text:
IV/02517/2015
. IV/02517/2015
Az ügy tárgya: a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény 18. § (4) bekezdése, a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 18.Kpk. 45.429/2015/2. számú végzése és a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 12.K.32.428/2014/19. számú ítélete elleni alkotmányjogi panasz (egyetemi hallgatói jogviszony elbocsátással történő megszűnése - ELTE Hallgatói Követelményrendszere)
Az indítványozó - az Abtv. 27. §-a alapján - a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 12.K.32.428/2014/19. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól, a bírósági felülvizsgálat során támadott első és másodfokú, az indítványozó osztatlan jogász mesterképzésről szóló elbocsátása tárgyában születet határozatokra is kiterjedő hatállyal (ELTE ÁJK/666 (2014) és ELTE/5467/3/2014. számú határozatok). Álláspontja szerint a bíróság támadott döntése jogszabályellenes, illetve a bíróság nem tett eleget tényállástisztázási és indokolási kötelezettségének, valamint a tárgyban benyújtott okirati bizonyítékot nem vette figyelembe döntése során, megsértve ezzel az egyenlő bánásmód követelményét, valamint a tisztességes eljáráshoz való alapvető jogait. Álláspontja szerint séri a tisztességes eljáráshoz való jogot az is, hogy a bíróság teljes illeték és költségmentesség megállapítása ellenére perköltség megfizetésére kötelezte.
Az indítványozó álláspontja szerint a Pp. 18. § (4) bekezdése sérti a tisztességes eljáráshoz való jogot, valamint a jogorvoslathoz való jogot, figyelemmel a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 18.Kpk. 45.429/2015/2. számú, az indítványozó elfogultsági kifogását elutasító és a bíró kizárását megtagadó határozatára. Álláspontja szerint a támadott és a bírósági döntés során alkalmazott rendelkezés nem biztosítja a kizárás tárgyában született végzés ellen az önálló fellebbezés lehetőségét, csak az érdemi döntéssel szemben, az érdemi döntés ellen ugyannakkor nincs lehetőség a fellebbezésre a Pp. 340. § (1) bekezdése alapján. E körben - az Abtv. 28. § (1) bekezdése alapján - a támadott jogszabályi rendelkezés vonatkozásában azt kérte az Alkotmánybíróságtól, hogy vizsgálja meg, hogy az össszhangban van-e az Alaptörvényben foglaltakkal..
a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény 18. § (4)
a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 12.K.32.428/2014/19. számú ítélete
a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 18.Kpk. 45.429/2015/2. számú végzése
IV_2517_2_2015_ind_kieg.pdf IV_2517_0_2015_inditvany.pdf
A határozat száma: 3085/2016. (IV. 18.) AB végzés
1. Az Alkotmánybíróság a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 12.K.32.428/2014/19. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt – az Alaptörvény XV. cikk (2) bekezdésére, valamint a XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdéseire alapított kérelmeket illetően – visszautasítja.
2. Az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panasz tárgyában indult eljárást egyebekben megszünteti.
[1]	1. Az indítványozó magánszemély alkotmányjogi panasszal fordult az Alkotmánybírósághoz.
[2]	Az indítványozó a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 12.K.32.428/2014/19. számú ítélete ellen – az Eötvös Loránd Tudományegyetem (a továbbiakban: ELTE) Állam- és Jogtudományi Kar (a továbbiakban: ÁJK) Tanulmányi és oktatásügyi dékánhelyettese (ELTE) ÁJK/666 (2014) és (ELTE) ÁJK/853 (2014) számú határozataira, valamint az ELTE Hallgató Jogorvoslati Bizottság Általános Tanácsa ELTE/5467/3/2014. és ELTE/5467/4/2014. számú határozataira is kiterjedő hatállyal – terjesztett elő az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a szerinti alkotmányjogi panaszt 2015. május 29-én, a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság útján az Alkotmánybírósághoz. Az alkotmányjogi panasz az Alkotmánybíróságra 2015. augusztus 4-én érkezett be. Az indítványozó az alkotmányjogi panaszt az Alkotmánybíróság főtitkárának felhívására 2015. október 9-én kiegészítette. A panaszbeadvány a támadott bírói döntést az Alaptörvény X. cikk (1) bekezdésével, XI. cikk (1) bekezdésével, XV. cikk (2) bekezdésével, XXIV. cikk (1) bekezdésével, valamint XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdésével tartotta ellentétesnek.
[3]	2. Az alkotmányjogi panasz előzményeként a mellékelt iratokból megállapítható, hogy az indítványozó 2011. szeptember 7-től az ELTE ÁJK egységes, osztatlan jogászképzése, 2012. szeptember 5-étől pedig párhuzamosan az ELTE Informatikai Kar (a továbbiakban: IK) programtervező informatikus alapképzése keretében is hallgatói jogviszonyban állt.
[4]	2.1. 2014. március 20-án azonban az ELTE ÁJK Tanulmányi és oktatásügyi dékánhelyettese az (ELTE) ÁJK/666 (2014) számú határozatával az indítványozót elbocsátotta az egységes, osztatlan jogászképzésről, mert a 2013/2014. tanév második félévére a „Római jog 1. (kollokvium)” című tárgyból kimerítette az ELTE Szervezeti és Működési Szabályzat II. kötet Hallgatói Követelményrendszer (a továbbiakban: HKR) alapján lehetséges háromszori tárgyfelvételt, és a tárgyat nem teljesítette.
[5]	Az ELTE ÁJK Tanulmányi és oktatásügyi dékánhelyettese a 2014. március 21-én meghozott (ELTE) ÁJK/853 (2014) számú határozatával törölte az Elektronikus Tanulmányi Rendszerből az indítványozó által 2013. augusztus 29-én felvett „Munkajog 1.”, a 2013. augusztus 30-án felvett „Pénzügyi jog 1.” című tárgyakat, valamint a 2014. január 8-án sikeresen teljesített „Munkajog 1.” vizsgát. E döntés indokolása leírja, hogy az adott félévben az indítványozó az egységes, osztatlan jogászképzésen passzív státuszú volt, a kurzusokat ún. erős előfeltétel (olyan előfeltétel, amelynek korábbi félévben történt teljesítése a tantervi egység felvételének feltétele) teljesítése nélkül vette fel, az ELTE IK programtervező informatikus képzés ún. szabadon választható tanegységei keretében.
[6]	2.2. E két határozat vonatkozásában az indítványozó fellebbezéssel élt. Fellebbezése nyomán az ügyek elbírálását az ELTE Hallgató Jogorvoslati Bizottság Általános Tanácsa a 2014. április 24-én kelt, ELTE/5467/2/2014. számú végzésével elkülönítette. Az egységes, osztatlan jogászképzésből történt elbocsátásról szóló határozatot az ELTE Hallgató Jogorvoslati Bizottság Általános Tanácsa az ELTE/5467/3/2014. számú, ugyanazon napon kelt határozatával helybenhagyta. A fellebbezésben az indítványozó sérelmezte, hogy hallgatói jogviszonyát visszamenőlegesen, 2014. január 31-ei dátummal szüntették meg, valamint vitatta, hogy a háromszori tárgyfelvétel lehetőségét kimerítette volna; a „Római jog 1. (kollokvium)” című tárgyat ugyanis az ELTE ÁJK hallgatójaként csak kétszer vette fel, a harmadik tárgyfelvétele pedig az ELTE IK hallgatójaként történt, a szabadon választható tanegységei terhére, amely véleménye szerint nem számít bele a tárgyfelvétel számossági korlátozásába, és az ELTE ÁJK Tanulmányi Hivatala, valamint a Neptun Egységes Tanulmányi Rendszer sem figyelmeztette arról, hogy az ELTE IK hallgatójaként történő tárgyfelvétele a harmadik tárgyfelvételnek minősülne, melynek sikertelen teljesítése az elbocsátás következményét vonhatná maga után.
[7]	A másodfokú határozat azonban kimondta, hogy az elsőfokú határozat jogszerű volt, az indítványozó fellebbezése téves szabályzatértelmezésen alapul. A döntés szerint a HKR vonatkozó 52. § (1) bekezdés a) pontja egyértelműen mondja ki, hogy „el kell bocsátani a hallgatót a szakról […], ha egy, a szak képzési tervében szereplő tanegységet háromszori […] felvétel után sem teljesített”. Ez a szabály nem szól arról, hogy az adott tárgyat a hallgató milyen képzés keretében veszi fel, csak arról, hogy a tárgyfelvételre hány alkalommal kerülhet sor. Mivel az indítványozó által felvetett megszorítást a HKR nem tartalmazza, ezért nem is releváns, hogy az adott tárgyat az egységes, osztatlan jogászképzés tanrendjében, vagy a programtervező informatikus alapképzés szabadon választható tanegységei terhére vette-e fel. Megállapította a határozat azt is, hogy az indítványozó általános tájékoztatást kapott a Tanulmányi Hivataltól az elektronikus tanulmányi rendszeren keresztül arról, hogy a háromszori eredménytelen tárgyfelvétel következménye az elbocsátás lehet. Kitért továbbá arra, hogy az ELTE ÁJK Tanulmányi Hivatala csak 2014 márciusában értesült az indítványozó szabálytalan negyedik tárgyfelvételéről, ezért csak 2014. március 20-án született meg az elbocsátásáról rendelkező elsőfokú határozat.
[8]	Az érvénytelen tárgyfelvételek törlése és vizsga megsemmisítése tárgyában hozott elsőfokú határozatot az ELTE Hallgató Jogorvoslati Bizottság Általános Tanácsa a 2014. április 24-én kelt, ELTE/5467/4/2014. számú határozatával vizsgálta felül és hagyta helyben. A másodfokú határozat szerint az elsőfokú döntés jogszerű volt. Utalt a HKR 23. § (2) bekezdésére, amely szerint: „Az erős előfeltételként megjelölt tantervi egységeket a tanegységhez tartozó kurzus felvétele előtt kell teljesíteni.” A HKR 61. § (1) bekezdés a) pontja alapján pedig: „törölni kell azt a jelentkezést, amelynek erős előfeltételét a hallgató nem teljesítette”. A HKR 19. § (4) bekezdése arról is szól, hogy az előfeltételes tantárgy esetleges teljesítése érvényét veszti az előfeltételek nem teljesülése esetén. E szabályok tehát egyértelműen előírják, hogy törölni kell azt a jelentkezést, amelynek erős előfeltételét a hallgató nem teljesítette.
[9]	2.3. A határozatokkal szemben az indítványozó keresetet terjesztett elő. Az ügyben a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság a 2015. február 23-án kelt, 12.K.32.428/2014/19. számú ítéletével döntött, és az indítványozó keresetét elutasította. Indokolásában a bíróság kimondta, hogy az ELTE Hallgató Jogorvoslati Bizottság Általános Tanácsa az elbocsátás kapcsán jogszerű döntést hozott. A HKR 52. § (1) bekezdés a) pontja valóban nem tartalmaz megszorítást a tekintetben, hogy a háromszori sikertelen tárgyfelvétel milyen szakos hallgatóra vonatkozik, vagy arra párhuzamos képzésben került-e sor. Annak van csak jelentősége, hogy az adott szak képzési tervében szereplő tárgyat háromszori felvétel után sem teljesítő hallgatót el kell bocsátani. A HKR ismerete elvárható a hallgatóktól, erre a beiratkozáskor is felhívják a figyelmet, és az ELTE erről általános tájékoztató üzenetet is küldött a hallgatóknak. A bíróság megállapítása szerint éppen ezért az elbocsátás jogkövetkezményére való előzetes felhívásnak nem kell személyre szabottnak lennie, és nem kell konkrét esethez kapcsolódnia, hiszen az elbocsátáshoz vezető eseteket a HKR tartalmazza. A HKR hivatkozott pontjában szereplő számossági korláttal az indítványozó is tisztában volt, de azt tévesen értelmezte, amikor úgy tekintette, hogy ez a korlátozás nem vonatkozik arra az esetre, ha a programtervező informatikus alapképzés szabadon választható tanegységei terhére veszi fel az egyébként az egységes, osztatlan jogászképzés képzési tervében szereplő kötelező tárgyat. Abból, hogy a HKR ezen rendelkezése nem tartalmaz megszorítást, az következik, hogy nincsenek eltérő szabályok a párhuzamos képzésen résztvevő hallgatókra. Annak eldöntése pedig, hogy ilyen megszorító kivételszabályra szükség volna-e vagy sem, az egyetemi autonómia körébe tartozó kérdés; ezt a bíróság nem vizsgálhatja felül. (A bíróság hozzátette: annak sincs jelentősége, hogy később a HKR alkalmazott szabályát kiegészítették, a közigazgatási bíróságnak ugyanis a konkrét ügyben alkalmazott jogszabályok alapján kell felülvizsgálnia a kifogásolt határozatokat.) Utalt a bíróság arra is, hogy az indítványozó a keresetében eredetileg az egyenlő bánásmód követelményének a megsértésére is hivatkozott, ám az első tárgyaláson e kereseti kérelmétől elállt, ezért a bíróság jogerőre emelkedett végzésével e részében a pert megszüntette. Hozzátette a bíróság, hogy az, hogy az ELTE szervei milyen időpontban hozták meg a határozataikat, illetve azt mikor közölték az indítványozóval, olyan eljárási kérdéseknek minősülnek, amelyek az ügy érdemére nem hatottak ki.
[10]	A bíróság jogszerűnek minősítette az ELTE Hallgató Jogorvoslati Bizottság Általános Tanácsa érvénytelen tárgyfelvételek törlése és vizsga megsemmisítése tárgyában hozott határozatát is. Az indítványozó ugyan kifogásolta, hogy a „Római jog 1. (kollokvium)” című tárgy törlése kapcsán a másodfokú határozat nem tartalmazott indokolást, azonban a bíróság szerint nyilvánvaló a felülvizsgált határozatok összefüggése egymással – mivel az elbocsátás ezen tárgy háromszori sikertelen felvétele miatt történt, a tárgyfelvétel törlése kapcsán a döntés okafogyottá vált. Eljárási hiba, hogy erről külön indokolást a határozat nem tartalmaz – ám ez következik a másik (elbocsátásról szóló) határozatból, ezért ezen eljárási hiba az ügy megítélésére nem hatott ki. A bíróság arra is rámutatott, hogy az indítványozó ugyan hivatkozott a tisztességes eljáráshoz való joga sérelmére, ennek önmagában való vizsgálata azonban nem tartozik a közigazgatási bíróság hatáskörébe. Hozzátette ugyanakkor, hogy ezen alapjog sérelmére csak akkor lehet eredménnyel hivatkozni, ha ahhoz valamilyen konkrét anyagi jogi vagy eljárásjogi jogszabálysértés is kapcsolódik, ami pedig a jelen ügyben nem volt megállapítható.
[11]	A bíróság az ELTE Hallgató Jogorvoslati Bizottság Általános Tanácsa határozatait jogszerűnek találta, a pervesztes indítványozót pedig az alperes perben felmerült költségének (ügyvédi munkadíj) megfizetésére kötelezte.
[12]	3. A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 12.K.32.428/2014/19. számú ítéletével szemben az indítványozó alkotmányjogi panaszt terjesztett elő, az első- és másodfokú határozatokra is kiterjedő hatállyal. Az alkotmányjogi panaszban bemutatta az ügy előzményeit, majd az Alaptörvény egyes cikkei kapcsán az alábbi alapjog-sérelmeket adta elő.
[13]	3.1. Az Alaptörvény XI. cikke, ezen belül a tanulás szabadsága összefüggésében azt sérelmezte az indítványozó, hogy miután az egységes, osztatlan jogászképzésen a jogviszonya megszűnt, és már csak az ELTE IK-val állt jogviszonyban, itt másodszor is felvette a „Római jog 1. (kollokvium)” című tárgyat, amit aztán az ELTE törölt. Az indítványozó ezt úgy értelmezte, hogy általában is kizárták a jogászképzésből, mert az ELTE és a bíróság álláspontja szerint, ha bármilyen módon és bármely képzés keretei között a három sikertelen tárgyfelvétel megtörtént, akkor az a tárgy többet nem vehető fel. Így az indítványozót akár egy újabb sikeres felvételi után is azonnal elbocsáthatnák erre hivatkozással.
[14]	Az indítványozó azt is leírta, hogy az ELTE ÁJK később módosította a HKR-t, és beiktatta az 58. § (1a) bekezdését, amely szerint: „Amennyiben a hallgató több szakon is folytat tanulmányokat, az adott szak mintatantervéhez tartozó kurzusokat a másik szak irányából nem veheti fel.” Ez alátámasztani látszik azt, hogy korábban a tárgyak felvétele a párhuzamos képzésre nem volt szabályozva; ugyanakkor az indítványozó szerint sérti a tanulás szabadságát, mert indokolatlanul korlátozza a szabadon választható tanegységei terhére felvehető tárgyak körét. Felvetette azt a kérdést is, hogy miért hozott ilyen kiegészítő szabályt az ELTE ÁJK, ha az ő ügyét is meg lehetett ítélni az általános szabály alkalmazásával.
[15]	3.2. A hátrányos megkülönböztetés tilalma kapcsán az indítványozó arra hivatkozott, hogy az ELTE ÁJK egységes, osztatlan jogászképzésére történt felvételét követően őt a többi hallgatóval egyformán megilletik mindazok a jogok, amelyek a HKR-ben szerepelnek. Ez alapján felveheti háromszor a képzési terv tárgyait. Az ELTE IK-n azonban az indítványozónak létrejött még egy hallgatói jogviszonya, és e képzés keretei között is jogában áll a szabadon választható tanegységei terhére az ELTE bármely karán tárgyakat felvenni, ugyancsak három alkalommal. Ezek összeszámítását az indítványozó sérelmezte, és úgy vélte, hogy ezáltal elesett olyan jogoktól, amelyek a csak egy szakot végzőket megilletik.
[16]	3.3. Az Alaptörvény XXIV. cikkében (helyesen: XXVIII. cikkében) foglalt tisztességes eljáráshoz való jog kapcsán kifogásolta az indítványozó, hogy a bíróság az eljárás során rosszhiszeműséget feltételezett róla. Ezen kívül a bíróság az eljárás során nem vette figyelembe az általa becsatolt, az ELTE ÁJK Tanulmányi Hivatala által kiállított igazolást arról, hogy az ELTE ÁJK-n a „Római jog 1. (kollokvium)” című tárgyat kétszer vette fel.
[17]	Sérelmezte az indítványozó azt is, hogy a bírósági eljárás során az ügyét a második tárgyalás előtt újraszignálták, ami az eljárás elhúzódásához is vezetett. Az indítványozó kérte, hogy az ügyében született határozatok végrehajtását a bíróság függessze fel, a bíróság azonban erről az alperes álláspontját is kikérte, amit az indítványozó szintén időhúzásként értékelt, és kérte az eljáró bíró kizárását. (Időközben a határozatok végrehajtásának felfüggesztéséről döntés született.) Az ennek tárgyában hozott végzés önállóan nem fellebbezhető, csak az érdemi döntéssel. Mivel azonban közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatáról van szó, jelen esetben az ügy érdemében hozott döntéssel szemben sincs lehetősége az indítványozónak fellebbezni. Az indítványozó szerint az érdemi döntés tartalmára is kihatott az, hogy az ügyet az általa elfogultnak tartott bíró döntötte el, aki a diplomáját az alperesnél szerezte.
[18]	A tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének tartotta az indítványozó azt is, hogy bár teljes személyes költségmentességet kapott, mégis perköltségben marasztalták őt az alperes javára.
[19]	3.4. Az Alaptörvény XXVIII. cikke kapcsán utalt az indítványozó a bíró kizárására irányuló indítványáról hozott végzéssel szemben a jogorvoslat hiányára.
[20]	4. Az alkotmányjogi panasz kiegészítésében az indítványozó leírta, hogy fenntartja a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 12.K.32.428/2014/19. számú ítéletével szembeni, az Abtv. 27. §-a szerinti alkotmányjogi panaszát. Utalt arra is, hogy időközben az ELTE IK-n befejezte tanulmányait, a kérelmét ezért csak az elbocsátásával kapcsolatosan tartja fenn.
[21]	Az indítványozó kérte az Abtv. 28. § (1) bekezdésének az alkalmazását is, hogy az Alkotmánybíróság ez alapján vizsgálja meg a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 18. § (4) bekezdése Alaptörvénnyel való összhangját.
[22]	Az alkotmányjogi panasz kiegészítése az Alaptörvény hivatkozott cikkeinek pontosítását is tartalmazza. Ebben az indítványozó az Alaptörvény X. cikk (1) bekezdésére, XI. cikk (1) bekezdésére, XV. cikk (2) bekezdésére, XXIV. cikk (1) bekezdésére, valamint a XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdéseire hivatkozott.
[23]	4.1. Az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése sérelmeként az indítványozó előadta, hogy véleménye szerint az ELTE ÁJK mulasztott, amikor nem alkotott a nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (a továbbiakban: Nftv.) 49. § (3) és (7) bekezdésének megfelelő részletszabályokat arról, hogy a hallgató a tanulmányaihoz tartozó tantárgyakat a felsőoktatási intézmény másik képzésében, illetve másik felsőoktatási intézményben miként veheti fel. Megítélése szerint „a tárgyfelvétel a szakhoz kapcsolódik és nem összesíthető több szakon, mert arra vonatkozóan az intézmény nem hozott szabályokat”; ezt pedig a bíróság is észlelte az eljárás során, de az egyetem autonómiájára hivatkozva nem vizsgálta a kérdést. Így azonban az Nftv. és a HKR alapján nem világos, hogy az ELTE szakonként, vagy összességében számítja-e a három tárgyfelvételt, ami sérti a normavilágosságot és a jogbiztonság alkotmányos követelményét, valamint a tisztességes eljáráshoz való jogot. Az indítványozó ezen mulasztást látta igazoltnak a HKR már idézett módosításával [58. § (1a) bekezdés], ennek vizsgálatát azonban nem kérte az Alkotmánybíróságtól.
[24]	Ugyancsak a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmét jelentette az indítványozó szerint, hogy a bíróság nem vette figyelembe az ELTE ÁJK Tanulmányi Hivatala által kiállított igazolást arról, hogy az ELTE ÁJK-n a „Római jog 1. (kollokvium)” című tárgyat kétszer vette fel.
[25]	Megismételte továbbá az indítványozó, hogy a tisztességes eljáráshoz való joga sérelmének tartja, hogy az ügyében született határozatok végrehajtásának a felfüggesztésével a bíróság késlekedett, és újra előadta a bíró kizárásával kapcsolatos kifogásait is.
[26]	Ismételten kifogásolta az indítványozó, hogy a perköltségben marasztalták őt, amivel szemben nem élhet jogorvoslattal, ez pedig az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdését is sérti.
[27]	4.2. Az indítványozó az Alaptörvény (ismét hibásan hivatkozott) XXIV. cikk (1) bekezdése – a tisztességes hatósági eljáráshoz való jog – sérelmének tekintette, hogy az ügyét indokolás nélkül újraszignálták egy másik bíróra, amelynek okairól és körülményeiről ő semmilyen tájékoztatást nem kapott.
[28]	4.3. Az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdésének sérelme kapcsán adta elő az indítványozó a bíró kizárása ügyében hozott végzéssel (18.Kpk.45.429/2015/2.) szembeni jogorvoslati lehetőségek hiányával és a Pp. 18. § (4) bekezdésével kapcsolatos kifogásait.
[29]	4.4. Az Alaptörvény X. cikk (1) bekezdése és XI. cikk (1) bekezdése sérelme körében az indítványozó ismételten azt sérelmezte, hogy miután az egységes, osztatlan jogászképzésről már elbocsátották, a „Római jog 1. (kollokvium)” című tárgyat az ELTE IK-n végzett tanulmányai keretében sem állította vissza számára az egyetem, hogy azt a szabadon választható tanegységei keretében elvégezhessen. A tárgyfelvételek ilyen összeszámításával az indítványozó értelmezése szerint őt egyúttal általában is kizárták a jogászképzésből, mert a három sikertelen tárgyfelvételre hivatkozva akár egy újabb sikeres felvételi után is azonnal elbocsáthatnák.
[30]	4.5. Az Alaptörvény XV. cikk (2) bekezdésében előírt hátrányos megkülönböztetés tilalma összefüggésében az indítványozó azt állította, hogy a tanulás szabadsága tekintetében őt diszkrimináció érte, mert az egységes, osztatlan jogászképzésen őt megilletnék mindazok a jogok, amelyek a többi hallgatót is megilletik, és amelyeket a HKR biztosít. Az ELTE IK-n pedig programtervező informatikus hallgatóként az e kar hallgatóit megillető jogok járnának neki is. Ennek ellenére az ELTE ÁJK-n nem vehette fel háromszor a „Római jog 1. (kollokvium)” című tárgyat (csak kétszer), és ugyanezen tárgyat szabadon választható tanegységei keretében az ELTE IK-n sem vehette fel háromszor (csak egyszer). Az indítványozó előadása szerint azért érte őt hátrány, mert párhuzamosan több szakon is tanulmányokat folytatott, és így kevesebb lehetőséggel élhetett, mint a csak egy szakon tanulmányokat folytató hallgatók.
[31]	5. Az Abtv. 56. § (1) bekezdése előírja, hogy az alkotmányjogi panasz érdemi elbírálása előtt dönteni kell annak befogadásáról. Az alkotmányjogi panasz befogadásáról az Alkotmánybíróság az Abtv. 56. § (1) bekezdése alapján – figyelemmel az Abtv. 47. § (1) bekezdésére, 50. § (1) bekezdésére, valamint az Alkotmánybíróság Ügyrendjének 5. § (1) és (2) bekezdéseire – tanácsban eljárva dönt. A panaszt akkor lehet befogadni, ha az megfelel a törvényben előírt formai és tartalmi követelményeknek, különösen az Abtv. 26–27. és 29–31. §-aiban foglalt feltételeknek. Ezeken kívül az Abtv. 52. § (1) bekezdése értelmében az indítványnak határozott kérelmet kell tartalmaznia. A kérelem akkor határozott, ha megfelel az Abtv. 52. § (1b) bekezdés a)–f) pontjaiban foglalt kritériumoknak.
[32]	Jelen esetben a panasz nem felel meg ezeknek a követelményeknek, az alábbiak miatt.
[33]	6. Figyelemmel az indítványozónak az alkotmányjogi panasz kiegészítésében írt kérelmére – amelyben kifejtette, hogy időközben az ELTE IK-n befejezte tanulmányait, ezért csak az elbocsátásával kapcsolatos indítványi részek tekintetében tartja fenn az indítványát –, az Alkotmánybíróság csak az indítványozónak az ELTE ÁJK egységes, osztatlan jogászképzésről történt elbocsátásával kapcsolatos indítványi elemek befogadhatóságát vizsgálta meg.
[34]	Az Alkotmánybíróság ezért az Abtv. 59. §-a, és az Alkotmánybíróság Ügyrendjének 67. § (2) bekezdés c) pontja alapján, okafogyottság miatt megszüntette az eljárást – az indítványozó Elektronikus Tanulmányi Rendszerből törölt tárgyai és vizsgája kapcsán – az Alaptörvény X. cikk (1) bekezdésére, XI. cikk (1) bekezdésére és XXIV. cikk (1) bekezdésére alapított kérelmei tárgyában.
[35]	7. Az indítványozó egységes, osztatlan jogászképzésről történő elbocsátásáról szóló másodfokú határozatot felülvizsgáló bírósági ítéletet az alábbi okokból tartotta alaptörvény-ellenesnek.
[36]	Álláspontja szerint a döntés sérti az Alaptörvény XV. cikk (2) bekezdésében foglalt hátrányos megkülönböztetés tilalmát, mert elfogadta azt az érvelést, amely szerint ő a két fennálló hallgatói jogviszonya (és ezekhez kapcsolódó tárgyfelvételi jogosultságai) ellenére sem vehette fel ugyanazon tárgyat összességében hatszor, csak háromszor, ugyanis a tárgyfelvételeit összeszámították.
[37]	Kifogásolta az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében biztosított tisztességes tárgyaláshoz való joga kapcsán, hogy a bíróság nem vette figyelembe kellő súllyal az általa becsatolt igazolást, amelyet az ELTE ÁJK Tanulmányi Hivatala állított ki a „Római jog 1. (kollokvium)” című tantárgy felvételeinek számáról. Ugyanezen alapjoga kapcsán kifogásolta azt is, hogy bár a bíróság teljes személyes költségmentességet engedélyezett számára, mégis perköltséget kellett fizetnie az alperesnek. Hivatkozott továbbá az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése kapcsán is a bíróság rá nézve kedvezőtlen jogértelmezésére, amely a tárgyfelvételei számát a különböző szakokról összeszámította. Ezt az értelmezést különösen a HKR időközben elfogadott – és a kérdést a jövőre nézve egyértelműen rendező – módosítása miatt támadta.
[38]	Sérelmezte az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdése alapján, hogy az eljáró bíró kizárására irányuló kérelme tárgyában hozott végzés ellen sem önállóan, sem az ügy érdemében hozott döntésen keresztül nem élhetett jogorvoslattal.
[39]	8. Az alkotmányjogi panasz tartalmazza azt a törvényi rendelkezést – nevezetesen az Abtv. 27. § szakaszára történő hivatkozást –, amely megállapítja az Alkotmánybíróság hatáskörét az indítvány elbírálására, továbbá amely az indítványozó jogosultságát megalapozza [Abtv. 52. § (1b) bekezdés a) pont].
[40]	Az indítványozó a Pp. 18. § (4) bekezdésének – amely arról rendelkezik, hogy a kizárás tárgyában hozott végzés ellen önálló fellebbezésnek nincs helye – a vizsgálatát, külön és kifejezetten erre irányuló alkotmányjogi érvelés nélkül, az Abtv. 28. § (1) bekezdése alapján kérte, nem pedig az Abtv. 26. § (1) bekezdése szerinti alkotmányjogi panaszként.
[41]	Az Abtv. 51. § (1) bekezdése értelmében: „[a]z Alkotmánybíróság az Alaptörvény, valamint e törvény szerint arra jogosult indítványa alapján jár el.” Az e rendelkezésben foglalt indítványhoz kötöttség főszabályát töri át az Abtv. 52. § (2) bekezdése, amely alapján: „[a]z Alkotmánybíróság által lefolytatott vizsgálat a megjelölt alkotmányossági kérelemre korlátozódik. Ez a rendelkezés nem érinti az Alkotmánybíróságnak a 28. § (1) bekezdésben, a 32. § (1) bekezdésben, a 38. § (1) bekezdésben és a 46. § (1) és (3) bekezdésben meghatározott, hivatalból megtehető megállapításokra vonatkozó hatáskörét, valamint az Alaptörvény 24. cikk (4) bekezdésében foglaltakat.” Az Abtv. 28. § (1) bekezdése szerint pedig: „[a]z Alkotmánybíróság a 27. §-ban meghatározott bírói döntés felülvizsgálatára irányuló eljárásban a 26. § szerinti, jogszabály Alaptörvénnyel való összhangját illető vizsgálatot is lefolytathatja.” Az Abtv. ezen rendelkezései alapján az indítványozó ezen kérelmét nem lehet alkotmányjogi panasznak tekinteni, csak az Alkotmánybíróság hivatalból történő eljárása kezdeményezésének. Jelen ügyben az Alkotmánybíróság úgy ítélte meg, hogy az Abtv. 28. § (1) bekezdése alkalmazásának sem a feltételei, sem a szükségessége nem áll fenn.
[42]	Az indítvány kitér az eljárás megindításának indokaira, és a fent írtak szerint – az Alaptörvény XV. cikk (2) bekezdése, valamint a XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdései összefüggésében – tartalmaz okfejtést Alaptörvényben biztosított jog sérelmének lényege kapcsán [Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) pont].
[43]	Az indítvány megjelöli az Alkotmánybíróság által vizsgálandó bírói döntést: a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság támadott 12.K.32.428/2014/19. számú ítéletét [Abtv. 52. § (1b) bekezdés c) pont].
[44]	Az indítvány az Alaptörvény megsértett rendelkezéseként – a 6. pontban írtakra is figyelemmel – a XV. cikk (2) bekezdésére, valamint a XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdéseire hivatkozik [Abtv. 52. § (1b) bekezdés d) pont].
[45]	Az indítvány tartalmaz indokolást arra nézve, hogy a támadott bírósági döntést miért tartja ellentétesnek az Alaptörvény hivatkozott rendelkezéseivel [Abtv. 52. § (1b) bekezdés e) pont].
[46]	Az indítvány tartalmaz kifejezett kérelmet a bírói döntés megsemmisítésére [Abtv. 52. § (1b) bekezdés f) pont].
[47]	Az alkotmányjogi panasz benyújtása az Abtv. 53. § (1)–(2) bekezdésének megfelelően történt.
[48]	9. Az Abtv. 29. §-a szerint: „[a]z Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség, vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés esetén fogadja be.” Az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panasz ezen tartalmi befogadási követelményével összefüggésben az alábbi megállapításokat teszi.
[49]	9.1. Az indítványozó bírói döntést kifogásoló érvei egyik részükben az ítélet – valamint az első- és másodfokú határozatok – azon értelmezését kritizálják, amely szerint a különböző képzések keretében, különböző hallgatói jogviszonyok alapján történő tárgyfelvételeket, ugyanazon tárgy [jelen esetben a „Római jog 1. (kollokvium)” című tantárgy] tekintetében össze lehet számítani. A hallgatót így csak egyszer illeti meg ugyanazon – képzési egységben szereplő – tanegység háromszori felvételének a lehetősége, nem pedig annyiszor, ahány hallgatói jogviszonnyal rendelkezik; a HKR 52. § (1) bekezdés a) pontja ugyanis nem tartalmaz olyan szűkítő, megszorító szabályt, amely szerint az adott tanegység felvételeinek számát csak egy képzésen belül lehetne számítani. A támadott döntésekből az is kiderül, hogy a háromszori tárgyfelvétel lehetőségével az indítványozó élhetett, csak többlet-lehetőségekhez nem jutott a több fennállt hallgatói jogviszonyai alapján. E körben sérelmezte azt is az indítványozó, hogy a bíróság nem vette figyelembe kellő súllyal az általa becsatolt, az ELTE ÁJK Tanulmányi Hivatala által kiállított igazolást.
[50]	Az Alkotmánybíróság rámutat, hogy az indítványozó ezen kifogásai, tartalmukat tekintve, az indítványozó számára kedvezőtlen szabályzat- és jogszabály-értelmezési, valamint bizonyíték-értékelési és mérlegelési kérdésekre irányulnak. Az Alkotmánybíróság bírói döntésekkel szembeni alkotmányjogi panaszok befogadhatóságával kapcsolatos gyakorlata szerint: „a tényállás feltárása, a bizonyítékok mérlegelése és ennek alapján a következtetések levonása a rendes bíróságok feladata, amely önmagában alkotmányossági kérdést nem vet fel” {3250/2014. (X. 14.) AB végzés, Indokolás [11]; 3239/2013. (XII. 21.) AB végzés, Indokolás [14]; 3198/2013. (X. 22.) AB végzés, Indokolás [16]; 3182/2015. (IX. 23.) AB végzés, Indokolás [10]}. Az Alkotmánybíróság a jelen ügyben is hangsúlyozza, hogy: „[a] jogszabályokat a bíróságok értelmezik, az Alkotmánybíróság csak az értelmezési tartomány alkotmányos kereteit jelölheti ki” {3325/2012. AB végzés, Indokolás [14]; 3031/2016. (II. 23.) AB végzés, Indokolás [19].}; „Az Alkotmánybíróság a bíróságok ítéleteit […] akkor bírálhatja felül, ha azok az Alaptörvény megszabta értelmezési tartományt megsértik, és ezáltal a bírói döntés alaptörvény-ellenes lesz” {3119/2015. (VII. 2.) AB végzés, Indokolás [22]; 3031/2016. (II. 23.) AB végzés, Indokolás [19]}. Önmagában tehát az, hogy a bíróság az indítványozóétól eltérő jogi álláspontot foglalt el, bizonyítékoknak más jelentőséget tulajdonított, még nem eredményezi az eljárás tisztességtelenségét, sem pedig a döntés hátrányos megkülönböztetés tilalmába ütközését. A jogi indokok helyességének vizsgálata főszabály szerint felülvizsgálati hatáskör, amit a Kúria gyakorol {3031/2016. (II. 23.) AB végzés, Indokolás [20]}. „A jogszabályokat a bíróságok értelmezik, az Alkotmánybíróság csak az értelmezési tartomány alkotmányos kereteit jelölheti ki. Ez a jogkör azonban nem teremthet alapot arra, hogy minden olyan esetben beavatkozzon a bíróságok tevékenységébe, amikor olyan (állítólagos) jogszabálysértő jogalkalmazásra került sor, mely egyéb jogorvoslati eszközzel már nem orvosolható. Sem a jogállamiság elvont elve, sem a tisztességes eljárás alapjoga […] nem teremthet alapot arra, hogy az Alkotmánybíróság a bírósági szervezet feletti szuperbíróság szerepébe lépjen, és hagyományos jogorvoslati fórumként járjon el” {3325/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [13], [14]; 3079/2015. (IV. 23.) AB végzés, Indokolás [29].}.
[51]	9.2. Az alkotmányjogi panasz másrészt azt tartotta sérelmesnek, hogy a bíró kizárására irányuló kérelme tárgyában hozott végzés ellen sem önállóan, sem az ügy érdemében hozott döntésen keresztül nem élhetett jogorvoslattal az indítványozó; valamint azt, hogy bár az indítványozó teljes személyes költségmentességet kapott, mégis perköltséget kellett fizetnie az alperesnek. Ezek kapcsán az Alkotmánybíróság az alábbi megjegyzéseket teszi.
[52]	Az indítványozó által előterjesztett elfogultsági kifogást elbíráló végzés ellen nincs helye fellebbezésnek, és az elbocsátásról szóló határozat bírósági felülvizsgálata is egyfokú eljárás. Az indítványozó azonban nem volt elzárva attól a lehetőségtől, hogy jogszabálysértésre hivatkozással felülvizsgálati kérelemmel forduljon a Kúriához. A felülvizsgálati eljárás a jogorvoslathoz való jog védelmi körén túlmutató rendkívüli jogorvoslat, amelynek tartalmát és korlátait a jogalkotó szabadabban állapíthatja meg; de a Pp. 275. § (2) bekezdésére figyelemmel – amely külön kiemeli annak vizsgálhatóságát, hogy a határozat meghozatalában részt vett-e olyan bíró, akivel szemben a törvény értelmében kizáró ok áll fenn – a jelen ügyre nézve megállapítható, hogy rendelkezésére állt az indítványozónak olyan eljárás, amely biztosíthatta volna az elfogultsági kifogás tárgyában született döntés felülvizsgálatát.
[53]	A költségmentesség tartalmát, az ez alapján járó kedvezményeket a Pp. 84. § (1) bekezdése határozza meg. A költségmentesség alkalmazásáról a bírósági eljárásban 6/1986. (VI. 26.) IM rendelet 1. §-a szerint: „Személyes költségmentesség [Pp. 84. § (1) bekezdése] engedélyezése esetén a felet a Pp. 84. §-ában meghatározott kedvezmények illetik meg.” Az indítványozó az ügyében hozott ítélet szerint teljes személyes költségmentességben részesült, ezért a Pp. 84. § (3) bekezdése értelmében valamennyi, a Pp. 84. § (1) bekezdésében meghatározott költségre vonatkozóan mentességet kapott. Az alperes költségének (ügyvédi munkadíj) megfizetésére azonban az indítványozót a bíróság a Pp. 78. § (2) bekezdése alapján kötelezte. A Pp. 78. § (1)–(2) bekezdései szerint: „(1) A pernyertes fél költségeinek megfizetésére a pervesztes felet kell kötelezni; ez alól annyiban van helye kivételnek, amennyiben a 80–83. §-ok eltérően rendelkeznek, vagy a törvény egyéb kifejezett rendelkezése a költséget a per eldöntésétől függetlenül másnak a terhére rója. (2) A bíróság a perköltség felől hivatalból határoz, kivéve, ha a pernyertes fél a perköltség tárgyában való határozathozatal mellőzését kéri. Egyezség esetében (148. §) a bíróság a perköltség felől csak a felek kérelmére határoz. Ezek a rendelkezések nem érintik a költségmentesség, az illetékmentesség vagy az illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt illetékek és az állam által előlegezett költségek, valamint a pártfogó ügyvédi díj viselésére vonatkozó kötelezettséget.” E rendelkezésekre tekintettel, az indítványozó által felvetett kérdést a Pp. megfelelően szabályozza.
[54]	10. Az indítványozó által az alkotmányjogi panaszban felvetett kifogások ezért nem minősülnek az Abtv. 29. §-a szerinti alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésnek, sem a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenességnek.
[55]	Mindezek alapján az Alkotmánybíróság – az Abtv. 47. § (1) bekezdése és az 56. § (2)–(3) bekezdései, valamint az Alkotmánybíróság Ügyrendjének 5. § (1)–(2) bekezdései alapján eljárva – az Alkotmánybíróság Ügyrendjének 30. § (2) bekezdés a) pontja alapján az alkotmányjogi panaszt visszautasította.
. 3085/2016. (IV. 18.)

matches: Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság bíróság bíróság


A pedagógus minősítési rendszer a jogszabályi változások tükrében (2013-2017) | Lunczer | Opus et Educatio
Erika Katalin Lunczer
Az 1996/1997-es tanévtől oktat közgazdásztanárként a kaposvári szakközépiskola/szakgimnázium érettségi előtti szakmai képzésében, illetve az érettségi utáni OKJ-s szakképzésében. 2012 óta a közismereti képzésben is tevékenyen részt vesz matematikatanárként. Jelenleg a Kaposvári Szakképzési Centrum Noszlopy Gáspár Közgazdasági Szakgimnáziumában (Kaposvár) szakmai tagintézményvezető-helyettes beosztásban dolgozik.
Home > Vol 5, No 1 (2018) >	Lunczer
A pedagógus minősítési rendszer a jogszabályi változások tükrében (2013-2017)
A magyar minősítési rendszer filozófiája nemzetközi és hazai tapasztalatok alapján került kialakításra. A pedagógus életpályamodell bevezetését hazánkban elsőként Lannert Judit vizsgálta. Tanulmánya (Lannert, 2008) szerint a minőségi oktatás fontos alapfeltétele a tanárképzésbe való bekerüléskor a szelektálás (alkalmassági vizsga), pályára kerülés után a mentorálás, a szakvizsga és egy jól kidolgozott és bevezetett teljesítmény alapú bérrendszer is szolgálhatja a minőség javulását. A minősítési rendszer tudományos alapjaival foglalkozó munkák is megjelentek az évtizedben Falus Iván és Kotschy Beáta szerkesztésében (Falus, 2011; Kotschy, 2011). Ezek a művek elősegítették a magyarországi modell kidolgozását, és annak 2013/2014-es tanévben megvalósuló bevezetését.
Pedagógus minősítési rendszerünk alapjai
A pedagógusok előmeneteli rendszerének minősítési része tartalmi elemekből, eljárásrendből és módszertanból áll. A jogszabályi környezet a tartalmi elemeket és az eljárási rendet garantálja, a módszertant a központilag meghatározott, egységes követelmények és értékelések jelentik.
A minősítővizsga és a minősítési eljárás során minden pedagógusra egységes, nyilvános szabályok vonatkoznak. Részletes szabályaikat, a sikeres minősítővizsgához és minősítési eljáráshoz szükséges követelményeket A pedagógusok előmeneteli rendszeréről és a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény köznevelési intézményekben történő végrehajtásáról szóló 326/2013. (VIII. 30.) Korm. rendelet (továbbiakban: Rendelet) állapítja meg. A minősítő vizsgák/eljárások adott évre vonatkozó szempontrendszerét az oktatásért felelős miniszter által elfogadott útmutatók is tartalmazzák.
Az Oktatási Hivatal (OH) által szervezett minősítő vizsga és a minősítési eljárás során a Gyakornok, Pedagógus I., Pedagógus II., Mesterpedagógus és Kutatótanár fokozatok érhetők el. Az egyes kategóriák közötti váltás szakmai gyakorlati időhöz (minimum 6 év) és az aktuális minősítési követelményeknek való megfeleléshez kötött. A Pedagógus I. kategóriába lépésnek minősítő vizsga, míg a többi fokozatba való átsorolásnak a minősítési eljárásban való részvétel a kritériuma. Mind a vizsga, mind a minősítési eljárás központi eleme a portfólióvédés és az óralátogatás. (2016. július 30 óta a Mesterpedagógus és a Kutatótanár fokozat elérésének kritériuma pályázat benyújtása és védése, a Rendelet az eljárást magát pedig több helyen bírálati eljárásként említi.) A Pedagógus II. fokozat elérése minden pedagógus számára kötelező (megszerzése feltétele a pályán maradásnak) a Pedagógus I. fokozatba lépést követő 6 – 9 év szakmai gyakorlat után. A felső két fokozat megszerzése opcionális, az arra való jelentkezés rendes eljárás keretében díjköteles.
A pedagógus előmeneteli rendszer 2013. szeptember 1-jei bevezetésekor még úgy tűnt a köznevelési intézményekben foglalkoztatott több, mint 150 000 pedagógusnak, pedagógiai szakértőnek és pedagógiai előadónak (azok kivételével, akik a 2013. szeptember 1-jétől számított tizedik tanév végéig elérik az irányadó öregségi nyugdíjkorhatárt) az első minősítési eljárásban vagy minősítő vizsgán – a nemzeti köznevelésről szóló törvény (Nkt.) értelmében – 2018. június 30-ig kell részt vennie. (Azonban a 2016. évi LXXX. törvény 46. § 15. pontja hatályon kívül helyezte 2017. január 1-jétől az Nkt. 97. § 19. bekezdését, így a minősítési kötelezettség határidejét a pedagógusok módosított kinevezése tartalmazza.)
A minősítési rendszer bevezetési ideje 5 év. Az átmeneti időszak során (2013-2018 között) a minősítési folyamat átmeneti szabályok alapján zajlik le. 2015 őszéig kifutottak az előmeneteli rendszer bevezetését támogató kiemelt projektek (TÁMOP 3.1.5., TÁMOP 3.1.8., TÁMOP 3.1.15.), melyek keretein belül több pilotot bonyolítottak le. A pedagógusminősítés feltételeit az elméleti alapok (tartalmi elemek), az eljárásrend, a módszer – és eszközrendszer jelentik, melynek működését a jogszabályi keretek garantálják. Bármelyik feltétel változtatása a minősítési folyamat kisebb vagy nagyobb mértékű átalakulását eredményezi.
A minősítési rendszer indításakor, 2013. szeptember 1-jével a tanárok besorolása átmeneti szabályok szerint valósult meg: a két év szakmai gyakorlatnál kevesebbel rendelkezők gyakornokként kerültek foglalkoztatásra, mindenki mást Pedagógus I. fokozatba kellett besorolni. Lehetőséget biztosított a jogszabály arra, hogy a Pedagógus I. fokozatban kötelezően eltöltendő 6 év szakmai gyakorlati idő lejárta előtt magasabb fokozatot lehessen elérni. A Rendelet 36.§ (2) bekezdése a legalább nyolc év szakmai gyakorlattal rendelkezők számára megengedte, hogy 2019 helyett már 2014 és 2018. június 30. között kezdeményezhetik minősítési eljárásukat.
Az ehhez kapcsolódó rendkívüli feltételeket minden év februárjának utolsó napjáig teszik közzé, első alkalommal 2014. február 28-án jelent meg a közlemény. A pedagógusok magasabb fokozatba lépésének útjai a minősítési rendszer elindulásával vették kezdetüket.
Felkészülés a pedagógusok minősítésére – a támogató rendszer elemei
2013. augusztus 30-án került kihirdetésre a pedagógusok előmeneteli rendszeréről szóló Rendelet. Ez volt az első a minősítési rendszert támogató elemek közt. A pedagógusok többsége nehezen igazodik el a jogi normák között, ráadásul a jogszabály csak tartalmi követelményeket és eljárásrendet fogalmazott meg. A tanárok munkájára pedig inkább a gyakorlatiasság jellemző, így érdeklődve várták a további eligazításokat.
A minősítési rendszer bevezetésekor a következő tájékoztatások jelentek meg:
A portfólió részletes követelményeit, a tartalmi elemekhez elvárt dokumentumok listáját az OH dolgozta ki és tette közzé 2013. december 12-én „Útmutató a pedagógusok minősítési rendszeréhez” címmel. Ez volt az első szakmai felkészülést támogató dokumentum, mely gyakorlatias formában támpontokat fogalmazott meg a tanárok számára a pedagógusminősítés kapcsán.
Ezt követően még az alábbi szakmai felkészülést támogató útmutatók kerültek közzétételre a www.oktatas.hu portálon:
Kiegészítő útmutató – 2014.03.19.-én,
Az Útmutató a pedagógusok minősítési rendszeréhez második, javított változata 2014. 08.25.-én,
A második, javított verzió kivonata (Rövidített útmutató) 2014.09.04-én.
Ezen túl olyan tájékoztató anyagok nyújtottak még segítséget a megmérettetés előtt álló pedagógusok számára, mint a TÁMOP 3.1.5. hírlevél, tematikus hírlevelek a pedagógus-életpályamodell kialakításáról. A www.oktatas.hu portálon publikált szakmai anyagok, videók is megkönnyítették a jelentkezők tevékenységét. Hatékony támaszt jelentett az ügyfélszolgálat (minosites@oh.gov.hu), melyhez bátran fordulhattak kérdéseikkel a pedagógusok. Sajnálatos módon ez a segítségnyújtási forma a TÁMOP-os zárást követően, 2015 decembere óta már nem áll az ország tanerőinek rendelkezésére.
2014-ben országos rendezvénysorozat indult útjára a minősítési rendszerről, melynek célja az érintettek tájékoztatása az e–portfólióról. Az Oktatási Hivatal szakmai rendezvényei (értekezletek, konferenciák) az intézményvezetőket éppúgy patronálták, mint a minősítésre váró pedagógusokat. A szakértői képzésben részt vett kollégák is segédkezet nyújtottak folyamatosan társaiknak.
A 2014-es próbaminősító vizsgák és próbaminősítési eljárások
A TÁMOP – 3.1.5./12. Pedagógusképzés támogatása kiemelt projekt keretében 2014-ben próbaminősítő vizsgák és eljárások zajlottak, az abban eredményesen részt vett pedagógusok OH által kiadott tanúsítványt vehettek át és 2015. január elsejétől Pedagógus I-ből magasabb fokozatba léphettek.
2013. november 16-án indult el a „Gyakornoki évek szakmai program” 400 gyakornokkal. A gyakornoki pilotban résztvevők 2014. április 03. - június 03. között tölthették fel gyakornoki e-portfóliójukat, a lehetőséggel 368-an éltek. 2014. május – augusztus között 362 fő tett sikeres próba minősítővizsgát (363-ból), akik a második gyakornoki év leteltét követően, leghamarabb 2015. 01. 01-jén Pedagógus I. fokozatba léphettek.[1]
Egyszerűsített minősítési eljárás keretében a legalább 14 év szakmai tapasztalattal és pedagógus szakvizsgával rendelkezők számára lehetőséget biztosítottak, hogy Pedagógus II. fokozatba kerüljenek, ha 2014. április 30-ig kérelmezték azt és feltöltötték e-portfóliójukat az informatikai rendszerbe. Amennyiben a portfólió minden jogszabályban előírt elemet tartalmazott, úgy a pedagógust – a minősítési eljárás mellőzésével – 2015. január 1-jétől ideiglenesen Pedagógus II. fokozatba kellett besorolni. Ebben a fokozatban az akkori szabályozás értelmében csak akkor maradhattak, ha 2018. december 31-ig „rendes” minősítési eljárásban vesznek részt. Amennyiben a minősítési eljárás során nem feleltek volna meg, 2019. január 1-jétől vissza kellett volna sorolni őket Pedagógus I.-be, ám a Rendelet 2016 júliusi változtatása következtében véglegessé vált a Pedagógus II-es besorolásuk.
A 2014-ben indult egyedi eljárásban ideiglenesen az is Pedagógus II. fokozatba került, aki az egyszerűsített változat feltöltése mellett döntött, ám ők nem kaptak szakmai visszajelzést portfóliójukról. Csak ebben a különleges eljárásban választhattak a pedagógusok, hogy az e-portfólió egyszerűsített vagy teljes változatát töltik fel. Akik a teljes változat feltöltését választották, személyre szabott szakértői visszajelzést kaptak az OH szakembereitől.
A jogszabályi környezet tanulmányozása során észleltem, hogy egyik jogszabályban sem volt felhatalmazás vagy átmeneti rendelkezés arra nézve, hogy egyszerűsített változatban is feltölthető lett volna a portfólió. (Az egyszerűsített változat a Kormányrendeletben és az Útmutatóban rögzített dokumentumokhoz képest kevesebb alapdokumentumot kíván. Mindez 2014. február 6-án, a portfóliós felület megnyitásakor felkínált választási lehetőségből volt látható. Az Útmutató kiadásának időpontjában még nem létezett az egyszerűsített portfólió fogalma.)
Az egyszerűsített minősítési eljárásban részvételre jogosultak száma 28 597 fő, az e-portfóliót határidőig feltöltők száma 22 697 fő volt, közülük teljes változatot csak 6 601 fő töltött fel, a többiek egyszerűsített változatot választottak. Hiánypótlásra 1 666 fő vált jogosulttá, közülük 533 fő élt a lehetőséggel.
Az Oktatási Hivatal egyszeri hiánypótlási lehetőséget biztosított 2014. május 30 és június 5 között azoknak a pedagógusoknak, akik a 2014. április 30-i határidőig feltöltötték e-portfóliójukat, az azonban nem tett eleget a véglegesítés feltételeinek (az egyszerűsített, illetve a teljes változat egyikében sem 100%-os a feltöltés).[2]
1. ábra: A 2014. évi egyszerűsített eljárásban e-portfóliót feltöltők számának megoszlása
Forrás: saját készítésű ábra az OH közzétett számadatai alapján[3]
A jogszabályalkotók szakértői képzések során közvetlen belépési lehetőséget is kínáltak a Mesterpedagógus fokozatba a minősítési rendszer elindításakor. A minimum 15 év szakmai gyakorlattal és szakvizsgával rendelkezők körében pályázati felhívást tettek közzé a Kormányrendelet vegyes és átmeneti rendelkezései közt. Különös feltételek is kijelölésre kerültek pl. Országos szakértői, vagy érettségi elnöki, vagy szaktanácsadói névjegyzéken való szereplés, szakértői vagy szaktanácsadói képzésen való részvétel vállalása, s ilyen feladatok ellátásában való közreműködés. Több turnusban 5.188 fő pedagógiai-szakmai ellenőrzési és pedagógusminősítési szakértőt képeztek, akik 2∙30 órás akkreditált képzésen próbaminősítési eljárás után Mesterpedagógusi besorolást kaptak. Őket évente legfeljebb 25 alkalommal szakértői, valamint egyéb feladatokkal bízhatják meg. A szakértői képzéshez teljes változatú, véglegesített e-portfólióval kellett rendelkezni.
A 2015-ös próbaminősítési eljárások
A Hivatal 2014 nyarán megkezdte a Mesterpedagógus és Kutatótanár fokozatokhoz kapcsolódó minősítési eszközök és eljárások kidolgozását. Azok jelentkezhettek a programra, akik legalább 14 év pedagógiai szakmai gyakorlattal rendelkeztek, munkájukat jellemezte az innováció, továbbá a mesterpedagógusoktól, kutatótanároktól elvárható tevékenységek: program-, tananyag-, taneszköz-fejlesztés, intézményi vagy más keretek között zajló kutatási, fejlesztési programokban való részvétel, szervezett tudásmegosztás.
Az Oktatási Hivatal által gondozott TÁMOP-3.1.5/12-2012-0001 azonosítószámú kiemelt uniós projekt keretében 2014-2015 évben „A pedagógus minősítési rendszer kiegészítése, kipróbálása és korrigálása” című pilotprogramra került sor, melynek keretein belül történt a pedagógus-előmeneteli rendszer Mesterpedagógus és Kutatótanár fokozataihoz kapcsolódó minősítési eszközök és eljárások kidolgozása, azaz a pedagógus minősítési rendszer ez irányú továbbfejlesztése. (E munka eredményeként 2016.08.17.-én tették közzé a Mesterpedagógusi és Kutatótanári fokozatok minősítési eljárásának útmutatóit, melynek megjelenését már sokan várták.)
A Mesterpedagógusi / Kutatótanári pilotban 1.173 fő vett részt: 1.047 mesterpedagógus-jelölt és 126 kutatótanár-jelölt. Közülük 171 fő mesterpedagógus- és kutatótanár-minősítési szakértőt képeztek ki, 96 fő pedig Pedagógus II. fokozatba léphetett 2016. január 1-jén.[4] Míg 2014-ben próbaminősítések és szakértői, valamint szaktanácsadói képzések zajlottak, addig 2015-ben próbaminősítések mellett már a tervek szerinti „rendes” minősítések is sorra kerültek.
A 2015. évi „rendes” minősítő vizsgák és minősítési eljárások
A 2015. évi minősítésekre kötelezetteken kívül önkéntesen jelentkezhettek azok a pedagógusok is, akik a minősítésre jelentkezés határidejéig legalább 30 év szakmai gyakorlatot vagy legalább 8 év szakmai gyakorlatot és szakvizsgát szereztek. Ezek a minősítések már a Rendeletben szabályozottak szerint történtek (a későbbiekben leírt változások figyelembe vételével).
A 2015. évi minősítési tervbe 18.095 fő került be. Közülük 2.930 Gyakornok, 12.468 fő Pedagógus I. fokozatba sorolt volt. 2.697 ideiglenesen Pedagógus II. fokozatba lépett pedagógus vállalta a 2015-ös évben a mielőbbi megmérettetést annak érdekében, hogy besorolását ne veszítse el.[5]
Az Oktatási Hivatal adatai szerint „... 2015. évben 10.235 pedagógus minősítése történt meg, a megcélzott fokozatonként: Pedagógus I. 1.193 fő, Pedagógus II. 8.472 fő, Mesterpedagógus 550 fő, valamint Kutatótanár 20 fő.”[6]
A 2016-os minősítési évre vonatkozó (2015. február utolsó napján megjelentetett) keretszám 30 000 fő volt, ennek ellenére a minősítési tervben csak 17 437 pedagógus szerepelt.[7] A 2017-es évre szóló pedagógusminősítési keretszámot 35 000 főben állapították meg, végül a minősítési folyamat résztvevőiként csak 22 828 fő jelent meg a Hivatal forrásában.[8]
A folytatás: kötelező minősítés
A nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény az átmeneti és vegyes rendelkezések közt a következő utasítást foglalta magába 2016-ig: „97. § (19) A pedagógus-munkakörben, valamint pedagógiai szakértő, pedagógiai előadó munkakörben foglalkoztatottak első minősítésére vagy minősítő vizsgájára 2013. szeptember 1. és 2018. június 30. között kerül sor.” Azonban az idézett bekezdést a 2016. évi LXXX. törvény 46. § 15. pontja hatályon kívül helyezte, a kötelező minősítés 2018-as határidejét ezzel eltörölte.
A 326/2013. (VIII.30.) Korm. rendelet tartalmazza a Pedagógus II. fokozat elérésének időbeli behatárolását, a jelenlegi szabályozás szerint: „3. § (1) Ha a Pedagógus I. fokozatba besorolt pedagógus besorolását követően legalább hat év szakmai gyakorlatot szerzett, saját kezdeményezésére minősítési eljárásban vehet részt. Ha a pedagógus a Pedagógus I. fokozatba történő besorolástól számítva kilenc év szakmai gyakorlatot szerzett, a minősítési eljárást le kell folytatni. A minősítési eljárásban való kötelező részvételt – az e rendeletben meghatározottak szerint – a munkáltató írja elő a Pedagógus I. fokozatba lépést követően a kinevezés, munkaszerződés módosításában.”
A két jogi normát összevetve már érthetővé válik, miért nevezik a 2013 és 2018 közötti időszakot a pedagógusminősítési rendszer szempontjából „átmeneti időszaknak”. A Rendeletben megjelölt 6-9 év Pedagógus I. fokozatban eltöltött idő felmenő rendszerben értendő, míg az átmeneti periódusban (2013.09.01. – 2018.06.30.) minden pedagógusnak át kellett volna esnie egy minősítési folyamaton.
A jogszabályi környezet változásai, vizsgálati módszere
A pedagógus minősítési rendszer kiindulópontját a 326/2013. (VIII. 30.) Korm. rendelet kiadása jelentette hazánkban. Azonban nem szabad elfelejteni, hogy a köznevelési rendszert szabályozó jogi normák struktúrája összetett.
A minősítés jogi hátterét jelentő hatályos joganyagok a következők:
2011. évi CXC. törvény a nemzeti köznevelésről szóló törvény
15/2015. (III. 13.) EMMI rendelet a köznevelési szakértői tevékenység, valamint az érettségi vizsgaelnöki megbízás feltételeiről
110/2012. (VI.4.) Korm. rendelet a Nemzeti alaptanterv kiadásáról, bevezetéséről és alkalmazásáról
363/2012. (XII.17.) Korm. rendelet az Óvodai nevelés országos alapprogramjáról
A nevelési-oktatási intézmények működéséről és a köznevelési intézmények névhasználatáról szóló 20/2012. (VIII. 31.) EMMI rendelet szabályozza a tanfelügyelet (pedagógiai-szakmai ellenőrzés) megszervezését és lefolytatását, de a pedagógusminősítések során az értékelésnek már nem eleme.
Vizsgálódásaim során a Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium által elindított, bárki számára térítésmentesen hozzáférhető Nemzeti Jogszabálytárt (http://njt.hu weboldalt) vettem igénybe. A könnyen kezelhető honlapon az adott naptári napon hatályban lévő egységes szerkezetű jogszabályok mellett akár még nem hatályos, de már kihirdetett jogszabályokra is rákereshetünk. A jogi normáknak a különböző időállapotok szerinti szövegéhez is hozzáférhetünk; öt évre visszamenőleg lehet a jogszabályok korábban hatályos változatait lekérdezni. A hivatkozott honlapról gyűjtöttem információkat a minősítési rendszert befolyásoló jogi környezet változásairól. Kiemelt figyelmet a köznevelési törvényre és a 326/2013. (VIII.30.) Korm. rendeletre fordítottam, mivel a pedagógusok minősítési rendszerének folyamatos transzformációja bennük mutatkozott meg elsősorban. A jogszabályi változásokat minősítési időszakonként, táblázatos formában rendszerbe foglaltam az elemzés előkészítése során. A továbbiakban vizsgálódásaim tapasztalatait ismertetem.
A pedagógusok előmeneteli rendszerének formálódása az Nkt. változásainak tükrében
A köznevelési törvényt 2012. szeptember 1-jei hatályba lépése óta a Kormány 2017 júliusáig 43 alkalommal módosította. A korrekciók hét esetben érintették a pedagógusok előmeneteli rendszerét. A nemzeti köznevelésről szóló törvény (Nkt.) pedagógusok előmeneteli rendszerére vonatkozó paragrafusai (64-65.§) a 95.§(5) bekezdése alapján 2013. szeptember elsején léptek hatályba. Ezt megelőzően még történtek módosítások a felhatalmazó, valamint az átmeneti és vegyes rendelkezésekben (94.§, illetve 97.§).
A jogalkotó a hatályba lépés előtt (a 2013. évi CXXXVII. törvény 8. § (1) bekezdésével) megváltoztatta a minősítendők körét: a nevelési-oktatási intézményben pedagógus-munkakörben foglalkoztatottakat elsőként a pedagógiai szakértő, pedagógiai előadó munkakörben alkalmazottakkal bővítette ki. Továbbá egységesen megállapította körükben a minősítési kötelezettség alól mentesítettekre vonatkozó időkorlátot – azokat érinti a mentesítés, akik 2023. augusztus 31-ig a rájuk vonatkozó öregségi nyugdíjkorhatárt elérik.
2016. január 1-jétől a 2015. évi CCXXIII. törvény 80. §-a e rendszer hatálya alá vonta a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló törvény szerinti bölcsődében pedagógus-munkakörben foglalkoztatott, illetve a gyermekvédelmi szakellátást nyújtó intézményben örökbefogadási tanácsadó munkakörben foglalkoztatott személyeket is.
A nemzeti köznevelési törvény pedagógusok előmeneteli rendszerére vonatkozó 64. §-a az életpálya során elérhető fokozatokat, az egyes fizetési fokozatokba lépés feltételeit sorolja fel; valamint a minősítés eredménytelenségének következményét (a közalkalmazotti jogviszony/munkaviszony megszűnését) írja le. A minősítési eljárás és a minősítő vizsga eredményét nem kérdőjelezhetik meg a jelöltek, ám annak folyamán a 64.§ (9) bekezdésének jogcímén a hibás vagy valótlan ténymegállapításnak, személyiségi jogot sértő megállapításnak a megsemmisítését egy hónapon belül a bíróságtól kérhetik.
A 2013. szeptember elsején hatályba lépő 64. paragrafusban két alkalommal történt változtatás a törvényalkotók által. 2014. év elejétől a „minősítő vizsga és a minősítési eljárás során a kapcsolattartás elektronikus úton” került bevezetésre a kormányhivatal és az érintettek között. Egy év elteltével már módosult ez, a minősítési rendszerben a kormányhivatal feladat- és hatáskörét az Oktatási Hivatal vette át.
A 326/2013. Korm. rendelet pedagógus minősítési rendszert érintő módosításai
A Rendelet 2013 szeptemberének első napján lépett hatályba. 2017 júliusáig a jogalkotó 18-szor változtatott a rendelet normatani jellegében. (Az utolsó módosítás 2017. március 21-től hatályos.)
E módosítások normatani jelleg alapján három csoportba sorolhatók:
a jogtechnikai jellegű változások, melyek a normaszöveg pontosítását szolgálták,
deregulatív jellegűek, ami a normaszöveg csökkentését eredményezték, és
tételes normaszöveg-változtatások is akadtak a hivatkozott rendeletben.
Jogtechnikai és deregulatív jellegű változtatások minden módosítás alkalmával előfordultak, a legnagyobb lényegi normaszöveg-változtatásra – melyek a Rendelet címeiben, tartalmában történtek – 2015 szeptemberében került sor. A továbbiakban igyekszem átfogó – de nem mindenre kiterjedő – képet adni az egyes minősítési időszakokban.
Az eddig végbement 18 jogszabályi korrigálás a próbaminősítési időszakon kívül három minősítési folyamatot is érint vagy érintett. Mivel a változások hatályba lépése nagyrészt a kihirdetést követő napot jelentette, így előfordult, hogy a pedagógusok munkáját segíteni szándékozó útmutatók közzétételét újabb és újabb jogszabályi módosítások követték.
Módosítások a próbaminősítések időszakában
A próbaminősítések első időszaka 2014. április 30-ával zárult le, eddig az időpontig kellett a jelentkezőknek feltölteni e-portfóliójukat az OH által működtetett, 2014. február 6-án megnyílt felületre. Ebben az időszakban, a 326-os rendeletben jórészt pontosításokra került sor.
A Rendelet módosítása által érintett szabályozási tárgykörök:
az eljárásrendet érintő szabályozás módosulása:
eltörölték az e-portfólió jelentkezéssel egyidejűleg történő feltöltési kötelezettségét a Pedagógus II. fokozatba jelentkezők esetén,
minősítési eljárás esetén kötelezően előírták, hogy a minősítő bizottság egyik tagjának legalább olyan végzettséggel kell rendelkeznie, hogy az Nkt. 3. melléklete szerint taníthassa a minősítésre jelentkezett, szakképző iskolában foglalkoztatott pedagógus megjelölt tantárgyát,
kijelölték a határidőket a minősítési folyamat során (ezek 2016. július végéig változatlanok maradtak),
a minősítési eljárásra jelentkezés és annak rögzítése az intézményvezető bevonásával történt ezután, nem a kormányhivataloknál,
egyértelműen kihirdették, hogy a Pedagógus I. minősítő vizsga és a Pedagógus II-re irányuló eljárás díját az állam viseli,
a Mesterpedagógus fokozat elérésére irányuló pályázati feltételek közül besorolási feltétellé tették az Országos szakértői vagy szaktanácsadói névjegyzékbe való felvételt,
2014-ben a minősítő vizsga és a minősítési eljárás szervezésével összefüggő, kormányhivatalok számára előírt feladatokat az OH látta el kiemelt projektek (TÁMOP – 3.1.5/12 és
TÁMOP – 3.1.5/15.) keretében.
Ha a minősítővizsga kijelölt időpontja a következő tanévre esik, a pedagógus az azt megelőző tanítási év végéig módosíthatja e- portfólióját, amikor a minősítésre sor kerül.
Az értékelést követő tizenöt napon belül értékelőlapot tölthet ki a minősítőbizottság elnökéről és tagjairól az OH által működtetett informatikai támogató rendszerben.
A módszer-és eszközrendszer szabályozásának változása:
a portfólióvédés során mentesültek a Mesterpedagógus-, és a kutatótanár-jelöltek a saját önértékelés bemutatása alól.
A 2015. évi minősítési időszak jogszabályi környezetében történt változások
A 2015. évi minősítés időszaka 2014. február utolsó napján, a miniszteri közlemény megjelentetésével vette kezdetét, s végét 2015. december 31. jelentette volna. A pedagógus portfólió feltöltésének határidejéig (2014. nov. 30.) négy alkalommal változott a hivatkozott Rendelet, melyből az Útmutató második, javított változatának [9] közzététele utánra, illetve a rövidített útmutató[10] kiadását követően két rendeletmódosítás is esett.
Az Útmutató második, javított változatának közzétételéig bekövetkezett változtatások a próbaminősítéseknél már említésre kerültek, azok a 99/2014. (III.25.) Korm. rendelet kibocsátásának következményeként történtek. Jogtechnikai jellegű, egy hónappal később hatályba lépő rendelkezések is születtek, melyek a díjköteles és a megismételt minősítő vizsgák és minősítési eljárások díjfizetési kötelezettséget szabályozták.
Az Útmutató második, javított változatának megjelentetése (2014. augusztus 25.) után végbemenő jogszabályi változásokat a 221/2014. (IX.4) és a 268/2014. (XI.3.) Korm. rendeletek kihirdetései okozták.
A legjelentősebb minősítési rendszerhez kapcsolódó változások a 2015. évi minősítések e-portfóliójának feltöltési időpontjáig (2014. november 30-ig):
A tanár munkakörben alkalmazott pedagógus a minősítés során már olyan tantárgyat is választhatott, melyet a jelentkezéskor legalább heti két órában tanított.
Az óvodapszichológus, iskolapszichológus közvetlen pszichológiai foglalkozását a jogalkotó kiemelte a munkakör részét képező foglalkozások köréből.
Ha a pedagógus által választott tantárgy a jelentkezést követően vagy az e-portfólió feltöltése után megváltozik, akkor a kormányhivatalt köteles értesíteni és jogosult a portfóliója módosítására megadott határidőkön belül.
A köznevelési intézmények vezetői és magasabb vezetői megbízással rendelkező pedagógusai akkor is besorolhatók voltak a Mesterpedagógus fokozatba, ha szakértői, szaktanácsadói feladatot nem láttak el.
A próbaminősítések során Mesterpedagógus fokozatba soroltak feladatköre bővült, pl. továbbképzéseken előadói feladatok ellátásával, amennyiben 25 alkalomnál kevesebbszer láttak el szaktanácsadói/szakértői feladatokat. Besorolásuk visszavonhatóvá vált, ha nekik felróható okból feladataik ellátására nem kerül sor.
A Pedagógus II. vagy Mesterpedagógus kategóriába sorolt tanároknak lehetőséget adott a jogszabály a Kutatótanár fokozatba történő közvetlen belépéshez, mentesültek így a két minősítési eljárásban való sikeres részvétel, valamint a hat év szakmai gyakorlat kritériumok alól.
A minősítő bizottság tagja és elnöke legalább az értékelt pedagógussal azonos fokozatba besorolt személy lehetett.
A minősítő bizottság tagjainak egyike sem lehetett az értékelendő pedagógus közvetlen hozzátartozója.
A feltöltésre kerülő nevelő-oktató munka dokumentumait két csoportra osztották: alap- és szabadon választható dokumentumokra.
Megjelent az intézményvezető által nem vagy hibásan rögzített minősítési eljárásra jelentkezés jogorvoslata: a 2015. évi minősítési tervbe való felvételt lehetett kérni. (Az Oktatás Hivatal részére benyújtott kérelemmel történhetett ez meg 2014. november 5-ig, vagyis a jogalkotók mindössze két napot biztosítottak erre.)
A 2015. évi minősítéseket befolyásoló további jogi normák
Az elektronikus portfólió feltöltési határideje után – még 2014-ben – módosult a 326-os rendelet a 365/2014. (XII.30.) Korm. rendelet kihirdetésének következtében. Így 2015. január 1-jétől a minősítő bizottság elnökét és tagjait az Oktatási Hivatal delegálja a kormányhivatalok helyett, egyebekben is átvette minősítések során a kormányhivatalok feladat-, és hatáskörét az OH. A másik lényeges változás szerint az intézményvezető 2015. január 1-je óta nem tagadhatja meg a pedagógusok minősítésre történő jelentkezésének rögzítését, melyet az OH ellenőriz azóta is.
2015-ben a három különböző időpontban történő változtatás (89/2015. (IV.9.), Korm. rendelet hatására) csak kismértékben módosított az eredeti Rendelet felépítésén, ám a tartalmán annál inkább.
A pedagógusok előmeneteli és illetményrendszerére vonatkozó jogi normák hatályát kiterjesztették a gyermekvédelmi szakellátást, valamint a javítóintézeti nevelést nyújtó intézményekben dolgozó pedagógusokra is.
A minősítő vizsga értékelésének részét képezte az intézményi önértékelés és a tanfelügyelet pedagógusra vonatkozó megállapításainak megismerése, eredményének beszámítása az értékelés során (kivétel a Gyvt. Hatálya alá tartozó intézmények esetén). Ám a 89/2015. (IV.9.) Korm. rendelet a 326-os 1. mellékletét bővítette az 1/A. melléklettel, amely a Pedagógus I., illetve II. fokozatba történő besorolás értékelése során 2015. évben figyelmen kívül hagyta a tanfelügyelet és az önértékelés eredményét. A pedagógus teljesítményének összegző értékelése során két részterületet jelölt meg, melyek aránya a minősítés alkalmával:
az e-portfólió és a védés értékelése: 60%
az óra/foglalkozáslátogatás értékelése: 40%
A minősítő bizottság a feltöltött portfólió alapján kérdéseket fogalmaz meg a hiányzó indikátorok kapcsán, melyet a védés előtt legalább 7 nappal megküld a jelöltnek.
A minősítő bizottságban az intézményvezető vagy az általa megbízott pedagógus-szakvizsgával rendelkező és vezetői/magasabb vezetői megbízással rendelkező alkalmazott vehet részt az intézmény képviseletében.
2015. április 17 óta a miniszteri jóváhagyást követően a pedagógusminősítési eszközöket az OH közzéteszi honlapján.
Az intézményvezető által rögzített jelentkezésről a pedagógus az OH-tól elektronikus úton visszajelzést kap május 10-ig. Amennyiben az intézményvezető nem vagy hibásan rögzítette a jelentkezését, úgy az OH részére benyújtott írásbeli kérelmével május 31-ig a minősítési tervbe való felvételét kérheti.
Az OH a minősítő vizsga, a minősítési eljárás sikertelenségét állapítja meg, ha a pedagógus nem tölti fel határidőre portfólióját az informatikai felületre, vagy neki felróható okból meghiúsul a minősítő vizsga, a minősítő eljárás. Ha hiányosan kerülnek feltöltésre a jogszabályban megjelölt dokumentumok, hiánypótlásra van lehetőség a portfólióvédés előtt megjelölt határidőig.
A szakmai gyakorlat összeszámításakor egy évnek 365 nap felel meg és azonos időtartam alatt csak egy jogviszony számítható be.
Megengedő rendelkezések is születtek:
Azok, akik a 2015. évi minősítésre jelentkeztek, de nem töltötték fel e-portfóliójukat 2014. november 30-ig, eleget tehettek a kötelezettségüknek 2015. május 9-ig.
2015. december 31-ig a Pedagógus I. vagy II. fokozatba soroltak is részt vehettek a tanfelügyeletben és a minősítések folyamán, feltéve hogy a jogi normában felsorolt feltételeknek megfeleltek.
Az a pedagógus, aki 2015. április 30-ig legalább 14 év szakmai gyakorlatot szerzett és
pedagógus-szakvizsgával rendelkezett a Mesterpedagógus;
a tudományos fokozattal rendelkező és rendszeres publikációs tevékenységet folytató pedig a Kutatótanár besoroláshoz szükséges minősítési eljárást kezdeményezhette.
2015-ben már a Mesterpedagógus fokozatba sorolt vezető/magasabb vezető is köteles volt részt venni a szakértői, szaktanácsadói feladatok végzésében.
A Rendelet módosításának hatásai a 2016. évi minősítésekre
A 2015. szeptember 8-án kihirdetésre kerülő 249/2015. (IX. 8.) Korm. rendelet a pedagógusok előmeneteli rendszeréről szóló Rendeletet formailag teljesen átalakította. Módosultak a címek és tartalmak, szinte rá sem lehetett ismerni a korábban hatályos jogszabályra. Egyes bekezdések megfogalmazása egyszerűsödött, pontosabb lett. Ezen túl a legfontosabb jogi norma-módosítások a következők voltak:
A szeptemberi szabályozás hatályon kívül helyezte a 2015. évben alkalmazandó Pedagógus I., II. értékelését előíró 1/A. mellékletet, és e körben a 60-40%-os minősítési értékelés alkalmazását tette kötelezővé.
Az általános rendelkezések közt megjelent az „Értelmező rendelkezések” fejezet, ami négy fogalmat határozott meg (foglalkoztatási jogviszony, munkaviszony jellegű jogviszony, annak szüneteltetése és a portfólió) határozott meg. Az első három definíció a szakmai gyakorlat számítását segítette elő.
A gyakornoki időre vonatkozó előírások is változtak, pl. lehetségessé vált annak meghosszabbítása maximum 6 hónappal; illetve ha 2 és 6 év közötti gyakorlata van, akkor a jogviszony létesítésekor gyakornok lesz 6 hónapra.
Amennyiben a minősítő vizsga időpontja június, akkor a jogalkotó elrendeli a májusi vizsgát.
A kinevezési okmányban a Gyakornok esetén a gyakornoki időt, Pedagógus I. fokozatba soroltaknál a kötelező minősítés időpontját kell rögzíteni.
A minősítő eljárásrészeként megjelent a Mesterpedagógusi és a Kutatótanári pályázat, melyet ötévente meg kell újítani az alacsonyabb fokozatba való visszasorolás elkerüléséhez (a szakértői, szaktanácsadói feladatokat ellátók kivételével). Átmeneti szabályok is érvénybe léptek velük kapcsolatosan: akik 2015-ben Mesterpedagógusnak vagy Kutatótanárnak jelentkeztek, azoknak 2016. augusztus 15-ig kellett elkészíteni a portfóliót és a pályázatot. (Ugyanis 2015-ben pilotok irányultak az értékelések kidolgozására.)
A minősítő bizottság tagjaival összefüggésben is adódtak módosítások.
Egyházi intézmények esetén elnök csak az egyház által jóváhagyott jegyzéken szereplő szakértő lehetett ettől kezdve.
Intézményi delegált esetében pedig csak a vezetői megbízás vált kötelezővé, a szakvizsga már nem volt feltétel.
Olyan személy sem lehetett már bizottsági tag, akitől elfogulatlanság nem várható (pl. szakképzési centrum esetén a főigazgató.)
Szervezési kérdések kapcsán is felmerültek változtatások. Ha valamilyen előre nem látható okból kifolyólag nem tudják a minősítés évében megszervezni a vizsgát/eljárást, akkor a következő év március 31-ig kell lebonyolítani azt. Ekkor a magasabb fokozatba sorolás visszamenőleges hatállyal történik meg.
Új elemként jelent meg a sikertelen minősítési eljáráskor a 15 napos jogvesztő határidőn belüli elektronikus panasztétel lehetősége az OH-nál. Ennek elbírálására, eredményére vonatkozó normák felsorolása bővítette az addig hatályos jogszabályt. Egyben megjelent újdonságként a tanúsítvány visszavonásának lehetősége is.
2015 szeptemberétől a pedagógus szakképzettséggel rendelkező nevelő-oktató munkát közvetlenül segítők körében is elindult az előmeneteli rendszer, melynek bevezetéséről is szólt a módosító rendelet.
A szakértő, szaktanácsadó Mesterpedagógus feladatainak köre kibővült, s a vezetői megbízással rendelkezőknek ismét el kellett látnia ilyen jellegű feladatokat is az intézményvezetésen felül.
A 345/2015. (XI. 19.), és a 418/2015. (XII.23.) Korm. rendeletek megjelenése után a Rendelet már csak kisebb átalakulásokon ment át, például:
a szakértői feladatokat ellátó pedagógus költségtérítése kérdésében,
a Gyvt.[11] hatálya alá tartozó intézményben pedagógus-munkakörben, továbbá az egységes óvoda-bölcsődében felsőfokú végzettséggel kisgyermeknevelő munkakörben foglalkoztatottak rendkívüli minősítési feltételeit is előírta.
A 2017. évi minősítésekre ható jogi normaváltozások
Az Útmutató negyedik, javított változatának közzétételéig (2016. október 10.) bekövetkezett változtatások a Magyar Közlöny 2016/113. számában megjelent 235/2016. (VII. 29.) Korm. rendelet kibocsátásának következményeként adódtak. A módosított Rendelet 39/M. §-ában már egyértelműen rögzítették a jogalkotók, hogy a megállapított rendelkezéseket a folyamatban lévő minősítő vizsgák, minősítési és bírálati eljárások esetében is alkalmazni kell. Ugyanakkor a 9/B. § (6) szerint a minősítő vizsga vagy minősítési eljárás során az e-portfóliófelület megnyitásakor hatályos Útmutató szerint kell eljárni. Ez kismértékben egyszerűsítette a jelöltek dolgát, hiszen csak egy útmutatóra kellett irányítani figyelmüket. (A rendeletmódosítás érintette a 2016. évi mesterpedagógus és kutatótanári eljárásban résztvevőket.)
A 235/2016-os rendeletben több normamódosítást fogalmaztak meg. Közülük az alábbiakat hangsúlyoznám ki:
Véglegessé vált minősítési eljárás lefolytatása nélkül a 2015. január 1-jén ideiglenesen Pedagógus II-be sorolt pedagógusok fokozata. Az OH törölte az érintettek minősítésre jelentkezését és erről tájékoztatta őket.
Azon Pedagógus I-be sorolt, pedagógus munkakörben foglalkoztatottak, akiknek 2016. szeptember 1-jén a rájuk irányadó nyugdíjkorhatár betöltéséig vagy az ahhoz szükséges szolgálati idő megszerzéséig kevesebb, mint hét év van vissza, 2017. január elsején Pedagógus II. fokozatba kerülnek besorolásra. Egyetlen kivételt nevez meg a rendelet: ha előzőleg sikertelen minősítési eljárásban vettek részt.
A szakmai gyakorlat időtartamának pontosítása (pl. nevelő-oktató munkát közvetlenül segítő munkakörben alkalmazottaknál).
Azok a Mesterpedagógus és Kutatótanár fokozatba soroltak, akik nem vesznek részt szakértői vagy szaktanácsadói tevékenységben a pályázatot ötévente meg kell újítani, ha meg kívánják tartani besorolásukat. Ez esetben pályázatuk Mesterprogramot/Kutatóprogramot is kell, hogy tartalmazzon.
A nem kötelező minősítési eljárások kezdeményezési időpontja március 31-re, a portfólió vagy pályázat feltöltési határideje november 25-re (jogvesztő határidőre) változott. A portfólió feltöltésére legalább 45 nap kell, hogy rendelkezésre álljon.
Nem minősíti összeférhetetlenségnek a módosító rendelet, ha a minősítendő személy és a szakértő ugyanannak a szakképzési centrumnak, vagy megyei pedagógiai szakszolgálatnak más-más tagintézményével áll alkalmazotti jogviszonyban.
Mind a 8 kompetencia százalékos értékelése meg kell, hogy haladja egyenként a 25%-ot.
Az OH április 30-ig készít a jövőben jelentést a minősítések tapasztalatairól és tesz javaslatot a pedagógusértékelési eszközök módosítására.
A fentieken kívül, az ígérteknek megfelelően részletesen szabályozta a módosított 326-os rendelet a Mesterpedagógusra és a Kutatótanárra vonatkozó egyéb szabályokat is.
A 63/2017. (III. 20.) Korm. rendelet 1. §-a hatására, amennyiben előre nem látható, elháríthatatlan oknál fogva a minősítés évében már nem lehetséges az új időpont kijelölése, legkésőbb a minősítés évét követő év június 30. napjáig terjedő időszakra eső új időpontot kell kijelölni.
Az Útmutató és a törvényi változások összhangja
Az Oktatási Hivatal az emberi erőforrások minisztere által 2013. november 19-én elfogadott, majd Útmutató a pedagógusok minősítési rendszeréhez[12] címmel 2013. december 12-én elektronikus formában közzétett kiadványában tájékoztatta az érintetteket az új előmeneteli rendszer sajátosságairól. A kiadvány az OH által a TÁMOP-3.1.5/12-2012-0001 ”Pedagógusképzés támogatása” kiemelt uniós projekt keretén belül jött létre, s még két alkalommal ennek keretén belül módosult szakmai tartalma. Az Útmutató a tervezett, folyamatosan bevezetésre kerülő rendszert mutatta be, alappillére a Magyar Közlöny 2013/143. számában megjelent jogszabályban rögzített eljárásrend és a tartalmi elemek voltak. A pedagógusminősítés eszközrendszerét az OH szakértői csoportja dolgozta ki a TÁMOP – 3.1.5/12 kiemelt uniós projekt keretében. A következő évben (2014-ben) lezajló próbaminősítésekről a minősítés alapdokumentumát olvasók parányi információt kaphattak csak. A dokumentum részletesen ismertette az eljárásrendet, a pedagógus e-portfólió lényegét, a feltöltendő dokumentumok körét és mintákat is adott ezekre. Mindemellett megismertette az érdeklődőkkel a kompetenciákat, a hozzájuk sorolt 77 indikátort, a pedagógusminősítő értékelés menetét, értékelőlapját.
2014. március 19-én az emberi erőforrások minisztere által elfogadott általános iskola, óvoda, szakiskola, gimnázium, kollégium, alapfokú művészetoktatás, gyógypedagógia szakterületek kézikönyvei megjelentek. Ezek – az Útmutató kiegészítéseként – rögzítették az értékelés területeit, szempontjait, módszereit és eszközrendszerét.
2014. augusztus 25-én a Rendeletben megjelenő módosítások következményeként az OH publikálta az Útmutató második, javított változatát. [13] [16] Ebben a jogi norma változtatásain kívül megjelentek tartalmi változtatások is. Az e-portfólió szerkezetében történt módosítások követését segítette elő a szeptember 4-én közzétett újabb rövidített útmutató.[14]
2015. február végén az egyes szakterületek kézikönyvei is javításra, illetve néhány területen kiegészítésre kerültek.
A 2016. évi Pedagógus I., valamint a Pedagógus II. fokozat megszerzésére irányuló minősítővizsgára, illetve minősítési eljárásra való felkészülésben az „Útmutató a pedagógusok minősítési rendszerében a Pedagógus I. és Pedagógus II. fokozatba lépéshez" című dokumentum, más néven az Útmutató harmadik, javított változata nyújtott segítséget.[15] Az egyetlen problémát a pedagógusok szemszögéből nézve az jelenthette, hogy későn (2015.október 10-én) került nyilvánosságra az említett segédanyag. Ez köszönhető volt a szeptember 8-án kihirdetett, s döntő mértékű változásokat hozó 249/2015. (IX.8.) Korm. rendeletnek. A minősítésre készülők munkáját nehezítette, hogy az új útmutató kivonata csak az elektronikus felületre feltöltött portfólió lezárását követően jelent meg. Célszerű lett volna az útmutatók elnevezésében feltüntetni, hogy melyik minősítési év portfólió készítéséhez nyújtanak támaszt.
A 2017. évi minősítések során a Mesterpedagógusok és a Kutatótanárok is új követelményekkel, új feltételekkel találták szembe magukat 2016 augusztusában, amikor megjelentek az OH weblapján a minősítés gyakorlati részére vonatkozó Útmutatóik.[16]
A 2017-es minősítésre készülő, Pedagógus II. fokozatot megcélzó tanárok csak 2016. szeptember végén, október közepén kaptak információt arról, hogy a 235/2016. (VII.29.) Korm. rendelet által módosított normák hogyan hatnak az e-portfólió tartalmi részeire. Ekkor a Pedagógiai Oktatási Központok által szervezett továbbképzéséken még csak annyit lehet tudni, hogy a 77 indikátor 62-re, az elkészítendő óratervek száma 6-ról 4-re csökken. 2016 októberében tették közzé elektronikus formában az „Útmutató a pedagógusok minősítési rendszerében a Pedagógus I. és Pedagógus II. fokozatba lépéshez” című publikációt a www.oktatas.hu weblapon, az eredeti Útmutató negyedik, javított változataként.[17]
A pedagógusok szemszögéből az Útmutató korrekcióját indokló / alátámasztó tényezők a jogszabályi háttér változásán kívül:
próbaminősítések tapasztalatai,
a 2015 év végéig működő ügyfélszolgálatra beérkezett kérdések,
2014-2015-ös roadshow-ok tapasztalatai,
konferenciák, értekezletek, műhelybeszélgetések során kapott visszajelzések,
az előző években feltöltött e-portfóliókkal kapcsolatos észrevételek, impressziók,
az OH minden év július 31-ig tett javaslata a pedagógusminősítési eszközök módosítására,
az e-portfólió szerkezetének egyszerűsítése:
a dokumentumok elvárt mennyiségének ésszerűsítése, csökkentése, kapcsolati rendszerének változtatása több alkalommal,
indikátorok számának csökkentése a 2017. évi minősítések során,
szabadság a pedagóguskompetenciák bemutatásában,
a terjedelmi ajánlások elhagyása,
egyszerűbb, közérthetőbb megfogalmazások,
kiegészítő útmutatók megjelentetése következtében,
a Gyakornoki útmutató közzététele; valamint Mesterpedagógus és Kutatótanár fokozatok szakmai tartalmának kidolgozása, útmutatójának megjelenése miatt,
etikai kérdések:
képek, videók felhasználásának követelményei módosultak: a személyiségi jogokra vonatkozó jogszabályokat be kell tartani a portfólió-készítés során,
lehetséges mellékletek körének pontosítása (főként a minősítésre jelentkezők körének kiterjesztése okán)
A változások pedagógusokra gyakorolt hatása
A jogi normákban alkalmazott tartalmi és eljárásrendbeli módosítások, valamint az Útmutatókban előidézett módszertani változtatások közül a minősítésre jelentkezők döntő többségét az utóbbi befolyásolta leginkább. A pedagógusok ugyanis a felmerülő problémákat a gyakorlatban kezelik munkájuk során, így a minősítésre készülve a megismert tudás elmélyítésére vágynak. Ezért is igényelnék a végleges e-portfólió feltöltő felület kialakítását, annak időben történő megnyitását, hogy mielőbb megismerkedjenek a felülettel, láthassák annak összetettségét.
Az Oktatási Hivatal weboldalán fellelhető információk összegzése az elektronikus felület megnyitásának időpontjairól, illetve a feltöltések határidejéről az 1. táblázatban található. Ebből jól látszik, hogy az e-portfólió feltöltésére szolgáló időszak napjainak száma a próbaminősítéstől kezdve egyre csökkent. (Ezzel az esélyegyenlőség is sérült a minősítésre jelentkezőknél.) Kivételt a legújabb 2018-as minősítések jelentenek: az eddigieknél jóval korábban megnyílt a felület.
1. táblázat: Portfólió feltöltési lehetőségek az egyes minősítési időszakokban
Minősítés időszaka
Az e-portfólió felületének
megnyitása zárása nyitva tartása (nap)
2014-es próbaminősítés 2014.02.06.
2015. évi minősítés 2014.09.12. 2014.12.01. 80
2016. évi minősítés 2015.10.09. 2015.11.30. 52
2017. évi minősítés 2016.10.12. 2016.11.25. 44
2018. évi minősítés 2017.06.28. 2017.11.25.
Saját készítésű táblázat (adatforrás: www.oktatas.hu/kozneveles/pedagogusminosites)
Bizonytalanságot okoz az is, hogy a minősítés különös feltételeit a miniszter belátása szerint bármikor módosíthatja. Az is visszás helyzetet teremt, hogy a Mesterpedagógus fokozatba soroltakra a 2017-es minősítési évtől más szabály lesz érvényes. Ezt a jogalkotási problémát mielőbb orvosolni kellene ahhoz, hogy egy pedagógustársadalom által támogatott minősítési rendszer alakulhasson ki. Meglátásom szerint számottevően javítaná a minősítési eljárás pedagógusok szemszögéből való bemutatása is a pedagógus minősítési rendszer elfogadását. Ennek érdekében meg kellene ismertetni pl. szakmai képzések során a minősítés jogszabályi környezetét, eljárásrendjét, az értékelési területeket és szempontokat, az eszközrendszert és a módszertant az érintettekkel. Minél több információt kapnak a komplex minősítési rendszerről a tanárok, annál elfogadóbbakká válnak. A gyakran ismételt kérdések, a korábban OH, ma a POK-ok által adott válaszok, a visszajelzések nyilvánossá tétele segítené a rendszer támogatását. Így válhat a pedagógus minősítési rendszer a köznevelésben a minőségbiztosítás eszközévé.
A pedagógus-életpályamodellhez kapcsolódó minősítési rendszer a pedagógusok szakmai munkájának értékelésével és pályakép felvázolásával kíván hatást gyakorolni a köznevelés rendszerére 2013 óta. Egy hosszú távon jól működő pedagógusminősítő rendszer kialakításához azonban feltétlenül szükséges a tartalmi elemek, az eljárásrend, valamint a módszerek és eszközök megbízhatósága, azok elfogadása, alapos ismertsége az érintettek körében. Mindazonáltal feltételezné a felsorolt elemek egzakt módon történő vizsgálatát is.
Egy rendszer működéséhez nélkülözhetetlen, hogy a benne résztvevők teljes mértékben támogassák azt. A jogi normák változatlansága egyfajta állandóságot jelentene a minősítésekben részt vevőknek, így a pedagógusoknak is. Ez esetükben azt is jelenthetné, hogy a minősítésükhöz gyakorlati segítséget nyújtó Útmutató jól ismert és stabil lehetne.
Így válhat a pedagógusminősítés rendszere a köznevelésben a minőségbiztosítás eszközévé.
Falus Iván (Szerk.) Tanári pályaalkalmasság – kompetenciák – sztenderdek. Nemzetközi áttekintés. (Eszterházy Károly Főiskola, Eger 2011)
Kotschy Beáta (Szerk.) A pedagógussá válás és a szakmai fejlődés sztenderdjei. (Eszterházy Károly Főiskola, Eger 2011)
Lannert Judit: A teljesítményalapú pedagógusbérezés nemzetközi tapasztalatai (TÁRKI-TUDOK, Budapest 2008)
Pósfai Péter: A pedagógusminősítés rendszerének bevezetése, mérföldkövei (Szakmai tanévnyitó, Budapest, 2014.08.26.) www.oktatas.hu/pub_bin/dload/unios_projektek/tanevnyito _konferencia2014/Posf_Peter.pdf [2016.05.20. ]
Tóth Mária: Fejlődünk és fejlesztünk – A pedagógus-előmeneteli rendszer tartalmi változásai (Zalaegerszeg, 2015.11.21.) www.koszoe.hu/images/zeg/Toth_Maria_Fejlodunk_es_fejlesztunk _1121.pdf
Tóth Mária: A pedagógusminősítés mérföldkövei http://www.oktatas.hu/pub_bin/ dload/unios_projektek/_04tanevnyito_konferencia _2014_-toth-furesz.pdf [2016.05.30.]
Kiegészítő útmutató (2. kiegészítés, javítás) http://www.oktatas.hu/pub_bin/ dload/unios_projektek/ kiadvanyok/utmutato_kivonat _20150226.pdf [2016.02.10.]
Útmutató a pedagógusok minősítési rendszerében a Pedagógus I. és a Pedagógus II. fokozatba lépéshez (az Útmutató harmadik, javított változata) http://www.oktatas.hu/pub_bin/ dload/unios_projektek/kiadvanyok/utmutato_pedagogusok_minositesi_rend sz erehez_v3.pdf [2016.02.10.]
Útmutató a pedagógusok minősítési rendszerében a Pedagógus I. és a Pedagógus II. fokozatba lépéshez (az Útmutató negyedik, javított változata) http://www.oktatas.hu/pub_bin/dload/ unios_projektek/kiadvanyok/utmutato_a_pedagogusok_minositesi_rendszereben_4jav.pdf [2016.10.12.]
Útmutató a Mesterpedagógus fokozatot megcélzó minősítési eljáráshoz http://www.oktatas.hu/pub_bin/kiadvanyok/mesterpedagogus_utmutato.pdf [2016.08.18.]
Útmutató a Kutatótanár fokozatot megcélzó minősítési eljáráshoz http://www.oktatas.hu/pub_bin /kiadvanyok/kutatotanar_utmutato.pdf [2016.08.18.]
§ 2011. évi CXC. törvény a nemzeti köznevelésről Magyar Közlöny 2011/162. szám
§ 326/2013. (VIII. 30.) Korm. rendelet A pedagógusok előmeneteli rendszeréről és a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény köznevelési intézményekben történő végrehajtásáról Magyar Közlöny 2013/143. szám
§ 20/2012. (VIII.31) EMMI rendelet a nevelési-oktatási intézmények működéséről és a köznevelési intézmények névhasználatáról Magyar Közlöny 2012/115. szám
§ 8/2013. (I. 30.) EMMI rendelet a tanári felkészítés közös követelményeiről és a tanárszakok képzési és kimeneti követelményeiről Magyar Közlöny 2013/15. szám
§ 15/2015. (III. 13.) EMMI rendelet a köznevelési szakértői tevékenység, valamint az érettségi vizsgaelnöki megbízás feltételeiről Magyar Közlöny 2015/32. szám
§ 2013. évi CXXXVII. törvény a nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény módosításáról Közlöny 2013/143. szám
§ 2013. évi CCXLV. törvény egyes törvényeknek a gyermekek védelme érdekében történő módosításáról Magyar Közlöny 2013/218. szám
§ 2014. évi CV. törvény a nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény módosításáról Magyar Közlöny 2014/186. szám
§ 2015. évi CCXXIII. törvény egyes szociális, gyermekvédelmi, családtámogatási tárgyú és egyéb kapcsolódó törvények módosításáról Magyar Közlöny 2015/202. szám
§ 99/2014. (III. 25.) Korm. rendelet a pedagógusok előmeneteli rendszeréről és a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény köznevelési intézményekben történő végrehajtásáról szóló 326/2013. (VIII. 30.) Korm. rendelet módosításáról Magyar Közlöny 2014/43. szám
§ 221/2014. (IX. 4.) Korm. rendelet egyes kormányrendeleteknek a kormányzati szerkezetátalakítással összefüggő módosításáról Magyar Közlöny 2014/120. szám
§ 268/2014. (XI. 3.) Korm. rendelet egyes köznevelési tárgyú kormányrendeletek módosításáról Magyar Közlöny 2014/149. szám
§ 365/2014. (XII. 30.) Korm. rendelet az egyes köznevelési tárgyú kormányrendeletek módosításáról Magyar Közlöny 2014/187. szám
§ 89/2015. (IV. 9.) Korm. rendelet a pedagógusok előmeneteli rendszeréről és a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény köznevelési intézményekben történő végrehajtásáról szóló 326/2013. (VIII. 30.) Korm. rendelet módosításáról Magyar Közlöny 2015/48. szám
§ 249/2015. (IX. 8.) Korm. rendelet a pedagógusok előmeneteli rendszeréről és a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény köznevelési intézményekben történő végrehajtásáról szóló 326/2013. (VIII. 30.) Korm. rendelet módosításáról Magyar Közlöny 2015/125. szám
§ 418/2015. (XII. 23.) Korm. rendelet egyes gyermekvédelmi és köznevelési tárgyú kormányrendeletek módosításáról Magyar Közlöny 2015/202. szám
§ 235/2016. (VII. 29.) Korm. rendelet A pedagógusok előmeneteli rendszeréről és a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény köznevelési intézményekben történő végrehajtásáról szóló 326/2013. (VIII. 30.) Korm. rendelet módosításáról Magyar Közlöny 2016/113. szám
[1] www.oktatas.hu/pub_bin/dload/unios_projektek/tanevnyito_konferencia2014/Posfai_Peter.pdf [2016.05.20.]
A pedagógusminősítés rendszerének bevezetése, mérföldkövei – Szakmai tanévnyitó Pósfai Péter 2014.08.26.
[2] A számadatok forrása: www.koszoe.hu/images/zeg/Toth_Maria_Fejlodunk_es_fejlesztunk_1121.pdf [2016.05.30.]
[3] A számadatok forrása: http://www.oktatas.hu/pub_bin/dload/unios_projektek/tanevnyito_konferencia2014/ Posfai_Peter.pdf [2016.05.20.]
[4] www.koszoe.hu/images/zeg/Toth_Maria_Fejlodunk_es_fejlesztunk_1121.pdf [2016.05.30.]
[5] http://www.oktatas.hu/pub_bin/dload/unios_projektek/tanevnyito_konferencia2014/Toth_Maria.pdf [2016.05.30.]
[6] http://www.oktatas.hu/kozneveles/pedagogusminosites/2015_evi_minositesek [2016.05.30.]
[7] http://www.oktatas.hu/kozneveles/pedagogusminosites/2016_evi_minositesek [2016.08.30.]
[8] http://www.oktatas.hu/kozneveles/pedagogusminosites/2017_evi_minositesek [2016.08.30.]
[9] http://www.oktatas.hu/pub_bin/dload/unios_projektek/kiadvanyok/utmutato_pedagogusok_minositesi_rendszerehez_v3.pdf [2016.02.10.]
[10] http://www.oktatas.hu/pub_bin/dload/unios_projektek/kiadvanyok/utmutato_kivonat_20150226.pdf [2016.02.10.]
[11] A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény
[12] http://www.oktatas.hu/pub_bin/dload/unios_projektek/kiadvanyok/utmutato_pedagogusok_minositesi_rendszerehez.pdf [2016.02.10.]
[13] http://www.oktatas.hu/pub_bin/dload/unios_projektek/kiadvanyok/utmutato_a_pedagogusok_minositesi_rendszerehez_v3.pdf [2016.02.10.]
[14] http://www.oktatas.hu/pub_bin/dload/unios_projektek/kiadvanyok/utmutato_kivonat_20150226.pdf [2016.02.10.]
[15] http://www.oktatas.hu/pub_bin/dload/unios_projektek/kiadvanyok/utmutato_a_pedagogusok_minositesi_rendszereben_3jav.pdf [2016.02.10.]
[16] http://www.oktatas.hu/pub_bin/kiadvanyok/mesterpedagogus_utmutato.pdf és http://www.oktatas.hu/pub_bin /kiadvanyok/kutatotanar_utmutato.pdf [2016.08.18.]
[17] http://www.oktatas.hu/pub_bin/dload/unios_projektek/kiadvanyok/utmutato_a_pedagogusok_minositesi_rendszereben_4jav.pdf [2016.10.12.]
Szakmérnöki végzettség
by Kovács Edit (2018-02-10)
by Nagyné Kácsor Edit (2018-02-10)
Életpálya modell = megbecsülés?
by Gábor Ihász (2018-02-19)
by Koczor-Meló Edina (2018-02-20)
by Molnár Gábor (2018-02-21)
Pedagógus minősítési rendszer
by Molnárné Sipos Tímea (2018-02-26)
by Harasztiáné Takács Ildikó (2018-02-27)
by Sandor Jámbor (2018-02-27)
jozsef.kat@citromail.hu (1 Reply)
by Jozsef Katona (2018-03-01)
by Daniel Velasques (2018-03-04)
Pedagógus minősítés
by Sándor Szilágyi (2018-03-04)
by Szabolcs Hent (2018-03-05)
Colastrina o melhor!
by Viviane Pepato (2018-03-27)
Power Mind X aumentou muito meu foco
by Viviane Pepato (2018-04-06)


text:
A C-214/10. sz. ügyben hozott ítélet - KHS AG kontra Winfried Schulte | hírek | Jogi Fórum
W. Schulte 1964 áprilisa óta a KHS AG német vállalatnál állt alkalmazásban, és olyan kollektív szerződés hatálya alá tartozott, amely szerint a fizetett éves rendes szabadság évi 30 napot tesz ki. E szerződés a ki nem vett fizetett éves rendes szabadság pénzbeli megváltását csak a munkaviszony megszűnését követően teszi lehetővé, és előírja a betegség miatt ki nem vett fizetett éves rendes szabadsághoz való jognak a referencia-időszakot (naptári év) követő tizenöt hónapos átviteli időszak lejártakor való megszűnését.
2002-ben W. Schulte infarktust kapott, amelynek következtében súlyosan fogyatékos lett, és munkaképtelennek nyilvánították. Teljes munkaképesség-csökkenése miatt nyugdíjat kapott 2008 augusztusáig, amikor megszűnt a KHS vállalattal fennálló munkaviszonya. 2009-ben W. Schulte a német bíróságok előtt keresetet indított a 2006-ban, 2007-ben és 2008-ban ki nem vett fizetett éves rendes szabadság pénzbeli megváltása iránt. Mivel a referencia-időszak teljes tartama alatt betegszabadságon volt, nem volt lehetősége a fizetett éves rendes szabadsághoz való joga gyakorlására.
A fellebbezést elbíráló Landesarbeitsgericht Hamm (hammi másodfokú munkaügyi bíróság, Németország) megállapította, hogy a német szabályozás és a kollektív szerződés szerint a 2006-os szabadsághoz való jog elveszett az átviteli időszak lejárta miatt. E körülmények között a bíróság valamely olyan nemzeti szabályozásnak vagy nemzeti gyakorlatnak a munkaidőszervezésről szóló irányelvvel1 való összeegyeztethetőségét vizsgálja, amely szerint munkaképtelenség esetén a fizetett éves rendes szabadsághoz való jog átvitele időben korlátozott.
A mai napon hozott ítéletében a Bíróság emlékeztet azon ítélkezési gyakorlatára2, amely szerint a minden munkavállalót megillető fizetett éves rendes szabadsághoz való jog az uniós szociális jog különleges fontossággal bíró elve, amelytől nem lehet eltérni, és amelynek a nemzeti hatóságok általi érvényesítése csak az uniós jogban kifejezetten meghatározott korlátok között történhet. A Bíróság hangsúlyozza, hogy már kimondta3, hogy az uniós joggal mindazonáltal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az éves rendes szabadsághoz való jognak a referencia-időszak vagy a szabadság átvitelére nyitva álló időszak végével történő megszűnését írja elő, amennyiben a munkavállalónak ténylegesen megvolt a lehetősége arra, hogy éljen a szabadsághoz való jogával.
A Bíróság továbbá megállapítja, hogy a jelen ügyben szereplőhöz hasonló különös körülmények között az egymás követő referencia-időszakban munkaképtelen munkavállaló jogosult lenne korlátlanul felhalmozni az őt a munkahelyén a távolléte alatt megillető fizetett éves rendes szabadsághoz való jogot.
Márpedig az ilyen munkaképtelenség alatti időszakra vonatkozó fizetett éves rendes szabadság ilyen korlátlan felhalmozásához való jogosultság nem felel meg magának a fizetett éves rendes szabadsághoz való jog céljának. E cél kettős, úgymint egyrészt annak lehetővé tétele, hogy a munkavállaló kipihenhesse munkáját, másrészt pedig rendelkezésére álljon a kikapcsolódásra és szabad időtöltésre alkalmas idő.
Jóllehet a fizetett éves rendes szabadság akkor fejti ki a legteljesebben jótékony hatását a munkavállaló biztonságára és egészségére, ha az esedékesség évében, azaz a folyó évben veszik ki, a pihenőidő nem veszíti el e jelentőségét akkor sem, ha később használják fel. Mindazonáltal, ha az átvitel meghalad egy bizonyos időbeli korlátot, a szabadság pihenőidőként már nincs jótékony hatással a munkavállalóra, és csak a kikapcsolódásra és szabad időtöltésre alkalmas idő minőségét tartja meg.
Következésképpen és magára a fizetett éves rendes szabadsághoz való jog céljára tekintettel a több egymást követő évben munkaképtelen munkavállaló nem halmozhatja fel korlátlanul az ezen időszak alatt szerzett fizetett éves rendes szabadsághoz való jogát. Ezen körülmények között, a munkavállaló védelmére irányuló fizetett éves rendes szabadsághoz való jog tiszteletben tartása érdekében a Bíróság úgy ítéli meg, hogy minden átviteli időszaknak figyelembe kell vennie a munkaképtelen munkavállalóra több egymást követő referencia-időszakra vonatkozó különleges körülményeket. Így az említett időszaknak többek között biztosítania kell a munkavállaló számára, hogy szükség esetén rendelkezzen felosztható, tervezhető és hosszú távon rendelkezésére álló pihenőidővel. Továbbá minden átviteli időszaknak lényegesen meg kell haladnia a vonatkozó referencia-időszak tartamát.
Emellett ezen időszaknak védenie kell továbbá a munkaadót is a munkavállaló távolléte túlzott mértékű felhalmozásának veszélyétől, és azon nehézségektől, amelyeket a munkaszervezéssel kapcsolatban okoz. Mivel az átviteli időszak a jelen esetben tizenöt hónap, a Bíróság úgy ítéli meg, hogy ésszerűen fenntartható az ilyen átviteli időszak, mivel az figyelembe veszi a fizetett éves rendes szabadsághoz való jog célját, annyiban, amennyiben pihenőidőként biztosítja jótékony hatását a munkavállalóra.
Következésképpen a Bíróság azt a választ adja, hogy a több egymást követő referencia-időszak alatt munkaképtelen munkavállaló esetében az uniós joggal nem ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés vagy gyakorlat, mint például valamely kollektív szerződés, amely tizenöt hónapos átviteli időszakra korlátozza a fizetett éves rendes szabadsághoz való jog felhalmozását, amely időszak lejártakor megszűnik e jog.
1 A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 299., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 381. o.).
2 A C-173/99. sz. BECTU-ügyben 2001. június 26-án hozott ítélet. Lásd továbbá a 21/01. sz. sajtóközleményt.
3 A C-350/06. sz. Schultz-Hoff és társai ügyben 2009. január 20-án hozott ítélet. Lásd továbbá a 04/09. sz.
sajtóközleményt.

matches: bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság