text:
Kúria Kfv.II.38.051/2014/5.
commercial guarantee, false information, inaccurate information
Consumer Sales and Guarantees Directive, Article 6 , 2., - Consumer Sales and Guarantees Directive, Article 6 , 5.
(1) Requiring the consumer to provide the business party with the original packaging of the consumer goods as a condition for exercising guarantee rights impairs the consumers' legal rights under statutory guarantee.
(2) Informing the consumer that after the expiry of the one-year guarantee period, the business party may not process any claims related to the defect of the goods misleads the consumers.
(3) The insufficient drafting of the guarantee statement by the business party impairs the consumers' legal rights under statutory guarantee.
(4) Stating in the guarantee statement that the consumer may not exercise his guarantee rights in case the guarantee statement contains inadequate data misleads the consumers and impairs their legal rights under statutory guarantee.
(5) Stating in the guarantee statement that the service station must seek to repair the goods within 15 working days instead of 15 calendar days at the most misleads the consumers.
A local consumer protection authority conducted a test purchase at the business premises of the plaintiff. When issuing the guarantee statement, the plaintiff failed to include the type and serial number of the product purchased. In addition, the guarantee statement contained a statement that the consumer may not exercise his guarantee rights in case the guarantee statement contains inadequate data, and that in the case of repair, the service station must seek to repair the goods within 15 working days. Furthermore, as a response to the question of the local consumer protection authority, the plaintiff stated that one of the conditions of exercising the guarantee rights is that the consumer provides the business party with the original packaging of the product purchased, and that after the expiry of the one-year guarantee period, the business party may not process any claims related to the defect of the goods.
The local consumer protection authority imposed a fine on the plaintiff, and ordered the plaintiff to remedy the infringements. The local consumer protection authority stated that:
(1) Requiring the consumer to provide the business party with the original packaging of the consumer goods as a condition for exercising guarantee rights impairs the consumers' legal rights under statutory guarantee, because setting out such requirements is unlawful, and as a result, the consumer may refrain from exercising his guarantee rights in case the packaging is lost;
(2) Informing the consumer that after the expiry of the one-year guarantee period, the business party may not process any claims related to the defect of the goods misleads the consumers, because as a result, the consumer may refrain from exercising his rights under statutory warranty;
(3) The insufficient drafting of the guarantee statement by the business party impairs the consumers' legal rights under statutory guarantee, because such omission may make it harder to identify the product in question;
(4) Stating in the guarantee statement that the consumer may not exercise his guarantee rights in case the guarantee statement contains inadequate data misleads the consumers and infringes para (2) of § 4 of Government Decree No. 151/2003. (IX. 22.); and
(5) Stating in the guarantee statement that the service station must seek to repair the goods within 15 working days misleads the consumers, because the applicable law states that the service station must seek to repair the goods within 15 calendar days at the most.
The plaintiff appealed the decision, but the defendant upheld it. The plaintiff then contested the decision of the defendant before court. The first instance court upheld the defendant's decision regarding claims (1)-(2), but changed the decision regarding claims (3)-(5), stating that the statements and actions in question would not affect the consumers' rights directly, therefore they may not be deemed infringing. Regarding claim (3), the first instance court stated that omitting the type and serial number of the product from the guarantee statement does not affect the consumers' rights under statutory guarantee. Regarding claim (4), the first instance court held that such statement only applies to the falsification of the guarantee statement, and therefore such statement does not infringe 2) of § 4. of Government Decree No. 151/2003. (IX. 22.). Regarding claim (5) the first instance court stated that omitting the term "at the most" does not induce change in context, therefore may not be deemed infringing.
The defendants requested the Curia's (Supreme Court) revision of the judgment of the first instance court. The Curia changed the first instance court's decision, and declared the statements and actions referred to in claims (3)-(5) to be infringing. Regarding claim (3), the Curia stated that such omission impairs the consumers' legal rights under statutory guarantee, because it may make it harder to identify the product in question, thus impairing the consumers' ability to exercise his legal rights. Regarding claim (4) the Curia stated that the statement in question is so general that it may also apply to cases where the plaintiff issued the guarantee statement unlawfully, which would infringe para (2) of § 4 of Government Decree No. 151/2003. (IX. 22.). Regarding claim (5), the Curia held that the plaintiff did not infringe applicable laws by omitting the term "at the most", but by setting a deadline of 15 working days, rather than 15 calendar days.
(1) Requiring the consumer to provide the business party with the original packaging of the consumer goods as a condition for exercising guarantee rights impairs the consumers' legal rights under statutory guarantee, because setting out such requirements is unlawful, and as a result, the consumer may refrain from exercising his guarantee rights in case the packaging is lost.
(2) Informing the consumer that after the expiry of the one-year guarantee period, the business party may not process any claims related to the defect of the goods misleads the consumers, because as a result, the consumer may refrain from exercising his rights under statutory warranty.
(3) The insufficient drafting of the guarantee statement impairs the consumers' legal rights under statutory guarantee, because it may make it harder to identify the product in question, thus impairing the consumers' ability to exercise his legal rights.
(4) Stating that the consumer may not exercise his guarantee rights in case the guarantee statement contains inadequate data misleads the consumer, because the statement is so general that it may also apply to cases where the plaintiff issued the guarantee statement unlawfully, which would infringe para (2) of § 4. of Government Decree No. 151/2003. (IX. 22.).
(1) May the business party require the consumer to provide him with the original packaging of the consumer goods as a condition for exercising guarantee rights?
(2) Is it infringing to inform the consumer that after the expiry of the one-year guarantee period, the business party may not process any claims related to the defect of the goods?
(3) Is the insufficient drafting of the guarantee statement by the business party impairs the consumers' legal rights under statutory guarantee?
(4) Is stating in the guarantee statement that the consumer may not exercise his guarantee rights in case the guarantee statement contains inadequate data misleading?
(5) Is stating in the guarantee statement that the service station must seek to repair the goods within 15 working days instead of 15 calendar days at the most misleading?
The Curia agreed with the defendant's claims and changed the first instance court's judgement regarding claims (3)-(5).
K-H-KJ-2015-532. bírósági határozat
A Kúria a Dr. Cs Ügyvédi Iroda (ügyintéző: dr. Cs S ügyvéd) által képviselt felperesnek a Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság alperes ellen fogyasztóvédelmi bírság tárgyú határozat felülvizsgálata iránt indított perben a Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2014. április 9. napján kelt 4.K.27.388/2013/3. számú jogerős ítélete ellen az alperes által 4. sorszámon benyújtott felülvizsgálati kérelem folytán az alulírott napon megtartott nyilvános tárgyaláson meghozta az alábbi
A Kúria a Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 4.K.27.388/2013/3. számú ítéletének felülvizsgálati kérelemmel nem támadott részét nem érinti, a felülvizsgálati kérelemmel támadott részét, valamint az illetékviselésre vonatkozó rendelkezését hatályon kívül helyezi és a felperes keresetét elutasítja.
Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 40.000 (negyvenezer) forint elsőfokú és 40.000 (negyvenezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.
Kötelezi továbbá a felperest, hogy fizessen meg az államnak - külön felhívásra - 30.000 (harmincezer) forint kereseti és 70.000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati illetéket.
A Békés Megyei Kormányhivatal Fogyasztóvédelmi Felügyelősége 2013. július 23-án helyszíni hatósági ellenőrzést végzett a felperes egyik élelmiszer áruházában. Az ellenőrzés során próbavásárlást végeztek, megvásároltak egy db, kötelező jótállással érintett, papírdobozba csomagolt, Z márkájú porszívót. A porszívó megvásárlását követően az információs pultnál jelenlevő alkalmazott kitöltötte a porszívó jótállási jegyét, azonban azon nem tüntette fel a termék megnevezését (porszívó) és annak gyártási számát. A jótállási jegy tartalmazta, hogy nem érvényesíthető jótállási igény, ha a jótállási jegy nem megfelelő adatokat tartalmaz. A javításra vonatkozóan a jótállási jegy azt tartalmazta, hogy a szerviznek törekednie kell arra, hogy az igény bejelentésétől számított 15 munkanapon belül a javítást elvégezze. Az alkalmazott a feltett kérdésre azt válaszolta, hogy a porszívóra egy év a garancia, meghibásodás esetén a terméket a boltba kell visszahozni és a szervizbe küldik, továbbá felsorolta a vásárlót megillető jótállási jogokat. Kérdésre elmondta, hogy a reklamációhoz szükséges az eredeti gyári doboz, mert abban küldik tovább a terméket a szervizbe a hiba orvoslása végett. Az egy év utáni meghibásodással kapcsolatos kérdésre azt válaszolta az alkalmazott, hogy egy év után nincs hatáskörük, ismételt kérdésre ugyanezt a választ adta.
Az elsőfokú hatóság a 2013. július 30-án kelt III-O-001/00808-3/2012. számú határozatával a felperest 1.100.000 forint fogyasztóvédelmi bírság megfizetésére, valamint arra kötelezte, hogy a fogyasztókat a jogszabályi rendelkezéseknek megfelelő tájékoztatással lássa el a jótállás alapján, az őket megillető fogyasztói jogok érvényesíthetőségének feltételeiről, a fogyasztók részére a jótállásra köteles termékekhez a jogszabályban előírt tartalmú jótállási jegyet biztosítsa, továbbá a jogsértés megszüntetéséről tájékoztassa a hatóságot. A határozat indokolása szerint a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló 2008. évi XLVII. törvény (a továbbiakban: Fttv.) 3. § (1) és (3) bekezdése, 6. § (1) bekezdés i) pontja alapján a szóbeli tájékoztatás megtévesztő tájékoztatásnak minősült, amikor az alkalmazott úgy nyilatkozott, hogy a minőségi kifogás intézéséhez szükséges a termék eredeti gyári doboza, illetve, amikor arról nyilatkozott, hogy 1 év után történő meghibásodás esetén nincs hatásköre intézkedni. A szavatossági, jótállási igények érvényesítésének feltételeit jogszabály határozza meg, ettől a fogyasztó hátrányára eltérni nem lehet. Amennyiben a kereskedő az igény érvényesítéséhez az eredeti csomagolás meglétét a jogszabályi előírásokat megsértve követeli meg, sérül a fogyasztóknak a tájékoztatáshoz és a jogérvényesítéshez fűződő érdeke, mert a valótlan tájékoztatás révén csomagolás hiányában a fogyasztó nem érvényesíti jótállási vagy szavatossági igényét.
A hatóság a jótállási jegy vizsgálata kapcsán megállapította, hogy a porszívó jótállási jegye nem tartalmazta az egyes tartós fogyasztási cikkekre vonatkozó kötelező jótállásról szóló 151/2003. (IX. 22.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm. r.) 3. § (3) bekezdés b) pontja szerint kötelező tartalmi elemként a fogyasztási cikk megnevezését, gyártási számát. A jótállási jegyen jogsértő módon, a fogyasztói szerződés keretében érvényesített szavatossági és jótállási igények intézéséről szóló 49/2003. (VII. 30.) GKM rendelet (a továbbiakban: GKM.r.) 4. § (2) bekezdésébe ütközően került feltüntetésre, hogy a szerviznek arra kell törekednie, hogy az igény bejelentésétől számított 15 munkanapon belül a javítást elvégezze, jogsértően tartalmazta továbbá azt az állítást is a Korm. r. 4. § (2) bekezdésébe ütközően, hogy nem érvényesíthető a jótállási igény, ha a jótállási jegy a valóságnak nem megfelelő adatokat tartalmaz. A fogyasztó igényérvényesítési lehetőségét nem érinti a jótállási jegy szabálytalan kiállítása. A jótállási jegy nem megfelelő - hiányos - kiállításával a vállalkozás sérti a fogyasztók megfelelő tájékoztatáshoz való érdekét, mivel a jótállási igény érvényesítéséhez szükséges, a jogszabály által előírt minden információ, a termék megnevezésének, gyártási számának hiánya csorbíthatja a fogyasztók igényérvényesítési jogait. A fogyasztási cikk azonosításra alkalmas jelölése a jótállással érintett termék egyértelmű beazonosíthatóságához szükséges, ennek feltüntetése a vállalkozó felelőssége. Azáltal, hogy a szerviz 15 munkanapos javítást vállal, megtéveszti a fogyasztót, mert a jogszabály a 15 napon belüli javításra törekvést írja elő. Ez megtévesztő információt közöl a fogyasztói jogok érvényesíthetősége körében, sérti a fogyasztók jogérvényesítéshez és tájékoztatáshoz fűződő érdekét, a fogyasztó ügyleti döntését. A hatóság megállapítása szerint az elkövetett jogsértés miatt bírság kiszabása indokolt volt.
A felperes fellebbezése folytán eljárt alperes a 2013. október 4-én kelt HAJ-2469-2/2013. számú határozatával az elsőfokú határozatot helybenhagyta. Kiemelte, hogy a jegyzőkönyvben foglaltak hitelt érdemlően bizonyítják a benne foglalt intézkedést, az adatok és tények valóságát. A jegyzőkönyv pontosan rögzítette a próbavásárlás során elhangzottakat. Az áruházi dolgozóval szemben alapvető elvárás, hogy a fogyasztó szavatossági jogaival tisztában legyen, azokat az egyes helyzetekben a jogszabályoknak megfelelően használja. A felperes köteles gondoskodni arról, hogy tevékenysége során a vonatkozó jogszabályokat az alkalmazottai betartsák. Az alkalmazott magatartásáért a felperes tartozik felelősséggel. Az alperes megállapítása szerint valamennyi mérlegelési körülményt figyelembe véve a kiszabott szankció az elkövetett jogsértésekkel arányban álló.
A felperes keresetet nyújtott be az alperes határozatának felülvizsgálata iránt, amelyben a jótállási jegy hiányos kitöltését nem kifogásolta, ezzel összefüggésben csak arra hivatkozott, hogy ez a hiányosság nem befolyásolja a fogyasztó igényérvényesítési lehetőségét. A többi jogsértés vonatkozásában a jogsértés elkövetését vitatta, túlzó mértékűnek találta a bírság összegét, állítva, hogy a mérlegelési körülmények a határozatból nem derülnek ki és a hatóság az indokolási kötelezettségének sem tett eleget.
Az elsőfokú bíróság a felperes keresetét részben alaposnak találta, ezért az alperes határozatát az elsőfokú határozatra is kiterjedően a fogyasztóvédelmi bírság tekintetében megváltoztatta, a bírság összegét 300.000 forintra mérsékelte, ezt meghaladóan a felperes keresetét elutasította. Ítéletének indokolása szerint az alperes helytállóan állapította meg, hogy megtévesztő az a tájékoztatás, hogy a garancia intézéséhez szükséges a termék gyári doboza és, hogy az egy éven túli meghibásodás esetén a felperesnek nincs hatásköre eljárni.
A jótállási jegy vizsgálata során megállapított három jogsértés vonatkozásában azonban a bíróság azt állapította meg, hogy a jótállási jegy hiányos kitöltésének tényét a felperes nem vitatta, azonban mivel ez a hiányosság a Korm. r. 4. § (2) bekezdése értelmében a jótállási kötelezettségvállalás érvényességét nem érinti, ezért tévesen állapította meg az alperes, hogy a fogyasztónak sérül a jótállási igény érvényesítéshez fűződő joga. A gyártó által biztosított jótállási jegy vitatott állításai kapcsán a bíróság azt állapította meg, hogy a jótállási jegy nem ellentétes a jogszabályi rendelkezésekkel. A GKM.r. 4. § (2) bekezdésében foglalt határidő kapcsán használt „legfeljebb 15 napon belül” kifejezésből a „legfeljebb” szó elmaradása alapvető tartalmi változást nem okoz, ezért az ügyleti döntések befolyásolására nem alkalmas. A valóságnak nem megfelelő adatokat tartalmazó jótállási jegy alapján a jótállási igény érvényesítésének kizárása nem ellentétes a Korm. r. 4. § (1) és (2) bekezdésében foglalt rendelkezéssel, mert az az idézett jogszabályi rendelkezésekkel nem hozható összefüggésbe. A jótállási jegy szabálytalan kiállítása nem azonos a jótállási jegyen a valótlan adatok feltüntetésével, ezért osztotta a felperesnek azt az álláspontját, hogy meghamisított vagy szándékosan valótlan tartalmú jótállási jegy fogyasztói igény jogszerű érvényesítésének alapja nem lehet, ezért a vitatott kijelentés sem minősül jogsértő tájékoztatásnak.
A bíróság a jogsértéseket érintően a keresetet nagyobbrészt megalapozottnak ítélte, erre tekintettel a bírság összegét nem találta az elkövetett jogsértések súlyával arányban állónak. Megállapította továbbá, hogy az alperes a mérlegelési tevékenysége során nem adott számot a mérlegelés során az egyes szempontok értékeléséről, a határozat indokolása hiányos. Álláspontja szerint a felperes javára kell értékelni, hogy a jogsértés egy üzletet, egy terméket érintett, és enyhítő körülményként kell értékelni, hogy első esetben elkövetett jogsértésről volt szó, továbbá azt is, hogy az üzletben a szavatossági és a jótállási igényérvényesítésre vonatkozó tájékoztató táblák voltak kihelyezve. Súlyosbító körülményként vette számba a bíróság, hogy a jogsértéssel érintett üzlet nagy forgalmú, országos áruházlánchoz tartozik, ezért elvárható, hogy a felperes megfelelő ismeretekkel rendelkező alkalmazottakat foglalkoztasson. A megtévesztő kereskedelmi gyakorlat körébe tartozó jogsértések tekintetében - a bíróság szerint - preventív jellegű szankció kiszabása indokolt. Mindezekre tekintettel a bíróság az alperesi határozat megváltoztatásával a jogsértésekkel arányban álló bírság összegét 300.000 forintban tartotta indokoltnak megállapítani.
A jogerős ítélet ellen az alperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet, amelyben annak a jogsértés hiányát megállapító és a bírság összegét megváltoztató rendelkezéseit támadta, kérte a jogerős ítéletnek e részben történő hatályon kívül helyezését és elsődlegesen a kereset elutasítását, másodlagosan az elsőfokú bíróság új eljárásra utasítását. Álláspontja szerint a jogerős ítélet sérti a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 206. § (1) bekezdését, az Fttv. 3. § (1) és (3) bekezdését, az 1997. évi CLV. tv. (a továbbiakban: Fgytv.) 47. § (1)-(5) bekezdéseit, a Pp. 3. § (2) bekezdését, a GKM.r. 4. § (2) bekezdését, a Korm. r. 4. § (2) bekezdését. Az alperes álláspontja szerint az elsőfokú bíróság a szóbeli tájékoztatással kapcsolatos jogsértéseket helytállóan állapította meg, ezzel kapcsolatban felülvizsgálati kérelmet nem kívánt előterjeszteni. Az elsőfokú bíróság azonban a jótállási jegy tartalmának vizsgálata körében törvénysértően foglalt állást, mert a felperes a keresetében a jótállási jegy kitöltési hiányosságait nem vitatta, így ezzel kapcsolatban a bíróság nem foglalhatott volna állást. Ezen jogsértés tekintetében megtévesztő tájékoztatást nem állapított meg, csak azt, hogy a fogyasztó jótállási igény érvényesítéséhez kapcsolódó jogait sérti a hiányos tartalommal kitöltött jótállási jegy. A bíróság tévesen mondta ki, hogy fogyasztói jogsérelem hiányában ez a mulasztás nem értékelhető a felperes terhére. Az elsőfokú bíróság a jótállási jegyen a javításra nyitva álló határidő tekintetében is törvénysértően állapította meg, hogy csupán a „legfeljebb” szó elmaradása volt a jogsértés alapja. Nem kizárólag a „legfeljebb” szó elmaradását kifogásolták, hanem azt, hogy a 15 napos határidővel szemben a jótállási jegy 15 munkanapot rögzített. A munkanapban és a naptári napban megállapított határidő nem azonos és nem felel meg a GKM.r. 4. § (2) bekezdésében rögzített 15 napos határidőre vonatkozó előírásnak. A jótállási jegynek azon kitétele, hogy ha az a valóságnak nem megfelelő adatokat tartalmazza, abban az esetben nem érvényesíthető jótállási igény, a Korm. r. 4. § (2) bekezdésébe ütközik. A valóságnak meg nem felelő adatnak minősülhet az is, hogy ha a jótállási jegyen a forgalmazó mulasztásából vagy tévedése következtében szerepel nem megfelelő adat, ezért végső soron a jótállási jegy szabálytalan kiállítása is arra vezethet, hogy megnehezedik a fogyasztó jogszerű igényérvényesítése, mert annak teljesítését a forgalmazó megtagadja vagy ez a kijelentés alkalmas lehet a fogyasztók megtévesztésére is, hisz a jótállási jegy szabálytalan kiállítása nem érinti a jótállási kötelezettségvállalás érvényességét. E körben az elsőfokú bíróság a jogszabálysértés hiányát szintén törvénysértően mondta ki. Állította, hogy a felperes mind az öt jogsértést elkövette, e jogsértésekhez kapcsolódóan a bírság összege az elkövetett jogsértésekkel arányban állóan került kiszabásra és mérlegelésre került az eset valamennyi, releváns körülménye, az indokolási kötelezettségének eleget tett. A bíróság az ítéletében nem hivatkozott semmilyen olyan körülményre, amelyre a határozata meghozatalakor nem lett volna figyelemmel. A bírság csökkentése ezért nem volt indokolt.
A felperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályban tartását kérte.
Az alperes felülvizsgálati kérelme alapos.
A Kúria a jogerős ítéletet a Pp. 272. § (2) bekezdése és a 275. § (2) bekezdése alapján a felülvizsgálati kérelem keretei között, az abban konkrétan megjelölt jogszabálysértések körében vizsgálta felül. A felülvizsgálati kérelem nem érintette a szóbeli tájékoztatással kapcsolatosan megállapított két jogsértést, amelynek kapcsán a bíróság a felperes keresetét elutasította, ezért ezt az ítéleti döntést a Kúria nem vizsgálta.
A felülvizsgálati kérelemmel érintett körben a Kúriának abban kellett állást foglalnia, hogy a jótállási jegy vizsgálatával megállapított három jogsértés megállapítható-e, az alperes által kiszabott bírság az elkövetett jogsértésekkel arányban álló volt-e.
A jótállási jegy hiányos kitöltését a felperes a keresetében nem támadta, ezzel kapcsolatban a keresetében csak arra hivatkozott, hogy ennek kapcsán ez a hiányosság a fogyasztók igényérvényesítési lehetőségét nem befolyásolja. Az igényérvényesítés körében a Kúria álláspontja szerint jelentősége van annak, hogy a jótállási jegy a Korm. r. 4. § (2) bekezdésében megfogalmazottakra tekintettel, de attól függetlenül is tartalmazza-e a kötelező tartalmi kellékeket, így a fogyasztási cikk megnevezését, gyártási számát, mert ezekkel az adatokkal azonosítható be egyértelműen a megvásárolt termék és érvényesíthető a jótállási igény. A kötelező adatok kitöltésével elkerülhető az, hogy utóbb vitatott legyen a fogyasztó milyen terméket vásárolt meg, így a pontos adatok kitöltése az igényérvényesítést segíti elő, annak hiányossága az igényérvényesítést megnehezítheti, a hiányos tartalmú jótállási jegy sértheti a fogyasztó jótállási igényérvényesítéshez kapcsolódó jogait, jogos érdekeit, ezért ezt a jogsértést az alperes helytállóan állapította meg.
A jótállási jegynek azon kitétele, hogy a szerviznek törekednie kell arra, hogy az igény bejelentésétől számított 15 munkanapon belül a javítást elvégezze, nem felel meg a GKM.r. 4. § (2) bekezdésében a határidőre vonatkozó előírásnak, mert a jogszabály legfeljebb 15 napon belüli javítást ír elő, szemben a jótállási jegyen feltüntetett 15 munkanapra vonatkozó tájékoztatással. Az elsőfokú bíróság ezért tévesen foglalt állást arról, hogy a jótállási jegyen szereplő szöveg a jogszabályszövegtől csak a „legfeljebb” szócska hiányában tér el. Lényeges az eltérés és a hatóság is azt kifogásolta, hogy a jótállási jegyen szereplő határidő munkanapokra vonatkozóan került meghatározásra, szemben a jogszabály napokban meghatározott határidejére vonatkozó előírással. A fogyasztó számára nem közömbös, hogy a javításra előírt határidő napokban vagy munkanapokban kerül-e meghatározásra, ez a két határidő megfogalmazásában nem azonos határidőt takar, ezért az elsőfokú bíróság tévesen foglalt állást e jogszabálysértés hiányáról.
A jótállási jegyen szereplő az az állítás, hogy nem érvényesíthető jótállási igény, ha a jótállás jegy a valóságnak nem megfelelő adatokat tartalmaz, a Kúria álláspontja szerint nem felel meg a Korm. r. 4. § (2) bekezdésében foglaltaknak, alkalmas lehet a fogyasztók megtévesztésére, félrevezető tájékoztatására. A „nem megfelelő adatokat tartalmaz” kitétel bekövetkezhet a forgalmazó mulasztása, tévedése következtében is, ahogy arra az alperes helytállóan mutatott rá, ezért a vitatott kijelentés - amely egyébként nem érintheti a jótállási kötelezettségvállalás érvényességét -, mégis a jótállási jegyen szereplő megfogalmazásból eredően azt sugallja a fogyasztó számára, hogy a jogszerű igényérvényesítés megtagadható a valóságnak nem megfelelő adatot tartalmazó jótállási jegy esetén, amely állítás általánosságban nem felel meg a valóságnak. A felperes álláspontjával szemben ez a kijelentés nem csak a meghamisított vagy szándékosan valótlan tartalmú jótállási jegyre vonatkozik, a megfogalmazás ennél sokkal általánosabb körű és sérti a fogyasztók megfelelő tájékoztatáshoz fűződő jogát, érdekét, csorbíthatja a fogyasztók igényérvényesítési jogát is.
Mindezek alapján a Kúria azt állapította meg, hogy a felperes a jótállási jegy vonatkozásában mind a három jogsértést, összességében a határozatban megállapított mind az öt jogsértést, elkövette. A kiszabott bírságot, ezért az öt jogsértéshez kapcsolódóan kellett vizsgálni, értékelve azt is, hogy az elkövetett jogsértések súlyával arányban áll-e a kiszabott bírság összege. A Kúria álláspontja szerint a felperes keresetében kifogásolt alapbírság összegének megjelölését jogszabályi rendelkezés nem írja elő és nem tekinthető enyhítő körülménynek az sem, hogy a felperes a jogszerű eljárás érdekében a jótállással kapcsolatosan tájékoztató táblát helyezett ki az üzletében. Jogkövető magatartás a fogyasztók szükségszerű tájékoztatása, ezért az nem tekinthető enyhítő körülménynek. A Kúria megállapítása szerint az sem tekinthető enyhítő körülménynek, hogy a jogsértés próbavásárlás keretében, egy terméket érintően került elkövetésre, így nincs jelentősége annak sem, hogy a vásárolt áru értéke mekkora volt. A felperes nagy forgalmú országos áruláncház részeként üzemeltetett üzletében nem adott megfelelő tájékoztatást a jótállási, szavatossági igények tekintetében, a termékhez adott jótállási jegy a jogszabályi rendelkezésekkel ellentétes kijelentéseket tartalmazott, az alperesnek a tényállás körében ezeket a lényeges releváns körülményeket kellett értékelnie a jogszabálysértés súlya tekintetében. Így azt, hogy a jogszabálysértések mennyiben hatottak ki a fogyasztók tájékoztatáshoz fűződő és igényérvényesítési jogára. Az alperes helytállóan mutatott rá arra is, hogy az alkalmazott magatartásáért a felperest terheli a felelősség, ezért törvénysértően hivatkozott a felperes arra, hogy amennyiben egy vásárló a vásárlás során nincs tisztában az alapvető jogaival, az nem róható a vállalkozás terhére. A felperes kötelezettsége, hogy a termék értékesítése során felmerülő jótállási, szavatossági jogkörbe tartozó, a vásárlót megillető igények kapcsán a feltett kérdésekre a jogszabályok tartalmának megfelelő, jogszerű választ adjon. A tájékoztatás ne legyen se félreérthető, se megtévesztő, sem a jogszabályi rendelkezésekkel ellentétes, ahogy a jótállási jegy sem tartalmazhat a jogszabály szövegével ellentétest tájékoztatást és nem vezethet arra, hogy a fogyasztót félrevezesse abban, hogy milyen esetekben és milyen feltételekkel illeti meg a jótállási, illetve szavatossági igény érvényesítésének lehetősége. A határozat rögzítette, hogy öt jogsértés kapcsán járt el, a jogsértő magatartás ismételt tanúsítása nem állapítható meg. A hatóság a határozatában valamennyi a pénzbírság összegére ható mérlegelési szempontot feltárt és megfelelően értékelt, ezért a Kúria megállapítása szerint a bírság mérséklésére nem volt jogszabályi indok az Fgytv. 47. § (1) bekezdés i) pontja és (5) bekezdése alapján. A kiszabott bírság a jogsértésekkel arányban állóan került meghatározásra.
A fentiek alapján a Kúria a jogerős ítéletet - annak felülvizsgálati kérelemmel nem támadott részét nem érintve - a per fő tárgya tekintetében a felülvizsgálati kérelemmel támadott részében és az illetékviselésre vonatkozó részében a Pp. 275. § (4) bekezdése alapján hatályon kívül helyezte és a felperes alaptalan keresetét a Pp. 339. § (1) bekezdése alapján a felülvizsgálati kérelemmel érintett körben is elutasította.
A pervesztes felperes a Pp. 78. § (1) bekezdése alapján köteles az alperes jogi képviselettel felmerült elsőfokú és felülvizsgálati eljárási költségének a megfizetésére.
A tárgyi illetékfeljegyzési jog okán le nem rótt kereseti és felülvizsgálati illetéket a felperes a Pp. 78. § (1) bekezdése és a 6/1986. (VI. 26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdése alapján köteles külön felhívásra az államnak megfizetni. A kereseti és a felülvizsgálati illeték mértékét az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 43. § (3) bekezdése, 39. § (3) bekezdés d) pontja és 50. § (1) bekezdése határozza meg.

matches:
§ 4
§ 4
§ 4
§ 4
Kúria
Bíróság
Kúria
Bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
Kúria
bíróság
Kúria
Kúria
bíróság
bíróság
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria


text:
Kapcsolat a bírósággal, beadványok | Magyarország Bíróságai
Kapcsolat a bírósággal, beadványok
1. Hogyan nyújtsam be a beadványomat?
A beadvány általános fogalom, alatta érteni kell
• a keresetlevelet,
• az ellenkérelmet,
• a viszontkeresetet,
• a beszámítást és
• minden egyéb írásos nyilatkozatot is.
FIGYELEM! Ha a bíróság felhívására tesz nyilatkozatot, nyújt be iratot, ügyeljen a felhívásban előírt határidőre. Ha ezt elmulasztja, eljárásjogi hátrányok érhetik.
B) Papír alapon történő benyújtás
• Postai úton (célszerű ajánlott küldeményként),
• Személyesen, a kezelőirodák félfogadási idejében
Ha egy plusz példányt magával visz, azon a bíróság munkatársa igazolja a beadvány átvételét.
• Személyesen, félfogadási időn túl, gyűjtőládába bedobva
Ez még aznap beadottnak minősül, viszont nem kaphat igazolást az átvételről.
C) Elektronikus úton történő benyújtás
Ez az ügyfélkapun keresztül történhet. A hivatali rendszer értesítést küld önnek a benyújtásról és a bírósághoz való megérkezésről is.
FIGYELEM! Ha ezt a kapcsolattartási formát választja, utána nem térhet vissza, illetve át a papír alapúra. Minden iratot a továbbiakban abban a perben csak elektronikusan küldhet meg, egyébként hatálytalannak tekinti a bíróság, azaz úgy, mintha be sem adta volna.
Nem kötelező a jogi képviselet. Amennyiben mégis ügyvédet hatalmaz meg a perében, ő a beadványokat elektronikus formában fogja benyújtani Ön helyett.
A) Papír alapon történő benyújtás. Ez történhet:
• Postai úton (célszerű ajánlott küldeményként): a benyújtás ideje a postára adás napja
• Személyesen a kezelőirodán, félfogadási időben
• Személyesen, a bíróságon felállított gyűjtőládába helyezéssel
• Személyesen a tárgyaláson vagy meghallgatás során
Ilyenkor a tanács elnöke a jelen levő feleknek nyomban kézbesíti a másodpéldányokat, a benyújtott irat „eredeti” példányát a jegyzőkönyvhöz szereli mellékleteként.
B) Elektronikus úton történő benyújtás:
Az elektronikus kapcsolattartásra kötelezett vagy az elektronikus kapcsolattartást választó felperes kapcsolattartására a polgári per erre vonatkozó rendelkezései irányadóak.
Az elektronikus kapcsolattartásra nem köteles fél (természetes személy) választhat, hogy elektronikus úton, ügyfélkapun nyújtja be beadványát.
FIGYELEM! Ha a jogi képviselő nélkül eljáró fél vagy jogi képviselőnek nem minősülő képviselője vállalta, hogy a bírósággal a kapcsolatot elektronikus úton tartja, utóbb, a beadvány papír alapú benyújtásával egyidejűleg kérheti a bíróságtól a papír alapú eljárásra történő áttérés engedélyezését. A kérelemben valószínűsíteni kell, hogy a fél, illetve a jogi képviselőnek nem minősülő képviselő körülményeiben olyan változás következett be, amely miatt az elektronikus úton történő eljárás a továbbiakban számára aránytalan megterhelést jelentene.
2. Hány példányban írjam meg a beadványt?
Általános szabály: minden beadványt (és a mellékleteket) eggyel több példányban kell benyújtani, mint ahány fél van. A többletpéldány a bíróságé. Ha faxon küldi meg az iratot, célszerű beadnia az eredeti példányokat is.
Kivétel: elektronikus kapcsolattartás esetén egy példányban kell elkészítenie a beadványt, azt digitálisan rögzítenie, vagy beszkennelnie és mellékletként csatolni a kitöltött elektronikus beadványához. Ezeket együtt kell elküldenie az ügyfélkapun keresztül.
3. Folyamatban lévő perben szeretnék beadványt előterjeszteni a bíróságnak. Mit tartalmazzon a beadvány?
1. Folyamatban lévő perben nyomtatványon terjeszthet elő
a) írásbeli ellenkérelmet,
b) viszontkereset-levelet, valamint
c) beszámítást tartalmazó iratot
Ezen nyomtatványokhoz is készült kitöltési útmutató, amelyet az alábbi linkre kattintva talál.
Ezeken a nyomtatványokon – hasonlóan a keresetlevélhez – szintén minden adatnak van hely, és látni fogja azt is, hogy milyen információkat kell megadnia. Néhány dologra azonban kiemelten figyelnie kell.
FIGYELEM! Erre vonatkozóan olvassa el a „Pert szeretnék indítani/Minek kell egy keresetlevélben lenni?” tájékoztatást.
a) Írásbeli ellenkérelem: arra vonatkozik, hogy a felperes keresetével kapcsolatban mit döntsön a bíróság (pl. utasítsa el azt részben vagy egészben).
Az írásbeli ellenkérelemben:
- írja le részletesen, hogy a kérelmét milyen tényekkel, okokkal indokolja.
- meg kell jelölnie az azt alátámasztó bizonyítékokat (tanúkat, okiratokat, az eseményről készült dokumentumokat, stb.).
- az okiratokat másolatban csatolnia kell.
b) Viszontkereset: a viszontkereseti kérelmet – a kereseti kérelemhez hasonlóan – nagyon pontosan kell megfogalmaznia.
c) Beszámítás (beszámítási kifogás): rendelkeznie kell olyan követeléssel (pénzfizetésre vonatkozó igénnyel), amelyet itt, ebben a perben akar figyelembe vetetni a bírósággal.
A beszámítást tartalmazó iratban:
- ezt az összeget pontosan meg kell jelölnie, csakúgy, mint a kereset esetében,
- a saját igényére vonatkozó bizonyítékokat meg kell jelölnie és
Az eredeti iratokat a tárgyalásra magával kell hoznia és be kell mutatnia.
2. Egyéb beadványok: minden más beadványt Önnek kell megfogalmaznia és elkészítenie. Azon fel kell tüntetnie
- a bíróságot, amelyhez a beadványt intézi,
- a felek nevét, lakóhelyét,
- a folyamatban levő ügyekben pedig a bírósági ügyszámot is.
FIGYELEM! A nyilatkozatot a panasznapon (a bíróság elnöke által jogszabályban foglaltak szerint erre a célra meghatározott ügyfélfogadási idő) jegyzőkönyvbe is mondhatja.
Munkaügyi perben
Keresse a munkaügyi perrel kapcsolatos űrlapot. (https://birosag.hu/eljarasok-nyomtatvanyai/polgari-peres-elektronikus-urlapok?urlap_azonosito=&nyomtatvany_sorszama=&title=&tipus=All&page=1 vagy https://birosag.hu/nyomtatvanyok/egyeb-polgari-gazdasagi-kozigazgatasi-munkaugyi-peres/urlap-egyeb-beadvany)
A munkabér megfizetése, továbbá a munkáltatói igazolás kiadása iránti kérelme esetén a keresetlevelében kérheti, hogy a bíróság ideiglenes intézkedéssel kötelezze az alperest, ami előzetesen végrehajtható, így Ön a per jogerős lezárása előtt már hozzájuthat meg nem fizetett munkabéréhez, vagy a ki nem adott munkáltatói igazolásokhoz.
Ha a kapcsolattartás elektronikus úton történik, lehetősége van azt űrlap kitöltése útján előterjeszteni, amely a bíróság honlapjáról letölthető (https://birosag.hu/eljarasok-nyomtatvanyai/polgari-peres-elektronikus-urlapok?urlap_azonosito=&nyomtatvany_sorszama=&title=&tipus=All&page=1 vagy https://birosag.hu/eljarasok-nyomtatvanyai/polgari-peres-elektronikus-urlapok?urlap_azonosito=&nyomtatvany_sorszama=&title=&tipus=All&page=1).
Ez esetben az űrlap tartalmazza a kitöltendő szükséges adatokat.
Egyebekben a beadványon fel kell tüntetni:
az eljáró bíróságot, amelyhez a beadványt intézik,
a felek és képviselőik
teljes nevét,
lakóhelyét vagy székhelyét,
ismert elektronikus levélcímét, perbeli állását
Ha valamely fél vagy képviselője állandó lakóhelyétől eltérő tartózkodási hellyel vagy egyéb idézésre alkalmas címmel rendelkezik, a beadványokon azokat is fel kell tüntetni.
per tárgyát,
a folyamatban lévő ügyekben a bírósági ügyszámot is.
Egyes beadványoknak speciális, a törvény által megkívánt további kellékei vannak. Ilyen pl. közigazgatási perben a védirat, ami az alperesnek a keresetlevélre tett nyilatkozata. A védirat vagy a keresetlevél visszautasítására irányul vagy érdemi védekezést kell tartalmaznia: elő kell adni benne a védekezés alapjául szolgáló tényeket és ezek bizonyítékait.
4. Hogyan lehet a perben nyilatkozatot tenni?
Polgári és munkaügyi perben: kétféleképpen:
beadványok útján írásban és
a tárgyaláson szóban.
az egyszerűsített perben szóbeli nyilatkozat helyett a hangkapcsolatot biztosító elektronikus úton is, arról azonban a bíróság dönthet, hogy ezt elfogadja-e.
5. Benyújthatom-e a beadványt faxon vagy e-mailen?
Faxon igen, de az érkezett beadvány hiányosnak minősül, hiszen nincs eredetiben aláírva. Ezért a bíróság vissza fogja adni hiánypótlásra.
FIGYELEM! Ha faxot kell küldenie, arra fokozottan ügyeljen, hogy az adott esetben több bírósági faxszám közül a megfelelőt válassza.
E-mailen nem, ugyanis a bíróság alkalmazottjainak küldött email nem minősül előterjesztett beadványnak, ugyanis az e-mail nem minősül elektronikus kapcsolattartásnak. Az e-mailt úgy kell tekinteni, mintha elő se terjesztették volna.
6. Beszélhetek-e az ügyemben az eljáró bíróval tárgyaláson kívül?
Nem, ez az ügyfélnek és a bírónak is szigorúan tilos!
A tisztességes eljárás és a pártatlanság követelménye miatt a perben történt bármilyen cselekményről valamennyi félnek tudnia kell, és minden eljárási cselekménynek a perrendtartások szerinti módon kell megtörténni.
Ez természetesen nem azt jelenti, hogy nem tájékoztathatja a bírót, ha a tárgyalásról késni fog, de az ügy érdemére vonatkozó legkisebb kérdés is csak a perfelvételi, illetve az érdemi tárgyaláson vitatható meg.
7. Írtam a bírónak egy levelet. Meglepetésemre annak másolatát megküldte az alperesnek, pedig kértem, hogy kezelje bizalmasan. Helyesen járt el?
Igen, ugyanis Ön olyat kért, amit a bíró nem teljesíthet.
A perben alapvető szabály, hogy amit a bíróság tud, mert megírták neki, arról a perbeli ellenfélnek is tudomást kell szereznie. Nem lehet bizalmas levelet írni a bírónak. Ha ezt teszi, tudnia kell, hogy a bíróság az Ön beadványát kézbesíteni fogja a perbeli ellenfelének, mert a törvény erre kötelezi. A bíróság köteles gondoskodni arról, hogy a felek minden, az eljárás során előterjesztett kérelmet, nyilatkozatot, a bírósághoz benyújtott okiratot, bizonyítékot megismerhessék és azokra nyilatkozhassanak.
8. Hol kaphatok felvilágosítást a tárgyalás helyéről, idejéről vagy a per más adatáról?w
1) Az adott bíróság
a) kezelőirodáján vagy
b) tájékoztató irodáján.
2) Ügyfélközpontban
A bíróságok elérhetőségét a http://www.birosag.hu oldalán találhatja meg. FIGYELEM! Telefonon csak nagyon szűk körben kaphat információt, általában
a felek nevére
az ügyszámra
a tárgyalás helyére és időpontjára vonatkozóan.
3) A Bírósági Elektronikus Tájékoztató és Figyelmeztető Rendszer útján az ügy alapadatairól (pl.: tárgyaláshelye, ideje), továbbá SMS és e-mail üzenetben tájékoztatást kaphat a fontosabb eljárási cselekményekről.
A regisztrációval és a rendszer használatával kapcsolatos bővebb tájékoztatás itt tekinthető meg: https://e-ugyintezes.birosag.hu/
4) E-akta szolgáltatás igénybevételével
A 2020. januárjától indult polgári és büntető ügyekben minden bíróságon elérhetővé vált a periratokba való elektronikus betekintés. Az iratbetekintés felmenő rendszerben történik: ha egy ügyben járásbírósági szinten kezdődött a per, amely fellebbezés miatt törvényszéki szintre megérkezik, akkor onnantól kezdődően lehetőség van az elektronikus iratbetekintésre. A felek így az ország minden bíróságán megtekinthetik a bírósági peres ügyek iratait.
Az elérhetőségek a bíróságok központi honlapján találhatók, a birosag.hu weblapon belül pedig az eakta.birosag.hu alcímen lehet élni az elektronikus akta betekintéssel.
9. Nem értem a bíróság felhívását, hogy tehetek eleget neki?
Ha Önnek nincs jogi képviselője mert jövedelmi viszonyai miatt nem tud ügyvédet fogadni, jogosult lehet az állam által működtetett jogi segítségnyújtó szolgáltatások igénybevételére. A jogi segítségnyújtó szolgáltatásról az interneten tájékozódhat, ha keresést végez a „jogi segítségnyújtás” kifejezésre.
Amennyiben ingyenes jogi segítségnyújtásra nem jogosult, igénybe veheti adott bíróság jogi segítségnyújtó szolgálatát („ügyfélsegítő”). Ezek elérhetőségét (és ügyfélfogadási idejét) a bíróságok oldalán találhatja meg.
Lehetősége van arra is, hogy a bíróságnak megírja, hogy nem érti a felhívását és ezzel kapcsolatban tájékoztatást kér. A bíróság köteles erre válaszolni.
FIGYELEM! Mivel rendszerint az eredeti felhívás tartalmaz időpontot, vagy határidőt, ez esetben célszerű hosszabbítást kérnie, mert ezt a bíróság nem adja meg automatikusan.
10. Ki tekinthet bele a peres iratokba?
A fél és a képviselője (meghatalmazottja) korlátozás nélkül betekinthet a peres iratokba a határozattervezet, tanácskozási jegyzőkönyvek, különvélemények, tanács tagjainak feljegyzései, valamint a minősített adat kivételével. Amelyik iratba a jogosult betekinthet, abból másolat kiadását is kérheti, azzal, hogy a nagyobb mennyiségű másolat kiadásának időpontjával kapcsolatban a kezelőiroda (ügyfélcentrum) munkatársával egyeztetni kell.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
2011. évi CXV. törvény a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezetek csődeljárásának és felszámolásának különleges szabályairól és az azzal összefüggő törvénymódosításokról - Törvények és országgyűlési határozatok
a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezetek csődeljárásának és felszámolásának különleges szabályairól és az azzal összefüggő törvénymódosításokról
Időállapot: közlönyállapot (2011.VII.27.)
a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezetek csődeljárásának és felszámolásának különleges szabályairól és az azzal összefüggő törvénymódosításokról *
1. § A csődeljárásról és a felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény (a továbbiakban: Cstv.) 12. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) Az adós a hitelezőit a csődeljárást elrendelő végzés közzétételétől számított 5 munkanapon belül közvetlenül is értesíti, és a hitelezőket országos napilapban, továbbá (ha ilyennel rendelkezik) a honlapján is felhívja követeléseiknek a 10. § (2) bekezdés f) pontjában meghatározott határidőn belül történő bejelentésére és egyben a követelés nyilvántartásba vételéért fizetendő díj megfizetésére, valamint a követeléseiket megalapozó okiratok csatolására, azzal, hogy a határidő elmulasztása esetén a követelés nyilvántartásba vételére nem kerül sor. A 11. § (1) bekezdése szerinti követeléseket nem kell bejelenteni. A követelés nyilvántartásba vételének feltétele az is, hogy a hitelező annak 1%-át - de legalább 5000 forintot és legfeljebb 100 000 forintot - nyilvántartásba-vételi díjként - befizessen a vagyonfelügyelő pénzforgalmi számlájára, aki az így beérkezett összeget elkülönítetten köteles kezelni, és azt kizárólag számlával igazolt költségeinek megtérítésére és díjának kiegyenlítésére használhatja fel. Az összeg említett célokra való felhasználásáról a hitelezői gyűlésnek (választmánynak) a vagyonfelügyelő elszámol. Amennyiben a hitelezők által fizetett nyilvántartási díj az említett kiadásokat nem fedezi, annak előlegezésére és viselésére az adós köteles.”
2. § A Cstv. 20. §-a a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
„(3) A 10. § (2) bekezdése szerinti határidő elmulasztása esetén a hitelező az egyezségkötésben nem vehet részt, az egyezség hatálya nem terjed ki rá. A bejelentési határidő elmulasztása miatt nyilvántartásba nem vett hitelezői igény jogosultja az adós ellen követelését nem érvényesítheti, azonban a más által kezdeményezett felszámolási eljárásban a még el nem évült követelését bejelentheti. Ebben az esetben a 35. § (2) bekezdését azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy a 35. § (2) bekezdés b) pontja szerinti késedelmi kamatot, késedelmi pótlékot, továbbá a pótlék és bírság jellegű követelést a felszámolási eljárásban sem lehet érvényesíteni.”
3. § A Cstv. 53. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„53. § (1) A felszámoló a gazdálkodó szervezet
a) történeti értékű iratait az illetékes levéltárnak adja át,
b) működése során keletkezett maradandó értékű irattári anyagát a területileg illetékes levéltárnak nem fertőzött állapotban, irattári rendben, ügyviteli segédleteivel, levéltári tárolásra alkalmas és a tartalomnak megfelelően feliratozott savmentes dobozokban (vagy az iratanyag jellegének megfelelő más tárolóeszközökben), továbbá a levéltári anyagot legalább raktári egységenként (dobozonként, illetve egyéb tárolóeszközök szerint) felsoroló jegyzékkel (átadás-átvételi jegyzékkel) együtt köteles átadni. Az átadás költségei az átadót terhelik. Az a) pontban említett iratokkal kapcsolatban elvégzendő feladatok átruházhatóak, a felelősség azonban az iratok levéltárba kerüléséig a felszámolót terheli,
c) minősített adatot tartalmazó iratait a felülvizsgálatra jogosult minősítő részére köteles jegyzékbe foglalni és a jegyzék megküldésével a minősítés felülvizsgálatát kezdeményezni.
(2) A felszámoló a nyugdíjbiztosítási adatszolgáltatás ellátásával összefüggésben a külön jogszabályban meghatározott módon adatszolgáltatást köteles teljesíteni a biztosítottak nyugdíjbiztosítási adatairól (ideértve az esetleg elmaradt, visszamenőleges adatszolgáltatást is) az illetékes nyugdíjbiztosítási igazgatási szerv részére. A nyugdíjbiztosítási igazgatási szerv által - az adatszolgáltatási kötelezettség teljesítéséről - kiadott igazolást a felszámoló köteles megküldeni a bíróságnak.
(3) Az irattári anyag fennmaradó részének selejtezéséről, illetőleg jogszabályban meghatározott ideig történő őrzéséről a felszámoló gondoskodik. Az iratok jogszabályban meghatározott ideig történő őrzésének feladata átruházható, a felelősség azonban az őrzési idő lejártáig a felszámolót terheli.”
4. § (1) A Cstv. IV. fejezete címe helyébe a következő rendelkezés lép:
„A nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezetekre vonatkozó eltérő rendelkezések”
(2) A Cstv. IV. fejezete a következő 65. és 66. §-sal egészül ki:
„65. § (1) A Kormány rendeletben nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezetnek minősítheti azokat a (3) bekezdésben meghatározott körbe tartozó gazdálkodó szervezeteket,
b) amelyek esetében - ha a vagyonhiány és a fizetésképtelenség előreláthatólag nem szüntethető meg - kiemelt gazdaságpolitikai érdek fűződik ahhoz, hogy a jogutód nélküli megszüntetés gyorsabb, átláthatóbb és egységesített eljárásrend szerint történjék.
(2) A Kormány az (1) bekezdés szerinti rendeletet csődeljárás esetén legkésőbb
a) a csődeljárás kezdő időpontjától [10. § (3) bekezdés] számított 15 napon belül,
b) felszámolási eljárás esetén pedig legkésőbb a felszámolás kezdő időpontjától [27. § (1) bekezdés, 28. § (1) bekezdés] számított 30 napon belül
hirdetheti ki.
(3) Nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségűnek minősíthető az a gazdálkodó szervezet,
a) amelynek működése nemzetbiztonsági, honvédelmi, rendvédelmi, haditechnikai, energiabiztonsági, energiaellátási, iparbiztonsági, katasztrófavédelmi, természetvédelmi, környezetvédelmi, közegészségügyi, közműszolgáltatási, infrastruktúra-fejlesztési, kulturális örökségvédelmi, tömegtájékoztatási, hírközlési, közlekedési, közlekedésbiztonsági, kutatásfejlesztési, népegészségügyi indokból vagy a lakosság alapvető közszolgáltatásokkal, alapvető élelmiszerekkel való ellátása szempontjából országos jelentőségűnek, valamint bel- és külgazdasági, foglalkoztatáspolitikai szempontból kiemelt vállalkozásnak tekinthető,
e) amely az a)-d) pontban nem említett, de nemzetgazdasági stratégiai szempontból kiemelt jelentőségű tevékenységet folytat.
66. § (1) A 65. § szerinti esetekben a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezet csődeljárása és felszámolása esetén az e törvény rendelkezéseit az e §-ban és a 67. §-ban foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) Vagyonfelügyelőként, illetve felszámolóként a Kormány által rendeletben kijelölt, kizárólagos állami tulajdonban álló nonprofit gazdasági társaság (a továbbiakban: állami felszámoló) jár el. Az állami tulajdonosi joggyakorló az állami felszámolót az e törvény szerinti eljárása során nem utasíthatja.
(3) Ha a bíróság a 27/A. § (1) bekezdése szerint korábban már jelölt ki vagyonfelügyelőt vagy felszámolót, annak felmentéséről és az állami felszámoló kijelöléséről az eljárást lefolytató bíró a 65. § (1)-(2) bekezdése szerinti kormányrendelet hatálybalépését követő 3 napon belül hoz végzést, és haladéktalanul, a külön jogszabályban meghatározott módon elrendeli a végzés Cégközlönyben történő közzétételét. A Cégközlönyben történő közzétételre a Cégközlöny honlapján, napi feltöltéssel kerül sor. A bíróság végzésében rendelkezni kell a korábbi felszámoló számlával igazolt költségei megtérítéséről és az addig elvégzett tevékenységéért járó arányos díjazásáról is, amely legfeljebb 100 000 forint lehet, de különösen bonyolult ügyben magasabb díjazás is megállapítható. A végzés fellebbezésre tekintet nélkül végrehajtható, és csak a díjmegállapító rendelkezése ellen lehet fellebbezéssel élni. A felmentett felszámoló kötelezettségeire a 27/A. § (11) bekezdésében foglaltak irányadók azzal, hogy a honlapján a felmentéséről szóló végzés kézhezvételét követő napon közzé kell tennie a kijelölés megszűnésének dátumát, az állami felszámolóval szemben együttműködési kötelezettség terheli, és elő kell segítenie az állami felszámoló feladatátvételét.
(4) Az állami felszámolóra, annak foglalkoztatottjaira és felszámolóbiztosaira az e törvényben foglalt követelményeket azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy a 27/A. § (4) bekezdés a) pont ab) alpontja szerinti kizáró oknak nem tekinthető, ha az adós részben vagy egészben állami tulajdonban lévő gazdálkodó szervezet, vagy ha az adós hitelezője az állam, a központi költségvetés, elkülönített állami pénzalap, társadalombiztosítás pénzügyi alapja, államháztartási szervezet, részben vagy egészben az állam tulajdonában vagy tagságával működő szervezet.
(5) Az állami felszámoló az e törvényben meghatározott tevékenységen kívül más gazdasági tevékenységet nem végezhet, ide nem értve a külön törvényben foglaltak szerint meghatározott szervezetek - pénzügyi intézmény, biztosító, viszontbiztosító, befektetési vállalkozás, befektetési alapkezelő, kockázati tőkealap-kezelő, tőzsde, foglalkoztatói nyugdíjszolgáltató intézmény, önkéntes kölcsönös biztosító pénztár és magánnyugdíjpénztár - felszámolását, illetve a kockázati tőkealap megszüntetését.
(6) Az állami felszámolót nem kell felvenni a felszámolói névjegyzékbe, de a felszámolónak, a felszámolóbiztosnak, továbbá a 27/C. §-ban meghatározott személyeknek az ott meghatározott adatait és azok változását a felszámolók névjegyzékét vezető közigazgatási szerv nyilvántartja. Ezek az adatok közérdekből nyilvánosak. Az állami felszámolónak az e törvényben és végrehajtási rendeleteiben meghatározott tevékenységére vonatkozóan a felszámolók névjegyzékét vezető közigazgatási szerv hatósági ellenőrzést végez, súlyos vagy ismétlődő jogszabálysértés vagy mulasztás esetén az állami felszámolónál kezdeményezi a felszámolóbiztos vagy az állami felszámoló foglalkoztatottjai, vezető tisztségviselői felelősségre vonását, felmentését, továbbá a felszámolóbiztost 300 000 Ft-ig terjedő közigazgatási bírsággal sújthatja. A bírság kiszabása során a hatóság figyelembe veszi a mulasztás vagy jogszabálysértés jellegét, súlyosságát, egyszeri vagy ismétlődő jellegét.
(7) Az állami felszámoló felmentésének nincs helye, de a bíróság az állami felszámolót vagy a felszámolóbiztost az e törvényben meghatározott kötelezettségeinek megszegése vagy elmulasztása esetén pénzbírsággal sújthatja, melynek összege legfeljebb 900 000 forint lehet. A bírság kiszabása során a bíróság figyelembe veszi a mulasztás vagy jogszabálysértés jellegét, súlyosságát, egyszeri vagy ismétlődő jellegét, a hitelezők érdekeinek veszélyeztetését vagy sérelmét.
(8) Az 51. § (5) bekezdését azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy új felszámoló kijelölésének nincs helye, és a bíróság a felszámolóbiztost legfeljebb 900 000 Ft-ig terjedő pénzbírsággal sújthatja, kötelezheti a felszámolót új felszámolóbiztos kijelölésére, továbbá csökkentheti az állami felszámoló díját. A bírság kiszabása során, illetve a díj csökkentésekor a bíróság figyelembe veszi a mulasztás vagy a jogszabálysértő intézkedés súlyosságát, egyszeri vagy ismétlődő jellegét, a hitelezők érdekeinek veszélyeztetését vagy sérelmét.”
(3) A Cstv. a következő 67. §-sal egészül ki:
„67. § (1) A hitelező az állami felszámoló kijelöléséről szóló végzés 66. § (3) bekezdés szerinti közzétételét követően az eredeti határidő figyelembevételével, az állami felszámolóhoz jelentheti be követelését. Határidőben bejelentett követelésként kell nyilvántartásba venni az állami felszámolónak azt a hitelezői követelést is, amelyet a jogosultja ugyan a 10. § (2) bekezdés f) pontja, 28. § (2) bekezdés f) pontja, 37. § (1)-(2) bekezdése, valamint 46. § (5) bekezdés b) pontja szerinti határidőben, de a felmentett felszámolónak jelentett be, amennyiben ezt a bejelentést a jogosult az állami felszámolónak a követelésbejelentési határidő lejártát követő 10 napon belül igazolja.
(2) A felszámolási eljárásban a követelések bejelentésének a 46. § (5) bekezdés c) pontjában és 37. § (1)-(3) bekezdésében meghatározott jogvesztő határideje 120 nap.
(3) A felszámolási eljárásban bejelentett követelések 46. § (6) bekezdése szerinti megvizsgálásának határideje 40 nap, és a vitatható követelések bíróság számára történő megküldésének határideje 10 nap. A bíróság a vitatható igények elbírálása tárgyában soron kívül dönt.
(4) A nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezet felszámolása esetén a 38. § (5) bekezdést azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy az óvadék jogosultja számára - a Ptk. 271. §-a szerinti jogai érvényesítésére - nyitva álló határidő két hónap.
(5) Az állami felszámoló a 39. § (1) bekezdése szerinti hitelezői gyűlést 60 napon belül köteles összehívni. A 39. §-ban foglalt kötelezettségek megszegése esetén a bíróság az állami felszámoló felmentése helyett a társaságot és a felszámolóbiztost 300 000 forintig terjedő pénzbírsággal sújtja. A hitelezők, a hitelezői választmány (hitelezők képviselője) tájékoztatására vonatkozó kötelezettsége teljesítésekor a felszámolóbiztos köteles figyelembe venni az adós nemzetgazdaságilag kiemelt, sajátos tevékenységével összefüggő titokvédelmi követelményeket is.
(6) A 41. § (5) bekezdése szerinti egyezségi tárgyalást az adós kérelmének kézhezvételétől számított 45 napon belül kell megtartani. Egyezség megkötésére a 44. § (1) bekezdését és 45. §-át azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy a bíróság az egyezséget akkor is jóváhagyhatja, ha az egyezséget támogató hitelezők követelése az egyezség megkötésére jogosult hitelezők összes követelésének legalább a felét kiteszi.
(7) Az adós tevékenységének a felszámolás alatti továbbfolytatása tárgyában a 46. § (3)-(4) bekezdés szerinti hozzájárulást a hitelezői választmány egy év helyett másfél évi időtartamra is megadhatja.
(8) A felszámolási zárómérleg elkészítésére nyitva álló határidő 270 nap, kivéve, ha a hitelezői választmány az adós tevékenységének a felszámolási eljárás alatt történő továbbfolytatásához hozzájárult, illetve az 52. § (2) bekezdése szerinti esetben. A bíróság a felszámolási zárómérleget és vagyonfelosztási javaslatot - az 56. § (1) bekezdésének alkalmazásával - a kézhezvételtől számított 21 napon belül küldi meg a hitelezőknek.
(9) Az 53. §-t azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy a hatósági engedélyhez, koncesszióhoz kötött tevékenységet vagy törvényben meghatározott közszolgáltatási tevékenységet végző adósnak az e tevékenységével összefüggő iratait az adott tevékenységet folytató szervezet részére kell átadni.
(10) Az 56. § (2) bekezdés szerinti - a be nem hajtott követeléseket és az értékesítetlen vagyontárgyakat a hitelezők között felosztó - bírósági döntés meghozatalánál a (8) bekezdés szerinti határidőket kell figyelembe venni.”
(4) A Cstv. a következő 68-69. §-sal egészül ki:
„68. § (1) Amennyiben a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezet vagy az általa működtetett létesítmények nemzetbiztonsági védelem alá esnek, vagy honvédelmi, rendvédelmi, haditechnikai, energiaellátási szempontból nemzetközi vagy országos jelentőségű közszolgáltatást látnak el - a tevékenységük ellátásához fűződő közérdekre tekintettel - az e törvény általános szabályait és a 65-67. §-t az e § és a 69-70. § szerinti eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) A Kormány a 65. § szerinti kiadott rendeletében akkor mondhatja ki, hogy a nemzetgazdasági szempontból kiemelt gazdálkodó szervezet az (1) bekezdés szerinti körbe tartozik, amennyiben a veszteséges gazdálkodást eredményező okok miatt a vagyonhiány előreláthatólag nem szüntethető meg, a veszteségek halmozódása nem állítható meg, a gazdálkodó szervezet megmentési célú tulajdonosi vagy állami támogatásban nem részesíthető, de tevékenysége folyamatosságának és folytatásának érdekében közérdek fűződik a gazdálkodó szervezet vagyonának működő üzemként történő értékesítéséhez.
(3) A (2) bekezdés szerinti kormányrendelet kihirdetésétől kezdve a gazdálkodó szervezet ellen a hitelezők csődeljárást nem kezdeményezhetnek, a kérelmet a bíróság soron kívül elutasítja.
(4) A Kormány - (2) bekezdés szerinti - rendeletének kihirdetésekor felszámolás iránti kérelem alapján már folyamatban lévő eljárásokban az (5)-(6) bekezdést, a 69. § (1)-(9) bekezdést nem lehet alkalmazni. A 69. § (10) bekezdést akként kell alkalmazni, hogy a rendkívüli moratóriumnak nem meghosszabbítására, hanem elrendelésére kerül sor, amennyiben az adós a bíróságnak a felszámolást elrendelő végzésében meghatározott felhívására a kézhezvételtől számított 5 napos jogvesztő határidőn belül nyilatkozik arról, hogy a moratórium alatti tevékenysége folytatásához és működőképessége fenntartásához szükséges fizetési kötelezettségek teljesítésének fedezetét elkülönítette.
(5) A bíróság a 22. § (2) bekezdésben meghatározott - felszámolást elrendelő - végzését 3 napon belül hozza meg, és haladéktalanul, külön jogszabályban meghatározott módon elrendeli e végzésnek a Cégközlönyben való közzétételét. A Cégközlönyben történő közzétételre a Cégközlöny honlapján napi feltöltéssel kerül sor.
(6) A felszámolási eljárásban szünetelésnek, egyesítésnek, felfüggesztésnek nincs helye. A bíróság soron kívül jár el.
69. § (1) Ha a felszámolást az adós kéri, a kérelem benyújtására a 23. § (1) bekezdésében foglaltakat azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy az adósnak nyilatkoznia kell a 8. § (3) bekezdésben foglaltakról is. Az adós pénzforgalmi számlavezetőjére a 8. § (5) bekezdése szerinti kötelezettségek irányadók. A kérelemben meg kell jelölni az adós vezetőjének a Pp. 96. § (3) bekezdése szerinti rövid úton történő idézéséhez szükséges adatokat is (az adós vezetőjének elektronikus levélcíme, telefonszáma, telefax száma).
(2) Az adós (1) bekezdés szerinti kérelmének a bírósághoz érkezését követő 1 munkanapon belül a bíróság a külön jogszabályban meghatározott módon végzést tesz közzé a Cégközlönyben az adóst megillető rendkívüli moratóriumról, amelynek utalnia kell arra is, hogy az eljárás olyan, a Kormány által rendeletben nemzetgazdaságilag kiemeltnek nyilvánított gazdálkodó szervezet ellen folyik, amelynek esetében a jelen törvény 68-70. §-át is alkalmazni kell. A Cégközlönyben történő közzétételre a Cégközlöny honlapján napi feltöltéssel, 0 órakor kerül sor. A rendkívüli moratórium a közzétételtől illeti meg az adóst. A bíróság a végzésben ideiglenes vagyonfelügyelőként kirendeli az állami felszámolót. Az állami felszámoló díját és költségeit az adós gazdálkodó szervezet viseli, a költségei előlegezésére köteles. A végzés ellen külön fellebbezésnek nincs helye.
(3) A rendkívüli moratórium célja az adós működőképességének időleges biztosítása. A rendkívüli moratórium időtartama alatt a hitelezői követelések kamatoznak. A rendkívüli moratórium időtartama alatt kifizetéseket kizárólag az ideiglenes vagyonfelügyelő ellenjegyzésével (jóváhagyásával) lehet teljesíteni. Az ideiglenes vagyonfelügyelő ellenjegyzi (jóváhagyja) a rendkívüli moratórium időtartama alatt esedékessé váló azon kifizetéseket, amelyek az adósnak a felszámolás elrendeléséig a jelen törvény szerinti kiemelt tevékenysége folytatásához és a működőképessége fenntartásához szükségesek; az ideiglenes vagyonfelügyelő által ellenjegyzett kifizetések a rendkívüli moratórium alatt teljesíthetők. Az ideiglenes vagyonfelügyelőt az adós pénzforgalmi számlái felett együttes rendelkezési jog illeti meg. Az ideiglenes vagyonfelügyelő haladéktalanul bejelenti az adós számláit vezető pénzforgalmi szolgáltatóknak a jelen bekezdésben meghatározott jogosítványait és hitelt érdemlő módon igazolt aláírását. A rendkívüli moratórium alatt egyebekben megfelelően alkalmazni kell a 11. §-ban foglaltakat is. Az adós vezetője a rendkívüli moratórium alatti tevékenysége folytatásához és a működőképessége fenntartásához szükséges fizetési kötelezettségek teljesítésének fedezetét elkülöníti, ennek végrehajtását az ideiglenes vagyonfelügyelő ellenőrzi, és elmulasztása esetén ezt jelzi a legfőbb szervnek, a felügyelő bizottságnak és a könyvvizsgálónak. A rendkívüli moratórium időszaka alatt az adós működésével kapcsolatos hatósági engedélyek lejárata a rendkívüli moratórium végéig meghosszabbodik, és az illetékes hatóság az irányadó jogszabályok szerint az engedélyt csak akkor vonhatja vissza, amennyiben ez az élet- vagy vagyonbiztonság megóvása érdekében szükséges. A rendkívüli moratórium időszaka alatt az adóssal kötött szerződéseket az adóssal szerződő fél nem mondhatja fel, azoktól nem állhat el, továbbá ezen szerződések az adós fizetésképtelenségére, illetve a rendkívüli moratóriumra tekintettel nem szűnnek meg.
(4) Az adós (1) bekezdés szerinti, a felszámolási eljárás lefolytatására irányuló kérelmét a bíróság 5 napon belül megvizsgálja. A hiánypótlásra nyitva álló határidő 5 nap.
(5) Amennyiben a bíróság az adós (1) bekezdés szerinti kérelmét érdemi vizsgálat nélkül elutasítja, vagy az eljárást megszünteti, illetve rendelkezik a területi eljárássá történő átalakításról, akkor a rendkívüli moratórium az erről szóló jogerős végzés Cégközlönyben történő közzétételével megszűnik, kivéve, ha felszámolás iránti kérelem alapján folyamatban lévő más eljárásban a bíróság végzést tett közzé a rendkívüli moratóriumról. A Cégközlönyben való közzétételre a Cégközlöny honlapján napi feltöltéssel, 0 órakor kerül sor.
(6) A rendkívüli moratóriumra, annak közzétételére és az ideiglenes vagyonfelügyelőre vonatkozó rendelkezéseket akkor is alkalmazni kell, ha az adós felszámolását a hitelező kéri; ebben az esetben a rendkívüli moratóriumnak a (2) bekezdés szerinti közzétételi határideje a hitelező kérelmének bírósághoz érkezésétől számítandó. A (3)-(5) bekezdés megfelelően alkalmazandó. A kérelemben meg kell jelölni a hitelező vezetőjének a Pp. 96. § (3) bekezdése szerinti rövid úton történő idézéséhez szükséges adatokat is (elektronikus levélcím, telefonszám, telefax szám). Az adósnak a hitelezői kérelmet és a (7) bekezdés szerinti meghallgatásra történő idézést külön kézbesítő útján kell megküldeni. Az adós a tartozása megfizetésére a 24. § (3) bekezdésében és a 26. § (3) bekezdésében meghatározott fizetési haladékot nem kérhet. Az adósnak a kézhezvételtől számított 3 napon belül a bíróság számára írásban meg kell adnia az adós vezetőjének a Pp. 96. § (3) bekezdése szerinti rövid úton történő idézéséhez szükséges adatokat (az adós vezetőjének elektronikus levélcíme, telefonszáma, telefax száma), továbbá a fizetési számláira vonatkozó adatokat.
(7) A bíróság a felszámolási eljárás lefolytatását kérő hitelezői kérelem tárgyában legkésőbb a hitelezői kérelem bírósághoz érkezésétől számított 8 napon belül meghallgatást tart. A határidőbe a hiánypótlás elrendelésétől annak teljesítéséig eltelt idő nem számít bele. A bíróság a meghallgatásra a hitelezőt és az állami felszámolót is rövid úton megidézi. A felek legkésőbb a meghallgatáson kötelesek a kérelemmel kapcsolatos nyilatkozataikat megtenni. Amennyiben a fizetésképtelenség tárgyában való döntéshez további okiratok, nyilatkozatok szükségesek, a bíróság legfeljebb 5 napos határidővel újabb meghallgatást tűz ki. Az adósnak a meghallgatáson arról is nyilatkoznia kell, hogy a rendkívüli moratórium időszaka alatt keletkező és esedékessé váló fizetési kötelezettségek teljesítésére az adós vagyona előreláthatólag fedezetet nyújt-e. Amennyiben az adós a nyilatkozattételt elmulasztja vagy nemlegesen nyilatkozik, a bíróság soron kívül végzést hoz a rendkívüli moratórium megszüntetéséről. A végzés ellen külön fellebbezésnek van helye. A jogerős végzést a bíróság a Cégközlönyben soron kívül közzéteszi.
(8) A bíróság hitelező kérelmére indult eljárásban az adós fizetésképtelensége tárgyában a meghallgatáson vagy legkésőbb az első meghallgatást követő 15 napon belül dönt. A bíróság a végzést a feleknek a meghallgatáson vagy külön kézbesítő útján kézbesíti. Az adós felszámolását elrendelő végzés jogerőre emelkedését követően a bíróság egy munkanapon belül intézkedik a 28. § (1) bekezdése szerinti végzés Cégközlönyben külön jogszabályban meghatározott módon történő közzétételéről. A Cégközlönyben történő közzétételre a Cégközlöny honlapján napi feltöltéssel kerül sor.
(9) Ha az adós nem fizetésképtelen, az eljárást soron kívül megszüntető végzésben rendelkezni kell a rendkívüli moratórium megszűnéséről. A bíróság soron kívül intézkedik a jogerős végzés Cégközlönyben történő közzétételéről. A közzétételre a Cégközlöny honlapján, napi feltöltéssel, 0 órakor kerül sor. A rendkívüli moratórium a végzés közzétételével megszűnik, kivéve ha az adós ellen folyamatban lévő másik felszámolási eljárásban a bíróság rendkívüli moratóriumról végzést tett közzé.
(10) A felszámolást elrendelő végzésnek utalnia kell arra is, és a közzétételnek tartalmaznia kell azt is, hogy az eljárás olyan, a Kormány által rendeletben nemzetgazdaságilag kiemeltnek nyilvánított gazdálkodó szervezet ellen folyik, amelynek esetében a jelen törvény 68-70. §-át is alkalmazni kell. A felszámolást elrendelő végzésben a bíróság a rendkívüli moratóriumot a felszámolást elrendelő végzés közzétételétől számított 90 napos időtartamra meghosszabbítja, amit a 28. § (2) bekezdés szerinti közzétételnek tartalmaznia kell. A felszámolás kezdő időpontját követően a rendkívüli moratóriumra vonatkozó rendelkezéseket a felszámolás szabályaira tekintettel, megfelelően alkalmazni kell; a rendkívüli moratórium nem érinti az állami felszámoló felszámolási eljárás szerinti jogait és kötelezettségeit, így az állami felszámolónak a 47. § szerinti felmondási, illetve elállási jogát sem.
(11) Az 5. § azzal az eltéréssel alkalmazandó, hogy tájékoztatást csak a felszámoló adhat. A tájékoztatás megtagadható, amennyiben és ameddig az az eljárás célját [68. § (2) bekezdés] veszélyeztetné. A 39. § (3) bekezdés azzal az eltéréssel alkalmazandó, hogy a felszámoló a tájékoztatást megtagadhatja, amennyiben és ameddig az az eljárás célját [68. § (2) bekezdés] veszélyeztetné.
(12) A 36. § (1) bekezdés és a 38. § (3) bekezdés azzal az eltéréssel alkalmazandó, hogy a felszámolás kezdő időpontja helyett a rendkívüli moratórium közzétételének időpontja irányadó a hitelezői követelések beszámíthatóságára.
(13) Amennyiben a felszámolást a bíróság elrendeli, a rendkívüli moratórium időszaka alatt keletkezett és esedékessé vált, a (3) bekezdésben felsorolt, még ki nem fizetett tartozásokat az állami felszámoló az 57. § (2) bekezdés b) pontja szerinti felszámolási költségek részeként egyenlíti ki.
(14) Az állami felszámoló díjának megállapításakor a bíróság azzal az eltéréssel alkalmazza az 59. §-ban foglaltakat, hogy a felszámolás jogerős elrendelése előtti ideiglenes vagyonfelügyelő tevékenység munkaterhével arányosan a díjat magasabb összegben állapítja meg. A díjat az adós viseli, melyet az 57. § (2) bekezdés g) pontja szerinti felszámolási költségként kell elszámolni és megfizetni.
(15) Amennyiben a 68. § (2) bekezdés hatálya alá eső adós felszámolásának kezdő időpontját követően a Ptk. 685/B. § szerinti többségi befolyása alatt álló, belföldi székhelyű gazdálkodó szervezet ellen felszámolási eljárás indul, az eljárás lefolytatására a 68. §-ban, e §-ban és a 70. §-ban foglaltakat kell alkalmazni.”
(5) A Cstv. a következő 70. §-sal egészül ki:
„70. § (1) A 68. § (2) bekezdése szerinti gazdálkodó szervezet felszámolásának elrendelése esetén az állami felszámolónak az adós vagyonát a 68. § (1) bekezdése szerinti tevékenység, illetve az annak folytatásához fűződő közérdek érvényesítésének figyelembe vételével kell kezelnie. Az adós vagyonának értékesítésekor meg kell kísérelnie az ingatlan- és ingó vagyont, az ezek hasznosításával összefüggő immateriális javakat működő üzemként, a forgalomban elérhető legmagasabb áron értékesíteni.
(2) Amennyiben az eljárás céljának [68. § (2) bekezdés] elérése érdekében szükséges, a felszámoló az adós vagyonát nem nyilvánosan értékesíti. A felszámoló maga választja meg a nem nyilvános értékesítés módját (különösen zártkörű pályázat, közvetlen tárgyalás). A felszámoló a nem nyilvános értékesítésről szóló döntéséről és a nem nyilvános értékesítés módjáról előzetesen nem köteles tájékoztatást nyújtani a hitelezőknek, de a döntésének indokait, továbbá az egyes ajánlatokat köteles írásban rögzíteni közjegyző bevonásával.
(3) Amennyiben a felszámoló az adós vagyonát nem nyilvánosan értékesíti, a felszámoló köteles az értékesítendő vagyon, illetve vagyonrész vonatkozásában előzetesen legalább három független értékbecslő szakértőtől származó értékbecslést beszerezni. A vételár nem lehet alacsonyabb, mint az értékbecslésekben foglalt összegek számtani átlaga.
(4) A nem nyilvános értékesítés eredményeként megkötött szerződésben foglalt vételárat, továbbá az értékesített vagyonrész leírását a felszámoló a szerződés megkötését követő 5 munkanapon belül a Cégközlönyben és honlapján közzéteszi.
(5) A felszámoló nem nyilvános értékesítésről és az értékesítés módjáról hozott döntése ellen kifogás nem terjeszthető elő. Ez a rendelkezés nem érinti a 49. § (5) bekezdésében foglalt keresetindítási jogot, azzal, hogy a keresetindítási határidő a (4) bekezdés szerinti közzétételtől számítandó.
(6) Nem nyilvános értékesítés esetén a 49. § (1) és (2) bekezdése, a 49/A. § és a 49/B. § nem alkalmazandó.
(7) A felszámoló az elővásárlásra jogosulttal előzetesen közli, hogy az elővásárlási joggal érintett vagyonrész nem nyilvánosan kerül értékesítésre. A felszámoló a nem nyilvános értékesítésen kapott ajánlatot köteles közölni az elővásárlásra jogosulttal. Az elővásárlásra jogosult elővásárlási jogának gyakorlásáról haladéktalanul köteles dönteni és döntéséről a felszámolót tájékoztatni. Az elővásárlásra jogosult a vagyonrész (dologösszesség) egészére vonatkozó ajánlat tartalmát csak teljes egészében fogadhatja el.”
5. § A Cstv. a következő 83. §-sal egészül ki:
„83. § E törvénynek a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezetek csődeljárásának és felszámolásának különleges szabályairól és az azzal összefüggő törvénymódosításokról szóló törvénnyel (a továbbiakban: Kcstm.) megállapított 65. § (1) és (3) bekezdését, valamint az állami felszámolóra, annak kötelezettségeire, iratátadási és adatszolgáltatási feladataira, továbbá a felszámoló és a felszámolóbiztos bírságolhatóságára vonatkozó rendelkezéseit a Kcstm. hatálybalépésekor már elrendelt csődeljárások és jogerősen elrendelt felszámolások esetében is alkalmazni kell, ha a kormányrendelet kiadására vonatkozó 65. § (2) bekezdés szerinti határidő letelt, de még nem került sor csődeljárásban az egyezségi tárgyalások lezárására, felszámolási eljárásban pedig egyezségkötésre vagy a felszámolási zárómérleg bírósághoz történő benyújtására. A Kormány ezekben az esetekben a Kcstm. hatályba lépését követő 30. napig hirdetheti ki a 65. § (1) bekezdése szerinti rendeletet. A 66. § (3) bekezdését azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy a felmentett felszámoló díjazását a bíróság az addig elvégzett tevékenységével, munkaterhével arányosan határozza meg, az állami felszámoló díját pedig ezzel arányosan csökkenti. A felmentett felszámolót megilleti továbbá az általa lefolytatott értékesítések után a 49/D. § szerinti díjbevétel és az 59. § (1) bekezdése és (4) bekezdése szerinti arányos díjhányad.”
6. § A Cstv. 84/A. §-a a következő (2) bekezdéssel egészül ki és a § jelenlegi szövegének számozása (1) bekezdésre változik:
„(2) Felhatalmazást kap a Kormány arra, hogy
a) a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezeteket, és azon belül a 68-70. § szerinti gazdálkodó szervezeteket rendeletben meghatározza, valamint rendeletben kijelölje a 66. § (2) bekezdése szerinti állami felszámolót,
b) meghatározza a 65. § (1) bekezdése és 68. § (2) bekezdése szerinti rendelet kiadásával összefüggő kormány-előterjesztés kötelező elemeit,
c) rendeletben meghatározza a 66. § (2) bekezdése szerinti állami felszámoló adatai nyilvántartásba vételével és az állami felszámoló hatósági ellenőrzésével összefüggő eljárási szabályokat.”
7. § (1) A Munka Törvénykönyvéről szóló 1992. évi XXII. törvény (a továbbiakban: Mt.) 21. §-a a következő (4) bekezdéssel egészül ki:
„(4) Amennyiben a munkáltató saját magával szemben csődeljárás, vagy felszámolási eljárás lefolytatását kéri, úgy erről a szakszervezetet - legkésőbb a kérelem benyújtásával egyidejűleg - csak tájékoztatni kell.”
(2) Az Mt. 23. §-a a következő (6) bekezdéssel egészül ki:
„(6) A szakszervezet a 21. § (4) bekezdésében foglalt munkáltatói intézkedés esetén kizárólag abban az esetben terjeszthet elő kifogást, amennyiben a munkáltató a tájékoztatást elmulasztja. Az ilyen kifogás azonban az intézkedés végrehajtását - a csődeljárás, illetve felszámolási eljárás céljaira és sajátosságaira tekintettel - nem érinti.”
(3) Az Mt. 65. §-a a következő (5) bekezdéssel egészül ki:
„(5) Amennyiben a munkáltató saját magával szemben csődeljárás, vagy felszámolási eljárás lefolytatását kéri, úgy erről az üzemi tanácsot - legkésőbb a kérelem benyújtásával egyidejűleg - csak tájékoztatni kell.”
(4) Az Mt. a következő 85/C. §-sal egészül ki:
„85/C. § (1) Felszámolási eljárásban a 40/A. §, a 85/A. § (2)-(6) bekezdése, valamint a 89. § (4) bekezdése nem alkalmazandó.
(2) Amennyiben a felszámolás keretén belül a felszámolási vagyon értékesítése során olyan átruházás történik, amely megfelel a 85/A. § (1) bekezdés b) pontjában foglaltaknak, úgy a 85/B. § (1) bekezdésében foglaltakat azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy a felszámolás alatt álló átadó munkáltató és az átvevő munkáltató a 85/B. § (1) bekezdés a)-c) pontjában meghatározott tájékoztatást a felszámolási eljárás sajátosságaira tekintettel az átruházás előtt megfelelő időben köteles megadni a munkáltatónál képviselettel rendelkező szakszervezet, szakszervezet hiányában az üzemi tanács, üzemi tanács hiányában a nem szervezett munkavállalók képviselőiből létrehozott bizottság részére.”
(5) Az Mt. a következő 211/A. §-sal egészül ki:
„211/A. § E törvénynek a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezetek csődeljárásának és felszámolásának különleges szabályairól és az azzal összefüggő törvénymódosításokról szóló törvénnyel megállapított rendelkezéseit a hatálybalépést követően kezdeményezett csődeljárásokban és felszámolási eljárásokban kell alkalmazni.”
8. § (1) A tisztességtelen piaci magatartás és a versenykorlátozás tilalmáról szóló 1996. évi LVII. törvény (a továbbiakban: Tpvt.) 28. §-a a következő (4) bekezdéssel egészül ki:
„(4) A csődeljárásról és a felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény 65. §-a szerint nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségűnek minősített gazdálkodó szervezet (a továbbiakban: kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezet) felszámolási eljárása során létrejött, a kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezet vagy vállalkozásrésze feletti irányításszerzést vagy irányításváltozást eredményező összefonódás esetén az engedély iránti kérelmet a nyilvános ajánlati felhívás közzétételének, a szerződés vagy az irányítási jog megszerzésének időpontjai közül a legkorábbitól számított tizenöt napon belül kell benyújtani.”
(2) A Tpvt. a következő 29/A. §-sal egészül ki:
„29/A. § (1) A 28. § (4) bekezdése szerinti összefonódás esetén a 29. §-ban foglaltak azzal az eltéréssel alkalmazandók, hogy az irányításszerző az irányítási jogát a rendes üzletmenet folytatásához feltétlenül szükséges mértékben a Gazdasági Versenyhivatal engedélyének megszerzése előtt is gyakorolhatja.
(2) Ha a 28. § (4) bekezdése szerinti összefonódás engedélyezésére irányuló eljárás során az eljáró versenytanács a 63. § (4) bekezdése alapján a 63. § (3) bekezdés b) pontjának alkalmazásáról dönt, egyidejűleg a hatékony verseny feltételeinek biztosítása, az összefonódás versenyre gyakorolt hátrányos hatásainak mérséklése érdekében - az érintett vállalkozások érdekeire, a rendes üzletmenet folytathatóságának lehető legnagyobb mértékű biztosításának érdekére is figyelemmel - az érdemi határozat meghozataláig terjedő időre az irányítási jog gyakorlását korlátozhatja, feltételhez kötheti vagy arra vonatkozóan kötelezettséget írhat elő (a továbbiakban együtt: irányításkorlátozó előírás). Az irányításkorlátozó előírást sértő bármilyen ügylet semmis.”
(3) A Tpvt. 30. §-a a következő (6) bekezdéssel egészül ki:
„(6) A 28. § (4) bekezdése szerinti összefonódás esetén az engedély iránti kérelem elbírálásakor mérlegelni kell az irányítási jogoknak a 29/A. § (1), illetve (2) bekezdése szerinti gyakorlásából eredően a versenyre gyakorolt hatásokat is. Határozatában a Gazdasági Versenyhivatal megállapítja azt is, hogy az irányításszerző irányítási jogainak gyakorlása megfelelt-e a 29/A. §-ban és az esetleges irányításkorlátozó előírásban foglaltaknak.”
(4) A Tpvt. 63. § (3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(3) Vállalkozások összefonódásának ellenőrzése során az eljárást befejező döntést a hiánytalan kérelem, illetve a hiánypótlás beérkezését követő naptól számított
b) az a) pontban nem említett esetekben
ba) a 28. § (4) bekezdése szerinti esetben három hónapon belül,
bb) minden egyéb esetben négy hónapon belül
(5) A Tpvt. 63. § (6) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(6) Az ügyintézési határidő indokolt esetben
a) a (2) bekezdés a) pontja szerinti esetekben két alkalommal, egyenként legfeljebb két hónappal,
b) a (2) bekezdés b) pontja szerinti esetekben két alkalommal, egyenként legfeljebb hat hónappal,
c) a (2) bekezdés c) pontja szerinti esetekben legfeljebb két hónappal,
d) a (3) bekezdés a) pontja esetében húsz nappal,
e) a (3) bekezdés b) pont ba) alpontja szerinti esetben legfeljebb húsz nappal,
f) a (3) bekezdés b) pont bb) alpontja szerinti esetben legfeljebb két hónappal
meghosszabbítható.”
(6) A Tpvt. a következő 95/A. §-sal egészül ki:
„95/A. § E törvénynek a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezetek csődeljárásának és felszámolásának különleges szabályairól és az azzal összefüggő törvénymódosításokról szóló törvénnyel megállapított rendelkezéseit a hatálybalépést követően kezdeményezett eljárásokban kell alkalmazni.”
A törvényt az Országgyűlés a 2011. július 11-i ülésnapján fogadta el.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság