text:
Tájékoztató a fogyasztói kölcsönszerződésekkel kapcsolatosan törvényben előírt elszámolásról - PDF
Download "Tájékoztató a fogyasztói kölcsönszerződésekkel kapcsolatosan törvényben előírt elszámolásról"
1 Tájékoztató a fogyasztói kölcsönszerződésekkel kapcsolatosan törvényben előírt elszámolásról Tisztelt Ügyfelünk! Tisztelt Érdeklődő! Az alábbiakban a fogyasztói kölcsönszerződésekkel kapcsolatos elszámolás legfontosabb tudnivalóit foglaltuk össze. Tájékoztatónkat az elszámolás részleteit szabályozó törvények és a Magyar Nemzeti Bank vonatkozó rendeletei alapján állítottuk össze és rendszeresen frissítjük. Az elszámolással kapcsolatosan a fogyasztók számára legfontosabb információkat az alábbi fejezetekben ismertetjük. 1. Vonatkozó jogszabályok 2. Az elszámolással érintett szerződések 3. Az elszámolás elvei és egyéb szabályai 4. Az elszámolás elküldése a fogyasztónak, határidők 5. A fogyasztók legfontosabb tennivalói 6. Az elszámolással kapcsolatos leggyakoribb kérdések 1. Vonatkozó jogszabályok A fogyasztói kölcsönszerződésekkel kapcsolatos elszámolási kötelezettség főbb szabályait az alábbi két törvény tartalmazza: a Kúriának a pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseire vonatkozó jogegységi határozatával kapcsolatos egyes kérdések rendezéséről szóló évi XXXVIII. törvény (a továbbiakban: kúriai törvény), a Kúriának a pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseire vonatkozó jogegységi határozatával kapcsolatos egyes kérdések rendezéséről szóló évi XXXVIII. törvényben rögzített elszámolás szabályairól és egyes egyéb rendelkezésekről szóló a évi LXXVIII. törvénnyel módosított évi XL. törvény a (a továbbiakban: elszámolási törvény). A fenti törvények által előírt elszámolás részletes módszertanát, képletét és valamennyi részletét, valamint a kapcsolódó tájékoztatási és egyéb fogyasztóvédelmi rendelkezéseket a Magyar Nemzeti Bank (MNB) négy rendeletben szabályozza: a 42/2014. (XI. 7.) rendelet rögzíti az elszámolás módszertanát azokra a szerződésekre vonatkozóan, amelyeket a fogyasztó mindig időben és az előírtaknak megfelelően törlesztett, illetve nem részesült semmilyen kedvezményben; az 54/2014. (XII. 10.) rendelet a kedvezményekkel, fizetéskönnyítő programmal, illetve törlesztési késedelemmel érintett szerződésekre, valamint az árfolyamgátra, a rögzített árfolyamon történt végtörlesztésre, évi IV. törvény szerinti áthidaló kölcsönre, illetve a Nemzeti Eszközkezelőnek felajánlott lakóingatlannal biztosított kölcsönökre vonatkozó speciális előírásokat ismerteti; az 55/2014. (XII. 10.) rendelet a végelszámolás vagy felszámolás alatt álló pénzügyi intézmények elszámolási módszertanát, valamint az elszámolási fordulónapokat és a pénzügyi teljesítés határidejét határozza meg;
2 az 58/2014. (XII. 17.) rendelet a fogyasztók tájékoztatását és egyéb fogyasztóvédelmi rendelkezéseket rögzítő előírásokat tartalmazza. A fenti jogszabályok alapján az UniCredit Bank és az UniCredit Jelzálogbank egyaránt készülnek az elszámolással kapcsolatos feladatok teljesítésére. Az elszámolásról természetesen bankunk és a jelzálogbank is folyamatosan tájékoztatja ügyfeleit honlapján és a fiókjaiban elérhető információs anyagokban. 2. Az elszámolással érintett szerződések Az elszámolást szabályozó törvények rendelkezései azokra a május 1. és július 26. között kötött fogyasztói devizaalapú 1, forint- és devizakölcsön-, illetve pénzügyi lízingszerződésekre vonatkoznak, amelyek az elszámolási törvényben meghatározottak szerint az árfolyamrésre vagy egyoldalú szerződésmódosításra vonatkozó tisztességtelen általános szerződési feltételt vagy egyedileg meg nem tárgyalt szerződési feltételt tartalmaznak. A fenti törvények hatálya és így az elszámolási kötelezettség nem terjed ki a hitelkártyákra és folyószámlahitelekre, valamint az állami kamattámogatással nyújtott lakáscélú forinthitelekre. A törvények alapján nem terheli továbbá elszámolási kötelezettség a bankokat a július 26. napján vagy azt megelőzően megszűnt és lezárt kölcsönszerződések esetében. Ez alól kivételt jelent, ha a banknak tudomása van arról; vagy a fogyasztó állítja és a bank nem vitatja, hogy a követelés nem évült el, az el nem évülés tényét bíróság jogerős ítélete állapítja meg; vagy a fogyasztó igazolja, hogy a kölcsönszerződésből eredő, a bank által harmadik személyre engedményezett követelést vele szemben egy elszámolásra nem köteles pénzügyi intézmény érvényesíti. A november 26. után kötött forintalapú és devizahitelek esetében a bankoknak akkor kell ügyfeleikkel elszámolniuk, ha e szerződések egyoldalú módosítására vonatkozó kikötései miatt az MNB 2015 februárjában közérdekű keresettel pert indít, és a bíróság megállapítja, hogy e szerződéses kikötések tisztességtelenek. 3. Az elszámolás elvei és egyéb szabályai A törvények alapján tisztességtelennek minősülő árfolyamrésből 2 és a tisztességtelennek minősülő egyoldalú szerződésmódosításból 3 származó fogyasztói túlfizetéseket a bankoknak a jogszabályokban rögzített elveknek és pontos számítási módszertanoknak megfelelően kell elszámolniuk. Ennek során a fogyasztói túlfizetésből bankunk levonja az adott időszakban nyújtott kedvezményeket. Kedvezménynek minősül minden olyan az elszámolási törvényben részletesen meghatározott vagyoni előny vagy juttatás (tőke, kamat vagy díj elengedése, kedvezményes árfolyam alkalmazása), aminek következtében a fogyasztó fizetési kötelezettsége a szerződésben eredetileg meghatározott fizetési kötelezettséghez képest csökkent. 1 Devizaalapú kölcsön: devizában nyilvántartott vagy devizában nyújtott és forintban törlesztett kölcsön. 2 Árfolyamrés: a folyósításkor és a törlesztéskor alkalmazott különnemű árfolyamok eltéréséből adódó teher. 3 Egyoldalú szerződésmódosítás: általános szerződési feltételek alapján a szerződés megkötését követő egyoldalú hiteldíj módosítás.
3 a kedvezményekkel csökkentett túlfizetést, mint fogyasztói követelést a kölcsönből fennálló tartozásra és ha van, akkor a fogyasztónak a bankkal szemben fennálló egyéb lejárt, késedelmes tartozására kell beszámítani. ha a kölcsönszerződés a szerződésből eredő követelés teljesítésére irányuló kötelezettség fennmaradása nélkül megszűnt vagy az elszámolás során szűnik meg, akkor a túlfizetést bankunk a fogyasztó részére visszatéríti a jogalap nélküli gazdagodás szabályai szerint Meg nem szűnt (élő) fogyasztói kölcsönszerződés esetén Ha az élő kölcsönszerződéssel rendelkező adósnak nincs törlesztési késedelme, akkor az adóst az elszámolás alapján megillető fogyasztói követelést (túlfizetést) a bank előtörlesztésként számolja el. Ennek következtében az elszámolást követően a tőketartozás és ez által a havi törlesztőrészletek csökkennek változatlan futamidő mellett. Ha az adósnak a kölcsönszerződésből eredően lejárt, ki nem egyenlített tartozása van, akkor az elszámolás alapján az adóst megillető fogyasztói követelést (túlfizetést) a bank először a késedelmes tartozás(ok)ra számolja el. Ezt követően a lejárt tartozás összegén felül megmaradó részt az elszámolással érintett hitelszámlán előtörlesztésre fordítja. Ennek következtében az elszámolással a tőketartozás és ez által a havi törlesztőrészletek csökkenhetnek változatlan futamidő mellett. Ha a fogyasztói követelés összege nagyobb, mint az elszámolással érintett kölcsönszerződés alapján fennálló teljes tartozás, akkor az előtörlesztéssel a kölcsönszerződés megszűnik. Ha ezt követően még marad fogyasztói követelés (túlfizetés), akkor azt a bank o az adósnak a bankkal fennálló egyéb szerződéséből eredő lejárt és ki nem egyenlített tartozása javára számolja el feltéve, hogy van ilyen a polgári jog szabályai szerint; o ha az adósnak ilyen tartozása nincs, vagy annak kiegyenlítését követően is marad fenn fogyasztói követelés (túlfizetés), akkor azt az adós részére visszatéríti Az elszámolást megelőzően már megszűnt fogyasztói kölcsönszerződés esetén Ha az adósnak a megszűnt fogyasztói kölcsönszerződésből eredően még van fennálló tartozása, akkor az elszámolás alapján az adóst megillető fogyasztói követelés (túlfizetés) összegét a fogyasztói kölcsönszerződés alapján fennálló, lejárt tartozására számolja el a bank a polgári jog általános szabályai szerint. Ha az adós kölcsönszerződése a bankunknál végrehajtott hitelkiváltás eredményeként szűnt meg, akkor a fogyasztói követelést e kiváltó hitelből fennálló tartozására számoljuk el. Ha van más, a bankunknál nyilvántartott szerződésből eredően lejárt, ki nem egyenlített tartozása, akkor az elszámolás alapján az adóst megillető, az előző pontban említett betörlesztést követően fennmaradó fogyasztói követelést (túlfizetés) a bank e késedelmes tartozás (ok)ra számolja el; Ha az adósnak sem az elszámolással érintett fogyasztói kölcsönszerződésből, sem a bankunknál nyilvántartott más szerződéséből eredően nincs a fentiek szerinti fennálló tartozása, vagy annak a fentiek szerinti kiegyenlítését követően is marad fenn fogyasztói követelés (túlfizetés), akkor azt az összeget visszatérítjük az adós részére.
4 3.3. Az elszámolással érintett hitelszerződés adósa már nem ügyfele az UniCredit Banknak Kérjük, keresse fel az Önhöz legközelebbi bankfiókunkat és adja le írásos nyilatkozatát az erre kialakított formanyomtatványon arra vonatkozóan, hogy mely értesítési címen kívánja kézhez kapni az elszámolást, illetve hogy ha az elszámolás alapján kifizetésre lesz jogosult, akkor milyen módon kívánja megkapni az elszámolás során megállapított túlfizetés visszatérítendő összegét. Felhívjuk a figyelmét arra, hogy ha az elszámolást tartalmazó levél kiküldése előtt Ön nem nyilatkozik, vagy ha nem jelenti be lakcíme vagy levelezési címe változását, akkor a jelenleg rendelkezésünkre álló (a hitelszerződésben nyilvántartott) levelezési címre küldjük az elszámolást. A levél kézhezvételétől számított 30 naptári napon belül lehetősége lesz a kifizetés módjáról is nyilatkozni bankfiókunkban. Ha ez nem történik meg, bankunk elkülönített számlára könyveli az elszámolás során megállapított visszatérítendő túlfizetést és azt a polgári jog szabályai szerint elévülő követelésként tartja nyilván, azaz főszabály szerint az elszámolás naptári napjától számított 5 éven belül jogosult a túlfizetés összegére Az elszámolással érintett hitelszerződés adósa elhunyt Elhunyt adós esetén a követelésre az öröklés szabályai az irányadóak. Az elhalálozás tényét haladéktalanul be kell jelenteni bármely bankfiókunkban, csatolva az annak igazolására szolgáló eredeti halotti anyakönyvi kivonatot. Ebben az esetben az elszámolás az alábbiak szerint történik: Ha az adós helyébe örökös lépett, akkor az elszámolásra a 3.1. pontban leírtak szerint kerül sor. Ha az örökös a hitelszerződés kapcsán örökösi minőségét eredeti jogerős, teljes hatályú közjegyzői hagyatékátadó végzéssel/hagyatéki perben hozott jogerős érdemi ügydöntő határozattal az elszámolás megküldését megelőzően igazolja/igazolta, akkor a bank az elszámolást az örökös részére küldi el. Amennyiben a jogerős hagyatékátadó végzés alapján az elszámolással érintett hiteltartozást több örökös örökli, akkor a bank az elszámolást mindegyik örökös részére elküldi. Ha az elszámolás alapján a banknak visszatérítési kötelezettsége keletkezik, akkor a bank az örökösökkel örökrészük arányában külön-külön számol el. Ameddig az adós elszámolással érintett hitelszerződése kapcsán nem áll a bank rendelkezésére az örököst megjelölő eredeti jogerős teljes hatályú közjegyzői hagyatékátadó végzés/hagyatéki perben hozott jogerős érdemi ügydöntő határozat (függetlenül attól, hogy az adós elhalálozásának tényét már bejelenték), addig a bank az elszámoló levelet nem postázza, (illetve az elhalálozás tényének ismerete hiányában kiküldött elszámoló levél alapján kifizetést nem teljesít). Ameddig nem áll rendelkezésére az eredeti jogerős közjegyzői hagyatékátadó végzés/hagyatéki perben hozott jogerős érdemi ügydöntő határozat, addig kifizetésre vonatkozó nyilatkozatot a bank nem fogad be Speciális elszámolási szabályok érvényesek ha a pénzügyi intézmény a szerződés megszűnését követően fennmaradó követelését követeléskezelőre ruházta át (engedményezte); ha az adós devizaalapú hitelét a hitelintézetekről és pénzügyi vállalkozásokról szóló 1996.évi CXII. törvény 200/B. alapján rögzített árfolyamon végtörlesztette;
5 ha a kölcsönszerződés biztosítékául szolgáló ingatlant a Nemzeti Eszközkezelő az elszámolás teljesítése előtt megvásárolta; ha a fogyasztók a jogszabályi lehetőséggel élve beléptek az árfolyamgátba. 4. Az elszámolás elküldése a fogyasztónak, határidők A bank az elszámolással érintett minden fogyasztónak a jogszabályokban előírt formában és tartalommal részletes elszámolást küld a kölcsönszerződésére vonatkozóan. Az elszámolási törvény alapján az elszámolást a bank kizárólag az elszámolás időpontjában (megszűnt szerződés esetén a megszűnés időpontjában) a kölcsönügyletben adósként szereplő személy részére küldi el, hiszen a pénzügyi elszámolásra is az adósok irányában kerül majd sor. Külön kérésre személyesen a bankfiókban, írásban benyújtott kérelem alapján a bank az adóstársak, kezesek, zálogkötelezettek részére elküldi az elszámolás másolatát azt követően, hogy azt az adós részére már eljuttatta. Ha az adóstársnak, kezesnek, zálogkötelezettnek az adóssal szemben követelése áll fenn, azt az adóstól követelhetik a polgári jog szabályai szerint. Az elszámolási törvény rendelkezéseinek megfelelően bankunk az elszámolást a devizaalapú hitelszerződések esetében március 1. és április 30. között; a forint- és devizahitel-szerződések esetében augusztus 1. és szeptember 30. között küldi el érintett ügyfelei részére. Az elszámolások elküldésének tényét bankunk 15 napon belül közzé teszi külön a devizaalapú hitelekre és külön a forint/devizahitelekre vonatkozóan a honlapján az Elszámolási és forintosítási információk cím és a Közzétételek elszámolási kötelezettség teljesítéséről alcím alatt, és azzal egyidejűleg valamennyi fiókjaiban is kifüggeszti. Az elszámolás megküldésével együtt bankunk tájékoztatja Önt a fogyasztóknak nyújtott hitelről szóló évi CLXII. törvény és egyes kapcsolódó törvények módosításáról szóló 2014.évi LXXVIII. törvény (fair bank törvény) szerinti fair kamatozással kapcsolatos szerződéses változásokról, valamint a devizaalapú és a deviza-jelzáloghitel esetében az egyes fogyasztói kölcsönszerződések devizanemének módosulásával és a kamatszabályokkal kapcsolatos kérdések rendezéséről szóló évi LXXVII. törvény szerinti forintosítás részleteiről is. 5. A fogyasztók legfontosabb tennivalói A fizetési kötelezettség teljesítése Felhívjuk a figyelmét arra, hogy az elszámolási időszakban, illetve az arra történő felkészülési szakaszban is tegyen eleget a hitelszerződésből eredő fizetési kötelezettségének. A kúriai törvény és az elszámolási törvény a szerződésszerű törlesztési kötelezettség alól nem mentesít.
6 A személyes adataiban, illetve a szerződésben rögzített lakóhelye címében (levelezési címében) történt-e változás és ezt bejelentette-e a banknak? Az elszámoláshoz a pontos levelezési címére feltétlenül szükség van, mert bankunk az elszámolást tértivevényes levélben köteles elküldeni аz adós banknál bejelentett levelezési címére (amely ilyen hiányában a lakcímmel egyező) Ha az említett adatok változását még nem jelentette be, kérjük, mielőbb keresse fel az Önhöz legközelebbi bankfiókunkat, hogy a fentiekről nyilatkozatot tegyen az erre kialakított formanyomtatványon! Bár a nyilatkozat megtételére a jogszabály alapján az elszámolás megküldését követően van lehetőség, az UniCredit Bank az érintettek kényelme érdekében, már január 9-től átveszi a nyilatkozatot bankfiókjaiban. Ha Ön már nem ügyfele az UniCredit Banknak, akkor nyilatkozott-e a visszatérítés módjáról? Abban az esetben, ha bankunknak az elszámolás alapján visszatérítési kötelezettsége keletkezik, és Ön adósként nem rendelkezik bankunknál fizetési számlával, akkor az erre kialakított formanyomtatványon nyilatkoznia kell arról, hogy a visszatérítendő összeget más banknál vezetett fizetési számlájára kéri vagy készpénzben kívánja felvenni valamely bankfiókunk pénztárában. Akadályoztatása esetén gondoskodott-e meghatalmazottról? Ha Ön adósként a fenti adatváltozás bejelentését meghatalmazott útján kívánja megtenni, akkor a Magyar Nemzeti Bank vonatkozó rendeletének előírása szerint ehhez teljes bizonyító erejű magánokiratba foglalt meghatalmazásra van szükség. Abban az esetben, ha Ön adósként nem rendelkezik bankunknál fizetési számlával és meghatalmazott útján kívánja a más banknál vezetett fizetési számlaszámát bejelenteni vagy nyilatkozni a pénztári kifizetési igényéről, akkor kérjük, vegye figyelembe, hogy jogszabályi előírás szerint erre csak közjegyzői okiratban vagy ügyvéd által ellenjegyzett teljes bizonyító erejű magánokiratba foglalt meghatalmazás útján van lehetőség. Külföldön kiállított meghatalmazás jogszabályi előírás szerint abban az esetben fogadható el, ha azt a magyar külképviseleti hatóság hitelesítette, vagy a külföldön felhasználásra kerülő közokiratok diplomáciai vagy konzuli hitelesítésének (úgynevezett felülhitelesítésének ) mellőzéséről szóló, Hágában, október 5. napján kelt egyezményben meghatározott tanúsítvánnyal (úgynevezett apostille ) látták el. A meghatalmazással kapcsolatos útmutatónkat a bank honlapján az Elszámolási és forintosítási információk cím alatt szintén elolvashatja. 6. Az elszámolással kapcsolatos leggyakoribb kérdések 6.1. Kapok-e elszámolást, ha már lezárt szerződéssel rendelkezem? Elszámolási kötelezettsége a banknak csak a törvénynek megfelelően elszámolással érintett szerződések esetében van. Lezárt szerződés esetében akkor fog elszámolást kapni, ha szerződése megfelel a 2. pontban írt törvényi kritériumoknak.
7 6.2. Érintett vagyok-e az elszámolásban, ha gyűjtőszámla hitelre szerződtem át? Az árfolyamgáttal/gyűjtőszámla-hitellel érintett fogyasztói kölcsönszerződések esetén is kötelezettség az elszámolás, ha a szerződés egyébként megfelel a vonatkozó törvényi kritériumoknak (2. pont). Erre az esetre speciális elszámolási szabályok vonatkoznak, melyek szerint a fogyasztói túlfizetést az esedékessé vált és lejárt tartozások elszámolását követően elsősorban a gyűjtőszámla-hitel javára és ezt követően a fennmaradó részt az elszámolással érintett devizakölcsön jelenleg is fennálló tőketartozása javára kell elszámolni Mi történik abban az esetben, ha rögzített árfolyamon végtörlesztettem a hitelem? A hitelintézetekről és pénzügyi vállalkozásokról szóló évi CXII. törvény 200/B -a alapján rögzített árfolyamon végtörlesztők esetén a bankokat csak akkor terheli elszámolási kötelezettség, ha az ügyfél azt maga kéri. Az ügyfél március között kérheti a banktól az elszámolást a törvény alapján 10 ezer forintos díj megfizetése ellenében. Ezt az összeget az adós visszakapja, ha a banknak az elkészült elszámolás alapján az ügyféllel szemben kifizetési kötelezettsége keletkezik. Mentesül az ügyfél a 10 ezer forintos díj megfizetése alól, ha igazolja, hogy a végtörlesztés érdekében forintalapú fogyasztói kölcsönszerződést kötött. Ha a hitelügylet végtörlesztése nem a fentiek szerinti kedvezményes rögzített árfolyamon történt, úgy a hitelügyletekkel kapcsolatos elszámolás a standard szabályok szerint történik Hogyan történik az elszámolás Nemzeti Eszközkezelő által megvásárolt lakások esetén? A Nemzeti Eszközkezelő által megvett lakóingatlanokkal érintett kölcsönszerződések esetében a banknak az ügyféllel nem kell elszámolnia. Az ügyfél ingatlanra vonatkozó vételár felosztási tervben érintett hitelezője azonban december 31-ig kérheti a Nemzeti Eszközkezelőn keresztül a banktól az elszámolást. A Nemzeti Eszközkezelővel, illetve a kérelmező hitelezővel szembeni elszámolást a bank február 28. napjáig küldi el a Nemzeti Eszközkezelőnek Ki bonyolítja a faktorált hitelek elszámolását? Abban az esetben, ha a bank az ügyféllel szembeni követelését az MNB (PSZÁF) felügyeleti hatálya alá tartozó 4 engedményesnek értékesítette (engedményezte), úgy az elszámolás az engedményesen keresztül bonyolítandó, azaz az ügyfél a részére megküldésre kerülő elszámolási dokumentációval az engedményesnél jogosult kezdeményezni a tényleges elszámolást. Ha a bank az ügyféllel szembeni követelését az MNB (PSZÁF) felügyeleti hatálya alá nem tartozó 4, nem pénzügyi intézmény engedményesnek értékesítette (engedményezte), úgy az elszámolás a bankkal bonyolítandó. Ebben az esetben az ügyfél részére megküldésre kerülő elszámolási dokumentációval az ügyfél a banknál jogosult kezdeményezni a tényleges elszámolást. 4 Az MNB honlapján ( ellenőrizhető, hogy a követeléskezelő az MNB mint felügyelet hatálya alá tartozik-e vagy sem.
8 6.6. Mi vonatkozik a végrehajtásban/perben érintett szerződésekre? Ha a bank az ügyféllel szemben önálló végrehajtási eljárást indított, vagy bekapcsolódott a követelés biztosítékát képező ingatlanra egyéb végrehajtást kérő által indított végrehajtási eljárásba, vagy az ügyféllel szembeni követelés érvénytelensége / semmissége / végrehajtás megszűntetése / végrehajtás korlátozása érdekében már per folyik a bank a jogszabályban meghatározott módon tájékoztatja az eljáró végrehajtó(ka)t és a bíróságot az elszámolás tényéről és annak tartalmáról Forinthiteles vagyok. Nekem is visszajár valami a törvény alapján? Forinthitelek esetén elszámolási kötelezettsége akkor keletkezik a banknak, ha az egyoldalú módosításra vonatkozó fenti 2. pont szerinti elszámolással érintett szerződéses rendelkezések a törvény, illetve a bíróság jogerős ítélete alapján tisztességtelennek bizonyulnak. A banknak a forinthiteleket érintő elszámolást augusztus 1-szeptember 30. között kell elküldenie ügyfeleinek. Az elszámolás módszertanát, képletét és valamennyi részletét a Magyar Nemzeti Bank rendeletekben szabályozza Hová fordulhatok panaszommal? Abban az esetben, ha Ön vitatja az elszámolást, akkor az ezzel kapcsolatos panaszát az elszámolás átvételét követő 30 napon belül jeleznie kell bankjának. Akadályoztatás esetén az akadály megszűnésétől számított 30 napon belül nyújthatja be panaszát, de legkésőbb a panasz benyújtására nyitva álló határidőt követő 90 napig. Ha álláspontja szerint a törvény rendelkezései alapján hitelszerződésére vonatkozóan elszámolást kellett volna kapnia bankjától, de ez nem érkezett meg Önhöz, akkor az elszámolás elmulasztása miatt panaszt nyújthat be. Erre a törvényi előírások szerint 60 nap áll a rendelkezésére azt követően, hogy az elszámolások elküldésének tényét a bank honlapján közzétette az Elszámolási és forintosítási információk cím és a Közzétételek elszámolási kötelezettség teljesítéséről alcím alatt, illetve ezzel egyidejűleg valamennyi fiókjaiban is kifüggesztette. Felhívjuk a figyelmet arra, hogy azok a fogyasztók, akik az elszámolással szemben határidőn belül nem éltek panasszal, később már nem vitathatják az elszámolást. Az elszámolással kapcsolatos panasztételre kizárólag írásban van lehetőség: postai úton a bank központi címére (1054 Budapest, Szabadság tér 5-6.) címezve, a címen, faxon a as számon, bármely bankfiókban (a bankfiókok listája és nyitvatartási ideje a honlapon a kapcsolat/fióklista menüpont alatt megtekinthető), valamint
9 a bank honlapján: keresztül. A bank a panasz haladéktalanul kivizsgálja az összes vonatkozó körülmény figyelembevételével, majd a teljes körű vizsgálata eredményét a panasz kézhezvételéről számított 60 napon belül írásban küldi el az Ön által megadott címre, illetve az Ön kifejezett kérése esetén a bank internetbankszolgáltatásán keresztül. Ha a kivizsgálás eredményével Ön nem ért egyet, akkor jogosult a Pénzügyi Békéltető Testülethez (levelezési cím: 1525 Budapest BKKP Pf. 172) fordulni a bank válaszának kézhezvételét követő 30 napon belül. Kérelmét akadályoztatás esetén az akadály megszűnésétől számított 30 napon belül nyújthatja be, de legkésőbb a panaszára adott válaszkézbesítéstől számított 6 hónapon belül. A Pénzügyi Békéltető Testület döntésével szemben bírósági jogorvoslatnak van helye, melyet kérelem formájában a Pénzügyi Békéltető Testülethez kell benyújtani. Ha ezzel a jogával bármelyik érintett fél él, a Pénzügyi Békéltető Testület határozata nem végrehajtható mindaddig, amíg a hatáskörrel bíró, illetékes bíróság e kérelem tárgyában döntést nem hoz. A bíróság előtti jogorvoslat nemperes eljárásban a fogyasztó lakóhelye szerint illetékes törvényszék székhelyén működő járásbíróságon zajlik.

matches:
bíróság
bíróság
bíróság
Pf. 172
bíróság
bíróság


text:
AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG 3071/2015. (IV. 10.) AB VÉGZÉSE. Az Alkotmánybíróság tanácsa alkotmányjogi panasz eljárás tárgyában meghozta a következő. - PDF Ingyenes letöltés
Download "AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG 3071/2015. (IV. 10.) AB VÉGZÉSE. Az Alkotmánybíróság tanácsa alkotmányjogi panasz eljárás tárgyában meghozta a következő."
Lőrinc Zoltán Németh
1 3071/2015. (IV. 10.) AB végzés 1611 AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG 3071/2015. (IV. 10.) AB VÉGZÉSE alkotmányjogi panasz visszautasításáról Az Alkotmánybíróság tanácsa alkotmányjogi panasz eljárás tárgyában meghozta a következő végzést: Az Alkotmánybíróság a Kúria Pfv.I /2013/4. számú részítélete, továbbá azzal összefüggésben a Székesfehérvári Városi Bíróság 3.P /2009/18. számú ítélete, valamint a Székesfehérvári Törvényszék l.pf / 2012/10. számú részítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja. Indokolás [1] 1. Az indítványozó gazdasági társaság jogi képviselője útján az Alkotmánybíróságról szóló évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. -a alapján alkotmányjogi panasszal fordult az Alkotmánybírósághoz. [2] Az indítvány arra irányult, hogy az Alkotmánybíróság állapítsa meg a Kúria mint felülvizsgálati bíróság Pfv.I /2013/4. számú részítélete, továbbá azzal összefüggésben a Székesfehérvári Városi Bíróság 3.P /2009/18. számú ítélete, valamint a Székesfehérvári Törvényszék l.pf /2012/10. számú részítélete alaptörvény-ellenességét és semmisítse meg azokat. [3] Kérelme indokolásában az indítványozó az Alaptörvény XIII. cikk (1) bekezdésében rögzített tulajdonhoz való jogának sérelmére hivatkozott. [4] 2. Az alkotmányjogi panasz alapjául szolgáló perben az indítványozó (a per beli felperes) jogelődje és a II. rendű alperes 2000-ben megalapították az I. rendű alperes társasházat. Az adásvételi szerződés, illetve a társasház alapító okirata alapján egyebek mellett a II. rendű alperes külön tulajdonába került a földszinti kapualj és lépcsőház, míg a felperes külön tulajdonába olyan helyiségek, melyeket az említett rendelkezések miatt magából a társasházból nem lehetett megközelíteni. Ezek a helyiségek a szomszédos, szintén az indítványozó jogelődje tulajdonában álló ingatlanból voltak elérhetők. A szerződések megkötésekor a felek nem rendelkeztek arról, hogy az indítványozó jogelődje használhatja-e, és ha igen, mennyiben a II. rendű alperes külön tulajdonába került
2 1612 kapualjat és lépcsőházat. Az indítványozó jogelődje a szomszédos ingatlanban áruházat üzemeltetett, és a létrejövő társasházban általa tulajdonolt, utcafronti bejárattal nem rendelkező üzletrész, raktár és egyéb helyiségek megközelítése ezen az áruházon keresztül történt; a kapualjat és a lépcsőházat ilyen célra nem használta. Ez az átjárási lehetőség a későbbiekben megszűnt, tehát a helyiségekbe jelenleg nem lehet bejutni. [5] Az indítványozó elsődleges kereseti kérelme arra irányult, hogy a bíróság állapítsa meg, az alapító okirat vonatkozó rendelkezése (a kapu és lépcsőház külön tulajdonba adása) az akkor hatályos társasházi törvény, a társasházról szóló évi CLVII. törvény (továbbiakban: Tht.) 16. (2) bekezdésével ellentétes, s ezért semmis. (A hivatkozott rendelkezés szerint a tulajdonostársak közös célját szolgáló épületrész akkor is közös tulajdonba tartozik, ha az a külön tulajdonba tartozó lakáson belül van). Az elsődleges kérelem elutasítása esetére vagylagosan előterjesztett másodlagos kereseti kérelme a keresettel érintett helyiségek terhére, a külön tulajdonában álló ingatlanrészek javára átjárási szolgalom megállapítására irányult. [6] Az elsőfokú bíróság 3.P /2009/18. számú ítéletével a keresetet mindkét kérelem tekintetében elutasította. A másodfokú bíróság az ítéletet megváltoztatta, az elsődleges kereseti kérelemnek helyt adva megállapította az alapító okirat érvénytelenségét, az érintett helyiségeket a társasház közös tulajdonát feltüntető részbe sorolta, és rögzítette a tulajdoni hányadok ennek következtében módosuló arányait. Az alperesek kérelmére felülvizsgálati bíróságként eljáró Kúria az Pfv.IX /2011/6. számú végzésével a jogerős ítéletet hatályon kívül helyezte és a másodfokú bíróságot új eljárásra és új határozat hozatalára utasította. Indokolásában a Kúria kifejtette, hogy az alapító okirat az alapítók szerződése, melyben a Tht a alapján érvényesül a szerződési szabadság. Mivel az alapítók szándéka szerint a kérdéses helyiségek megközelítése a szomszédos áruházon keresztül történt, ellenkező esetben az adásvételi szerződés megkötésére, társasház alapítására nem került volna sor, így nem állapítható meg, hogy a konkrét ügyben a kapualj és a lépcsőház közös célt szolgáló helyiségek lennének. Erre tekintettel az alapító okirat a Kúria szerint nem sértett kógens jogszabályi rendelkezést, ezért az nem érvénytelen. Mivel azonban a másodfokú bíróság eltérő jogi álláspontja miatt nem vizsgálta a felperes másodlagos kereseti kérelmét, a Kúria a másodfokú bíróságot új eljárásra utasította. [7] Az indítványozó a Kúria végzése ellen tulajdonjogának sérelmére hivatkozva alkotmányjogi panaszt nyújtott be, amelyet az Alkotmánybíróság 3328/2012. (XI. 12.) AB végzésében arra tekintettel utasított vissza, hogy a kúriai végzés nem
3 3071/2015. (IV. 10.) AB végzés 1613 volt az ügy érdemében hozott ítéletnek, sem az eljárást befejező egyéb döntésnek tekinthető. Az Alkotmánybíróság azt is leszögezte, hogy Az alkotmány jogi panasz benyújtásának lehetősége csak a megismételt másodfokú eljárásban az ügy érdemét érintően hozott döntés ellen nyílik majd meg. {3328/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [5]}. [8] A megismételt eljárásban a másodfokú bíróság l.pf /2012/10. számú részítéletében úgy változtatta meg az ítéletet, hogy a perköltséggel kapcsolatos rendelkezések kisebb megváltoztatása mellett helybenhagyta az elsőfokú bíróság ítéletének elsődleges kereseti kérelmet elutasító rendelkezését, a másodlagos kereseti kérelem tekintetében pedig hatályon kívül helyezte azt, és az elsőfokú bíróságot új eljárás lefolytatására és új határozat hozatalára utasította. A részítélet ellen ezt követően a felperes fordult felülvizsgálati kérelemmel a Kúriához, kérve annak megváltoztatását, és az elsődleges kereseti kérelemnek helyt adó ítélet meghozatalát, továbbra is az érintett helyiségek közös célt szolgáló rendeltetését, és ennek okán a Tht. kógens szabályának sérelmét állítva. A Kúria a támadott részítéletében a másodfokú bíróság jogerős részítéletét hatályában fenntartotta. [9] Az indítványozó szerint a Kúria részítélete a tulajdonhoz való jogát [Alaptörvény XIII. cikk (1) bekezdés] sérti. Álláspontja szerint a szerződési szabadság Ptk.-beli általános szabályozásához képest a Tht. általa hivatkozott rendelkezése a jelen ügyben is speciális szabálynak minősül, ezért a bíróságoknak a jogvita eldöntése során azt kellett volna alkalmaznia. Az indítványozó szerint a lex specialis derogat legi generali elv az eljáró bíróságok által szerinte fordítottan történő alkalmazása jogellenes, ezért végső soron a tulajdonhoz való joga sérelméhez vezet. Mindezekre tekintettel az Abtv a alapján a Kúria részítélete valamint azzal összefüggésben az indítványa kiegészítésében megjelölt korábbi bírósági ítélet és részítélet megsemmisítését kérte. [10] 3. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az alkotmányjogi panasz a befogadhatóság formai feltételeinek megfelel. Az indítványozó a Kúria felülvizsgálati eljárásban hozott részítélete mely az elsődleges kereseti kérelem tekintetében az ügy érdemében hozott döntésnek minősül ellen az alkotmányjogi panaszt az elsőfokú bíróságnál az Abtv. 30. (1) bekezdésében írt 60 napos határidőn belül terjesztette elő, továbbá az alkotmányjogi panasz megfelel az Abtv. 52. (1b) bekezdés a) f) pontjaiban foglalt feltételeknek is. [11] 4. Az Abtv. 56. (2) bekezdése alapján az Alkotmánybíróság megvizsgálta az alkotmányjogi panasz befogadhatóságának törvényben előírt tartalmi
4 1614 feltéte leit, különösen a 27. szerinti érintettséget, a jogorvoslat kimerítését, valamint a szerinti feltételeket. [12] 4.1. Az Abtv ában meghatározott egyedi ügyben való érintettség megállapítható: az indítványozó a peres eljárásban felperesként vett részt. Az indítványozó az Alaptörvény XIII. cikk (1) bekezdésében rögzített alapvető joga sérelmére hivatkozik, a Kúria felülvizsgálati eljárásban meghozott részítélete ellen pedig további jogorvoslat nem áll rendelkezésre, ezért a panasz az Abtv. 27. a) b) pontjában foglalt követelményeknek is eleget tesz. [13] 4.2. Az Abtv a szerint az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség, vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés esetén fogadja be. Ezzel kapcsolatban az Alkotmány bíróság a következőket állapította meg. [14] A tényállás feltárása, a bizonyítékok mérlegelése és ennek alapján a következtetések levonása a rendes bíróságok feladata, amely önmagában alkotmányossági kérdést nem vet fel. [15] Az indítványozó az eljáró bíróságok azzal kapcsolatos jogi álláspontját vitatja, miszerint a Ptk. és a Tht. rendelkezéseinek egymáshoz való viszonyából ügyében nem következik, hogy az érintett helyiségek tekintetében a közös célt szolgáló jelleg megállapítható lenne, ezért a Tht. kógens rendelkezése alkalmazásának, illetve az alapján az adásvételi szerződés és a társasház alapító okirata érvénytelensége megállapításának lenne helye. [16] Az Alkotmánybíróság ezért megállapította, hogy a benyújtott alkotmányjogi panasz valójában az ügyben hozott, és az indítványozó mint felperes számára kedvezőtlen bírósági döntések az ügyben alkalmazandó jogszabállyal kapcsolatos megállapításainak tartalmi, és nem alkotmányossági kritikája. A tényállás tisztázása és a jogi következmények megállapítása a bíróságok feladata. Erre tekintettel az indítványozó által az alkotmányjogi panaszban felvetettek nem minősülnek az Abtv a szerinti alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésnek, sem a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvényellenességnek. [17] Az Alkotmánybíróság jelen ügyben is hangsúlyozza: Az Alkotmánybíróság az Alaptörvény 24. cikkének (1) bekezdése alapján az Alaptörvény védelmének legfőbb szerve. A (2) bekezdés d) pontja értelmében alkotmányjogi panasz alapján felülvizsgálja a bírói döntésnek az Alaptörvénnyel való összhangját. Az alkotmányjogi panasz jellegének megfelelően a testület hatáskörébe a bírói döntéseknek kizárólag az alkotmányossági szempontú vizsgálata tartozik.
5 3071/2015. (IV. 10.) AB végzés 1615 Ebből következően az alkotmányjogi panasz nem tekinthető a bírósági szervezeten belül jogorvoslattal (már) nem támadható bírói határozatok által okozott valamennyi jogsérelem orvoslása eszközének, azaz ez a jogvédelem nem jelenti a rendes bíróságok jogalkalmazási gyakorlatának általános felülvizsgálatát, aminek következtében az Alkotmánybíróság burkoltan negyedfokú bírósággá válna. A jogszabályokat a bíróságok értelmezik, az Alkotmánybíróság csak az értelmezési tartomány alkotmányos kereteit jelölheti ki, ami nem adhat alapot számára minden olyan esetben történő beavatkozásra, amikor vélt vagy esetleg valós jogszabálysértő jogalkalmazásra került sor. {3198/2013. (X. 22.) AB végzés, Indokolás [22]} [18] Mindezek alapján az Alkotmánybíróság megállapította, hogy mivel az alkotmányjogi panasz nem felel meg az Abtv ában írott feltételeknek, annak befogadására nincs lehetőség. Az Alkotmánybíróság ezért a kérelmet az Abtv. 47. (1) bekezdése, 50. -a és az 56. (1) (3) bekezdései, valamint az Ügyrend 5. (1) és (2) bekezdései alapján eljárva az Ügyrend 30. (2) bekezdés a) pontja alapján visszautasította. Budapest, március 30. Dr. Lévay Miklós s. k., tanácsvezető alkotmánybíró Dr. Dienes-Oehm Egon s. k., Dr. Lenkovics Barnabás s. k., Dr. Salamon László s. k., alkotmánybíró alkotmánybíró előadó alkotmánybíró Dr. Szalay Péter s. k., alkotmánybíró Alkotmánybírósági ügyszám: IV/1545/2014.
AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG 3008/2015. (I. 12.) AB VÉGZÉSE. Az Alkotmány bíróság tanácsa alkotmányjogi panasz tárgyában meghozta a következő.
1066 AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG 3008/2015. (I. 12.) AB VÉGZÉSE alkotmány jogi panasz visszautasításáról Az Alkotmány bíróság tanácsa alkotmányjogi panasz tárgyában meghozta a következő végzést: Az Alkotmány bíróság
AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG 3136/2019. (VI. 13.) AB VÉGZÉSE
2019. 18. szám 995 AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG 3136/2019. (VI. 13.) AB VÉGZÉSE alkotmányjogi panasz visszautasításáról Az Alkotmánybíróság teljes ülése alkotmányjogi panasz tárgyában meghozta a következő v é g
AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG 3230/2015. (XI. 23.) AB VÉGZÉSE. Az Alkotmánybíróság tanácsa alkotmányjogi panasz tárgyában meghozta a következő.
3230/2015. (XI. 23.) AB végzés 2883 AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG 3230/2015. (XI. 23.) AB VÉGZÉSE alkotmányjogi panasz visszautasításáról Az Alkotmánybíróság tanácsa alkotmányjogi panasz tárgyában meghozta a következő
AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG 3373/2017. (XII. 22.) AB VÉGZÉSE
2244 AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG HATÁROZATAI AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG 3373/2017. (XII. 22.) AB VÉGZÉSE alkotmányjogi panasz visszautasításáról Az Alkotmánybíróság tanácsa alkotmányjogi panasz tárgyában meghozta a következő
AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG 3166/2016. (VII. 22.) AB VÉGZÉSE
2016. 17. szám 1003 AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG 3166/2016. (VII. 22.) AB VÉGZÉSE alkotmányjogi panasz visszautasításáról Az Alkotmánybíróság tanácsa alkotmányjogi panasz tárgyában dr. Czine Ágnes alkotmánybíró
AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG 3018/2015. (I. 27.) AB VÉGZÉSE. Az Alkotmány bíróság tanácsa alkotmány jogi panasz tárgyában meghozta a következő.
3018/2015. (I. 27.) AB végzés 1139 AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG 3018/2015. (I. 27.) AB VÉGZÉSE alkotmány jogi panasz visszautasításáról Az Alkotmány bíróság tanácsa alkotmány jogi panasz tárgyában meghozta a következő

matches: Kúria Bíróság Kúria bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria bíróság bíróság Kúria bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Változásértesítő 2017/6 - Módosuló és megszűnő építésügyi, építésfelügyeleti illetékek
A Fenntartható fejlődés bizottsága és a Gazdasági bizottság is megvitatta az egyszerű bejelentés módosítására is vonatkozó törvényjavaslatot
A T/13849. számú törvényjavaslat az Építési törvény újabb módosítására irányul. A törvényjavaslattal elsősorban az egyszerű bejelentéssel építhető épületek körét tervezi ismét kiterjeszteni a jogalkotó, de egyéb fontos változások is várhatók. A Fenntartható fejlődés bizottsága a részletes vitát lefolytatta és 2017. február 27-én lezárta. A Gazdasági bizottság egy nappal később folytatta le a részletes vitát, és T/13849/6. számú módosító javaslatot is összeállított. A Gazdasági bizottság jelentéséből kiderül, hogy a T/13849/3. és /4. számú módosító javaslatokat nem támogatta.
A módosító indítványokat és a T/13849. számú törvényjavaslat részleteit a törvényalkotási eljárást figyelemmel kísérő, folyamatosan frissülő összefoglalónkból ismerheti meg.
A Kúria összefoglaló véleménye a vezető tisztségviselők hitelezőkkel szembeni felelősségéről
A Kúria elnökének felhívására több törvényszék és a Kúria szaktanácsa is indítványozta a vezető tisztségviselőknek a hitelezők irányában a csődeljárásról és a felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. tv. (a továbbiakban: Cstv.) alapján fennálló felelőssége tárgyában joggyakorlat-elemző csoport felállítását. Ennek indoka az volt, hogy viszonylag nagy számban indultak a fenti tárgykörben perek, a már eredetileg is bonyolult szabályozás többször módosult, az egyes jogkérdések értelmezésében bizonytalanság volt tapasztalható. A Kúria joggyakorlat-elemző csoportja által készített összefoglaló véleményt a Kúria Polgári Kollégiuma 2017. február 6-án fogadta el. Az összefoglaló vélemény rendkívül hosszú (179. oldal) mégis minden vezető tisztségviselő figyelmébe ajánljuk. Számtalan jogeset is található az anyagban, így a tényleges példák alapján is körüljárható a vezető tisztségviselők hitelezőkkel szembeni felelőssége.
A Kúria Polgári Kollégiuma összefoglaló véleménye ide kattintva érhető el.
Párbeszédben az építésügyi minőségért és innovációért – MINNOTECH 2017
A tavalyi évhez hasonlóan idén is megrendezték a MINNOTECH építésügyi konferenciát az ágazat meghatározó szereplői számára. A Miniszterelnökség elkötelezett a magas műszaki és minőségi értéket képviselő, innovatív építés mellett, éppen ezért fontosnak tart minden olyan lehetőséget, ahol az építésügyi szakemberek, valamint a jogalkotó és a jogalkalmazók párbeszédet folytathatnak egymással a közösen kialakított célok és irányelvek érdekében.
A kormany.hu oldalon megjelent tájékoztató itt érhető el.
Még 63 ezer kft.-nek kell sürgősen tőkét emelnie
2017. március 15-én lejár a már egy évvel meghosszabbított határidő is, amely szerint a kft-knek a jegyzett tőkéjükkel meg kell felelni a 2014-ben hatályba lépett új magyar Polgári Törvénykönyv előírásainak, azaz minimum 3 millió forint jegyzett tőkével kell rendelkezniük a korábbi 500 ezer forint helyett. Az Opten Kft. 2017. február 7-i közleménye szerint még 63 ezer cégnek kell sürgősen intézkednie.
A közlemény az opten.hu oldalon ide kattintva ismerhető meg.
Elkészült a településképi arculati kézikönyv mintája, amelynek alapján az önkormányzatok és a helyi építészek ki tudják dolgozni az adott település saját szemléltető füzetét - írja a Magyar Idők. A városoknak és falvaknak szeptember végéig kell összeállítaniuk a településkép védelmét szolgáló, a helyi sajátosságokat és adottságokat feltüntető kézikönyvüket.
A közlemény a Lechner Tudásközpont oldalán ide kattintva ismerhető meg.

matches: Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
Általános tájékoztató | Szekszárdi Törvényszék
Megjelenés ideje: 2014. szeptember 18., 11:31
„Attól félsz, amit nem ismersz.”
Az Országos Bírósági Hivatal (OBH) az átlátható, nyitott igazságszolgáltatás jegyében indított előadássorozatot a középiskolákban, „Nyitott Bíróság” címmel.
A Szekszárdi Törvényszék 2014. áprilisában kapcsolódott be a program megvalósításába, ennek alapvető célja, hogy az abban résztvevő hallgatók az igazságszolgáltatással, a bíróság működésével kapcsolatos elméleti ismereteket, tapasztalataikat bővítsék, ezzel elősegítve a jogtudatos állampolgárrá válásukat.
A program kiterjesztése az igazságszolgáltatásba vetett bizalom kialakítását, fenntartását, illetőleg a bírói hivatás az igazságügyi alkalmazotti szakma iránti érdeklődés felkeltését is szolgálja.
1.) Tematikus előadások
A törvényszék bírái, titkárai, fogalmazói osztályfőnöki óra (szeminárium) keretében tartanak előadásokat az oktatási intézményben.
Ennek keretében részben az igazságszolgáltatásról, a hatalmi ágak elválasztásáról, a bíróság szervezetrendszerről, annak működéséről, a peres eljárás legfontosabb szabályairól, illetőleg a perbeli jogokról nyújtanak ismereteket a hallgatóknak, akik e mellett további hatvan, jogi tárgyú témában hallgathatnak meg előadásokat interaktív formában az adott intézmény igényének képzési profiljának megfelelően (az előadások jegyzéke a Nyitott Bíróság / Jelentkezés a Nyitott Bíróság programjaira / előadók és témakörök jegyzéke menüpont alatt elérhető). Egy-egy intézmény, illetve osztályközösség több alkalommal és több előadót is meghívhat az osztályfőnöki óra megtartására.
A felkért bírák, titkárok, fogalmazók több témakörben német, illetőleg angol nyelven is vállalják az előadások megtartását.
2.) Tárgyaláson, (nyilvános ülésen) való részvétel, előkészítő és feldolgozó óra.
Ennek célja, hogy a hallgatók közvetlenül szerezzenek tapasztalatot az igazságszolgáltatás működéséről. Ennek során a bírósággal egyeztetett időpontban hallgatóságként vesznek részt kitűzött tárgyaláson.
A programot kiegészítve - amennyiben erre igény mutatkozik - a törvényszék lehetőséget biztosít a tárgyalást megelőzően (akár közvetlenül a tárgyalást megelőzően a bíróságon, akár korábbi időpontban az oktatási intézményben) tárgyalást előkészítő, vagy a tárgyaláson látottakat feldolgozó óra megtartására is, elősegítve, hogy a tárgyalásra érkező hallgatók meghatározott szempontok szerint figyeljék a tárgyalás menetét, hogy ezáltal mélyebb, összetettebb ismeretekre tegyenek szert, jobban megértve az igazságszolgáltatás működését.
3.) Gyakornoki program
Ennek keretében a törvényszék a felsőfokú oktatási intézmények hallgatói számára biztosítja - kifejezetten a gyakorlati képzés szempontjából - tárgyalások, nyilvános ülések hallgatását, a kezelő irodák gyakorlatának megismerését, illetőleg az ott folyó munkába történő bekapcsolódást.
4.) Kutatói munka
A törvényszék e modul keretében biztosítja a felsőfokú oktatási intézmények hallgatói számára a szak-, évfolyamdolgozatok, publikációk elkészítéséhez szükséges támogatást, ami az iratok tanulmányozásának lehetőségét, személyes konzultációt tartalmaz, (utóbbi esetben feltétel a dolgozatok adatvédelmi kontrollja, illetőleg a titoktartási nyilatkozat aláírása). Igény esetén a törvényszék közreműködik az elkészült dolgozatok értékelésében is.
5.) A törvényszék a 2014-2015-ös tanévben további programelemek bevezetését tervezi.
A Szekszárdi Törvényszék a Tolna megye területén működő szinte valamennyi középfokú oktatási intézménnyel együttműködési megállapodást kötött, ennek keretében válik lehetővé az oktatási intézmények, illetőleg az ott tanuló hallgatói csoportok számára a programba történő részvétel.
Az együttműködési megállapodást - mely Szekszárdi Törvényszék honlapján letölthető formátumban elérhető a Nyitott Bíróság / Tájékoztató a programról / együttműködési megállapodás menüpont alatt, - aláírást követően a törvényszék részére kell megküldeni, a kapcsolat kezdeményezése céljából.
Az együttműködési megállapodás megkötésével, valamint az egyes programelemek igénylésével (akár több programelem is kérhető) kapcsolatos tájékozató a Nyitott Bíróság / Jelentkezés a Nyitott Bíróság programjaira / útmutató az igénybejelentő lapok kitöltéséhez menüpont alatt érhető el.

matches: bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
„Fellebbezés – Támogatások – Kínából származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatala – Végleges kiegyenlítő vám – 597/2009/EK rendelet”
A C‑237/17. P. sz. ügyben,
a Csi Solar Power Group Co. Ltd, korábban Csi Solar Power (China) Inc., (székhelye: Suzhou)
az Európai Bizottság (képviselik: T. Maxian Rusche, J.‑F. Brakeland és N. Kuplewatzky, meghatalmazotti minőségben)
1 Fellebbezésükkel a Canadian Solar Emea GmbH, a Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc., a Canadian Solar Manufacturing (Luoyang) Inc., a Csi Cells Co. Ltd és a Csi Solar Power Group Co. Ltd, korábban Csi Solar Power (China) Inc. (a továbbiakban: Csi Solar Power) az Európai Unió Törvényszéke 2017. február 28‑i JingAo Solar és társai kontra Tanács ítéletének (T‑158/14, T‑161/14 és T‑163/14, nem tették közzé, a továbbiakban: megtámadott ítélet, EU:T:2017:126,) hatályon kívül helyezését kérik, amennyiben ezzel az ítéletével a Törvényszék elutasította a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló, 2013. december 2‑i 1239/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2013. L 325., 66. o.; a továbbiakban: vitatott rendelet) fellebbezőkre vonatkozó részének megsemmisítésére irányuló keresetüket.
2 Csatlakozó fellebbezésével az Európai Bizottság a megtámadott ítélet hatályon kívül helyezését kéri, amennyiben a Törvényszék elutasította a Bizottság által felhozott elfogadhatatlansági kifogást.
3 Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11‑i 597/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 188., 93. o.; helyesbítések: HL 2015. L 187., 91. o.; HL 2016. L 44., 20. o.; a továbbiakban: alaprendelet) 15. cikkének (1) bekezdése kimondja:
„Ha a megállapításban szereplő tények a kiegyenlíthető támogatásra és az ezzel okozott kárra utalnak, és ha a Közösség érdekei a 31. cikknek megfelelően beavatkozást kívánnak meg, a[z Európai Unió] Tanács[a] végleges kiegyenlítő vámot vet ki, a Bizottságnak a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslata alapján.
A javaslatot a Tanács elfogadja, hacsak a javaslatnak a Bizottság által történt benyújtását követő egy hónapon belül egyszerű többséggel a javaslat elutasítása mellett nem dönt.
4 A vitatott rendelet 1. cikke 6,4%‑os végleges kiegyenlítő vámot vet ki azokra a kínai vállalatokra, amelyeket a fellebbezőkhöz hasonlóan nem vettek fel a mintába, amelyek azonban együttműködtek a vizsgálatban, és szerepelnek e rendelet mellékletében.
5 Az említett rendelet 2. cikke lényegében úgy rendelkezik, hogy bizonyos feltételek teljesülése esetén a jelenleg az ex 8541 40 90 KN‑kód (TARIC‑kód: 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) alá tartozó, és a Bizottság által elfogadott kötelezettségvállalásokat felajánló, a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó dömpingellenes és szubvencióellenes eljárásokkal kapcsolatban a végleges intézkedések alkalmazási időszaka tekintetében felajánlott kötelezettségvállalás elfogadásának megerősítéséről szóló, 2013. december 4‑i 2013/707/EU bizottsági végrehajtási határozat (HL 2013. L 325., 214. o.; helyesbítés: HL 2014 L 104., 82. o.) mellékletében felsorolt vállalatok által számlázott, szabad forgalomba bocsátásra bejelentett termékek behozatala mentesül az 1. cikkben megállapított szubvencióellenes vám alól.
6 A fellebbezők a Canadian Solar csoporthoz tartoznak. A Canadian Solar Manufacturing (Changshu), a Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), a Csi Cells Co. és a Csi Solar Power kristályos szilícium fotovillamos elemek és modulok exportáló gyártói. A Canadian Solar Emea a velük üzleti kapcsolatban álló, európai uniós székhellyel rendelkező importőr.
7 Az Európai Bizottság 2012. szeptember 6‑án az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétette a Kínai Népköztársaságból származó kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek és lemezek) behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindításáról szóló értesítést (HL 2012. C 269., 5. o.).
8 Ezzel párhuzamosan a Bizottság 2012. november 8‑án az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétette a Kínai Népköztársaságból származó kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek és lemezek) behozatalára vonatkozó szubvencióellenes eljárás megindításáról szóló értesítést (HL 2012. C 340., 13. o.).
9 A Canadian Solar csoport együttműködött ebben az eljárásban.
10 2012. november 23‑án a fellebbezők arra irányuló kérelmet nyújtottak be, hogy az alaprendelet 27. cikke szerinti mintába őket válasszák ki. Ennek a kérelemnek azonban nem adtak helyt.
11 2013. március 1‑jén a Bizottság elfogadta a Kínai Népköztársaságból származó vagy a Kínai Népköztársaságban feladott kristályos szilícium fotovillamos modulokra és alapvető részeikre (azaz elemek és lemezek) vonatkozó nyilvántartásba vételi kötelezettség bevezetéséről szóló 182/2013/EU rendeletet (HL 2013. L 61., 2. o.).
12 2013. június 4‑én a Bizottság elfogadta a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek és lemezek) behozatalára vonatkozó ideiglenes kiegyenlítő vám kivetéséről és a 182/2013 rendelet módosításáról szóló, 2013. június 4‑i 513/2013/EU bizottsági rendeletet (HL 2013. L 152., 5. o.; helyesbítés: HL 2013. L 190., 102. o.).
13 2013. augusztus 2‑án a Bizottság elfogadta a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek és lemezek) behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárással kapcsolatban felajánlott kötelezettségvállalás elfogadásáról szóló 2013/423/EU határozatot (HL 2013. L 209., 26. o.), amely kötelezettségvállalást az együttműködő kínai exportáló gyártók e határozat mellékletében felsorolt csoportja ajánlotta fel – köztük a Canadian Solar Manufacturing (Changshu), a Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), a Csi Cells Co. és a Csi Solar Power, valamint a Kínai Gép és Elektronikus Termék Exportimport Kereskedelmi Kamara (a továbbiakban: CCCME).
14 A Bizottság ugyanezen a napon elfogadta az 513/2013/EU rendelet módosításáról szóló 748/2013/EU rendeletet (HL 2013. L 209., 1. o.) a 2013/423 határozat figyelembevétele céljából. A 748/2013 rendelettel módosított 513/2013 rendelet 6. cikke, többek között, lényegében az írja elő, hogy bizonyos feltételek teljesülése esetén a Bizottság által elfogadott kötelezettségvállalásokat felajánló és a 2013/423 határozat mellékletében felsorolt vállalatok által számlázott, szabad forgalomba bocsátásra bejelentett bizonyos termékek behozatala mentesül az említett rendelet 1. cikkében megállapított ideiglenes dömpingellenes vám alól.
15 2013. augusztus 27‑én a Bizottság közölte azon lényeges tényeket és szempontokat, amelyek alapján javaslatot kívánt tenni a Kínából származó, vagy ott feladott modulok és alapvető részeik (elemek) behozatalára vonatkozó dömpingellenes vám kivetésére.
16 A dömpingellenes és a szubvencióellenes megállapítások végleges nyilvánosságra hozatalát követően az exportáló gyártók a CCCME‑vel közösen az eredetileg felajánlott kötelezettségvállalásuk módosításáról szóló értesítést nyújtottak be. A Bizottság, annak érdekében, hogy a támogatott behozatalokból származó káros hatásokat is megszüntesse, elfogadta a kötelezettségvállalás feltételeit. Emellett számos további exportáló gyártó kérelmezte, hogy a kötelezettségvállalásban részt vehessen.
17 2013. december 2‑án az Európai Unió Tanácsa elfogadta a vitatott rendeletet. A Tanács ugyanezen a napon elfogadta továbbá a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2013. december 2‑i 1238/2013/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (HL 2013. L 325., 1. o.).
18 2013. december 4‑én a Bizottság elfogadta a 2013/707 végrehajtási határozatot, amelyben – a Kínából származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó dömpingellenes és szubvencióellenes eljárásokkal kapcsolatban a végleges intézkedések alkalmazási időszaka tekintetében – elfogadta az e határozat mellékletében felsorolt exportáló gyártók és a CCCME által közösen felajánlott módosított kötelezettségvállalást.
19 A megtámadott ítélet alapjául szolgáló ügyben a megsemmisítés iránti kereset benyújtását követően a Bizottság elfogadta a 2013/707 végrehajtási határozattal elfogadott kötelezettségvállalások elfogadásának három exportáló gyártó tekintetében történő visszavonásáról szóló, 2015. június 4‑i (EU) 2015/866 végrehajtási rendeletet (HL 2015. L 139., 30. o.). E végrehajtási rendelet 1. cikke értelmében a Bizottság visszavonta többek között a Canadian Solar Manufacturing (Changshu), a Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), a Csi Cells Co. és a Csi Solar Power kötelezettségvállalásának elfogadását. Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, azaz 2015. június 6‑án lépett hatályba.
20 A keresetük alátámasztására a fellebbezők három jogalapot terjesztettek elő, amelyek a következőkön alapulnak: az első az alaprendelet 10. cikke (12) és (13) bekezdésének megsértésén, a második e rendelet 1. és 27. cikkének megsértésén és a harmadik az említett rendelet 2. cikke c) pontjának megsértésén.
21 A Törvényszék először is elutasította a Tanács és a Bizottság által előterjesztett elfogadhatatlansági kifogást, megállapítva többek között, hogy a felajánlott kötelezettségvállalás elfogadása nem befolyásolta sem a kiegyenlítő vámot kivető jogi aktussal szembeni kereset elfogadhatóságát, sem pedig az annak alátámasztására hivatkozott jogalapok értékelését, továbbá hogy a fellebbezőknek fennmaradt a vitatott rendelet megsemmisítéséhez fűződő érdeke.
22 A Törvényszék másodszor megvizsgálta a fellebbezők által a keresetük alátámasztása céljából előterjesztett jogalapokat. A Törvényszék az első két jogalapot mint elfogadhatatlant, a harmadikat pedig mint megalapozatlant elutasította. Ezáltal a Törvényszék a keresetet teljes egészében elutasította.
23 Fellebbezésükben a fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:
– adjon helyt az elsőfokú eljárás keretében előterjesztett kérelemnek, és semmisítse meg a megtámadott rendeletet a fellebbezőkre vonatkozó részében;
– határozathozatal céljából az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé, és
– a fellebbezési eljárásban részt vevő többi felet kötelezze saját költségeik viselésére.
24 A Tanács azt kéri, hogy a Bíróság:
25 A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság:
26 A csatlakozó fellebbezésében a Tanács által támogatott Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság:
– harmadlagosan, az első fokon előterjesztett keresetet nyilvánítsa megalapozatlannak, és változtassa meg az alaprendelet 8. cikke értelmében vett okozati összefüggésnek a Törvényszék által az első fokon előterjesztett kereset harmadik jogalapja keretében elvégzett értelmezését,
27 A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:
– a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.
28 A Bizottság által előterjesztett csatlakozó fellebbezés elsődlegesen az elsőfokú eljárásban előterjesztett kereset elfogadhatóságának vitatására irányul, amely a csatlakozó fellebbezésben az ügy érdemére vonatkozóan felvetett kérdések előkérdésének minősül. Elsőként tehát a csatlakozó fellebbezést kell megvizsgálni.
29 A Tanács által támogatott Bizottság két jogalapot terjeszt elő a csatlakozó fellebbezése alátámasztására. Az elsődlegesen hivatkozott első jogalap téves jogalkalmazáson alapul, amennyiben a Törvényszék azt állapította meg, hogy a vitatott rendelet önmagában jogi következményekkel járhatott a fellebbezők számára. A másodlagosan előterjesztett második jogalap az indokolási kötelezettség megsértésén és téves jogalkalmazáson alapul, amennyiben a Törvényszék azt állapította meg, hogy a fellebbezőknek a vitatott rendelet megsemmisítéséhez fűződő érdeke a megtámadott ítélet kihirdetésének időpontjában még mindig fennáll.
30 A csatlakozó fellebbezés elsődlegesen előterjesztett első jogalapja két részből áll.
31 E jogalap első részében, amely a megtámadott ítélet 38–44. pontjára vonatkozik, a Bizottság úgy érvel, hogy a Törvényszék nem indokolta meg megfelelően azt a megállapítását, amely szerint a vitatott rendelet – és nem a 2013/707 végrehajtási határozat – befolyásolja a fellebbezők jogi helyzetét, és e megállapítás megfogalmazásával a Törvényszék mindenképpen megsértette az uniós jognak az intézményi egyensúlyra vonatkozó általános elvét, valamint az alaprendelet 13. és 14. cikkét.
32 A Bizottság először is úgy véli, hogy a Törvényszék megállapítása, amely szerint a vitatott rendelet megsemmisítésére irányuló kérelem a megfelelő eszköz a támogatás, a kár és az okozati összefüggés fennállásának vitatására, teljesen figyelmen kívül hagyja azt a tényt, hogy a fellebbezőknek a 2013/707 végrehajtási határozatot kellett volna megtámadniuk, ha e megállapítások vitatása lett volna a céljuk. A Törvényszék álláspontja azonban csak azt a következtetést támasztja alá, amely szerint a keresetet vagy a vitatott rendelettel, vagy a 2013/707 végrehajtási határozattal szemben lehet megindítani. A Bizottság szerint ebből ered az indokolási kötelezettség megsértése, mivel a megtámadott ítéletből nem lehet levezetni azt az okot, amely miatt a megtámadandó jogi aktus szükségszerűen – vagy akár szokás szerint – a vitatott rendelet volna, nem pedig a 2013/707 végrehajtási határozat, amely határozatból erednek voltaképpen az érintett importőr jogai és/vagy kötelezettségei.
33 Másodszor, a Bizottság – mivel a Törvényszék döntött, hogy a keresetet a vitatott rendelettel, nem pedig a 2013/707 végrehajtási határozattal szemben kell megindítani – azt állítja, hogy a Törvényszék megsértette az intézményi egyensúly általános elvét, valamint az alaprendelet 13. és 14. cikkében meghatározott, a Bizottság és a Tanács közötti hatáskörmegosztást. A Törvényszék megállapítása ugyanis azt foglalja magában, hogy ez a végrehajtási határozat önmagában nem elegendő, hanem azt olyan független jogokkal és kötelezettségekkel kell érvényesíteni, amelyeket a Tanács a vitatott rendelet elfogadása útján hoz létre.
34 A Bizottság egyébiránt rámutat arra, hogy ezeket a téves jogalkalmazásokat nem lehet orvosolni a megtámadott ítélet 39. pontjában megfogalmazott megállapítással, amely szerint az Unió bíróságai „hallgatólagosan, de szükségszerűen” megerősítették a keresetek elfogadhatóságát, amelyeket a végleges vámokat kivető rendeletekkel szemben azon érintett felek terjesztenek elő, akiknek a kötelezettségvállalását elfogadták. Egyrészt ezzel a kérdéssel egész egyszerűen nem foglalkozott az ebben a tekintetben hivatkozott ítélkezési gyakorlat, másrészt az utóbbi ítélkezési gyakorlat közvetlen ellentmondásban áll az 1979. március 29‑i NTN Toyo Bearing és társai kontra Tanács ítélettel (113/77, EU:C:1979:91).
35 A csatlakozó fellebbezés első jogalapjának második részében a Bizottság úgy érvel, hogy a kötelezettségvállalás elfogadása kedvező jogi aktusnak minősül, amelynek elfogadását a fellebbezők kérelmezték, és amely azok jogi helyzetét nem befolyásolja. A Törvényszék ezzel ellentétes megállapítása a megtámadott ítélet 43. pontjában még helytállósága esetén is csak a 2013/707 végrehajtási határozat – nem pedig a vitatott rendelet – megsemmisítése iránti kérelemhez fűződő érdek fennállását bizonyítja. A megtámadott ítélet e 43. pontjában két tekintetben is tévesen alkalmazták a jogot.
36 Először is az említett 43. pont semmilyen érvelésben nem ismerteti azt az okot, amely miatt a kötelezettségvállalás Bizottság általi elfogadása különbözne a Bizottság azon határozatától, amely a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítja a hozzá bejelentett összefonódást, a Bizottság azt megállapító nyilatkozatától, hogy valamely megállapodás nem ellentétes az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdésével vagy a valamely bejelentett állami támogatást a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító határozattól.
37 Másodszor, a Bizottság azt állítja, hogy az alaprendelet 13. cikke nem írja elő, hogy a Bizottságnak a támogatásra és a kárra vonatkozó vizsgálatának befejezésekor különálló jogi aktust kellene elfogadni. A Törvényszék megállapítása azonban a Bizottság szerint azt jelenti, hogy a kötelezettségvállalást felajánló vállalat a kötelezettségvállalást elfogadó határozatot már előzetesen köteles vitatni, azaz még azelőtt, hogy a szubvencióellenes vizsgálat több hónappal később befejeződne.
38 A Bizottság a teljesség kedvéért kifejti, hogy a megtámadott ítélet 44. pontjában két tekintetben tévesen alkalmazták a jogot. Egyrészt a Törvényszék állítása, amely szerint a vitatott rendelet „a kötelezettségvállalás hatálya alá nem tartozó kiegyenlítő vámok” tekintetében megváltoztatta a fellebbezők jogi helyzetét, a felajánlott kötelezettségvállalás értelmezéséhez kapcsolódó téves jogalkalmazáson, vagy a bizonyítékok Törvényszék általi elferdítésén alapul, ha ezt a felajánlást „ténybeli elemnek” lehet tekinteni. A Bizottság szerint ugyanis a fellebbezők nem voltak jogosultak arra, hogy az érintett termékeket a kötelezettségvállalás rendelkezéseitől eltérő módon adják el, ahogy az a felajánlott kötelezettségvállalás szövegéből világosan és egyértelműen kitűnik. Ennélfogva csak az éves szintet meghaladó termékeken állhattak fenn vámok, „a kötelezettségvállalás hatálya alá nem tartozó termékeken” azonban nem.
39 Másrészt az „éves szintet meghaladó […] termékekre” vonatkozó vámokat már belefoglalták a felajánlott kötelezettségvállalásba, nincs tehát szó a vitatott rendeletből következő új vámról vagy új kötelezettségről.
40 A fellebbezők úgy vélik, hogy a csatlakozó fellebbezést el kell utasítani.
41 A csatlakozó fellebbezés első jogalapjában a Bizottság lényegében úgy érvel, hogy a Törvényszék a megtámadott ítélet 38–44. pontjában tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy a vitatott rendelet önmagában jogi következményekkel járhatott a fellebbezők számára.
42 E jogalap első része lényegében azon alapul, hogy a Törvényszék nem indokolta meg kellően azt a megállapítását, amely szerint a felperesek jogi helyzetét a vitatott rendelet befolyásolja – nem pedig a 2013/707 végrehajtási határozat, amelyben a Bizottság elfogadta a mellékletben meghatározott exportáló gyártók, köztük a Canadian Solar csoporthoz tartozó vállalatok által felajánlott kötelezettségvállalást –, és hogy megállapítás megfogalmazásával a Törvényszék mindenképpen megsértette az intézményi egyensúly elvét.
43 Először is rá kell mutatni arra, hogy a Bizottság érveivel ellentétben a megtámadott ítélet 38–44. pontjában a Törvényszék nem mondta ki sem azt, hogy a megtámadott jogi aktusnak szükségszerűen – vagy akár szokás szerint – a vitatott rendeletnek kell lennie, sem pedig azt, hogy a megsemmisítés iránti keresetet e rendelettel szemben, és nem a 2013/707 végrehajtási határozattal szemben kell előterjeszteni. Meg kell tehát állapítani, hogy a Bizottság érve a megtámadott ítélet téves értelmezésén alapul. E körülmények között nem lehet felróni a Törvényszéknek, hogy nem indokolta meg azt, amit nem is állapított meg.
44 Másodszor egyrészt meg kell állapítani, hogy a Bizottság álláspontjának elfogadása azt jelentené, hogy az a vállalatokat – amelyeknek a minimális importárra vonatkozó kötelezettségvállalását a Bizottság elfogadta – megakadályozná abban, hogy a velük szemben végleges kiegyenlítő vámot kivető rendeleteket megtámadhassák. Amint azt azonban a Törvényszék a megtámadott ítélet 39. pontjában kifejtette, az e pontban hivatkozott ítéleteikben sem a Törvényszék, sem a Bíróság nem ítélte elfogadhatatlannak a vállalat által a vele szemben végleges dömpingellenes vámokat kivető rendelettel szemben előterjesztett megsemmisítés iránti keresetet amiatt, hogy az e vállalat által felajánlott, minimális importárra vonatkozó kötelezettségvállalást a Bizottság elfogadta.
45 Másrészt rá kell mutatni arra, hogy a vitatott rendelet szükségszerűen befolyásolja a fellebbezők jogi helyzetét, mivel e rendelet megsemmisítése esetén a felajánlott kötelezettségvállalás érvényét vesztené. Márpedig a Törvényszék a megtámadott ítélet 42. pontjában pontosan erre mutatott rá.
46 Ezenkívül emlékeztetni kell arra, amint az a megtámadott ítélet 41. és 42. pontjából kitűnik, hogy a fellebbezők vitatott rendelet 1. és 2. cikkének megfelelően továbbra is alá vannak vetve az e rendeletben előírt kiegyenlítő vámoknak azon behozatalok tekintetében, amelyek meghaladják a minimális importárra vonatkozó kötelezettségvállalásban meghatározott éves szintet.
47 E tekintetben a Bizottság nem hivatkozhat eredményesen arra, hogy a Törvényszék megsértette az intézményi egyensúly elvét. Ezzel ellenkezőleg a Bizottság álláspontja – amely szerint a fellebbezőknek a támogatás fennállására vonatkozó megállapítások vitatása céljából meg kellene támadniuk a 2013/707 végrehajtási határozatot –, csak akkor volna elfogadható, ha a Tanács köteles volna végleges kiegyenlítő intézkedéseket bevezető rendelet elfogadására, amint a Bizottság elfogad egy vállalat által felajánlott, minimális importárra vonatkozó kötelezettségvállalást. A Tanács hatásköre azonban ebben a tekintetben nem mérlegelést nem engedő hatáskör, amint az az alaprendelet 15. cikkének (1) bekezdéséből kitűnik, amely szerint a Bizottság javaslatát a Tanács elfogadja, hacsak az elutasítása mellett nem dönt.
48 Ebben a tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a Bizottság szerepe a Tanács döntéshozatali folyamatának keretébe illeszkedik. Amint az az alaprendelet rendelkezéseiből kitűnik, a Bizottságnak az a feladata, hogy vizsgálatokat folytasson és azok alapján az eljárás befejezéséről, vagy ellenkezőleg, annak folytatásról döntsön azáltal, hogy ideiglenes intézkedéseket fogad el, és a Tanácsnak végleges intézkedések elfogadására tesz javaslatot. A végleges döntéshozatal mindazonáltal a Tanács feladata (lásd ebben az értelemben: 1990. március 14‑i Nashua Corporation és társai kontra Bizottság és Tanács ítélet, C‑133/87 és C‑150/87, EU:C:1990:115, 8. pont).
49 Következésképpen a csatlakozó fellebbezés első jogalapjának első részét el kell utasítani.
50 Ami az első jogalap második részét illeti, amely szerint a minimális importárra vonatkozó kötelezettségvállalás elfogadása a fellebbezők számára kedvező jogi aktusnak minősül, amely a fellebbezők jogi helyzetét nem befolyásolja – ellentétben azzal, ami a megtámadott ítélet 43. pontjából következik –, elég arra rámutatni, hogy ez a kérdés irreleváns, mivel a Törvényszék által elfogadhatónak ítélt megsemmisítés iránti kereset a vitatott rendelettel szemben irányul, nem pedig a 2013/707 végrehajtási határozattal szemben, amelyben a Törvényszék elfogadta ezt a kötelezettségvállalást.
51 A megtámadott ítélet 44. pontjában szereplő két állítólagos téves jogalkalmazást illetően, amelyekről a Bizottság kifejtette, hogy azokat csak a teljesség kedvéért terjeszti elő, ezen téves jogalkalmazásoknak, tekintettel arra, ami jelen ítélet 41–48. pontjából következik, még a bizonyítottságuk esetén sem lehet semmilyen kihatásuk a Törvényszék azon megállapítására, amely szerint a Tanács és a Bizottság által előterjesztett elfogadhatatlansági kifogást el kell utasítani, mivel a vitatott rendelet befolyásolja a felperesek jogi helyzetét.
52 Hozzá kell tenni, hogy a Bíróság már kimondta, hogy az uniós jogalkotó e rendelet elfogadásakor egységet vagy „csomagot” alkotó kereskedelempolitikai védintézkedéseket vezetett be, amelyek közös cél elérésére irányulnak, azaz az érintett termékekre vonatkozó kínai szubvenció uniós gazdasági ágazatra gyakorolt káros hatásának e gazdasági ágazat érdekeinek figyelembevétele mellett történő elhárítására, és hogy az említett rendelet 2. cikke nem választható el ugyanezen rendelet többi rendelkezésétől (lásd ebben az értelemben: 2017. november 9‑i SolarWorld kontra Tanács ítélet, C‑205/16 P, EU:C:2017:840, 46. és 57. pont).
53 Ebből következik, hogy a csatlakozó fellebbezés első jogalapját el kell utasítani.
54 A csatlakozó fellebbezés másodlagosan előterjesztett második jogalapjában a Tanács által támogatott Bizottság úgy érvel, hogy ha abból indulunk ki, hogy a Törvényszék a megtámadott ítélet 44. pontjában helyesen állapította meg, hogy a vitatott rendelet a fellebbezők jogi helyzetét módosította, mivel a fellebbezőknek az éves mennyiséget meghaladó szóban forgó napelemek után kizárólag e rendelet alapján kell vámot fizetniük, a Törvényszék előtti megsemmisítés iránti kereset okafogyottá vált volna a 2015/866 végrehajtási rendelet hatálybalépésének napján, amely rendelet visszavonta a fellebbezők által elfogadott kötelezettségvállalások elfogadását.
55 A Bizottság megállapítja, hogy az érintett termék behozatalának a fellebbezők által felajánlott kötelezettségvállalás elfogadásában meghatározott éves szintjét e végrehajtási rendelet hatálybalépése előtt soha nem érték el. Ezért, még ha a felperesek le tudták is vezetni az eljáráshoz fűződő érdeküket a kötelezettségvállalásnak az éves szintet meghaladóan behozott termékek utáni vám megfizetését előíró kikötéséből, ez az érdek mindenképpen megszűnt az említett végrehajtási rendelet hatálybalépésének napján, ami annak megállapítását eredményezte, hogy a megsemmisítés iránti kérelem okafogyottá vált. A Törvényszék e tekintetben elmulasztott válaszolni a Törvényszék előtti tárgyaláson a Bizottság által erre vonatkozóan előterjesztett érvre.
56 A Bizottság hozzáteszi, hogy még ha feltételezzük is, hogy a Törvényszék a megtámadott ítélet 44. pontjában válaszolt erre az érvre, a válasza nem a Bizottság által felvetett kérdésre vonatkozik. Ugyanis éppen amiatt, hogy a Bizottság a felperesek tekintetében a kötelezettségvállalás megsértését követően visszavonta a kötelezettségvállalás elfogadását, ezen elfogadás jogi következményei már nem keletkeztethettek a fellebbezőkben jogszerű eljáráshoz fűződő érdeket.
57 A fellebbezők úgy vélik, hogy ezt a jogalapot el kell utasítani, mivel az érthetetlen, és mindenképpen hatástalan.
58 Rá kell mutatni arra, hogy a csatlakozó fellebbezés első jogalapjának elutasítása a második jogalap elutasítását is maga után vonja. Az ezen első jogalap elutasítását eredményező értékelésből ugyanis kitűnik, hogy a vitatott rendelet – a 2013/707 végrehajtási határozat létezésétől függetlenül – hatással van a fellebbezők jogi helyzetére.
59 Tehát az a körülmény, hogy az említett 2013/707 végrehajtási határozatban meghatározott, a fellebbezők által felajánlott kötelezettségvállalás elfogadását a 2015/866 végrehajtási rendelet visszavonta, jóllehet az érintett termék behozatalának e kötelezettségvállalásban előírt éves szintjét soha nem érték el, semmilyen hatással nem lehet arra a megállapításra, amely szerint a vitatott rendelet befolyásolta a fellebbezők jogi helyzetét, és ebből következően az utóbbiak jogosultak voltak megsemmisítés iránti keresetet előterjeszteni az utóbbi rendelettel szemben. Következésképpen a csatlakozó fellebbezés második jogalapját el kell utasítani.
60 Következésképpen a csatlakozó fellebbezés második jogalapját el kell utasítani.
61 Ami a Bizottság által harmadlagosan előterjesztett kérelmet illeti – amely arra vonatkozik, hogy az első fokon előterjesztett keresetet a Bíróság nyilvánítsa megalapozatlannak, és változtassa meg az alaprendelet 8. cikke értelmében vett okozati összefüggésnek a Törvényszék által az első fokon előterjesztett kereset harmadik jogalap keretében adott értelmezését –, azt el kell utasítani mint elfogadhatatlant, mivel ez a kérelem semmilyen jogi érveléssel nincs alátámasztva.
62 A fenti megfontolásokra tekintettel a csatlakozó fellebbezést teljes egészében el kell utasítani.
63 Fellebbezésük alátámasztása érdekében a fellebbezők egyetlen jogalapra hivatkoznak, amely téves jogalkalmazáson alapul – mivel a Törvényszék a megtámadott ítélet 61–71. pontjában megkövetelte, hogy a fellebbezők bizonyítsák a megsemmisítés iránti keresetük első és második jogalapjának előterjesztéséhez fűződő érdeküket –, és mindenesetre a tények téves jogi minősítésén, mivel a fellebbezők nyilvánvalóan rendelkeztek ilyen érdekkel.
64 A fellebbezők első helyen úgy érvelnek, hogy a Törvényszék – azáltal hogy a különálló jogalapok előterjesztésének lehetőségére analógia útján alkalmazta a Bíróság ítélkezési gyakorlatát, amely szerint a felperesnek bizonyítania kell az eljáráshoz fűződő érdeke, azaz a megtámadott jogi aktus megsemmisítéséhez fűződő érdeke fennállását – négy okból is tévesen alkalmazta a jogot.
65 Először is a Törvényszék álláspontja ellentétes a Bíróság ítélkezési gyakorlatával, amely a felperesektől a megtámadott jogi aktusok megsemmisítésével összefüggésben csak egy érdek bizonyítását követeli meg.
66 Ezenkívül a Törvényszék a megsemmisítés iránti kereset első és második jogalapját nem különböztette meg azoktól a helyzetektől, amelyekben a jogalap azért elfogadhatatlan, mert a felperesnek nincs kereshetőségi joga annak előterjesztésére. Ezek a helyzetek – amelyeket a Bíróság ismertetett az ítélkezési gyakorlatában –, egyrészt abban az esetben állnak fenn, amelyekben a jogalap nem valamely felperest érint, hanem közérdeket vagy törvényes érdeket követ, másrészt az olyan szabályokra vonatkozó jogalapok esetében, amelyeknek valamely intézmény belső szabályzatához hasonlóan nem a magánszemélyek védelmének biztosítása a célja. A megsemmisítés iránti kereset első és második jogalapjai azonban nem ilyen típusú helyzetre vonatkoztak, és a Törvényszék sem hivatkozott arra, hogy erre vonatkoznának.
67 Másodszor a fellebbezők a védelemhez való joguk azáltal történő megsértésére hivatkoznak, hogy a Törvényszék az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 47. cikkének megsértésével megakadályozta őket az általuk célszerűnek tartott jogalapok előterjesztésében.
68 Harmadszor a fellebbezők álláspontja szerint, még ha kötelesek lettek volna is a megsemmisítés iránti kereset első és második jogalapjának előterjesztéséhez fűződő érdekük bizonyítására, a Charta 47. cikke szerinti hatékony jogorvoslathoz való jogukat sérti a Törvényszék azon megállapítása, amely szerint e jogalapok elfogadhatatlanok. A fellebbezőknek ugyanis a megsemmisítés iránti keresetüket a jogaik elévülésének elkerülése érdekében az EUMSZ 263. cikk hatodik bekezdésében előírt határidőn belül kellett előterjeszteniük, mivel az ezzel ellentétes eset az 1994. március 9‑i TWD Textilwerke Deggendorf ítéletből (C‑188/92, EU:C:1994:90) következő ítélkezési gyakorlatra tekintettel azzal a veszéllyel járt volna, hogy elveszítik a vitatott rendelet érvényességének a tagállami bíróság előtt, előzetes döntéshozatal iránti kérelem keretében történő kétségbe vonására vonatkozó lehetőséget.
69 A felperesek ebben a tekintetben emlékeztetnek arra, hogy a Törvényszék szerint a megsemmisítés iránti keresetük első két jogalapjának előterjesztésére vonatkozó érdekük csupán hipotetikus, ami azt jelenti, hogy ha az e jogalapok előterjesztésére vonatkozó igényük az EUMSZ 263. cikk hatodik bekezdésében meghatározott két hónapos határidő lejárta után keletkezik, ez megakadályozza számukra a keresetindítást. Ez a helyzet még inkább problematikusnak bizonyult, mivel az egyik fellebbező, a Canadian Solar Emea, importáló vállalat, a nemzeti bíróság előtt bármikor kétségbe tudta volna vonni a vitatott rendelet érvényességét, ha nem állt volna kapcsolatban a fellebbezőkkel, amelyek exportáló vállalatok.
70 Negyedszer a fellebbezők úgy érvelnek, hogy a Törvényszék megsértette a meghallgatáshoz való jogukat, mivel a megsemmisítés iránti kereset első két jogalapja elfogadhatóságának kérdése nem került kellően megvitatásra a Törvényszék előtt. A Tanács és a Bizottság ugyanis nem hivatkozott erre a kérdésre az írásbeli szakaszban, és annak teljes körű megvitatására a Törvényszék előtti eljárásban sem került sor, ami a fellebbezőket meggátolta annak bizonyításában, hogy ők harmadik országból származó, de Kínában feladott modulokat gyártanak, exportálnak és importálnak az Unióba, valamint Kínából származó, de harmadik országban feladott modulokat importálnak az Unióba.
71 Második helyen a fellebbezők úgy vélik, hogy a Törvényszék jogilag tévesen minősítette a tényeket, amikor a megtámadott ítélet 66–70. pontjában azt állapította meg, hogy a megsemmisítés iránti kereset első és második jogalapjának előterjesztéséhez nem fűződik érdekük.
72 Egyrészt a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlatából következik, hogy a fellebbezők annak elkerülése érdekében rendelkeznek eljáráshoz fűződő érdekkel, hogy az intézmények megismételjék alaprendelet rendelkezéseinek téves értelmezésén alapuló hibákat, ami egyébként bekövetkezett a jelen esetben, mivel a Bizottság új rendeletet fogadott el, nevezetesen a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vámoknak az (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet 18. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről és az (EU) 2016/1037 rendelet 19. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálat megszüntetéséről szóló, 2017. március 1‑jei (EU) 2017/366 bizottsági rendeletet (HL 2017. L 56., 1. o.; helyesbítések: HL 2018. L 38., 41. o.; HL 2018. L 134., 19. o.), amely a vitatott rendelet érvényességi időtartamát tizennyolc hónappal meghosszabbítja, és amely ugyanazokat a hibákat ismétli meg.
73 Másrészt a fellebbezők által előterjesztett jogalapok a szubvencióellenes vizsgálat terjedelmére vonatkoznak, amely vizsgálat viszont a kiegyenlítő támogatást, a kárt, az okozati összefüggést és az uniós érdekek azon értékelését érinti, amelyek a Tanácsot a vitatott rendelet elfogadására indították.
74 A Tanács és a Bizottság azt kérik, hogy a Bíróság az első jogalapot, részben mint elfogadhatatlant, részben mint megalapozatlant, és mindenesetre mint összességében megalapozatlant utasítsa el.
75 Mindenekelőtt a Törvényszék a megtámadott ítélet 61. pontjában helyesen emlékeztetett arra, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében valamely természetes vagy jogi személy által indított megsemmisítés iránti kereset csupán abban az esetben elfogadható, ha a felperesnek érdeke fűződik a megtámadott jogi aktus megsemmisítéséhez. Ez az érdek feltételezi, hogy e jogi aktus megsemmisítése önmagában jogi következményekkel járhat, és a kereset ezért – eredményét tekintve – az azt indító fél javára szolgálhat. Ezen érdek bizonyítékát, amelyet a keresetindítás időpontjára vonatkozóan kell elbírálni, és amely minden bírósági jogorvoslat lényeges és elsődleges feltételének minősül, a felperesnek kell szolgáltatnia (2018. október 18‑i Gul Ahmed Textile Mills kontra Tanács ítélet, C‑100/17 P, EU:C:2018:842, 37. pont).
76 Amint azt a Törvényszék a megtámadott ítélet 62. és 63. pontjában úgyszintén kifejtette, a felperes érdekének létrejött és fennálló érdeknek kell lennie. Nem lehet jövőbeli vagy hipotetikus helyzettel kapcsolatos. Ezen érdeknek – a kereset tárgyára tekintettel – a kereset benyújtásakor fenn kell állnia, ellenkező esetben a kereset elfogadhatatlannak minősül, és a bírósági határozat kihirdetéséig fenn kell maradnia, ellenkező esetben a kereset okafogyottá válik (2015. szeptember 17‑i Mory és társai kontra Bizottság ítélet, C‑33/14 P, EU:C:2015:609, 56–57. pont). Az eljáró bíróság hivatalból és bármikor az eljárás folyamán vizsgálhatja egy adott fél keresete fenntartásához fűződő érdekének az eljárást megindító irat benyújtásának időpontját követően felmerült tény okán történő megszűnését (lásd ebben az értelemben: 2018. október 18‑i Gul Ahmed Textile Mills kontra Tanács ítélet, C‑100/17 P, EU:C:2018:842, 38. pont).
77 Ami azon állítást illeti, amely szerint a Törvényszék a felperesektől tévesen követelte meg a megsemmisítés iránti kereset első és második jogalapjának előterjesztéséhez fűződő érdekük bizonyítását, emlékeztetni kell arra, hogy először is a Bíróság már kimondta, hogy a megsemmisítési jogalap az eljáráshoz fűződő érdek hiánya miatt elfogadhatatlan, ha a megtámadott jogi aktusnak az említett jogalap alapján történő megsemmisítése még a jogalap megalapozottsága esetén sem vezethetne a felperes számára kedvező eredményre (lásd ebben az értelemben: 2011. június 9‑i Evropaïki Dynamiki kontra EKB ítélet, C‑401/09 P, EU:C:2011:370, 49. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
78 Ami a Törvényszék által a tényállás téves minősítése során elkövetett hibát illeti, rá kell mutatni arra, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlatából kétségtelenül az tűnik ki, hogy bizonyos körülmények között a felperesnek továbbra is érdeke fűződhet az eljárás során hatályon kívül helyezett jogi aktus megsemmisítéséhez, annak érdekében, hogy a megtámadott jogi aktus kibocsátója a jövőben megfelelő módosításokat tegyen, és ily módon elkerülje a jogi aktushoz állítólag kapcsolódó jogellenesség ismétlődésének kockázatát (2018. szeptember 6‑i Bank Mellat kontra Tanács ítélet, C‑430/16 P, EU:C:2018:668, 64. pont).
79 Mindazonáltal, annak elkerülése érdekében, hogy a valamely uniós jogi rendelkezés téves értelmezésén alapuló hibákat az intézmények ismét elkövessék, ezen érdek esetleges fennmaradását nem lehet elfogadni abban a helyzetben, amelyben a felperes eljáráshoz fűződő érdeke soha nem állt fenn
80 Ezért, amennyiben a megsemmisítés iránti keresetük benyújtásának időpontja vonatkozásában a fellebbezők nem bizonyították az első két jogalap előterjesztéséhez fűződő érdeküket – mivel ezt az érdeket a jelen ítélet 75. és 76. pontjában hivatkozott ítélkezési gyakorlatnak megfelelően a keresetindítás időpontjára vonatkozóan kell elbírálni, és az nem lehet jövőbeli vagy hipotetikus helyzettel kapcsolatos – a fellebbezők ezt az érdeküket nem igazolhatták arra hivatkozva, hogy az uniós jogi rendelkezés téves értelmezésén alapuló hibák intézmények általi ismételt elkövetését el kell kerülni.
81 Ami azt az állítást illeti, amely szerint a megsemmisítés iránti kereset első és második jogalapjának a szubvencióellenes vizsgálat terjedelmére vonatkozó részét elfogadhatónak kell nyilvánítani, meg kell állapítani, hogy az állítás nem állja meg a helyét. Az a tény ugyanis, hogy ezek a jogalapok lényegében e vizsgálat elemeire vonatkoznak – így a támogatásra, a kárra vagy az okozati összefüggésre – önmagában nem eredményezheti e jogalapok elfogadhatóságát abban a helyzetben, amelyben a fellebbezők nem bizonyították az említett jogalapok előterjesztéséhez fűződő érdeküket.
82 Ebből következően a Törvényszék a Bíróságnak a jelen ítélet 75. és 76. pontjában hivatkozott ítélkezési gyakorlatára támaszkodva a megtámadott ítélet 71. pontjában helyesen állapította meg, hogy a megsemmisítés iránti kereset első két jogalapját el kell utasítani mint megalapozatlant.
83 Másodszor, ami azt az érvet illeti, amely szerint a Törvényszék megsértette a Charta 47. cikkét, emlékeztetni kell arra, hogy az általa biztosított védelemre tekintettel e cikknek nem célja a Szerződésekben előírt bírósági felülvizsgálati rendszer, különösen pedig az uniós bíróság előtt indított közvetlen keresetek elfogadhatóságával kapcsolatos szabályok módosítása, amint ez a 47. cikkre vonatkozó magyarázatokból is kitűnik, amelyeket az EUSZ 6. cikk (1) bekezdése harmadik albekezdésének és a Charta 52. cikke (7) bekezdésének megfelelően figyelembe kell venni a Charta értelmezésénél (lásd ebben az értelemben: 2013. október 3‑i Inuit Tapiriit Kanatami és társai kontra Parlament és Tanács ítélet, C‑583/11 P, EU:C:2013:625, 97. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
84 Következésképpen meg kell állapítani, hogy a Charta 47. cikke által biztosított védelem nem követeli meg, hogy a jogalanyok feltétel nélkül, közvetlenül az uniós bíróságok előtt megsemmisítés iránti keresettel támadhassák meg az uniós jogalkotási aktusokat (lásd ebben az értelemben: 2013. október 3‑i Inuit Tapiriit Kanatami és társai kontra Parlament és Tanács ítélet, C‑583/11 P, EU:C:2013:625, 105. pont).
85 E körülmények között a fellebbezők nem hivatkozhattak eredményesen arra, hogy a megsemmisítési jogalapjuk előterjesztéséhez fűződő érdekük bizonyítására vonatkozó követelmény sérti a Charta 47. cikke szerinti hatékony jogorvoslathoz való jogukat.
86 Ezenkívül, ami azt az állítást illeti, amely szerint a Törvényszék megsértette a fellebbezőknek a Charta említett cikkéből eredő meghallgatáshoz való jogát, meg kell állapítani, hogy a fellebbezők nem vitatják, hogy a Törvényszék előtti tárgyalás során a különböző beavatkozó felek megvitatták a Tanács által a megsemmisítés iránti kereset első két jogalapjára vonatkozóan előterjesztett elfogadhatatlansági kifogást. A fellebbezők tehát nem hivatkozhattak eredményesen arra, hogy a Törvényszék nem tette számukra lehetővé az eljárás kimenetele szempontjából döntő jelentőségű valamennyi jogi aspektus megvitatását és az álláspontjuk alátámasztásához szükséges bizonyítékok előterjesztését.
87 Harmadszor, azon érvet illetően, amely szerint az 1994. március 9‑i TWD Textilwerke Deggendorf ítéletből (C‑188/92, EU:C:1994:90) eredő ítélkezési gyakorlatra tekintettel a Törvényszék álláspontja megakadályozza a fellebbezők keresetindítását, ha az első és a második jogalap előterjesztéséhez fűződő érdekük az EUMSZ 263. cikk hatodik bekezdése szerinti két hónapos határidő lejárta után keletkezik, elég arra rámutatni, hogy ebben az esetben a kérdéses ítélkezési gyakorlat főszabály szerint nem képezi akadályát annak, hogy a fellebbezők a nemzeti bíróság előtt ilyen jogalapokat terjesszenek elő.
88 A fenti megállapításokból következően az egyetlen jogalapot, valamint a fellebbezést teljes egészében el kell utasítani.
89 A Bíróság eljárási szabályzata 184. cikkének (2) bekezdése alapján, ha a fellebbezés megalapozatlan, a Bíróság határoz a költségekről.
90 E szabályzat 138. cikkének (1) bekezdése szerint – amelyet az említett szabályzat 184. cikkének (1) bekezdése értelmében a fellebbezési eljárásban is alkalmazni kell – a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte.
91 A Canadian Solar Emeát, a Canadian Solar Manufacturingot (Changshu), a Canadian Solar Manufacturingot (Luoyang), a Csi Cells Co.‑t és a Csi Solar Powert, mivel e társaságok a fellebbezésük tekintetében pervesztesek lettek, a Tanács, valamint a Bizottság kérelmének megfelelően kötelezni kell az említett fellebbezés költségeinek viselésére.
92 A Bíróság eljárási szabályzata 140. cikke (1) bekezdésének megfelelően – amelyet e szabályzat 184. cikkének (1) bekezdése értelmében a fellebbezési eljárásban is alkalmazni kell – a fellebbezési eljárásba beavatkozó Bizottság maga viseli saját költségeit.
93 A Bizottságot, mivel a csatlakozó fellebbezése tekintetében pervesztes lett, a Canadian Solar Emea, a Canadian Solar Manufacturing (Changshu), a Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), a Csi Cells Co., valamint a Csi Solar Power kérelmének megfelelően kötelezni kell a csatlakozó fellebbezés költségeinek viselésére.
94 A Bíróság eljárási szabályzata 140. cikke (1) bekezdésének megfelelően – amelyet e szabályzat 184. cikkének (1) bekezdése értelmében a fellebbezési eljárásban is alkalmazni kell – a csatlakozó fellebbezésre vonatkozó eljárásba beavatkozó Tanács maga viseli saját költségeit.

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság