Köf.5.029/2014/4. számú határozat | Kúria
Köf.5.029/2014/4. számú határozat
Az ügy száma: Köf.5029/2014/4.
Az érintett önkormányzat: Délegyháza Község Önkormányzata (Délegyháza, Árpád u. 8.)
Az érintett önkormányzat képviselője: dr. Molnár Zsuzsanna jegyző
A Kúria Önkormányzati Tanácsa Délegyháza Község Önkormányzatának a telekadóról szóló – a 45/2011. (XII.14.) rendelettel és a 17/2012. (IX.28.) rendelettel módosított – 23/2003. (XII.23.) önkormányzati rendelet törvényellenességének megállapítására irányuló indítványt elutasítja.
1 A Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság előtt 6.K.28.139/2013. számon folyamatban lévő ügyben egy építőipari gazdasági társaság (felperes) és a Pest Megyei Kormányhivatal (alperes) között telekadó tárgyában hozott közigazgatási határozatok bírósági felülvizsgálata iránti per van folyamatban. A perben Délegyháza Község Önkormányzatának (a továbbiakban: érintett önkormányzat) telekadóról szóló rendeletét illetve ennek módosításait kell alkalmazni. A perben az érintett önkormányzat – mint alperesi beavatkozó – 2012. január 1. és 2012. december 31. közötti tárgyévre irányadó szabályozásának törvényessége vált vita tárgyává.
Erre tekintettel a Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság eljáró bírája (a továbbiakban: indítványozó) a per tárgyalását felfüggesztette és a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló 2011. évi CLXI. törvény (a továbbiakban: Bszi.) 48. § (3) bekezdése alapján a Kúria Önkormányzati Tanácsához fordult a vonatkozó szabályozás törvényességi vizsgálata végett.
2 Az indítványozó Délegyháza Község Önkormányzata által alkotott, a telekadóról szóló – a 45/2011. (XII.14.) önkormányzati rendelettel (a továbbiakban: Mód.Ör.1.) és a 17/2012 (IX.28.) önkormányzati rendelettel (a továbbiakban: Mód.Ör.2.) módosított – 23/2003. (XII.23.) önkormányzati rendelet (a továbbiakban: Ör.) vizsgálatát kezdeményezte. Előadta, hogy a Mód.Ör.1 akként módosított a telekadó-fizetési kötelezettséget, hogy megállapította: annak keletkezésére, változására és megszűnésére a helyi adókról szóló 1990. évi C. törvény (a továbbiakban: Htv.) 17. és 20. §-át kell alkalmazni. Ezáltal a külterületi telkek is adókötelezetté váltak 2012. január 1-jét követően. Az indítványozó szerint az érintett jogalanyoknak a Mód.Ör.1. hatálybalépése nem biztosított kellő felkészülési időt.
3 Az Ör. eredetileg 100 Ft/m2 általános adómértéket vezetett be, s maradt ez a mérték külterületi ingatlanok telekadó hatálya alá kerülése esetén is. Az önkormányzat azonban ezt a Mód.Ör.2.-ben kompenzálta, s 2012. januárra visszamenő hatállyal a vállalkozó adóalany külterületi telke után egy speciális kedvezményt állapított meg a foglalkoztatottak száma és azok lakóhelye alapján. Az Ör. így megállapított 4/A. §-ával kapcsolatban azonban a Kormányhivatal a 2013. évben törvényességi felhívást bocsátott ki. A törvényességi probléma szerint vállalkozók telekadója esetén csak a Htv. 19. §-ában foglalt adómentességek alkalmazhatók, mivel a Htv. 6. § d) pontjának az a szabálya, hogy a törvényi mentességeket és kedvezményeket az önkormányzat további mentességekkel és kedvezményekkel egészítheti ki, a Htv. 7. § e) pontja szerint, vállalkozó telke utáni telekadó esetén nem alkalmazható. Az érintett önkormányzat a törvényességi felhívásra a 8/2013. (VI.13.) rendeletével (a továbbiakban: Mód.Ör.3.) módosította az Ör-t, hatályon kívül helyezte a 4/A. §-t és az adó mértéket a külterületi telkek esetén 10 Ft/m2-ben állapította meg. A Mód.Ör.3. rendelkezéseit azonban csak 2013. január 1-re visszamenőleg rendelte alkalmazni.
4 Az indítványból kivehetően a helyi sajátosságokhoz és az adóalanyok teherviselő-képességéhez igazodó helyi adózás törvényi feltételeinek nem felelt meg az Ör. módosítása, mert nem az eredeti a Mód.Ör.1. 2012. január 1-jei hatálybalépésére visszamenőleg állapította meg a 10 Ft/ m2 adómértéket. Az indítványozó szerint továbbá a külterületi ingatlanok jellegüknél, hasznosításuknál és méretbeli jellemzőiknél fogva a négyzetméter alapú adómérték számítására nem alkalmasak, a négyzetméter alapú számítás külterületi telkek esetében eleve aránytalanságot eredményez.
5 Az indítványozó szerint a fentiek miatt a helyi rendelet jogszabálysértő, ezért kérte annak vizsgálatát.
6 A Kúria Önkormányzati Tanácsa a Bszi. 52. §-a alapján felhívta az érintett önkormányzatot álláspontjának ismertetésére. Az érintett önkormányzat véleménye szerint az önkormányzat a Mód.Ör.1-ben nem terjesztette ki a telekadó hatályát a külterületi ingatlanokra, egyszerűen a Htv.-nek a telek fogalmára vonatkozó szabályából eredő változást követte a Htv. 17 és 20. §-ára utalással. A Kúria Önkormányzati Tanácsának több határozatára hivatkozva az érintett önkormányzat kifejtette, hogy az önkormányzatok törvényi kötelezettsége, hogy rendeleteiket a hatályos törvényekkel összhangba hozzák. Az önkormányzat kifejtette, hogy a Mód.Ör.1. hatályba lépése nem sértette a kellő felkészülési idő követelményét sem.
Az érintett önkormányzat véleménye, hogy a Mód.Ör.2. nem nehezítette az adóalanyok adóterhét, hanem épp ellenkezőleg, kedvezményes adómérték került bevezetésre a vállalkozók tekintetében is, ez a rendelet több adóalanyt érint, nemcsak az eljárás alapjául szolgáló per felperesét.
7 Vitatta az önkormányzat az indítványozó azon véleményét is, hogy a külterületi ingatlanok nem alkalmasak a m2 alapú telekadó adómérték számítására. Az érintett önkormányzat e tekintetben a Kúria Önkormányzati Tanácsának korábbi határozatára is hivatkozott.
8 Kifejtette az önkormányzat, hogy a 2012-es évre a 4/2014. (II. 26.) önkormányzati rendelettel (a továbbiakban: Mód.Ör.4.) kedvezményes 30 Ft/m2/év adót vezetett be a külterületi ingatlanokra (szemben a belterületi ingatlanokra vonatkozó 100 Ft m2/évvel), így nem helytálló az indítványozó és az alapper felperesének azon vélekedése, hogy visszamenőleg terhesebb adómértéket állapított meg. Az Ör.-ben foglalt differenciálás és adómérték megfelel az adózók teherviselő képességének.
Mindezek alapján kérte az indítvány elutasítását.
9 A Htv. 17. §-át az egyes adótörvények és azzal összefüggő egyéb törvények módosításáról szóló 2011. évi CLVI. törvény 172. §-a akként módosította, hogy kimondta: adóköteles az önkormányzat illetékességi területén lévő telek. A korábbi szabályozás az adókötelezettséget szűkebben határozta meg, a Htv. 17. §-ának korábbi rendelkezése szerint adóköteles az önkormányzat területén lévő beépítetlen belterületi földrészlet. A 2011. CLVI. törvény 174. §-a módosította a Htv. 20.§-át is, amely az adókötelezettség keletkezését, változását és megszűnését szabályozta. A módosítások által a külterületi telkek is a telekadó hatálya alá tartozóvá váltak. A Htv. ezen módosító rendelkezései 2012. január 1-én léptek hatályba.
10 Az érintett önkormányzat az Ör.-t a Mód.Ör.1.-el – szintén 2012. január 1-jei hatállyal – módosította, kimondta, hogy a telekadó-fizetési kötelezettségre a helyi adókról szóló 1990. évi C. törvény 17. és 20. §-át kell alkalmazni. A Kúria Önkormányzati Tanácsa egyetért az érintett önkormányzat azon álláspontjával, hogy az önkormányzatnak 2012. január 1-jei hatállyal hozzáigazította rendeletét a Htv. módosított rendelkezéseihez. Az önkormányzati rendeletek hatályos más jogszabályokkal való összhangjának megteremtését az Önkormányzati Tanács ítélkezési gyakorlatában is folyamatosan hangsúlyozta (lásd először: Köf.5031/2012/11. számú határozatot).
11 A 2011. évi CLVI. törvényt az Országgyűlés a 2011. november 21-i ülésnapján fogadta el, a kihirdetés napja: 2011. november 29. A Kúria megítélése szerint az érintett jogalanyoknak ettől az időponttól kezdve számítaniuk kellett azzal, hogy a telekadó-
szabályozás az önkormányzati rendeleti szabályozási szinten is változni fog. A Mód.Ör.1.-et – számozásából következően – 2011. december 14-én hirdette ki az érintett önkormányzat, mintegy két hét felkészülési időt biztosítva. Az indítvány szerint ez az időtartam nem elegendő arra, hogy az érintett jogalanyok gazdasági tevékenységüket a módosított jogszabályi rendelkezésekhez tudják igazítani. A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény (a továbbiakban: Jat.) 2. § (3) bekezdése alapján a jogszabály hatálybalépésének időpontját úgy kell megállapítani, hogy elegendő idő álljon rendelkezésre a jogszabály alkalmazására való felkészülésre.
12 A Kúria megítélése szerint – figyelemmel a Htv.-t módosító 2011. évi CLVI. törvény hatálybalépésre is – a kellő felkészülési idő követelményének a sérelme jelen ügyben nem állapítható meg. Az érintett önkormányzat a 2011. évi CLVI. törvény kihirdetését követően mintegy két hét alatt (2011. november 29. - 2011. december 14.) átvezette a módosítást, így a jogalkotási helyzethez képest megfelelő időt hagyott a jogalanyok számára is az arra való felkészülésre. Ebben a tekintetben törvénysértés nem állapítható meg.
13 Az adómérték tekintetében a Kúria a következőket állapította meg. A Htv. máig hatályos 21. §-a szerint telekadó esetén az adó alapja az önkormányzat döntésétől függően vagy a telek m2-ben számított területe, vagy a telek korrigált forgalmi értéke. Az Ör. 3. §-ában választott megoldás szerint az önkormányzat az adó alapját a telek m2-ben számított területe alapján állapítja meg. A Kúria megítélése szerint nem törvénysértő, hogy az Ör. a telek m2-ben számított területét választotta. Az adó alapjának a m2 alapján történő vagy a telek korrigált forgalmi értéke alapján történő meghatározása a Htv. 21. §-ából eredő választási lehetőség. Miután a külterületi telkek is a telekadó hatálya alá vonhatók lettek, így nem kizárt az adó alapját m2-ben meghatározni ebben az esetben sem. Absztrakt korlátot a Htv. 6. § c) pontja állít, amely kimondja, hogy az adó mértékét a helyi sajátosságokhoz, az önkormányzat gazdálkodási követelményeihez és az adóalanyok teherviselő képességéhez igazodóan kell megállapítani. Konkrét korlátot a Htv. 16. §-a állít, amely meghatározza a telekadó évi mértékének felső határát. Nem megalapozott így az indítványozó azon érve, hogy külterületi ingatlanok esetén az adó alapjának m2-ben történő meghatározása nem jogszerű. Az indítványozónak az e körben kifejtett érvei a szabályozás célszerűségével állnak összefüggésben, a Kúria Önkormányzati Tanácsa azonban csak jogszerűségi vizsgálatot folytathat (lásd: a Köf. 5056/2013/3. határozatot). Törvényellenesség tehát e tekintetben sem állapítható meg.
14 A telekadó általános mértékét az Ör. 4. §-a határozta meg. E szerint a telekadó általános mértéke 100 Ft/m2/év. A Mód.Ör.1. hatálybalépést követően a külterületi ingatlanokat érintően is ez vált a telekadó mértékévé. Az érintett önkormányzat ezért a Mód.Ör.2-ben 2012. január 1-jétől történő alkalmazás előírásával speciális kedvezményeket állapított meg a vállalkozó adóalanyok számára. Beiktatta az Ör. 4/A. §-át, a 4/A. § (1) bekezdés b) pontja a vállalkozó adóalanyok számára – meghatározott foglalkoztatási feltételek fennállása esetén – a külterületi telek után kedvezményes 10/m2/év telekadó-fizetési kötelezettséget állapított meg. Miután ezt a speciális kedvezményt az illetékes kormányhivatal törvényességi felhívását követően hatályon kívül kellett helyezni, ezért az érintett önkormányzat megalkotta a Mód.Ör.3.-at, amely a 2013-as évre vonatkozóan a külterületi telkek esetén az adómértéket egységesen 10 Ft/m2-ben határozta meg. A Mód.Ör.3. 6. §-a egyben 2013. augusztus 1-jei hatállyal hatályon kívül helyezte a vállalkozó adóalanyoknak speciális kedvezményt biztosító 4/A.§-t, szintén azzal, hogy 2013 január 1. napjától kell alkalmazni.
A Jat. 2. § (2) bekezdése szerint jogszabály a hatálybalépését megelőző időre nem állapíthat meg kötelezettséget, kötelezettséget nem tehet terhesebbé, valamint nem vonhat el vagy korlátozhat jogot, és nem nyilváníthat valamely magatartást jogellenessé. Megállapítható, hogy a 2013. adóévre vonatkozóan a 2013. június 13-án kihirdetett Mód.Ör.3. az adóalanyok kötelezettségét nem tette terhesebbé, a külterületi ingatlanok korábbi adóterhe – legalábbis a m2 alapján meghatározott adómérték – nagymértékben csökkent. A törvénysértő visszamenőleges hatály ebben a tekintetben nem állapítható meg, az viszont tény, hogy a Mód.Ör.3. nem 2012. január 1-re visszamenőleg mond ki alkalmazási tilalmat. Az indítványozó a Mód.Ör.3. törvényességi vizsgálatát felfüggesztő végzése rendelkező részében nem kezdeményezte.
15 A fentiekből a következőket lehet megállapítani: a 2012. évi adóévre vonatkozóan az alkalmazást tekintve megmaradt a korábbi 100 Ft/ m2 adómérték és a 4/A. §-ban a vállalkozó adóalanyokra vonatkozó speciális kedvezmény: az ott meghatározott feltételek fennállása esetén a 10 Ft/m2/év adómérték. E kedvezményes szabály 2012. évre vonatkozó alkalmazhatóságát a 4/A. §-t hatályon kívül helyező Mód.Ör.3. nem érintette.
16 Az érintett önkormányzat 2014-ben megalkotta a Mód.Ör.4.-et, amely kiegészítette az Ör.-t egy 4/B.§-sal. E szerint: „A külterületi telkekre irányadó általános adómérték a 2012. január 1-től 2012. december 31-ig tartó adóévre 30 Ft/m2/év, belterületi telkek esetében a telekadó általános mértéke 100,- Ft/m2/év.” A 2012-es adóévre vonatkozóan tehát e szabályokat kell alkalmazni. Az indítványozó a Mód.Ör.4. törvényességi vizsgálatát sem kezdeményezte, így a Kúria azt érdemben nem vizsgálhatta.
17 A Kúria a fentiek alapján megállapította, hogy az indítványozó által felvetett problémák tekintetében – nevezetesen a kellő felkészülési idő hiánya és a m2 alapú adóztatás a Mód.Ör.1.-ben, továbbá a helyi sajátosságok és az adóalanyok teherviselő képességének figyelembe vétele a Mód.Ör.2.-ben – törvényellenessége nem állapítható meg. A Kúria Önkormányzati Tanácsa az indítvány keretei között maradva az Ör. egésze, és jelölt módosításai egésze vizsgálatára irányuló indítványt elutasította.
18 Nem törvénysértő telekadó esetén az adó alapjának a telek m2-ben számított területe alapján történő önkormányzati rendeleti meghatározása külterületi telkek esetén sem. Az adóalanyok teherviselő képességére azonban tekintettel kell lenni.
19 1990. évi C. törvény 17. §, 20. §; 2010. évi CXXX. törvény 2. § (3) bekezdés; 2011. évi CLVI. törvény 172. §, 174. §
20 A döntés elleni jogorvoslatot a Bszi. 49. §-a zárja ki.


text:
A következő szakosított bíróságok működnek a Ciprusi Köztársaságban (Κυπριακή Δημοκρατία): családjogi bíróság (Οικογενειακά Δικαστήρια), munkaügyi bíróság (Δικαστήριο Εργατικών Διαφορών), bérleti jogviták bírósága (Δικαστήριο Ελέγχου Ενοικιάσεων) és katonai bíróság (Στρατιωτικό Δικαστήριο).
A családjogi bíróság kizárólagos hatáskörrel rendelkezik a görög ortodox egyházhoz tartozó házastársak közötti bontóperek, gyermekelhelyezési perek, tartási és vagyonjogi viták elbírálására.
Ha a felek valamely egyéb ciprusi vallási felekezethez, vagyis az örmény, a maronita vagy a római katolikus egyházhoz tartoznak, a fenti ügyek elbírálása a vallási felekezetek családjogi bíróságának hatáskörébe tartozik.
Három családjogi bíróság van, az első illetékessége Nicosiára és Kyreniára, a másiké Limasszolra és Paphosra, a harmadiké pedig Larnacára és Famagustára terjed ki. Létezik még a vallási felekezetek családjogi bírósága, amelynek illetékessége egész Ciprusra kiterjed, és amelynek székhelye Nicosiában található.
A családjogi bíróság hatáskörébe utalt ügyeket egyesbíró bírálja el, kivéve a bontópereket, amelyekről három bíróból álló tanács dönt.
A munkaügyi bíróság kizárólagos hatáskörébe tartozik a munkaviszony megszüntetéséből eredő valamennyi munkaügyi jogvita, például a tisztességtelen elbocsátás miatti kártérítés (kivéve, ha a követelt összeg meghaladja a kétévi bér összegét, mely esetben a körzeti bíróság rendelkezik hatáskörrel) vagy a végkielégítés megfizetése iránti, illetve a munkaszerződésből származó – például a ki nem fizetett, illetve ki nem adott munkabér, éves szabadság, tizenharmadik havi munkabér vagy prémium iránti – igények elbírálása. Hatáskörébe tartozik továbbá az anyaság védelméről szóló törvényen (Ο περί Προστασίας της Μητρότητας Νόμος) alapuló polgári jogi igények elbírálása, a munkahelyi egyenlőtlen bánásmóddal és szexuális zaklatással kapcsolatos ügyek, valamint az önkéntes biztosító pénztárak (Ταμεία Πρόνοιας) és a tagjaik közötti jogviták elbírálása.
A munkaügyi bíróság egy elnökből vagy egy bíróból áll, aki a Köztársaság bírói állományának (Δικαστική Υπηρεσία της Δημοκρατίας) tagja, továbbá két ülnökből, akiket a munkáltatók és a munkavállalók egyesületeinek ajánlására neveznek ki. Az ülnökök csak tanácskozási joggal rendelkeznek.
Jelenleg három munkaügyi bíróság van az országban; székhelyük Nicosiában, Limasszolban, illetve Larnacában található.
Bérleti jogviták bírósága
A bérleti jogviták bíróságának hatáskörébe tartozik a bérlemények birtokának visszaszerzésével, a tisztességes bérleti díjak megállapításával kapcsolatos és esetleges további vagy kapcsolódó ügyek elbírálása.
Mindegyik bérleti jogvitákkal foglalkozó bíróság (amelyekből jelenleg három van) az elnökből áll, aki bíró, továbbá két ülnökből, akiket a bérlők és bérbeadók egyesületei jelölnek ki. Az ülnökök csak tanácskozási joggal rendelkeznek.
A katonai bíróság bírálja el a hadsereg személyi állományába tartozó személyek által a katonai büntető törvénykönyvben (Στρατιωτικός Ποινικός Κώδικας), a nemzeti gárdáról szóló törvényben (Ο περί Εθνικής Φρουράς Νόμος), a büntető törvénykönyvben (Ποινικός Κώδικας) vagy bármely más törvényben meghatározott bűncselekményeket, függetlenül a kiszabható büntetéstől. A katonai bíróság magánszemélyekkel szemben is eljár, ha a katonai büntető törvénykönyv vagy más törvény így rendelkezik.
Ha a vádlott ezredesi vagy magasabb rendfokozattal rendelkezik, a katonai bíróság összetétele a büntetőbíróságáéval azonos.
A bíróság elnöke a Köztársaság bírói állományába tartozó bíró. A Legfelsőbb Igazságszolgáltatási Tanács (Ανώτατο Δικαστικό Συμβούλιο) által kinevezett két katonatiszt is a bíróság tagja, ők azonban csak tanácskozási joggal rendelkeznek.
A közigazgatási aktusok megsemmisítése iránti kérelmeket első fokon a Legfelsőbb Bíróság egyik bírája, másodfokon pedig öt bíróból álló tanács bírálja el.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság