text:
Language of document : Bulgarian Spanish Czech Danish German Estonian Greek English French Italian Latvian Lithuanian Hungarian Maltese Dutch Polish Portuguese Romanian Slovak Slovene Finnish Swedish Croatian ECLI:EU:C:2020:421
2020. június 4.(*)
„Fellebbezés – Állami támogatások – Állítólagos támogatások – Az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésében előírt eljárás megindításáról szóló határozat – A szóban forgó intézkedések felfüggesztéséről szóló rendelkezés – A rendelkezés jogszerűségének feltételei”
A C‑456/18. P. sz. ügyben,
a Lengyel Köztársaság (képviselik: B. Majczyna, M. Rzotkiewicz és A. Kramarczyk, meghatalmazotti minőségben)
az Európai Unió Bírósága alapokmányának 56. cikke alapján 2018. július 12‑én benyújtott fellebbezése tárgyában,
az Európai Bizottság (képviselik: L. Flynn, P.‑J. Loewenthal, Bottka V. és Talabér‑Ritz K., meghatalmazotti minőségben)
tagjai: J.‑C. Bonichot tanácselnök (előadó), R. Silva de Lapuerta, a Bíróság elnökhelyettese, az első tanács bírájaként eljárva, M. Safjan, L. S. Rossi és C. Toader bírák,
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2019. szeptember 26‑i tárgyalásra,
a főtanácsnok indítványának a 2020. január 16‑i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
1 Fellebbezésével Magyarország az Európai Unió Törvényszéke 2018. április 25‑i Magyarország kontra Bizottság ítéletének (T‑554/15 és T‑555/15, a továbbiakban: megtámadott ítélet, EU:T:2018:220) hatályon kívül helyezését kéri, amennyiben ezzel az ítéletével a Törvényszék elutasította egyrészt az SA. 41187 (2015/NN) számú állami támogatás – Magyarország – Dohányipari vállalkozások egészségügyi hozzájárulásáról szóló, 2015. július 15‑i C(2015) 4805 final bizottsági határozat (HL 2015. C 277., 24. o.), másrészt pedig az SA. 40018 (2015/C) (korábbi 2014/NN) számú állami támogatás – A magyar élelmiszerlánc‑felügyeleti díj 2014. évi módosításáról szóló, 2015. július 15‑i C(2015) 4808 final bizottsági határozat (HL 2015. C 277., 12. o.) (a továbbiakban: vitatott határozatok) annyiban történő megsemmisítésére irányuló kereseteit, amennyiben e határozatokban elrendelik a dohányipari vállalkozások egészségügyi hozzájárulásáról szóló 2014. évi XCIV. törvényből adódó, a dohányipari vállalkozások egészségügyi hozzájárulására és az élelmiszerláncról és hatósági felügyeletéről szóló 2008. évi XLVI. törvény 2014. évi módosításából adódó élelmiszerlánc‑felügyeleti díjra vonatkozó progresszív adómérték alkalmazásának a felfüggesztését.
2 A 2013. július 22‑i 734/2013/EU tanácsi rendelettel (HL 2013. L 204., 7. o.) módosított, az [EUMSZ 108. cikk] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22‑i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL 1999. L 83., 15. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.; a továbbiakban: 659/1999 rendelet) (12) preambulumbekezdése a következőképpen szól:
„mivel a jogellenes támogatás esetében a Bizottságnak biztosítani kell a jogot, hogy megkapjon valamennyi, a döntéséhez szükséges információt, és ahol szükséges, azonnal helyreállítsa a torzulásmentes versenyt; mivel indokolt, hogy a Bizottság lehetőséget kapjon az érintett tagállamra vonatkozó ideiglenes intézkedések meghozatalára; mivel a ideiglenes intézkedés lehet információnyújtási rendelkezés, felfüggesztő rendelkezés és visszatérítési rendelkezés; mivel a Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy a rendelkezésre álló információk alapján határozzon, amennyiben az információs rendelkezést nem tartják be, illetve amennyiben a felfüggesztési és a visszatérítési rendelkezést nem tartják be, lehetőséget kell biztosítani a Bizottság számára arra, hogy az ügyet közvetlenül a Bíróság elé utalja az [EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése második albekezdésének] megfelelően.”
3 E rendelet „Felfüggesztési záradék” című 3. cikke a következőképpen rendelkezik:
„A 2. cikk (1) bekezdése szerint bejelentendő támogatás nem léptethető hatályba a Bizottság támogatást engedélyező határozata előtt vagy a határozatának vélelmezett meghozatala előtt.”
4 Az említett rendeletnek „A bejelentés előzetes vizsgálata és a Bizottság határozatai” című 4. cikke értelmében:
„(1) A Bizottság megvizsgálja a bejelentést közvetlenül annak kézhezvétele után. A 8. cikk sérelme nélkül a Bizottság a (2), (3) vagy (4) bekezdés szerint határozatot hoz.
(3) Amennyiben az előzetes vizsgálatot követően a Bizottság úgy találja, hogy nem merült fel kétség a bejelentett intézkedés [belső] piaccal való összeegyeztethetőségét illetően, és amennyiben az [az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének] hatálya alá tartozik, a Bizottság úgy határoz, hogy az intézkedés összeegyeztethető a [belső] piaccal (a továbbiakban: »kifogást nem tartalmazó határozat« [helyesen: kifogást nem emelő határozat]). A határozat megjelöli, hogy a Szerződésben szereplő melyik kivétel került alkalmazásra.
(4) Amennyiben az előzetes vizsgálatot követően a Bizottság úgy találja, hogy kétség merült fel a bejelentett intézkedés [belső] piaccal való összeegyeztethetőségét illetően, az [EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése] szerinti eljárás kezdeményezéséről dönt (a továbbiakban: »hivatalos vizsgálati eljárást kezdeményező határozat« [helyesen: hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozat]).
5 A 659/1999 rendeletnek „A jogellenes támogatásra vonatkozó eljárás” című III. fejezete tartalmazza e rendelet 10–14. cikkét. E rendelet 10. cikke a következőket írja elő:
(2) A Bizottság szükség esetén információt kér az érintett tagállamtól. […]”
6 Az említett rendeletnek „A támogatás felfüggesztéséről vagy ideiglenes visszatérítéséről szóló rendelkezés” című 11. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1) A Bizottság, miután lehetőséget biztosított az érintett tagállamnak észrevételei megtételére, olyan határozatot hozhat, amely megköveteli a jogellenes támogatás nyújtásának felfüggesztését, amíg a Bizottság határozatot nem hoz a támogatás [belső] piaccal való összeegyeztethetőségéről (a továbbiakban: »felfüggesztő rendelkezés«).
(2) A Bizottság, miután lehetőséget biztosított az érintett tagállamnak észrevételei megtételére, olyan határozatot hozhat, amely megköveteli a jogellenes támogatás nyújtásának ideiglenes visszatérítését [helyesen: amely a jogellenesen nyújtott támogatás ideiglenes visszatéríttetésére szólítja fel a tagállamot], amíg a Bizottság határozatot nem hoz a támogatás közös piaccal való összeegyeztethetőségéről (a továbbiakban: »visszatérítési [helyesen: visszatéríttetési] rendelkezés«), amennyiben a következő feltételek teljesülnek:
– egy megszilárdult gyakorlat szerint nincs kétség az érintett intézkedés támogatás jellege felől, és
– sürgős intézkedésre van szükség, és
– fennáll annak kockázata, hogy egy versenytársat jelentős és helyrehozhatatlan kár ér.
A Bizottság felhatalmazhatja a tagállamot arra, hogy a támogatás visszafizetését összekapcsolja az érintett vállalkozásnak szánt megmentést célú támogatás kifizetésével.
E bekezdés rendelkezéseit csak az e rendelet hatálybalépését követően megvalósított jogellenes támogatásokra kell alkalmazni.”
7 Ugyanezen rendeletnek „A rendelkezés be nem tartása” című 12. cikke értelmében:
„Amennyiben a tagállam nem tartja be a felfüggesztő vagy a visszatérítési [helyesen: visszatéríttetési] rendelkezést, a Bizottság jogosult – a rendelkezésére álló információk alapján az ügy lényegére [helyesen: érdemére] vonatkozó vizsgálat elvégzése mellett – az ügyet közvetlenül az Európai Közösségek Bírósága elé utalni, és annak megállapítását kérni, hogy a rendelkezések be nem tartása a Szerződés megsértését jelenti.”
8 A 659/1999 rendelet 13. cikkének (1) bekezdése a következőket írja elő:
„A lehetséges jogellenes támogatás vizsgálata a 4. cikk (2), (3) vagy (4) bekezdése szerinti határozattal zárul. A hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozatok esetében az eljárást a 7. cikk szerinti határozat zárja. Amennyiben egy tagállam nem tartja be az információnyújtási rendelkezést, a Bizottság a határozatot a rendelkezésre álló információk alapján hozza meg.”
9 A dohányipari vállalkozások egészségügyi hozzájárulásáról szóló 2014. évi XCIV. törvénnyel a magyar parlament új, progresszív adókulcsú adót vezetett be azon vállalkozások éves árbevétele után, amelyek árbevételének legalább 50%‑a dohánytermékek gyártásából vagy kereskedelméből származik. Az élelmiszerláncról és hatósági felügyeletéről szóló 2008. évi XLVI. törvény 2014. évi módosításában a napi fogyasztási cikkeket forgalmazó üzletek árbevétele után kivetett élelmiszerlánc‑felügyeleti díjat is progresszív mértékben állapította meg.
10 2015. március 17‑i, illetve április 13‑i levelében a Bizottság arról tájékoztatta a magyar hatóságokat, hogy álláspontja szerint egyrészt az élelmiszerlánc‑felügyeleti díj progresszív mértéke, másrészt pedig az egészségügyi hozzájárulás progresszív mértéke, valamint az egészségügyi hozzájárulás beruházás esetén való csökkentése eltérő bánásmódot eredményez a hasonló helyzetben lévő vállalkozásokkal szemben, és így azokat úgy lehet tekinteni, mint amelyek a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásokat vezetnek be. A Bizottság mindkét levélben utalt arra a lehetőségre, hogy a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése alapján felfüggesztő rendelkezést intéz Magyarországhoz, és felhívta arra, hogy tegye meg észrevételeit az ilyen rendelkezés esetleges alkalmazásával kapcsolatban. 2015. április 16‑i és május 12‑i levelükben a magyar hatóságok azt válaszolták, hogy az érintett intézkedések álláspontjuk szerint nem minősülnek állami támogatásnak.
11 A vitatott határozatokkal a Bizottság mindkét ügyben egyrészt megindította az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást, másrészt a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése alapján Magyarországot a szóban forgó adóintézkedések végrehajtásának felfüggesztésére kötelezte.
12 2016. július 4‑én a Bizottság két határozatot fogadott el, amelyekkel lezárta a hivatalos vizsgálati eljárásokat, és amelyekben megállapította, hogy a vitatott intézkedések jogellenesek és a belső piaccal összeegyeztethetetlenek.
13 A Törvényszék Hivatalához 2015. szeptember 25‑én benyújtott keresetleveleivel Magyarország keresetet indított a vitatott határozatok mindegyikével szemben annyiban, amennyiben azok elrendelik az egészségügyi hozzájárulás, illetve az élelmiszerlánc‑felügyeleti díj progresszív adómértéke alkalmazásának felfüggesztését, valamint az egészségügyi hozzájárulás beruházás esetén való csökkentésének felfüggesztését.
14 A megtámadott ítéletben a Törvényszék e kereseteket elutasította.
15 Fellebbezésében Magyarország azt kéri, hogy a Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet, adjon helyt az első fokon előterjesztett kérelmeinek, és a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.
16 A Bíróság elnöke 2018. október 15‑i határozatával engedélyezte, hogy a Lengyel Köztársaság Magyarország kérelmeinek a támogatása végett beavatkozzon.
17 A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság utasítsa el a fellebbezést, Magyarországot kötelezze a költségek viselésére, és a Lengyel Köztársaságot kötelezze a beavatkozással kapcsolatos költségek viselésére.
A fellebbezés elfogadhatóságáról
18 A Bizottság arra alapított elfogadhatatlansági kifogást hoz fel a magyar kormánnyal szemben, hogy az nem ismerteti világosan és egyértelműen azokat a jogalapokat, amelyekre hivatkozik, nem pontosítja a megtámadott ítélet általa vitatott valamennyi kifogásolt pontját, nagymértékben az első fokon már előadott és a Törvényszék által elutasított jogalapok és érvek megismétlésére szorítkozik, különösen a Bizottság vitatott határozatainak indokolását, nem pedig a megtámadott ítélet indokolását kifogásolja, és valójában arra irányul, hogy elérje a Törvényszék által elutasított keresetlevél újbóli vizsgálatát. A fellebbezés továbbá nem felel meg az EUMSZ 256. cikk, az Európai Unió Bírósága alapokmánya 58. cikkének első bekezdése és a Bíróság eljárási szabályzata 169. cikkének (2) bekezdése együttes követelményeinek.
19 E tekintetben meg kell állapítani, hogy a Bizottság állításai nem tartalmaznak ahhoz szükséges pontosításokat, hogy azok megalapozottságát értékelni lehessen. Ezenkívül a Bizottság állításával ellentétben Magyarország a fellebbezésében többek között arra alapított jogalapokra hivatkozik, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot egyrészt a felfüggesztő rendelkezések meghozatala során a Bizottság rendelkezésére álló mérlegelési mozgástérre, másrészt pedig ezen intézménynek az említett rendelkezések indokolására vonatkozó kötelezettségére vonatkozóan.
20 Következésképpen a Bizottság által a fellebbezéssel szemben felhozott elfogadhatatlansági kifogást el kell utasítani.
A beavatkozási jogalapok elfogadhatóságáról
21 A Bizottság azt állítja, hogy a Lengyel Köztársaság második jogalapja, amely Magyarország második fellebbezési jogalapjához kapcsolódik, azonban a megtámadott ítélet más részeit kifogásolja, valamint harmadik jogalapja, amely a fellebbezés egyetlen jogalapját sem veszi át, módosítja a jogvita tárgyát, következésképpen elfogadhatatlan.
22 Az Európai Unió Bírósága alapokmánya 40. cikkének negyedik bekezdése alapján a beavatkozásra vonatkozó kérelemben tett indítványok csak az egyik fél indítványainak támogatására korlátozódhatnak. Az eljárási szabályzat 132. cikke, amely ugyanezen szabályzat 190. cikke alapján a Bíróság előtti fellebbezési eljárásban is alkalmazandó, akként rendelkezik, hogy a beavatkozási beadvány tartalmazza a beavatkozó fél által felhozott jogalapokat és érveket.
23 E rendelkezésekkel tehát nem ellentétes az, hogy a beavatkozó fél az általa támogatott fél érveitől eltérő érvekre hivatkozik, feltéve hogy a célja kizárólag e fél kérelmeinek a támogatása vagy az ellenérdekű fél kérelmeinek az elutasítása (1961. február 23‑i De Gezamenlijke Steenkolenmijnen in Limburg kontra Főhatóság ítélet, 30/59, EU:C:1961:2, 37. és 38. pont; 1998. november 19‑i Egyesült Királyság kontra Tanács ítélet, C‑150/94, EU:C:1998:547, 36. pont).
24 Következésképpen a Lengyel Köztársaság által Magyarország kérelmeinek a támogatása érdekében előadott jogalapok nem tekinthetők elfogadhatatlanoknak azon oknál fogva, hogy a második fellebbezési jogalapot egészítik ki, miközben a megtámadott ítélet más részeit kifogásolják, és olyan érvet tartalmaznak, amely a fellebbezésben nem szerepel.
25 A Bizottság által a Lengyel Köztársaság beavatkozásával szemben felhozott részleges elfogadhatatlansági kifogást tehát el kell utasítani.
26 Fellebbezésének alátámasztására Magyarország három jogalapra hivatkozik, amelyek közül az elsőt a felfüggesztő rendelkezések 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése szerinti elfogadására vonatkozó feltételek Törvényszék általi téves értelmezésére, a másodikat Magyarország bizonyos érveinek Törvényszék általi elferdítésére, a harmadikat pedig az indokolási kötelezettség Törvényszék általi megsértésére, valamint az EUMSZ 296. cikknek és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (1) bekezdésének a téves alkalmazására alapítja.
Az első fellebbezési jogalap negyedik részéről
27 A magyar kormány szerint a Törvényszék figyelmen kívül hagyta, hogy a felfüggesztő rendelkezésnek meg kell felelnie az EUM‑Szerződésnek és az általános uniós jogelveknek. Kétségtelen, hogy a Törvényszék a megtámadott ítélet 86. pontjában megjegyezte, hogy „az uniós bíróság felülvizsgálata nem korlátozódik kizárólag a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében előírt feltételekre, és kiterjedhet különösen annak vizsgálatára, hogy a felfüggesztő rendelkezés megfelel‑e az EUM‑Szerződésnek és az általános jogelveknek”. Mindazonáltal ezen ítélet 70. és 71. pontjában a Törvényszék a felfüggesztő rendelkezés elfogadásának feltételeit a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében előírt két feltételre korlátozta. Hasonlóképpen, az említett ítélet 87. pontjában a vizsgálat során kizárólag erre a cikkre szorítkozott. A Törvényszék ugyanígy tévesen alkalmazta a jogot a megtámadott ítélet 95. és 134. pontjában annak megállapításával, hogy a Bizottság, amikor a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése alapján valamely intézkedés felfüggesztését rendeli el, nem köteles meggyőződni arról, hogy a rendelkezés szükséges és arányos‑e.
28 A Bizottság viszont úgy véli, hogy nem áll fenn inkoherencia egyrészt a megtámadott ítélet 71. és 95. pontja, másrészt pedig ezen ítélet 86. és 98. pontja között. A 86. és 98. pontot ugyanis az említett ítélet 130. és 134. pontjára figyelemmel kell értelmezni, amelyek szerint a felfüggesztő rendelkezés meghozatalának célszerűségét kellően igazolja az, hogy az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdését bizonyítottan megsértették, és ezért nincs szükség további indokolásra. Az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésében előírt tilalom ugyanis még azelőtt alkalmazandó, hogy a Bizottság hivatalos vizsgálati eljárás megindítását elrendelő határozatot fogadna el. Amennyiben valamely tagállam anélkül hajt végre támogatási intézkedést, hogy azt bejelentette volna a Bizottságnak, megvalósul az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésének megsértése. A szóban forgó nemzeti intézkedés jogellenes állami támogatásnak való minősítése jelenti a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében kimondott érdemi feltételt. A Bizottság ezért véli inkoherensnek azt, hogy a Törvényszék a megtámadott ítélet 135–137. pontjában kimondta, hogy a felfüggesztő rendelkezésre vonatkozó határozatban ki kell fejtenie azokat az indokokat, amelyek miatt valószínűtlennek tartja, hogy a tagállam tiszteletben tartja ezt a tilalmat.
29 A fent említett ellentmondásra tekintettel a Bizottság azt kéri a Bíróságtól, hogy a megtámadott ítélet 135–137. pontjában foglalt indokokat helyettesítse annak érdekében, hogy azokat az ezen ítélet 70., 71., 130. és 134. pontjában foglalt indokokhoz igazítsa.
30 Az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése arra kötelezi a tagállamokat, hogy a Bizottságot tájékoztassák minden támogatás nyújtására és módosítására irányuló szándékról. Az EUMSZ 109. cikk felhatalmazza az Európai Unió Tanácsát többek között arra, hogy meghatározza az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésének alkalmazási feltételeit. A Tanács ennek alapján fogadta el a 659/1999 rendeletet.
31 Amennyiben az érintett tagállam nem függeszti fel a szóban forgó intézkedés végrehajtását annak érdekében, hogy eleget tegyen azon kötelezettségnek, hogy a Bizottságnak vagy adott esetben a Tanácsnak az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésének utolsó mondatából, illetve a 659/1999 rendelet 3. cikkéből eredő engedélyezését megelőzően az új támogatásokat vagy a létező támogatások módosításait ne hajtsa végre, a Bizottságnak, miután lehetőséget biztosított a tagállamnak észrevételei megtételére, e rendelet 11. cikkének (1) bekezdése értelmében lehetősége van olyan határozat meghozatalára, amely kötelezi e tagállamot a végrehajtás felfüggesztésére, amíg a Bizottság végleges határozatot nem hoz a támogatás összeegyeztethetőségéről (2001. október 9‑i Olaszország kontra Bizottság ítélet, C‑400/99, EU:C:2001:528, 46. pont).
32 A 659/1999 rendelet 4. cikkének (4) bekezdése előírja, hogy amennyiben az előzetes vizsgálatot követően a Bizottság úgy találja, hogy kétség merült fel a bejelentett intézkedés belső piaccal való összeegyeztethetőségét illetően, megindítja a hivatalos vizsgálati eljárást. Ha a Bizottság olyan be nem jelentett intézkedésről szerez tudomást, amelyről úgy véli, hogy új támogatás vagy egy létező támogatás módosítása lehet, e rendelet 10. cikkének (2) bekezdése alapján információt is kérhet az érintett tagállamtól, és adott esetben e rendelet 13. cikke (1) bekezdésének második mondata alapján hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról is határozhat.
33 Az olyan intézkedéssel szembeni hivatalos vizsgálati eljárás megindítása, amelyről a Bizottság azt feltételezi, hogy egy új támogatás, minden esetben azzal a kötelezettséggel jár az érintett tagállam számára, hogy függessze fel ezen intézkedés végrehajtását (lásd ebben az értelemben: 1992. június 30‑i Spanyolország kontra Bizottság ítélet, C‑312/90, EU:C:1992:282, 17. pont; 2001. október 9‑i Olaszország kontra Bizottság ítélet, C‑400/99, EU:C:2001:528, 59. pont; 2005. május 10‑i Olaszország kontra Bizottság ítélet, C‑400/99, EU:C:2005:275, 39. pont; 2011. június 9‑i Diputación Foral de Vizcaya és társai kontra Bizottság ítélet, C‑465/09 P‑C‑470/09 P, nem tették közzé, EU:C:2011:372, 92. pont).
34 A be nem jelentett intézkedéssel szembeni hivatalos vizsgálati eljárás megindítása azonban az érintett tagállamra nézve nem jár ugyanolyan következményekkel, mint a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése szerinti felfüggesztő rendelkezés elfogadása. Kétségtelen, hogy e tagállam mindkét esetben köteles felfüggeszteni a szóban forgó intézkedés végrehajtását. Mindazonáltal csak a felfüggesztő rendelkezés be nem tartása teszi lehetővé a Bizottság számára, hogy a 659/1999 rendelet 12. cikke alapján közvetlenül a Bírósághoz forduljon kötelezettségszegés megállapítása iránti keresettel (lásd ebben az értelemben: 2001. október 9‑i Olaszország kontra Bizottság ítélet, C‑400/99, EU:C:2001:528, 60. pont).
35 A Bíróság kimondta, hogy a felfüggesztő rendelkezés a hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozattal egy időben vagy azt követően is meghozható (2001. október 9‑i Olaszország kontra Bizottság ítélet, C‑400/99, EU:C:2001:528, 47. pont). Felfüggesztő rendelkezésre vonatkozó határozat különösen akkor fogadható el a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását követően, ha az érintett tagállam ezen eljárás megindítását követően nem függeszti fel a vizsgált intézkedés végrehajtását.
36 A megtámadott ítélet alapjául szolgáló két ügyben Magyarország olyan felfüggesztő rendelkezésekkel szemben indított kereseteket a Törvényszék előtt, amelyeket ugyanakkor és ugyanazzal a határozattal fogadtak el, mint a két kifogásolt adóintézkedéssel szembeni hivatalos vizsgálati eljárás megindítását.
37 A Törvényszékhez benyújtott keresetlevelének első jogalapjában Magyarország többek között azt állította, hogy a felfüggesztő rendelkezés elfogadása a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében előírt két együttes feltételen kívül – vagyis hogy a Bizottság a szóban forgó nemzeti intézkedést ideiglenesen jogellenes állami támogatásnak minősítse, és hogy az érintett tagállammal konzultáljanak a felfüggesztés lehetséges elrendeléséről – megköveteli, hogy e rendelkezés tiszteletben tartsa az arányosság elvét. Márpedig a hivatalos vizsgálati eljárást megindító, egyidejűleg meghozott határozat felfüggesztő joghatására tekintettel e tagállam szerint a felfüggesztő rendelkezés csak akkor lett volna indokolt, ha a Bizottság észszerűen gondolhatta volna, hogy e tagállam nem tartja be e kötelezettségeket, amit semmi nem támaszt alá.
38 Az első fellebbezési jogalap negyedik részében Magyarország azt állítja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a megtámadott ítéletben az előző pontban felidézett érvre adott válaszban. A megtámadott ítélet 70., 71., 95. és 134. pontjában a Törvényszék ismételten tévesen állapította meg, hogy a felfüggesztő rendelkezés elfogadása kizárólag a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében előírt két feltételtől függ, megfeledkezve a Bizottság annak vizsgálatára vonatkozó kötelezettségéről, hogy a felfüggesztő rendelkezés arányos‑e.
39 Elöljáróban emlékeztetni kell arra, hogy a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése értelmében „a Bizottság, miután lehetőséget biztosított az érintett tagállamnak észrevételei megtételére, olyan határozatot hozhat, amely megköveteli a jogellenes támogatás nyújtásának felfüggesztését, amíg a Bizottság határozatot nem hoz a támogatás [belső] piaccal való összeegyeztethetőségéről (a továbbiakban: »felfüggesztő rendelkezés«)”.
40 E rendelkezésnek magából a szövegéből kitűnik, hogy a Bizottságnak lehetősége, nem pedig kötelessége a felfüggesztő rendelkezésre vonatkozó határozat meghozatala (lásd ebben az értelemben: 2001. október 9‑i Olaszország kontra Bizottság ítélet, C‑400/99, EU:C:2001:528, 46. pont). Következésképpen, mivel nincs mérlegelést nem engedő helyzetben, a Bizottság mérlegelési mozgástérrel rendelkezik az ilyen intézkedés elfogadásáról való döntés tekintetében. Márpedig, mivel a Bizottság mérlegelési jogkörrel rendelkezik, azt az általános uniós jogelvek tiszteletben tartásával kell gyakorolnia (lásd ebben az értelemben: 2013. július 18‑i Schindler Holding és társai kontra Bizottság ítélet, C‑501/11 P, EU:C:2013:522, 59. pont).
41 Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az uniós jog általános elvei közé tartozó arányosság elve megköveteli, hogy az uniós intézmények aktusai ne haladják meg a szóban forgó szabályozás által kitűzött jogszerű célok elérésére alkalmas és ahhoz szükséges mértéket, azaz több megfelelő intézkedés közül a kevésbé korlátozó jellegűt kell választani, és az okozott hátrányok nem lehetnek aránytalanok az elérendő célokkal (1984. május 17‑i Denkavit Nederland ítélet, 15/83, EU:C:1984:183, 25. pont; 2019. április 30‑i Olaszország kontra Tanács [A földközi‑tengeri kardhalra vonatkozó halászati kvóta] ítélet, C‑611/17, EU:C:2019:332, 55. pont). Ezt az elvet felidézi az EUSZ 5. cikk (4) bekezdése, valamint az EU‑Szerződéshez és az EUM‑Szerződéshez csatolt, a szubszidiaritás és az arányosság elvének alkalmazásáról szóló 2. jegyzőkönyv 1. cikke.
42 A fentiekből következik, hogy a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése alapján hozott felfüggesztő rendelkezésnek tiszteletben kell tartania az arányosság elvét, vagyis az nem haladhatja meg az e rendelkezés által kitűzött cél elérésére alkalmas és ahhoz szükséges mértéket. Amint a jelen ítélet 33. pontjában szerepel, a Bizottság arra vonatkozó jogkörének, hogy ilyen rendelkezést intézzen a tagállamokhoz, az a célja, hogy biztosítsa a tervezett támogatások végrehajtására vonatkozó tilalomnak az e támogatások összeegyeztethetőségéről szóló végleges határozat meghozataláig való tiszteletben tartását. Ezt kiegészíti a Bizottság azon jogköre, hogy meghatározott határidőn belül közvetlenül a Bírósághoz forduljon a célból, hogy az megállapítsa az abban álló kötelezettségszegést, hogy valamely tagállam egy feltételezhetően jogellenes támogatásnak minősülő intézkedést hajt végre.
43 E célkitűzés fényében akkor indokolt felfüggesztő rendelkezés elfogadása, ha a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását követően az érintett tagállam nem függeszti fel a vizsgált intézkedés végrehajtását, amint ez a jelen ítélet 35. pontjában megállapításra került. Mindazonáltal a hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozattal egy időben is helyénvaló lehet felfüggesztő rendelkezést elfogadni abban az esetben, ha elegendő információ lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy azt feltételezze, hogy az érintett tagállam nem szándékozik felfüggeszteni a vizsgált intézkedés végrehajtását, amire a hivatalos vizsgálati eljárás megindítása kötelezi, és hogy előre lássa, hogy következésképpen a Bíróság előtt kötelezettségszegés megállapítása iránti keresetet kell majd indítani.
44 Az eljárást megindító keresetlevélnek a jelen ítélet 37. pontjában említett első jogalapjára válaszolva a Törvényszék a megtámadott ítélet 70. és 71. pontjában a felfüggesztő rendelkezés jogszerűségének feltételeit a következőképpen fogalmazta meg:
„70. Az ilyen felfüggesztő rendelkezés meghozatalának a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében megállapított feltételei egy érdemi feltételre korlátozódnak, azaz arra, hogy a Bizottság az eljárás e szakaszában az érintett nemzeti intézkedést jogellenes állami támogatásnak minősítse, és egy eljárási feltételre, azaz arra, hogy az érintett tagállam lehetőséget kapjon észrevételei megtételére.
71. Semmilyen más feltételnek nem kell teljesülnie ahhoz, hogy a Bizottság jogosult legyen a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése szerinti rendelkezés meghozatalára, és hangsúlyozni kell, hogy e helyzet a jogalkotó szándékának, nem pedig – ahogyan azt Magyarország állítja – a jogalkotó mulasztásának eredménye. Az említett cikk szövegét ugyanis, amely a fenti 30. pontban hivatkozott állandó ítélkezési gyakorlatból eredő jogi helyzetet tükrözi, nem módosították a 659/1999 rendelet módosításai, és e cikk szövegét változatlanul vette át az új 2015/1589 rendelet is.”
45 Kétségtelen, hogy e pontok önmagukban véve értelmezhetők úgy, mint amelyek a Bizottság számára a felfüggesztő rendelkezés elfogadása során kizárólag a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében kifejezetten előírt feltételek tiszteletben tartását írják elő, és amelyek ennélfogva mentesítik a Bizottságot az e felfüggesztő rendelkezés szükségességének értékelésére vonatkozó kötelezettség alól.
46 Mindazonáltal ezeket a Törvényszék érvelésének egészébe kell visszahelyezni. Márpedig a megtámadott ítélet 86. pontjában a Törvényszék emlékeztetett arra, hogy „az uniós bíróság felülvizsgálata nem korlátozódik kizárólag a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében előírt feltételekre, és kiterjedhet különösen annak vizsgálatára, hogy a felfüggesztő rendelkezés megfelel‑e az EUM‑Szerződésnek és az általános jogelveknek”. Ezenkívül ezen ítélet 94. és azt követő pontjaiban a Törvényszék megvizsgálta, hogy a Bizottság a vitatott felfüggesztő rendelkezések elfogadásakor tiszteletben tartotta‑e az arányosság elvét. A Törvényszék a megtámadott ítélet 98. és 99. pontjában különösen azt vizsgálta, hogy e rendelkezések alkalmasak és szükségesek voltak‑e az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikk által követett jogszerű célok eléréséhez, ideértve az általuk okozott hátrányoknak az e rendelkezések által követett célokhoz képest mért jellegét. Végül, a megtámadott ítélet 102. pontjában a Törvényszék megállapította, hogy a vitatott rendelkezések elfogadásával a Bizottság nem sértette meg az arányosság elvét.
47 A fentiekből következik, hogy a Bizottság nem sértette meg az intézmények azon kötelezettségét, hogy valamennyi aktusukban tiszteletben tartsák az arányosság elvét. Ennélfogva az első jogalap negyedik részét el kell utasítani.
A harmadik fellebbezési jogalap első részéről
48 Harmadik fellebbezési jogalapjában a magyar kormány azt kifogásolja, hogy a Törvényszék jogilag tévesen értékelte a felfüggesztő rendelkezések indokolásának követelményeit.
49 E jogalap első részében a magyar kormány lényegében azt állítja, hogy a Törvényszék jogilag tévesen minősítette a tényeket annak megállapítása során, hogy a felfüggesztő rendelkezés indokolása megfelelő.
50 Kétségtelen, hogy a Törvényszék a megtámadott ítélet 135. pontjában helyesen mutatott rá arra, hogy amennyiben a felfüggesztő rendelkezést a hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozatba foglalták, a rendelkezés indokolásának lehetővé kell tennie annak megértését, hogy az érintett tagállam miért nem tartaná tiszteletben a vizsgált intézkedések végrehajtásának a felfüggesztésére vonatkozó kötelezettséget. Ezzel szemben a Törvényszék tévedett annak megállapításával, hogy a vitatott határozatokban szolgáltatott információk lehetővé teszik annak megértését, hogy a Bizottság szerint Magyarországnak a vizsgálati eljárás során nem állt szándékában a szóban forgó intézkedések felfüggesztése.
51 Először is a Törvényszék a megtámadott ítélet 136. pontjában tévesen értelmezte ilyen szándékra utaló valószínűsítő körülményként e határozatokban annak említését, hogy a magyar hatóságok vitatták az állami támogatásként való ideiglenes minősítést. Ha ez így lenne, a tagállam nem vitathatná a Bizottság elemzését anélkül, hogy ne gyanúsítanák azzal, hogy a nemzeti intézkedéseket az azokra vonatkozó vizsgálati eljárás megindítása ellenére végre kívánja hajtani.
52 Másodszor, a Törvényszék megállapításával ellentétben a vitatott határozatokban annak említése, hogy a nemzeti hatóságok nem reagáltak a Bizottság azon felhívására, hogy tegyék meg észrevételeiket a felfüggesztő rendelkezések esetleges elfogadásával kapcsolatban, szintén nem tekinthető az indokolás elemének. Ez a hallgatás visszaélésszerű értelmezését jelentené, amelyet egyébként maga a Bizottság sem így értelmezett.
53 Harmadszor, a Törvényszék a megtámadott ítélet 137. pontjában tévesen ismerte el a magyar hatóságoknak egy másik vizsgálati eljárásban tanúsított magatartását a vitatott határozatok indokolásának elemeként, holott ezt a magatartást e határozatok nem említik, és semmi nem utal arra, hogy azt a Bizottság figyelembe vette volna. A Törvényszék tévedett annak megállapításával, hogy ezen elem az indokolás részét képezi.
54 Negyedszer, a vitatott határozatokat még kevésbé lehet a Törvényszékhez hasonlóan értelmezni, mivel egyáltalán nem utalnak arra a veszélyre, hogy a nemzeti hatóságok a vizsgált intézkedéseket a vizsgálati eljárás során végrehajtják.
55 Ötödször, a Törvényszéknek a vitatott határozatok indokolására vonatkozó értékelését egyébként maga a Bizottság is cáfolta, amely az egész eljárás alatt és különösen a tárgyaláson folyamatosan azzal érvelt, hogy a Bizottság csak a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében említett anyagi jogi és eljárásjogi feltételeket volt köteles tiszteletben tartani.
56 A Bizottság úgy véli, hogy a felfüggesztő rendelkezések elfogadásának körülményeire tekintettel a Törvényszék helyesen állapította meg, hogy a magyar hatóságok megérthették, hogy a Bizottság miért döntött azokról.
57 Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az uniós intézmények jogi aktusainak az EUMSZ 296. cikkben megkövetelt indokolásának igazodnia kell a szóban forgó jogi aktus természetéhez, továbbá abból világosan és egyértelműen ki kell tűnnie a jogi aktust kibocsátó intézmény érvelésének úgy, hogy az érdekeltek megismerhessék a meghozott intézkedés indokait, és a hatáskörrel rendelkező bíróság pedig gyakorolhassa felülvizsgálati jogkörét. Az indokolási kötelezettséget az adott ügy összes körülménye alapján kell értékelni, többek között a jogi aktus tartalma, a felhozott indokok jellege, valamint a címzettek vagy egyéb, a jogi aktus által közvetlenül és személyükben érintett személyek magyarázathoz jutás iránti érdeke alapján. Nem szükséges, hogy az indokolás valamennyi jelentőséggel bíró tény‑ és jogkérdésre külön kitérjen, mivel azt, hogy valamely aktus indokolása megfelel‑e az EUMSZ 296. cikk követelményeinek, nem pusztán a szövegére figyelemmel kell megítélni, hanem az összefüggéseire, valamint az érintett tárgyra vonatkozó jogszabályok összességére való tekintettel is (2016. március 10‑i HeidelbergCement kontra Bizottság ítélet, C‑247/14 P, EU:C:2016:149, 16. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
58 Amint a jelen ítélet 40. pontjában szerepel, a felfüggesztő rendelkezés elfogadása a Bizottság számára akkor is csak egy lehetőség, ha a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében előírt két feltétel teljesül. Szükséges tehát, hogy az intézményt különleges indokok vezessék ilyen határozat elfogadására. Márpedig, amint az előző pontban szerepel, az intézmények jogi aktusaira vonatkozó indokolási kötelezettség értelmében valamennyi határozat indokolását a címzettje tudomására kell hozni annak érdekében, hogy lehetővé tegyék számára a határozat megalapozottságának értékelését, és adott esetben az ügy ismeretében a jogorvoslathoz való jogának a gyakorlását. Az indokolás közlése azért is szükséges, hogy lehetővé tegye az uniós bíróság számára a felfüggesztő rendelkezés jogszerűségének az arányosság elvére tekintettel történő felülvizsgálatát, mint ahogyan azt bármely aktus tekintetében teszi, valamint annak ellenőrzését, hogy a Bizottság nem indokolatlanul élt‑e a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében számára biztosított lehetőséggel.
59 A jelen ügyben is felmerülő olyan esetben, amikor a felfüggesztő rendelkezést a hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozattal egy időben fogadják el, azok az indokok, amelyek a Bizottságot e határozat meghozatalára késztetik, szükségszerűen arra a sejtésre vonatkoznak, hogy az érintett tagállam a vizsgálati eljárás megindítása ellenére nem fogja felfüggeszteni a szóban forgó intézkedés végrehajtását. Amint ugyanis a jelen ítélet 34. pontjában szerepel, a felfüggesztő rendelkezésnek a hivatalos vizsgálati eljárás megindításának joghatásaihoz képest az az egyetlen kiegészítő joghatása, hogy lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy amennyiben az érintett tagállam nem tesz eleget a vizsgált intézkedés végrehajtásának felfüggesztésére vonatkozó kötelezettségének, a 659/1999 rendelet 12. cikke alapján közvetlenül kötelezettségszegés megállapítása iránti keresettel forduljon a Bírósághoz. Következésképpen, amennyiben a Bizottság abban az esetben, ha a felfüggesztő rendelkezést a hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozattal egy időben fogadják el, nem lenne köteles megjelölni azokat az indokokat, amelyek alapján úgy véli, hogy a tagállam nem fogja tiszteletben tartani a felfüggesztési kötelezettséget, következésképpen pedig azonnal a Bírósághoz kíván fordulni, az indokolási kötelezettség megsértésével mentesülne e felfüggesztő rendelkezés indokolása alól.
60 Így a Törvényszék a megtámadott ítélet 135. pontjában helyesen emlékeztetett arra, hogy „egy olyan helyzetben, mint amelyről a jelen ügyben szó van, amelyben a felfüggesztő rendelkezést a hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozatba foglalták, figyelemmel a Bizottságot a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése alapján megillető széles mérlegelési mozgástérre, valamint arra a konkrét joghatásra, amellyel a felfüggesztő rendelkezés e rendelet 12. cikke értelmében jár, meg kell állapítani, hogy az ilyen rendelkezés meghozataláról szóló határozatnak lehetővé kell tennie annak megértését, hogy a Bizottság szerint az érintett tagállam miért nem tartaná tiszteletben az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdéséből eredő kötelezettséget, és miért nem függesztené fel a vizsgált intézkedések végrehajtását a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását követően”.
61 A Törvényszékhez benyújtott keresetlevelének harmadik jogalapjában Magyarország azt állította, hogy a vitatott felfüggesztő rendelkezések indokolása hiányos, mivel a Bizottság nem fejtette ki az azok elfogadását igazoló indokokat.
62 A Törvényszék ezt a jogalapot három tényező alapján utasította el.
63 Először is a megtámadott ítélet 136. pontjában megállapította, hogy a vitatott határozatokból kitűnik, hogy a 2015. március 17‑i és április 13‑i információkérő levelekre válaszolva a magyar hatóságok azzal érveltek, hogy a szóban forgó nemzeti intézkedések nem minősülnek állami támogatásnak. Mindazonáltal, amint a főtanácsnok az indítványának 93. pontjában megjegyezte, a tagállamnak teljes mértékben jogában áll úgy védekezni, hogy a vizsgált intézkedés nem minősül támogatásnak. Ennélfogva ebből nem lehet arra következtetni, hogy fennáll annak a fokozott veszélye, hogy a tagállam nem tartja tiszteletben az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésének joghatásait, különösen akkor, ha – mint a jelen ügyben is – az érintett jogkérdés vitatott.
64 Másodszor, a Törvényszék a megtámadott ítélet ugyanezen 136. pontjában utalt arra, hogy a vitatott határozatokban megemlítik, hogy a magyar hatóságok nem tettek eleget a Bizottság azon felhívásának, hogy tegyék meg a meghozni tervezett felfüggesztő rendelkezésekkel kapcsolatos észrevételeiket. A Törvényszék álláspontja szerint e tényező elegendő annak megértéséhez, hogy a körülményekre tekintettel a hivatalos vizsgálati eljárás megindítása ellenére fennállt a szóban forgó nemzeti intézkedések végrehajtásának veszélye.
65 Mindazonáltal, bár a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a felfüggesztő rendelkezés meghozatala előtt a Bizottságnak lehetőséget kell biztosítania az érintett tagállam számára az ezen intézkedéssel kapcsolatos észrevételei megtételére, amint a főtanácsnok az indítványának 94. pontjában helyesen megjegyezte, e rendelkezés egyáltalán nem kötelezi e tagállamot észrevételek megtételére. Következésképpen az a tény, hogy Magyarország nem tett észrevételeket a felfüggesztő rendelkezés lehetséges elfogadását illetően, nem elegendő a Bizottság attól való félelmének igazolásához, hogy e tagállam végrehajtja a vitatott intézkedéseket.
66 Harmadszor és utolsósorban, a Törvényszék a megtámadott ítélet 137. pontjában azt a körülményt említi, hogy néhány hónappal a vitatott rendelkezések elfogadását megelőzően, annak ellenére, hogy a Bizottság hivatalos vizsgálati eljárást indított olyan magyar adóintézkedésekkel szemben, amelyek ugyanazon a modellen alapultak, mint a jelen ügyben szóban forgó nemzeti intézkedések, ezen intézkedéseket a magyar hatóságok nem függesztették fel. Amint azonban a főtanácsnok az indítványának 99. pontjában megjegyezte, a Törvényszék által a megtámadott ítélet 137. pontjában megállapítottakkal ellentétben e körülmény nem képezi részét a vitatott rendelkezések elfogadása hátterének. Ezenkívül, ha Magyarország e korábbi magatartása meghatározó valószínűsítő körülmény lett volna a Bizottság számára, ez utóbbinak azt meg kellett volna említenie a vitatott határozatokban, ami nem történt meg.
67 A fentiekre tekintettel a Törvényszék a megtámadott ítélet 138. pontjában tévesen állapította meg, hogy „a magyar hatóságoknak lehetőségük volt arra, hogy megértsék azt, hogy a Bizottság a vitatott határozatokban miért döntött úgy, hogy a felfüggesztő rendelkezések tényleges alkalmazásához folyamodik”. Ennélfogva a harmadik fellebbezési jogalapnak helyt kell adni.
A Lengyel Köztársaság beavatkozási kérelmének harmadik jogalapjáról
68 Beavatkozási kérelmének harmadik jogalapjában a Lengyel Köztársaság azzal érvel, hogy a Törvényszék megsértette az EUMSZ 264. cikk (1) bekezdését, amikor Magyarország érvelésének elutasítása érdekében a vitatott határozatokban szereplő értékelést a saját értékelésével egészítette ki. Így a Törvényszék a megtámadott ítélet 135. és 136. pontjában annak megállapítása céljából, hogy a felfüggesztő rendelkezésre vonatkozó határozatok elfogadása igazolt volt, úgy ítélte meg, hogy a Bizottság figyelembe vette annak veszélyét, hogy Magyarország a hivatalos vizsgálati eljárás megindítása ellenére végrehajtja a szóban forgó nemzeti intézkedéseket. Ezen értékelés a Törvényszék saját érveléséből ered, amelyet a vitatott határozatok indokolása egyáltalán nem alapoz meg. Márpedig a Törvényszék semmi esetre sem helyettesítheti a saját indokolásával a jogi aktus kibocsátójának indokolását.
69 A Bizottság elismeri, hogy a vitatott határozatok nem tartalmazzák azokat az indokokat, amelyek alapján úgy ítélte meg, hogy Magyarország nem szándékozik felfüggeszteni a szóban forgó támogatások nyújtását. Úgy véli azonban, hogy e határozatokat megfelelően indokolta, jelezve, hogy a támogatási intézkedések a bejelentésük előtt hatályba léptek.
70 E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az EUMSZ 263. cikkben említett jogszerűségi vizsgálat keretében a Bíróság és a Törvényszék hatáskörrel rendelkezik az olyan keresetek tekintetében, amelyeket hatáskör hiánya, lényeges eljárási szabályok megsértése, a Szerződés vagy az alkalmazására vonatkozó bármely jogi rendelkezés megsértése vagy hatáskörrel való visszaélés miatt indítottak. Az EUMSZ 264. cikk kimondja, hogy ha a kereset megalapozott, akkor a megtámadott jogi aktust semmisnek kell nyilvánítani. A Bíróság és a Törvényszék tehát semmi esetre sem helyettesítheti a megtámadott jogi aktus kibocsátójának indokolását a saját indokolásával (2013. február 28‑i Portugália kontra Bizottság ítélet, C‑246/11 P, nem tették közzé, EU:C:2013:118, 85. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
71 A jelen ügyben, amint a jelen ítélet 63. és 64. pontjában szerepel, a Törvényszék azon tényre támaszkodva ítélte meg úgy, hogy a vitatott felfüggesztő rendelkezések megfelelnek az intézmények jogi aktusaira vonatkozó indokolási kötelezettségnek, hogy a vitatott határozatokból kitűnik egyrészt, hogy a magyar hatóságok azt állították, hogy a szóban forgó nemzeti intézkedések nem minősülnek állami támogatásnak, másrészt pedig, hogy ugyanezen hatóságok nem tettek eleget a Bizottság azon felhívásának, hogy a tervezett felfüggesztő rendelkezésekre vonatkozóan észrevételeket nyújtsanak be hozzá. A Törvényszék véleménye szerint ezek az indokok lehetővé tették annak megértését, hogy a Bizottság álláspontja szerint fennállt a vitatott intézkedések végrehajtásának a veszélye. Ezenkívül a Törvényszék megállapította, hogy – még ha a vitatott határozatok nem is hivatkoztak arra – összefüggésbeli elemként figyelembe kell venni azt a tényt, hogy a magyar hatóságok nem függesztették fel a néhány hónappal azelőtt indított korábbi hivatalos vizsgálati eljárással érintett adóintézkedéseket.
72 Függetlenül attól, hogy ezek az elemek nem képezhették a vitatott határozatok megfelelő indokolását, amint az fentebb megállapításra került, meg kell állapítani, hogy azok nem szerepelnek ezekben a határozatokban, amit egyébként maga a Bizottság is elismer. Ellenkérelmében ugyanis a Bizottság ezzel szemben azt állítja, hogy nem kellett kifejtenie azokat az indokokat, amelyek miatt valószínűnek tartotta, hogy Magyarország nem tartja tiszteletben a szóban forgó intézkedések végrehajtásának felfüggesztését elrendelő határozatokat. Úgy véli továbbá, hogy a megtámadott ítélet 135–137. pontjában szereplő indokok ellentmondanak az ezen ítélet 70., 71., 130. és 134. pontjában kifejtett indokoknak. A Bizottság a Lengyel Köztársaság beavatkozási beadványára vonatkozó észrevételeiben azt is elismerte, hogy a vitatott határozatok nem szolgálnak konkrét magyarázattal azon okok tekintetében, amelyek miatt úgy vélte, hogy Magyarország nem szándékozik felfüggeszteni a szóban forgó támogatás nyújtását. Ezen érvelés egyébként összhangban van azon diszkrecionális jogkör terjedelmével, amellyel a Bizottság a véleménye szerint a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése alapján a felfüggesztő rendelkezésre vonatkozó határozat elfogadása során rendelkezik, amint az a Törvényszékhez és a Bírósághoz benyújtott írásbeli beadványaiból kitűnik.
73 A fentiekből következik, hogy a Törvényszék indokokkal egészítette ki a Bizottság által kifejtett indokokat, és így túllépte hatáskörének korlátait.
74 Következésképpen a Lengyel Köztársaság beavatkozási kérelme harmadik jogalapjának is helyt kell adni.
75 A fenti megállapítások összességéből következik, hogy a megtámadott ítéletet hatályon kívül kell helyezni.
76 Az Európai Unió Bírósága alapokmánya 61. cikkének első bekezdése értelmében a Törvényszék határozatának hatályon kívül helyezése esetén a Bíróság az ügyet visszautalhatja határozathozatalra a Törvényszékhez, vagy ha a per állása megengedi, az ügyet maga a Bíróság is érdemben eldöntheti.
77 A jelen ügyben a Bíróságnak érdemben el kell döntenie az ügyet, amit a per állása megenged.
78 Amint a jelen ítélet 69. pontjában szerepel, a Bizottság maga is elismerte, hogy a vitatott határozatok nem adtak magyarázatot azon okokra, amelyek miatt úgy vélte, hogy Magyarország a hivatalos vizsgálati eljárás megindítása ellenére nem függeszti fel a szóban forgó intézkedéseket. Márpedig a felfüggesztő rendelkezéseket e tekintetben indokolni kellett volna, amint a jelen ítélet 55. pontjában szerepel, és amint azt a Törvényszék a megtámadott ítélet 135. pontjában is kimondta. Következésképpen a vitatott felfüggesztő rendelkezések indokolása elégtelen, és azok sértik az EUMSZ 296. cikket. Magyarország első fokon benyújtott keresetlevele harmadik jogalapjának tehát szintén helyt kell adni.
79 A fentiekből következik, hogy a vitatott határozatok által elfogadott felfüggesztő rendelkezéseket anélkül kell megsemmisíteni, hogy e keresetlevél többi jogalapját vizsgálni kellene.
80 Az eljárási szabályzat 184. cikke (2) bekezdésének megfelelően, ha a fellebbezés megalapozott, és a Bíróság maga hoz a jogvita kapcsán végleges határozatot, a Bíróság határoz a költségekről.
81 E szabályzat 138. cikkének (1) bekezdése, amely az említett szabályzat 184. cikkének (1) bekezdése értelmében a fellebbezési eljárásban is alkalmazandó, akként rendelkezik, hogy a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. A Bizottságot, mivel pervesztes lett, Magyarország kérelmének megfelelően kötelezni kell a saját költségein felül a Magyarország részéről mind az elsőfokú eljárásban, mind a fellebbezési eljárásban felmerült költségek viselésére.
82 Az eljárási szabályzat 140. cikkének (1) bekezdése szerint, amely e szabályzat 184. cikkének (1) bekezdése értelmében a fellebbezési eljárásban is alkalmazandó, az eljárásba beavatkozó tagállamok és intézmények maguk viselik saját költségeiket.
83 A Lengyel Köztársaság, beavatkozó fél a fellebbezési eljárásban, maga viseli saját költségeit.
1) A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2018. április 25‑i Magyarország kontra Bizottság ítéletét (T‑554/15 és T‑555/15, EU:T:2018:220) hatályon kívül helyezi.
2) A Bíróság az SA. 41187 (2015/NN) számú állami támogatás – Magyarország – Dohányipari vállalkozások egészségügyi hozzájárulásáról szóló, 2015. július 15‑i C(2015) 4805 final bizottsági határozatot és az SA. 40018 (2015/C) (korábbi 2014/NN) számú állami támogatás – A magyar élelmiszerlánc‑felügyeleti díj 2014. évi módosításáról szóló, 2015. július 15‑i C(2015) 4808 final bizottsági határozatot megsemmisíti annyiban, amennyiben e határozatokban elrendelik a dohányipari vállalkozások egészségügyi hozzájárulásáról szóló 2014. évi XCIV. törvényből adódó egészségügyi hozzájárulására és az élelmiszerláncról és hatósági felügyeletéről szóló 2008. évi XLVI. törvény 2014. évi módosításából adódó élelmiszerlánc‑felügyeleti díjra vonatkozó progresszív adómérték alkalmazásának a felfüggesztését.
3) Az Európai Bizottság a saját költségein felül viseli a Magyarország részéről mind az elsőfokú eljárásban, mind a fellebbezési eljárásban felmerült költségeket.
4) A Lengyel Köztársaság maga viseli saját költségeit.
Kihirdetve Luxembourgban, a 2020. június 4‑i tárgyaláson.

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
Milliók forogtak kockán – prémium kifizetéséről döntött a Kúria - Adózóna.hu
//adozona.hu/munkajog/Milliok_forogtak_kockan__premium_kifizetese_LDRV85
2019.03.20., 08:17 Frissítve: 2019.03.20., 07:45
A felperes a Dél-kelet Európai Vállalati Kapcsolatok vezetője munkakörben állt az alperes alkalmazásában. Az alperes teljesítmény alapú juttatási rendszert alkalmazott, amely szerint a munkavállaló az adott évi pénzügyi és egyéni célok teljesülése esetén személyi alapbérének meghatározott százalékában prémiumra szerezhet jogosultságot. A prémium százalékos mértéke évente került felülvizsgálatra, amelynek változásáról a munkáltató minden naptári év elején adott tájékoztatást.
A felperes a 2015. évre előirányzott és jóváhagyott prémiumfeladatait teljesítette, majd az alperesnél fennálló munkaviszonyát 2016. március 1-jén felmondta. A felmondási idő alatt értesült arról, hogy az alperesi munkáltató a prémium összegét az alperesi szabályzat értelmében nem fizeti ki a számára figyelemmel arra, hogy a kifizetés időpontjában felmondás alatt áll.
A felperes a keresetében 4 703 640 forint prémium megfizetésére kérte kötelezni az alperest. Keresetében arra hivatkozott, hogy a prémium szabályzat 2015. március 1-jén közzétett módosításának tényét és annak tartalmát nem közölték vele
Álláspontja szerint a munkáltatói szabályzatok helyben szokásos és általában ismert közlési módja nem korlátozódott az intranetes felületen való hozzáférhetővé tételre, a szabályzatok létéről az érintett szervezeti egység minden esetben tájékoztatta a munkavállalókat, a közlés tényéről és annak tudomásulvételéről pedig elektronikus vagy papír alapú visszaigazolást kért.
Az alperes az ellenkérelmében a kereset elutasítását kérte. Arra hivatkozott, hogy minden évben közzétette a prémium szabályzatot és a hozzá kapcsolódó úgynevezett fact sheet-et, amelynek a perben releváns tartalma 2014. és 2015. években is azonos volt.
A közigazgatási és munkaügyi bíróság ítéletével kötelezte az alperest 4.703.640 forint és ezen összeg kamatainak megfizetésére. A lefolytatott bizonyítás eredményeként arra a következtetésre jutott, hogy a szabályzatok általában ismert módon történő közzététele nem volt megállapítható, mivel a meghallgatott tanúk a szabályzatok tekintetében kétféle elérési útról nyilatkoztak. Minthogy a 2015. évi fact sheet a munka törvénykönyvéről szóló 2012. évi I. törvény (Mt.) 15. § (1) bekezdése alapján olyan egyoldalú jognyilatkozatnak minősül, amely csak a címzettel való közléssel válik hatályossá, csak a felperes hozzájárulásával lett volna módosítható.
A felperes a prémiumfeladatokat teljesítette, ezért az elsőfokú bíróság az alperest a kereset szerint marasztalta.
Az alperes fellebbezése alapján eljárt törvényszék ítéletével az elsőfokú bíróság ítéletét megváltoztatta és a felperes keresetét elutasította. A másodfokú bíróság a fellebbezési eljárásban lefolytatott részbizonyítás alapján a tényállást pontosítva igazoltnak találta, hogy a prémiumfizetés kizártságát tartalmazó 2015. évi fact sheet elérhetőségéről a felperest e-mailben tájékoztatta. Kiemelte, hogy a munkaszerződés 2. számú melléklete szerint a felperes a munkaviszonya kezdetekor a munkáltatói szabályzatokról és azok elérhetőségéről tájékoztatást kapott és jelentőséget tulajdonított a felperes vezetői munkaköréből adódó kötelezettségeinek is.
Az alperes felülvizsgálati kérelme alapján eljárt Kúria a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta.
Ítéletében megállapította, hogy az Mt.-nek a munkáltatói szabályzatok közlésére (közzétételére) vonatkozó rendelkezése egyfajta normatív jellegre tekintettel speciális. A munkáltatói szabályzat nem nevesítve szól egy-egy munkavállalónak címezve, hanem a munkáltató valamennyi munkavállalója vagy meghatározott csoportja számára tartalmaz különböző előírásokat, ezért az Mt. a joghatás kiváltásához a közlés speciális módját határozza meg. E szerint a munkáltatói szabályzat közlése megvalósul a szabályzat helyben szokásos és általában ismert módon történt közzétételével, amelyre sor kerülhet a munkáltatónak a munkavállalók által ismert és hozzáférhető belső intranetes felületén.

matches: Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria


62/2016. (XII. 28.) NFM rendelet
a megújuló energiaforrásból származó villamos energia termelési támogatás korlátairól és a prémium típusú támogatásra irányuló pályázati eljárásról
a) Ajánlati ár: a pályázó által megadott azon induló támogatott ár, amely mellett ajánlatot tesz az általa megadott beruházás megvalósítására (mértékegysége Ft/kWh).
b) Ajánlati biztosíték: az ajánlatban szereplő beruházás megvalósításának biztosítéka a nyertes ajánlatok kiválasztása előtt.
c)1 Eredeti kezdeti beruházási költség: az erőműegység első – a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény (a továbbiakban: Számt.) 52. § (2) bekezdése szerinti – üzembe helyezésének időpontjában vett, az Számt. 47–51. §-a szerinti eredeti bekerülési érték Központi Statisztikai Hivatal által közzétett éves fogyasztói árindexek alkalmazásával kiszámított jelenértéke,
d)2 Éves új támogatás: az adott évben vagy adott pályázaton odaítélt, adott kategória szerinti támogatási jogosultságok támogatás odaítélésének évére vonatkozóan a 2. melléklet szerint kiszámított éves támogatástartalmainak összege,
e) Hirdetmény: a pályázat kiírásáról szóló értesítés, amelyben a Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal (a továbbiakban: Hivatal) az e rendeletben foglaltak szerint értesítést tesz közzé a pályázati eljárás megindításáról.
f) Indokolt beruházási költség: a kiírási dokumentációban az adott technológiára meghatározott beruházási költség.
h) Kiírási dokumentáció: a pályázati eljárás és a pályázat benyújtásának részletes szabályait tartalmazó dokumentáció.
i)4 Pályázó: a hirdetmény és a kiírási dokumentáció alapján támogatási jogosultságot (a továbbiakban: jogosultság) szerezni kívánó, a polgári perrendtartásról szóló törvény szerinti, Magyarországon székhellyel, telephellyel vagy fiókteleppel rendelkező, valamint külföldi telephelyű gazdálkodó szervezet, önkormányzat,
j) Társaságcsoport: azon vállalkozások összessége, amelyek a Számt. 3. § (2) bekezdés 7. pontja szerint kapcsolt vállalkozásnak minősülnek.
k) Teljesítési biztosíték: a nyertes ajánlatban szereplő beruházás megvalósításának biztosítéka a nyertes ajánlatok kiválasztása után.
l) Naperőműpark: ugyanazon ügyfél vagy egy engedélyes üzemeltetésében lévő azon naperőművek összessége, amelyek az átviteli vagy elosztó hálózathoz ugyanazon csatlakozási ponton kapcsolódnak.
(2) Az (1) bekezdésben nem szereplő fogalmakat a villamos energiáról szóló 2007. évi LXXXVI. törvény (a továbbiakban: VET) és a végrehajtására kiadott jogszabályok szerint kell értelmezni.
(3) E rendelet alkalmazásában a szélerőműparkokat, valamint a naperőműparkokat egy erőműegységként kell értelmezni.
(4)5 E rendelet alkalmazásában a szélerőműparkok, valamint a naperőműparkok bővítése esetén – a (3) bekezdéstől eltérően – az adott szélerőműparkhoz vagy naperőműparkhoz tartozó tervezett új termelőberendezéseket kell egy erőműegységnek tekinteni.
2. A pályázati eljárás célja
2. § (1) A pályázati eljárás célja
a) megújuló energiaforrások felhasználásával történő villamosenergia-termelést megvalósító, új beruházások ösztönzése,
b) a fenntartható fejlődés érdekében a megújuló energiaforrásból termelt villamos energia részarányának növelése,
c) a támogatási jogosultságok üzemgazdasági és nemzetgazdasági szempontból hatékony, átlátható, befolyásmentes, az egyenlő bánásmód követelményének megfelelő szétosztása a korlátozott lehetőségekre való tekintettel,
d) a fejlesztéspolitikai célok elősegítése
a villamosenergia-rendszer szabályozhatóságának és biztonságos működésének fenntartása mellett.
(2) A pályázati eljárás részét képező értékelési eljárás célja a kiírási dokumentáció szerinti pályázati eljárás tárgyát képező jogosultság tekintetében azoknak a pályázóknak a kiválasztása, akik az (1) bekezdésben meghatározott szempontrendszernek megfelelő legkisebb támogatási igényű pályázatokat nyújtották be.
3. § (1) E rendelet alapján olyan erőműegységekkel lehet pályázni működési támogatásra, amelyek a megújuló energiaforrásból termelnek villamos energiát, és
a) új beruházás révén létesülnek, vagy
b)6 olyan meglévő erőműegységek, amelyek jelentős – az eredeti kezdeti beruházási költség 50%-át meghaladó költségű – felújításon vagy fejlesztésen esnek át a termelőképesség megőrzése vagy növelése érdekében.
(2) A pályázati eljárás lebonyolításával kapcsolatos feladatokat – ideértve különösen a hirdetmény elkészítését és közzétételét, a kiírási dokumentáció kidolgozását, valamint a pályázatok értékelését – a Hivatal látja el.
(3)7 A Hivatal e rendelet szerinti eljárására – a (4)–(5) bekezdés szerinti eltéréssel – a VET 168. § (2)–(3), (9)–(13) és (17) bekezdését, valamint az e rendeletben nem szabályozott egyéb kérdésekben az általános közigazgatási rendtartásról szóló 2016. évi CL. törvényt (a továbbiakban: Ákr.) kell megfelelően alkalmazni.
(4) A Hivatal e rendelet szerinti eljárása során az eljárási határidő tartamát e rendelet állapítja meg, és a határidő a pályázatok benyújtási határidejének lejártát követő napon kezdődik.
(5)8 A Hivatal e rendelet szerinti eljárása során nem alkalmazható az Ákr. II. fejezetének 4–8., 11. és 16. címe, V., VI. és XI. fejezete, az eljárás felfüggesztésére, szünetelésére, a függő hatályú döntésre, az egyezségi kísérletre és az egyezségre, a szakhatóságra, az igazolási kérelemre, az idézésre, az elővezetésre, a bizonyítékok ismertetésére vonatkozó rendelkezései.
(6) Az e rendelet szerinti pályázaton csak olyan szélerőművek indulhatnak, amelyek a szélerőmű-kapacitás létesítésére irányuló pályázati eljárásról szóló miniszteri rendelet szerinti pályázaton elnyert létesítési jogosultsággal rendelkeznek.
(7)9 A külföldi telephelyen termelt villamos energia termelői jogosultak a pályázatok keretében kiosztott támogatás elnyerésére legfeljebb a 3. mellékletben meghatározott mértékig, amennyiben fizikai összeköttetés lehetséges.
(8)10 A (7) bekezdés szerinti megnyitás tárgyévre vonatkozó célértékét a Hivatal a 3. mellékletben foglaltak szerint kiszámítja, és az eredményeket honlapján közzé teszi a tárgyévet megelőző év májusának 31. napjáig. A kiszámított értékeket a Hivatal minden e rendelet szerinti pályázati kiírást megelőzően és minden e rendelet szerinti pályázat eredményhirdetését követően aktualizálja és honlapján közzéteszi.
(9)11 A 3. mellékletben foglaltak szerint a 2026. évre számított megnyitási célérték kötelezően teljesítendő.
3. A pályázati kiírás
4. §12 (1) A pályázatokat technológiasemleges formában kell kiírni.
(2) A Hivatal a pályázatokat az energiapolitikáért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) felkérésére írja ki. A Hivatal megkeresésére a pályázatok kiírását megelőzően a miniszter meghatározza a pályázati kiírás fontosabb elemeit, különös tekintettel az alábbiakra:
a) kiírandó mennyiség vagy kiosztható éves új támogatás;
b) a kereskedelmi üzem kezdetére vonatkozó határidők valamennyi pályázóra vonatkozóan;
c) a külföldi telephelyen termelt villamos energia termelői által elnyerhető támogatás legmagasabb mértéke.
(3) Az induló támogatott ár nem lehet magasabb a Metár kormányrendelet 1. melléklet 3. pontja szerinti árnak a Metár kormányrendelet 2. melléklete szerint indexált aktuális értékénél.
(4) A (2) és (3) bekezdésben felsoroltakon túlmenően más korlátok nem érvényesíthetőek a pályázaton beszerzendő mennyiségek, a kiosztható éves új támogatások, a benyújtott ajánlati árak vonatkozásában.
(5) A működési támogatásokra vonatkozó pályázati kiírás a megújuló energiaforrásból előállított, közcélú hálózatba betáplált villamos energia kWh-ban meghatározott éves mennyiségét veszi alapul. Az adott évben kiosztható éves új támogatási jogosultságokra vonatkozó korlátokat az 1. melléklet 4. pontja tartalmazza.
(6) A pályázati eljárásban csak a pályázati kiírásban meghatározott korlátok eléréséig fogadhatók el az ajánlatok, a pályázatokhoz megadott ajánlati árak sorrendjében. A legmagasabb ajánlati árnál magasabb ajánlatok nem vehetőek figyelembe.
(7) A pályázó ajánlatában szereplő mennyiség részlegesen is elfogadható a pályázati kiírásban meghatározott korlát mértékéig, ha a (6) bekezdés szerinti sorrend alapján ez lenne az első nem teljesíthető ajánlat, és a pályázó a pályázat benyújtásakor nyilatkozott az esetleges részleges teljesítés elfogadásáról.
(8) A pályázati eljárás nyertesei az ajánlati árukkal azonos induló támogatott ár alapján jogosultak támogatásra.
(9) Az ajánlati biztosítékot és a teljesítési biztosítékot azonos elv alapján, megkülönböztetéstől mentesen kell megállapítani az egyes technológiákra és pályázókra.
5. § (1) A Hivatal elkészíti a kiírási dokumentációt, valamint hirdetményt tesz közzé magyar és angol nyelven a saját honlapján, az Európai Unió Hivatalos Lapjában, valamint legalább két országos napilapban. A hirdetmény közzétételén az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő közzététel napját kell érteni. A kiírások időpontjának meghatározásakor figyelembe kell venni a szélerőművek létesítésére, illetve a geotermikusenergia-koncessziókra vonatkozó pályázatok ütemezését is.
(2) A hirdetménynek tartalmaznia kell a kiírási dokumentáció elérhetőségét, a pályázat benyújtásának módját és határidejét, a kiíró megnevezését, valamint a kiírás tárgyát.
(3) A kiírási dokumentációt legalább a pályázat benyújtási határideje előtt három hónappal közzé kell tenni.
6. § (1) A kiírási dokumentációnak tartalmaznia kell
a)13 a pályázati eljárás során kiosztható támogatási jogosultságokat, valamint a 4. § (2) és (3) bekezdése szerint meghatározható korlátozó feltételek adott pályázatra vonatkozó értékeit,
b) a pályázati eljárás rendjére vonatkozó alapvető szabályokat (különösen a pályázás feltételei, módja, a benyújtási határidők, a pályázati eljárás eredményessé vagy eredménytelenné nyilvánításának feltételei, a pályázat elbírálásának szempontjai, módszere, a kiírási dokumentáció módosításának feltételei),
c) az elnyerhető jogosultság és a hozzá kapcsolódó kötelezettségek részletes leírását és feltételeit (különösen a támogatás időtartama, megvalósítási határidő),
d) az ajánlati biztosíték és teljesítési biztosíték mértékét, továbbá rendelkezésre állásuk igazolására vonatkozó feltételeket és felszabadításuk lépéseit,
e) egyes technológiák szerinti bontásban az adott kategóriába tartozó pályázókra figyelembe vett benchmark kihasználási mutatókat,
f) a benyújtandó dokumentumok, nyilatkozatok mintáit, valamint
g) az eredmény közzétételének módját.
(2) Biogázt felhasználó erőműegység esetén az erőműegység fogalmába e rendelet alkalmazásában bele kell érteni a kapcsolódó biogáz-előállító egységeket is, kivéve, ha a pályázó a földgázelosztó- vagy szállítóvezetékből vételezi a biogázt.
(3) Vegyes tüzelés esetén a biomasszából termelt villamos energia mennyiségét a várhatóan felhasználásra kerülő biomasszával bevitt hőmennyiséggel arányosan kell figyelembe venni a pályázati eljárásban. A fenti arány várható értékéről a pályázó nyilatkozik a pályázat benyújtásakor.
7. § (1) A pályázati eljárás során a pályázó nyilatkozik, hogy nem állnak fenn vele szemben az alábbi kizáró okok:
1.14 a hirdetmény közzétételének napján, illetve a benyújtási határidő napján a Hivatallal (külföldi pályázó esetén a releváns szabályozó hatósággal) szemben lejárt határidejű eljárásidíj-fizetési vagy felügyeletidíj-fizetési kötelezettség,
2. a hirdetmény közzétételének napján egy évnél régebben lejárt adó-, vámfizetési vagy társadalombiztosítási járulékfizetési kötelezettségének nem tett eleget, kivéve, ha megfizetésére halasztást kapott,
3. gazdasági, illetve szakmai tevékenységével kapcsolatban jogerős bírósági ítéletben megállapított bűncselekményt követett el, amíg a büntetett előélethez fűződő hátrányok alól nem mentesült; vagy tevékenységét a jogi személlyel szemben alkalmazható büntetőjogi intézkedésekről szóló 2001. évi CIV. törvény 5. § (2) bekezdés b) vagy g) pontja alapján a bíróság jogerős ítéletében korlátozta, az eltiltás ideje alatt, vagy a tevékenységét más bíróság hasonló okból és módon jogerősen korlátozta,
4. a hirdetmény közzétételét megelőző három naptári éven belül a tisztességtelen piaci magatartás és a versenykorlátozás tilalmáról szóló 1996. évi LVII. törvény 11. §-a vagy 21. §-a, illetve az Európai Közösséget létrehozó szerződés 81. cikke vagy 82. cikke szerinti jogerős és végrehajtható versenyfelügyeleti határozatban vagy annak bírósági felülvizsgálata esetén a bíróság jogerős és végrehajtható határozatában megállapított és bírsággal sújtott jogszabálysértést követett el,
5.15 korábbi – öt évnél nem régebben lezárult – közbeszerzési eljárás vagy e rendelet szerinti pályázat alapján vállalt szerződéses kötelezettségének megszegését végleges közigazgatási vagy jogerős bírósági határozat megállapította,
6. a Közbeszerzési Döntőbizottság jogerősen eltiltotta a közbeszerzésen történő indulástól,
7. a pályázónak vagy jogelődjének vagy vele egy társaságcsoportba tartozó vállalkozásnak a VET 74. § (1) bekezdése szerinti bármely engedélyét a hirdetmény közzétételét megelőző három éven belül – nem saját kérésére – visszavonták,
8. a tevékenységét felfüggesztette, vagy akinek tevékenységét felfüggesztették,
9.16 nem új beruházással létesítendő erőműegységből kívánja a támogatás alá eső villamos energiát megtermelni, kivéve, ha ezen erőműegység továbbműködtetéséhez az eredeti kezdeti beruházási költség legalább 50%-át kitevő jelentős felújítás vagy fejlesztés szükséges, vagy az eredeti kezdeti beruházási költség legalább 50%-át kitevő új beruházás a teljesítőképesség növelésére irányul,
10. végelszámolás alatt áll, vagy vonatkozásában csődeljárás elrendeléséről szóló bírósági végzést közzétettek, vagy az ellene indított felszámolási eljárást jogerősen elrendelték, vagy ha a gazdasági szereplő személyes joga szerinti hasonló eljárás van folyamatban, vagy aki személyes joga szerint hasonló helyzetben van,
11. a kiírási dokumentációt nem vagy nem a hirdetményben meghatározott módon szerezte be,
12.17 korábbi – három évnél nem régebben lezárult – pályázat során hamis adatot szolgáltatott, és ezért az eljárásból kizárták, vagy ha a hamis adat szolgáltatását véglegesen megállapították, a véglegesen megállapított időtartam végéig,
13. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 50. § (1) bekezdés a) pontja szerinti rendezett munkaügyi kapcsolatok követelményeinek megsértésével
a)18 a munkaviszony létesítésével összefüggő bejelentési kötelezettség elmulasztásával összefüggésben két évnél nem régebben jogerőre emelkedett véglegessé vált közigazgatási vagy jogerős bírósági határozatban megállapított és munkaügyi bírsággal vagy az adózás rendjéről szóló törvény szerinti mulasztási bírsággal sújtott jogszabálysértést követett el, vagy
b)19 külföldi, Magyarországon engedélyhez kötött foglalkoztatása esetén az engedély megkérésére vonatkozó munkáltatói kötelezettség elmulasztásával összefüggésben két évnél nem régebben jogerőre emelkedett véglegessé vált közigazgatási vagy jogerős bírósági határozatban megállapított és a központi költségvetésbe történő befizetésre kötelezéssel vagy a harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló törvény szerinti közrendvédelmi bírsággal sújtott jogszabálysértést követett el,
14. a büntető törvénykönyv szerinti bűnszervezetben részvétel – ideértve bűncselekmény bűnszervezetben történő elkövetését is –, vesztegetés, vesztegetés nemzetközi kapcsolatokban, hűtlen kezelés, hanyag kezelés, költségvetési csalás, az európai közösségek pénzügyi érdekeinek megsértése, illetve pénzmosás bűncselekményt vagy személyes joga szerinti hasonló bűncselekményt követett el, feltéve, hogy a bűncselekmény elkövetése jogerős bírósági ítéletben megállapítást nyert, amíg a büntetett előélethez fűződő hátrányok alól nem mentesült,
15.20 olyan nem szabályozott tőzsdén jegyzett társaság, amelynek a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása megelőzéséről és megakadályozásáról szóló 2017. évi LIII. törvény 3. § 38. pontja szerinti tényleges tulajdonosa nem megismerhető,
16. nem EU-, EGT- vagy OECD-tagállamban vagy nem olyan államban rendelkezik adóilletőséggel, mellyel Magyarországnak kettős adózás elkerüléséről szóló egyezménye van, vagy a pályázattal kapcsolatban megszerzett jövedelme az adóilletősége szerinti országban kedvezményesebben adózna (a jövedelemre kifizetett végleges, adó-visszatérítések után kifizetett adót figyelembe véve), mint ahogy a gazdasági szereplő az adott országból származó belföldi forrású jövedelme után adózna, kivéve, ha Magyarországon bejegyzett fióktelepe útján fogja teljesíteni a pályázata szerinti szerződést és a fióktelepnek betudható jövedelemnek minősülne a szerződés alapján kapott jövedelem,
17. közvetetten vagy közvetlenül több mint 25%-os tulajdoni résszel vagy szavazati joggal rendelkezik a pályázóban olyan jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaság, amelynek tekintetében a 16. pontban meghatározott feltételek fennállnak. Ha a több mint 25%-os tulajdoni résszel vagy szavazati hányaddal rendelkező gazdasági társaság társulásként adózik, akkor az ilyen társulás tulajdonos társaságaira vonatkozóan kell e feltételt megfelelően alkalmazni,
18.21 az európai uniós versenyjogi értelemben vett állami támogatásokkal kapcsolatos eljárásról és a regionális támogatási térképről szóló 37/2011. (III. 22.) Korm. rendelet 6. § (4a) és (4b) bekezdése szerint nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak minősül.
(2)22 A pályázónak meg kell felelnie a Metár kormányrendelet prémium típusú támogatás nyújtására vonatkozó feltételeinek.
(3)23 Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott kizáró okokra vonatkozóan a pályázó a pályázati eljárás során nyilatkozatban hozzájárul ahhoz, hogy a nyilvántartott adatokat a nyilvántartó szervezetek a Hivatal részére átadják.
(4)24 A pályázatból kizárandó a pályázó, ha
a) az (1) és (2) bekezdésben megfogalmazott valamely kizáró okról nem nyilatkozik,
b) a pályázatában az előírt adatszolgáltatási kötelezettség teljesítése során a verseny tisztaságát veszélyeztetve hamis adatot szolgáltat, vagy hamis nyilatkozatot tesz,
c) a kiírási dokumentáció szerinti határidőben nem igazolta az ajánlati biztosíték rendelkezésre állását.
8. § (1) A pályázat kötelező tartalmi elemei:
a) a pályázó azonosítására alkalmas adatok, különösen a neve, a cégjegyzék- vagy nyilvántartási száma, a székhelye, az elérhetősége (levelezési címe, telefonszáma, e-mail-címe),
b) a pályázathoz tartozó erőműegység műszaki adatai a kiírási dokumentáció szerinti részletezéssel,
c) a tervezett erőműegység telephelyének adatai, különösen a helyrajzi száma, a címe, valamint a tervezett szélerőművek esetében a létesítési jogosultság igazolása,
d) az ajánlati árat tartalmazó külön dokumentum,
e) az igénybe vett egyéb állami támogatásokra vonatkozó nyilatkozat és a kapcsolódó hiteles dokumentumok.
(2) A pályázathoz csatolni kell
a) a pályázó arra vonatkozó nyilatkozatát, hogy a kiírási dokumentációban foglaltakat magára nézve kötelezőnek ismeri el,
b) a pályázó arra vonatkozó kötelezettségvállalását, hogy a pályázati feltételeknek a támogatás időtartama alatt folyamatosan eleget tesz,
c) a nem a cégjegyzékben nyilvántartott pályázó esetén a nyilvántartásba vételről szóló határozatot, valamint a módosításokkal egységes szerkezetbe foglalt, hatályos alapító okiratot (egyéb létesítő okiratot) vagy annak közjegyző által hitelesített másolatát,
d) a pályázóban legalább 10% tulajdoni részesedéssel vagy szavazattal (a továbbiakban: befolyás) rendelkező személy megnevezését, valamint a befolyás mértékének megjelölését, beleértve a közvetett módon való befolyást is, továbbá a pályázóval egy társaságcsoporthoz tartozó más vállalkozás megnevezését,
e) a teljességi nyilatkozatot, amelyben a pályázó felelősséget vállal arra, hogy a d) pont szerinti befolyás megállapításához szükséges minden dokumentumot és információt rendelkezésre bocsátott,
f) a pályázónak a pályázati eljárásban történő teljes körű képviseletére jogosultak nevét, valamint a képviseleti jog igazolására alkalmas dokumentumot,
g) az ajánlati biztosíték kiírási dokumentációban meghatározott módon rendelkezésre állását igazoló dokumentumot,
h) biomasszából vagy biogázból előállítani tervezett villamos energia esetén annak kiírási dokumentáció szerinti igazolását, hogy az erőműegység alkalmas nagy hatásfokú kapcsolt termelésre,
i) jelentős felújítás vagy fejlesztés esetén ennek igazolása a kiírási dokumentációban részletezettek szerint,
j) a tervezett telephely szerint illetékes hálózati engedélyes ajánlatát a hálózati csatlakozásra vonatkozóan.
(3) A pályázatot a kiírási dokumentációban meghatározott módon, helyen és határidőben kell benyújtani.
(4) Az e rendelet szerinti pályázati eljárás nyelve a magyar. Ha a pályázó nem magyar nyelven nyújt be dokumentumot, csatolni kell annak hiteles magyar nyelvű fordítását is. Vitatott esetben a magyar nyelvű változat az irányadó.
(5) A részvételi feltételeknek a pályázati eljárás teljes tartama, illetve az elnyert támogatási jogosultság teljes időtartama alatt meg kell felelni.
(6)25 Ha a pályázó az elnyert támogatási jogosultság időtartama alatt nem felel meg a pályázati feltételeknek, akkor a meg nem felelés időtartamára támogatási jogosultságát a Hivatal határozatban felfüggeszti. A feltételeknek való meg nem felelés utólagos megállapítása esetén a pályázó a támogatási jogosultságát elveszíti azon időszakra, amelyre a feltételek nem teljesülnek, és az általa ezen időszakra kapott támogatás jogosulatlannak minősül.
(7) A pályázó részvételi, illetve jogosultsági feltételeknek való megfelelésben bekövetkezett változásról a Hivatalt 8 napon belül értesíti.
(8) A pályázó köteles a kiírási dokumentációban foglalt eljárási szabályokat betartani.
(9)26 A pályázatokat a kiírási dokumentációban foglalt módon kell a Hivatalnál előterjeszteni.
4. Az Értékelő Bizottság
9. § (1) A Hivatal a pályázatok pályázati feltételeknek való megfelelőségének vizsgálatára és értékelésének előkészítésére öttagú bizottságot hoz létre, öt póttaggal (a továbbiakban: Értékelő Bizottság).
(2) Az Értékelő Bizottság elnöke a Hivatal elnöke.
(3) Az Értékelő Bizottság tagja az Értékelő Bizottság elnöke, a miniszter által kijelölt személy, valamint a Hivatal három képviselője.
(4) Az Értékelő Bizottság egy tagjának és egy póttagjának személyére a miniszter tesz javaslatot. Az Értékelő Bizottság tagját akadályoztatása esetén az adott tagot jelölő személy által jelölt póttag helyettesíti.
(5) Az Értékelő Bizottság tagjait, valamint a póttagokat – a miniszter által kijelölt személy kivételével – a Hivatal elnöke nevezi ki és hívja vissza. A megbízást a tagok részére a pályázat benyújtására nyitva álló határidő leteltét megelőzően legalább 30 nappal korábban kell megadni. Az Értékelő Bizottság az e rendelet és a kiírási dokumentáció által biztosított keretek között az ügyrendjét maga állapítja meg.
(6) Az Értékelő Bizottság működésének tárgyi feltételeit a Hivatal biztosítja, valamint annak munkájában szakmai segítséget nyújt.
(7) Az Értékelő Bizottság összetételét és összefoglaló értékelését a Hivatal a honlapján közzéteszi.
10. § (1) Az Értékelő Bizottság megszűnik a pályázat eredményének vagy eredménytelenségének kihirdetését követő napon.
(2) Az értékelő bizottsági tag tagsága megszűnik, ha
a) az Értékelő Bizottság megszűnik,
b) a tag megbízatását a Hivatal elnöke összeférhetetlenség vagy a tag jelölésére felkért közigazgatási szerv vezetőjének kezdeményezésére visszavonja,
c) a tag tagságáról lemond, vagy
d) a tag elhalálozik.
11. § (1) Nem lehet az Értékelő Bizottság tagja az a személy,
a) aki valamely benyújtott pályázat előkészítésében vagy kidolgozásában bármilyen módon részt vett,
b) aki a pályázati eljárás során pályázatot nyújtott be,
c) aki a pályázatot benyújtó természetes személy és annak képviselője, alkalmazottja, foglalkoztatottja, alkalmazója vagy foglalkoztatója,
d) aki a pályázatot benyújtó jogi személy képviselője, tulajdonosa, részvényese, tagja, vezető tisztségviselője, alkalmazottja vagy más szerződéses jogviszony alapján foglalkoztatottja,
e) aki annak a jogi személynek a képviselője, vezető tisztségviselője, alkalmazottja, foglalkoztatottja, amelyben a pályázó közvetlen vagy közvetett befolyással rendelkezik, illetve amelynek a pályázó tulajdonosa, részvényese, tagja,
f) aki az a)–e) pontban meghatározott személyek Polgári Törvénykönyvről szóló törvény szerinti közeli hozzátartozója, vagy
g) akitől bármely oknál fogva nem várható el az ügy tárgyilagos megítélése.
(2) Ha összeférhetetlenségi ok merült fel, arról az összeférhetetlenségi ok felmerülését követő 3 napon belül az elnököt tájékoztatni kell.
(3) A felmentett tag helyett új tag személyére a miniszter képviselője tekintetében az energiapolitikáért felelős miniszter tesz javaslatot a Hivatal elnökének, az új tagokat a Hivatal elnöke nevezi ki.
12. § (1) Az Értékelő Bizottság a következő feladatokat látja el:
a) elvégzi a pályázatok teljeskörűségének vizsgálatát, hiánypótoltatását, és ezt jegyzőkönyvben rögzíti,
b) értékeli a pályázatokat, és ennek eredményéről jegyzőkönyvet készít,
c) összefoglaló értékelést készít, amelyben pályázati kategóriánként megállapítja az érvényes pályázatok sorrendjét az ajánlati ár szerint.
(2) Az Értékelő Bizottság a pályázati eljárás során folyamatosan jogosult ellenőrizni az e rendeletben és a kiírási dokumentációban előírtak betartását.
(3) Az Értékelő Bizottság a pályázatot a benyújtási határidő lejártától számított 60 napon belül megvizsgálja abból a szempontból, hogy
a) a benyújtott dokumentumok alapján a pályázó megfelel-e az e rendeletben és a kiírási dokumentációban meghatározott követelményeknek,
b) a benyújtott pályázat megfelel-e az e rendeletben, egyéb vonatkozó jogszabályokban és a kiírási dokumentációban meghatározott követelményeknek.
(4) Ha a beérkezett pályázat nem teljeskörűen tartalmazza a szükséges adatokat és dokumentumokat, akkor – a 14. § (1) bekezdés b) pont kivételével – a pályázó hiánypótlásra hívható fel 15 napos határidővel.
(5) A hiánypótlási határidők lejártát követően az Értékelő Bizottság 20 napon belül megállapítja, hogy a pályázók és pályázatok a kiírási feltételeknek megfelelnek-e, és elkészíti az összefoglaló értékelését.
(6) Ha az Értékelő Bizottság megállapítja, hogy a pályázóval vagy a pályázattal szemben valamely kizáró ok áll fenn, a pályázót a Hivatal kizárja.
13. § (1) A pályázatok benyújtási határidejét követő munkanapon a Hivatal közjegyző jelenlétében, a pályázók számára nyilvános jegyzőkönyvben rögzíti a pályázók és a pályázatok azonosító adatait (pályázó neve, létesítés helye, igényelt kapacitás) és a benyújtott ajánlati árakat.
(2) A pályázati feltételeknek megfelelő ajánlatok közül a nyertes pályázatokat az induló támogatott árra vonatkozó ajánlatok növekvő sorrendjének megfelelően kell meghatározni.
(3)27 A támogatás időtartama legfeljebb 20 év, pontos időtartamát a kiírási dokumentáció határozza meg, amely érték egyéb állami támogatás esetén a Metár kormányrendelet szabályai szerint csökken. A támogatás időtartamát a kiírásban szereplő minden kategóriára egységesen kell meghatározni.
(4) Egy telephely tekintetében csak egy pályázó ajánlata fogadható el nyertesként.
(5) Egy pályázat csak egy erőműegységre vonatkozhat, és csak egy ajánlati árat tartalmazhat.
(6) Egy erőműegységre csak egy pályázat nyújtható be.
(7) Az ajánlati árat a pályázat Ft/kWh mértékegységben meghatározva tartalmazza, ahhoz semmiféle feltétel nem rendelhető a pályázó részéről.
14. § (1) A pályázat érvénytelen, ha
a) azt a kiírási dokumentációban meghatározott benyújtási határidő lejárta után nyújtották be,
b) nem tartalmaz ajánlati árat,
c) a pályázó az ajánlati biztosíték rendelkezésre állását nem vagy nem az előírtaknak megfelelően igazolta,
d) a pályázót a pályázati eljárásból kizárták, vagy egyéb módon nem felel meg az e rendeletben, valamint a kiírási dokumentációban meghatározott feltételeknek.
(2)28 Ha utólag megállapítást nyer, hogy a döntést valamely pályázó tisztességtelen módon befolyásolta, akkor támogatási jogosultságát elveszíti, és az általa ezen időpontig kapott támogatás jogosulatlannak minősül, amelynek megállapítására és visszafizetésére a Metár kormányrendelet 19. §-a irányadó.
15. § (1) A pályázati eljárás eredménytelen, ha
a) nem nyújtottak be pályázatot,
b) kizárólag érvénytelen pályázatot nyújtottak be,
c) valamely pályázónak a pályázati eljárás tisztaságát vagy a többi pályázó érdekeit súlyosan sértő cselekménye miatt a Hivatal a pályázati eljárás érvénytelenítéséről dönt.
(2) Ha a Hivatal az (1) bekezdés b) és c) pont szerint a pályázati eljárás érvénytelenítéséről dönt, az ajánlati biztosítékot visszafizeti.
16. § (1) A Hivatal – az Értékelő Bizottság a 12. § (5) bekezdésben meghatározott összefoglaló értékelését követő 5 munkanapon belül – határozatban állapítja meg
a) a pályázati eljárás eredményes vagy eredménytelen voltát,
b)29 eredményesség esetén a pályázati eljárás nyerteseit, valamint az érvénytelen pályázatok benyújtóit.
(2) A Hivatal határozatban megállapítja a nyertesekre vonatkozóan
a) az alkalmazandó induló támogatott árat a nyertes ajánlata alapján,
b) a támogatás alá eső villamos energia maximális mennyiségét a kiírási dokumentáció szerinti kihasználási mutatók alapján,
c)30 a támogatás időtartamát a kiírási dokumentáció szerinti támogatási időtartam és a nyertes pályázó által igénybe vett egyéb támogatások alapján,
d) a kiírási dokumentáció alapján azt a dátumot, ameddig az adott erőműegység kereskedelmi üzemét meg kell kezdeni,
e) a kiírási dokumentáció alapján a teljesítési biztosíték felszabadításának lépéseit.
(3)31 Ha a pályázó a támogatási jogosultság elnyerését követően a pályázati eljárás során figyelembe vettől eltérő mértékű egyéb támogatásban részesül, úgy azt köteles 8 napon belül bejelenteni a Hivatalnak, és kérelmezni a működési támogatás időtartamának Metár kormányrendelet szerinti módosítását. A kérelemhez csatolni kell az elnyert egyéb állami támogatásra vonatkozó hiteles dokumentumokat.
6. A pályázat nyerteseinek jogai és kötelezettségei
17. § (1) A pályázati eljárás nyertese jogosult és köteles a nyertes pályázatában foglaltaknak megfelelő tartalommal – a hatályos jogszabályi rendelkezések szerint – új beruházás eredményeképpen a kapacitásokat üzembe helyezni vagy átalakítani és az eredményhirdetés napjától számítva a kiírási dokumentációban meghatározott időtartamon belül kereskedelmi üzembe helyezni.
(2)32 A nyertes pályázatban szereplő támogatási jogosultság a Metár kormányrendelet szerinti indexáláson kívül kizárólag a figyelembe vett egyéb állami támogatások megváltozása esetén módosítható. Az egyéb állami támogatás változása esetén a támogatás időtartamát (és ezzel arányosan a támogatás alá eső mennyiséget) a Metár kormányrendelet előírásai szerint kell módosítani.
(3) A pályázat nyertese érvényesen az átvevő jognyilatkozatával, adatszolgáltatásával, pályázati feltételeknek való megfelelésével, a Hivatal jóváhagyását követően ruházhatja át jogosultságát.
(4) A nyertes pályázóknak a pályázat eredményének kihirdetésétől számított 30 napon belül igazolniuk kell a kiírási dokumentációban meghatározott teljesítési biztosíték rendelkezésre állását, ellenkező esetben az ajánlati biztosítékot a Hivatal lehívja, és a pályázó elveszíti a támogatási jogosultságot.
(5) A teljesítési biztosíték felszabadítása a kiírási dokumentációban meghatározottak szerint történik.
(6) Ha a nyertes pályázó által megvalósítandó erőműegység a kiírási dokumentációban meghatározott megvalósítási határidő
a) lejártáig nem kezdi meg a kereskedelmi üzemét, úgy a teljesítési biztosíték fel nem szabadított részét a Hivatal lehívja, azt a pályázó elveszíti;
b) lejártát követő egy éven belül sem kezdi meg a kereskedelmi üzemét, úgy a pályázó elveszíti a projektre vonatkozó támogatási jogosultságát, és e rendelet szerinti pályázaton 3 évig nem indulhat.
(7) A pályázatban bemutatott erőműegység telephelyét az induló támogatott ár 1 Ft/kWh mértékű csökkentése ellenében lehet módosítani. Nem számít a telephely módosításának az, ha csak a telephely helyrajzi száma módosul, de a telephely fizikailag nem változik.
(8) Ha a nyertes pályázó a pályázat eredményhirdetésétől számított fél éven belül jelzi a Hivatalnak, hogy a vállalt beruházást mégsem tudja megvalósítani, úgy a teljesítési biztosítéknak csak 85%-át veszíti el.
7. A kiosztható támogatási jogosultságok korlátai
18. §33 (1) A kötelező átvétel és zöld prémium címén kiosztható éves új támogatásra az 1. melléklet 1., 2. és 4. pontja felső korlátokat határoz meg.
(2) Barna prémium címén a kiosztható éves támogatásra az 1. melléklet 3. pontja felső korlátot határoz meg.
(3) Az 1. melléklet 1., 2., valamint 4. pontjában meghatározott korlátok vonatkozásában, a tárgyévben maximálisan kiosztható éves új támogatás összege megnövekszik az előző évben maximálisan kiosztható éves új támogatásból ki nem osztott összeggel.
(4) A kötelező átvétel és a pályázati eljárás alá nem tartozó zöld prémium, valamint barna prémium típusú támogatás esetében az 1. melléklet szerinti korlátok eléréséig a kérelmeket beérkezési sorrendben kell elbírálni. A beérkezett kérelmekről a Hivatal legalább hetente aktualizált tájékoztatót tesz közzé a honlapján.
(5) A (4) bekezdés szerinti kérelem akkor minősül beérkezettnek, amennyiben az hiánytalanul kerül benyújtásra. Ha a Hivatal a pályázót hiánypótlásra szólítja fel, abban az esetben a kérelem akkor minősül beérkezettnek, ha a pályázó a hiánypótlásban meghatározott kötelezettségének hiánytalanul eleget tett.
(6) Ha a kötelező átvételre vagy a pályázati eljárás alá nem tartozó zöld prémiumra vagy barna prémiumra irányuló kérelem az 1. mellékletben a beérkezés évére vonatkozó korlátba ütközik, akkor a Hivatal a kérelmet elutasítja.
(7) Kötelező átvételre vagy pályázati eljárás alá nem tartozó zöld prémiumra irányuló kérelem (6) bekezdés szerinti elutasítása esetén a kérelmező a következő évre vonatkozó támogatási mértékeknek a megújuló energiaforrásból termelt villamos energia működési támogatásának mértékéről szóló MEKH rendeletben történő kihirdetését követő egy hónapon belül nyilatkozhat arról, hogy kéri beadványának az új feltételek melletti, 1. melléklet szerint a következő évre meghatározott korlát terhére történő elbírálását. Ebben az esetben a (6) bekezdés szerint elutasított kérelem beérkezésének dátumát kell alapul venni a kérelem elbírálásánál.
(8) Az 1 MW alatti névleges teljesítőképességű, már működő erőműegység kizárólag e rendelet szerinti pályázati eljárás keretében kaphat működési támogatást, azzal, hogy az 1 MW alatti névleges teljesítőképességű, már működő biomassza- vagy biogáz-erőműegység jogosult lehet barna prémiumra is.
(9) Vízerőmű esetében a kötelező átvétel vagy zöld prémium típusú támogatás akkor nyújtható, ha az erőműegység már rendelkezik környezetvédelmi engedéllyel.
(10) A barna prémiumra irányuló kérelem első alkalommal leghamarabb a jogosultság igényelt kezdete előtt egy évvel nyújtható be.
(11) A barna prémiumra való 5 éves jogosultság további 5 évvel meghosszabbítható, a meghosszabbítás iránti igény a jogosultság lejártát legfeljebb egy évvel megelőzően nyújtható be.
(12) A barna prémiumra való jogosultságot elnyerő termelők kötelesek a jogosultság ideje alatt minden év július 31-ig beérkezően megküldeni a Hivatal részére a tárgyévet követő 5 naptári évre szóló üzleti tervük aktualizált változatát, amiben a tárgyévet megelőző 5 év tényadatait és a tárgyév várható adatait is feltüntetik.
19. § (1) Ez a rendelet – a (2) és (3) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) Az 1–18. §, továbbá az 1. melléklet 1–2. és 4. pontjai és a 2. melléklet 2017. január 1-jén lépnek hatályba.
(3) A 20. §, 21. § és az 1. melléklet 3. pontja az Európai Bizottság – az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikke szerinti – jóváhagyó határozatának meghozatalát követő 8. napon lép hatályba.
(4) A 20. § és 21. § és az 1. melléklet 3. pontja hatálybalépésének naptári napját az energetikáért felelős miniszter annak ismertté válását követően a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett egyedi határozatával állapítja meg.
20–21. §34
1. melléklet a 62/2016. (XII. 28.) NFM rendelethez35
1. Kötelező átvétel címén kiosztható új támogatási jogosultságok korlátai
Maximálisan kiosztható éves
új támogatás
1 Mrd Ft
2. Pályázati eljárás nélkül kiosztható, prémium típusú, új támogatási jogosultságok korlátai
0,5 Mrd Ft
3. Barna prémium címén kiosztható éves új támogatási jogosultság korlátja
Maximálisan kiosztható éves új támogatás
(csökkentve a 2017. évben kiosztott jogosultságokhoz tartozó éves új támogatásokkal)
(csökkentve a 2017. és 2018. évben kiosztott jogosultságokhoz tartozó éves új támogatásokkal)
(csökkentve a 2017–2019. évben kiosztott jogosultságokhoz tartozó éves új támogatásokkal)
(csökkentve a 2017–2020. évben kiosztott jogosultságokhoz tartozó éves új támogatásokkal)
(csökkentve a 2017–2021. évben kiosztott jogosultságokhoz tartozó éves új támogatásokkal)
(csökkentve a 2017–2022. évben kiosztott jogosultságokhoz tartozó éves új támogatásokkal)
(csökkentve a 2017–2023. évben kiosztott jogosultságokhoz tartozó éves új támogatásokkal)
(csökkentve a 2017–2024. évben kiosztott jogosultságokhoz tartozó éves új támogatásokkal)
(csökkentve a 2017–2025. évben kiosztott jogosultságokhoz tartozó éves új támogatásokkal)
A barna prémium mértékének Hivatal általi megállapítása során annak mértéke nem lehet magasabb, mint a Metár kormányrendelet 1. melléklet 3. pont szerinti ár Metár kormányrendelet 2. melléklet szerinti aktuális indexált értékének 50%-a.
4. Pályázati eljárásban kiosztható új támogatási jogosultságok korlátai
2. melléklet a 62/2016. (XII. 28.) NFM rendelethez36
1. A kiosztott éves új támogatás mértékét az alábbi képlet segítségével kell kiszámolni:
TT: éves új támogatás;
Qn: a támogatás alá eső villamos energia éves mennyisége az adott beruházáshoz kapcsolódóan (kWh);
PFUT: a hazai szervezett villamosenergia-piac kérelem beérkezésekor vagy a pályázati eljárás kiírásakor elérhető legutóbbi három havi „physical futures” jelentése szerinti, következő három naptári évre vonatkozó
a) napelemes termelők esetén csúcsidőszaki (PEAK_avg),
b) egyéb termelők esetén zsinór (BASE_avg) havi átlagárainak egyszerű számtani átlaga (EUR/MWh).
3. melléklet a 62/2016. (XII. 28.) NFM rendelethez37
1 Az 1. § (1) bekezdés c) pontja a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 2. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
2 Az 1. § (1) bekezdés d) pontja a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 2. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
3 Az 1. § (1) bekezdés g) pontját a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 26. §-a hatályon kívül helyezte.
4 Az 1. § (1) bekezdés i) pontja a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 3. §-ával megállapított szöveg.
5 Az 1. § (4) bekezdése a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 4. §-ával megállapított szöveg.
6 A 3. § (1) bekezdés b) pontja a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 5. §-ával megállapított szöveg.
7 A 3. § (3) bekezdése a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 6. §-ával megállapított szöveg.
8 A 3. § (5) bekezdése a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 7. §-ával megállapított szöveg.
9 A 3. § (7) bekezdését a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 8. §-a iktatta be.
10 A 3. § (8) bekezdését a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 8. §-a iktatta be.
11 A 3. § (9) bekezdését a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 8. §-a iktatta be.
12 A 4. § a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 9. §-ával megállapított szöveg.
13 A 6. § (1) bekezdés a) pontja a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 10. §-ával megállapított szöveg.
14 A 7. § (1) bekezdés 1. pontja a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 11. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
15 A 7. § (1) bekezdés 5. pontja a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 25. § a) pontja szerint módosított szöveg.
16 A 7. § (1) bekezdés 9. pontja a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 11. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
17 A 7. § (1) bekezdés 12. pontja a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 25. § b) pontja szerint módosított szöveg.
18 A 7. § (1) bekezdés 13. pont a) alpontja a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 25. § c) pontja szerint módosított szöveg.
19 A 7. § (1) bekezdés 13. pont b) alpontja a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 25. § c) pontja szerint módosított szöveg.
20 A 7. § (1) bekezdés 15. pontja a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 11. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
21 [A 20. § által elrendelt módosítás, amely szerint a 7. § (1) bekezdés 18. pontjában a „(4a) és (4b) bekezdései” szövegrész helyébe a „(6) és (7) bekezdései” szöveg lép, nem vezethető át.]
22 A 7. § (2) bekezdése a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 12. §-ával megállapított szöveg.
23 A 7. § (3) bekezdése a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 12. §-ával megállapított szöveg.
24 A 7. § (4) bekezdését a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 12. §-a iktatta be.
25 A 8. § (6) bekezdése a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 13. §-ával megállapított szöveg.
26 A 8. § (9) bekezdését a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 14. §-a iktatta be.
27 A 13. § (3) bekezdése a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 15. §-ával megállapított szöveg.
28 A 14. § (2) bekezdése a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 16. §-ával megállapított szöveg.
29 A 16. § (1) bekezdés b) pontja a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 17. §-ával megállapított szöveg.
30 A 16. § (2) bekezdés c) pontja a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 18. §-ával megállapított szöveg.
31 A 16. § (3) bekezdése a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 19. §-ával megállapított szöveg.
32 A 17. § (2) bekezdése a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 20. §-ával megállapított szöveg.
33 A 18. § a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 21. §-ával megállapított szöveg.
34 A 20–21. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
35 Az 1. melléklet a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 22. §-ával megállapított szöveg.
36 A 2. melléklet a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 23. §-ával megállapított szöveg.
37 A 3. mellékletet a 43/2017. (XI. 8.) NFM rendelet 24. §-a iktatta be.