjegyzéseket fűzött hozzá. Lásd továbbá A civil szervezetek és az EU Tanácsának elnöksége című saját kezdeményezésű véleményt (CESE 464/2010, SC/031, előadó: Barabás Miklós); valamint az EP 2009. május 7-i jelentős állásfoglalását a népi kezdeményezés megvalósításáról (Doc A6-0043/2009).
(15) Saját kezdeményezésű vélemény – CESE 634/2010, INT/498 – előadó: Mall HELLAM.
(16) HL C 162., 2008.6.25., 1. o. – előadó:Jorge PEGADO LIZ és HL C 128., 2010.5.18., 97. o. – előadó: Edwin CALLEJA.
(17) A Bíróság az 1982. május 5-i Schul ügyben született 15/81. sz. ítéletében már megállapította, hogy a közös piac egyszerű szabadkereskedelmi övezetként megelőzi a belső piacot. A belső piac tehát a gazdasági integráció magasabb fokára utal.
(18) Jegyzőkönyv az átmeneti rendelkezésekről [36. sz.].
(19) COM(2007) 724 végleges, SEC(2007) 1517, 1518, 1519, 1520 és 1521.
(20) COM(2007) 725 végleges, SEC(2007) 1514, 1515 és 1516.
(21) COM(2007) 726 végleges.

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
2011 / 5 // « 17 »
A fátyol titkai
Az elmúlt évtizedben az iszlám egyre inkább látható Európában. Mecsetek és dzsámik nőttek ki a földből, az utcán, az autóbuszon, a boltban a fejet körbetekerő, de az arcot szabadon hagyó sálat viselő iszlám nők tűntek fel, sőt, Nyugat-Európában egyszer-egyszer az egész testüket és arcukat – egy keskeny szemrés kivételével – fekete lepelbe (burka) burkoló asszonyokkal is találkozhatunk. A jelenség alig függ össze az újabb bevándorlással, inkább a régebbi emigránsok gyerekei fordulnak identitásukat keresve hitükhöz és annak jelképeihez.
Az 1980-as évektől a posztmodern nyugat-európai társadalmakban a többség, nagyon különböző identitások mentén, egyre több kisebbségre tagolódott. Ezért nem csoda, ha a „többség” a kilencvenes években már gyakran idézett fogalommá vált. Az ezredfordulót követően a vallási, etnikai és egyéb másság nyilvános, jól látható jelei hozzájárultak a folyamathoz, amelyet főként a félelem motivált – félelem a jóléti sovinizmustól, a terrorizmustól, illetve a hétköznapi, hagyományos értékítéletek hatályvesztésétől. Ez vezetett oda, hogy az amorf többség – a más kultúrák és a szubkultúrák ellen határozva meg magát – , visszanyerte alakját.
Az iszlám vallási szimbólumok nyilvános használata egy kontinensen, amely a vallásszabadság szülőföldje, egyes országok számára nehéz politikai kérdés lett. Ez alapvetően három okra vezethető vissza.
Az első ok az állam laikus jellegének értelmezése. Belgiumban, Franciaországban, Svájcban és Törökországban, ahol nem csupán az állam és az egyházak szétválasztásának radikális felfogását értelmezik úgy, hogy elsősorban az államot kell védeni a vallási befolyástól, az iszlám vallási jelképek jól látható, nyilvános használatát az állam lényege, szekularizáltsága elleni támadásnak tekintik, elsősorban az állam világi jellegének megkérdőjelezését látják benne.
A második ok, hogy a vallásszabadság alapvető jog, amely a nyugati politikai demokrácia egyik alapzata, és esetleges elfogadhatatlan korlátozása súlyosan sértheti a nyugat-európai államok önképét, önmagukról vallott felfogását a világ előtt. Különösen azért esik ez latba, mert a liberális demokrácia más központjai, olyan angolul beszélő államok, mint az Egyesült Királyság, az Egyesült Államok vagy Kanada – ahol egyébként prioritás a vallási közösségek védelme az állami beavatkozástól –, nem érzik szükségét, hogy korlátozásokat vezessenek be.
A vallásszabadság kapcsán egyébként érdemes megjegyezni, hogy alapvető politikai jog jellege mellett kisebbségi jog is. Sőt, történetileg így kezdte nemzetközi jogi karrierjét a tizenhetedik századi békeszerződésekben. A kisebbségi jogok biztosítása általában úgy tekinthető, mint a kisebbség többség általi elismerésének, az egyenlőség elismerésének jele. Akár hiszünk Alexandre Kojève Hegel-értelmezésében – amely szerint a történelem logikáját mutatja a törekvés, hogy egyenlőként ismerjenek el kisebbségeket –, akár nem, az egyenlőség vágya semmiképpen sem elhanyagolható jelenség.
Az európai államok a bevándorolt kisebbségi közösségekhez tartozó személyeknek a jogi egyenlőség és a hátrányos megkülönböztetés mellett a vallásszabadságot biztosítják kisebbségi jogként, s ez számukra sajátos jelentőségű. A vallásszabadság ugyanis általában védi az identitásukat, miután jelentős átfedés van önazonosságuk különböző dimenziói – vallási, etnikai és kulturális – között. A vallási jelképek közterületi használata tehát nem csupán vallási, de egyúttal az etnikai és a kulturális identitás kifejezője, legalábbis a közösség bizonyos tagjai esetében. Az iszlám önazonosság egyébként sem csupán vallási jellegű, hanem az egymást átfedő identitások kifejezője. Ezért egzisztenciális jelentősége lehet egyes híveknél vagy közösségeknél, akik vallási szimbólumaik nyilvános használatát egyenlőségük elismerésének, és egyúttal az adott országban autentikus létezésük elfogadásaként értelmezik.
A harmadik ok, hogy kétséges, amennyiben az erőteljesen laikus államok a korlátozó jogalkotás mellett döntenek, hogyan reagáljanak a jelenségek komplexitására, törvényeiket mi határozza meg. Az iszlám szimbólumokat nyilvánosan viselők egy része ugyanis valódi hitbéli meggyőződésből vagy kulturális identitásból cselekszik, mások viszont azért, hogy ezzel is tiltakozzanak a nyugati kultúra ellen, hogy megzavarják a közintézmények működését, vagy egyszerűen családjuk, környezetük erre kényszeríti őket. Ha szabályozunk – ez esetben tiltunk – egy élethelyzetben adódó viselkedést, a jog valamilyen előfeltételezésére kell építenünk. Ha a törvény abból indul ki, hogy az alapesetben valódi meggyőződésből cselekszenek, nem állít fel általános tilalmat, csupán egyes kivételes esetekre – például ha a cél nyilvánvalóan a provokáció. Viszont ha a törvény alapesetnek a visszaélést vagy a kényszert tartja, a főszabály a tilalom lesz, és esetleg megenged ellenbizonyításképpen kivételeket.
Kétségtelen, akkor a legegyszerűbben végrehajtható a törvény, ha a jogalkotó általános tilalmat állapít meg, és nem enged kivételt. Ilyenkor ugyanis a hatóságnak nem kell mérlegelnie. Ezért is született meg a francia törvény 2010-ben, a burka-viselés köztéri tilalmát kimondva. A megoldás azonban – véleményem szerint – súlyosan korlátozza a valódi hitbéli meggyőződésből eljárók vallásszabadságát. Ez akkor is így van, ha az iszlám hívők túlnyomó többsége nem tartja vallási szimbólumnak a ruhadarabot. Ebből kiindulva ugyanis tagadnánk az adott vallási meggyőződésen belüli pluralizmust, ami korlátozza az egyén szabadságát. Különösen, ha a törvény – így jár el a francia jog – széles értelemben használja a köztér fogalmát, s nem csupán kormányzati épületeket tekint annak, hanem a piacokat, üzleteket, szórakozó helyeket és valamennyi utcát. (Csak a vallásgyakorlás céljára szolgáló közterületek maradnak kivételek.)
Strasbourgi értelmezés
Az Emberi Jogok Európai Bírósága a legfőbb tekintély az alapvető polgári és politikai jogok értelmezésében, és meghozott döntései kötelezően betartandók. Igaz, belső bírósági döntéseket nem nyilváníthat érvénytelennek, de határozatait az európai államoknak végre kell hajtaniuk.
A közös európai értékek és a kultúra ellenére az európai államok gyakorlata sok mindenben eltérő. A Bíróság nem hagyhatja figyelmen kívül ezeket a különbségeket, amikor ítélkezik. Egyben eldönti, hogy egy jogot csak egyféleképpen lehet-e védeni, vagy egyenlő értékű alternatívák állnak rendelkezésre, amelyek tükrözik a nemzeti eltéréseket. Az utóbbi esetben a Bíróság értékelési margót hagy az államoknak, ezzel is kifejezve, hogy tiszteletben tartja a nemzeti hatóságok választott jogértelmezését.
Az értékelési margó keskenyebb, mikor az eldöntendő kérdések közvetlenül kapcsolódnak a politikai demokrácia és a pluralizmus gyakorlati működéséhez. Szélesebb viszont, ha a védelem megválasztásában a kulturális tradíciók vagy az erkölcsi értékek fontosabbak. Vajon az iszlám vallási szimbólumok közterületi használata minek minősül? Az egyik értelmezés szerint egy adott vallási meggyőződésen belüli pluralizmussal és az egyén szabadságával összefüggő a jelenség. Ez a felfogás pedig elfogadhatatlannak tekinti az előbb említett korlátozásokat. Ezzel ellentétes a másik értelmezés, amely a problémát az állam és az egyház közötti viszony részének látja. Az állam és az egyház viszonya ugyanis a politikai kultúrával és a hagyományokkal kapcsolatos, az állam értékelési margója így inkább érvényesülhet. Eddig az iszlám vallási szimbólumok nyilvános használata korlátozott összefüggésekben került a strasbourgi bíróság elé, mert csak olyan ügyekkel foglalkozott, amelyekben az arcot szabadon hagyó és a fejet beborító sál szerepelt, és csak iskolai vonatkozásokban.
A Dahlab ügyben a Bíróság elutasította egy iszlám hitre tért elemi iskolai tanítónő panaszát, aki azért fordult az igazságszolgáltatáshoz, mert a tanítás során nem viselhette fejsálját. A Bíróság úgy találta, hogy a fejsál erőteljes külső jelkép, amely elemi iskolai körülmények között tekintélyelvi térítő hatást válthat ki, ez pedig elfogadhatatlan egy állami iskolában. Továbbá úgy vélte, a fejsál nem összeegyeztethető a nemi egyenjogúsággal. Vagyis a korlátozás arányos és indokolt volt.
A Bíróság érvei közül elfogadható, ha a tekintélyelvi térítő hatásra hivatkozik, de csak az ügy sajátos körülményei miatt. Ellene mond azonban, hogy semmiféle szülői tiltakozás nem történt. Egy tanító különben sem tekinthető olyan intézményt reprezentáló személynek, aki meghatározza az iskola állami, és nem felekezeti jellegét. A nő szabad önrendelkezése pedig megelőzi a nemi egyenjogúságot. Arról nem is szólva, hogy a szimbólum erőteljességének hangsúlyozása felveti a rejtett diszkrimináció lehetőségét, hiszen így a kisebb értékű jelképek – amelyek más vallásokhoz kapcsolódnak – más megítélést kapnak.
A Sahin ügyben egy török egyetemi hallgatónő kívánta fejsálban átvenni az orvosi diplomáját az isztambuli egyetemen, de ezt az egyetemi szabályzatra hivatkozva megtiltották neki. Ennek kapcsán a Bíróság kiemelte, hogy a kérdés az állam és az egyház viszonyát érinti, és a demokratikus társadalmak megítélése jelentősen különbözik, így a nemzeti döntéshozók szerepe ebben az ügyben fontosabb. A Bíróság utalt arra, hogy a tilalmat indokolja a nemi egyenlőség, továbbá hogy Törökországban extrém politikai mozgalmak igyekeznek nyomást gyakorolni a fejsál viselés kikényszerítése érdekében. A Bíróság még azt is kimondta: a törökországi világi életforma vezet a sürgető társadalmi szükséglethez, hogy egyenesen tiltsák az iszlám szimbólumok használatát, mert ezeknek politikai jelentősége lett.
Ellenvéleményében Tulkens bíró hangsúlyozta, hogy a Bíróság túl széles értékelési margót hagy a török hatóságoknak, és megállapította: teljességgel hiányzik a döntésből az európai felülvizsgálat eleme, pedig a kérdés súlyára tekintettel szükség volna az európai standardokra. Hangsúlyozta, hogy szükséges különbséget tenni a fejsálat viselők és a használatot kikényszeríteni kívánó extrém erők között, ahogyan minden más vallásban is.
Az ellenvéleményhez annyit érdemes még hozzátenni, hogy a világi életmód és a jelképekhez társított politikai jelentőség mint a korlátozás alapja túl messzire vezethet, úgyszólván majdnem mindent indokolhat. Ezért nem alaptalan a vélekedés, hogy a korábban idézett és a burka nyilvános használatát tilalmazó 2010. évi francia törvény nem bukna meg a strasbourgi felülvizsgálaton.
A franciaországi Dogru ügyben egy középiskolás lánynak tiltották meg a fejsál viselését tornaórán. A Bíróság elutasításában arra hivatkozott, hogy a kérdésben nincs egységes európai gyakorlat, ezért indokolt az értékelési margó részének tekinteni. Továbbá hivatkozott mások jogainak védelmére, amikor egy adott ügyben elkerülhető a szélesebb társadalmi konfliktus.
Ami az első érvet illeti, mivel a szabad gyakorlat az ügy lényege – legalábbis megítélésem szerint –, indokolt volna az európai standard. (Ezt hangsúlyozta Tulkens bíró is.) A második érv rejtett implikációja, vagyis hogy a vallásszabadságnak van „passzív” oldala, mégpedig az: milyen mértékben köteles tűrni egy közösség a másik hitbéli meggyőződésének közszemlére tételét. Maga a vita is társadalmi konfliktust gerjeszthet. De miután az ügy körülményei miatt tekintélyelvi térítő hatás aligha merül fel, az esetleges konfliktust gerjesztő hatás és az egyén vallásszabadsághoz való jogának viszonya mélyebb megfontolást igényelt volna.
Úgy vélem, a kérdés megítélésében a Bíróság túl messzire megy a korlátozás indokolhatóságában. Nem tartja tiszteletben a politikai hasznosság és a jogok prioritása közötti egyensúlyt. Ennek az egyensúlynak olyan szabályozás felel meg, amely csupán a rendkívüli esetekben tekinti indokoltnak a tilalmat – és nyilvánvalóan ilyen a tekintélyelvi térítés, a provokáció, a közvetlen terrorista-fenyegetés, a feltétlenül szükséges hatóságok előtti identifikáció, illetve amikor minden ésszerű kétségen túl megállapítható a kényszer és a nyomásgyakorlás.
Liget.org » Folyóirat » 2011 / 5 » A fátyol titkai

matches: Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
3. Egy döntés margójára - Hunvald-blog
Az elmúlt néhány napban megjelent hírek szerint, a Kúria felülvizsgálati ítélete Hunvald György kontra HVG személyiségi jogi perben a következő: „Közéleti szereplő közszereplésével kapcsolatban folytatott büntetőeljárásról szóló tudósításban közéleti szereplő képmása az adott eljárásról szóló tudósítás körében – ha a képmás a konkrét eljárás során készült – adott személy konkrét hozzájárulása nélkül is felhasználható.”
A Kúria ítélete hivatkozik a strasbourgi esetjogra és az Alkotmánybíróság különböző döntéseire. Ez az ítélet azonban nem válaszolja meg azt a kérdést, mit kezd magával az a közszereplő, akit később felmentenek. Persze jóval később, mint amikor a bilincses fotó készült róla. Kitől kérheti a jóvátételt? Azért, hogy a bilincses kép azt sugallja, bűnös.
Egészen biztos vagyok abban, hogy ez a kúriai döntés nem fog sokáig hatályban maradni, mert az európai jog nem ebbe az irányba fejlődik.
Az irányelv célja, hogy lefektesse az ártatlanság vélelme miatti minimumszabályokat, amik a gyanúsítottakat és a vádlottakat a büntetőeljárás során a jogerős ítéletig megilletik. A hatóságoknak lehetőség szerint kerülni kell a kézi és lábbilincs, illetve más, a bűnösség látszatát keltő eszköz használatát. Kivétel, ha ezeknek az alkalmazása feltétlenül szükséges.
Az irányelvet a büntetőeljárás kezdetétől alkalmazni kell a gyanúsítottakra vagy vádlottakra, már az előtt is, amikor az illetékes hatóságok az érintett személy tudomására hozták azt, hogy bűncselekmény elkövetésével gyanúsítják vagy vádolják. Az irányelvet az eljárás végéig, vagyis a jogerős ítélet meghozataláig alkalmazni kell.
Az Strasbourgi Bíróság (EJEB) az ártatlanság vélelme egyik legalapvetőbb elemeként leszögezte a tényt, hogy a bírósági vagy köztisztviselők nyilvánosan nem mutathatják be a gyanúsított vagy vádlott személyt úgy, mintha az bűnös lenne egy bűncselekmény elkövetésében, ha nem volt még tárgyalása vagy ügyében még nem született jogerős ítélet.
Ez az alapelv az EJEB ítélkezési gyakorlatának megfelelően vonatkozik minden hatóságra. Mindkét helyzet arra bátoríthatja a nyilvánosságot, hogy az adott személyt bűnösnek tartsák és előítélettel álljanak az igazságügyi hatóság által értékelt tényekhez. Az uniós közlemény kimondja, hogy az új szabályozást valamennyi tagországnak alkalmaznia kell.
Miután a megszavazott irányelvet az Európai Tanács elfogadta, a tagállamoknak két év áll majd rendelkezésükre, hogy átültessék a nemzeti joggyakorlatba.
Az ártatlanság vélelmének alapelve sok év alatt fejlődött ki. Az EJEB elismeri az ártatlanság vélelme és más, a tisztességes tárgyaláshoz való joghoz kapcsolódó jogok közötti egyértelmű kapcsolat meglétét abban az értelemben, hogy amikor ezeket a jogokat megsértik, az ártatlanság vélelme is elkerülhetetlenül veszélybe kerül. Ezt a 2016. január 20-án elfogadott uniós irányelvet a Kúria vélhetően nem vette figyelembe a felülvizsgálati döntésében idén április 27-én.
A Kúria felülvizsgálati ítélete szerint a fotón csak öltönyben vagyok látható, „… bilincs illetve, vezetőszíj rátekintéssel nem észlelhető külső, objektív szemlélet szerint.”
Lehetségesnek tartom, hogy rossz minőségű fotót néztek, ugyanis a féléves előzetes letartóztatásomkor készült fotón tökéletesen látszik a vezetőszíj és a bilincs egy része is, ami a bűnösségem egyértelmű látszatát kelti, ami sérti az ártatlanság vélelmét. A fotón nem csak az arcom látszik, hanem az előbb említett vezetőszíj, mellette a büntetés- végrehajtási őrrel. Ha csak az arc látszana, akkor akár igaz is lehetne a Kúria álláspontja, csakhogy a kérdéses fotó a bűnösség látszatát keltette a jogerős ítélet meghozatala előtt. Nekem a bilinccsel, vezetőszíjjal volt problémám az ilyen képek közlésekor. Erre ugyanis nem adtam engedélyt.
A kérdést a Strasbourgi Bíróság (EJEB) fogja eldönteni és nincs kétségem, hogy az ártatlanság vélelmével kapcsolatos korábbi gyakorlata és a kötelezően alkalmazandó uniós irányelv mellett milyen döntést fog hozni. Az ártatlanság vélelme ugyanis a természetes személyekre vonatkozik és nincs különbség a közszereplő és nem közszereplő természetes személy között.
A baj az, hogy az addig közölt bilincses fotókért az azokat közlő médiák helyett az államnak kell majd kártérítést fizetnie.
P.s.: Ja, és innen üzenem Pilhál Gyurkának, a Magyar Nemzet újságírójának – csak úgy, tollhegyről –, hogy a bilincs mutatását sosem engedélyeztem, pont azon okoknál fogva, ami most már európai jogként lett elfogadva, az arcomat viszont sosem szégyelltem.
https://hunvaldblog.blog.hu/api/trackback/id/tr808893860
tamás46 2016.07.16. 20:20:27
Az uniós jogharmonizáció 2005.január 1-től vonatkozik a magyar törvényhozásra.
Ennek ellenére rengeteg ügy van Strassbourgban,ami azt bizonyítja, hogy 11 év után sem hajtotta végre a magyar törvényhozás a jogharmonizációt.
A megdöbbentő ebben az, hogy egy-egy ügyben az erre való hivatkozást a bíróságok úgy kezelik(a Kuriát is beleértve),mintha precedens(máshol megtörtént) lenne,amit a magyar jog nem ismer el.
Amennyiben valaki mégis küzd(?) azért, akkor jönnek a jogi csűr-csavarok,és ha valakinek türelme van akkor a strassbourgi bíróság.
Ezt azonban nem érdemes 50 év feletti korban elkezdeni, mert nem lehet a végét megérni. (tapasztalatból írom)

matches: Kúria Kúria Bíróság Kúria Kúria Kúria Bíróság


text:
⭐Az Országos Rádió és Televízió Testület. 814/2006. (IV. 19.) sz. Határozata
Download "Az Országos Rádió és Televízió Testület. 814/2006. (IV. 19.) sz. Határozata"
1 Az Országos Rádió és Televízió Testület 814/2006. (IV. 19.) sz. Határozata Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a TIÉD Egyesület panaszos által a Mágus Média Bt. (Telekeszi Átfogó, 2120 Dunakeszi, Óvoda köz 1.) műsorszolgáltató ellen benyújtott panasza alapján, a Panaszbizottság /2006. sz. állásfoglalása elleni jogorvoslati kérelmére meghozta az alábbi határozatot: A panaszos által előterjesztett jogorvoslati kérelemnek helyt ad, a Panaszbizottság állásfoglalását megváltoztatja, és megállapítja, hogy a műsorszolgáltató azzal, hogy a Dunakeszi hulladéklerakó ügyében csak az önkormányzati frakciók képviselőinek álláspontját közölte, megsértette a kiegyensúlyozott tájékoztatás követelményét. A Testület arra kötelezi a műsorszolgáltatót, hogy a határozat kézhezvételét követő Dunakeszi Átfogó c. műsorban 15 percnyi időtartamban adjon lehetőséget a kifogást tevő Tiszta és Élhető Dunakesziért Környezetvédelmi Egyesületnek álláspontja megjelenítésére. E határozat ellen közigazgatási úton fellebbezésnek nincs helye, a közléssel jogerős és végrehajtható. A határozat felülvizsgálatát a közléstől számított 30 napon belül bíróságtól lehet kérni a Testülethez benyújtandó keresetlevéllel. Indokolás Dr. V. Á., a TIÉD Egyesület (2120 Dunakeszi, Pihenő köz 10.) titkára február 16-án levélben panasszal fordult a Mágus Média Bt.-hez (Telekeszi Átfogó), melyben a február 14-i Dunakeszi Átfogó c. műsorszámot kifogásolta. Véleménye szerint a műsorszolgáltató egyoldalúan és kiegyensúlyozatlanul tájékoztatta a lakosságot Dunakeszi város hulladékgazdálkodásával kapcsolatban. Dr. V. Á. a műsorszolgáltatónak címzett panaszt egyidejűleg megküldte a Panaszbizottság részére is. Tekintettel arra, hogy a műsorszolgáltató nem reagált a kifogásoltakra, az egyesület február 20-án ismételten panaszt nyújtott be az ORTT Panaszbizottságához.2 Levelében az alábbiakat kifogásolta: A Dunakeszi Átfogó c. műsorban sorrendben A. A. képviselő, K. G. polgármester és dr. K. R. képviselő kifejtették álláspontjukat Dunakeszi hosszú távú hulladékgazdálkodásával, illetve a keletkező hulladék ártalmatlanításának lehetőségeivel kapcsolatosan. A műsor vendégeinek eltérő volt az álláspontja a megoldási lehetőségek tekintetében, illetve K. R. szerint a városban lévő lerakó még két éven keresztül gond nélkül tudja fogadni a hulladékot. Panaszos véleménye szerint a tájékoztatás egyoldalú és félrevezető volt. Egy település hulladékgazdálkodásának megnyugtató, mindenki számára elfogadható kialakítása időigényes feladat, a rendelkezésre álló két év nem elegendő a tervezési és engedélyezési feladatok elvégzésére sem. Az egyesület felelőtlenségnek tekinti, hogy ilyen fontos kérdésben halogatják a döntéshozatalt, mivel az idő múlásával a megoldási lehetőségek egy része idő hiányában ellehetetlenül. Sérelmezi továbbá, hogy a közönséget nem tájékoztatták a Közép Duna-völgyi KTVF azon döntéséről, mely alapján a hulladék-lerakó tonna kapacitással bővül, mely egyben azt is jelenti, hogy a lerakó hosszú évekkel tovább üzemelhet. A panaszt benyújtó szervezet beadványában utalt arra is, hogy egyesületük a lakosság többségének elfogadható megoldást dolgozott ki, aminek kifejtése a kiegyensúlyozott tájékoztatás alapelvének biztosításához nélkülözhetetlen. Fentiekre tekintettel V. Á. szerint sérült az Rttv. 4. (1) bekezdésében foglalt előírás, mely kimondja: 4. (1) A közérdeklődésre számot tartó hazai és külföldi eseményekről, vitatott kérdésekről a tájékoztatásnak sokoldalúnak, tényszerűnek, időszerűnek, tárgyilagosnak és kiegyensúlyozottnak kell lennie. A Panaszbizottság 7. sz. eljáró tanácsa a műsorszolgáltató és a panaszos szabályszerű értesítése után március 8-án tárgyalást tartott, és a panaszt egyhangú döntéssel elutasította az alábbi indokok alapján: A megtekintett műsorszám egy helybéli politikus monológszerű véleményét tárta a nézők elé, valamint ugyanazon témakörökben a település polgármesterének és egy másik képviselőjének álláspontját ismertette. A megtekintett műsorszám a település hulladékgazdálkodási és városgazdálkodási kérdéskörét körültekintően és kiegyensúlyozottan dolgozta fel. az érintett kérdéskör a település vezető politikusai és vezetői megkérdezése által, azok véleményének részletes kifejtésével településvezetői szinten került feldolgozásra. a műsorszolgáltató tájékoztatást adott arról, hogy az érintett műsorszám sugárzásának napján írásban meghívta a hulladékgazdálkodással és környezetvédelemmel foglalkozó szakmai és civil szervezeteket egy későbbi, március hónapra tervezett tévés kerekasztalbeszélgetésre. Dr. V. Á március 16-án az eljáró tanács állásfoglalásával szemben jogorvoslati kérelemmel fordult az Országos Rádió és Televízió Testülethez. 23 A jogorvoslati kérelemben panaszos az alábbiakat terjesztette elő: Álláspontja szerint a műsor vendégei a konkrét megoldási lehetőségekről, a város hulladékgazdálkodásának helyzetéről, a problémákról, az eljárás menetéről és ütemezéséről, tehát a kialakult mára súlyossá vált helyzetről nem tájékoztatták a lakosságot. Panaszos jogorvoslati kérelmében megismételte a panaszban előadott kifogásait, és hozzátette: ezzel a lakosságot megpróbálták félrevezetni az ügyet akként beállítva, hogy ráérünk még a megoldást kidolgozni és végrehajtani. Az egyesület véleménye szerint félrevezető volt a műsor abban a tekintetben is, hogy valóságos választási lehetősége van a testületnek a hulladék-elhelyezési megoldással kapcsolatban, hiszen a Dunakeszi lerakó bővítésével a további megoldások nem lesznek megvalósíthatók. az Rttv. sehol nem rendelkezik arról, hogy a műsorszolgáltatónak elegendő a politikai szervezetek laikus képviselőit és a polgármestert megkérdezni egy adott ügyben. biztosítani kell, hogy egy ekkora jelentőséggel bíró, a városban lakók életét hosszú időre befolyásoló lehetőségekről, döntés-előkészítésről és az esetleges döntésről az érintettek a véleményüket, javaslataikat kifejthessék. A hulladékgazdálkodást nem lehet politikai kérdéssé lealacsonyítani, mivel jó döntést csak a lakosság bevonásával szakmai alapokon lehet hozni. Panaszos a műsorszolgáltató meghívásával kapcsolatban pedig elismerte, hogy a televízió valóban megkereste szervezetüket is, azonban álláspontja szerint az eljáró tanács a műsorszolgáltató javára bírált el egy olyan meghívót, amelynek a tárgyán kívül sem helye, sem időpontja, sem pedig a résztvevők köre nem ismert. Kifejtette továbbá, hogy a kerekasztal-beszélgetésre a jogorvoslat benyújtásáig nem került sor. A Testület a tényállás tisztázása érdekében megtekintette a kifogásolt műsorszámot, és a műsorszolgáltatótól kapott információk, valamint a felvételek alapján arra az álláspontra jutott, hogy a Panaszbizottság állásfoglalása nem megalapozott az alábbi indokok alapján: Az egyesület már korábban is panaszt nyújtott be az érintett műsorszolgáltató kifogásolt műsorának korábbi adásában elhangzottak miatt. A Testület akkor 496/2006. (III. 8.) sz. határozatában - megállapította, hogy a TIÉD Egyesület érintettnek tekinthető a Dunakeszi hulladéklerakó ügyében, hiszen a szervezet célja a környezetvédelem, és ahogy azt neve is bizonyítja Tiszta és Élhető Dunakesziért Környezetvédelmi Egyesület -, elsősorban Dunakeszi környezetét kívánja megóvni. A Mágus Média Bt. tájékoztatása szerint a választásokra tekintettel, megfelelőbbnek gondolták a választás két fordulója közötti időszakot a kerekasztal-beszélgetés megtartására, azonban annak konkrét időpontja még április első hetében sem került rögzítésre. Fentieken túl, a kifogásolt műsor szerkezete is megváltozott a szervezet korábbi panaszának időpontjához képest: a Dunakeszi Átfogó c. műsorszám csupán 6-8 alkalommal épült fel a képviselők monológszerű a megelőző képviselőtestületi üléseket kommentáló beszédeiből. 34 Azonban az Átfogó effajta struktúráját a nézők jelentős része kifogásolta, így a műsorszolgáltató visszatért a korábbi metódushoz, és a műsor egyes adásai több aktuális témát dolgoznak fel. A képviselők természetesen lehetőséget kapnak frakciójuk véleményének kifejtésére, azonban mindezt nem monológszerűen adhatják elő, hanem a műsorvezetővel folytatott beszélgetés keretében. A Testület rendelkezésére álló információk szerint a hulladéklerakó ügyében utoljára egy évvel ezelőtt került sor olyan kerekasztal-beszélgetésre, amelyen a panaszos egyesület is részt vett. A kifogásolt műsorban többek között három képviselő mondhatta el véleményét az alábbiak szerint: - Elsőként A. A. ismertette az MSZP álláspontját a város hitelfelvétele ügyében, majd a hulladékgazdálkodás keretében frakciójának megoldási javaslatait tárta a nézők elé. Hangsúlyozta, hogy mindenképpen szükséges lenne a lakosság véleményét is megismerni, illetve bevonni a döntéshozatalba. - A második vendég K. G. polgármester volt, akit az idei költségvetés irányelvei kapcsán hívtak meg a műsorba, azonban a műsorvezető megkérte, hogy előtte reagáljon az MSZP-s képviselő által elmondottakra. A polgármester véleménye szerint a szemétkérdés mindig aktuális, beszélt az EU általi elvárásokról, és kihangsúlyozta a szelektív hulladékgyűjtés fontosságát, majd rátért eredeti mondanivalójára. - Harmadikként Dr. K. R. beszélgetett a műsorvezetővel, akit a képviselőtestület bízott meg a hulladéklerakó problémájának kezelésével, felügyeletével. Az SZDSZ-es politikus részletesen ismertette az EU által felállított hulladékokkal, azok elhelyezésével kapcsolatos- rangsort, majd a megoldási lehetőségeket vázolta fel. Véleménye szerint mely ellentétes volt az MSZP-s képviselő álláspontjával nem szükséges a hulladéklerakó ügyében népszavazást elrendelni, ugyanis a megoldási alternatívák közüli választás szakmai kérdés, melyhez a laikus nézők nem rendelkeznek megfelelő szaktudással. Mindezek ellenére a követendő irányvonalak meghatározásában K. R. szerint is ki kell kérni a lakosok véleményét. Összességében tehát elmondható, hogy a politikusok maguk is fontosnak tartották a civilek, a lakosság bevonását a hulladéklerakó problémájának megoldásába. A Testület álláspontja szerint a civilek érdekeit képviseli többek között a TIÉD egyesület is, rendelkezve mindazon szaktudással, amelynek a nézők nem feltétlenül vannak birtokában. Így a szervezet véleményének kikérése mindenképpen szükséges lett volna, hisz az utolsó alkalom, amikor kifejthette álláspontját, kb. egy évvel ezelőtt volt. Azóta azonban számos újabb fejlemény történt a Dunakeszi hulladéktelep ügyében, többek között a helyi képviselők V. P. főpolgármester-helyettessel is tárgyalásokat folytattak novemberében. A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló évi CXL. törvény 15. (5) bekezdése kimondja: 15. (5) Meghatározott ügyekben törvény az ügyfél jogaival ruházhatja fel az érdekvédelmi szervezeteket és azokat a társadalmi szervezeteket, amelyeknek a nyilvántartásba vett tevékenysége valamely alapvető jog védelmére vagy valamilyen közérdek érvényre juttatására irányul. 45 A Ket. is kifejezetten említést tesz a társadalmi szervezetek ügyféli jogokkal való felruházásáról, ezzel is érzékeltetve a különböző egyesületek és egyéb csoportosulások fontosságát, és megadva számukra a lehetőséget bizonyos, speciális ügyekbe való beleszólásra. Így a műsorszolgáltató megsértette a kiegyensúlyozottság követelményét, amikor nem biztosított lehetőséget a TIÉD egyesület számára álláspontjának kifejtésére. Az Rttv. 4. (1) bekezdésében foglalt előírás kimondja: 4. (1) A közérdeklődésre számot tartó hazai és külföldi eseményekről, vitatott kérdésekről a tájékoztatásnak sokoldalúnak, tényszerűnek, időszerűnek, tárgyilagosnak és kiegyensúlyozottnak kell lennie. Fentiekre tekintettel a Testület meghozta határozatát, amelyben a panaszos által előterjesztett jogorvoslati kérelemnek helyt adott, a Panaszbizottság állásfoglalását megváltoztatta, és megállapította, hogy a műsorszolgáltató megsértette a kiegyensúlyozott tájékoztatás követelményét, valamint arra kötelezte a műsorszolgáltatót, hogy a határozat kézhezvételét követő Dunakeszi Átfogó c. műsorban 15 percnyi időtartamban adjon lehetőséget a kifogást tevőnek álláspontja megjelenítésére. E határozattal szemben az Rttv. 51. (3) bekezdése alapján közigazgatási úton fellebbezésnek nincs helye. A határozat felülvizsgálatát kézhezvételétől számított 30 napon belül bíróságtól lehet kérni. Budapest, április 19. az Országos Rádió és Televízió Testület nevében Kovács György sk. elnök 5 Hasonló dokumentumok
az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 343/2010. (II. 24.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) J. L., a Reális Zöldek Klub elnökének (a továbbiakban: Panaszos) Részletesebben AZ ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 915/2009. (IV. 22.) számú HATÁROZATA
AZ ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 915/2009. (IV. 22.) számú HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 1561/2008.(VIII.27.) sz. VÉGZÉSE
az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 2347/2009. (XII. 2.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben ORSZÁGOSRÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓTESTÜLET. 2740/2007. (XII.12.) sz. VÉGZÉSE
ORSZÁGOSRÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓTESTÜLET 2740/2007. (XII.12.) sz. VÉGZÉSE Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) az 1996. évi a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 328/2009. (II. 11.) sz. HATÁROZATA
az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 328/2009. (II. 11.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben Az Országos Rádió és Televízió Testület. 2503/2006. (XI. 15.) sz. HATÁROZATA
Az Országos Rádió és Televízió Testület 2503/2006. (XI. 15.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben Az Országos Rádió és Televízió Testület. 226/2008. (I. 30.) sz. Határozata
Az Országos Rádió és Televízió Testület 226/2008. (I. 30.) sz. Határozata Az Országos Rádió és Televízió Testület O. J., a Magyar Emberi Jogvédő Központ Alapítvány elnökének, a Magyar Televízió Zrt. (1810 Részletesebben az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 610/2009. (III. 18.) sz. HATÁROZATA
az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 610/2009. (III. 18.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET VÉGZÉSE
az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 1899/2007. (VIII. 23.) sz. VÉGZÉSE Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 63/2009. (I.7.) sz. HATÁROZATA
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 63/2009. (I.7.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a továbbiakban: Részletesebben Ügyiratszám: TA/2925-12/2011 NEMZETI MÉDIA - ÉS HÍRKÖZLÉSI HATÓSÁG MÉDIATANÁCSÁNAK
Ügyiratszám: TA/2925-12/2011 NEMZETI MÉDIA - ÉS HÍRKÖZLÉSI HATÓSÁG MÉDIATANÁCSÁNAK 499/2011. (IV.14.) számú HATÁROZATA A Nemzeti Média-és Hírközlési Hatóság Médiatanácsa (továbbiakban: Médiatanács) a Szabó Részletesebben Az Országos Rádió és Televízió Testület. 2156/2009. (XI. 3.) sz. HATÁROZATA
Az Országos Rádió és Televízió Testület 2156/2009. (XI. 3.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben AZ ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 1610/2009. (VIII. 26.) sz. HATÁROZATA
AZ ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 1610/2009. (VIII. 26.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben Az Országos Rádió és Televízió Testület. 1958/2006. (IX. 6.) sz. Határozata
Az Országos Rádió és Televízió Testület 1958/2006. (IX. 6.) sz. Határozata Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (továbbiakban: Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 1755/2009. (IX. 9.) sz. HATÁROZATA
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 1755/2009. (IX. 9.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a Részletesebben a NEMZETI MÉDIA- ÉS HÍRKÖZLÉSI HATÓSÁG MÉDIATANÁCSÁNAK 1331/2011. (X. 5.) számú HATÁROZATA
Ügyiratszám: MN/27101-6/2011. Ügyintéző: személyes adat Tárgy: kiegyensúlyozottsági kérelem elbírálása Melléklet: a kifogásolt műsorszám tartalmának szöveges ismertetése a NEMZETI MÉDIA- ÉS HÍRKÖZLÉSI Részletesebben Az Országos Rádió és Televízió Testület. 1112/2009. (V. 28.) sz. HATÁROZATA
Az Országos Rádió és Televízió Testület 1112/2009. (V. 28.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és a televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 547/2010. (III.24.) sz.
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 547/2010. (III.24.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a továbbiakban: Részletesebben Az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 744/2009. (IV. 1.) számú HATÁROZATA
Az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 744/2009. (IV. 1.) számú HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben h a t á r o z a t o t hozom:
A Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének FK-I/B-4978/2011. számú, fogyasztóvédelmi intézkedést és bírság kiszabását tartalmazó határozata az ERSTE Bank Hungary Zrt. számára A Pénzügyi Szervezetek Állami Részletesebben az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 605/2009. (III. 18.) sz. HATÁROZATA
az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 605/2009. (III. 18.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben 2157/2008. (XI. 26.) sz.
Ügyiratszám:MC-24299-18/2011. Tárgy: fellebbezés elbírálása A NEMZETI MÉDIA- ÉS HÍRKÖZLÉSI HATÓSÁG MÉDIATANÁCSÁNAK 1706/2011. (XI.23.) számú HATÁROZATA A Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Médiatanácsa Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 1152/2009. (V.28.) sz. HATÁROZATA
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 1152/2009. (V.28.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a továbbiakban: Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 1484/2007.(VI.27.) sz. HATÁROZATA
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 1484/2007.(VI.27.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a továbbiakban: Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 540/2010. (III. 24.) sz. HATÁROZATA
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 540/2010. (III. 24.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 1185/I/2006.(V.31.) sz. HATÁROZATA
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 1185/I/2006.(V.31.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a Részletesebben AZ ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 870/2006. (IV. 26.) sz. HATÁROZATA
AZ ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 870/2006. (IV. 26.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben PANASZKEZELÉSI SZABÁLYZAT. a Willis Magyarország Biztosítási Alkusz és Tanácsadó Kft. Ügyfelei részére
PANASZKEZELÉSI SZABÁLYZAT a Willis Magyarország Biztosítási Alkusz és Tanácsadó Kft. Ügyfelei részére Melléklet: Panaszbejelentõ lap Budapest, 2013. április 10. Hatályos: 2013. április 10. Jóváhagyta: Részletesebben KÖZÉP-DUNA-VÖLGYI KÖRNYEZETVÉDELMI, TERMÉSZETVÉDELMI ÉS VÍZÜGYI FELÜGYELŐSÉG
KÖZÉP-DUNA-VÖLGYI KÖRNYEZETVÉDELMI, TERMÉSZETVÉDELMI ÉS VÍZÜGYI FELÜGYELŐSÉG Kérjük, vá laszában hivatkozzon iktatószá munkra! Ikt. sz.: KTVF: 1957-10/2010. Tárgy: Szentendre, Északi Vízmű vízbázis védőterület Részletesebben EGYENLŐ BÁNÁSMÓD HATÓSÁG HATÁROZAT
EGYENLŐ BÁNÁSMÓD HATÓSÁG Ügyiratszám: EBH/446/2012. HATÁROZAT Az Egyenlő Bánásmód Hatóság kérelmezőnek a Gyermekrák Alapítvány (1084. Budapest, Rákóczi tér 10.) eljárás alá vonttal szemben az egyenlő bánásmód Részletesebben az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 608/2009. (III. 18.) sz. HATÁROZATA
az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 608/2009. (III. 18.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben év: 2011. hó: 10. nap: 17. KÜJ: 100299935 KTJ: 100484602 KTJ: 101605369
ÉSZAK-DUNÁNTÚLI KÖRNYEZETVÉDELMI, TERMÉSZETVÉDELMI ÉS VÍZÜGYI FELÜGYELŐSÉG mint első fokú környezetvédelmi, természetvédelmi és vízügyi hatóság Hatósági Engedélyezési Iroda Környezetvédelmi Engedélyezési Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 1008/2009. (V.20.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a továbbiakban: Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 53/2009. (I. 7.) sz. HATÁROZATA
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 53/2009. (I. 7.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a továbbiakban: Részletesebben 2156/2008. (XI. 26.) sz.
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 2156/2008. (XI. 26.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 273/2009. (II. 4.) sz. HATÁROZATA
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 1644/2009. (VIII. 26.) számú HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben eh@eh.gov.hu; slenkere@eh.gov.hu; bagia@eh.gov.hu; magyara@eh.gov.hu
1081 BUDAPEST, KÖZTÁRSASÁG TÉR 7. ÜGYSZÁM: VEFO-366/ /2010 ÜGYINTÉZŐ: SLENKER ENDRE; BAGI ATTILA; DR. MAGYAR ATTILA TELEFON: 06-1-459-7773; 06-1-459-7711; 06-1-459-7767 TELEFAX: 06-1-459-7764 E-MAIL: eh@eh.gov.hu; Részletesebben Bács-Kiskun Megyei Területi Választási Bizottság 53/2014. (IX.20.) határozata H.M. által benyújtott fellebbezés tárgyában
Bács-Kiskun Megyei Területi Választási Bizottság 53/2014. (IX.20.) határozata H.M. által benyújtott fellebbezés tárgyában 53/2014. (IX. 20.) TVB. H A T Á R O Z A T A Bács-Kiskun Megyei Területi Választási Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 2246/2009. (XI.11.) sz.
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 2246/2009. (XI.11.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a továbbiakban: Részletesebben hozom: A Felügyelet eljárása során eljárási költség nem merült fel.
A Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének FK-I/B-9206/2011. számú, fogyasztóvédelmi intézkedést és bírság kiszabását tartalmazó határozata az OTP Bank Nyrt. számára A Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete Részletesebben A Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Médiatanácsának 1759/2013. (XII. 11.) számú HATÁROZATA
A Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Médiatanácsának 1759/2013. (XII. 11.) számú HATÁROZATA Ügyiratszám: MN/57221-8/2013. Ügyintéző: személyes adat Telefonszám: Személyes adat E-mail: személyes adat Részletesebben Várpalota Város Önkormányzati Képviselő-testületének 2015. május 19-i rendkívüli ülésére
Várpalota Város Önkormányzati Képviselő-testülete 8100 Várpalota, Gárdonyi Géza u. 39. Tel: 592-660 Pf.: 76. fax: 592-676 e-mail: varpalota@varpalota.hu E L Ő T E R J E S Z T É S Várpalota Város Önkormányzati Részletesebben HATÁROZAT. határozatot.
Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatal Tartalomfelügyeleti főosztály Ügyiratszám: 4807-1/2011. Tárgy: törvénysértés megállapítása Ügyintéző: személyes adat HATÁROZAT A Nemzeti Média- és Hírközlési Részletesebben Villamos energia termelés szüneteltetésére vonatkozó engedély
1081 BUDAPEST, KÖZTÁRSASÁG TÉR 7. ÜGYSZÁM: ES-2189/1/2005 ÜGYINTÉZŐ: Horváth Károly TELEFON: 06-1-459-7777; 06-1-459-7774 TELEFAX: 06-1-459-7766; 06-1-459-7764 E-MAIL: eh@eh.gov.hu; horvathk@eh.gov.hu Részletesebben Az Országos Rádió és Televízió Testület. 2403/2006. (X.25.) sz. Határozata
Az Országos Rádió és Televízió Testület 2403/2006. (X.25.) sz. Határozata Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben Budapest, 2014. április 3. P.H. dr. Karas Monika s.k. elnök
Ügyiratszám: BI/1284-5/2014. Tárgy: egyetemes elektronikus hírközlési szolgáltató kijelölése telefonhálózathoz való hozzáférés vonatkozásában Ügyintéző: Dr. Csorba Imre HATÁROZAT A Nemzeti Média- és Hírközlési Részletesebben Fővárosi Ítélőtábla 12.Pk.50.017/2014/3.
Fővárosi Ítélőtábla 12.Pk.50.017/2014/3. A Fővárosi Ítélőtábla a N G Ügyvédi Iroda (cím) által képviselt Lehet Más a Politika (cím) kérelmezőnek, a Fővárosi Választási Bizottság (1052 Budapest, Városház Részletesebben HATÁROZAT. Ügyintéző: dr. Kun István, Szombati Attila Melléklet: -
Ügyiratszám: KS/2794-5/2015. Tárgy: az országos bitfolyam hozzáférés nagykereskedelmi szolgáltatás ának megállapítása retail minus módszer alkalmazásával (UPC RM20) Ügyintéző: dr. Kun István, Szombati Részletesebben Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei TERÜLETI VÁLASZTÁSI BIZOTTSÁG
Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei TERÜLETI VÁLASZTÁSI BIZOTTSÁG 3525 MISKOLC, Városház tér 1. Telefon: (46) 517-700*, (46) 517-713 Telefax: (46) 352-525 E-mail: tvb@hivatal.baz.hu III-1395-5/2014. a Borsod-Abaúj-Zemplén Részletesebben AZ ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 404/2009. (II.25.) sz. HATÁROZATA
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 2118/2006 (IX. 20.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (továbbiakban: Részletesebben J E G Y Z Ő K Ö N Y V
2/2015. számú jegyzőkönyv J E G Y Z Ő K Ö N Y V ÚJRÓNAFŐ KÖZSÉG ÖNKORMÁNYZAT KÉPVISELŐ-TESTÜLETÉNEK 2015. február 16-án megtartott nyilvános testületi ülésről J E G Y Z Ő K Ö N Y V mely készült Újrónafő Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 81/2010. (I. 13.) számú HATÁROZATA
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 81/2010. (I. 13.) számú HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a továbbiakban: Részletesebben HATÁROZAT. 200.000 Ft, azaz Kettőszázezer forint
Ügyiratszám. NAIH-5990-6/2012/H Tárgy: helyi adóra vonatkozó adatok közzététele HATÁROZAT Az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról szóló CXII. törvény 61. -ának (1) bekezdés f/ Részletesebben NEMZETI VÁLASZTÁSI BIZOTTSÁG. A Nemzeti Választási Bizottság 1394/2014. számú határozata
NEMZETI VÁLASZTÁSI BIZOTTSÁG A Nemzeti Választási Bizottság 1394/2014. számú határozata A Nemzeti Választási Bizottság a Farmos Község Önkormányzata (2765 Farmos, Fő tér 1.) nevében eljáró Horváth László Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 995/2008. (VI.4.) sz. HATÁROZATA
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 995/2008. (VI.4.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a továbbiakban: Részletesebben IC' v~~'~~' ~ Indokolás. A Fõvárosi Ítélõtábla 2.Kí.27.244/2005/7.szám. A MAGYAR KÖZTÁRSASAG NEvi:~~;:,.~1\ttA:'rt'l:><.:o-t~N' 1 loog APR 2 8..
v~~'~~' ~ A Fõvárosi Ítélõtábla 2.Kí.27.244/2005/7.szám!t A MAGYAR KÖZTÁRSASAG NEvi:~~;:,.~1\ttA:'rt'l:> Részletesebben Szám: 36600/3626-21/2015.ált. Tárgy: Túrkeve város hulladékgazdálkodási közszolgáltatásának ideiglenes ellátására közérdekű szolgáltató kijelölése
Szám: 36600/3626-21/2015.ált. Tárgy: Túrkeve város hulladékgazdálkodási közszolgáltatásának ideiglenes ellátására közérdekű szolgáltató kijelölése HATÁROZAT Az NHSZ Szolnok Közszolgáltató Nonprofit Kft-t Részletesebben Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei TERÜLETI VÁLASZTÁSI BIZOTTSÁG
Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei TERÜLETI VÁLASZTÁSI BIZOTTSÁG 3525 MISKOLC, Városház tér 1. Telefon: (46) 517-700*, (46) 517-713 Telefax: (46) 352-525 E-mail: tvb@hivatal.baz.hu III-1370-4/2014. a Borsod-Abaúj-Zemplén Részletesebben MiFiN Mikrofinanszírozó Pénzügyi Szolgáltató Zrt.
Panaszkezelési szabályzat A Magyar Nemzeti Bank elnökének 28/2014. (VII.23.) MNB rendelete (a pénzügyi szervezetek panaszkezelésére vonatkozó szabályokról) szerint előírt kötelező szabályokkal egységes Részletesebben az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 371/2010. (II. 24.) sz. HATÁROZATA
az ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 371/2010. (II. 24.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben http://www.lb.hu/joghat/jk0306.html
1. oldal, összesen: 5 A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG LEGFELSBB BÍRÓSÁGA 3/2006. KJE szám A Magyar Köztársaság nevében! A Magyar Köztársaság Legfelsbb Bíróságának közigazgatási jogegységi tanácsa a 2006. március Részletesebben SZIGETHALOM VÁROS ÖNKORMÁNYZAT SZIVÁRVÁNY BÖLCSŐDE ÉS VÉDŐNŐI SZOLGÁLAT
SZMSZ. számú melléklete SZIGETHALOM VÁROS ÖNKORMÁNYZAT SZIVÁRVÁNY BÖLCSŐDE ÉS VÉDŐNŐI SZOLGÁLAT BÖLCSŐDEI FELVÉTELI SZABÁLYZATA 1 Szigethalom Város Önkormányzat, mint fenntartó által biztosított bölcsődei Részletesebben Jegyzőkönyv. Napirend
Jegyzőkönyv Készült: Szálka Községi Önkormányzat Képviselő-testületének 2013. január 30-án 16 órakor megtartott rendkívüli üléséről Jelen vannak: Pálfi János polgármester, Dr. Sudár Zsolt, Csernik József, Részletesebben v é g z é s t: A Fővárosi Ítélőtábla a Fővárosi Választási Bizottság 298/2014. (X.17.) FVB számú határozatát helybenhagyja.
Fővárosi Ítélőtábla 12.Pk.50.058/2014/5. A Fővárosi Ítélőtábla a Ügyvédi Iroda (címe., ügyintéző: ügyvéd neve) által képviselt kérelmező neve (címe) kérelmezőnek, a Fővárosi Választási Bizottság 2014. Részletesebben Az M0 keleti szektora és útépítési engedélyezési eljárása
Egy főváros körüli gyorsforgalmi út gondolatát először dr. Vásárhelyi Boldizsár, a budapesti Műegyetem egykori professzora fogalmazta meg, ő vázolta fel az általa javasolt nyomvonalat - Budapesttől a mainál Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 796/2009. (.IV. 8.) sz. HATÁROZATA
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 796/2009. (.IV. 8.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a Részletesebben A Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Médiatanácsának. 1250/2014. (XII.16.) számú HATÁROZATA
Ügyiratszám: MN/26124-8/2014. Ügyintéző: személyes adat Tárgy: a támogatás közzétételére vonatkozó törvényi rendelkezés megsértése A Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Médiatanácsának 1250/2014. (XII.16.) Részletesebben Médiaszolgáltatás Szabályozás Főosztály Ügyiratszám: 15611-3/2011. A Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Médiatanácsának. Végzése
Médiaszolgáltatás Szabályozás Főosztály Ügyiratszám: 15611-3/2011. Pályáztatási és Jogi Osztály Ügyintéző: dr. Szalai Anita Telefon: (06-1) 4577-959 Tárgy: értesítés eljárás megindításáról és hiánypótlásra Részletesebben ELŐTERJESZTÉS. 2012. december 14-i rendes ülésére
Új napirendi pont 31. számú előterjesztés Egyszerű többség ELŐTERJESZTÉS Dombóvár Város Önkormányzata Képviselő-testületének 2012. december 14-i rendes ülésére Tárgy: Hulladékgazdálkodási tárgyú döntések Részletesebben Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei TERÜLETI VÁLASZTÁSI BIZOTTSÁG
Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei TERÜLETI VÁLASZTÁSI BIZOTTSÁG 3525 MISKOLC, Városház tér 1. Telefon: (46) 517-700*, (46) 517-713 Telefax: (46) 352-525 E-mail: tvb@hivatal.baz.hu III-1392-3/2014. a Borsod-Abaúj-Zemplén Részletesebben í t é l e t e t : A Legfelsőbb Bíróság a Fővárosi Bíróság 11.K.30.942/2006/9. számú ítéletét hatályában fenntartja.
Vagyongyarapodás felülellenőrzés, iratmegőrzési kötelezettség Kfv.I.35.516/2006/5.szám A Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága a dr. Szűcs Viktor Géza ügyvéd által képviselt felperesnek a dr. Szabó Andrea Részletesebben A hallgatók fegyelmi és kártérítési felelősségéről szóló szabályzata A Szervezeti és Működési Szabályzat 7. sz. melléklete
Ikt. sz.: RH/206-7/2014 A hallgatók fegyelmi és kártérítési felelősségéről szóló szabályzata A Szervezeti és Működési Szabályzat 7. sz. melléklete 2014. augusztus 28. Tartalomjegyzék 1. A szabályzat célja... Részletesebben J"~ 1. " 0"0"'",.0.' .",,," L'Ju.l 11.1.1., í ~. E ciiéjcletck:.. Ü lo~t ikt. S "~""".'-"_." gyuj1é.zó:.. ~.~ ~. A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN!
~ J:=I~/.a{"" A Fõvárosi Ítélõtábla 2.Kf.27.0 12/2004/1 O.szám ~ J"~.",,," L'Ju.l 11.1.1., í ~. M.lktatós~'4' A~.:. E ciiéjcletck:.. jt:}..!:-~r.,[ol 1. " 0"0"'",.0.' Ü lo~t ikt. S "~""".'-"_." gyuj1é.zó:.. Részletesebben Szerbia Legfelsőbb Kasszációs Bíróságának hatásköre az új polgári eljárásjogi jogszabályok tükrében
Dr. Szalma Mária Szerbia Legfelsőbb Kasszációs Bíróságának hatásköre az új polgári eljárásjogi jogszabályok tükrében I. A Szerb Köztársaság Bíróságokról szóló törvénye 1 értelmében az ország legfelsőbb Részletesebben Város Polgármestere. Tájékoztató az Ország úti zajvédő fal létesítésével összefüggő kérdésekről
Város Polgármestere 2051 Biatorbágy, Baross Gábor utca 2/a. Telefon: 06 23 310-174/112, 113, 142 mellék Fax: 06 23 310-135 E-mail: polgarmester@biatorbagy.hu www.biatorbagy.hu Tájékoztató az Ország úti Részletesebben AZ ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 1823/2006.(VIII.23.) sz. HATÁROZATA
AZ ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 1823/2006.(VIII.23.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény Részletesebben h a t á r o z a t o t hozom: A Felügyelet a Bankkal szemben - szóbeli panaszok kezelésére vonatkozó
A Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének FK-I/B-6077/2011. számú, fogyasztóvédelmi intézkedés alkalmazását és bírság kiszabását tartalmazó határozata a CIB Bank Zrt. számára A Pénzügyi Szervezetek Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 322/2009. (II. 11.) sz. HATÁROZATA
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 322/2009. (II. 11.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a Részletesebben Készült: Markotabödöge Község Képviselő-testületének 2011. április 18-án tartott nyilvános üléséről.
Markotabödöge Község Képviselő-testülete 128-3/2011./NY. J e g y z ő k ö n y v Készült: 2011. április 18-án tartott nyilvános üléséről. A képviselő-testületi ülés kezdete: 18 00 óra A képviselő-testületi Részletesebben OHÜ Országos HuLLadékgazdálkodási Ügynökség Nonprofit. IZSÁK-KOM Térségi Kommunális Szolgáltató Nonprofit. Korlátolt Felelősségű Társaság. Cll.
,.. OHÜ Országos HuLLadékgazdálkodási Ügynökség Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság Az okirat sorszáma: A-..~2j../2014. Ügyiratszám: 1713-... 6.../2014. HULLADÉKGAZDÁLKODÁSI MINŐsíTŐ KÖZSZOLGÁLTATÁS Részletesebben T Á R G Y S O R O Z A T A. 1./ A közétkeztetés és az önkormányzat által üzemeltetésre átadott konyha helyzetének áttekintése.
NYÍRGELSE KÖZSÉG ÖNKORMÁNYZAT KÉPVISELŐ- TESTÜLET 2013.február 13.-án megtartott Képviselő-testületi ülésének a.) jegyzőkönyve b.) határozata c.) előterjesztése d.) tárgysorozata T Á R G Y S O R O Z A Részletesebben Mezőberény Város Önkormányzat Képviselő-testülete a 2014. évi munkatervében a április
márciusáig végzett munkájáról Szociális és Fgészségügyi Bizottság Oktatási és Kulturális Bizottság Véleményező Pénzügyi- és Gazdasági 13 zottság Bizottság: ligyrendi, Jogi, és Közbiztonsági Bizottság Készítette: Részletesebben Kérelem a PSZÁF J-B-IV-24/2007. sz. határozat saját hatáskörben történő visszavonására
Marsi Erika Főigazgató Asszony Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete Budapest Krisztina krt. 39. 1013 Tárgy: Kérelem a PSZÁF J-B-IV-24/2007. sz. határozat saját hatáskörben történő visszavonására Tisztelt Részletesebben ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET. 355/2009. (II. 18.) sz. HATÁROZATA
ORSZÁGOS RÁDIÓ ÉS TELEVÍZIÓ TESTÜLET 355/2009. (II. 18.) sz. HATÁROZATA Az Országos Rádió és Televízió Testület (a továbbiakban: Testület) a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény (a Részletesebben Tárgy: fellebbezés elbírálása
MAGYAR BÁNYÁSZATI ÉS FÖLDTANI HIVATAL BÁNYÁSZATI, GÁZIPARI ÉS ÉPÍTÉSÜGYI FŐOSZTÁLY MBFH/1348-2/2013. Bérces Tamás : (06-1) 3012-932 e-mail: tamas.berces@mbfh.hu Tárgy: fellebbezés elbírálása Revir Kft. Részletesebben Előterjesztés. Jászivány Községi Önkormányzat Képviselő-testület. Temetési költségek viseléséhez nyújtott települési támogatás iránt
Jászivány Községi Önkormányzat Képviselő-testület Előterjesztés Temetési költségek viseléséhez nyújtott települési támogatás iránt Balla Lászlóné Jászivány, Fő út 7. szám alatti lakos temetési költségek Részletesebben EURÓPAI EMBERI JOGI BÍRÓSÁG
EURÓPAI EMBERI JOGI BÍRÓSÁG részére Európa Tanács Strasbourg, Franciaország European Court of Human Rights Council of Europe F-67075 Strasbourg-Cedex Fax: 00 33 3 88 41 27 30 az Európai Emberi Jogi Egyezmény Részletesebben v é g z é s t: A Fővárosi Ítélőtábla a Fővárosi Választási Bizottság 301/2014.(X.17.) számú határozatát helybenhagyja.
Fővárosi Ítélőtábla 13.Pk.50.052/2014/4. A Fővárosi Ítélőtábla a Dr. Gera Annamária Ügyvédi Iroda (székhelycíme) által képviselt Kiss Róbert (lakcím) kérelmezőnek a Fővárosi Választási Bizottság (1052 Részletesebben í t é l e t e t: A Legfelsőbb Bíróság a Bács-Kiskun Megyei Bíróság 4.K.22.276/2009/7. számú ítéletét hatályában fenntartja.
Kfv.II.37.882/2010/8.szám A Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága a dr. Galgóczi Zoltán ügyvéd által képviselt felperesnek a dr. Gellérthegyi István ügyvéd által képviselt Környezetvédelmi, Természetvédelmi Részletesebben HELYI VÁLASZTÁSI BIZOTTSÁG 3296 Zaránk, Fő u. 21. sz. Telefon/fax: 36 / 471-983, 471 978 e-mail: igazgatas@zarank.t-online.hu, jegyzo@tarnamera.
HELYI VÁLASZTÁSI BIZOTTSÁG 3296 Zaránk, Fő u. 21. sz. Telefon/fax: 36 / 471-983, 471 978 e-mail: igazgatas@zarank.t-online.hu, jegyzo@tarnamera.hu Helyi Választási Bizottság 21/2014.(X. 12.) sz. határozata Részletesebben Széchenyi Kereskedelmi Bank Zrt. Panaszkezelési szabályzat
Széchenyi Kereskedelmi Bank Zrt. Panaszkezelési szabályzat Hatályos: 2013. 05. 21. napjától 1. ÁLTALÁNOS RÉSZ 1.1. Az utasítás célja Jelen utasítás a Széchenyi Kereskedelmi Bank Zrt-vel (a továbbiakban: Részletesebben Jegyzőkönyv. A képviselő testület 4 igen szavazattal - nem szavazat nélkül - a tárgyalás menetét elfogadta.
FARKASGYEPŰ KÖZSÉG ÖNKORMÁNYZAT KÉPVISELŐ-TESTÜLETE Cím: 8582 Farkasgyepű, Petőfi Sándor u. 42. Tel/fax: (89)584-200 e-mail: onkormanyzat@farkasgyepu.hu Szám:10/2015. J E G Y Z Ő K Ö N Y V Készült: Farkasgyepű Részletesebben Népegészségügyi Szakigazgatási Szerve HATÁROZAT
Népegészségügyi Szakigazgatási Szerve Iktatószám: 1314-9/2011. Ügyintéző: Dr. Gazdig Mária Tárgy: Látóképi Tófürdő fürdővíz profiljának megállapítása HATÁROZAT A Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal Népegészségügyi Részletesebben Bag Nagyközség Önkormányzat képviselő testületének. 9/2011./IV. 07./ ÖK.számú rendelete

matches: Bíróság Bíróság BÍRÓSÁG BÍRÓSÁG Bíróság Bíróság