text:
⭐Kit terhel a bizonyítási teher? bizonyítási teher a vádlót terheli. Sőt, a Be. 75. (2) bekezdése emeli a tétet azzal,
Kit terhel a bizonyítási teher? bizonyítási teher a vádlót terheli. Sőt, a Be. 75. (2) bekezdése emeli a tétet azzal,
Download "Kit terhel a bizonyítási teher? bizonyítási teher a vádlót terheli. Sőt, a Be. 75. (2) bekezdése emeli a tétet azzal,"
1 Kit terhel a bizonyítási teher? Látszólag könnyű a kérdésre a válasz a törvény szó szerint kimondja, hogy a bizonyítási teher a vádlót terheli. Sőt, a Be. 75. (2) bekezdése emeli a tétet azzal, hogy a bíró nem köteles beszerezni a terhelő bizonyítékot, ha az ügyész azt nem indítványozta. Kérdés egyrészt az, hogy ez valóban ennyire egyszerű-e, továbbá az is, hogy érvényesülnek-e ezen elvek az anyagi igazság mellett elkötelezett mégis csak vegyes rendszerű büntetőeljárásunkban. Aziránt ugyanis nem lehet kétségünk, hogy az opportunitás által egyre inkább érintett, konszenzuális elemekkel megtűzdelt büntetőeljárásunk főszabályként mégiscsak vegyes rendszerűnek tekinthető. Van egy olyan érzésem, hogy a büntetőeljárásnak ezek a mutatós, a funkció-elválasztást kétségkívül hangsúlyozó rendelkezései elkerülhetetlenek és nagyon fontosak, de kérdés, hogy illeszkednek a törvény eredeti szellemiségéhez. Mert mi is volt a vegyes rendszer lényege? Valóban csak a vádlót terheli az onus probandi? 1, Mit mondott erről a tudomány és a korabeli jogi szabályozás? Közismert, hogy Csemegi Károly nemcsak az anyagi jog, de amint arról a Csemegi Károly emlékére készített kötetben Erdei Árpád is megemlékezett- 1 a büntetőeljárásnak is kiemelkedő művelője volt. A magyar bűnvádi eljárás 1 Erdei Árpád: Csemegi Károly a büntetőeljárási jog művelője, in: Csemegi Károly emlékére, Budapest,2002. Osiris kiadó, o2 2 tervezetének indokai című munkájában, amely még ennyi idő multával is rendkívüli haszonnal forgatható, a bizonyítást illetően a következőket mondja: a gyakorlati szempontok azt követelik, hogy a bíróságot nem lehet elzárni attól, hogy a vád és a védelem szempontjából még szükségesnek mutatkozó lényeges adatok és bizonyítékok megszerzését az illető felek indítványa nélkül is elrendelhessék. 2 Majd hozzáteszi azt is, hogy az elv (mármint a vádelvű eljárás) ezáltal csorbát szenved, és a hatalmak elkülönülése (funkciómegosztás) mely a vádrendszernek alapját képezi, ezen intézkedés által bizonyos tekintetben megsértetik. 3 Ezek után nézzük meg, hogyan vélekedett minderről az évi XXXIII. büntető perrendtartásunk. Balogh Jenő a törvényt kommentáló könyvében kifejti, hogy a büntetőjognak közjogi jellege valamint a hivatalból való eljárásnak és az anyagi igazság érvényre emelésének elve a bűnvádi eljárásban a bizonyítás tekintetében fontos következményekkel jár. Nyilvánvaló, fejti ki álláspontját, hogy a büntetőperben a bizonyítás felvétel iránya és terjedelme nem függhet a felek indítványától, hanem a bűnvádi eljárás során eljáró összes hatóságok és közegek hivatalból kötelesek cselekményeiket elvégezni. 4 A nyomozóhatóságot, ügyészséget és a bíróságot egyaránt terhelő officialitás értelmében, mindegyik hatóság hivatalból köteles feladatait, így többek között a bizonyítást is ellátni. Ennek az a következménye, hogy mindezekre tekintettel a bűnvádi eljárásban nem lehet szó a bizonyítási tehernek a felek közti megoszlásáról. Mindehhez hozzátéve azt is, hogy a Bp. 9. illetve a alapján valamennyi hatóságnak, amennyiben bizonyítást vesz fel, hivatalból 2 Csemegi Károly: A magyar bűnvádi eljárás tervezetének indokai, Budapest, 1882,Pesti Könyvnyomda Részvénytársaság, 88.o. 3 Csemegi Károly: i.m. 88.o. 4 Balogh,Illés,Vargha: A bűnvádi perrendtartás magyarázata, III. kötet, Budapest, 1899.Grill Károly cs. és kir.udv. könykereskedése, 514.o.3 3 kötelessége mind a vádnak, mind a védelemnek érdekeit egyformán szem előtt tartani. A 9. értelmében az eljáró hatóságok és hatósági közegek kötelesek a terhelő és súlyosító valamint az enyhítő és mentő körülményeket egyenlő gondossággal figyelembe venni. 5 A 100. pedig kifejezetten a nyomozásról szól, mely szerint a nyomozás folyamán nemcsak a terhelő, hanem a mentő körülmények is kiderítendők és a gyanúsított érdekében is gond fordítandó ama bizonyítékok megszerzésére, melyeknek megsemmisítéséről tartani kell. Arról nem is beszélve, hogy ugyanezen szakasz második mondata értelmében a gyanúsított védelme érdekében egyes nyomozati cselekmények teljesítését a járásbíróságnál is kérhette. Jellemző, hogy e szakasz címe a Bp. miniszteri indokolásában a részrehajlatlan eljárás címet viseli. 6 Ez az elv tulajdonképpen nem más, mint az un. materiális védelem elve. Ennek kapcsán a Bp. indokolása kitér arra is, hogy ott ahol a büntetőeljárás tisztán vádelvű alapon épül fel, mint pl. Angliában ennek nincs különösebb jelentősége, hiszen a bizonyítás anyagának előállítása az ügyfelek kötelessége. Ellenben a kontinentális rendszerben a vád előterjesztése után a bíróságnak kötelessége a bizonyítékokat hivatalból összegyűjteni. A materiális védelem lényegében egyet jelent az anyagi igazság kutatásával és arra az eljárás minden szakaszában és minden nemében szükség van. Ezt a követelményt az indokolás tanúsága szerint a Bp. hangsúlyozottan érvényesítette a nyomozóhatóságok felé. A királyi ügyész, mint a vád képviselője bármennyire át legyen is hatva az igazság érzetétől könnyebben szem elől tévesztheti a materiális védelmet, mint a bíróság. A bíróságok pártatlansága ugyanis 5 Balogh,Illés,Vargha: i.m. 5l5.o. 6 Az évi XXXIII.t.c ához fűzött miniszteri indokolás4 4 elég biztosíték arra, hogy az anyagi igazságot szem előtt tartja akkor is, ha lépten, nyomon nem figyelmezteti őket erre a jogszabály. Talán még jobban kell ettől az egyoldalúságtól tartani a rendőrséggel szemben, melynek alárendeltebb tagjai nincsenek a műveltség és értelmi fejlődöttség ama fokán, hogy minden direktíva nélkül le tudnák győzni a mindenáron való üldözés ösztönét, amely az élethivatásuk gyakorlása közben úgyszólván vérükbe ment át. 7 Balogh Jenő szerint, amikor a javaslat ezt a rendszert elfogadta, számot kellett vetnie az emberi gyarlóságokkal, szem előtt kellett tartania azt, hogy a nyomozás folyamán az áll a terhelttel szemben, aki a főtárgyaláson ellenfele lesz, és aki esetleg az üldözés gondolatától elragadtatva a terhelt védelmi érdekét nem veszi kellően figyelembe. Mindezeknél fogva szükségesnek tartotta a javaslat a materiális védelmet a nyomozás terén még különbiztosítani, s a nyomozóhatóságokat újra és újra tüzetesen arra utasítani, hogy bármily súlyos is bűntett, bármily rettentő is a bűnös gonoszsága, egyenlő gondossággal gyűjtsék össze a terhelő és a mentő körülményeket. 8 Ezt a gondolatot Vámbéry Rusztem szellemesen a következőképpen érzékelteti: Különösen a vádló tevékenységének lélektani természetével nehezen fér össze a mentő bizonyítékok gyűjtése. Mintha csak a Danaidáktól azt kívánnánk, hogy a klasszikus hordóból maguk segítsenek vizet meríteni. 9 Csak emlékeztetőül a hatályos törvényünk Be. 75. (1) bekezdése a bizonyítás tárgya tekintetében kétségkívül úgy rendelkezik, hogy a hiánytalan, alapos és a valóságnak megfelelő tényállás megállapítására kell törekedni. A 28. (1) bekezdése azonban csak az ügyész tekintetében rendelkezik az enyhítő és mentőkörülmények kötelező felkutatása iránt. 7 Az 1896.évi XXXIII.t.c ához fűzött miniszteri indokolás 8 Balogh,Illés,Vargha: i.m. 515.o. 9 Vámbéry Rusztem: A bűnvádi perrendtartás tankönyve, Budapest, 1916,Grill Károly Könyvkiadó Válalata, 107.o.5 5 Vajon a jelenkori nyomozó hatóságok számára már evidencia ez a feladat, amely szükségtelenné teszi a kifejezett törvényi rendelkezést? Mindenesetre helyeselhető módon Király Tibor tankönyvében megjegyzi, hogy a nyomozást is pártatlan módon, a bizonyítékok mindenirányú beszerzése mellett kell lefolytatni. 10 Finkey Ferenc kifejti tankönyvében, hogy a bizonyítási teher kérdését a Bp. lényegében nem szabályozza. Álláspontja szerint azt, hogy kinek és mit kell bizonyítania a bűnvádi perben arra a Bp. egész rendszere adja meg a feleletet, miután a Bp. nem követi feltétlenül sem a nyomozó-, sem a vádrendszert, ebből eredően a bizonyítási teher kérdésében is ugyanezt az álláspontot képviseli. Bizonyítási teherről álláspontja szerint a Bp. értelmében tulajdonképpen csak a bírói eljárás alatt lehet szó, azonban a bizonyítási teher olyan megosztásáról, mint a polgári perben, itt sem lehet beszélni. A vádelv szem előtt tartásával ugyanis a Bp. azt a nagyfontosságú szabályt juttatja érvényre, hogy a vádat a vádló köteles bizonyítani, a bíróság pedig az anyagi igazság érdekében támogatja nemcsak a terheltet, de a vádlót is azzal a működésével, hogy köteles a terhelő és a mentő bizonyítást egyenlően kiegészíteni. Természetesen az igaz, hogy bizonyítási teher csak a vádlóra áll fenn abban az értelemben, hogy a terhelt nincs kötelezve a mentőbizonyításra, ha akarja az egész eljárás alatt passzívan viselheti magát, ha a vádló és a bíróság nem tudták vele szemben a vádbeli cselekményt és a bűnösséget megállapítani a terhelt felmentendő. 11 Lám-lám, a hallgatás joga mintha a mi rendszerünkben sem lenne előzmény nélküli. 10 Király Tibor: Büntető eljárási jog,budapest,2003. Osiris Kiadó, 229.o. 11 Finkey Ferenc: u.o. 209.o.6 6 Angyal Pál pedig a következőket fejti ki ebben a körben, hogy az un. materiális bizonyítási teher a vádlót annyiban terheli a Bp. rendszerében, amennyiben, ha nem bizonyít vagy legalább is nem valószínűsít bizonyos tényeket, úgy eljárás sem indítható. 12 Ezért a vádlónak kötelessége megjelölni az okokat, amelynek alapján a vizsgálat elrendelését kéri, a bizonyítékokat, amelyeknek alapján vád alá helyezést vagy közvetlen idézést indítványoz és egyáltalán az ő feladata bizonyítani, hogy a büntetendő cselekmény törvényes fogalmát a tényállás megvalósítja. Ezzel együtt azonban hangsúlyozza, hogy különösen az érdemi döntés alapjául szolgáló tények bizonyításában a bíróság hivatalból is közreműködik. Ezt követően álláspontját úgy összegzi, hogy végső eredményben, tehát oda jutunk, hogy a bizonyítási teherre vonatkozó szabályok csak kisegítő természetűek, lényegében a bizonyítás a hatóságok illetőleg a bíróság kötelessége. Az Auer-Mendelényi féle kommentár 1932-es kiadása is hasonló szellemben ír a témában, amikor kifejti, hogy a királyi ügyész nem ügyfél, hanem pártatlanul foglal állást a sértett és a gyanúsított érdekeivel szemben. A terhelő és a mentő körülmények figyelembevétele egyaránt szükséges. 13 Ilyen előzmények után nem véletlen, hogy Király Tibor is, amikor tankönyvében a bizonyítási teherről szól, akkor ennek a résznek a bizonyítási (kötelesség) teher megosztása címet adta, majd utána kifejti, hogy a büntetőeljárási törvény arról rendelkezik, hogy az ügyésznek és a nyomozóhatóságnak kötelessége, hogy a törvényben megállapított feltételek esetén a büntetőeljárást megindítsa, illetve az eljárást lefolytassa. A törvény azt is kimondja, hogy a vád bizonyítása a vádlót terheli, de azt is, hogy az ügyész kötelessége mind a 12 Angyal Pál: A magyar büntetőeljárásjog tankönyve, Budapest, Az Athenaeum Irodalmi és Nyomdai r.t. kiadása.316.o. 13 Auer-Mendelényi: A bűnvádi eljárási jog. Budapest. 1932Athenaeum Irodalmi és Nyomdai részvénytársaság, 214.o.7 7 terhelő és súlyosító, mind a mentő és enyhítő körülmények figyelembevétele. Az idézett és egymással összefüggő három szabály alapján kirajzolódik az ügyész bizonyítási kötelessége, de azt hivatali kötelességből az officialitás alapján és elfogulatlanul kell tenni. És amint erre már utaltunk azt is jelzi, hogy a vád megalapozására is szolgáló nyomozás megindítása és folytatása, mint hivatali kötelességként jelentkezik, ezért a nyomozásban szintén kötelező az elfogulatlanság. Ezt követően kifejti, hogy a bizonyítási teher tehát nem oszlik meg formálisan egyfelől a nyomozóhatóság, az ügyész, másfelől a védelem között. Az ügyész köteles a vád bizonyítására, a védelem nem köteles a vád cáfolására vagy megdöntésére. Az ügyész az ügy mindenoldalú feltárására a terhelő és súlyosító körülmények mellett a mentő és enyhítő körülmények figyelembe vételére objektivitásra is kötelezett, míg ezzel szemben a védő csak a mentő és enyhítő körülmények feltárásának szorgalmazására kötelezett. Álláspontja szerint a bíróság az abszolút pártatlan jogállásából eredően már nem is annyira bizonyítást végez, hanem a tényállás teljes körű tisztázására törekszik. 2, Útban a hatályos szabályozás felé Lehet, hogy sokak számára meglepő, de az évi III. törvény 3. -a ebben a kérdésben fenntartja a korábbi jogi szabályozást, amikor valamennyi hatóság számára kötelezővé teszi a terhelő, mentő, súlyosító és enyhítő körülmények kiderítését és figyelembevételét. Az indokolás egyértelmű a tekintetben, hogy a nyomozás során eljáró hatóságoknak éppen úgy, mint a bíróságoknak mindent el kell8 8 követniük, hogy az elbírált ügy minden lényeges részletére vonatkozólag megállapítsák a tárgyi valóságot. 14 Az évi VIII. tvr. 5. -a még szintén ismeri a terhelő és mentő körülmények felderítésével kapcsolatos eredeti szabályokat. Az 1967-es kiadású kommentár kifejti ebben a körben, hogy a materiális védelem fogalmával úgy foglalkozik a törvény, mint a büntető ügyekben eljáró hatóságoknak az 5. -ban meghatározott kötelezettségével. 15 Kicsit a kor szellemének megfelelően színezve azzal, hogy a törvény 5. -a a bizonyítás materialista elméletének és dialektikus módszerének kifejezője. Egyértelmű azonban, hogy a büntető ügyekben eljáró hatóságokat köti a törvényesség, az objektív igazság hozzátéve ehhez, hogy a demokratizmus és a humanizmus is. Az un. materiális védelem az alapelvek iránt való tiszteletet, az alapelveknek megfelelő eljárást jelenti. Az ügyész nem válik processzuális értelemben védővé, ha elejti a vádat, ha a terhelt javára jelent be fellebbezési óvást, ha perújítási vagy törvényességi óvással él. (Mintha fülünkbe csengene Mittermayer találó mondása, hogy az ügyész nem védője a vádnak). Az idevágó kommentár szerint az ügyész a büntetőeljárásban a terhelttel a tárgyalási jogokat illetően egyenlő jogokat élvez hozzátéve ehhez, hogy emellett azonban a törvényességi felügyelet szerve is csak addig a mértékig bűnüldöző szerv, ameddig azt a törvény megköveteli. A materiális védelem elnevezés a törvény indokolásában a hatóságoknak azt a kötelességét jelenti, amelyet az 5. megfogalmaz, és amely az objektív igazság kiderítésére irányuló tevékenységtől elválaszthatatlan. Megjegyzi a kommentár végül, hogy az ún. Materiális védelem, mint a büntető ügyekben eljáró 14 A bűnvádi perrendtartás ( Alapy Gyula magyarázatával) Budapest, Jogi és Államigazgatási Könyv-és Fplyóíratkiadó, 3.o. 15 A büntető eljárás kommentárja, Az 1962.évi 8.tvr, Budapest, 1967, Közgazdasági és Jogi Könyvkiadó, 60.o.9 9 hatóságok kötelessége nem eljárási jogi eszmék megtestesülése, még ha kifejezésre is juttatja a legfontosabb eljárásjogi alapelveket. Figyelemre méltó a kommentárnak az az álláspontja, hogy az 5. rendelkezései az eljárás minden szakaszában kötelezőek és irányadóak vonatkozik tehát az a nyomozásra és a tárgyalás előkészítésére épp úgy, mint a bírósági tárgyalás szakaszára. Tehát a nyomozás során sem mellőzhető pl: a mentő körülmények összegyűjtése arra való hivatkozással, hogy azok majd a tárgyalás során úgy is felmerülnek. 16 Az évi I. törvényben némi hangsúly eltolódás figyelhető meg. Az 5.. tartalmilag ugyanezzel a kérdéssel foglalkozik, de már azt a címet viseli, hogy a tényállás felderítése és a bizonyítékok szabad értékelése. Az igaz, hogy az első bekezdés rögzíti, hogy a hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe vegyék. Ezzel együtt azonban már sem a miniszteri indokolás, sem a törvényhelyhez fűzött különböző magyarázatok és kommentárok nem hangsúlyozzák a materiális védelem fontosságát. Az 1982-ben megjelent A büntetőeljárás magyarázata címet viselő kommentár szerzője számára ebben a körben a legfontosabb annak a megállapítása volt, hogy az új törvény a régihez képest a bizonyítás lényegének alaposabb és a szocialista jogtudományban elért eredményeket következetesebben tükröző megfogalmazására törekedett. 17 A szerző szerint ezt kifejezésre jut mindenekelőtt abban, hogy az 5. (1) bekezdése a hatóságok bizonyítási kötelezettségének tartalmát, a tényállás alapos és hiánytalan 16 u.o. 62.o. 17 A büntető eljárás magyarázata, Budapest,1982. Közgazdasági és Jogi Könyvkiadó, 21.o.10 10 tisztázásában és a valóságnak megfelelően történő megállapításában jelöli meg. Ezen túlmenően az ehhez a szakaszhoz fűzött, egyébként nem kisterjedelmű magyarázatban egy szó sem esik a mentő- és enyhítő körülményekkel kapcsolatos bizonyítási kötelezettségekről. A bizonyítási teherről konkrétan az évi I. tv. 3. (2) bekezdése szól, mely szerint a bűnösség bizonyítása a büntető ügyekben eljáró hatóságokat terheli hozzátéve ehhez azt, hogy a terhelt nem kötelezhető ártatlanságának bizonyítására. Ugyanitt a szerző a bizonyítási teherrel kapcsolatban a következőt fejti ki: A bizonyítási teher viselése valamint tartalma tekintetében a szocialista büntetőeljárás előírásai ugyancsak meghaladják, és tovább fejlesztették az alapelv klasszikus formulájának követelményeit. Az ártatlanság vélelmének klasszikus formulája szerinti struktúrában a bíróság funkciója csupán a felek által felsorakoztatott tények értékelésére és a döntésre terjed ki. A vádban foglaltak valóságának tehát a bűnösségének a bizonyítása a vádló feladata. A szocialista büntetőeljárásban a bizonyítási kötelezettség valamennyi eljáró hatóságra vonatkozik, súlyát mindig az a hatóság viseli, amely előtt az ügy folyamatban van. A nyomozási szakaszban tehát a nyomozó hatóság és az ügyész, a bírósági szakaszban pedig a bíróság. A bizonyítási kötelezettség ily módon történő meghatározása, amely a szocialista büntetőeljárás egységnek elismeréséből következik nem áll ellentétben a vád és a védelem aktív részvételével, amelyet az eljárás más, az eljárási feladatok megosztásáról szóló alapelve egyébként következetesen biztosít, és amelyeket az ügyész valamint a védő feladataiban a törvény kötelezettségként is meghatároz. A bizonyítási kötelezettség, vagyis a bizonyítási teher terjedelme a szocialista büntetőeljárásban a büntetőjogi felelősségre vonás eldöntéséhez szükséges tények11 11 körében jelölhető meg, ami szélesebb a büntetőjogi felelősségre vonáshoz szükséges tények körénél. A büntetőjogi felelősségre vonás eldöntéséhez szükséges tények fogalma ugyanis kifejezi azt a mindenoldalúságot a bűnösség és az ártatlanság megállapítására vonatkozó adatokat egyaránt. 18 Azt, hogy ugyanazt a törvényhelyet lehet másképpen is interpretálni nagyon jól mutatja a Büntetőeljárási jog kommentár a gyakorlat számára című összeállítás évi kiadása, mert az említett 3. (2) bekezdéséről a szerző tehát 18 évvel később azt írja, hogy az eljárási feladatok megoszlásának megfelelően a vádlóra hárul az a kötelezettség, hogy a vádját bizonyítsa. 19 A büntető ügyekben eljáró hatóságok az eljárási törvényben megállapított feltételek fennállása esetén kötelesek a büntetőeljárást lefolytatni az officialitás elve alapján és az 5. (1) bekezdésének megfelelően az ügyész (nyomozó hatóság) nemcsak a terhelő és a súlyosító, hanem a mentő és az enyhítő körülményeket is köteles felderíteni és figyelembe venni. A bíróságokkal kapcsolatban pedig megjegyzi a szerző, hogy az officialitás elve a bíróságokra is kötelező és ennek alapján megalapozott, vagyis hiánytalan és helyes tényállást kell megállapítania, azaz törekednie kell az anyagi igazság elérésére. Ezért, jól lehet a bizonyítási kötelezettség az ügyészt terheli, a bíróságnak hivatalból is intézkednie kell a tárgyalás előkészítése során arról, hogy a bizonyítási eszközök rendelkezésre álljanak. Ennek érdekében pótnyomozást rendelhet el, illetve további bizonyítási eszközök felkutatása végett az iratok visszaküldése nélkül megkeresheti az ügyészt, sőt, a bíróság a tárgyaláson is elrendelheti a bizonyítás kiegészítését. A kommentár azonban kétségkívül halad a korral, mert egyértelművé teszi, hogy a Be. 18 u.o. 30.o. 19 Büntetőeljárásjog kommentár a gyakorlat számára, Budapest, Hvgorac Lap és Könyvkiadó kft, 15.o.12 12 rendszerében az ügyész bizonyítási kötelezettsége az elsődleges, különösen, ha a bizonyítási eszközök felkutatása szükséges, a bíróság nem nyomoz. A tényállás felderítésével kapcsolatos kötelezettségekről az 5. (1) bekezdése kapcsán pedig az említett kommentár már azt hangsúlyozza, hogy a büntetőeljárásban az anyagi igazság vagy objektív igazság alapelveinek kell érvényt szerezni. Hivatkozva az Alkotmánybíróság 9/1992. (I.30.) Ab. határozatára, ahol jogállami követelményként van megjelölve az anyagi igazság fogalma. Hozzátéve ehhez azt is, hogy ennek elérése érdekében megfelelő, elsősorban eljárási garanciákat nyújtó intézményeket kell létrehozni, ilyen biztosítékoknak kell tekinteni pl: több eljárási alapelvet, mint az eljárási feladatok megoszlását, a védelem jogát valamint a szabad bizonyítást és a jogorvoslati jogosultságot is. A szerző itt hivatkozik a bizonyítás tárgyáról szóló 59. a-ra is, amely szerint a tényállás felderítésének és valósághű megállapításának követelménye az egyes eljárási szakaszokban eltérő mértékig érvényesül. A nyomozás a tényállást olyan mértékben kell felderíteni, hogy dönteni lehessen a vádemelésről, illetve az eljárás megszüntetéséről. A bírósági eljárásban pedig a vád tárgyának keretei között hiánytalan és helyes, vagyis megalapozott tényállást kell megállapítani. Megemlítve azt is, hogy a tényállás korlátozott felderítésének a bizonyítás sikertelenségének kockázatát az állam viseli. Utalva arra, ezt a kockázatelosztást az ártatlanság vélelmének alkotmányos garanciája külön szabályként is kifejezésre juttatja (9/1992.) I. 30. Ab. határozat. Az idők változására utal az is, hogy a szerző szerint még korábban az un. szocialista büntetőeljárási jog tudományágban uralkodó felfogása szerint az objektív vagy anyagi igazság elvének a bíróság ügydöntő határozatában feltétlenül és teljes13 13 mértékben érvényesülnie kell: vagyis a megállapított tényállásnak pontosan meg kell egyeznie a valóságnak. Ez azonban csak ideologikus, mint reális követelmény volt. Egy jogállam is csak arra vállalhat biztosítékot, hogy megfelelő eljárási jogintézményekkel törekszik az anyagi igazság elérésére és ennek érdekében a hatóságok a gyakorlatban is minden lehetséges lépést megtesznek, de arra már nem vállalhat kötelezettséget, hogy az ítéletében megállapított tényállás az abszolút igazságnak megfelel. Az ítéleti tényállás nem logikai, hanem büntetőeljárási értelemben megalapozott a bíróságnak a bizonyítási eredményeként kialakult meggyőződésén alapul. Persze ehhez hozzátehetjük a bírói meggyőződés szerepének felnagyítása az ítéleti bizonyosság kialakításában, valamint az előforduló bírói tévedések táplálják azokat a véleményeket, amelyek tagadják a büntető ítélet igazságát, valamint bizonyosságát és legfeljebb valószínűséget engednek meg. Vannak olyan filozófiai irányzatok, amelyek eleve vitatják, hogy az objektív igazság feltárható. Maradjunk tehát annyiban, hogy a bíróság törvény szerinti feladata az igazságszolgáltatás. 20 Az anyagi igazság elvéből pedig a kommentár szerzője szerint feltétlenül következik, amit a törvény szövege is egyértelműen tartalmaz, hogy (nemcsak a magától értetődően független és pártatlan bíróság) köteles tisztázni a mentő- és a büntetőjogi felelősséget enyhítő körülményeket, hanem a nyomozó hatóság és az ügyész is Elek Balázs:: A vallomás befolyásolása,, Debrecen, Tóth Könyvkereskedés és Kiadó kft. 18.o. 21 u.o.22.o.14 14 3, A hatályos szabályozásról Rátérve a folyamatosan változó évi XIX. törvényre kétségkívül megállapíthatjuk, hogy az eljárási feladatok megoszlásának a törvény 1. -ában történő rögzítése fontos üzenettel bír, ugyanis a vegyes eljárási rendszeren alapuló büntetőeljárás a vád, a védelem és az ítélkezés funkciójának következetes elhatárolására és egyensúlyban tartására kell, hogy törekedjen. A tisztességes eljárás követelményének alapfeltétele a vádlói és az igazságszolgáltatási funkciók szétválasztása. Az ügyészség és a bíróság feladatainak elkülönítése az egyes tevékenységi körökre vonatkozó részletes szabályok az eljárás alanyai számára előírt kötelezettségek, és a részükre biztosított jogosultságok konstrukciója eljárási garanciákat is jelent a védelem számára. (14/2002. III. 20.) Ab. határozat A törvény 4. -a egyértelmű a tekintetben, hogy a vád bizonyítása a vádlót terheli. Kiegészítve a törvényi rendelkezést azzal is, hogy a kétséget kizáróan nem bizonyított tény, nem értékelhető a terhelt terhére. A most már hatályosnak tekinthető kommentár szerzője itt is arra hivatkozik, hogy az eljárási feladatok megoszlásának megfelelően a vádlóra hárul az a kötelezettség, hogy a vádját bizonyítsa, hozzátéve azt is, hogy lényeges különbség van azonban egyfelől a közvádló, másfelől a magánvádló és a pótmagánvádló bizonyítási kötelezettsége között. 22 Az ügyész, ha vádat emel, a vádat bizonyítania kell. Erre utal az is, hogy a 217. (1) bekezdésének i) pontja szerint a vádiratnak tartalmaznia kell a bizonyítási eszközök megjelölését, valamint azt, hogy mely tény bizonyítására szolgálnak. A bíróságnak azonban továbbra is hiánytalan és helyes megalapozott tényállást kell megállapítania, azaz törekednie kell az anyagi igazság elérésére. Ezért jól lehet a bizonyítási kötelezettség 22 Büntetőeljárásjog kommentár a gyakorlat számára: Lap és könyvkiadó Kft. Budapest,15 15 az ügyészt terheli, a bíróságnak hivatalból is intézkednie kell a tárgyalás előkészítése során arról, hogy a bizonyítási eszközök rendelkezésre álljanak. Ennek érdekében meg keresheti az ügyészt, amely akár bizonyítási eszköz felkutatására is irányulhat {268. (1) bekezdés}. A bíróság a tárgyaláson is elrendelheti a bizonyítás kiegészítését (305. ). Mindemellett a Be. rendszerében az ügyész bizonyítási kötelezettsége az elsődleges különösen, ha a bizonyítási eszközök felkutatása szükséges, mert a szerző álláspontja szerint a bíróság nem nyomoz. Figyelemre méltó az in dubio pro reo elvének értelmezése is, mert jól lehet, kifejti a szerző, hogy a vádlóra háruló bizonyítási teher az ártatlanság vélelmének egyik fontos eleme, amelynek lényege, ha valamely tényt nem talál kétséget kizáróan bizonyítottnak a bíróság, akkor azt nem értékelheti a terhelt terhére. A rendelkezés azonban csak akkor alkalmazható, ha a bíróság mindent megtett annak érdekében, hogy további bizonyítás útján a kétséget eloszlassa, de ez nem sikerült. Ebben az esetben a bűnüldözés sikertelenségének kockázatát az állam viseli. A vádlói és bírósági feladatok elhatárolását ugyanebben a felfogásban tárgyalja a bíróságok számára irányadó 1/2007. Bkv. vélemény III. pontja is, amely szintén hangsúlyozza, hogy a hatályos törvény 75. (1) bekezdése változatlanul fenntartja azt az elvet, hogy valamennyi hatóság feladata és kötelessége a hiánytalan és helyes tényállás megállapítása. A évi LI. tv július 1-jei hatállyal kiegészítette a 75. (1) bekezdését azzal, hogy ha az ügyész nem indítványozza a bíróság nem köteles a vádat alátámasztó bizonyítási eszközök megszerzésére és megvizsgálására. A szerző szerint ez a kiegészítés első látásra ellentmond az anyagi igazság elvének és gyorsan leszögezi, hogy ez a módosítás nem változtatott azon az általános szabályon, hogy a bíróság hivatalból is köteles beszerezni a tényállás tisztázásához szükséges16 16 bizonyítási eszközöket. Figyelembe kell venni azt is, hogy amikor a bíróság vizsgálja szükséges-e a bizonyítási eszközből terhelő vagy mentő bizonyíték származik-e. Ez gyakran csak a bizonyítás felvétele és az összes bizonyítékok értékelése alapján állapítható meg, ezért a bíróság a 75. új rendelkezése alapján csak akkor mellőzheti valamely bizonyítási eszköz beszerzését, ha egyértelmű, hogy az abból származó bizonyíték kizárólag a vádat támasztaná alá. 23 Az ilyen bizonyítási eszköz beszerzésére az ügyészt nem is hívhatja fel, mert ezzel a felhívással az 1. üt megsértve vádlói funkciót gyakorolna. Ezért célszerű, ha az elsőfokú bíróság az ügydöntő határozatban kifejezetten utal arra, hogy valamely bizonyítási eszköz beszerzését a 75. most tárgyalt rendelkezése alapján mellőzte. A másodfokú bíróság pedig akkor jár el helyesen, ha nem értékeli felderítet lenségi okként, hogy a tényállás azért nincs felderítve, mert az elsőfokú bíróság a vádat alátámasztó bizonyítási eszközt nem szerezte be, azaz a 75. (1) bekezdésének említett rendelkezését a bizonyítás törvényességére vonatkozó olyan szabálynak kell tekinteni, amely nem engedi meg, hogy a bíróság a vádat alátámasztó bizonyítékot hivatalból beszerezze és megvizsgálja, s egyúttal azt is kizárja, hogy a bizonyíték beszerzésének elmaradását a másodfokú bíróság felderítetlenségi okként vegye figyelembe. 4, Mi a helyzet valójában? Látható tehát, hogy a kommentár, sőt még a Legfelsőbb Bíróság Büntető Kollégiumának véleménye is látszólag korrekt a tekintetben, hogy biztosít a bíró 23 U.o.306.o17 17 számára némi szabadságot a bizonyítás terén, igaz ezt ahhoz a feltételhez szabja, hogy továbbra is hiánytalan megalapozott tényállást kell megállapítani. Ha figyelembe vesszük, hogy a büntető bírák jelentős része anyagi nehézségek miatt még a Bírósági Határozatokat sem kapja kézhez, mondván, hogy előbb-utóbb úgyis rajta lesznek a döntések a számítógépen, el lehet képzelni, hogy hányan vannak olyan helyzetben, hogy egyáltalán forgathatják a kommentárt. A bírók számára alapvetően ma is a felsőbírósági állásfoglalások és döntések az alapvetően irányadóak. Ebből az új törvényi szabályozásból kétségkívül kiolvasható egy törekvés arra, hogy az eljárási funkciók elkülönülése a jövőben legyen hangsúlyosabb. 24 Kérdés azonban, hogy a gyakorlatban hogyan realizálható az, hogy a bíróság nem köteles intézkedni a terhelő bizonyítékok beszerzése iránt, de továbbra is terheli az anyagi igazság kiderítésének követelménye július 1-jét követően a Legfelsőbb Bíróság ugyan több, ebben a témában tartott tanácskozásán hivatkozott arra, hogy a megalapozatlanság kérdését is ennek függvényében kell majd elbírálni, vagyis nem róható az elsőfokú bíróság terhére a terhelő bizonyítékok be nem szerzése. Ma már közel négy éve a módosítás hatálybalépésének évfordulójától a Legfelsőbb Bíróság részéről ez az álláspont halványodni látszik. Valószínű azért, mert az anyagi igazság érvényesítésének töretlen fenntartása és emellett a terhelő bizonyítékok be nem szerzése szükségképpen egymással ellentmondásban áll. Az eltelt időszakban még egyetlen olyan másodfokú döntést sem közöltek le, amely olyan megállapítást tett volna, hogy az elsőfokú bíróság ítélete ugyan megalapozatlan, de ennek egyetlen ok 24 A büntetőeljárásról szóló 1998.évi XIX. törvény magyarázata, Budapest, 2006, Magyar Hivatalos Közlönykiadó, V. kötet 44.o.18 18 az, hogy az ügyész nem tett indítványt további terhelő bizonyítékok beszerzésére és ehhez képest pedig a bíróság élt azzal a törvényben biztosított lehetőséggel, hogy nem köteles ebben az irányban lépéseket tenni. Hatályos jogrendszerűnkben a bíró (elvileg) csak a törvénynek van alávetve. Ugyanakkor kár lenne tagadni, hogy a hierarchikus felépítésű bírósági rendszerben a felsőbb bíróságok közzétett döntéseinek kiemelt jelentősége van. Gyanítható, hogy egy ilyen gyakorlatot ebbe a kívánt irányba befolyásoló döntések leközlésének egyetlen oka van: a tanácstalanság, vagyis az, hogy a Legfelsőbb Bíróság és az ítélőtáblák sem tudnak mit kezdeni a törvény egymásnak ellentmondó rendelkezéseivel. Amint arra utaltunk a szakirodalomban több helyen, így a hivatkozott kapcsos kommentár szerzője is hivatkozik arra, hogy a megalapozatlanság kérdését a fellebbviteli hatóságoknak úgy kell vizsgálni, hogy ennek során nem róhatják fel hiányosságként azt a tényt, hogy a bíró nem tett intézkedést a terhelő bizonyítékok beszerzésére. A gyakorlatban azonban ez egyáltalán nem így van. Az egyik megyei bíróság büntető kollégiuma pl.: testületi állásfoglalásként fogalmazta meg, hogy a 75. (1) bekezdés második fordulata csupán üzenetértékű, szimbolikus jelentősége van, az alkalmazás azonban kockázattal jár. Miután megmaradt a bíróságnak a 75. (1) bekezdésében szereplő, a tényállás valósághű megállapítására vonatkozó kötelezettsége a bíróságot bizonyítási eljárás során minden olyan rendelkezésre álló bizonyíték megvizsgálására és értékelésére köteles, amely a tényállás tisztázásához szükséges. Nincs tehát jelentősége és nem is mindig dönthető el előzetesen, hogy az adott bizonyítási eszközből származó bizonyíték a vád alátámasztására vagy annak gyengítésére alkalmas, ezért a bíróság az ügyészi indítványtól függetlenül köteles bizonyítást folytatni, ahogy az a hatályos jogszabályok alapján teszi.19 19 Ha egy rendelkezésre álló, tehát ismert, de az ügyész által nem indítványozott bizonyíték megvizsgálását a bíró elmulasztja, és ez vezet az ítélet megalapozatlanságához (felderítetlenség), akkor a másodfokú bíróság vagy bizonyítás kiegészítés útján küszöböli ki a megalapozatlanságot vagy, ha ez nem lehetséges hatályon kívül helyezéssel él. Az említett kollégium hangot adott annak is, hogy a bíróság arra nem kötelezhető, hogy felderítse, felkutassa a bizonyítékokat, bár véleményem szerint erre a jogszabály módosítás előtt sem volt köteles, de pl.: szakértőt kell kirendelni az okozott kár, az elkövetési érték stb. megállapítására, ha ezt az ügyész elmulasztotta és meg kell idézni azt a tanút, akit a nyomozás során nem hallgattak ki, mert nem tudtak létezéséről, de a tárgyaláson felmerült, hogy tudomása van a vádirati cselekményről. Végül úgy összegezték álláspontjuk, hogy a bíróság bizonyítási kötelezettsége tekintetében semmiféle változás nem történt. Ezt a véleményt erősíti a Be (1) bekezdése, amely alapján a bíróság az ügy teljesebb felderítése érdekében hivatalból vagy indítványra további bizonyítás felvételét bizonyíték megszerzését rendelheti el. 25 Pedig az új törvényi rendelkezések betartása esetén az eljárási feladatok megosztásának elve még teljesebben érvényesülne a bírói pártatlanság még inkább megkérdőjelezhetetlenné válna és a bíró angolszász kollégáihoz hasonlóan passzívabbá válhatna a bizonyítás során. Ebből a szempontból a magunk részéről mindenképpen helyeseljük a fenti rendelkezés törvénybe iktatását. Amint erre már utaltunk, látni kell, hogy önmagában ez a rendelkezés a fent vázolt célok elérésére nem elegendő. Elengedhetetlenül szükséges ugyanis ezt a rendelkezést a tényállás megalapozatlanságára vonatkozó szabályokkal összhangba hozni. Addig ugyanis a 25 Kardos Sándor: Gondolatok a tisztességes eljárásról, in: Dolgozatok Erdei Tanár Úrnak, Budapest, ELTE Állam- és jogtudományi Kara, o.20 20 tényállás felderítetlen volta a bíróság terhére esik, addig ténylegesen nem lehet érvényt szerezni e rendelkezés alkalmazásának. Szabályozni szükséges azt a lehetőséget, hogy amennyiben a tényállás felderítetlen volta abból fakad, hogy a vádat alátámasztó bizonyítási eszközök felkutatása, vizsgálata a vádló terhére róhatóan nem történt meg, és a bíróság ezt, mivel erre már nem köteles, nem korrigálta a tárgyaláson, minthogy a funkció megosztás elve alapján ez egyébként is kifogásolható lenne, úgy a tényállás nem lesz a felül bírálat szempontjából megalapozatlan. Azért tárgyszerűen meg kell állapítani, hogy a bátrabb bírák néha hivatkoznak a 75.. új rendelkezésére. Különösen harmadfokú eljárásban fordul elő, hogy az első fokon bűnösnek kimondott vádlottat másodfokon felmentik, és az indokolásban hivatkozik a bíró arra, hogy érvényesíti a 75. a-nak most taglalt rendelkezését, mely szerint hivatalból nem vesz fel a vádlott terhére további bizonyítást, továbbá arra is, hogy a bizonyítás elsődlegesen az ügyész a vádhatóság feladata. Nos, ezeket döntéseket alapvetően egyetértve az elvi állásponttal helybenhagyjuk, ilyen módon ebben az eljárási formában némileg érvényesül ez a rendelkezés. 5, Valójában tehát kit terhel a bizonyítás terhe? Figyelemmel arra, hogy a büntetőeljárásunk rendszerében az ügyész számára nincsenek olyan korlátok, amelyek máshol esetleg érvényesülnek, nevezetesen vádemelés előtt a közérdek, vagy a bizonyíthatóság kérdésének a vizsgálata. Sőt, gyakorlati tapasztalat, hogy létezik egy olyan ügyészi alapállás, amely szerint a kevésbé bizonyított eseteknél is sor kerül a vádemelésre, mondván, hogy legjobb, Több megjelenítése
nősítést nyer. Az új igazságszolgáltatás elleni bűncselekmény látható, hogy alapjaiban érinti a rend bír sá Simon Nikolett* golás korábbi és feltehetőleg jelenleg hatályos rendszerét is olyannyira, hogy Részletesebben A perújítási eljárással kapcsolatos ügyészi tevékenység vizsgálata
LEGFŐBB ÜGYÉSZSÉG Büntetőbírósági Ügyek Főosztálya A perújítási eljárással kapcsolatos ügyészi tevékenység vizsgálata A Legfőbb Ügyészség 2009. évi vizsgálati tervének A/4. pontja előírja a perújítási Részletesebben A tisztességes eljáráshoz való jog a jogágak határán
Bakos Kitti PhD-hallgató, Szegedi Tudományegyetem Állam- és Jogtudományi Kar Polgári Jogi és Polgári Eljárásjogi Tanszék 1 Bevezetés A tisztességes eljáráshoz való jog több nemzetközi egyezmény által garantált Részletesebben A SZABÁLYSÉRTÉSEKRŐL
Dr. Balla Lajos Idzigné Dr. Novák Csilla Dr. Kahler Ilona Dr. Németh Norbert Dr. Szurdi Béla Dr. Vadász Mihály A SZABÁLYSÉRTÉSEKRŐL szóló 1999. évi LXIX. törvény gyakorlati kézikönyve jogalkalmazóknak Részletesebben A gyanú. árnyékában. Kritikai elemzés a hatékony védelemhez való jog érvényesülésérôl
A gyanú árnyékában Kritikai elemzés a hatékony védelemhez való jog érvényesülésérôl A gyanú árnyékában Kritikai elemzés a hatékony védelemhez való jog érvényesülésérôl A gyanú árnyékában Kritikai elemzés Részletesebben T/9553. számú. törvényjavaslat. a büntetőeljárások időszerűségének javítása céljából a büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény módosításáról
A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG KORMÁNYA T/9553. számú törvényjavaslat a büntetőeljárások időszerűségének javítása céljából a büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény módosításáról Előadó: dr. Draskovics Tibor Részletesebben Chronowski Nóra Drinóczi Tímea Kocsis Miklós Zeller Judit VÁLOGATOTT ALAPJOGI ESETEK II. SZABADSÁG ÉS EGYENLŐSÉG 1.
Chronowski Nóra Drinóczi Tímea Kocsis Miklós Zeller Judit VÁLOGATOTT ALAPJOGI ESETEK II. SZABADSÁG ÉS EGYENLŐSÉG 1. Pécs 2010 TARTALOMJEGYZÉK 1. fejezet A szabadsághoz és a személyi biztonsághoz való jog Részletesebben FIATAL BÜNTETŐJOGÁSZOK AZ ÚJ BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYVRŐL
AZ ÚJ BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYVRŐL AZ ÚJ BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYVRŐL SZERKESZTŐ DR. MÉSZÁROS ÁDÁM Levelezési cím H-6725 Szeged, Bécsi krt. 2-4/B. II/9. Web www.mjat.hu E-mail mjat@mjat.hu ISBN 978-963-08-9609-2 Részletesebben AZ ÚJ POLGÁRI PERRENDTARTÁS KONCEPCIÓJA. A Kormány 2015. január 14. napján megtartott ülésén elfogadott Koncepció
AZ ÚJ POLGÁRI PERRENDTARTÁS KONCEPCIÓJA A Kormány 2015. január 14. napján megtartott ülésén elfogadott Koncepció I. Az új polgári perrendtartás megalkotásának szükségessége Új polgári perrendtartást szükséges Részletesebben Az ügyész feladatai a polgári perben
Az ügyész feladatai a polgári perben Jelige: palánta Polgári jogi szekció Választott téma sorszáma: 17. 2 T a r t a l o m j e g y z é k Előszó 3. 1. Kisebb, de mégis nagyobb: KÖZÉRDEKVÉDELMI (közjogi) Részletesebben Kiemelt jelentőségű ügyek speciális szabályai
Vaskuti András Kiemelt jelentőségű ügyek speciális szabályai A 2011. évi LXXXIX. törvény 1 indokolása Indokolt a törvényben meghatározni a kiemelt jelentőségű ügyek körét és azok eltérő eljárási szabályait, Részletesebben Az ingatlan-nyilvántartás elvei az új Polgári Törvénykönyvben és a korábbi jogi szabályozásban
Dr. Sarkadi Anikó Az ingatlan-nyilvántartás elvei az új Polgári Törvénykönyvben és a korábbi jogi szabályozásban Az ingatlan-nyilvántartás külső és belső rendszerének sajátosságai Az ingatlan-nyilvántartásról, Részletesebben I. Az Alkotmánybíróság, egyéb bíróságok és az alkotmányossági vizsgálat
AZ EURÓPAI ALKOTMÁNYBÍRÓSÁGOK XII. KONFERENCIÁJA A Konferencia témája: Az alkotmánybíróságok és egyéb nemzeti bíróságok kapcsolatai és az európai bíróságok működésének e területre gyakorolt hatásai A Magyar Részletesebben Magyar büntetőjog. Általános rész Balogh, Ágnes Tóth, Mihály
zásáról a jogalkalmazó közigazgatási hatóságok dönthetnek. Továbbá, ezek a döntések csak jogszerűségük miatt lehetnek érvényesek. Ha jogszerűtlenek lennének, azokról a jog alapján bíróság dönthet. A közigazgatási Részletesebben Az összbüntetés múltja és jövője
Az összbüntetés múltja és jövője dr. Ficsór Gabriella a DIT büntető kollégiumvezetője 2013. március 18. 2 Történeti és nemzetközi jogi kitekintés Az összbüntetésre vonatkozó szabályok értelmezésére utoljára Részletesebben MAGYAR KÖZLÖNY. 79. szám. A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG HIVATALOS LAPJA 2011. július 12., kedd. Tartalomjegyzék
MAGYAR KÖZLÖNY 79. szám A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG HIVATALOS LAPJA 2011. július 12., kedd Tartalomjegyzék 2011. évi LI. törvény Az egyes eljárási és az igazságszolgáltatást érintõ egyéb törvények módosításáról Részletesebben Hat i Csil l a * A társadalomra veszélyességben való tévedés
Hat i Csil l a * A társadalomra veszélyességben való tévedés Az új Btk. az 1978. évi IV. törvénnyel egyezően szabályozza a tévedést, mint büntethetőséget kizáró okot. Úgy vélem, hogy ez alapot adhat arra, Részletesebben az alkotmánybíróság határozatai
Dr. Sipos Péter A nem vagyoni kártérítés jogalapja az alkotmánybírósági határozatok és az ítélkezési gyakorlat tükrében D o l g o z a t Budapest, 2002. április 2 Tartalomjegyzék Bevezetés 1. A nem vagyoni Részletesebben Az eredmény helye és szerepe a megbízási jogviszonyban
Az eredmény helye és szerepe a megbízási jogviszonyban Bevezetés A gazdaság élénkülése és a piaci viszonyok előtérbe kerülése egyre növekvő kihívást jelent valamennyi szerződéstípus számára. Ezek a folyamatok Részletesebben h a t á r o z a t o t:
ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG IV/2350/2012. Az Alkotmánybíróság teljes ülése jogszabály alaptörvény-ellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány, valamint alkotmányjogi panaszok tárgyában dr. Dienes- Oehm Részletesebben 2. sz. jogi tájékoztató az őrizetbe vétellel összefüggő jogokról: A tájékoztatáshoz való jog
2. sz. jogi tájékoztató az őrizetbe vétellel összefüggő jogokról: A tájékoztatáshoz való jog A jelen jogi tájékoztató az Open Society Justice Initiative (Nyílt Társadalom Igazságügyi Kezdeményezés) keretében Részletesebben A titkos információszerzés szükséges és lehetséges reformja
A titkos információszerzés szükséges és lehetséges reformja A bűnüldözési célú titkos és nyílt információszerzésnek mint rendészeti funkciónak a pontos rendeltetése, a büntetőeljárási rendszerben elfoglalt Részletesebben Nagyobb a füstje, mint a lángja a vezető tisztségviselők felelősségének új Ptk.-beli szabályozása
Nagyobb a füstje, mint a lángja a vezető tisztségviselők felelősségének új Ptk.-beli szabályozása MAILÁTH GYÖRGY TUDOMÁNYOS PÁLYÁZAT Polgári jogi szekció 3. A vezető tisztségviselő felelősségének új szabályozása Részletesebben Másfél év mérlegen A FÜGGETLEN RENDÉSZETI PANASZTESTÜLET GYAKORLATÁNAK ELEMZÉSE
Másfél év mérlegen Fodor-Lukács Krisztina l Kádár András Kristóf Kovács Judit l Körtvélyesi Zsolt l Nagy Gusztáv A FÜGGETLEN RENDÉSZETI PANASZTESTÜLET GYAKORLATÁNAK ELEMZÉSE Másfél év mérlegen A Független Részletesebben EGYPÁRTI ALKOTMÁNYBÍRÁK A KÉTHARMAD SZOLGÁLATÁBAN. Az egypárti alkotmánybírák 2011-2014 között hozott egyes döntéseinek elemzése
EGYPÁRTI ALKOTMÁNYBÍRÁK A KÉTHARMAD SZOLGÁLATÁBAN Az egypárti alkotmánybírák 2011-2014 között hozott egyes döntéseinek elemzése 2015 1 Tartalomjegyzék Bevezető... 3 Új bírák, új többség... 7 Bevezető Táblázat Részletesebben CSALÁDI J O G A CSALÁDJOG JÖVÕJE
A CSALÁDJOG JÖVÕJE A Ptk. cselekvőképességi és családjogi rendelkezéseinek alkalmazását segítő átmeneti normákról 1. Az átmeneti szabályok célja Már többször olvashattuk, hogy a Polgári Törvénykönyv 1 Részletesebben Ez év júniusában fogadta el a kormány a jogalkotásra
Papp Imre KÉTHARMADDAL VAGY ANÉLKÜL? Ez év júniusában fogadta el a kormány a jogalkotásra vonatkozó szabályok korszerûsítésének koncepcióját. Mindenképpen dicséret illeti a koncepció elôkészítôit szakszerû Részletesebben Kérdések és válaszok az új Polgári Törvénykönyv Első és Második Könyvének rendelkezéseivel kapcsolatban (2010. január 21.)

matches:
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
in dubio
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
Bíróság
bíróság
Bíróság
bíróság
Bíróság
bíróság
bíróság
Bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság


text:
! "!#!$%& %'%(%)* '+,(* %- % (-./%& %'%(%)* 23345* 0(0' - PDF
! "!#!$%& %'%(%)* '+,(* %- % (-./%& %'%(%)* 23345* 0(0'
Download "! "!#!$%& %'%(%)* '+,(* %- % (-./%& %'%(%)* 23345* 0(0'"
1 ! "!#!$%& %'%(%)* '+,(* %- % (-./%& %'%(%)* *!0""01/ 23345* 0(0'
2 Bevezetés BEVEZET Az Eötvös Károly Közpolitikai Intézet elektronikus információszabadság törvénybe iktatásáról szóló háttértanulmányai és az errl szóló törvény szabályozási koncepciója alapján az Igazságügyi Minisztériumban és az Informatikai és Hírközlési Minisztériumban megkezddött kodifikációs folyamat során felmerült, hogy a szabályozást ki kell egészíteni a bírói jogértelmezés eredményének megismerhetségét szolgáló rendelkezésekkel. A két minisztérium azzal bízta meg az Eötvös Károly Közpolitikai Intézetet, hogy vizsgálja meg e szabályozás lehetséges irányait, készítse el a szabályozás koncepcióját és tegyen javaslatot a kitzött célt megvalósító rendelkezések szövegére. Az Eötvös Károly Közpolitikai Intézet a megbízásnak e dokumentum elkészítésével tesz eleget. A szakmai munkát az intézet elnöke, Majtényi László vezette. A koncepció elkészítésében az intézet által felkért következ szakértk vettek részt: Bártfai Zsolt Kovács András Somody Bernadette Szabó Máté. A koncepció elkészítésében Szoboszlai Judit által készített háttértanulmányra is támaszkodtunk. Eötvös Károly Intézet,
3 Tartalom TARTALOM I. VEZETI ÖSSZEFOGLALÓ II. A BÍRÓSÁGI HATÁROZATOK MEGISMERHETSÉGE ÉRDEKÉBEN MEGALKOTANDÓ TÖRVÉNYI RENDELKEZÉSEK III. A BÍRÓSÁGI HATÁROZATOK MEGISMERHETSÉGÉT SZOLGÁLÓ SZABÁLYOZÁSI KONCEPCIÓ RÉSZLETES ISMERTETÉSE 1. A BÍRÓSÁGI HATÁROZATOK MEGISMERHETSÉGÉT BIZTOSÍTÓ SZABÁLYOZÁS IGÉNYE, A SZABÁLYOZÁS ÁLTALÁNOS KÉRDÉSEI 1.1. A nyilvánosság, a közzététel és a betekintés 1.2. A bírósági határozatok megismerhetségének igénye, a közzététel indokai Alkotmányos indokok Jogbiztonság: a jog kiszámíthatósága és elreláthatósága Az információszabadság, mint a bírói hatalom átláthatóságának garanciája A bíróság eltti egyenlség és az egységes jogalkalmazás A bírósági határozatok közzétételét szorgalmazó Európa Tanácsi ajánlások 1.3. A hatályos szabályozás bemutatása és kritikája A bírósági határozatok nyilvánossága A bírósági határozatok közzétételére vonatkozó hatályos szabályok A határozatokba való betekintés szabályai 1.4. A bírósági határozatok megismerhetségével kapcsolatos bírósági gyakorlat 1.5. A bírósági határozatok közzététele egyes külföldi országokban A közzétett határozatok köre A közzétételre kerül határozatok szerkesztésének elvei, anonimizálás A közzététel terjedelme, formái Technikai részletek 1.6. A bírósági határozatok közzétételét elíró jogszabály 1.7. A bírósági határozatok közzététele és az elektronikus információszabadság 1.8. A bírósági határozatok és a hagyományos információszabadság 2. A BÍRÓSÁGI HATÁROZATOK MEGISMERHETSÉGE ÉRDEKÉBEN MEGALKOTANDÓ SZABÁLYOK ISMERTETÉSE 2.1. A bírósági határozatok általános közzététele és annak korlátai A közzéteend határozatok köre [2.-3. ] A közzéteend határozatok tartalma, a határozatok kivonatolása [4. ] A határozatok anonimizálása Személyiségi jogok és titkok védelmére vonatkozó kisegít szabály 2.2. A bírósági határozatok közzétételének módja, a Bírósági Határozatok Gyjteménye [1. ] 2.3. A közzétételért felels szervek, a közzététellel kapcsolatos feladatok telepítése [5. ] 2.4. Hatálybalépés, átmeneti rendelkezések Eötvös Károly Intézet,
4 Vezeti összefoglaló I. VEZETI ÖSSZEFOGLALÓ A jog elreláthatóságának és kiszámíthatóságának, a bíróságok mködése átláthatóságának és a jogegyenlségnek az alkotmányos követelményei megkövetelik azt, hogy a bírósági határozatok széles körben megismerhetek legyenek. A hatályos jog a bírósági határozatok megismerhetségével kapcsolatban csak részleges, st több elemében alkotmányellenes szabályozást tartalmaz. A bírósági határozatok mint közérdek adatot tartalmazó dokumentumok kérelemre történ megismerése elé a jogszabályok számos alkotmányosan kifogásolható akadályt gördítenek, a határozatok közzétételére pedig csak igen részleges módon, megszrt és átszerkesztett formában kerül sor. E koncepció arra tesz javaslatot, hogy a bírósági határozatokat egy országosan egységes, az interneten bárki számára ingyenesen hozzáférhet adatbázisban (a Bírósági Határozatok Gyjteményében) elektronikus és kereshet módon tegyék közzé. Ezáltal a bírói joggyakorlat a jogkeres közönség számára széles kören és könnyen megismerhetvé válik, a bíróságok mködése átláthatóbb, az ítélkezési gyakorlat kiszámíthatóbb lesz. A közzététel továbbá hozzájárul a törvény eltti egyenlség elvének minél teljesebb érvényesüléséhez, a joggyakorlat egységesüléséhez is. A koncepció az általános közzététel elvébl indul ki: a bírósági határozatokat válogatás nélkül, szerkesztetlen formában kell közzétenni. A közzététel alóli kivételeket az információs önrendelkezési jogra, a titokvédelmi megfontolásokra, valamint célszerségi szempontokra figyelemmel kell meghatározni. Ennek megfelelen olyan szabályokat kell alkotni, amelyek alapján az egyszerbb megítélés, tömegesen jelentkez ügyekben szület határozatokat nem kell közzétenni, illetve amelyek alapján a közzéteend határozatokból ki kell iktatni az érzékeny adatokat. A közzététellel kapcsolatos feladatok a bírósági szervezetrendszeren belül az eljáró bíróságok, illetve az Országos Igazságszolgáltatási Tanács között kerülnek megosztásra. Eötvös Károly Intézet,
5 Vezeti összefoglaló A koncepció felhívja a figyelmet arra, hogy a bírósági határozatok elektronikus közzététele sem pótolhatja az egyes bírósági határozatokba való betekintés alkotmányosan elfogadhatatlan szabályozásának felülvizsgálatát, és javaslatot tesz a szükséges jogszabály-módosítások fbb elveire. Eötvös Károly Intézet,
6 Megalkotandó rendelkezések II. A BÍRÓSÁGI HATÁROZATOK MEGISMERHETSÉGE ÉRDEKÉBEN MEGALKOTANDÓ TÖRVÉNYI RENDELKEZÉSEK 1. (1) A Bírósági Határozatok Gyjteménye (a továbbiakban: gyjtemény) olyan országosan egységes adatbázis, amely elektronikus és kereshet formában tartalmazza a okban meghatározott bírósági határozatokat. A gyjtemény az interneten bárki számára azonosítás nélkül és ingyenesen hozzáférhet. (2) A bírósági határozatoknak az (1) bekezdés szerinti közzététele a határozatok megismerésére irányuló igények teljesítését nem érinti. 2. (1) A gyjteményben közzé kell tenni a Legfelsbb Bíróság, az ítéltáblák, és a megyei (fvárosi) bíróságok a) polgári peres és nemperes eljárásokban hozott jogers ítéleteit beleértve a közbens és részítéletet, az ügy érdemében hozott jogers végzéseit, továbbá másodfokú eljárásban vagy felülvizsgálati eljárásban hozott, a felülbírált bírósági ítéletet vagy az ügy érdemében hozott jogers végzést hatályon kívül helyez, és az elsfokú bíróságot új eljárásra utasító végzéseit, b) büntetügyekben hozott jogers ügydönt határozatait, továbbá a másodfokú eljárásban vagy felülvizsgálati eljárásban hozott, a felülbírált ügydönt határozatot hatályon kívül helyez és új eljárásra utasító határozatait, valamint c) szabálysértési ügyekben hozott jogers ügydönt határozatait, továbbá a felülbírált ügydönt határozatot hatályon kívül helyez és új eljárásra utasító határozatait. (2) Az (1) bekezdésben meghatározottakon túl közzé kell tenni a helyi bíróságok által hozott olyan jogers ítéleteket, vagy az ügy érdemében hozott jogers végzéseket, illetve szabálysértési ügyben hozott jogers határozatokat, amelyekkel szemben jogorvoslatnak nincs helye. (3) A közzétett bírósági határozattal egyidejleg közzé kell tenni mindazon bírósági határozatokat is, amelyeket a közzétett bírósági határozattal felülbíráltak. A közzététel során a gyjteményben e határozatok közötti kapcsolatot jelezni kell. 3. (1) Nem kell közzétenni a) a fizetési meghagyásos, Eötvös Károly Intézet,
7 Vezeti összefoglaló b) a végrehajtási, c) a cégbírósági, d) a csd- és felszámolási, e) a bírósági letéttel kapcsolatos, f) a holtnak nyilvánítási, illetve halál tényének megállapítása iránti, valamint g) a bíróságon vezetett névjegyzékekkel kapcsolatos eljárásban hozott bírósági határozatokat. (2) A 2. -ban meghatározott határozatok közül nem kell továbbá közzétenni a) a társadalmi szervezetek és alapítványok nyilvántartásával kapcsolatos, valamint közhasznúsági nyilvántartásba vételre, átsorolásra, nyilvántartásból való törlésre vonatkozó végzéseket, kivéve a másodfokú vagy felülvizsgálati eljárásban hozott érdemi ügyet lezáró végzéseket, b) a bírósági meghagyást, c) az egyezséget jóváhagyó végzést, d) a kiegészít ítéletet, illetve az ügy érdemében hozott jogers végzést kiegészít végzést, e) a tárgyalás mellzésével hozott végzést, f) a Be. XXV. fejezete (Lemondás a tárgyalásról) szerinti eljárásban hozott ítéletet, valamint g) az egyszersített ítéletet. (3) Nem tehetk közzé a Pp. XV-XVII. fejezete szerinti eljárásokban hozott határozatok, ha valamelyik fél kérte a közzététel mellzését. 4. (1) A közzéteend határozatból a (2) bekezdésben meghatározott kivételekkel törölni kell az eljárásban részt vev és más személyeket, szervezeteket és intézményeket azonosító adatokat. A határozatból törölni kell továbbá a tényállásban szerepl helységneveket és címeket is. Az egységes anonimizálás során a résztvevket az eljárásban betöltött szerepüknek megfelelen kell megjelölni. (2) A közzétett határozat szövege tartalmazza a) az állami vagy helyi önkormányzati feladatot, valamint jogszabályban meghatározott egyéb közfeladatot ellátó szerv és személy azonosító adatait; b) a meghatalmazottként vagy védként eljárt ügyvéd azonosító adatait; Eötvös Károly Intézet,
8 Vezeti összefoglaló c) az alperesként pervesztes jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkez szervezet azonosító adatait, amennyiben a határozatot olyan ügyben hozták, amelyben jogszabály alapján közérdek igényérvényesítésnek helye van; d) a társadalmi szervezet vagy alapítvány azonosító adatait a nyilvántartásba vételével kapcsolatos, illetve közhasznúsági nyilvántartásba vételére, átsorolására és közhasznúsági nyilvántartásból való törlésére vonatkozó határozat esetén. (3) Amennyiben a nyilvánosságnak a tárgyalás egészérl vagy részérl való kizárását megalapozó, törvényben meghatározott érdek ezt indokolja, az érintett a határozatot hozó bíróságtól kérheti, hogy a határozat részének vagy egészének a gyjteményben való megjelentetését mellzzék, illetve a megjelentetett határozat részét vagy egészét a gyjteménybl töröljék, ha az azonosító adatoknak az (1) bekezdés szerinti törlése ezen érdekek védelmét nem biztosítja. (4) Az állam- és a szolgálati titok védelmét a bírósági határozatok közzétételekor is biztosítani kell. (5) Az adatok törlését úgy kell elvégezni, hogy az a tényállás lehet legkisebb sérelmével járjon. A határozat szövegében az e -ban meghatározottakon túl további szerkesztés nem végezhet. 5. (1) Az ügyben els fokon eljárt bíróság elnöke gondoskodik a közzétételi kötelezettség alá es határozatnak az Országos Igazságszolgáltatási Tanácsnak való megküldésérl a jogerre emelkedésétl, illetve ha felülvizsgálatát kérték, a felülvizsgálat során hozott határozat kézbesítésétl számított 15 napon belül, de az esetleges felülvizsgálati határid lejárta után. (2) Az Országos Igazságszolgáltatási Tanács szervezi és ellátja a bírósági határozatok közzétételével kapcsolatos feladatokat, e feladatkörében gondoskodik a határozatok 4. szerinti kivonatolásáról. A határozatot a beérkezésétl számított 30 napon belül közzéteszi. (4) Amennyiben utóbb a már közzétételre megküldött vagy közzétett határozat kijavításra kerül, vagy annak tartalma kiegészítés folytán megváltozik, illetve ha a 4. (3) bekezdése alapján a bíróság döntése következtében a határozat egy részét vagy egészét törölni kell, az ezekrl szóló határozatot az (1) bekezdésben meghatározott határidn belül kell megküldeni az Országos Eötvös Károly Intézet,
9 Vezeti összefoglaló Igazságszolgáltatási Tanácsnak, amely a határozat beérkezésétl számított 30 napon belül a kijavítást, kiegészítést átvezeti, illetve a határozat részét vagy egészét haladéktalanul, de legkésbb 15 napon belül törli. Eötvös Károly Intézet,
10 III. A BÍRÓSÁGI HATÁROZATOK MEGISMERHETSÉGÉT SZOLGÁLÓ SZABÁLYOZÁSI KONCEPCIÓ RÉSZLETES ISMERTETÉSE 1. A BÍRÓSÁGI HATÁROZATOK MEGISMERHETSÉGÉT BIZTOSÍTÓ SZABÁLYOZÁS IGÉNYE, A SZABÁLYOZÁS ÁLTALÁNOS KÉRDÉSEI 1.1. A nyilvánosság, a közzététel és a betekintés A bírósági határozatok közzététel útján történ megismerhetségét szolgáló szabályozás koncepciójában mindenekeltt az alkotmányos igény jellegét, valamint a megismerhetséget szolgáló jogintézmények tartalmát szükséges tisztázni, illetleg azokat egymástól el kell határolni. Tekintettel arra, hogy e fogalmak ha nem is kizárólag, de elssorban az információszabadság alkotmányos jogával állnak kapcsolatban, szükséges az utóbbihoz való viszonyuk tisztázása is. A bírósági határozatok megismerhetségét e koncepció szerint a határozatok nyilvánossága biztosítja. A nyilvánosság a személyes adatok védelmérl és a közérdek adatok nyilvánosságáról szóló évi LXIII. törvény (a továbbiakban: Avtv.) értelmez rendelkezése nyomán valaminek a bárki számára hozzáférhetségét jelenti, tehát azt, hogy a megismerés elé a jog nem gördít akadályokat; ami nyilvános, ahhoz bárki hozzáférhet. [Az Avtv pontja szerint nyilvánosságra hozatal: ha az adatot bárki számára hozzáférhetvé teszik. ] A bírósági határozatok nyilvános volta álláspontunk szerint nem kétséges: az Avtv. alapján ugyanis ezek tartalma a személyes adatok törlése, anonimizálása után közérdek adat, amely a törvényben meghatározott kivételektl eltekintve nyilvános, bárki számára hozzáférhet. A határozatokat a bíróság ugyanis hatáskörében eljárva hozza meg, a határozatot tartalmazó dokumentum az, amibl a bíróság döntése, illetve a döntésig vezet út, az érvelés megismerhet. Így van ez annak ellenére is, hogy az alacsonyabb szint szabályozás és a gyakorlat errl nem vesz tudomást. A bírósági határozatok megismerhetsége tekintetében a nyilvánosság törvényi deklarálása elégtelen. Bár az információszabadság-szabályozás alapján a határozatok mint közérdek adatok nyilvánossága fszabályként kétségtelenül Eötvös Károly Intézet,
11 alapvet jogként illet meg bárkit, nem igaz, hogy a jog nem gördít akadályokat a hozzáférés elé, a határozatok megismerhetségének számos részben indokolatlan korlátját találjuk a hatályos jogrendszerben. Ezek részletes ismertetésére a késbbiekben kitérünk. A tapasztalatok azt mutatják, hogy e jogszabályi korlátozások hiányában sem lennének ténylegesen megismerhetek a bírósági határozatok. A nyilvánossá minsítés önmagában nem elegend ahhoz, hogy a bírósági határozatok valóban eljussanak a nyilvánossághoz, a hozzáférés korlátozásának hiánya önmagában nem elég: a megismerhetség érdekében pozitív intézkedések is szükségesek. Az általános hozzáférést e koncepció szerint a bírósági határozatok közzététele útján kell biztosítani. A közzététel olyan pozitív cselekvés, amely azt biztosítja, hogy a közérdek adatokhoz bárki, különösebb nehézség nélkül, egyszeren hozzáférhessen. A közzétett adatok közül a polgár az t érdeklt bármikor megismerheti, ahhoz nem szükséges az adat megismerését kérnie, igényelnie. Ezzel szemben a betekintési jog (ideértve a másolatkérés jogát is) azt jelenti, hogy a rendszerint meghatározott jogosult számára kérésére biztosított az adatok megismerése, függetlenül attól, hogy az adatot már közzétették-e vagy sem. Az így megismerni kívánt adat is nyilvános, ám a megismerés igényének megfogalmazása után egy további aktus, a hozzáférhetvé tétel (a betekintés engedése, másolat kiadása) is szükséges a tényleges megismeréshez. Ez utóbbi a közérdek adatok kérelemre történ szolgáltatásával mutat rokonságot (adatigénylés). A bírósági határozatokba való betekintést el kell határolnunk az iratbetekintéstl. Míg az elbbi a jogbiztonságot és az információszabadságot szolgálja, annak egyik biztosítéka, addig az utóbbi a bírósági eljárásban a tisztességes eljárást, a fegyverek egyenlségének elvét hivatott szolgálni, és mivel az ítéleten túl az egész akta megtekintésére vonatkozik, nem csupán közérdek adatokra terjed ki. Eötvös Károly Intézet,
12 1.2. A bírósági határozatok megismerhetségének igénye, a közzététel indokai Alkotmányos indokok Jogbiztonság: a jog kiszámíthatósága és elreláthatósága A bírósági határozatok megismerhetségének igénye legáltalánosabb szinten az Alkotmány 2. (1) bekezdésében szerepl jogállamiság-jogbiztonság alkotmányos elvébl ered. A jogállamiság alapvet követelménye, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelmek, mködésüket tekintve kiszámíthatóak és elreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára [9/1992. (I. 30.) AB határozat]. A jog bárki által történ megismerhetsége útján biztosítható csak az állampolgárok számára, hogy magatartásukat a jog elírásainak megfelelen tudják alakítani. A jogszabályok érvényességének elengedhetetlen feltétele, hogy azokat kihirdessék, kihirdetésük nélkül nem várható el a címzettektl a jogkövet magatartás. A jog egésze mködésének megismerhetségét és kiszámíthatóságát azonban nem lehet csupán a jogszabályok kihirdetése útján biztosítani. A bíróságok bár funkciójuk nem a jogalkotás, hanem a jogalkalmazás jogértelmez-jogfejleszt szerepet is betöltenek, a jogot alakítják, fejlesztik. Ez következik a jogi normák természetébl, vagyis abból, hogy a jogszabályi rendelkezéseket absztrakt módon fogalmazzák meg, az absztrakt norma tartalma az egyes esetekre történ alkalmazásuk során konkretizálódik. A jogi normák bírói értelmezését ismernünk különösen fontos, ha a jogi szabályozás hiányos, homályos, és ezáltal ellentétes értelmezésekre is lehetséget ad. Más esetekben maga a jogszabály biztosít a bíróságnak széleskör mérlegelési jogkört valamely norma értelmezésére, a jogszabály ilyenkor teret enged arra, hogy részletes tartalmát a bírósági joggyakorlat határozza meg. Ez történik például a generálklauzulák alkalmazásakor vagy a büntetések és a kártérítések mértékének meghatározásakor is. Eötvös Károly Intézet,
13 A jogi norma tartalma tehát a jogesetekben formálódik, az elvontan megfogalmazott jogi normákat a bírói gyakorlat tölti meg tartalommal. A jogi norma tartalmának pontos megállapításához ezért a legtöbb jogszabály esetében szükséges a kialakult bírói gyakorlat ismerete is. A jog kiszámíthatósága és elreláthatósága a bírói gyakorlat megismerhetsége nélkül nem biztosított. A jogbiztonság alkotmányos követelménye tehát magában foglalja a jogszabályok alapján hozott bírósági határozatok megismerhetségének lehetségét is Az információszabadság, mint a bírói hatalom átláthatóságának garanciája A bírói hatalmat bens sajátosságai miatt az alkotmányos jogállamban szinte csak a nyilvánosság korlátozza és ellenrzi. A hatalom átláthatóságának és ellenrizhetségének fontos biztosítéka a közérdek adatok nyilvánosságához fzd alkotmányos alapjog, amelybl következik, hogy a bírói határozatoknak megismerhetnek kell lenniük. A bíróság határozataira nem csupán úgy tekinthetünk, mint a jogszabályok tartalmát konkretizáló, a jog mködését demonstráló dokumentumokra. Az érintettek információs önrendelkezési jogát tiszteletben tartó és a törvényben meghatározott titkokra tekintettel kivonatolt bírósági határozatok az információszabadság alkotmányos szabályai szerint közérdek adatoknak minsülnek [Avtv pont]. Erre tekintettel a bíróságok egyrészt a határozatok (illetve azok közérdek adattartalmának) megismerésére irányuló kérelemnek kötelesek eleget tenni, másrészt azokat saját döntésük alapján kérelem hiányában is közzétehetik. Az Avtv. illetve a megalkotandó, elektronikus információszabadságról szóló törvény bizonyos adatfajták tekintetében kifejezetten kötelezvé teszi, hogy a közérdek adatokat kezel szervek az ott megjelölt adatokat rendszeresen közzé- vagy más módon hozzáférhetvé tegyék. A közérdek adatok megismeréséhez való alkotmányos alapjog ezen aktív oldalának fokozott biztosítását a bíróságok sem mellzhetik. Eötvös Károly Intézet,
14 A bíróság eltti egyenlség és az egységes jogalkalmazás A bíróság eltti egyenlség [Alkotmány 57. (1) bekezdés] követelménye indokolja, hogy a bírói jogalkalmazás bárki számára megismerhet legyen, mert egyenl és pártatlan jogszolgáltatás annak tényleges megismerhetsége hiányában nem képzelhet el. A bírói gyakorlat megismerhetsége továbbá nagyban hozzájárulhat a joggyakorlat egységesítéséhez. Önmagában a bírósági határozatok hozzáférhetvé tétele jelents hatással lehet a jogalkalmazás alakulására, hiszen a bírói döntések meghozatalakor a kialakult gyakorlat rendszerint normaként mködik A bírósági határozatok közzétételét szorgalmazó Európa Tanácsi ajánlások Az Európa Tanács Miniszteri Bizottságának szeptember 11-én elfogadott, a bírói döntéseknek elektronikus feldolgozását és hozzáférhetvé tételét javasló ajánlása [Recommendation No. R (95) 11 of the Committee of Ministers to member states concerning the selection, processing, presentation and archiving of court decisions in legal information retrieval systems] szerint szükséges valamennyi bíróság joggyakorlatának teljes ismerete, továbbá a nagyközönségnek és különösen a jogászoknak van szükségük ezekre az új információs eszközökre. Az ajánlás szövege olyan bírósági nyilvántartások bevezetését irányozza el, amelyek lehetvé teszik az ügyvédek, állampolgárok és kutatók számára a bírósági joggyakorlat lehet legszélesebb körének megismerését. Ezt megújítja és kiegészíti az új technológiák alkalmazását nyomatékkal ajánló, február 28-án elfogadott ajánlás [Recommendation Rec(2001)3 of the Committee of Ministers to member states on the delivery of court and other legal services to the citizen through the use of new technologies]. Az ajánlás egységesíteni szeretné a tagállamok joggyakorlatát az új technológiák alkalmazása tekintetében. Leszögezi, hogy a modern információs technológiák alkalmazásával fejleszthet az európai államok igazságügyi és bírósági igazgatása, ezek szükséges eszközei az állampolgári részvételnek, a jól mköd demokráciának. A joghoz ide értve a bírói jogot való hozzáférés az ajánlás szerint az Európai Emberi Jogi Eötvös Károly Intézet,
15 Egyezménybl levezethet követelmény. A jogi információkat (jogszabályszövegeket, az államot kötelez nemzetközi egyezményeket, a fontos bírói döntéseket) tartalmazó adatbázisokat ingyenesen hozzáférhetvé kellene tenni a polgárok számára. A bírósági információs rendszerek ugyancsak hozzáférhetvé teendek, akárcsak az eljárási szabályok (törvények, esetjog, valamint bírósági eljárások, amelyek ismeretén mind a tényleges eljárási szabályokat, mind a bíróságok bels szabályait, eset-ismeretet, valamint a bírósággal való kommunikációra vonatkozó ismeretet kell érteni). A szükséges biztonsági és magánélet-védelmi követelmények figyelembe vételével az országos nyilvános adatbázisokat, valamint ezek lelhelyeit célszer elektronikusan hozzáférhetvé tenni. Lehetvé kell tenni persze biztonsági és privacy-szempontok mérlegelésével az interakció lehetségét a bíróságokkal. Ez magában foglalja azt, hogy elektronikus úton eljárást lehessen kezdeményezni, illetleg eljárási cselekményeket lehessen foganatosítani. Az ajánlás utal arra, hogy az eljárásokban az autentikus jelleg megfelel biztosítéka a digitális aláírás alkalmazása (ez azonban az elektronikus ügyintézésnek a feltétele, nem a bírói gyakorlatban megtestesül közérdek adatok megismerésének). Az ajánlás szerint a bíróságokról szóló általános, hivatalos, megbízható információkat és esetjogukat is elérhetvé kell tenni elektronikus formában, amelynek eszköze az internet A hatályos szabályozás bemutatása és kritikája A bírósági határozatok nyilvánossága Az Avtv a szerint az állami vagy helyi önkormányzati feladatot, valamint jogszabályban meghatározott egyéb közfeladatot ellátó szerv vagy személy a feladatkörébe tartozó ügyekben köteles elsegíteni és biztosítani a közvélemény pontos és gyors tájékoztatását. E szerveknek (amelyek közé tartoznak kétségkívül a bíróságok is) lehetvé kell tenniük, hogy a kezelésükben lév közérdek adatot a törvényben meghatározott korlátoktól eltekintve bárki megismerhesse. Az Avtv pontja szerint közérdek adat az ilyen szerv kezelésében lév, valamint a tevékenységére vonatkozó, a személyes adat fogalma alá nem es adat. A bírósági határozatok olyan dokumentumok, amelyek tartalmaznak ugyan személyes adatokat, Eötvös Károly Intézet,
16 az azokon túli tartalom, így különösen a bírói érvelés, jogértelmezés azonban az Avtv. e definíciója alapján közérdek adat, amely fszabály szerint nyilvános, az érdekld ell eltitkolni törvény eltér rendelkezése hiányában nem lehet. A határozatok nyilvánosságával kapcsolatban mindenképpen számításba veend az eljárási kódexek (Pp., Be.) azon szabálya, miszerint a bíróság a tárgyalás során hozott határozatait nyilvánosan hirdeti ki, akkor is, ha zárt tárgyaláson hozta [Pp. 5. (3) bekezdés, Be (2) bekezdés]. A határozat nyilvános kihirdetése a döntés nyilvánosságra kerülését jelenti ugyan, de némileg paradox módon általános megismerhetségét nem biztosítja. St, a határozat nem is teljes terjedelmében kerül nyilvánosan kihirdetésre, hiszen a törvény szerint a határozat kihirdetése a rendelkez rész felolvasásából és az indokok rövid ismertetésébl áll [Pp (3) bekezdés, Be (3) bekezdés] A bírósági határozatok közzétételére vonatkozó hatályos szabályok A bírósági határozatok általános közzétételét jogszabály nem írja el. Az Avtv. szabályából az egyes határozatok kötelez közzététele nem következik. Az egyetlen erre vonatkozó szabály inkább felhatalmazást ad a határozatok közzétételére: a bíróságok szervezetérl és igazgatásáról szóló évi LXVI. törvény (a továbbiakban: Bsz.) a bírói jogalkalmazás egységessége szolgálatában a Legfelsbb Bíróság feladatává teszi az úgynevezett elvi bírósági határozatok közzétételét [27. (2) bekezdés]. Az elvi bírósági határozatokról a Legfelsbb Bíróság maguktól az azokat meghozó tanácsoktól, illetve a bírósági vezetktl értesül. A törvény szerint ha az ítéltábla, a megyei bíróság vagy a helyi bíróság tanácsa, illetleg egyesbírája valamely elvi kérdésben határozott és a határozata jogerre emelkedett, köteles az elvi jelentség határozatot a bíróság elnökének bemutatni. Az ítéltábla, a megyei bíróság elnöke, a kollégiumvezetje, valamint a helyi bíróság elnöke köteles a vezetése alatt álló bíróságok ítélkezését folyamatosan figyelemmel kísérni. Ha az elvi jelentség határozatból, a bíróság által elintézett ügyekbl, a bíróságokon lefolytatott vizsgálat alkalmával vagy más módon arról szerzett tudomást, hogy a vezetése, illetleg a felügyelete alatt álló bíróságnál elvi kérdésben ellentétes gyakorlat alakult ki, vagy ellentétes elvi alapokon nyugvó jogers határozatokat Eötvös Károly Intézet,
17 hoztak, errl köteles a magasabb szint bíróság elnökét a határozatok, illetleg a szükséghez képest az egyéb iratok felterjesztésével tájékoztatni [Bsz. 28. ]. A Legfelsbb Bíróság az így megismert határozatok alapján dönthet úgy, hogy jogegységi eljárást indít, de válogat is a megismert és a Legfelsbb Bíróságon meghozott elvi jelentség határozatokból; ha valamely jogegységi tanácsa közlésre érdemesnek tartja valamelyiket, azt a hivatalos gyjteményében közzéteszi [Bsz. 32. (5) bekezdés]. A fenti szabályozás azonban nem szolgálja megfelelen a korábban megjelölt alkotmányos célokat. A bírósági határozatok között ugyanis több szinten is válogatnak: egyrészt a határozatot a Legfelsbb Bíróság részére megküld bíróságon történik szelekció, amikor azt vizsgálják, hogy a határozat elvi jelentség kérdésben hozott döntést tartalmaz-e. A Legfelsbb Bíróság jogegységi tanácsán történik a második szrés, amikor a megküldött határozatok közül válogatják ki a megjelentetendket. Ennek eredményeképpen a bírósági határozatok elenyész része, évente mindössze körülbelül határozat kerül közzétételre. Ezek dönt többsége olyan határozat, amelyet a Legfelsbb Bíróságon hoztak meg. Hozzávetlegesen az összes bírósági határozat 1-2 ezreléke kerül a Bírósági Határozatokban közzétételre. A közzé nem tett határozatokat pedig lényegében csak a felek, az érdekeltek, valamint az azt meghozó bírói szerv ismeri. Az összes döntés töredékét jelent válogatott határozatok közzététele egy másik ok miatt sem alkalmas a jogállami cél elérésére: a határozatokat ugyanis a Legfelsbb Bíróság rövidítve, szerkesztés után jelenteti meg, nemcsak a tényállás, de a jogi érvelés sem teljes szövegével jelenik meg. A szerkesztés egyben kiemelést, rendszerezést és válogatást is jelent, ezek szempontjai azonban nem ismertek. További nyilvánosságkorlátozó körülmény, hogy egyes ügytípusokba tartozó egyébként tömegesen elforduló ügyek hatásköri szabályok miatt szinte soha nem kerülnek a felsbíróságok elé, így közzétételükre minimális az esély. A bírósági határozatoknak a Bsz. szabályai alapján kialakult közzététele így nem felel meg annak a követelménynek, hogy az állampolgár számára valamennyi, a jog tartalmának, mködésének megismeréséhez szükséges bírósági határozat elérhet Eötvös Károly Intézet,
18 legyen, mivel a közzététel részleges mind a határozatok típusai, mind azok tartalma tekintetében A határozatokba való betekintés szabályai A bírósági határozatok közzététel útján történ megismerhetvé tételének hiányában a megismerhetséget csak az azokba való betekintés szolgálhatná. Korábban már jeleztük, hogy a határozatokba való betekintési jog e koncepcióban elhatárolandó az iratbetekintéstl. A határozat megismerhetsége nem jelenti az ügy többi iratának megismerhetségét, ez utóbbi szigorúan az eljárási jogokat érint kérdés, amely az eljárás résztvevi jogainak érvényesülését szolgálja, míg az utóbbi a jogbiztonságot és az információszabadság érvényesülését. A nyilvánossággal összefügg alkotmányos jogokból és érdekekbl nem következik a bíróságok ítélkezésijogszolgáltatási tevékenysége körében a teljes aktanyilvánosság, ez ugyanis súlyos jogsérelmeket okozna. Az Avtv. szabályai alapján a közérdek adat megismerésére irányuló kérelemnek az adatot kezel szerv a kérelem tudomására jutását követ legrövidebb id alatt, legfeljebb azonban 15 napon belül, közérthet formában tesz eleget. Az adatokat tartalmazó dokumentumról vagy dokumentumrészrl annak tárolási módjától függetlenül költségtérítés ellenében a kérelmez másolatot kérhet. E rendelkezések szerint a bírósági határozatok anonimizált (tehát személyes adatoktól megfosztott) formában bárki által megismerhetk, és azokról másolatot is lehet kérni. Ezt az igényt a joggyakorlat mégsem teljesíti, aminek oka az, hogy a közérdek adatok megismerésének alkotmányos és törvényi szabályait számos alacsonyabb szint jogszabály többször alkotmányellenes szabályozással és a bírósági gyakorlat is lerontja. A hatályos szabályozás nem tesz különbséget az iratbetekintés és a bírósági határozatokba való betekintés között, utóbbit az elbbi részeként szabályozza. Ennek az az eredménye, hogy az indokoltan szkebb alanyi kört megillet iratbetekintési jog sorsát osztja a bárkit megilletend határozat-megismerés joga is. Bár a koncepció szerint e kett elkülönítend, szükséges az iratbetekintés hatályos Eötvös Károly Intézet,
19 szabályainak áttekintése is. Ezeket a szabályokat elssorban az eljárási törvényekben, másodsorban az ügyviteli szabályok között [a bírósági ügyvitel szabályairól szóló 14/2002. (VIII. 1.) IM rendelet (a továbbiakban: Büsz.), illetve az 1/1994. Legfelsbb Bírósági Elnöki utasítás], valamint az igazságügyi tájékoztatás szabályai [10/1986. (IX. 1.) IM-BM együttes rendelet] között találjuk. A polgári eljárásokban (a peres és a nemperes eljárásokban is) az irat megtekintésére, illetve a másolat készítésére az ügyész, a fél és a perben részt vev egyéb személy, valamint ezek képviselje jogosult. A perben részt vev egyéb személy a beavatkozó, de a törvény külön rendelkezése alapján a perben kirendelt igazságügyi szakértnek is joga van arra, hogy a feladata ellátásához szükséges körben az iratokba betekintsen [Pp (1) bekezdés]. Nincs tehát alanyi joga például a tanúnak, a tolmácsnak, vagy a szemletárgy birtokosának arra, hogy az iratokba betekintsen, arról másolatot kérjen, vagy feljegyzést készítsen, és különösen nincs annak, aki semmilyen minségben nem vett részt az eljárásban. Nincs is azonban kizárva ezen személyek iratbetekintése. A bünteteljárásban ezzel szemben szigorúbb a szabályozás: a törvényben meghatározottakon kívüli személyek számára a törvény nem enged betekintést. A Be. 74/B. (3) bekezdése szerint ha törvény kivételt nem tesz a befejezett büntetügy irataiba csak a Be.-ben erre feljogosított személy (terhelt, véd, sértett, a sértett örököseként fellép magánfél, magánvádló, pótmagánvádló, magánfél és ezek képviseli, valamint korlátozottan az egyéb érdekeltek, a segítk és akiknek az eljárás lefolytatásához, illetve annak eredményéhez igazolt jogi érdeke fzdik) tekinthetnek be. A csak szó kizárja a más személy betekintési jogát. Az irat a köziratokról, a közlevéltárakról és a magánlevéltári anyag védelmérl szóló törvény közlevéltári anyagban történ kutatásra vonatkozó szabályai szerint az ott írt védelmi id letelte eltt is kutatható [Be. 74/B. (4) bekezdés]. A perbíróság elnökének engedélyéhez kötötten további személyek esetében is lehetség van arra, hogy az arra egyébként nem jogosult az iratokba betekintsen. A Büsz. 10. (1) bekezdése szerint az iratok megtekintését, másolatok vagy jegyzetek készítését az eljárásban részt nem vev személy részére a bíróság elnöke Eötvös Károly Intézet,
20 engedélyezheti, ha ahhoz az érintett hozzájárult, vagy azt törvény egyébként lehetvé teszi. A 10/1986. (IX. 1.) IM-BM együttes rendelet 9. (1) bekezdése is a bíróság elnökének engedélye alapján ad lehetséget az újságíróknak az iratbetekintésre. Az engedély csak akkor adható meg, ha az nem veszélyezteti az eljárás eredményes lefolyását, a tárgyilagos döntést, az állampolgárok személyhez fzd jogait, és ha az ügy tárgyalásáról a nyilvánosságot nem zárták ki. Amennyiben a jogvita magánszemélyek között volt vagy van folyamatban, a perben részt vev valamennyi fél (beavatkozó) hozzájárulásának beszerzése az engedély kiadása eltt nem mellzhet. A betekintésre a bíróság kezelirodájában, és ügyfélfogadási id alatt kerülhet sor. Kivétel ez alól, ha az arra jogosult fogva van. Ebben az esetben ugyanis e jogával a büntetés-végrehajtási intézetben is élhet [Büsz. 11. (2) bekezdés]. Az arra jogosult az iratról kézírással, kép-, illetve hangrögzít berendezéssel másolatot készíthet, vagy annak elkészítését a bíróságtól megrendelheti. A bíróság az iratról írásban egyszer vagy hiteles másolatot adhat. Az iratmásolat után az Itv. 37. (3) bekezdésében meghatározott mérték illetéket kell fizetni. E szabályok nem elfogadhatóak, de nem is állnák ki az alkotmányosság próbáját. A szabályozás hibáinak egy része adatvédelmi természet (az iratbetekintés jogosultját, amennyiben személyes adatokat tartalmazó iratról van szó, csak törvény jelölhetné meg, tekintettel arra, hogy az adattovábbításra való felhatalmazás egyben alapvet jog korlátozását valósítja meg), de ezekkel itt nem foglalkozunk. Információszabadság-szempontból a szabályozás legnagyobb hibája, hogy nem tesz különbséget a bírósági határozatok megtekinthetsége (tartalmi másolat igénylése) és az iratbetekintés között, ezzel olymódon korlátozza a közérdek adatok megismerhetségét, hogy egyúttal ellentétes az Avtv.-nek az információszabadság korlátozhatóságára vonatkozó rendelkezéseivel. Ezek szerint ugyanis a közérdek adatok nyilvánosságát törvény is csak honvédelmi, nemzetbiztonsági, bnüldözési vagy bnmegelzési, központi pénzügyi vagy devizapolitikai érdekbl, külügyi kapcsolatokra, nemzetközi szervezetekkel való kapcsolatokra, illetve bírósági eljárásra tekintettel korlátozhatja. A közérdek adatok nyilvánosságát korlátozhatja Eötvös Károly Intézet,
A Polgári perrendtartás 2008. évi XXX. törvénnyel módosított, a bírósági eljárás nyilvánosságával összefüggő egyes rendelkezéseinek alkalmazásáról 1
A Polgári perrendtartás 2008. évi XXX. törvénnyel módosított, a bírósági eljárás nyilvánosságával összefüggő egyes rendelkezéseinek alkalmazásáról 1 I. A bírósági eljárás nyilvánosságát mint alkotmányos

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság