text:
D.71/8/2017. számú határozat
Jogorvoslati aktualitásokSzerző: Dr. Horváth Éva, közbeszerzési biztos, Közbeszerzési Hatóság
A Közbeszerzési Értesítő Plusz jelen számában ismertetett egyik jogeset a közbeszerzési szerződés módosításának jogszerűségével kapcsolatos. A Döntőbizottság határozata ellen lefolytatott közigazgatási perben a Fővárosi Törvényszék, és a Kúria iránymutató döntéseikben meghatározták a Kbt. 141. § (4) bekezdés c) pontjának ca) alpontjában szabályozott azokat a szempontokat, amelyeknek jogszerű szerződésmódosítás esetén teljesülniük kell.
A másik jogeset a támogatásból megvalósuló közbeszerzésre tekintettel a Kbt. 5. § (2) bekezdése szerint ajánlatkérőnek minősülő gazdálkodó szervezet kötelezettségével foglalkozik a Kbt. 115. § (1) bekezdése szerinti eljárásban a közbeszerzés tárgyának pontos meghatározására, és a benyújtott ajánlat bírálatának jogszerű elvégzésére.
A jogorvoslati üggyel érintett tárgyak: Az ajánlatkérő a közbeszerzési szerződés módosításával megsértette a Kbt. 141. § (4) bekezdés c) pontját, tekintettel arra, hogy nem teljesült a Kbt. 141. § (4) bekezdés ca) pontjában előírt törvényi feltétel.
Az ajánlatkérő (egyetem) az épületegyüttesének karbantartási és felújítási munkái építési beruházás tárgyában a Kbt. Harmadik Rész 112. § (1) bekezdés b) pontja szerinti nyílt közbeszerzési eljárást indított, az eljárás megindítására 2016. június 14-én került sor.
Az eljárást megindító felhívás – többek között – tartalmazta a közbeszerzés mennyiségét, az ellenszolgáltatás teljesítésének feltételeit, az értékelési szempontokat, a kizáró okokat, és az alkalmassági feltételeket, a teljesítési határidőket.
A felhívásban az ajánlatkérő a következőket is előírta:
« A 322/2015. (X. 30.) Korm. rendelet 24. § (1) bekezdése szerint az ajánlattevőnek szakmai ajánlatot kell benyújtani. A szakmai ajánlatnak műszaki-pénzügyi ütemtervet kell tartalmazni figyelemmel a teljesítésre vonatkozóan előírt határidőkre. A tervnek be kell mutatnia sávos ütemterv formájában a kivitelezés és a kapcsolódó kifizetések tervezett ütemezését. Ajánlatkérő minimálisan a főbb részfeladatokat kéri szerepeltetni: épületgépészeti munkák, elektromos munkák, építőmesteri munkák, épületasztalos munkák, burkolás, festés-mázolás. Ajánlatkérő és a nyertes ajánlattevő az ajánlatban szereplő indikatív műszaki-pénzügyi ütemtervet a szerződéskötés időpontjának ismerete alapján aktualizálják.»
A közbeszerzési dokumentumok rögzítették a részletes műszaki leírást, és a szerződéstervezetet.
A szerződéstervezet 4.2. pontja szerint:
„A teljesítés végleges ütemezését a Megrendelő és Vállalkozó jelen Szerződés aláírását megelőzően, de a szerződéskötés pontos időpontjának ismeretében, az ajánlatban szereplő indikatív műszaki-pénzügyi ütemterv véglegesítésével határozzák meg. A végleges ütemezés (a továbbiakban: „Műszaki-pénzügyi ütemterv”) jelen Szerződés 7. sz. mellékletét képezi.”
Az ajánlattételi határidőig öt ajánlat érkezett, köztük a jelen ismertetés szerint T Kft.-től (továbbiakban: egyéb érdekelt) 63.441.076.-Ft ajánlati áron.
Az egyéb érdekelt ajánlatában műszaki-pénzügyi ütemterv nem szerepelt, ezt ajánlatkérő hiánypótlási felhívására pótolta. A hiánypótlás keretében benyújtott műszaki-pénzügyi ütemterv szerint az egyéb érdekelt augusztus 1. és szeptember 21. között jelölt munkavégzést, a műszaki átadás-átvételt október 30. napjára jelölte. Az ütemtervben a következő munkanemek szerepeltek:
Munkaterület átadása; Építészeti munkák, ezen belül: Organizáció; Irtás, föld- és sziklamunka; Vakolás; Aljzatkészítés, hideg- és melegburkolat; Asztalosszerkezetek elhelyezése; Felületképzés; Eresztisztítás; Piperetárgyak elhelyezése; Információs tábla elh.; Takarítási munkák; ezen kívül: Épületgépészeti munkák; Elektromos munkák; Műszaki átadás-átvétel. Az augusztus 25-i részhatáridő után csak az organizáció, az irtás, föld- és sziklamunka, az eresztisztítás és a műszaki átadás-átvétel esetén jelölt az egyéb érdekelt munkavégzést.
Az ajánlatkérő az írásbeli összegezésben az eljárást eredményesnek nyilvánította, az egyéb érdekeltet nyertesként megjelölte.
Az ajánlatkérő az egyéb érdekelttel a vállalkozási szerződést 2016. október 11-én megkötötte.
A szerződés tárgyát a felek az ajánlattételi felhívás tárgyával és mennyiségével megegyezően határozták meg.
A szerződés 4.1. pontja szerint a szerződésben foglalt kivitelezési munkák végteljesítési határideje 2016. október 30. napja.
A szerződés 4.2. pontja szerint:
„A teljesítés végleges ütemezését a Megrendelő és Vállalkozó jelen Szerződés aláírását megelőzően, de a szerződéskötés pontos időpontjának ismeretében, az ajánlatban szereplő indikatív műszaki-pénzügyi ütemterv véglegesítésével határozzák meg. A végleges ütemezés (a továbbiakban: „Műszaki-pénzügyi ütemterv”) jelen Szerződés 7. sz. mellékletét képezi. Tekintettel a végleges ütemezésben foglaltakra felek részteljesítési határidőt nem határoznak meg.”
A szerződés mellékleteként a felek csatolták az egyéb érdekelt által készített műszaki-pénzügyi ütemtervet. A szerződéshez csatolt ütemterv munkanemei nagyrészt megegyeztek a hiánypótlásban csatolt ütemterv munkanemeivel, egyetlen többlet munkanemként a
„Kőműves munkák” szerepelt. Az ütemterv szerint az egyéb érdekelt október 11. és október 30. között jelölt munkavégzést, a műszaki átadás-átvételt 2016. október 30. napjára jelölte.
A felek a fenti szerződést egy alkalommal, 2016. október 28-án módosították.
A szerződésmódosítás az eredeti szerződés 4.1. és 4.2. pontjait a következőképpen módosította:
« 4.1. A szerződésben foglalt kivitelezési munkák végteljesítési határideje 2017. augusztus 25. napja
4.2. A teljesítés ütemezése (a továbbiakban: „Műszaki-pénzügyi ütemterv”) jelen Szerződés 7. sz. mellékletét képezi. A Műszaki-pénzügyi ütemterv szerint felek az alábbi kötbérterhes teljesítési részhatáridőket határozzák meg:
- 1. sz. teljesítési részhatáridő: 2016. október 31.
- 2. sz. teljesítési részhatáridő: 2016. november 30.
- végteljesítési határidő: 2017. augusztus 25.
Az egyes teljesítési részhatáridők ill. a véghatáridő műszaki tartalma Műszaki-pénzügyi ütemterv szerint. »
A felek a szerződésmódosítást a következőképpen indokolták:
« 3.1. Megrendelő 2016. június 14. napján indította meg a tárgyi szerződés kiválasztási folyamatát, a közbeszerzési eljárás eredményét 2016. augusztus 22. napján hirdette ki, a vonatkozó szerződést viszont csak – az időben elhúzódó folyamatba épített ellenőrzés okán – 2016. október 11. napján kötötte meg Vállalkozóval.
3.2. Megrendelő és Vállalkozó a Szerződés 4.2. pontja szerint felülvizsgálták az ajánlat részeként benyújtott műszaki-pénzügyi ütemtervet, azonban a vállalkozási szerződés tárgyát képező építési munkák szorgalmi időszakban csak az oktatási tevékenység felfüggesztése mellett lennének elvégezhetőek. Tekintettel arra, hogy Megrendelő alapfeladata a felsőfokú oktatás folyamatos és zavartalan biztosítása, így a szerződés tárgyát képező, oktatási ill. kollégiumi területeket érintő építési munkákat úgy kell átütemezni, hogy azok tanításon kívüli időszakokban (őszi, téli és nyári szünetek) legyenek elvégezhetők.
3.3. Megrendelő a közbeszerzési eljárás lefolytatása során egy részszámlázási lehetőséget biztosított. Jelen módosítás alapján megállapítható, hogy az eredetileg tervezetten két hónapos kivitelezés időtartama 11 hónapra nő meg, ezzel párhuzamosan megnőnek Vállalkozó finanszírozási terhei is. A 3.2. pont szerinti indokolás szerint továbbá a módosított kivitelezési időszak tanítási szüneteire tekintettel az eredetileg tervezett egy helyett két részteljesítés kerül megállapításra. Mindezek alapján indokolt a részszámlázási lehetőségek megállapításának összhangba hozása a teljesítési részhatáridőkkel.
3.4. A szerződésmódosítás tekintetében alkalmazandó a közbeszerzésekről szóló 2015. évi CXLIII. törvény 141. § (4) bekezdés c) pontja értelmében a megkötött szerződés új közbeszerzési eljárás lefolytatása nélkül módosítható, illetve módosulhat az alábbiak közül bármely esetben: „c) a következő feltételek együttes teljesülése esetén: ca) a módosítást olyan körülmények tették szükségessé, amelyeket az ajánlatkérő kellő gondossággal eljárva nem láthatott előre; cb) a módosítás nem változtatja meg a szerződés általános jellegét; cc) az ellenérték növekedése nem haladja meg az eredeti szerződés értékének 50%-át. Ha egymást követően több olyan módosításra kerül sor, amelyek a ca) alpont szerinti több, egymással nem összefüggő körülmény miatt merültek fel, ez a korlátozás az egyes módosítások nettó értékére alkalmazandó. Az egymást követő módosítások nem célozhatják e rendelkezés megkerülését.
3.5. A 3.1.-3.3. pontban megjelölt indokokra tekintettel megállapítható, hogy a jelen módosítást olyan körülmény – a kivitelezési időszak szorgalmi időre való esése – teszi szükségessé, melyet Megrendelő a közbeszerzési eljárás megindításakor nem láthatott előre, az a szerződés általános jellegét (átalánydíjas kivitelezési szerződés) nem változtatja meg, az ellenérték növekedését nem érinti. »
A szerződésmódosítás szerint az eredeti szerződés 7. sz melléklete helyébe a szerződésmódosítás 1. sz. melléklete lépett.
Az 1. számú mellékletben csatolt pénzügyi-műszaki ütemterv az eredeti szerződéstől teljesen eltérő részletezettségű (sokkal részletesebb), bontása nem munkanem alapú, hanem az organizációs feltételekben szereplő megbontásnak megfelelő, a két ütemterv között az egyes tervezett munkafolyamatok nem feleltethetők meg. Az új ütemterv szerint az egyéb érdekelt 2016. október 10. és november 30., valamint 2017. július 4. és augusztus 25. között jelzett munkavégzést 2016. november 30-i és 2017. augusztus 25-i műszaki átadás-átvétellel.
A hivatalbóli kezdeményező szerint az ajánlatkérő és az egyéb érdekelt szerződésmódosítása nem felelt meg az ajánlatkérő által hivatkozott, a Kbt. 141. § (4) bekezdés c) pontjában foglaltaknak: az előre nem láthatóság követelménye az ajánlatkérő nyilatkozatai alapján nem került igazolásra.
Az ajánlatkérő kérte a jogsértés hiányának a megállapítását.
A Döntőbizottság a határozatában megállapította, hogy az ajánlatkérő megsértette a Kbt. 141. § (4) bekezdés c) pontját.
A Döntőbizottság az ajánlatkérővel szemben 5.000.000.-Ft forint bírságot szabott ki.
Az Európai Parlament és a Tanács 2014/24/EU irányelvének (a továbbiakban: Irányelv) 72. cikkével összhangban a nemzeti jog a Kbt. 141. §-ában meghatározza azokat az eseteket, amikor a közbeszerzési szerződés módosítása nem minősül – nagyságrendjénél és/vagy körülményeinél fogva – új beszerzésnek, és ilyen módon új közbeszerzési eljárás lefolytatása nélkül módosítható a szerződés.
Ezen belül a Kbt. 141. § (4) bekezdés c) pontja arra az esetre vonatkozik, amikor a következő feltételek együttesen teljesülnek: a módosítást olyan körülmények tették szükségessé, amelyeket az ajánlatkérő kellő gondossággal eljárva nem láthatott előre; a módosítás nem változtatja meg a szerződés általános jellegét; az ellenérték növekedése nem haladja meg az eredeti szerződés értékének 50%-át. A szerződés egymást követő módosítására a Kbt. további rendelkezést tartalmaz.
A Kbt. 141. § (4) bekezdés ca) pontjában szabályozott törvényi feltétel körében az Irányelv preambulumának (109) bekezdése foglalkozik az ajánlatkérő által „előreláthatatlan körülmények” kifejezéssel.
Az Irányelv 72. cikk (5) bekezdésével összhangban a Kbt. 141. § (8) bekezdése kimondja, hogy a szerződés Kbt. 141. §-ában foglaltaktól eltérő módosítása csak új közbeszerzési eljárás eredményeként valósítható meg.
A Döntőbizottság a fentiek tükrében a kezdeményezés alapján, és a szerződésmódosításra tekintettel azt vizsgálta, hogy az ajánlatkérő az egyéb érdekelttel 2016. október 11-én megkötött szerződés 2016. október 28-i módosításával megsértette-e a Kbt. 141. § (4) bekezdés c) pontját.
A szerződésmódosításban a felek rögzítették a szerződésmódosítás indokát. A szerződésmódosítás 3.4-3.5. pontjaiból megállapítható, hogy a szerződésmódosítás jogalapját a felek – a hivatalbóli kezdeményező által kifogásolt jogalap szerint – a Kbt. 141. § (4) bekezdés ca) pontjában foglalt körülményre alapították.
A Döntőbizottság megállapította, hogy az ajánlatkérő az egyéb érdekelttel 2016. október 11-én megkötött szerződés 2016. október 28-i módosításával megsértette a Kbt. 141. § (4) bekezdés c) pontját, a Kbt. 141. § (4) bekezdés ca) pontjában meghatározott törvényi feltétel a 2016. október 28-i szerződésmódosítás esetében nem teljesült.
A szerződésmódosítás 3.1. pontja, és az ajánlatkérő által a jogorvoslati eljárásban benyújtott észrevételben foglalt ütemterv táblázat értékelése alapján a Döntőbizottság megállapította, hogy „az időben elhúzódó folyamatba épített ellenőrzés” a Kbt. 141. § (4) bekezdés ca) pontja szerinti előre nem láthatóság esetét nem alapozza meg.
A közbeszerzések központi ellenőrzéséről és engedélyezéséről szóló 320/2015. (X. 30.) Korm. rendelet szabályozza az ajánlatkérő által lefolytatott jelen közbeszerzés ellenőrzésének és engedélyezésének rendjét, az ajánlatkérő előtt az adott projekt természetére és jellemzőire tekintettel már a közbeszerzés előkészítése során ismert volt e jogszabályi kötelezettsége, előre nem láthatóságra e körben nem hivatkozhat.
A szerződésmódosítás 3.1. pontja, és az ajánlatkérő által a jogorvoslati eljárásban benyújtott észrevételben foglalt ütemterv táblázat alapján megállapítható, hogy az ajánlatkérő által lefolytatott jelen közbeszerzés ellenőrzése és engedélyezése az eredeti szerződés megkötésének időpontjára, 2016. október 11-ére lezajlott, az eredeti szerződés megkötésekor fennálló e körben hivatkozott körülmény a szerződésmódosítás jogszerűségét nem alapozza meg.
A közbeszerzési eljárás feltételrendszerében, a felhívásban az ajánlatkérő az ajánlatok kötelező tartalmi elemeként határozta meg a szakmai ajánlat részeként a műszaki-pénzügyi ütemtervet. A felhívás szerint az ajánlatkérő és a nyertes ajánlattevő az ajánlatban szereplő indikatív műszaki-pénzügyi ütemtervet a szerződéskötés időpontjának ismerete alapján aktualizálják.
A felhívásnak megfelelő rendelkezést tartalmazott a szerződéstervezet, majd az ennek megfelelően megkötött eredeti szerződés 4.2. pontja, amely szerint a teljesítés végleges ütemezését a megrendelő (ajánlatkérő) és a vállalkozó (nyertes ajánlattevő) a szerződés aláírását megelőzően, de a szerződéskötés pontos időpontjának ismeretében, az ajánlatban szereplő indikatív műszaki-pénzügyi ütemterv véglegesítésével határozzák meg.
A végleges ütemezés az eredeti szerződés 7. sz. mellékletét, a módosítás 1. sz. mellékletét képezte.
A Döntőbizottság megállapította, hogy a szerződésmódosítás indokaként felhozott körülmények – az ajánlatkérő felsőfokú oktatási alapfeladata, az oktatás zavartalan biztosításának igénye, a kivitelezés tanítási időszakon kívül való elvégzésének szükségessége – az eredeti szerződés megkötésének időpontjában is fennálltak, ennek megfelelően a szerződéstervezet és az eredeti szerződés 4.2. pontjának rendelkezése ellenére a felek a teljesítés végleges ütemezését a szerződés aláírását megelőzően, a szerződéskötés pontos időpontjának ismeretében, az ajánlatban szereplő indikatív műszaki-pénzügyi ütemterv véglegesítésével nem megfelelően határozták meg.
A szerződésmódosítás indokaként rögzített körülmények nem az eredeti szerződés 2016. október 11. napi megkötése és a szerződésmódosítás 2016. október 28. napi létrejötte közötti 17 nap időszakban keletkeztek.
Az ajánlatkérő és az egyéb érdekelt az eredeti szerződést – az annak 7. sz. mellékletét képező véglegesített műszaki-pénzügyi ütemtervvel együtt – már az eljárás elhúzódásának pontos ismeretében kötötték, a szerződésben foglaltakat – többek között a műszaki ütemtervben rögzített szoros kivitelezési időszakot – a felek ezen ismeretek birtokában vállalták, így az ajánlatkérő nem hivatkozhat ezzel kapcsolatban előre nem látható körülményre.
A Döntőbizottság megállapította, hogy az ajánlatkérő észrevételében rögzített, a közbeszerzési eljárás ütemtervére vonatkozó táblázatban szereplő időpontok sem alapozzák meg a szerződésmódosításban hivatkozott jogalapot.
A Döntőbizottság nem fogadta el az ajánlatkérő észrevételében tett azon érvelését, hogy az egyéb érdekelt ajánlatában szereplő indikatív műszaki-pénzügyi ütemtervben a teljesítésre ténylegesen ugyanannyi nap állt rendelkezésre, mint a módosítás mellékletében meghatározott ütemtervben. Az ütemtervet a szerződést kötő felek aktualizálták, az eredeti szerződésben a mindkettőjük által jóváhagyott végleges ütemtervben a teljesítésre 2016. október 11. és október 30. között ténylegesen 20 nap állt rendelkezésre. Ezzel szemben a módosítás mellékletét képező ütemtervben 2016. október 10. és 2016. november 30. között 52 nap, valamint 2017. július 4. és 2017. augusztus 25. között 53 nap, azaz összesen 105 nap áll az egyéb érdekelt rendelkezésére a teljesítésre, ami az eredeti szerződésben vállaltnak több mint ötszöröse.
Ennek következtében az ajánlatkérő által az észrevételében hivatkozott – de a szerződésmódosításban meg nem jelölt – a Kbt. 141. § (6) bekezdése szerinti jogalap sem állna fenn, hiszen a teljesítésre biztosított többszörös idő az eredeti szerződéses feltételtől lényegesen eltérő feltételnek minősül.
A fentiek alapján a Döntőbizottság megállapította, hogy az ajánlatkérő megsértette a Kbt. 141. § (4) bekezdés c) pontját, tekintettel arra, hogy nem teljesült a Kbt. 141. § (4) bekezdés ca) pontjában előírt törvényi feltétel.
A Döntőbizottság határozata ellen az ajánlatkérő nyújtott be keresetet a bírósághoz.
A Fővárosi Törvényszék mint elsőfokú bíróság a 9.K.700.348/2018/5. számú ítéletében a keresetet elutasította.
Az ítélet indokolása a következőket tartalmazta:
A törvényszék a Kbt. 141. § alapján osztotta I. r. alperes egyben II. r. felperes1 azon megállapítását, hogy I r. felperes egyben II. r. alperes2 a 2016. október 28-ai módosítással megsértette a szerződésmódosítás törvényi feltételeit. Az I. r. felperes egyben II. r. alperes tévesen hivatkozott a 320/2015. (X. 30.) Korm. rendelet szabályai alapján a folyamatba épített közbeszerzési ellenőrzés időtartamának előreláthatatlanságára a jelen ügy körülményei alapján, és az ellenőrző szervezet eljárását, esetleges többszöri tájékoztatás kérését kellő gondosság mellett kalkulálhatta volna a közbeszerzési tervezés során. Azon kívül, hogy a Korm. rendelet szabályai előzetesen ismertek voltak I. r. felperes egyben II r. alperes előtt, I. r. alperes egyben II. r. felperes helyesen hivatkozott a tárgybeli projekt természetére és jellemzőire. Szemben I. r. felperes egyben II. r. alperes érvelésével, a projekt jellemzőiből épp az tűnik ki, hogy a Korm. rendelet által előírt kötelezettségekkel és jogszabály által előírt eljárással nem megfelelően kalkulált. A Korm. rendelet nem korlátozza az ellenőrző szervezetet a hiánypótlások vagy tájékoztatáskérések kibocsátásában. Ennélfogva I. r. felperesnek egyben II. r. alperesnek a beszerzési igényeinek tervezését úgy és olyan időben kell alakítania, hogy számolnia kell az ellenőrző szervezet esetleges többletellenőrzési igényével. Ehhez képest I. r. felperes egyben II. r. alperes egy egyébként is rövid időtartamon belül lebonyolítani és teljesíteni kívánt közbeszerzést irányzott elő. Önmagában az, hogy I. r. felperes egyben II r. alperes a korábbi beszerzései kapcsán milyen ellenőrzési gyakorlattal találkozott, nem releváns a jelen ügyben, mint ahogyan az ellenőrző szervezet eljárása jogszerűsége megítélésének sincs helye a jelen ügyben. Ennek oka az, hogy a Korm. rendelet a hatálya alá tartozó szervezetek tekintetében az ellenőrző szervezet számára széles ellenőrzési jogosítványokat biztosít, amelyek gyakorlása, konkrét esetben történő megvalósítása, így az, hogy hány alkalommal és miért kér további tájékoztatást, kiegészítést, hiánypótlást az ellenőrző szervezetre tartozik az adott beszerzés vonatkozásában észlelt esetleges hiányok tükrében. Az a körülmény, hogy I. r. felperes egyben II. r. alperes a támogató tanúsítvány tartalmában nem volt biztos, I. r. felperes egyben II. r. alperes érdekkörében merült fel.
1 Közbeszerzési Döntőbizottság.
2Ajánlatkérő.
Közbeszerzési jogi szempontból, így különösen az előreláthatóság megítélése szempontjából a törvényszék nem tudta értékelni az egymással irányítási, felügyeleti, illetve ellenőrzési viszonyban lévő szervezetek között felmerült esetleges nézeteltérések, hatásköri viták, eljárási hibák jelenlétét, ez és megoldásuk, valamint a következményeik viselése, a köztük fennálló jogviszonyra tartozik.
Nem osztotta továbbá a törvényszék az I. r. felperes egyben II. r. alperes azon kereseti érvelését, hogy nem merült fel új közbeszerzési igény a teljesítési határidő módosításával, és az új közbeszerzési eljárás kiírásának feltételei nem álltak fenn. Az I. r. felperes egyben II. r. alperes keresetében maga is elismerte, hogy a szerződésmódosításban a felek a teljesítési határidőt úgy módosították, hogy a kivitelezés elvégzését időben kb. egy évvel eltolták, a szerződésmódosítással a felek áttették a teljesítési határidőt a következő év hasonló időszakára. A törvényszék álláspontja szerint azonban ezzel I. r. felperes egyben II. r. alperes alapjaiban új beszerzési igényt fogalmazott meg. A jelen ügy alapját képező beszerzés az egyetem épületegyüttesének karbantartási és felújítási munkái 2016. volt; I. r. felperes egyben II. r. alperes és III. r. alperes3 a szerződésmódosítással azonban a teljesítés egyik legfontosabb attribútumát változtatták meg, a beszerzési igény így az egyetem épületegyüttesének karbantartási és felújítási munkái 2017. lett. A közbeszerzési igény megfogalmazása és megvalósítása szempontjából nem tekinthető lényegtelen elemnek és tartalmilag változatlannak a beszerzési igény, ha adott beszerzés megvalósítására a teljesítési határidőben ilyen volumenű változtatást eszközölnek a felek. E tekintetben nem csak annak van jelentősége, hogy III. r. alperes egyébként azonos pénzügyi kondíciók mellett is hajlandó volt elvégezni a feladatot (hiszen számára előnyös volt, hogy kapacitásait időben jelentősen elnyújtva tudta így tervezni), hanem az egyébként I. r. felperes egyben II. r. alperes által is hivatkozott, a Kbt. alapelvei által kitűzött közérdekű céloknak is. I. r. felperes egyben II. r. alperes által hivatkozott építőipari körülmények éppen a teljesítési határidő módosításának lényegességét és tartalmi változását támasztják alá. Az ajánlatok összeállításában és tervezésében nem lényegtelen körülmény, hogy az ajánlattevőknek milyen teljesítési időszakkal kell számolniuk, ennek körében pedig, hogy saját kapacitásaik lehetőséget adnak-e az ajánlatkérő által megadott határidőkben való teljesítésre. Az, hogy 2016-ban vagy 2017-ben, egy évvel később, egy másik időszakban, egy gyorsan változó piacon mikor kell teljesíteni, olyan lényeges körülmény, amely alapvetően befolyásolja egy ajánlattevő műszaki-pénzügyi alkalmasságát, hogy képes-e és milyen feltételekkel teljesíteni. A szerződésmódosítással tehát olyan feltételeket határoztak meg a felek, amelyek ha szerepeltek volna a szerződéskötést megelőző közbeszerzési eljárásban, az eredetileg részt vett ajánlattevőkön kívül más ajánlattevők (részvételre jelentkezők) részvételét vagy a nyertes ajánlat helyett másik ajánlat nyertességét lehetővé tették volna.
3 Egyéb érdekelt.
Tényszerű és helyesen mutatott rá az I. r. alperes egyben II. r. felperes, hogy azért sem tekinthető lényegtelennek a módosítás, mert a III. r. alperes ajánlatában szereplő indikatív ütemtervben a teljesítésre ténylegesen rendelkezésre álló napok számát a módosítással jelentősen, mintegy ötszörösére növelték, ami lényegesen eltérő feltételnek minősül [Kbt. 141. § (6) bekezdés a) pont]. Ez a jogértelmezés az Európai Parlament és a Tanács 2014/24/EU irányelve (109) preambulum-bekezdésének és 72. cikkének sem mond ellent. I r. felperes egyben II. r. alperes beszerzése nem ölelt fel hosszabb időszakot, és az adott projekt természete és jellemzői alapján gondos előkészítés esetén mind az egyetem működésében, mind az ellenőrzésben rejlő esetleges akadályokat előre láthatta volna.
E körben a törvényszék osztotta az I. r. alperes egyben II. r. felperes érvelését a felsőoktatási intézmény működésének sajátosságaival kapcsolatban is: a szerződésmódosítás indokaként felhozott körülmények az eredeti szerződés megkötésének időpontjában is fennálltak. Éppen a felsőoktatási rend visszatérően kiszámítható rendje miatt I. r. felperes egyben II. r. alperes nem hivatkozhat arra, hogy számára előreláthatatlan volt a szorgalmi időszak időpontja. Már az eredeti teljesítést is a szorgalmi időszakra tervezték. Helyes az I. r. alperes egyben II. r. alperes érvelése, hogy a szerződést a felek mindezen ismeretek birtokában kötötték és vállalták, előreláthatatlanság tehát a felsőoktatási intézmény működésének sajátosságaival sem indokolható.
Fentiek alapján a törvényszék megállapította, hogy az I. r. alperes egyben II. r. felperes a Kbt. 141. § (4) bekezdés c) pont ca) alpontja és 141. § (6) bekezdése alapján jogszerű döntést hozott.
A bírságkiszabás körében a törvényszék a Kbt. 165. § (11) bekezdésével összhangban rámutatott, hogy önmagában az, hogy I. r. felperes egyben II. r. alperes gyakorlatában volt már példa más mértékű bírság kiszabására, nem teszi jogszerűtlenné a jelen ügyben kiszabott bírság mértékét, ráadásul az I. r. felperes egyben II. r. alperes által hivatkozott eset a szerződésmódosítás jogellenességét más jogalapon vizsgálta. Az I. r. alperest egyben II. r. felperest nem a korábbi gyakorlata, hanem a törvényi korlátok kötik a bírságkiszabás körében. A törvényszék a kiszabott bírság mértékét arányosnak találta.
A bíróság a Kbt. jelen ügyre irányadó 137. § (l) bekezdés a) pontja, a Kbt. 137. § (3) bekezdése szerint döntött a semmisség jogkövetkezményeiről.
A perbeli esetben az I. r. alperes egyben II. felperes a határozatával jogszerűen jutott arra a következtetésre, hogy az I. r. felperes egyben II. r. alperes jogsértően mellőzte a közbeszerzési eljárást, következésképpen a Kbt. 137. § (1) bekezdés a) pontja szerint a szerződésmódosítás semmis lenne, ha a (3) bekezdés szerinti feltétel nem állna fenn. A perbeli esetben azonban azt kell megállapítani, hogy I. r. felperes egyben II. r. alperes felsőoktatási intézményként közfeladatot lát el, amelynek alapvető eleme a szükséges infrastrukturális beruházások, felújítások, karbantartások elvégzése, mindebből pedig kétségkívül az következik, hogy az I. r. felperes egyben II r. alperes és III. r. alperes által kötött szerződésmódosítás teljesítéséhez kiemelkedően fontos közérdek fűződött.
Figyelemmel arra is, hogy a felek már elszámoltak egymással, illetve a szerződés teljesítésbe ment, az érvénytelenség megállapítása mellett - élve a Kbt. 137. § (3) bekezdésében foglalt hatáskörével, az I. r. alperes egyben II. r. felperes másodlagos kereseti kérelmének megfelelően - a törvényszék a szerződésmódosítást a keltére visszamenőleges hatállyal érvényessé nyilvánította.
A Kbt. 176. § (5) bekezdése szerint a bírság legfeljebb a szerződés értékének tizenöt százaléka, vagyis a perbeli esetben 9.516.161.-forint lehetett. A törvényszék a bírság összegének megállapítása során figyelembe vette, hogy az I. r. felperes egyben II. r. alperes súlyos jogsértést valósított meg a közbeszerzési eljárás mellőzésével, a jogsértés már nem volt reparálható, így a Kbt. alapelvei és céljai jelen beszerzésben nem juthattak érvényre. A törvényszék figyelemmel volt az I. r. alperes egyben II. r. felperes által már kiszabott bírságmértékre is, amelyet bár nem kötelező figyelembe vennie a törvényszéknek, de nem is kizárt, hogy a mérlegelési jogkörében erre is tekintettel legyen. A törvényszék úgy ítélte meg, hogy az I. r. alperes egyben II. r. felperes által megállapított bírsággal együtt 500.000.-Ft bírságösszeg képes elérni I. r. felperes egyben II. r. alperes esetében, hogy a jövőbeli közbeszerzései tervezésében és megvalósításában körültekintően és előrelátóan járjon el a Kbt. céljaival összhangban. Ennél magasabb bírság mértéket a törvényszék arra tekintettel sem látott célszerűnek, mert I. r. felperes egyben II. r. alperes alkotmányos közfeladatot lát el, s a kiszabott összeg is jelzi a megvalósított közbeszerzési jogsértéssel szembeni rosszallást, de nem jelent súlyos terhet az ellátandó közfeladatra nézve.
Az elsőfokú ítélet ellen az ajánlatkérő felülvizsgálati kérelmet nyújtott be a Kúriához.
A Kúria a 2019. november 27-én kelt Kfv.VI.38.008/2018/6. számú ítéletében az elsőfokú ítéletet hatályában fenntartotta
A Kúria ítéletének indokolása a következőket tartalmazta:
A Kúria rögzítette, hogy a felülvizsgálati kérelem alapján az elsőfokú ítéletnek a keresetet elutasító részét vizsgálta, a szerződésmódosítás semmisségére vonatkozó rendelkezésekkel szembeni fellebbezést külön eljárásban bírálta el.
A Kúria szerint az eljárt bíróság a pontosan és törvényesen megállapított tényállásból helytálló következtetést vont le. Jogszabálysértést a rögzített tényállás iratellenessége, a bizonyítékok kirívóan okszerűtlen vagy a logika szabályaival ellentétes mérlegelése alapozhat meg, ilyen jogsértés azonban nem tárható fel.
A felperes a felülvizsgálati kérelmében lényegében a keresetében foglaltakat ismételte meg, az ítéletet a már korábban felhozott kifogások miatt sérelmezte. Érvelése ténylegesen a bizonyítékoknak az elsőfokú bíróság álláspontjától eltérő értékelésére irányult. Ennek feltételei azonban nem állnak fenn.
Az elsőfokú bíróság a felperes keresetét minden vonatkozásában elemezte és elbírálta, a Pp. 221. § (1) bekezdésének teljes mértékben megfelelő, kellően részletes indokát adta döntésének, amelyet konkrét jogszabályi hivatkozásokkal is alátámasztott. A kifejtett jogi érveket a Kúria teljes körűen osztotta, azok megismétlése nélkül, a felülvizsgálati kérelemre figyelemmel az alábbiakat hangsúlyozta.
A közpénzek hatékony felhasználásának átláthatósága és nyilvános ellenőrizhetőségének biztosítása, továbbá a közbeszerzések során a tisztességes verseny feltételeinek megteremtése olyan követelmény, amelyet a szerződés módosítás körében is teljesíteni kell.
Egyes körülmények indokolhatják a szerződés módosítását, ám ez a lehetőség nem vezethet visszaélésekhez, nem irányulhat a verseny tisztaságának megsértésére, a Kbt. kijátszására. A szerződés módosítására, ezért kizárólag csak a Kbt.-ben kógens jelleggel meghatározott feltételek maradéktalan fennállása esetén van lehetőség. Ennek jogszerűsége megítélésénél abból kell kiindulni, hogy az ajánlatkérő milyen indokot hozott fel a szerződésmódosítás alapjául.
Az ajánlatkérőnek kell a közbeszerzési igényét meghatároznia, ennek során – a törvény keretei között – az egyes feltételeket maga szabja meg. A szerződés teljesítésének határidejét megjelölheti a szerződés aláírásától számított időpontban, de konkrét naptári napban is. Az erre vonatkozó választása éppen úgy a saját kockázata körébe tartozik, mint annak kalkulálása, hogy mennyi időt vesz igénybe a közbeszerzés központi ellenőrzése.
A felperes tudta azt, hogy az általa lefolytatott közbeszerzési eljárást a Miniszterelnökség ellenőrizni fogja, így ez a körülmény a szerződésmódosítás jogszerű alapja akkor sem lehet, ha az a felperes korábbi tapasztalataihoz képest hosszabb időt vett igénybe.
Amint azt az elsőfokú bíróság is helyesen kifejtette, a központi ellenőrző szerv eljárásának jogszerűsége a közbeszerzésekkel kapcsolatos jogorvoslatok során nem vizsgálható. Jelen ügyben ezért csak annak van jelentősége, hogy a felperes tudott az előzetes ellenőrzési és engedélyezési eljárás kötelezettségéről, az eljárás időtartamának téves becslése következményeit neki kell viselnie.
A felperes a műszaki leírásban részletesen meghatározta a munkavégzés – oktatási intézmény jellegéből fakadó – feltételeit. A vállalkozási szerződés is tartalmazza, hogy a III. rendű alperes köteles a munkavégzés során tekintettel lenni arra, hogy a munkavégzésre oktatási intézményben kerül sor. A felsőfokú oktatás folyamatos és zavartalan biztosítása új körülményként szintén nem értékelhető.
A fentiek szerint mind az alperes, mind a törvényszék helytállóan állapította meg a Kbt. 141. § (4) bekezdés ca) pontjában foglaltak megsértését, mert a módosítás alapjául felhozott körülményeket a felperes kellő körültekintés mellett előre láthatta volna. A felperes által megjelölt indok a közbeszerzési eljárás nem gondos előkészítésére vezethető vissza, az abból fakadó helyzet kialakulásáért más nem tehető felelőssé.
A szerződés új közbeszerzési eljárás lefolytatása nélkül akkor módosítható, ha a módosítás nem lényeges. A lényegesség kérdését az eset összes körülményének figyelembevételével lehet megítélni. A teljesítésre ténylegesen rendelkezésre álló napok számát a módosítással mintegy ötszörösére növelték, amely tény már önmagában nem tekinthető lényegtelennek. Ezen nem változtat a III. rendű alperes magatartása, azaz, hogy egyébként a korábbi feltételekkel vállalta a teljesítést. A felperes szerint a III. rendű alperes közel ugyanannyi idő alatt, csak más időszakban volt köteles elvégezni a munkát. A szerződésmódosítás azonban nem erről szólt, abban ugyanis a felek kezdési határidőt nem, csak végteljesítési határidőt jelöltek meg.
A módosítással a felek az eredeti szerződéses feltételtől lényegesen eltérő érdemi feltételt határoztak meg, hiszen ha a módosítás szerinti teljesítési véghatáridőt határozta volna meg a felperes közbeszerzési eljárás megindításakor, akkor az eredetileg részt vett ajánlattevőkön kívül más ajánlattevő is részt vehetett volna, illetve a nyertes ajánlat helyett másik ajánlat is nyerhetett volna.
Az eljárás megnevezésében megjelölt dátum nem tekinthető csupán technikai információnak. Abban nem véletlenül szerepel a 2016. év, ez éppen azt jelzi, hogy a beszerzési igény 2016-ban merült fel, azt még abban az évben, és nem 2017-ben kell teljesíteni.
Az I. rendű alperes és az elsőfokú bíróság is helyesen jutott arra a következtetésre, miszerint a szerződésmódosítás lényeges volt, ezért jogszerűen állapították meg a Kbt. 141. § (6) bekezdésének sérelmét.
A Kúria döntésének elvi tartalma
A közbeszerzések központi ellenőrzése és engedélyezése, továbbá a felsőoktatási intézményben folyó oktatási és vizsgáztatási tevékenység, illetve ezek időtartama nem minősül a szerződés módosítását szükségessé tevő olyan körülménynek, amelyet az ajánlatkérő kellő gondossággal eljárva nem láthatott előre.
A teljesítésre rendelkezésre álló időtartam ötszörösére növelése lényeges szerződéses feltételnek minősül.

matches: Kúria bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság bíróság Kúria


text:
Az iparjogvédelmi fórumrendszer mai problémái - PDF
Download "Az iparjogvédelmi fórumrendszer mai problémái"
Csenge Csonka
2 Az iparjogvédelmi fórumrendszer mai problémái Szerző: dr. Gedeon Sándor okl. villamosmérnök, okl. mérnök-közgazdász, jogász, szabadalmi ügyvivő augusztus
3 A magyar szabadalmi rendszer hatékonyságát fékező okok ismertetése 1 során részletesen tárgyaltam az iparjogvédelmi fórumrendszer kialakulásának történetét. Rámutattam arra, hogy a hatékonyságot gátló okok elsősorban a műszaki kérdések elbírálási rendjének helytelen kialakításából adódnak. Ezért ott kell keresni a hibákat és hiányosságokat, ahol műszaki kérdések eldöntésére van szükség, így elsősorban a szabadalmi és más műszaki jellegű védelmi formákkal kapcsolatos eljárásjog területén. Álláspontom szerint a fórumrendszer mai állapotban való fenntartása esetén a hatékonyság fékjeinek kiküszöbölésére nincs lehetőség. A fő problémákat nem érintő marginális hibák javítása szükséges lehet, de a döntő hiányosságok kiiktatása nélkül a műszaki alkotások jogvédelmének alacsony hatékonysága változatlanul gátolja a gazdaság fejlődéséhez szükséges innováció kialakulását. Ezért célszerűnek tűnik a történelmi kialakulástól eltekintve a mai magyar iparjogvédelmi fórumrendszer problémáinak összefoglalása. Tekintve, hogy a legnagyobb probléma a szabadalmi ügyek során jelentkezik, az elemzést a szabadalmi ügyekkel kapcsolatos problémákra korlátozva végezzük. A fórumrendszer mai felállása a következő: Közigazgatási és nemperes ügyekben SZTNH Fővárosi Törvényszék (megváltoztatási kérelem esetén 1. fok) Fővárosi Ítélőtábla (fellebbezés esetén 2. fok) Kúria (felülvizsgálati kérelem esetén) Peres ügyekben Fővárosi Törvényszék (1. fok) Fővárosi Ítélőtábla (fellebbezés esetén 2. fok) Kúria (felülvizsgálati kérelem esetén) 1 Gedeon Sándor: A magyar szabadalmi rendszer hatékonyságát fékező okok kiküszöbölésének lehetőségei. Barankovics Alapítvány Budapest, 2010
4 Az SZTNH előtti eljárás egy fokozatú. A Szabadalmi Főosztályán négy osztályban kb. 40 vizsgáló folytatja le a bejelentési eljárást. A nemperes (megsemmisítési, nemleges megállapítási, értelmezési) eljárások is egy fokozatúak. Az eljáró tanácsokban az elnök az osztályvezető, az előadó tanácstag rendszerint a bejelentési eljárás ügyintézője, a másik tanácstag a jogi osztály egy előadója. A kizárólagos illetékességgel rendelkező Fővárosi Törvényszéken egy iparjogvédelmi tanács van. A tanács elnöke jogász és négy műszaki végzettségű bíró közül kerül kiválasztásra a két tanácstag: az előadó bíró, illetve a szavazó bíró. le az eljárást. A Fővárosi Ítélőtáblán és a Kúriánál háromtagú, kizárólag jogászokból álló tanács folytatja Szabadalmi ügyekben folytatott eljárások három csoportba oszthatók: 1) a jog engedélyezése, amelyre az állami feladat, tehát közigazgatási hatáskör; 2) a jog megsemmisítésére irányuló eljárás, illetve más jogával való ütközésének megállapítása (az un. státusz ügyek) 3) a jogviták eldöntése, amely az igazságszolgáltatás feladata, azaz bírósági hatáskör. A hatályos eljárási rendelkezések Ad 1) A jog engedélyezése közigazgatási hatáskör és csak jogi szempontból történő felülvizsgálatot végezhetné bíróság. Nálunk viszont a közigazgatás hatáskörébe csak egy fokozat tartozik, a közigazgatási határozat megváltoztatására bíróság kapott felhatalmazást. Ezt a bíróság a felülvizsgálattal együtt három fokozatban végzi. Az első súlyos ellentmondás a bejelentési eljárás lefolytatásának kialakításában található. Ebben a felállásban nincs mód a közigazgatási eljárás során az esetleges műszaki kérdésben hozott helytelen döntés megváltoztatására, így közigazgatási kérdésben a bíróság kapott erre
5 felhatalmazást. A közigazgatási eljárásban 40 vizsgáló közül lehet a szakmailag legközelebbállót kiválasztani, a Fővárosi Törvényszéken négy közül. A fellebbezés és a bírósági felülvizsgálat csak jogszabálysértésre vonatkozhat, mert nincs műszaki tagja sem a Fővárosi Ítélőtáblának, sem a Kúria felülvizsgáló tanácsának. Ad 2) A megadott joggal kapcsolatos kérdések eldöntése elvileg bírósági hatáskör. Tekintve azonban, hogy a jog megsemmisítésére irányuló eljárás, illetve más jogával való ütközésének megállapítása (a megsemmisítési és a nemleges megállapítási eljárás) legalább olyan műszaki ismereteket követel, mint a bejelentési eljárás, ezeket az eljárásokat az SZTNH hatáskörében hagyták. A szabadalmat kérelemre meg kell semmisíteni, ha olyan ok merül fel, amely alkalmas lett volna a engedélyezési eljárásban a bejelentés elutasítására. Nemleges megállapítást az kérhet, aki attól tart, hogy ellene szabadalombitorlás miatt eljárást indítanak. A bitorlási per megindításáig kérheti annak megállapítását, hogy az általa hasznosított vagy hasznosítani kívánt termék vagy eljárás nem ütközik valamely, általa megjelölt szabadalomba. Mivel a közigazgatási eljárás iparjogvédelmi ügyekben egy fokozatú, az SZTNH-ban nincs szervezetileg különválasztva a bejelentési eljárás, illetve a statusz ügyek intézése. Kérdés viszont, hogy helyes-e az, hogy ugyanaz az osztály folytasson vizsgálatot ezekben a kérdésekben, amelyik a bejelentési eljárást lefolytatta? Ad 3) A peres ügyek közül elsősorban a szabadalombitorlási és a találmánybitorlási pereket említjük meg. A szabadalombitorlási perben első lépés a bitorlás tényének megállapítása. Meg kell tehát állapítani, hogy abban az időszakaszban, amelyre vonatkozólag a jogosult felperes a bitorlás megállapítását kéri, van-e, illetve volt-e érvényes szabadalom, továbbá meg kell állapítani, hogy az alperes a per tárgyát képező termékkel, eljárással ütközött-e a szabadalomba. Találmánybitorlás perben a sértett vagy jogutódja követelheti annak megállapítását, hogy a szabadalmi bejelentésnek vagy a szabadalomnak a tárgyát jogosulatlanul az ő találmányából vették át, ezért a szabadalom egészben vagy részben őt illeti meg.
6 A fórumrendszerrel kapcsolatos problémák Mielőtt az eljárás jelenlegi helyzetét elemeznénk, nézzük meg, hogy a nemzetközi szerződésekben milyen kötelezettséget vállaltunk, amelyeknek a hazai fórumrendszer eleget kell, hogy tegyen, illetve milyen gátjai vannak a fórumrendszer szabad kialakításának. Magyarország tagja az Általános Vám és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) keretébe tartozó, a Kereskedelmi Világszervezetet (WTO) létrehozó Marrakesh-i egyezménynek. 2 Az egyezmény 1.C) melléklete a TRIPS egyezmény 3, amelynek pontja szerint:..eljárás legyen korrekt és méltányos. Ne legyen bonyolult vagy költséges, ne legyenek ésszerűtlenül hosszú határidők és indokolatlan késedelmek. A fórumrendszer kialakítására mindössze egy kikötést tartalmaz: Az eljárásban résztvevő feleknek lehetőséget kell adni, hogy a határozatot a közigazgatási döntések végső felülvizsgálatára illetékes bíróság felülvizsgálhassa, éspedig a nemzeti jogoknak az ügy fontosságára irányadó bírósági eljárási szabályaitól függően legalább az érdemben hozott alapfokú döntés jogi vonatkozásait Mindebből az a következtetés vonható le, hogy a fórumrendszer kialakítása teljesen a nemzeti jogra van bízva, egy kikötéssel, hogy a közigazgatási döntések végső felülvizsgálata bírósági hatáskör. Nincs előírás arra vonatkozólag, hogy külön szakbíróságot hozzanak-e létre a tagállamok, vagy rendes polgári bíróság keretében szervezzék meg a bírósági hatáskörbe tartozó ügyekben a döntést. elosztása. elhelyezése A szabadalmi fórumrendszer hiányosságai több problémára vezethetők vissza. I. A peres és nemperes eljárásoknak a közigazgatás és a bíróságok közti helytelen II. A szabadalmi ügyekben illetékes első- és másodbíróság rendes bíróság keretében való III. Az elsőfokú bíróság műszaki kérdések eldöntésre csak korlátozott mértékben alkalmas, a másodfokú és a felülvizsgálatot ellátó bíróságnál műszaki tanácstag hiánya évi IX. törvény 3 Megállapodás a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól
7 IV. A szabadalmi törvény hiányos eljárási szabályai nem akadályozzák meg a háttér jogszabályként megjelölt polgári eljárási törvény bonyolult és időigényes szabályozásának alkalmazását. Ezek problémák önmagukban is jelentősek, de ezek közül csak az egyiknek a megoldása még nem lenne elegendő lényeges változás előidézésére. Nem lehet figyelmen kívül hagyni az egymással való kapcsolatukat sem, ezért a problémák elemzése során ezekre is kitérünk. Amint említettük, egy jog engedélyezése állami hatáskör, tehát közigazgatási feladat, míg egy meglévő joggal kapcsolatos kérdés, vita eldöntése igazságszolgáltatási hatáskör. Általános alapelv, hogy a tévedés joga mindenkit megillet, ezért szükség van arra, hogy egy döntést, legalább egy másik fórum felülvizsgálja. A közigazgatásban erre általában meg van a lehetőség, mert az eljárás kétfokozatú. Ez a közigazgatási eljárásról szóló évi CXL. törvény egyik legfontosabb szabályozási tárgyköre. Számos olyan közigazgatási ügy van, amelyben a határozat szakmai mérlegelésen alapul, ezért a felülvizsgálat nem szűkülhet le pusztán jogszerűség vizsgálatára, hanem szükség van olyan jogorvoslati fórumra, amelynek joga van a hozott döntés és az azt megelőző eljárás teljes körű és komplex célszerűségi, méltányossági, szakmai és törvényességi felülvizsgálatára, s erre felkészültségénél fogva alkalmas 4. Nehezen lehetne azt vitatni, hogy kevés olyan közigazgatási eljárás van, ahol a szakmai ismeretekre annyira szükség lenne, mint a szabadalmi kérdések elbírálásához. Ott is, ahol egyfokozatú az eljárás, lehetőség van a saját döntés felülvizsgálatára. Ez alól a szabály alól kivétel a szabadalom engedélyezésére jogosult közigazgatási szerv, az SZTNH. A Hivatal határozata ellen jogorvoslati lehetőségekről az Szt. 53/A.. (1) bekezdése rendelkezik 5. Eszerint a bejelentési eljárás során és újra érvénybe helyezés ügyében a Hivatal 4 Dr. Kilényi Géza: A közigazgatási eljárási törvény kommentárja Complex Kiadó Kft. Budapest, 346. o. 5 53/A. (1) A Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala döntései ellen nincs helye fellebbezésnek, újrafelvételi és felügyeleti eljárásnak, valamint az ügyészségről szóló törvény szerinti ügyészi felhívásnak. (2) A Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatalának a szabadalmi ügyekben hozott döntéseit a bíróság a XI. fejezetben szabályozott nemperes eljárásban vizsgálja felül. (3) E törvény eltérő rendelkezése hiányában a Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala csak megváltoztatási kérelem alapján és csak annak a bírósághoz történő továbbításáig módosíthatja és vonhatja vissza a következő kérdésekben hozott - az eljárást befejező - döntését: a) a szabadalom megadása; b) a szabadalmi oltalom megszűnésének megállapítása és újra érvénybe helyezése; c) a szabadalom megsemmisítése; d) a nemleges megállapítás;
8 megváltoztathatja a határozatát, míg statusz ügyekben csak megváltoztatási kérelem esetén és annak továbbítása előtt, de azt is csak bizonyos feltételek esetén. Két feltétel van: jogszabálysértés, illetve a felek közös kérelme. Álláspontom szerint ezeknek a feltételeknek nincs sok értelme, mert a jogszabálysértést a bíróság el tudja bírálni, a két fél közös kérelmére csak igen ritkán kerülhet sor, mert a nyertes félnek általában nem érdeke a határozat megváltoztatása. Hiányzik viszont a műszaki, szakmai hibát tartalmazó határozat visszavonását, illetve módosítását engedélyező lehetőség ig kétfokozatú eljárás volt a szabadalmi ügyekben, azóta egyfokozatú, és érthetetlennek tartom, hogy az elmúlt 24 évben ezt a súlyos hiányosságot sem az új szabadalmi törvény, sem annak jelentős számú módosítása nem küszöbölte ki. Az egyfokozatú közigazgatási eljárás miatt még hangsúlyosabban jelentkeznek a bírósági szakaszban előforduló problémák. A bíróságoknál teljesen természetes, hogy a fiatal, kezdő bírák az alacsonyabb fokú bíróságokra kerülnek, és csak ha kellő tapasztalatra tesznek szert, kerülhetnek felsőbb fórumokra. A legjobb bírók nevezik ki kúriai bírónak. Ugyanez a iparjogvédelmi fórumrendszerben megoldatlan. A Fővárosi Törvényszékre a műszaki végzettségű bírákat nem az SZTNH tapasztaltabb vizsgálói közül választják ki, hanem bárhonnan jelentkezőket. Voltak olyanok is, akik az SZTNH-ból mentek át, de ezek saját elhatározásukból, és nem mindig a legmegfelelőbbek. További probléma, hogy a Fővárosi Törvényszék vezetése kizárólag műszaki kérdésekhez nem értő jogászokból áll, és így nem tudják megítélni a műszaki végzettségű bírói helyekre jelentkezők, illetve a már működő bírák szakmai alkalmasságát. További probléma, hogy mivel sem a Fővárosi Ítélőtábla, sem pedig a Kúria iparjogvédelmi ügyekben eljáró tanácsában nincs műszaki bíró, az elsőfokú végzés műszaki szempontból történő végző felülvizsgálata megoldatlan. Bár a TRIPS egyezmény pontja, mint minimális követelményt, az érdemben hozott döntés jogi vonatkozásainak végső felülvizsgálhatóságát írja elő, a műszaki kérdések elbírálásának bizonytalansága szabadalmi ügyekben megfelelő színvonalú műszaki felülvizsgálatot követel meg. Szabadalmi (használati minta) ügyekben elsődleges a műszaki viták helyes eldöntése, és e) a 816/2006/EK rendelet [33/A. (1) bek.] hatálya alá tartozó kényszerengedély megadása, módosítása és felülvizsgálata, valamint a kényszerengedélyes könyveibe és nyilvántartásaiba történő betekintés (83/A-83/G. -ok); f) a közzétett európai szabadalmi bejelentésben foglalt igénypontok fordításának közzététele, az európai szabadalom szövegéről készített fordítás benyújtása és a fordítás kijavítása. (4) E törvény eltérő rendelkezése hiányában a (3) bekezdés c)-e) pontjaiban említett kérdésekben hozott - az eljárást befejező - döntését a Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala megváltoztatási kérelem alapján is csak akkor módosíthatja vagy vonhatja vissza, ha megállapítja, hogy döntése jogszabályt sért, vagy ha a felek a döntés módosítását vagy visszavonását egybehangzóan kérik.
9 megengedhetetlen, hogy az ügy érdemére sokszor befolyást nem jelentő jogszabálysértések megállapításán túlmenően, ezek miatt az eljárások elhúzódjanak. Álláspontom szerint szabadalmi (használati minta) ügyekben nem lehet TRIPS egyezmény pontját úgy értelmezni, hogy elegendő lenne a kizárólag jogi vonatkozású végső felülvizsgálat. Mint említettem, a Fővárosi Törvényszék vezetése kizárólag jogászokból áll. Ez azt jelenti, hogy nincs olyan műszaki ismeretekkel is rendelkező személy a vezetésben, aki meg tudná ítélni az iparjogvédelmi ügyekkel foglalkozó tanács műszaki bíráinak alkalmasságát. Tekintve, hogy a műszaki kérdésekkel a fellebbezés, illetve a felülvizsgálat során sem foglalkoznak, a Fővárosi Törvényszék végzése műszaki szempontból jogorvoslat nélkül marad. Ez különösen akkor jelent súlyos problémát és ezzel gazdasági károkat, ha a hivatali döntés valamilyen oknál fogva téves. Ha ilyenkor megfelelő szakmai ismeretek hiányában az elsőfokú tanács a hivatali határozatot helybenhagyja, és jogszabálysértést a fellebbezés sem állapít meg, akkor a hibás végzés nemcsak az adott ügyben okoz károkat. Egy, de főleg több hibás döntés jogerőssé válása felbátorítja a jogellenes cselekményekre hajlandó versenytársakat, megnövekszik a szabadalommal kapcsolatos peres és nemperes ügyek száma, mert a végzések körüli bizonytalanságok miatt reményük lehet számukra kedvező döntésre. Ilyen esetek előfordultak a gyakorlatban. Sőt olyan eset is volt,, amikor nemcsak műszaki szempontból volt helytelen a döntés, hanem éveken keresztül jogi kérdésben is. A Fővárosi Törvényszék illetékes tanács több mint 10 éven keresztül törvénysértő gyakorlatot folytatott, a Fővárosi Ítélőtábla ezt esetenként megállapította, a szakirodalomban több tanulmány is felhívta erre a figyelmet 6, de nem történt semmi. A bírói függetlenség a demokratikus állam egyik legfontosabb intézménye, de ez nem vezethet a bírói felelőtlenséghez. 6 Ficsor Mihály: Az officialitás elve a megsemmisítési eljárásban. Iparjogvédelmi és Szerzői Jogi Szemle augusztus Ficsor Mihály: Adjon úgyis, ha nem kérem. Még egyszer (a) hivatalból az officialitásról és a megsemmisítésről.. Iparjogvédelmi és Szerzői Jogi Szemle február
10 Az ügyek elosztásával kapcsolatban további probléma, hogy a más jogával való ütközés megállapításának kérdésében attól függően, hogy a kérelmező a szabadalmas, vagy az, aki attól tart, hogy megoldása ütközik egy szabadalomba, másnak van hatásköre a döntésre. Ha a szabadalmas a kérelmező, akkor szabadalombitorlási perben kérheti annak megállapítását, hogy az alperes megoldásával bitorolja a szabadalmat. A nemleges megállapítás esetén viszont az SZTNH-tól az kérheti annak megállapítását, hogy megoldása nem ütközik egy bizonyos szabadalomba. A megállapítási problémák azonban nemcsak a szabadalombitorlási perrel kapcsolatban jelentkeznek. Előfordulnak olyan esetek is, amikor feltalálói dij, vagy licencia díj megállapítására irányuló perben támad vita a felek között arról, hogy szabadalom megvalósult-e abban a termékben, amely utáni díjazásra igényt tartanak. Hasonlóképpen szerzőségi perben is előfordulhat műszaki kérdés, például a feltalálók közti arány. Ezekre a perekre már nem terjed ki a Fővárosi Törvényszék kizárólagos illetékessége. 7 Az Szt.-ben szabályozott eljárás háttér jogszabályai az SZTNH előtti eljárásban a Ket. 8, míg a bírósági előtti eljárásokban a Pp. 9 Különösen a Pp. alkalmazása hosszabbítja meg az iparjogvédelmi ügyek átfutási idejét. Van olyan megsemmisítési eljárás, amely óta a négy lehetséges fórumon többször végighaladva 14 fórumot járt meg a évben kibocsátott jogerős végzésig 10, de még van egy lehetőség: a vesztes fél felülvizsgálati kérelemmel fordulhat a Kúriához. Ha ehhez még hozzátesszük, hogy a megsemmisítési eljárás miatt felfüggesztésre került egy bitorlási per és ennek folytatására csak most kerülhet sor, akkor gondolom nem vagyok egyedül, (17) Az (1) bekezdésben nem említett, szabadalommal kapcsolatos minden más jogvitás ügy a törvényszék hatáskörébe tartozik. 8 Szt. 45. (1) A Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala a hatáskörébe tartozó szabadalmi ügyekben - az e törvényben meghatározott eltérésekkel - a közigazgatási hatósági eljárás általános szabályairól szóló törvény rendelkezései szerint jár el. (2) A Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala a hatáskörébe tartozó szabadalmi ügyekben - jogszabály eltérő rendelkezése hiányában - kérelemre jár el. (3) A közigazgatási hatósági eljárás általános szabályairól szóló törvénynek azok a rendelkezései, amelyek az eljárás megindításával és az első kapcsolatfelvétellel összefüggő - hivatalból vagy kérelemre történő - értesítésre és figyelemfelhívásra vonatkoznak, nem alkalmazhatók szabadalmi ügyekben. (4) Szabadalmi ügyekben nem alkalmazhatók a közigazgatási hatósági eljárás általános szabályairól szóló törvénynek a jogutódlásra vonatkozó rendelkezései. (5) Szabadalmi ügyekben nem alkalmazhatók a közigazgatási hatósági eljárás általános szabályairól szóló törvénynek a közvetítő igénybevételére vonatkozó rendelkezései. 9 Szt. 88. A bíróság a Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala döntésének megváltoztatására irányuló kérelmet a nem peres eljárás szabályai szerint - az e törvényben foglalt eltérő rendelkezések alkalmazásával - bírálja el. Ha e törvényből, illetve az eljárás nem peres jellegéből más nem következik, az eljárásra a Polgári perrendtartásról szóló évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) általános szabályait megfelelően alkalmazni kell. 10 Gedeon Sándor: Szabadalmi bitorlási per felfüggesztése megsemmisítési eljárás megindítása miatt. Jogi Forum (www.jogiforum.hu) 577. sz. publikáció
11 aki szerint van változtatni való a szabadalmi eljárási jog és a szabadalmi fórumrendszer jelenlegi szabályozásán. A TRIPS egyezmény pontja szerinti követelménynek, amely szerint az eljárás ne legyen bonyolult, és ne legyenek ésszerűtlenül hosszú határidők, a mai eljárás a legkevésbé sem felel meg. A mai eljárás ugyanis éppen a fórumrendszer miatt bonyolult, a határidők hosszúak, és a bíróság igen ritkán alkalmaz szankciókat az eljárás húzásában érdekelt fél késedelmei miatt. Ami a határidőket illeti, a bejelentési eljárásban van egy objektív határidő, a közzététel napja. Utána lehet elkezdeni a vizsgálatot kérésre. A bejelentő rendszerint a közzététellel egyidejűleg kéri a vizsgálatot, de az ennek megkezdése sokszor évekre elhúzódik. Ez annál kevésbé érthető, hiszen a SZTNH-ban a vizsgálók száma az elmúlt évben nem csökkent, míg a bejelentések száma közel tizedére esett vissza. Statusz ügyekben jobb a helyzet és van lehetőség gyorsított eljárás lefolytatására is. De itt kérdés, hogy ez mit jelent. Nincs ugyanis az Szt.-ben semmilyen kikötés, hogy egy rendes eljárást mennyi idő alatt kell befejezni, csak az ügyfelek részére adott határidők vannak limitálva. A gyorsított eljárás feltételrendszere is csak az ügyfelek részére kitűzött határidők lerövidítésére, illetve halasztási kérelmek elbírálásának szigorítására terjed ki 11. Ennek tudható be, hogy volt olyan gyorsított megsemmisítési eljárás, amelyben a gyorsítási kérelem benyújtásától a határozathozatalig több mint 3 év telt el. A gyorsított eljárás azonban nem minden statusz ügyben lehetséges. Kétségtelen, hogy a bitorlási per felfüggesztése miatt ott igen fontos lenne. De kérdés, hogy ez az intézkedés a hivatali eljárás a státusz ügyekben rendkívül költséges és számos okból késedelmes. Bitorlási perben az alperes sok esetben csak azért indít megsemmisítési eljárást a felperesi szabadalom ellen, hogy ezzel húzza az időt. Ilyenkor a felperes érdeke a gyorsítás kérés. Ha a felperes a feltaláló, vagy kis vállalkozás, és az alperes egy tőkeerős nagyvállalat, akkor az 11 81/A. (1) A megsemmisítési eljárást bármelyik fél kérelmére gyorsítottan kell lefolytatni, ha a szabadalom bitorlása miatt pert indítottak, vagy a keresetlevél benyújtását megelőzően ideiglenes intézkedés iránti kérelmet terjesztettek elő, és ezt igazolják. (2) A gyorsított eljárás iránti kérelemért külön jogszabályban meghatározott díjat kell fizetni e kérelem benyújtásától számított egy hónapon belül. (6) Gyorsított eljárás esetén - a 48. -ban és a 81. -ban foglaltaktól eltérően - a) hiánypótlásra, illetve nyilatkozattételre tizenöt napos határidő is kitűzhető; b) határidő-hosszabbítás csak különösen indokolt esetben adható;
12 egyébként is komoly károkat szenvedő felperesnek további súlyos megterhelést jelenthet a nem elhanyagolható mértékű gyorsítási díj 12 Eljárási költségek A bírósági nemperes eljárás illetékei nem túl magasak, ez viszont azt jelenti, hogy a hosszú bírósági eljárás a költségvetést, az adófizetőket terheli. A peres eljárás illetéke azonban a perértéktől függ, és találmányidíj, illetve licenciadíj megfizetésére irányuló perekben igen jelentős lehet. A feltalálót ugyan illetékfeljegyzési jog illeti, de perveszteség esetén ezt is meg kell fizetnie a nyertes félnek megítélt perköltségen kívül. Más a helyzet az SZTNH előtti eljárások költségei tekintetében. A bejelentési eljárás díjai ugyan nem túl magasak, de közzététel után már évdíjakat is meg kell fizetni visszamenőleg is. Ez ma már nemzetközi bejelentéseknél is szokatlan, ott csak a közzététel után jelentkező évdíjtól kezdve kell leróni a díjakat, tehát elsőként a harmadik év díját. Ez azonban még nem nagy probléma, mert az első három évdíj viszonylag alacsony, csak a 4. évtől emelkedik meg jelentősen. A Hivatal eljárásai státusz ügyekben véleményem szerint azért költségesek, mert az Szt. 115E.. 1.-ja 13 értelmében a Hivatalnak önellátónak kell lennie. Ennek az a következménye, hogy a státusz ügyek díjai nagyságrenddel magasabbak a Hivatal előtti eljárásban, mint a bíróság előtt. További ellentmondást jelent az, hogy amíg a bíróság előtti eljárásokban az egyébként sem magas illetékek tekintetében a feltaláló illetékfeljegyzési jogot élvez, addig a Hivatal előtti a bejelentési eljárásban 75%-os, a fenntartási díjak tekintetében 50%-os, míg például a már említett gyorsított eljárás kérése ügyében teljes eljárási díj megfizetésére köteles. A SZTNH és a bíróságok előtti eljárások költségeinek csak kis részét teszik ki a hivatali díjak és a bírósági illetékek. Az ügyfelek költségei azonban lényegesen magasabbak, mert a 12 Gedeon Sándor: Szabadalom: Gyorsított megsemmisítési eljárás. Jogi Fórum (www.jogiforum.hu/blog/2/8) /E. (1) A Hivatal működését saját bevételeiből fedezi.
13 képviselet és perveszteség esetén a ténylegesen felmerülő perköltségek a képviselettel kapcsolatos költségek miatt nagyságrendekkel nagyobbak lehetnek a lerótt illetéknél. Mindezek alapján megállapítható, hogy a mai fórumrendszer és az alkalmazott eljárási jog nem felel meg a TRIPS egyezmény 41. (2) pontja szerinti követelményeknek, mert rendkívül bonyolult, költséges, és hosszadalmas, továbbá a késedelmek nem kerülnek szankcionálásra. Következtetések A szabadalmi rendszerben sok olyan probléma van, ami legalább is számunkra megoldhatatlan. Nem mondhatunk le azonban arról, hogy azokat a változtatásokat végrehajtsuk, amelyekre lehetőségünk van, és ezzel segítsük a hazai alkotók, feltalálók, kis- és középvállalatok kibontakozását érvényesülését. Nem vállalkozhatok egy rövid tanulmány keretében arra, hogy a lehetséges változtatások között kiválasszam az optimális megoldásokat. Egyre azonban szeretném felhívni a figyelmet. A második világháború előtt viszonylag megfelelően működő megoldás volt a közigazgatási hatáskörnek és bírósági hatáskörök egy részének egy szervezetben, a Magyar Szabadalmi Bíróságban történő egyesítése. Ez annyira megfelelt, hogy a szakemberek a hatáskörének bővítését tartották szükségesnek 14. Ennek az volt a lényege, hogy a még rendes bíróságok hatáskörében lévő, műszaki kérdések ismeretét érintő összes ügyek intézése kerüljön a Szabadalmi Bírósághoz, és csak a kizárólag jogi viták elbírálása tartozzon a rendes bíróság hatáskörébe. A felülvizsgálat már akkor is a Kúriához tartozott, de meghatározott körből (egyetemi tanárok, elismert szakmai szaktekintélyek) esetenként felkért tanácstagok biztosították a műszaki felülvizsgálat lehetőségét. Alapvető követelménynek tartom, hogy mind a műszaki, mind a jogi kérdések elbírálása, legfeljebb a felülvizsgálati lehetőséggel együtt három fokozatban, és csakis három fokozatban történjen. Ne legyen lehetőség ide-oda vándoroltatással ezt megnövelni. Határidők ne csak az ügyfelek részére kerüljenek megállapításra, hanem az eljáró elbírálók és tanácsok számára is. Olyan 14 Aknai Miksa: A Szabadalmi Bíróság hatáskörének kiterjesztése. Magyar Ipar, január 10.
14 szervezetre, olyan eljárási rendre van szükség, amely lehetővé teszi, hogy a jogok megszerzése, illetve megvédésének bizonytalansága miatt megingott bizalmat helyreállítja, és a szabadalmi rendszert a gazdaságunk fejlődésének szolgálatába állítja.
AKTUÁLIS KÉRDÉSEK A SZELLEMI TULAJDON VÉDELME TERÜLETÉN 08 HAMISÍTÁSI (T)REND 2008 MIE Siófok 2008. november 24-25.
Különbségek és hasonlóságok a Magyar Szabadalmi Hivatal megsemmisítési eljárása és az Európai Szabadalmi Hivatal felszólalási eljárása között Kacsuk Zsófia európai szabadalmi ügyvivő AKTUÁLIS KÉRDÉSEK
Érdekek ütközése és az érdekellentétek feloldása licencia tárgyalásokon
Érdekek ütközése és az érdekellentétek feloldása licencia tárgyalásokon MIE Szakmai Továbbképzés, Siófok LANTOS Mihály szabadalmi ügyvivő, ügyvezető igazgató, Danubia Szabadalmi és Jogi Iroda Kft. Kérdések,

matches: Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság


text:
Horvátország az európai bírósághoz fordul Hernádi Zsolt ügyében, a Mol ismét visszautasítja a vádakat - Pólus Bróker
Címlap / gazdaság / hírek / Horvátország / jog / Mol / Világgazdaság / Horvátország az európai bírósághoz fordul Hernádi Zsolt ügyében, a Mol ismét visszautasítja a vádakat
Horvátország az európai bírósághoz fordul Hernádi Zsolt ügyében, a Mol ismét visszautasítja a vádakat
Attila Bencze 14:00 gazdaság , hírek , Horvátország , jog , Mol , Világgazdaság
A Zágráb megyei bíróság az Európai Bírósához (EB) fordul, amiért Magyarország, Németország és Ausztria nem vette figyelembe Hernádi Zsolt a Mol Nyrt. elnök-vezérigazgatója ellen kiadott horvát elfogatóparancsot - írta a Jutarnji List horvát napilap pénteken.
A lap szerint annak ellenére, hogy Horvátország európai elfogatóparancsot adott ki a Mol elnök-vezérigazgató ellen, Hernádi Zsolt szabadon mozoghatott egyes európai uniós tagállamokban. Nemrég pedig Hernádi végleg lekerült az Interpol körözési listájáról - tették hozzá.
A Zágráb megyei bíróság úgy véli: Magyarország és más EU-s országok megsértették az uniós jogot.
Ivan Turudic bíró a lapnak megerősítette: a fővárosi megyei bíróság az EB-hez fordul jogorvoslatért, és az alábbi kérdésekben vár véleményt az Európai Unió (EU) legfelsőbb igazságszolgáltatási szervétől: Hernádi ügyében fennáll-e a kétszeres eljárás alá vonás tilalma és a nemzeti érdek lehet-e kifogás az európai elfogatóparancs figyelmen kívül hagyására.
A Mol az MTI megkeresésére közölte: "a Mol Nyrt. és Hernádi Zsolt már többször visszautasította a vádakat. Magyarországon már megállapították ebben az ügyben a bűncselekmény hiányát. Ráadásul az horvát alkotmánybíróság is új tárgyalásra utasította az ügyben eljáró és éppen Ivan Turudic által vezetett büntető bíróságot. Vélhetően az Interpol közgyűlése is figyelembe vette ezeket a szempontokat, amikor véglegesen törölte Hernádi Zsoltot a nemzetközi körözési listáról."
A korrupció és szervezett bűnözés elleni horvát ügyészség (USKOK) 2013-ban emelt vádat Hernádi ellen. Az USKOK szerint a Mol vezetője 2008 és 2009 között tízmillió euró kenőpénzt adott át Ivo Sanader akkori horvát kormányfőnek azért, hogy a Mol megszerezhesse az INA horvát olajipari vállalat irányítási jogait.
Hernádi kiadatását először 2013-ban kérték a horvát hatóságok, mert a magyar üzletember állításuk szerint nem jelent meg Zágrábban egy tárgyaláson. A Mol vezetőjének gyanúsítottként való kihallgatását a horvát bíróság előtt Magyarország rendszerint nemzeti érdekekre, illetve nemzetbiztonsági kockázatra hivatkozva utasította el - írta a lap.
A Jutarnji List továbbá azt állítja, hogy Hernádit a horvátországi eljárásban szereplő azonos vádpontokban ugyan jogerősen felmentette a Fővárosi Ítélőtábla 2014 decemberében, ugyanakkor ez a bírói testület soha nem is vizsgálta a vádlott bűnösségét.
A magyar bíróság azért hozott felmentő ítéletet, mert bebizonyosodott, hogy a pótmagánvádlót nem érte kár, ezért Hernádi bűnösségét nem is tárgyalták - jelezte az újság. A pert egyébként a Mol korábbi vezető jogtanácsosa indította, mert szerinte Hernádi Zsolt horvátországi korrupciós ügye miatt jelentősen csökkent a vállalat részvényeinek értéke.
A Zágráb megyei bíróság a fentiekre hivatkozva azt állítja, hogy ebben az esetben nem sértették meg a kétszeres eljárás alá vonás tilalmát, ami miatt egyebek között Hernádi Zsolt lekerült az Interpol internetes körözési listájáról, és ami miatt Németország és Ausztria is felfüggesztette a Mol elnök-vezérigazgatója elleni horvát elfogatóparancs végrehajtását.
A lap a témával kapcsolatban még kiemelte: amennyiben Horvátország pozitív választ kap az EB-től, az uniós tagállamok többé nem hagyhatják figyelmen kívül a horvát elfogatóparancsot. Ellenben, ha negatív válasz érkezik, a zágrábi bíróság nem folytathat tovább eljárást Hernádi ellen - húzták alá.
Horvátország az európai bírósághoz fordul Hernádi Zsolt ügyében, a Mol ismét visszautasítja a vádakat Reviewed by Attila Bencze on 14:00 Rating: 5

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság