text:
Gondolatok: Zentai ügy: folytatódik a hazai félretájékoztatás
Tegnap, december 10.-én, McKerracher bíró a perköltségek megfizetésére kötelezte az ausztrál államot, és 2011. január 24.-ét jelölte ki, mint utolsó dátumot a (Charles) Zentai Károly kiadatási ügyében hozott megsemmisítő erejű felülbírálata elleni fellebbezés végső határidejét. Ezzel végéhez közeledik az úgynevezett "Zentai ügy", az, - a több mint öt éves - küzdelem, amit egy (ausztrál) állampolgár vívott hazája jogrendszere adta lehetőségek teljes tárának bevetésével és kihasználásával, és amiről a hazai (magyar) média meglehetősen egyoldalúan számolt be. Talán még az „egyoldalú” szó sem fedi a valóságot, hiszen az ausztrál jogrendszer adta lehetőségekről mindvégig mélyen hallgatott a hivatalos Magyarország. Csak a szenzációhajhász bulvársajtó „csemegézett” (pro és contra) a kiadatási procedúra egyes állomásairól, anélkül, hogy a tényeket, a tényállást ismertette volna. Egyetlenegy cikket nem láttam, nem olvastam magyarul, amely amolyan oknyomozó riportként követte volna az eseményeket. Közben pedig ismertette volna a hazai hivatalos hozzáállást, az ottani „előkészületeket”: mi van Zentai kiadatása esetén? Mi vár rá? Milyen lesz a fogva tartása? Börtönbe zárják vagy - idős korára tekintettel - óvadék ellenére szabadlábon hagyják, esetleg háziőrizetbe veszik. Hogyan fog a tárgyalás lezajlani? Már csak azért is, mert a kiadatási kérelemben csak "meghallgatás"-ról van szó!
Senki sem vetette fel, és járt utána, hogy vajon az elmúlt több mint 60 évben valójában mit tett a magyar állam Zentai bíróság elé állítása érdekében? Hiszen Zentai nem bujkált. Nem változtatta meg külsejét, nem használt álnevet, „új identitást” (hamis papírokat) stb. nem szerzett be. Címét, tartózkodási helyét mindvégig ismerték. A Balázs család már 1955-ben jelezte a magyar hatóságoknak, hogy Zentai édesanyját kiengedték a fia után Ausztráliába. A 60-as és a 70-es években Zentai örökségi és ingatlan ügyei miatt levelezésben állt a magyar hatóságokkal, akiket nem igazán érdekelt a perth-i lakos. A kiadatási kérvény benyújtása óta néhány ausztrál újság(író) és kutató kivételével, (és a Beszélőben (2005 február) megjelent egyetlen cikktől eltekintve), Magyarországon senkinek sem jutott eszébe, hogy végig olvassa, vagy csak belenézzen az egykori periratokba, és abból közöljön, publikáljon a hazai médiában. Az elmúlt több mint öt esztendőben egyetlenegy helyszíni tudósítót sem küldött ki, vagy fogadott fel, nevezett ki a magyar állam, ill. a közszolgálati média. Kizárólag az ausztrál internetes hírportálokat tekintették hírforrásnak. Ugyancsak a magyar állam részéről senki sem kereste fel a helyszínen Zentait, hogy kikérdezzék, pontosabban „meghallgassák” (kihallgassák), ahogy azt a kiadatási kérelemben a magyar fél írja, állítja, - és ahogy várható volt: a (náci) háborús bűnnel vádolt egykori magyar katona idős korára és egészségi állapotára, azaz „szállíthatóságának” megkérdőjelezésére fog hivatkozni. Mint ahogy tette is. Magyar részről szemmel láthatóan semmit sem tettek a kiadatás érdekében.
A kiadatási kérelem megírása és megküldése (2005) óta a magyar fél nem tájékoztatta és nem tudatosította a hazai közvéleményben, hogy ausztrál részről nem Zentai bűnösségének megállapítása a jogalkotók és jogalkalmazók feladata, hanem a két államközi (kiadatási) szerződésben foglaltaknak megfelelően az eljárás lefolytatása. Az ausztrálok mindvégig ennek szellemében cselekedtek, miközben korrektül betartották az állampolgárnak járó lehetőségek érvényesítését. Ebből – számomra – az volt láthatóan bizonyítva, hogy egy állam és jogrendje komolyan veszi (állam)polgárait és (valóban) megadja a törvényben előírt lehetőségek maximális kihasználását az egyén (a „kisember”) részére. Ennyi. Ez történt.
Az ausztrál állam képviselői kizárólag a kiadatási szerződést tanulmányozták és az abban foglaltak helyességét vizsgálták, azaz szó szerint a kiadatás jogszerűségét, a nemzetközi szerződésben foglaltaknak megfelelő eljárást vizsgálták. Legalább öt esztendőt vett igénybe, amíg Zentai állampolgári lehetőségeit kihasználva a jogállam valamennyi fórumát végigjárhatta, - és mindenhol elutasították! Azaz a magyar kiadatási kérelem valamennyi bírói, bírósági szakaszban az előírásoknak megfelelt. Amikor már az ausztrál jogrendszer valamennyi lehetőségét kimerítette Zentai, kvázi az „utolsó szó jogán”, beadvánnyal fordult a Legfelsőbb Bírósághoz azzal, hogy ne csak a törvény és a kiadatási szerződés betűit vegyék figyelembe, hanem a gyanúsított érveit és körülményeit is. Ennek adott helyet a szövetségi bíróság és hozta meg „salamoni”(?) ítéletét. Neil McKerracher bíró valóban mindent figyelembe vett, amikor a kiadatási kérelem állami engedélyezését idén július 2-án felülbírálta. Sőt, az azóta eltelt idő is valójában nem Zentai, hanem a vádlók érdekeit szolgálja, akik ezzel újabb lehetőséget kaptak egy jól átgondolt, alapos fellebbezés benyújtására. A jelek szerint azonban ezzel nem igazán éltek a kiadatás kérvényezői.
Mindenekelőtt O'Connor belügyminiszter, aki már az előző (Kevin Rudd) kormány idején is ezt a posztot töltötte be, és aki még 2009. nov. 12-én hagyta jóvá a kiadatást, pontosabban annak formai megfelelőségét. McKerracher bíró felülbírálatában épp azt rótta fel az akkori belügyminiszternek, hogy csak a formaságokra adott, és nem járta alaposan körbe a témát, nem vette figyelembe a kiadatásra váró személy körülményeit: korát, egészségi („szállíthatósági”) állapotát, valamint, hogy a magyar kiadatási kérésben Zentai meghallgatása az indok, nem pedig perbefogása, azaz gyakorlatilag nem vádolják semmivel. A gyanúsítás pedig nem elég egy kiadatáshoz. Hogy a bíró mentse belügyminiszterét, megjegyezte: erről valójában O’Connor nem tehet, hiszen ő csak a munkatársai, tanácsadói által elé terjesztett anyagot ismerte, azt hagyta jóvá. Közben kormányváltás, ill. parlamenti választások voltak Ausztráliában, és maradt a Labor Party (Munkáspárt), a miniszterelnök személye viszont változott. Julia Gillard lett a kormányfő, az addigi Kevin Rudd, (aki kiválóan beszél kínaiul) megkapta a külügyminiszteri tárcát. Berdan O'Connor pedig továbbra is a belügyminiszteri posztot tölti be. Tehát, ha O’Connort valóban érdekli az ügy, - hogy "hülyére vették" - akkor fellebbez.
De, ugyanezt megkérhetik, kezdeményezhetik a magyar hatóságok is, elvégre az ausztrál ügyészség képviseli Magyarországot. A Hetek-ben még július 30.-án megjelent cikk szerint:
„…..Efraim Zuroff, a Simon Wiesenthal Központ igazgatója július 21-én levélben fordult Navracsics Tibor közigazgatási és igazságügyi miniszterhez. A Hetekhez is eljuttatott levelében Zuroff azt írja: „Amint azt Ön bizonyára tudja, a döntés fő indoklása az volt, hogy bár Zentait Magyarországon kell kihallgatni, itt egyelőre nincs ellene semmilyen vád. Ez valójában csupán formalitás, mivel amennyire tudni vélem, a magyar törvények szerint akkor lehet csak gyilkossággal megvádolni egy személyt, ha az fizikailag Magyarországon tartózkodik….”
".....Arról nincs információnk, hogy a miniszter miként reagált Zuroff levelére.
A Hetek megkeresésére ugyanakkor a minisztériumban azt közölték, hogy a legutóbbi ausztrál határozat nem jogerős, ugyanis az azt hozó bíróság az eljárásban résztvevő feleket további indítványok előterjesztésére hívta fel, amelyre - a képviselő ausztrál központi hatóság tájékoztatása szerint - megfelelő határidőt biztosított, amely két, két és fél hónap.
Az eljárásban a Magyar Köztársaságot az ausztrál központi hatóság képviseli, így az ügy jelen szakaszában érdemi intézkedés megtételére kizárólag az ausztrál hatóságnak van lehetősége…..” (A nácivadász levele Navracsicshoz - Hetek 2010.07.30.)
Ebből a kitérő válaszból is jól látszik, hogy a magyar hatóságok nem igazán érdekeltek ebben az ügyben. Mindent az ausztrálokra hagynak. Sokkal könnyebb így az egész felelősséget – mint mindig – most is másra hárítani, a világ előtt Ausztráliát megbélyegezni, mint a „nácik menedéke”. Pedig a fellebbezést Magyarországnak kellene szorgalmaznia, hiszen a kiadatást is az kezdeményezte, kérvényezte!
Úgy tűnik a két ország (Ausztrália és Magyarország) közti „közvetítő”(?) szerepet betöltő Efraim Zuroff, a Simon Wiesenthal Központ jeruzsálemi igazgatója, az egyetlen, aki következetesen harcol, küzd Zentai kiadatásáért, vagy inkább csak valamiféle „eredményt” akar felmutatni a világnak. Igen, Zuroff presztízskérdést csinált az ügyből. Hiszen, Simon Wiesenthal még életében azt mondta, hogy munkája, feladata nagy részét elvégezte (bíróság elé vitte a Holocaust-ért felelősöket), nyugodtan hal meg. Az európai zsidó származásúak ellen a második világháború idején elkövetett emberiség elleni bűntettekért felelősök felkutatására életét feltevő (egykori Holocaust túlélő) Wiesenthal halála után helyét és szerepét az amerikai születésű (1949) Efraim Zuroff vette át, aki csak könyvekből ismeri a Vészkorszakot, és annak eseményeit. Még a szülei sem Holocaust-túlélők! Édesapja, (Abraham) rabbi, édesanyja, (Esther), pedig a new york-i Yeshiva Egyetem adminisztratív igazgatója. Úgy tűnik Zuroff felismerte, hogy még a nyugdíjkorhatár elérése előtt hamarosan “munkanélküli" lehet, ha kihal az 1945 előtti, ill. az akkor már 18 éves korosztály, nemzedék, hiszen azok tagjai napjainkra már legalább 83 évesek. Valószínűleg ez inspirálta saját “show”-jának elindítását, a 2002-ben meghirdetett Operation Last Chance (Utolsó Lehetőség Akció) nevű programját, melyet sokan bíráltak, mivel “vérdijat” tűzött ki minden használható infóért !!! (eleinte USD 10.000.-, amit 2008-ban USD 25.000.- re emelt fel)
Akciójába berángatta a Balázs családot, akik csak abban voltak érdekeltek, hogy a papa emlékének megfelelően a fiú, és ikertestvér, Péter halálának igaz körülményeit megtudják, tisztázzák. Pénzt NEM akartak eleve! Helyette lett egy Zentai ügy, ráadásul úgy beállítva, mintha Zentai (Steiner) Károly valami hétpróbás ("náci") tömeggyilkos lenne, aki álnéven él, bujkál stb. Közben rábukkant Képíró Sándor egykori csendőrtisztre, akit azonnal felvett “toplistájára” a legkeresettebb náci háborús bűnösök közé. Miközben Képíró 1996 óta – magyar állami garanciával! - háborítatlanul él Budapesten. Ezt a tízes "toplistát" Zuroff az Utolsó Lehetőség (Last Chance) megindítása óta, minden év áprilisában közzéteszi „Most Wanted Nazi War Criminals” címmel. Az idei (2010) listát Képíró Sándor vezeti. Ennek ismeretében elég fonák Zuroff működése, aki Ausztráliától követeli toplistája hatodik helyezettének (Zentai), kiadatását Magyarországnak, annak az országnak, amitől ugyancsak azt követeli, hogy a háborítatlanul ott(hon) élő első helyezettét állítsák bíróság elé.
Zuroff Időközben Újvidék díszpolgára lett, mert felkutatta Képírót, az 1942-es vérengzés egyik részt vevőjét. Szerbiában (a volt Jugoszláviától) megkapja az egykori periratok másolatát, amit magával vitt Budapestre. Ezt a magyar hatóságok nem fogadták le, mert állításuk szerint a hazai irattárakban NINCS (elveszett?) az eredeti perirat.
Még idén októberben izraeli (és “zsidó”) hírügynökségek – angolul ! – beszámolnak arról, hogy Budapesten per folyik Zuroff ellen, amit Képíró indított...............
Internetes kutatásaim szerint erről csak a Hetek számolt be október 16.-án, amit az atv is átvett. (Majd október 22-én újabb Képíróval foglalkozó cikk a Hetekben.)
A mostani magyar hírügynökségi jelentésekbe erre is van utalás, méghozzá úgy, hogy arra a magyar újságolvasó nem igazán jöhet rá. Idézet az MTI-re hivatkozó Népszabadság december 10.-i (most pénteki) jelentéséből:
„…..Efraim Zuroff pénteken nyilatkozatban reagált az ausztrál bírósági döntésre, amelyet - mint rámutatott - ugyanaz a bíró hozott meg, aki júliusban elfogadta Zentai kiadatás elleni fellebbezését. Nyilatkozatában Zuroff leszögezte: a központ el van szánva arra, hogy folytassa erőfeszítéseit a gyanúsított bíróság elé állítása érdekében.
„A Központ minden tőle telhetőt meg fog tenni, hogy segítsen igazságot szolgáltatni ebben az ügyben. Kapcsolatban állok Navracsics Tibor magyar igazságügyi miniszterrel, aki jelezte, hogy az ilyen bűnügyekben nincs elévülés, s hogy a Zentai kiadatására vonatkozó kérelem továbbra is érvényben van" - írta Zuroff. Egyúttal ígéretet tett arra, hogy jövő heti budapesti látogatásán továbbviszi ezt az ügyet az illetékes magyar tisztségviselőkkel. „Ez a legkevesebb, amit a Balázs család, a magyar társadalom és minden erkölcsös és lelkiismeretes személy megérdemel......."
Nos, ebből az idézett MTI jelentésből nem derül ki egyértelműen, hogy Zuroff még a nyáron vette föl a kapcsolatot Navracsiccsal, azaz írt neki levelet, amire a választ nem ismerjük. (lásd feljebb Hetek beszámolója) Ugyanakkor arról is hallgat a jelentés, hogy a jeruzsálemi Wiesenthal Központ igazgatója Képíró miatt jön a jövő héten Magyarországra, mert bírósági idézése van! Képíró ugyanis azzal perelte be Zuroffot, hogy a SWC jeruzsálemi igazgatója nyilatkozataiban tényként közölt olyan dolgokat, amik - Képíró szerint - nem tények, hanem (egyéni) vélemények. (lásd ugyancsak Hetek keretes hír) A magyar bíróság helyt adott Képíró vádjának. A Zuroff elleni perben az utolsó meghallgatás jövő héten, dec. 16-án lesz Budapesten.
posted by Pocakos at 2:50 PM
Hol van Kéthly? Hol van Carnegie? Hol a józan ész?

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
13141.htm
SZÓCIKK: "tudni véli (Hist. Eccles. 6.) Eszerint a M. görög és latin elnevezése héber eredetű lenne. A M. könyvének eredeti héber szövege azonban elveszett, a Talmud és Midrás minden alkalommal, mint Hasmoneusokról emlékezik meg a M.-ról. Későbbi héber iratokban előjön a Makabi elnevezés. Makkabi kalapácsot jelent héberül s így lehetséges, hogy Juda Makkabinak, mint hadvezérnek adták ezt a díszítő nevet. Van vélemény, amely az arab Mankabból (generális) vezeti azt le, míg ismét mások onnan származtatják a Makabi szót, hogy Modein város, ahol Matiszjáhu főpap működött, Gad törzsének területén volt s Gad törzsének zászlaján a Makab szó állott, mint a három pátriárka neve utolsó betűinek rövidítése. Azonban az elterjedt forma a Makabi volt, amely már az ókorban hőst jelentett, de minden bizonnyal csupán azután, hogy a M. ezt a melléknevet viselték. Igen elterjedt vélemény az is, mely a liturgiában is előforduló bibliai vers kezdőbetűiből származtatja a Makabi szót (Mi komócho bo-élim Adonój Exod. 15. 11), melyet a M. zászlójukra írtak. Éppenígy nem lehetetlen, hogy Matiszjáhu teljes nevének iniciáléiből származik az (Matatjahu Kóhen ben Jochanan), de az a tény, hogy a M. könyvénél tanúságtétele szerint eredetileg csupán Juda Makkabi díszítőneve volt, ellene mond az utóbbi verziónak. Egyik modern vélemény szerint a (kiirtani) szóból ered. Ezeken kívül van vélemény, amely szerint a héber mechabél, (aki elrejtőzik) szóból ered s ennek jelentése az lenne; hogy a Hasmoneusok a forradalmat a hegyek közé rejtőzve szervezték meg (l. Makk- 2. 28); Luzzatto szerint pedig a görög biaiomachosz, a. m. heves harcos anagramja. A Hasmoneus szó eredete sincs egészen tisztázva, valószínűen Matiszjáhu főpap nagyatyját hívták így, de mindenesetre valamelyik ősét (Midot 1. 6; Targum Jerus. I. Sám. 2. 4-hez). Görög átírásban Ászamóniaosz s Josephus szerint is a család ősétől ered (Antiquitates XII. 6, § 1; XIV. 16, § 4; XVI. 7, § 1). Az egyébként korábban is előkelő kohanita-törzsek közé számító Hasmoneusok főpapi és fejedelmi méltóságát 141. (a rendes időszámítás előtt) határozta el a papság, a nép és az ország tekintélyeinek nagy gyülekezete azon célból, hogy Simon (Matiszjáhu fia) legyen vezetőjük s főpapjuk, amíg egy próféta nem támad (I. Makkab. 14. 41). A Hasmoneus-dinasztiát a római szenátus már 189. elismerte, amikor maga Simon főpap vezette Rómába a küldöttséget. Ő volt tehát a Hasmoneus-dinasztia első királya, míg a hadvezetést testvére, Jonathán töltötte be, majd annak meggyilkolása után ismét maga Simon, akinek sikerült a zsidó népet és államot teljesen függetlenné tenni Szíriától. 135-ben azonban merénylet áldozata lett s ebben főrészes veje, Ptolomeus volt. Simont a királyi székben harmadik fia, Jochanan Hyrcanus követte, miután két idősebb fivérét, Matiszjáhut (Mattatthias) és Judát atyjukkal együtt megölték. Ő 135 - 104-ig uralkodott s a trónt özvegyére, legidősebb fiára pedig csupán a főpapságot hagyta. Ez utóbbi, Aristobulosz azonban letaszította anyját a trónról, de egy év múlva már ő is meghalt. Utóda"
Ez a címszó a Magyar Zsidó Lexikonban (1929, szerk. Újvári Péter) található. A felismertetett és korrektúrázott szövegben előfordulnak még hibák, úgyhogy a szócikk pontos szövegének és külalakjának megtekintéséhez nyissa meg a digitalizált oldalképet! Ez a(z) 3141. címszó a lexikon => 570. oldalán van. Az itt olvasható változat forrása: Nagy Péter Tibor: Az 1929-es magyar zsidó lexikon adatbázisa. Szociológiai adatbázisok No. 1. WJLF, Budapest, 2013
SZÓCIKK: tudni véli Hist. Eccles. 6. Eszerint a M. görög és latin elnevezése héber eredetű lenne. A M. könyvének eredeti héber szövege azonban elveszett, a Talmud és Midrás minden alkalommal, mint Hasmoneusokról emlékezik meg a M.-ról. Későbbi héber iratokban előjön a Makabi elnevezés. Makkabi kalapácsot jelent héberül s így lehetséges, hogy Juda Makkabinak, mint hadvezérnek adták ezt a díszítő nevet. Van vélemény, amely az arab Mankabból generális vezeti azt le, míg ismét mások onnan származtatják a Makabi szót, hogy Modein város, ahol Matiszjáhu főpap működött, Gad törzsének területén volt s Gad törzsének zászlaján a Makab szó állott, mint a három pátriárka neve utolsó betűinek rövidítése. Azonban az elterjedt forma a Makabi volt, amely már az ókorban hőst jelentett, de minden bizonnyal csupán azután, hogy a M. ezt a melléknevet viselték. Igen elterjedt vélemény az is, mely a liturgiában is előforduló bibliai vers kezdőbetűiből származtatja a Makabi szót Mi komócho bo-élim Adonój Exod. 15. 11 , melyet a M. zászlójukra írtak. Éppenígy nem lehetetlen, hogy Matiszjáhu teljes nevének iniciáléiből származik az Matatjahu Kóhen ben Jochanan , de az a tény, hogy a M. könyvénél tanúságtétele szerint eredetileg csupán Juda Makkabi díszítőneve volt, ellene mond az utóbbi verziónak. Egyik modern vélemény szerint a kiirtani szóból ered. Ezeken kívül van vélemény, amely szerint a héber mechabél, aki elrejtőzik szóból ered s ennek jelentése az lenne; hogy a Hasmoneusok a forradalmat a hegyek közé rejtőzve szervezték meg l. Makk- 2. 28 ; Luzzatto szerint pedig a görög biaiomachosz, a. m. heves harcos anagramja. A Hasmoneus szó eredete sincs egészen tisztázva, valószínűen Matiszjáhu főpap nagyatyját hívták így, de mindenesetre valamelyik ősét Midot 1. 6; Targum Jerus. I. Sám. 2. 4-hez . Görög átírásban Ászamóniaosz s Josephus szerint is a család ősétől ered Antiquitates XII. 6, § 1; XIV. 16, § 4; XVI. 7, § 1 . Az egyébként korábban is előkelő kohanita-törzsek közé számító Hasmoneusok főpapi és fejedelmi méltóságát 141. a rendes időszámítás előtt határozta el a papság, a nép és az ország tekintélyeinek nagy gyülekezete azon célból, hogy Simon Matiszjáhu fia legyen vezetőjük s főpapjuk, amíg egy próféta nem támad I. Makkab. 14. 41 . A Hasmoneus-dinasztiát a római szenátus már 189. elismerte, amikor maga Simon főpap vezette Rómába a küldöttséget. Ő volt tehát a Hasmoneus-dinasztia első királya, míg a hadvezetést testvére, Jonathán töltötte be, majd annak meggyilkolása után ismét maga Simon, akinek sikerült a zsidó népet és államot teljesen függetlenné tenni Szíriától. 135-ben azonban merénylet áldozata lett s ebben főrészes veje, Ptolomeus volt. Simont a királyi székben harmadik fia, Jochanan Hyrcanus követte, miután két idősebb fivérét, Matiszjáhut Mattatthias és Judát atyjukkal együtt megölték. Ő 135 - 104-ig uralkodott s a trónt özvegyére, legidősebb fiára pedig csupán a főpapságot hagyta. Ez utóbbi, Aristobulosz azonban letaszította anyját a trónról, de egy év múlva már ő is meghalt. Utóda
13141.ht
SZÓCIKK tudn vél Hist Eccles 6 Eszerin M görö é lati elnevezés hébe eredet lenne M könyvéne eredet hébe szöveg azonba elveszett Talmu é Midrá minde alkalommal min Hasmoneusokró emlékezi me M.-ról Később hébe iratokba előjö Makab elnevezés Makkab kalapácso jelen héberü íg lehetséges hog Jud Makkabinak min hadvezérne adtá ez díszít nevet Va vélemény amel a ara Mankabbó generáli vezet az le mí ismé máso onna származtatjá Makab szót hog Modei város aho Matiszjáh főpa működött Ga törzséne területé vol Ga törzséne zászlajá Maka sz állott min háro pátriárk nev utols betűine rövidítése Azonba a elterjed form Makab volt amel má a ókorba hős jelentett d minde bizonnya csupá azután hog M ez mellékneve viselték Ige elterjed vélemén a is mel liturgiába i előfordul biblia ver kezdőbetűibő származtatj Makab szó M komóch bo-éli Adonó Exod 15 1 melye M zászlójukr írtak Éppeníg ne lehetetlen hog Matiszjáh telje nevéne iniciáléibő származi a Matatjah Kóhe be Jochana d a tény hog M könyvéné tanúságtétel szerin eredetile csupá Jud Makkab díszítőnev volt ellen mon a utóbb verziónak Egyi moder vélemén szerin kiirtan szóbó ered Ezeke kívü va vélemény amel szerin hébe mechabél ak elrejtőzi szóbó ere enne jelentés a lenne hog Hasmoneuso forradalma hegye köz rejtőzv szervezté me l Makk 2 2 Luzzatt szerin pedi görö biaiomachosz a m heve harco anagramja Hasmoneu sz eredet sinc egésze tisztázva valószínűe Matiszjáh főpa nagyatyjá hívtá így d mindenesetr valamelyi ősé Mido 1 6 Targu Jerus I Sám 2 4-he Görö átírásba Ászamóniaos Josephu szerin i csalá ősétő ere Antiquitate XII 6 1 XIV 16 4 XVI 7 A egyébkén korábba i előkel kohanita-törzse köz számít Hasmoneuso főpap é fejedelm méltóságá 141 rende időszámítá előt határozt e papság né é a orszá tekintélyeine nag gyülekezet azo célból hog Simo Matiszjáh fi legye vezetőjü főpapjuk amí eg prófét ne táma I Makkab 14 4 Hasmoneus-dinasztiá róma szenátu má 189 elismerte amiko mag Simo főpa vezett Rómáb küldöttséget vol tehá Hasmoneus-dinaszti els királya mí hadvezetés testvére Jonathá töltött be maj anna meggyilkolás utá ismé mag Simon akine sikerül zsid népe é államo teljese függetlenn tenn Szíriától 135-be azonba merényle áldozat let ebbe főrésze veje Ptolomeu volt Simon király székbe harmadi fia Jochana Hyrcanu követte miutá ké időseb fivérét Matiszjáhu Mattatthia é Judá atyjukka együt megölték 13 104-i uralkodot trón özvegyére legidőseb fiár pedi csupá főpapságo hagyta E utóbbi Aristobulos azonba letaszított anyjá trónról d eg é múlv má i meghalt Utód
13141.h
SZÓCIK tud vé His Eccle Eszeri gör lat elnevezé héb erede lenn könyvén erede héb szöve azonb elveszet Talm Midr mind alkalomma mi Hasmoneusokr emlékez m M.-ró Későb héb iratokb előj Maka elnevezé Makka kalapács jele héber í lehetsége ho Ju Makkabina mi hadvezérn adt e díszí neve V vélemén ame ar Mankabb generál veze a l m ism más onn származtatj Maka szó ho Mode váro ah Matiszjá főp működöt G törzsén terület vo G törzsén zászlaj Mak s állot mi hár pátriár ne utol betűin rövidítés Azonb elterje for Maka vol ame m ókorb hő jelentet mind bizonny csup azutá ho e melléknev viselté Ig elterje vélemé i me liturgiáb előfordu bibli ve kezdőbetűib származtat Maka sz komóc bo-él Adon Exo 1 mely zászlójuk írta Éppení n lehetetle ho Matiszjá telj nevén iniciáléib származ Matatja Kóh b Jochan tén ho könyvén tanúságtéte szeri eredetil csup Ju Makka díszítőne vol elle mo utób verzióna Egy mode vélemé szeri kiirta szób ere Ezek kív v vélemén ame szeri héb mechabé a elrejtőz szób er enn jelenté lenn ho Hasmoneus forradalm hegy kö rejtőz szervezt m Mak Luzzat szeri ped gör biaiomachos hev harc anagramj Hasmone s erede sin egész tisztázv valószínű Matiszjá főp nagyatyj hívt íg mindeneset valamely ős Mid Targ Jeru Sá 4-h Gör átírásb Ászamóniao Joseph szeri csal ősét er Antiquitat XI XI 1 XV egyébké korább előke kohanita-törzs kö számí Hasmoneus főpa fejedel méltóság 14 rend időszámít elő határoz papsá n orsz tekintélyein na gyülekeze az célbó ho Sim Matiszjá f legy vezetőj főpapju am e prófé n tám Makka 1 Hasmoneus-dinaszti róm szenát m 18 elismert amik ma Sim főp vezet Rómá küldöttsége vo teh Hasmoneus-dinaszt el király m hadvezeté testvér Jonath töltöt b ma ann meggyilkolá ut ism ma Simo akin sikerü zsi nép állam teljes független ten Szíriátó 135-b azonb merényl áldoza le ebb főrész vej Ptolome vol Simo királ székb harmad fi Jochan Hyrcan követt miut k időse fivéré Matiszjáh Mattatthi Jud atyjukk együ megölté 1 104- uralkodo tró özvegyér legidőse fiá ped csup főpapság hagyt utóbb Aristobulo azonb letaszítot anyj trónró e múl m meghal Utó
SZÓCI tu v Hi Eccl Eszer gö la elnevez hé ered len könyvé ered hé szöv azon elvesze Tal Mid min alkalomm m Hasmoneusok emléke M.-r Késő hé iratok elő Mak elnevez Makk kalapác jel hébe lehetség h J Makkabin m hadvezér ad dísz nev vélemé am a Mankab generá vez is má on származtat Mak sz h Mod vár a Matiszj fő működö törzsé terüle v törzsé zászla Ma állo m há pátriá n uto betűi rövidíté Azon elterj fo Mak vo am ókor h jelente min bizonn csu azut h mellékne viselt I elterj vélem m liturgiá előford bibl v kezdőbetűi származta Mak s komó bo-é Ado Ex mel zászlóju írt Éppen lehetetl h Matiszj tel nevé iniciáléi szárma Matatj Kó Jocha té h könyvé tanúságtét szer eredeti csu J Makk díszítőn vo ell m utó verzión Eg mod vélem szer kiirt szó er Eze kí vélemé am szer hé mechab elrejtő szó e en jelent len h Hasmoneu forradal heg k rejtő szervez Ma Luzza szer pe gö biaiomacho he har anagram Hasmon ered si egés tisztáz valószín Matiszj fő nagyaty hív í mindenese valamel ő Mi Tar Jer S 4- Gö átírás Ászamónia Josep szer csa ősé e Antiquita X X X egyébk koráb elők kohanita-törz k szám Hasmoneu főp fejede méltósá 1 ren időszámí el határo paps ors tekintélyei n gyülekez a célb h Si Matiszj leg vezető főpapj a próf tá Makk Hasmoneus-dinaszt ró szená 1 elismer ami m Si fő veze Róm küldöttség v te Hasmoneus-dinasz e királ hadvezet testvé Jonat töltö m an meggyilkol u is m Sim aki siker zs né álla telje függetle te Szíriát 135- azon merény áldoz l eb főrés ve Ptolom vo Sim kirá szék harma f Jocha Hyrca követ miu idős fivér Matiszjá Mattatth Ju atyjuk egy megölt 104 uralkod tr özvegyé legidős fi pe csu főpapsá hagy utób Aristobul azon letaszíto any trónr mú megha Ut
SZÓC t H Ecc Esze g l elneve h ere le könyv ere h szö azo elvesz Ta Mi mi alkalom Hasmoneuso emlék M.- Kés h irato el Ma elneve Mak kalapá je héb lehetsé Makkabi hadvezé a dís ne vélem a Manka gener ve i m o származta Ma s Mo vá Matisz f működ törzs terül törzs zászl M áll h pátri ut betű rövidít Azo elter f Ma v a óko jelent mi bizon cs azu mellékn visel elter véle liturgi előfor bib kezdőbetű származt Ma kom bo- Ad E me zászlój ír Éppe lehetet Matisz te nev iniciálé szárm Matat K Joch t könyv tanúságté sze eredet cs Mak díszítő v el ut verzió E mo véle sze kiir sz e Ez k vélem a sze h mecha elrejt sz e jelen le Hasmone forrada he rejt szerve M Luzz sze p g biaiomach h ha anagra Hasmo ere s egé tisztá valószí Matisz f nagyat hí mindenes valame M Ta Je 4 G átírá Ászamóni Jose sze cs ős Antiquit egyéb korá elő kohanita-tör szá Hasmone fő fejed méltós re időszám e határ pap or tekintélye gyüleke cél S Matisz le vezet főpap pró t Mak Hasmoneus-dinasz r szen elisme am S f vez Ró küldöttsé t Hasmoneus-dinas kirá hadveze testv Jona tölt a meggyilko i Si ak sike z n áll telj függetl t Szíriá 135 azo merén áldo e főré v Ptolo v Si kir szé harm Joch Hyrc köve mi idő fivé Matiszj Mattatt J atyju eg megöl 10 uralko t özvegy legidő f p cs főpaps hag utó Aristobu azo letaszít an trón m megh U
SZÓ Ec Esz elnev er l köny er sz az elves T M m alkalo Hasmoneus emlé M. Ké irat e M elnev Ma kalap j hé lehets Makkab hadvez dí n véle Mank gene v származt M M v Matis műkö törz terü törz zász ál pátr u bet rövidí Az elte M ók jelen m bizo c az mellék vise elte vél liturg előfo bi kezdőbet származ M ko bo A m zászló í Épp lehete Matis t ne iniciál szár Mata Joc köny tanúságt sz erede c Ma díszít e u verzi m vél sz kii s E véle sz mech elrej s jele l Hasmon forrad h rej szerv Luz sz biaiomac h anagr Hasm er eg tiszt valósz Matis nagya h mindene valam T J átír Ászamón Jos sz c ő Antiqui egyé kor el kohanita-tö sz Hasmon f feje méltó r időszá hatá pa o tekintély gyülek cé Matis l veze főpa pr Ma Hasmoneus-dinas sze elism a ve R küldötts Hasmoneus-dina kir hadvez test Jon töl meggyilk S a sik ál tel függet Szíri 13 az meré áld főr Ptol S ki sz har Joc Hyr köv m id fiv Matisz Mattat atyj e megö 1 uralk özveg legid c főpap ha ut Aristob az letaszí a tró meg

matches:
§ 1
§ 4
§ 1
§ 1
§ 4
§ 1


text:
⭐EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGA MÁSODIK SZEKCIÓ. PLESÓ kontra MAGYARORSZÁG ÜGY. (41242/08. sz. kérelem) ÍTÉLET STRASBOURG október 2.
EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGA MÁSODIK SZEKCIÓ. PLESÓ kontra MAGYARORSZÁG ÜGY. (41242/08. sz. kérelem) ÍTÉLET STRASBOURG október 2.
Download "EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGA MÁSODIK SZEKCIÓ. PLESÓ kontra MAGYARORSZÁG ÜGY. (41242/08. sz. kérelem) ÍTÉLET STRASBOURG. 2012. október 2."
1 EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGA MÁSODIK SZEKCIÓ PLESÓ kontra MAGYARORSZÁG ÜGY (41242/08. sz. kérelem) ÍTÉLET STRASBOURG október 2. Ezen ítélet az Egyezmény 44. cikkének 2. bekezdésében foglalt körülmények beálltával válik véglegessé. Szerkesztői változtatás alá eshet.2 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET 2 A Plesó kontra Magyarország ügyben, az Emberi Jogok Európai Bírósága (Második Szekció) Kamaraként tartott ülésén, melynek tagjai voltak: Françoise Tulkens, elnök, Danutė Jočienė, Isabelle Berro-Lefèvre, Sajó András, Işıl Karakaş, Paulo Pinto de Albuquerque, Helen Keller, bírák és Stanley Naismith, a Szekció hivatalvezető-helyettese, január 17-i és szeptember 11-i zárt ülésén lefolytatott tanácskozását követően az utóbb említett időpontban elfogadott alábbi ítéletet hozza: AZ ELJÁRÁS 1. Az ügy alapja egy, a Magyar Köztársaság ellen benyújtott kérelem (41242/08. sz.), amelyet az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény ( az Egyezmény ) 34. cikke alapján egy magyar állampolgár, Plesó Tamás ( a kérelmező ) augusztus 21-én terjesztett a Bíróság elé. 2. A kérelmezőt kezdetben dr. B. Benkó, B. Bukovská és dr. J. Fiala- Butora, egy budapesti székhelyű nem kormányzati szerv, a Központ a Mentális Sérültek Jogaiért Alapítvány (Mental Disability Advocacy Center, MDAC ) jogász munkatársai képviselték. Később a kérelmező képviseletét dr. J. Fiala-Butora egyedül látta el. dr. J. Fiala-Butora jelenleg Budapesten praktizáló ügyvéd, egy másik nem kormányzati szerv, a Központ a Fogyatékos Emberek Jogaiért Alapítvány (Disability Rights Center) munkatársa. A Magyar Kormányt ( a Kormány ) Tallódi Z. kormányképviselő képviselte a Közigazgatási és Igazságügyi Minisztériumból. 3. A kérelmező különösen azt állította, hogy pszichiátriai őrizetbe vétele nem volt indokolt, és sértette az Egyezmény 5. cikke 1. bekezdésének e) pontját január 17-i határozatával a Bíróság elfogadhatóvá nyilvánította a kérelmet. Arról is döntés született, hogy az Egyezmény 29. cikkének 1. bekezdése nem kerül alkalmazásra. 5. A kérelmező és a Kormány írásbeli észrevételeket terjesztett elő (Bíróság eljárási szabályzata bekezdés) az ügy érdemével kapcsolatosan. A felek írásban válaszoltak egymás észrevételeire.3 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET 3 A TÉNYEK I. AZ ÜGY KÖRÜLMÉNYEI 6. A kérelmező 1975-ben született és Dunakeszin él. 7. A kérelem benyújtásának idején a kérelmező aki egyetemi tanulmányait félbehagyta és munkanélküli volt anyja és nagyanyja anyagi támogatásából tartotta fenn magát szeptember 12-én a kérelmező anyja felkereste pszichiáterét, dr. M-t, akinek fia furcsa viselkedése miatti szorongásáról panaszkodott. Az anya betegkartonja szerint az anya azt állította, hogy fia céltalanul rója a várost, nincsenek barátai, és nem gondoskodik magáról. Válaszában dr. M. arról tájékoztatta az anyát, hogy a fiút pszichiátriai kórházba lehet utalni sürgősségi gyógykezelésre, vagy szükség esetén kötelező pszichiátriai gyógykezelés iránti eljárást lehet indítani november 6-án az anya arról tájékoztatta dr. M-t, hogy fia furcsa viselkedése miatt kiköltözött a fiával közös lakásból, s hogy félt visszatérni oda december 4-én dr. M. az anya betegkartonjára feljegyezte, hogy a kérelmezővel kapcsolatos problémákat vitatták meg, akit az anya elmebetegnek tartott. 10. A későbbi konzultációk alkalmával idegessége okaként az anya többször megemlítette, hogy fia nem rendelkezett megfelelő állással, s hogy még mindig a család tartotta el. Az anya betegkartonján szereplő feljegyzések szerint dr. M. úgy vélte, hogy az anya problémája a pszichotikusnak gondolt fia viselkedéséből fakadt szeptember 17-én a kérelmező felszólítást kapott arra, hogy keresse fel dr. M. rendelését. Dr. M. és a kérelmező megbeszélte a kérelmező egyetemi tanulmányainak félbehagyását, és azt, hogy miért nem képes anyja elvárásainak megfelelni. Dr. M. diagnózisa megfigyelés alatt álló paranoid schizophrenia volt. 12. Ezt követően dr. M. pszichológiai vizsgálatra adott időpontot a kérelmezőnek, melynek elvégzésére szeptember 22-én került sor. Ezen a napon dr. L. vizsgálta meg a kérelmezőt, akit az orvos szerint skizoid elidegenedés, szenzitív beállítottság, paranoid magatartás jellemzett szeptember 24-én és 28-án, majd október 3-án és 5-én további konzultációkra került sor dr. M., dr. L. és a kérelmező részvételével. E konzultációkon a kérelmező kifejezte a politika iránti érdeklődését, és hangot adott annak a reményének, hogy megválasztják Budapest főpolgármesterének. Dr. M. megpróbálta feltárni a kérelmező társadalmi elidegenedésének az okát, és meggyőzni őt arról, hogy terveit a valósághoz kell igazítania. A kérelmező a október 12-re és 19-re tervezett két konzultáción nem jelent meg.4 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET Megjegyezve, hogy a kérelmező eszméi továbbra is megalomániásak maradtak, október 24-én dr. M. közölte a kérelmezővel azon véleményét, hogy a kérelmező társadalmi elidegenedése pszichiátriai rendellenesség következménye október 31-én a kérelmező jelezte dr. M.-nek, hogy nem kíván több személyes konzultáción részt venni. Ettől az időponttól fogva dr. L. rendelésén sem jelent meg november 5-én és 6-án az anya a kérelmező állapota miatti kétségbeesésében azt panaszolta dr. M.-nek, hogy képtelen kifizetni közüzemi számláit, amelyek összege hatalmasra emelkedett a kérelmező azon szokása miatt, hogy rituális mosdásaihoz rengeteg vizet használ. Dr. M. elmagyarázta neki, hogy a kérelmezőnek önként kell kezelést kérnie. 17. Mivel a kérelmező ezt nem tette meg, november 26-án dr. M. a kérelmező kötelező intézeti gyógykezelésének elrendelését kérte a Dunakeszi Városi Bíróságtól. A kérelem egy formanyomtatvány volt, amely azt tartalmazta, hogy mentális rendellenesség miatt fennállt a kérelmezői magatartás veszélyeztetővé válásának a lehetősége. A nyomtatvány kitöltése során dr. M. azt az információt is közölte, hogy tőle a kérelmező anyja kért segítséget, gyanúja szerint fia mentálisan beteg; hogy a kérelmező idézésre kereste fel dr. M.-t; hogy a kérelmező nyolc éve nem dolgozott, és anyja tartotta el; hogy bezárkózó életet élt és senkivel sem tartott kapcsolatot; s hogy anyjával szemben indulatos volt, aki kiköltözött a lakásból, mivel a paciens magatartása fenyegető volt december 11-én a Dunakeszi Városi Bíróság tárgyalást tartott. A Városi Bíróság ügygondnokot rendelt ki a kérelmező eljárásbeli képviseletére. A Városi Bíróság meghallgatta dr. M.-t. Tanúvallomásában dr. M. lényegében megismételte a kötelező gyógykezelés iránti kérelemben foglaltakat. Előadta, hogy akkor kezdett a kérelmező pszichiátriai betegségére gyanakodni, amikor szeptember 12-én az anya elmondta neki: a kérelmező nem hajlandó mikrohullámú sütőt használni, mivel fél a sugárzástól; és akkor vált bizonyossá abban, hogy a kérelmező elmebeteg, amikor szeptember 24-én a kérelmező megemlítette azon reményét, hogy Budapest főpolgármesterévé választják. 19. Dr. M. továbbá előadta, hogy a kérelmező anyján kívül nagyanyját, és a kérelmező szomszéd lakásban élő partnerét is aggasztotta a kérelmező furcsa viselkedése. Nyilatkozata szerint arra gyanakodott, hogy a kérelmező paranoid schizophreniában szenved. Dr. M. azt is megemlítette, hogy a kérelmező több alkalommal felkereste dr. L. pszichológust, aki észlelt ugyan belső feszültségre utaló és paranoid tüneteket, ezek azonban nem érték el a patologikus vagy pszichotikus mentális állapot szintjét bár a kérelmező képes volt tünetei elfedésére. 20. Dr. M. előadta, hogy akkor indította meg a kérelmező kötelező gyógykezelése iránti eljárást, amikor a kérelmező elutasította a dr. M. általi kezelést.5 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET Ezután a Városi Bíróság meghallgatta a kérelmezőt. A Városi Bíróság megjegyezte, hogy a kérelmező válaszai dezorientáltak és tévesek voltak. A Városi Bíróság életmódjáról és hobbijairól, nagyanyjához való viszonyáról, munkavállalási hajlandóságáról és esetleges betegségeiről kérdezte a kérelmezőt. A kérelmező elmondta: megfontolja a munkavállalás és annak szükségességét, hogy szociális munkás vagy dr. M. kivételével egészségügyi szakember segítségét vegye igénybe. 22. A tárgyaláson a bíróság dr. H igazságügyi elmeorvost kérte fel arra, hogy készítsen orvosi szakvéleményt a kérelmező állapotáról. Ez a pszichiátriai felmérés a tárgyalás szünetében, körülbelül negyven perc alatt készült el. Sem az ügygondnoknak, sem a kérelmezőnek nem volt módja arra, hogy a tárgyalás folytatása előtt megismerje a szakvéleményt. Ebben a fázisban dr. H. nem nyújtott be írásos szakvéleményt; a szünetet követően csak szóban ismertette azt. Az írott változatot december 13-án küldte meg a bíróságnak. 23. Dr. H. úgy vélte: a kérelmező olyan téveszmés schizophreniában szenvedett, amit grandiózus téveszmék, bizarr életvitel-elemek, s állapotának részleges belátása jellemzett. Előadta, hogy a kérelmező kezelését szükségesnek tartotta, mivel egészségi állapota kezelés nélkül romlott volna, a terápia viszont javíthatott volna állapotán. A szakértő úgy találta, hogy a kérelmező nem volt képes gondoskodni önmagáról, ami jelentős veszélyt jelentett rá nézve. Nem volt meggyőződve arról, hogy járóbeteg-kezelést a kérelmező önként igénybe venne, de a kötelező gyógykezelést elrendelő határozat meghozatalának hat hónappal történő elhalasztását kérte abból a célból, hogy ez idő alatt megfigyelés alatt tarthassák a kérelmező magatartását. A bíró rámutatott arra, hogy a vonatkozó jogszabályok értelmében ilyen halasztásra nincs lehetőség december 18-án a Városi Bíróság újabb tárgyalást tartott, melynek megkezdésekor a kérelmező és az ügygondnok megkapta dr. H. jelentését. A tárgyalásra megidézett dr. M. nem jelent meg. Az ügygondnok lényegében azzal érvelt, hogy a kérelmező magatartása nem veszélyeztető, sem önmagára, sem másra nézve nem jelent veszélyt. Felhívta a figyelmet arra, hogy sem dr. M., sem dr. H. tanúvallomása nem tartalmazott arra utaló elemeket, hogy a kérelmező bárkire nézve veszélyt jelentene. 25. Ugyanezen a napon a Városi Bíróság elrendelte a kérelmező kötelező gyógykezelését. Az orvosi szakvéleményekre támaszkodva a Városi Bíróság elfogadta, hogy a kérelmező grandiózus téveszmékkel kísért skizofréniában szenved, és megállapította: azzal, hogy nem hajlandó önként pszichiátriai kezelés alá vetni magát és nem hajlandó törődni magával, veszélyezteti saját egészségét. A bíróság megállapította, hogy megfelelő orvosi kezelés javítana az állapotán, továbbá hogy a kezelés elmaradása egészsége rosszabbodását vonná maga után. Észrevételezte a kérelmező azon nyilatkozatát, hogy hajlandó önként orvosi segítséget igénybe venni, de nem volt meggyőződve arról, hogy ezt valóban meg is teszi.6 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET 6 Határozatát a bíróság az egészségügyről szóló évi CLIV. törvény 188. b./ pontjára és 200. (1) bekezdésére, valamint a Legfelsőbb Bíróság EBH sz. elvi jelentőségű ítéletére alapozta (ld. a bekezdést alább) december 27-én dr. H. kinyomtatott példányban is benyújtotta szakvéleményét. Ugyanezen a napon a kérelmező kapcsolatba lépett a MDAC-kal, hogy tájékoztatást kérjen a bírósági végzés elleni jogorvoslati lehetőségekről. A MDAC fellebbezés benyújtását tanácsolta a kérelmezőnek. A másodfokú eljárásban továbbra is a Városi Bíróság által kirendelt ügygondnok képviselte a kérelmezőt, akit a MDAC is ellátott jogi tanácsokkal január 14-én az ügygondnok fellebbezést nyújtott be a Pest Megyei Bíróságon. Az ügygondnok azzal érvelt, hogy az egészségügyi törvényben meghatározott, a kötelező gyógykezelés elrendeléséhez szükséges feltételek nem álltak fenn, mivel az ügybe bevont két pszichiáter által szolgáltatott bizonyíték nem bizonyította a kérelmező veszélyeztető voltát, csak a kérelmező állapotának esetleges romlására vonatkozóan tartalmazott nem egyértelmű állításokat. A határozat nem felelt meg az egészségügyi törvényben foglaltaknak, mivel a Városi Bíróság a kérelmező veszélyeztető voltát a kérelmező életmódja, nem pedig valamely elmebetegség, vagy elmebetegségre utaló tünetek alapján állapította meg; valójában az igazságügyi szakértő csupán gyanakodott a mentális zavar fennállására, szakvéleménye nem tartalmazott megfelelő diagnózist, és nem valószínűsítette, hogy a kérelmező elmebetegségének mértéke kötelező gyógykezelést indokolt. 28. A Megyei Bíróság február 12-én elutasította a kérelmező fellebbezését és hatályában fenntartotta az elsőfokú határozatot, lényegében elfogadva annak indoklását. A határozatot március 4-én kézbesítették a kérelmezőnek; ilyen módon a Legfelsőbb Bíróság előtti felülvizsgálat kérelmezésére nyitva álló határidő május 3-án járt le március 27-én a Váci Kórházban megkezdődött a kérelmező gyógykezelése. Felvételekor a Pszichiátriai Osztály zárt részlegén helyezték el. Két héttel később áthelyezték az Osztály normál részlegére április 25-én a területileg illetékes Váci Városi Bíróság felülvizsgálta a kérelmező kötelező gyógykezelésének szükségességét. Dr. T. igazságügyi szakértő szakvéleményére támaszkodva amely szerint a kérelmező, akinek állapota időközben javult, pszichotikus állapot maradványtüneteivel fémjelzett schizophreniában szenvedett, de nem jelentett közvetlen veszélyt, és hajlandó volt önként gyógykezelést igénybe venni a Városi Bíróság megállapította, hogy a kérelmező kötelező gyógykezelésének feltételei már nem állnak fenn, és elrendelte a kérelmező elbocsátását az intézetből május 6-án a MDAC megpróbálta beszerezni a bíróságtól a bírósági felülvizsgálati kérelem egy példányát abból a célból, hogy az7 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET 7 ügyiratokhoz csatolja, s úgy találta, hogy a kérelmező ügygondnoka nem is nyújtott be ilyen kérelmet, holott a kérelem benyújtására kizárólagos jogosultsággal rendelkezett, és a benyújtásra kifejezett ígéretet tett. II. RELEVÁNS HAZAI JOG 32. Az egészségügyi törvény releváns rendelkezései a következők: 188. b) veszélyeztető magatartás: a beteg - pszichés állapotának zavara következtében - saját vagy mások életére, testi épségére, egészségére jelentős veszélyt jelenthet és a megbetegedés jellegére tekintettel [a 199. szerinti] sürgős intézeti gyógykezelésbe vétel nem indokolt Az önkéntes gyógykezelés (1) A gyógykezelés akkor tekinthető önkéntesnek, ha abba a cselekvőképes beteg a 15. (5) bekezdés szerint a pszichiátriai intézetbe történő felvétele előtt beleegyezett. (2) A korlátozottan cselekvőképes vagy cselekvőképtelen beteg a (3)-(4) bekezdés kivételével a 16. (1)-(2) bekezdésben meghatározott személy kérelmére vehető pszichiátriai intézeti gyógykezelésbe (1) A 197. (1)-(4) bekezdése szerinti esetben a bíróság az intézeti gyógykezelés szükségességét időszakosan felülvizsgálja. A felülvizsgálatra pszichiátriai fekvőbeteggyógyintézetben harmincnaponként, pszichiátriai betegek rehabilitációs intézetében hatvannaponként kerül sor Sürgősségi gyógykezelés (1) Ha a pszichiátriai beteg közvetlen veszélyeztető magatartást tanúsít, és ez csak azonnali pszichiátriai intézeti gyógykezelésbe vétellel hárítható el, az észlelő orvos közvetlenül intézkedik a beteg megfelelő pszichiátriai intézetbe szállításáról (2) A beteg felvételét követően a pszichiátriai intézet vezetője 24 órán belül a bíróság értesítésével kezdeményezi a beszállítás indokoltságának megállapítását és a kötelező pszichiátriai intézeti gyógykezelés elrendelését. (5) A bíróság a sürgősséggel felvett beteg esetében akkor rendeli el a kötelező gyógykezelést, ha a beteg veszélyeztető magatartást tanúsít és fennáll az intézeti gyógykezelés szükségessége. (6) A bíróság a határozathozatal előtt meghallgatja a beteget, valamint beszerzi egy független igazságügyi elmeorvos szakértő véleményét. (8) A bíróság a gyógykezelés szükségességét harmincnaponként felülvizsgálja. (9) A pszichiátriai intézetből el kell bocsátani a beteget, ha intézeti gyógykezelése a továbbiakban nem indokolt Kötelező gyógykezelés8 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET 8 (1) A bíróság annak a pszichiátriai betegnek a kötelező intézeti gyógykezelését rendeli el, aki veszélyeztető magatartást tanúsít, de sürgősségi gyógykezelése nem indokolt. (2) A kötelező gyógykezelés elrendelésére irányuló eljárást az annak szükségességét megállapító pszichiátriai gondozóintézet szakorvosa a bíróság értesítésével kezdeményezi, és javaslatot tesz a gyógykezelést végző pszichiátriai intézetre. (3) A bíróság az értesítés kézhezvételétől számított 15 napon belül határoz a kötelező intézeti gyógykezelés elrendeléséről. (4) A bíróság a határozat meghozatala előtt meghallgatja a beteget és a független igazságügyi elmeorvos szakértőt, valamint az eljárást kezdeményező szakorvost. (7) A bíróság a kötelező intézeti gyógykezelés szükségességét a 198. szerint meghatározott időszakonként felülvizsgálja. (8) A kötelező intézeti gyógykezelésre kötelezett beteget az intézetből el kell bocsátani, ha gyógykezelése már nem indokolt. 33. A Legfelsőbb Bíróság EBH sz. elvi jelentőségű ítélete az alábbi szövegrészeket tartalmazza: A bíróság elrendelte [X.Z.-né] kérelmezett kötelező pszichiátriai intézeti gyógykezelését, és annak végrehajtására a Sz. J. Kórház Pszichiátriai Osztályát jelölte ki. A bíróságnak az volt az álláspontja, hogy a kérelmezett olyan pszichiátriai megbetegedésben szenved, amely feltétlenül intézeti gyógykezelést igényel, az állapota ugyanis csak így javítható. A beteg az orvosi segítséget és a szükséges gyógyszereket visszautasítja, ezáltal a saját egészségét veszélyezteti. A jogerős végzés ellen a kérelmezett nyújtott be felülvizsgálati kérelmet [A kérelmezett úgy érvelt, hogy] csak azért utasította vissza egy idő után az orvosi segítséget, mert megingott a bizalma az orvosokban. A különböző hatóságokhoz írott - esetenként sértő hangvételű - levelei az igazságkeresésbe belefáradt ember kitöréseiként értékelhetők, de közvetlen veszélyeztető magatartás megállapítására, és így az azonnali pszichiátriai intézeti gyógykezelésbe vételre nem adtak alapot. Arra pedig semmiféle adat nem merült fel, hogy mások élete, egészsége, közvetlen veszélyben lett volna. Az önegészségét veszélyeztette csupán, de cselekvőképes személyként az őt megillető önrendelkezési jogával szemben Ebben az elvi jelentőségű jogkérdésben a Legfelsőbb Bíróság még nem hozott közzétett elvi határozatot, és a joggyakorlat továbbfejlesztése érdekében szükséges a jogerős végzés felülvizsgálata. Az Eü. tv. a pszichiátriai betegek esetében önálló szabályrendszert tartalmaz. A jogi szabályozás a betegség természete miatt speciális rendelkezések összefüggő rendszere. Ezeket a rendelkezések - egyebek mellett - a személyes szabadság megvonását is tartalmazzák kellő törvényi garanciák mellett. Az Eü. tv. értelmében a pszichiátriai betegek intézeti gyógykezelésbe vételére három esetben kerülhet sor, így: ha a beteg abba beleegyezett, a beteg veszélyeztető állapotban van, ezért sürgősséggel kell intézeti gyógykezelésbe venni, illetőleg, ha a kötelező intézeti gyógykezelést a bíróság határozatával elrendelte A sürgősségi gyógykezeléshez (Eü. tv ) a közvetlen veszélyeztető, a kötelező intézeti gyógykezeléshez (Eü. tv ) pedig a veszélyeztető magatartás fogalmát kapcsolja. A közvetlen veszélyeztető és a veszélyeztető magatartást előidéző körülményeket a beteg pszichés állapotának akut zavara, illetőleg pszichés állapotának zavara szerint különbözteti meg. Ha a beteg pszichés állapotának akut zavara következtében saját, vagy mások életére, testi épségére, egészségére közvetlen és súlyos veszélyt jelent (közvetlen veszélyeztető magatartás), illetőleg, ha a beteg9 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET 9 pszichés állapotának zavara következtében saját, vagy mások életére, testi épségére, egészségére jelentős veszélyt jelenthet és a megbetegedés jellegére tekintettel a sürgős intézeti gyógykezelésbe vétele nem indokolt, akkor a bíróság rendelheti el a kötelező intézeti gyógykezelést [Eü. tv ának b), c) pontjai]. Az Eü. tv. az intézeti gyógykezelésbe vétel mindhárom esetében - még önkéntes gyógykezelés esetén is - kellő jogi garanciát tartalmaz és a bíróság eljárását, valamint döntését írja elő a gyógykezelés indokoltsága és a beleegyezés érvényességének vizsgálata körében [Eü. tv ának (3) bek.], ha pedig a beteget sürgősséggel vették fel, a bíróságnak a beszállítás indokoltságáról és a gyógykezelés elrendeléséről [Eü. tv ának (2) bek.] kell határoznia, míg a kötelező intézeti gyógykezelést a bíróság rendelheti el [Eü. tv ának (1) bek.] A 199. és 200. alkalmazhatósága szempontjából tehát nem fokozatosságról, még kevésbé a betegség súlyosságának a fokáról van szó, hanem az ellátás sürgőssége adja meg a különbségtételt. A beteg önrendelkezési joga, személyes szabadsága nem sérült, mert éppen az állapotának megfelelő - intézetben végrehajtandó - kezelésről kellett rendelkezni, azzal, hogy az előzőleg önkéntesen igénybe vett kezelésekre a beteg miatt nem kerülhetett sor. A döntés meghozatalához szükséges veszélyeztető magatartás a beteg esetében a szakértői vélemény és az intézeti szakember véleménye szerint fennállott, ugyanis a betegség belátásának hiánya miatt az intézetet mintegy fél évig nem kereste fel. Az állapotrosszabbodása ugyanakkor orvosilag várható volt a kezelés hiánya miatt A beteg saját egészségét veszélyeztető magatartása ebben áll, s nem sérülhet az egyébként cselekvőképes személy önrendelkezési joga annak folytán, hogy az eljárás bíróság előtt folyik, a határozatot is a bíróság hozza meg a jogszabály jogi garanciákat tartalmazó rendelkezései szerint (Legf. Bír. Pfv. III /2004. sz.) III. A RELEVÁNS JOG A KÜLÖNBÖZŐ EURÓPAI ORSZÁGOKBAN 34. A különböző európai joghatóságok kérelem tárgyával kapcsolatos jogi szabályozását illetően a Kormány a következő elemeket terjesztette elő. Az Európai Bizottság által 2002-ben finanszírozott, a pszichiátriai betegek kötelező beutalásával és nem önkéntes gyógykezelésével kapcsolatos EU- tagállami jogalkotást és joggyakorlatot vizsgáló Kutatási Project ( Compulsory Admission and Involuntary Treatment of Mentally Ill Patients Legislation and Practice in EU Member States ) Zárójelentésének megállapításai szerint a pszichiátriai intézetben történő nem önkéntes elhelyezés jogi kritériumai jelentősen különböznek az Európai Unió egyes tagállamaiban. A kutatás 15 tagállamra összpontosított, de megállapításai az Európa Tanács 47 tagállamára is általánosíthatók, csak az egyes modellekbe tartozó államok száma tér el. A kötelező beutalás jogi kritériumainak meghatározásakor alapvető konfliktus figyelhető meg az orvosi modell, valamint a polgári szabadságjogi megközelítés között. E két megközelítés a parens patriae, illetve a rendészeti jogkör megközelítésként is leírható. Az orvosi megközelítés a pszichiátriai betegek nem önkéntes intézeti elhelyezéséhez elegendő feltételnek tekinti a kezelés szükségességét. Az orvosi modell támogatói a kötelező beutalást alapvető fontosságúnak és nélkülözhetetlennek tartják azon betegek kezelésének biztosításához, akiknél a mentális betegség fennállása befolyásolja a kezelés önkéntes elfogadására való10 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET 10 képességet. A parens patriae megközelítés is az állam arra való közpolitikai jogkörét hangsúlyozza, hogy a védelemre szoruló, de önmagukat megvédeni képtelen egyének szülőjeként járjon el. Az állami hatóságok e jogkör alapján hozhatnak határozatot olyan személyek mentális gyógykezeléséről, akik elmeállapotuk miatt képtelenek a döntés meghozatalára. A szigorú emberi jogi megközelítés csak abban az esetben fogadja el a kötelező intézeti beutalást, ha a mentálisan beteg személy vonatkozásában fennáll annak a veszélye, hogy másokban vagy önmagában kárt tesz. Ez az egyetlen kritérium ( veszélyességi kritérium ), ami igazolja vagy lehetővé teszi a nem önkéntes intézetbe utalást. Ez a megközelítés hasonló a rendészeti jogkör megközelítéshez, amely csak abban az esetben engedi meg az állam számára, illetve követeli meg az államtól a beavatkozást, ha az a közrend, valamint mások jogai és biztonsága védelméhez szükséges. A kötelező beutalás első és általános feltétele a mentális rendellenesség fennállása. Ezt a fogalmat a jog rendszerint nem definiálja, a gyakorlat pedig tágan határozza meg. Azon országok közül, amelyekre az összehasonlító elemzés kiterjed, csak Dánia korlátozza ezt a feltételt a pszichózis -ra. A fogalmat a finnországi gyakorlatban is ezzel a korlátozott jelentéssel használják. A pszichózis fogalma rendszerint magában foglalja a skizofréniát is. Ezért levonható az a következtetés, hogy az Európa Tanács tagállamaiban a skizofréniát olyan típusú, illetve fokú mentális rendellenességnek tekintik, ami kötelező intézeti elhelyezést indokol. A kötelező beutalás további feltételeit illetően az önmagára vagy másokra való veszélyesség nem mindenütt alapvető előfeltétel. Olaszországban és Spanyolországban ez a kritérium egyáltalán nem létezik. Az önmagában és/vagy másokban való károkozás komoly veszélye a kötelező beutalás alapvető előfeltétele Ausztriában, Belgiumban, Németországban, Luxemburgban, Svédországban és Hollandiában. Számos állam, így Dánia, Finnország, Franciaország, Görögország, Írország, Portugália, az Egyesült Királyság és Lettország a pszichiátriai betegek nem önkéntes intézetbe utalásakor a veszélyességi kritériumot és a kezelés szükségessége kritériumot vagylagosan alkalmazza. Az Európai Unió tagállamaiban nem egységesen alkalmazzák a veszélyességi kritériumot. Egyes államok meghatározzák a nem önkéntes beutaláshoz szükséges veszélyességi fokot, mások nem. A meghatározott küszöbértékek azonban meglehetősen homályosak, azt kívánják meg, hogy az érintett személy, illetve a közösség egészsége vagy biztonsága tekintetében fennálló veszély súlyos, közvetlen, vagy jelentős legyen. Egyes országok csak a közre veszélyességet kívánják meg, mások a beteg önmagára való ártalmasságának az elemét is alkalmazzák. Egyes joghatóságokban a jog kifejezetten tartalmazza a beteg állapotromlásának kockázatát (Dánia, Finnország, Portugália, Lettország, és egyes pszichiátriai feltételek tekintetében az Egyesült Királyság), az azonban nem egyértelmű, hogy a többi országban a beteg saját egyészségére való veszélyesség bírói értelmezésébe beletartozik-e és ha igen milyen mértékben a rosszabbodás kockázata. A kezelés szükségességét feltételként előíró országok közül Finnország, Franciaország, Írország, Portugália és Spanyolország a beteg vonatkozásában a belátási képesség hiányát is hangsúlyozza. A pszichiátriai betegek nem önkéntes intézetbe utalásának és gyógykezelésének feltételeit a gyámságra vonatkozó szabályok is befolyásolhatják. Németországban a tartományok hatályos közjoga 16 különböző, beutalással kapcsolatos jogszabályt (Unterbringungsgesetz), a szövetségi polgári jogi joganyag pedig egy gondnokságra vonatkozó jogszabályt (Betreuungsgesetz) tartalmaz, amely a pszichiátriai betegek bizonyos körülmények fennállása esetén történő őrizetbe vételét szabályozza. A közjogi aspektust alapvetően a Szövetségi Alkotmánybíróság határozata határozza meg, amely összességében a betegséghez való jog -ot erősíti meg, és jórészt felmenti11 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET 11 a társadalmat annak felelőssége alól, hogy az állampolgárok állapotát személyes szabadságuk korlátozásával javítsa. A közjog feladata, hogy a pszichiátriai betegekkel kapcsolatosan felmerülő közrendi és közbiztonsági veszélyt elhárítsa, a gondnoksági jogszabály feladata pedig az, hogy megfelelő személyes, egészségügyi és gazdasági gondozást biztosítson a fogyatékkal élés vagy betegség miatt rászorulóknak. Az ilyen személyekről a bíróság által kirendelt gondnok gondoskodik, aki a pszichiátriai kezelés így az intézetbe utalás szükségességéről is döntet. A mentális egészségről szóló törvény Luxemburgban is csak abban az esetben teszi lehetővé a kötelező beutalást, ha a súlyos pszichiátriai rendellenességben szenvedő beteg önmagára vagy más személyre veszélyes, míg a pszichiátriai betegek védelmét a felnőttek cselekvőképtelenségéről szóló (gondnoksági) törvény biztosítja. Ugyanez a kettősség figyelhető meg a francia jogban is, ahol a kötelező beutalás kezdeményezőjétől függően eltérő feltételek alkalmazandók: ha harmadik fél (hozzátartozó vagy más magánfél) kezdeményezi a beutalást, akkor a beleegyező nyilatkozat megadását lehetetlenné tevő mentális rendellenességben szenvedő személynek olyan állapotban kell lennie, ami azonnali intézeti kezelést és állandó intézeti felügyeletet igényel, míg ha a rendőrség kezdeményezi a kötelező beutalást, akkor bizonyítani kell, hogy a személy, akinek mentális rendellenessége a jogot és a rendet vagy a közbiztonságot veszélyezteti, veszélyes lehet másokra. Írországban a rendőrség őrizetbe veheti az olyan személyt, akiről megalapozottan úgy véli, hogy mentális rendellenességben szenved, és komoly valószínűsége van annak, hogy azonnali és súlyos kárt tesz önmagában vagy másokban. Ha az őrizetbe vételt más személy kezdeményezi, akkor elegendő, ha egy bejegyzett orvos megállapítja, hogy a személy mentális rendellenességben szenved. Dániában a kötelező beutalás akkor igazolt, ha a pszichotikus beteg önmagára/másokra veszélyes, vagy ha pszichiátriai osztályon történő kezelés nélkül a javulás kilátása jelentősen csökken. A dán pszichiátriai osztályokra nem önkéntes beutalás útján csakis terápiás céllal kerülhet be beteg; gyógyíthatatlan mentális rendellenességben szenvedő emberek egészségügyi cél nélküli elhelyezése jogellenes. A gyógyíthatatlan mentális rendellenességben szenvedő személyek gondozóotthonokban történő elhelyezésére a gondnoksági törvény alkalmazandó. Finnországban a nem önkéntes gyógykezelés kezelés szükségessége, és veszélyesség miatt is megengedett. Kezelés szükségessége céljából történő nem önkéntes gyógykezelés esetén a mentális betegség lehetséges rosszabbodására kifejezetten utalni kell. A kötelező intézetben tartás elrendelésének folyamata Írországhoz és Luxemburghoz hasonlóan elsődlegesen orvosi döntéshozatalként kerül megszervezésre. Görögországban az önmagával vagy másokkal szembeni erőszakos cselekmények megelőzésén kívül a súlyos pszichiátriai rendellenességben szenvedők nem önkéntes beutalására és gyógykezelésére akkor kerülhet sor, ha a rendellenesség képtelenné teszi a beteget arra, hogy önmagáról gondoskodjon, és (vagy) a kezeléstől a beteg állapotának javulása, és mentális egészségromlásának a megfordulása várható. Portugáliában kötelező beutalást akkor rendelhet el bíróság, ha az érintett személy valamilyen mentális anomália miatt tényleges veszélyt jelent önmagára/másokra és visszautasítja a kezelést, valamint ha a megfelelő kezelés hiánya további rosszabbodás kockázatával járna, melynek a személy nincs tudatában. Az Egyesült Királyságban (Anglia és Wales) az őrizetbe vétel (állapotfelmérés vagy kezelés céljából történő beutalás) feltétele, hogy az intézetben tartás szükséges legyen a beteg egészsége, biztonsága, illetve más személyek védelme érdekében.12 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET 12 Pszichopatikus rendellenességben vagy mentális károsodásban szenvedők kezelését elrendelő végzések esetén egy további feltételnek is meg kell felelni, nevezetesen, hogy a kezelés valószínűsíthetően enyhíti vagy megelőzi a szóban forgó állapot rosszabbodását. Kezelés céljából történő kötelező beutalás csak akkor igazolt, ha az érintett személy tekintetében megfelelő kezelés áll rendelkezésre. Lettországban a beteget beleegyezése nélkül nemcsak akkor részesítik pszichiátriai ellátásban, ha erőszakosan viselkedik, vagy ha azzal fenyeget, hogy önmagában vagy másokban személyi sérülést okoz, hanem akkor is, ha a mentális egészségügyi rendellenességben szenvedő beteg képtelennek mutatkozik arra, hogy önmagáról (vagy a gyámsága alatt álló személyről) gondoskodjék, és egészsége elkerülhetetlenül és komolyan rosszabbodhat. Az egészségromlás súlyos kockázatának fennállása esetén a román jog is lehetővé teszi a pszichiátriai betegek kötelező intézeti gyógykezelését. Összegezve, az Európai Unió tagállamainak többségében az egészségromlás kockázata igazolásként szolgál a beteg kötelező intézeti gyógykezelésbe vételére abban az esetben, ha a beteg az önkéntes kezelést elutasítja. Azokban a tagállamokban, ahol a kötelező intézeti gyógykezelésbe vétel korlátozottabb, a gondnoksági törvényeket alkalmazzák abból a célból, hogy a mentális rendellenességben szenvedő személyeket beleegyezésük nélkül részesítsék kezelésben. Azon feltételt illetően, hogy az 5. cikk 1. bekezdésének e) pontja alapján őrizetbe vett személy tekintetében az elmebetegséget meggyőző módon kell bizonyítani, a személy nem önkéntes beutalásához szükséges egészségügyi feltételek fennállásának megítéléséhez megkívánt szakértelem az Európai Unió egyes tagállamaiban eltérő. Számos állam joga megengedi, hogy ne csak képzett pszichiáter, hanem más orvos is részt vehessen az érintett személy felvételkori vizsgálatában, nemcsak sürgősségi esetekben, hanem rutin jellegű nem önkéntes elhelyezési eljárásban is (s az alapos vizsgálatot a pszichiáterek végzik el akkor, amikor a beteg már felvételt nyert a pszichiátriai osztályra), a többi országban pedig (Ausztria, Görögország, Írország, Hollandia, Portugália, Spanyolország, az Egyesült Királyság és 16 német tartomány) pszichiáter szakértői vélemény beszerzése kötelező. A legtöbb tagállam (Ausztria, Franciaország, Finnország, Görögország, Írország, Olaszország, Luxemburg, Portugália, Spanyolország, Svédország és az Egyesült Királyság) több (nem feltétlenül kizárólag pszichiáter) szakértő (nem feltétlenül a kötelező beutalás elrendelését megelőzően beszerzett) szakvéleményét vagy igazolását követeli meg; Belgiumban, Dániában és Hollandiában egyetlen szakértő szakvéleménye is elegendő. Dániában, Finnországban, Írországban, Luxemburgban és Svédországban pszichiáterek vagy más egészségügyi szakemberek hozzák meg a döntést, 10 másik tagállamban pedig bírók, ügyészek, polgármesterek, vagy az egészségügyi rendszertől független egyéb ágensek (pl. az Egyesült Királyságban szociális munkások) döntenek. Több állam megköveteli, hogy a kötelező intézeti gyógykezelés elrendelését megelőzően kevésbé korlátozó kezelés lehetősége is megfontolásra kerüljön. Belgiumban csak akkor megengedett a kötelező beutalás, ha más megfelelő kezelés nem áll rendelkezésre. Gyakorlatilag ez azt az esetet jelenti, amikor a beteg elutasítja az önkéntes kezelést. Az Egyesült Királyságban (Anglia és Wales) az őrizetben tartás feltétele az, hogy a beteg olyan természetű vagy fokú mentális rendellenességben szenvedjen, amire figyelemmel a beteg számára az a megfelelő, ha intézetben vizsgálják ki vagy kezelik. Gyakorlatilag ez azt jelenti, hogy a közösségen belüli kezelésnek kivitelezhetetlennek vagy lehetetlennek kell lennie; ez utóbbi tipikusan akkor fordul elő, amikor a beteg az önkéntes kivizsgálás vagy kezelés igénybe vételét13 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET 13 illetően megbízhatatlan. A kötelező járóbeteg-kezelés a kötelező intézeti gyógykezelés kevésbé korlátozó alternatívájaként négy tagállam (Belgium, Luxemburg, Portugália, Svédország) jogában kerül megemlítésre. 35. A kérelmező előterjesztette: a szakirodalom alapján nyilvánvaló, hogy a nyugat-európai országok mentális egészségügyi rendszerei a veszélyességet és a beleegyezés megadására való képtelenséget két külön kérdésként kezelik. A legtöbb ország mindkét alapon külön-külön előírja a nem önkéntes gyógykezelést (pl. Egyesült Királyság), néhány ország csak cselekvőképtelenség esetén írja elő (pl. Hollandia), de nem kötik össze a két kérdést BvR 882/09. számú, március 23-án hozott határozatában a német Szövetségi Alkotmánybíróság helyt adott egy bűntett miatt elítélt olyan személy által benyújtott alkotmányos panasznak, akit javító és megelőző intézkedésként pszichiátriai kórházba utaltak, és megállapította a releváns rajna-vidék-pfalzi jogszabály alkotmányellenességét. A Szövetségi Alkotmánybíróság a következőképpen összegezte az esetet: Az olyan személy természetes akarata ellenére történő egészségügyi kezelésben részesítés, akit javító és megelőző intézkedésként utaltak (kötelező gyógykezelésre) intézetbe, különösen súlyos beavatkozást jelent az Alaptörvény (Grundgesetz GG) 2.2. cikkének 1. mondatában biztosított fizikai integritáshoz való alapvető jogba. A jogalkotó elvileg nincs akadályozva abban, hogy ilyen beavatkozást lehetővé tegyen. Ez az intézkedés céljának elérését nevezetesen az intézetbe utalt személy elbocsáthatóvá tételét szolgáló kezelésekre is vonatkozik. A személy szabadságának jogi érdeke ami alapvető jogként részesül védelemben (GG 2.2. cikk) abban az esetben lehet alkalmas az ilyen beavatkozás igazolására, ha betegsége miatt a személy nem képes belátni betegségének súlyosságát és a kezelési intézkedések szükségességét, vagy ha képtelen ezen belátásnak megfelelően cselekedni. Bár e feltétel fennállása esetén a kötelező kezelés elvégzésére adott felhatalmazást kivételként el kell ismerni, az ilyen elismerés nem alapozza meg az állami szervek ész-alapú szuverenitását az alapvető jogok hordozója felett olyan módon, hogy a jogok hordozójának akarata pusztán azért figyelmen kívül hagyható lenne, mert a szóban forgó akarat eltér az általános preferenciáktól, vagy külső nézőpontból ésszerűtlennek látszik. Kötelező gyógykezelést előíró intézkedések csak abban az esetben alkalmazhatók, ha az alkalmazásukat igazoló kezelési cél tekintetében ígéretesek, és ha a várható előnyhöz képest nem hárítanak aránytalan terhet az érintett személyre. A Szövetségi Alkotmánybíróság különösen az alábbiakat állapította meg: Zwangsmaßnahmen dürfen ferner nur als letztes Mittel eingesetzt werden, wenn mildere Mittel keinen Erfolg versprechen... Für eine medikamentöse Zwangsbehandlung... bedeutet dies erstens, dass eine weniger eingreifende Behandlung aussichtslos sein muss. Zweitens muss der Zwangsbehandlung, soweit der Betroffene gesprächsfähig ist, der ernsthafte, mit dem nötigen Zeitaufwand und ohne Ausübung unzulässigen Drucks... unternommene Versuch vorausgegangen sein, seine auf Vertrauen gegründete Zustimmung zu erreichen. [Az Európai Bíróság Hivatalának nem hivatalos fordítása:] ( Továbbá, kényszerintézkedések csak végszükségben alkalmazhatók, amikor kevéssé korlátozó intézkedés nem nyújtja a siker kilátását. Kötelező egészségügyi14 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET 14 kezelés esetén ez először azt jelenti, hogy valamely enyhébb beavatkozással járó kezelésnek reménytelennek kell lennie. Másodszor, ha az érintett személy kommunikációképes, akkor a kötelező gyógykezelést megelőzően, a szükséges idő ráfordításával és megengedhetetlen nyomásgyakorlás nélkül meg kell szerezni a személy bizalom-alapú beleegyezését. [fordítás]) Az eset összegzése a következőképpen folytatódik: Továbbá, alapvető jogainak megőrzéséhez a zárt intézetbe utalt személy különösen nagy mértékben függ az eljárásjogi garanciáktól. Tervezett kezelési intézkedések esetén olyan kellően konkrét tájékoztatást kell nyújtani a személy számára, ami lehetővé teszi számára, hogy időben jogi védelmet keressen. Az arányosság megőrzéséhez alapvető fontosságú, hogy a kötelező gyógykezelést orvos rendelje el és orvos felügyelje. A jogi védelem arányosságának és hatékonyságának biztosításához széleskörűen dokumentálni kell az érintett személy akarata ellenére végrehajtott kezelési intézkedéseket. Tekintettel az alapvető jogok vonatkozásában fennálló azon speciális, a helyzetből fakadó fenyegetésekre, amelyeknek az intézetbe utalt személy ki van téve, azt is biztosítani kell, hogy a javító és megelőző intézkedés céljának elérése érdekében foganatosított kötelező gyógykezelést olyan feltételek között végrehajtott felülvizsgálat előzze meg, amelyek biztosítják a felülvizsgálat azon intézménytől való függetlenségét, amelybe a személyt utalták. A jogalkotó feladata annak kidolgozása, hogy ez miképpen valósuljon meg. A beavatkozás alapvető anyagi jogi és eljárásjogi előfeltételei jogi szabályozást igényelnek. [sajtóközlemény] IV. RELEVÁNS NEMZETKÖZI SZÖVEGEK 37. A fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ egyezmény 12. cikke kimondja: A törvény előtti egyenlőség 1. A részes államok újólag megerősítik, hogy a fogyatékossággal élő személyeknek joguk van ahhoz, hogy a törvény előtt mindenhol személyként ismerjék el őket. 2. A részes államok elismerik, hogy a fogyatékossággal élő személyeket az élet minden területén másokkal azonos alapon megilleti a jog-, illetőleg cselekvőképesség. 3. A részes államok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a fogyatékossággal élő személyek cselekvőképességének gyakorlásához esetlegesen szükséges segítség hozzáférhetővé váljon. 4. A részes államok biztosítják, hogy a cselekvőképesség gyakorlására vonatkozó valamennyi intézkedés, a nemzetközi emberi joggal összhangban, megfelelő és hatékony biztosítékokat tartalmaz a visszaélések megelőzésére. Az ilyen biztosítékok garantálják, hogy a cselekvőképesség gyakorlására vonatkozó intézkedések tiszteletben tartják a személy jogait, akaratát és választásait, összeférhetetlenségtől és indokolatlan befolyástól mentesek, arányosak és a személy körülményeire szabottak, a lehető legrövidebb időre vonatkoznak, továbbá hogy a hatáskörrel rendelkező, független és pártatlan hatóság vagy igazságügyi szerv rendszeresen felülvizsgálja azokat. A biztosítékok azzal arányosak, amilyen mértékben az adott intézkedések érintik a személy jogait és érdekeit.15 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET E cikk rendelkezéseire figyelemmel a részes államok minden megfelelő és hatékony intézkedést megtesznek a fogyatékossággal élő személyek egyenlő jogának biztosítására a tulajdonhoz való joghoz és az örökléshez való joghoz, saját pénzügyeik ellenőrzéséhez, továbbá bankkölcsönhöz, jelzáloghoz és más pénzügyi hitelhez való egyenlő hozzáféréshez, illetve biztosítják, hogy a fogyatékossággal élő személyeket önkényesen ne foszthassák meg vagyonuktól. 38. A pszichiátriai betegek védelméről és a pszichiátriai gyógykezelés fejlesztéséről szóló ENSZ Alapelvek (amelyek a 46/119. sz. közgyűlési határozatban december 17-én kerültek elfogadásra) a következő részeket tartalmazzák: 16. Alapelv Nem önkéntes beutalás 1. Valamely személy (a) nem önkéntes alapon betegként pszichiátriai intézetbe utalható; vagy (b) saját kérelem alapján felvételt nyert betegként nem önkéntes alapon pszichiátriai intézetben tartható akkor, és csak akkor, ha törvény által arra felhatalmazott, megfelelő képzettséggel rendelkező pszichiáter a 4. Alapelvvel összhangban megállapítja, hogy a személy mentális betegséggel küzd, és úgy véli: (a) hogy a mentális betegség miatt fennáll annak komoly lehetősége, hogy a személy azonnali vagy közvetlen kárt okoz önmagában vagy másokban; vagy (b) hogy a komoly mentális betegséggel küzdő és csorbult ítélőképességgel rendelkező személy beutalásának vagy további intézetben tartásának elmulasztása állapotának valószínű súlyos romlásához vezetne, vagy megakadályozná a legkevésbé korlátozó alternatíva elvének figyelembe vételével is csak pszichiátriai intézetbe történő beutalással biztosítható, megfelelő kezelés nyújtását. A (b) pontban hivatkozott esetben egy, az első szakembertől független második pszichiáterrel is konzultálni kell, ha arra lehetőség van. Ha ilyen konzultációra sor kerül, akkor nem önkéntes beutalás vagy visszatartás csak a második pszichiáter egyetértésével lehetséges. 2. A nem önkéntes beutalás vagy visszatartás első alkalommal a beutalás vagy visszatartás felülvizsgálati szerv általi felülvizsgálatát megelőzően csak a hazai jogban megfigyelés vagy előzetes kezelés céljára meghatározott rövid időtartamra tartható fenn. A beutalás okait haladéktalanul közölni kell a beteggel, s a beutalás tényét az alapul szolgáló okokkal együtt haladéktalanul és részletesen közölni kell a felülvizsgálatot végző szervvel, a beteg személyes képviselőjével (ha van ilyen), és a beteg családjával, ha a beteg ezt nem ellenzi. 3. Pszichiátriai intézet csak akkor fogadhat nem önkéntes alapon beutalt beteget, ha a hazai jogban meghatározott, hatáskörrel rendelkező szerv erre kijelölte. 39. A betegségek és az egészséggel kapcsolatos problémák nemzetközi statisztikai osztályozása (Tizedik revízió) a következőképpen határozza meg a paranoid schizophreniát: F20.0 Paranoid schizophrenia Paranoid schizophrenia esetén stabil, gyakran paranoid téveszmék észlelhetők, amikhez általában akusztikus hallucinációk, valamint percepciózavarok társulnak. Az16 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET 16 affektusok, az akarati élet és beszéd zavara, és kataton tünetek vagy teljesen hiányoznak, vagy viszonylag enyhék. A JOG I. AZ EGYEZMÉNY 5. CIKKE 1. BEKEZDÉSÉNEK ÁLLÍTÓLAGOS MEGSÉRTÉSE 40. A kérelmező azt panaszolta, hogy kötelező pszichiátriai kezelése az 5. cikk 1. bekezdésének e) pontját sértő szabadságtól megfosztásnak minősült. A Kormány vitatta az állítást. Az 5. cikk 1. bekezdésének releváns része kimondja: Mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra. Szabadságától senkit sem lehet megfosztani, kivéve az alábbi esetekben és a törvényben meghatározott eljárás útján: e) elmebetegek őrizetbe vétele. A. A felek érvei 1. A kérelmező 41. A kérelmező előterjesztette, hogy róla az Egyezmény 5. cikke 1. bekezdésének e) pontja céljaira nem került meggyőző módon bizonyításra, hogy elmebeteg. Álláspontja szerint pszichiátriai beteget csak akkor lehet intézeti gyógykezelésben részesíteni, ha állapota olyan súlyos, hogy ésszerűen számítani lehet annak rosszabbodására, és a kezelés elmaradása súlyosan veszélyeztetné egészségét. Az orvosoknak meggyőző módon kell bizonyítaniuk ezen feltételek fennállását, s szakvéleményüknek és a hazai bíróságok határozatainak szigorú és alapos vizsgálat alá kell esniük. Az intézeti gyógykezelés elutasítása nem tekinthető olyan körülménynek, ami igazolja a szabadságtól megfosztást, kivéve, ha meggyőzően bizonyításra került, hogy a beteg képtelen az egészségügyi kezelésével kapcsolatos döntés meghozatalára. A kérelmező azt állítja, hogy a jelen ügyben a fenti feltétel nem teljesült. 42. Állapota súlyosságát illetően a kérelmező előterjesztette: egyik orvosi szakvélemény sem bizonyította, hogy állapota elérte a súlyosság azon fokát, ami már elegendő a szabadságtól megfosztás igazolására. Sem az orvosok, sem a bíróságok nem jelezték, hogy az egészsége tekintetében megállapított veszély mennyire jelentős.17 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET A rosszabbodás ésszerű kilátásá -t illetően a kérelmező rámutatott: egyik orvosi szakvélemény sem tért ki arra, hogy miképpen fogja a jövőben jelentősen veszélyeztetni saját egészségét. Mindegyik szakvélemény elfogadta, hogy állapota évek óta stabil, s egyik sem számított rosszabbodásra. Ráadásul a Kerületi Bíróság határozata mindössze azt állapította meg, hogy kezelés nélkül hanyatlás mutatkozna állapotában; miközben nem merült fel kétely azt illetően, hogy a kezelés javítana állapotán. 44. Továbbá, a kérelmező úgy vélte, hogy a bíróságok a veszélyesség kritériumát sem megfelelően vizsgálták meg. Az ügyben nem merült fel olyan elem, ami azt mutatná, hogy a kezelés hiánya az egészségügyi törvény 188. b./ pontjával összhangban saját vagy mások életére, testi épségére, egészségére jelentős veszélyt jelenthet. Ezt bizonyítja az a tény is, hogy a váci Pszichiátriai Osztályon két hét elteltével a nyitott részlegre helyezték át a kérelmezőt, majd újabb két hét elteltével elbocsátották az Osztályról azon az alapon, hogy semmilyen veszélyt nem jelent. A veszélyesség hazai jogban meghatározott fogalmát nem lehetett volna a kérelmező nem konvencionális életmódjával, állapotának részleges belátásával, vagy az intézeti gyógykezelésre való hajlandóságának hiányával kapcsolatos megfontolásokkal helyettesíteni különösen azért, mert a hatóságok számára kevésbé szigorú intézkedések így járóbeteg-kezelés vagy további megfigyelés is rendelkezésre álltak (vö. Witold Litwa v. Poland, no /95, 78, ECHR 2000-III). 45. Azt illetően, hogy a fenti feltételek teljesülése meggyőző módon került-e bizonyításra, a kérelmező előterjesztette, hogy az orvosszakértők elmulasztották a diagnózis és a kérelmező általi egészségveszélyeztetés természetének alapos kivizsgálását. Kötelező gyógykezelését három szakvéleményre alapozták, nevezetesen dr. M.-ére, aki soha nem állított fel tényleges diagnózist, dr. L-ére, aki inkább pszichológus, nem pedig pszichiáter volt, valamint dr. H-éra, aki egy bírósági tárgyalás negyven perces szünetében végzett el egy gyors vizsgálatot. Ez utóbbi körülmény különösen megdöbbentő, mivel az ügyben nem merült fel sürgősségi elem. A kérelmező szerint e szakvélemények egyike sem minősült a megkívánt objektív orvosi szakvéleménynek. A kérelmező továbbá előterjesztette, hogy az egészségügyi törvény értelmében csak az a személy tekinthető pszichiátriai beteg -nek, akiről az Egészségügyi Világszervezet (WHO) által kidolgozott kategóriákkal összhangban álló, megfelelő diagnózis került felállításra. Ebben az ügyben azonban az orvosok nem terjesztettek elő elegendő bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy a kérelmező állapota megfelel valamely, az Egészségügyi Világszervezet által meghatározott betegségnek. 46. Az alapos vizsgálat követelményét illetően a kérelmező úgy érvelt, hogy a pszichiátriai betegek különösen érzékeny csoportot alkotnak, ami megköveteli, hogy a jogaikba történő bármilyen beavatkozás szigorú és18 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET 18 alapos vizsgálat alá essen, s bármely beavatkozást csak nagyon súlyos indokok igazolhatnak (ld. Kiss Alajos kontra Magyarország 38832/06. sz., 42., május 20.). A kérelmező szerint a hazai bíróságok túlzott alázatot tanúsítottak az orvosokkal szemben, és nem állapították meg meggyőző módon, hogy a kötelező intézeti gyógykezelés anyagi jogi feltételei fennállnak-e. 47. Az intézeti gyógykezelésre való hajlandóság hiányát illetően a kérelmező hangsúlyozta, hogy nem minden kezelés-visszautasítás igazol szabadságtól megfosztást; ha nem így lenne, akkor az érvelés körkörössé válna: a kezelést visszautasító személy pusztán a visszautasításra figyelemmel, tényleges állapotától függetlenül intézetbe utalható lenne. Ahhoz, hogy a kezelés-visszautasítás az ügy elbírálása során egyáltalán tényezőként merüljön fel, a személynek súlyosan betegnek kell lennie, a kezelés visszautasításának potenciálisan súlyosan veszélyeztetnie kell egészségét, és teljességgel ésszerűtlen indítékokon mint például a kezeléssel kapcsolatos döntés meghozatalára való képesség hiánya kell alapulnia, ami a jelen ügyben nem állt fenn. 48. A kérelmező hozzátette: nagyra értékelt volna mindenfajta szociális tanácsadást vagy segítséget ahhoz, hogy állást találjon, de ilyen segítségben nem részesítették. Csak egészségügyi kezelést javasoltak számára mégpedig dr. M. egészségügyi központjában, aki anyjának közeli ismerőse, aki nagymértékben involválódott a közte és anyja között kialakult konfliktusban, s aki emiatt a kérelmező szerint nem is volt alkalmas a kezelésére amely körülményről a kérelmező a bíróságot is tájékoztatta. Továbbá, az őrizetbe vételen kívül más alternatívák is rendelkezésre álltak, de a bíróság ezek lehetőségét nem fontolta meg kellően: például, a bírósági végzés meghozatalát el lehetett volna halasztani egy ambuláns megfigyelési időszak lezárulásáig. 2. A Kormány 49. A Kormány előterjesztette, hogy a kérelmező kötelező intézeti gyógykezelésére a magyar jogszabályokkal összhangban, és az Egyezmény 5. cikke 1. bekezdése e) pontjában foglaltaknak megfelelően került sor. A hazai jog kellő garanciákat biztosít az önkényes pszichiátriai őrizetbe vétellel szemben: kötelező intézeti gyógykezelést csak bírói szerv rendelhet el; az érintett személyt független orvosszakértőnek kell megvizsgálnia; az érintett személynek törvényes képviselővel kell rendelkeznie; a bírósági határozatot részletes indoklással kell ellátni és a határozat ellen fellebbezésnek van helye; s törvényességi okok miatt Legfelsőbb Bíróság általi felülvizsgálat is rendelkezésre áll. A Kormány előterjesztette, hogy a jelen ügyben mindezen garanciák alkalmazásra kerültek. 50. A Kormány hivatkozott a Bíróság többek között a Hutchison Reid v. the United Kingdom (no /99, 52, ECHR 2003-IV) ítéletben19 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET 19 kifejtett azon álláspontjára, hogy a pszichiátriai betegek kötelező intézetbe utalása nemcsak akkor válhat szükségessé, ha állapotuk meggyógyításához vagy feljavításához terápia, gyógyszer vagy más klinikai kezelés szükséges, hanem akkor is, ha ellenőrzésre és felügyeletre szorulnak annak megakadályozása érdekében, hogy önmagukban vagy más személyekben kárt tegyenek. A Kormány szerint a kezelés szükségessége önmagában, az önmagára vagy másokra való veszélyesség nélkül is elegendő igazolásul szolgál a mentálisan zavart személyek kötelező pszichiátriai kezelésére. A pszichiátriai beteg egészségének önmaga általi veszélyeztetése tekintetében fennálló, orvosilag észlelt és az önkéntes gyógykezelés beteg általi elutasításában megtestesülő kockázat olyan típusú vagy mértékű zavarnak tekinthető, ami kötelező intézetbe utalást indokol. 51. A Kormány hangsúlyozta, hogy a kérelmező kötelező intézeti gyógykezelésének elrendelésére a további egészségromlás megelőzése érdekében került sor, mivel a bíróság úgy látta, hogy a kérelmező nem hajlandó önként igénybe venni pszichiátriai gyógykezelést. Dr. M. nyilatkozata szerint a törvény alapján megkövetelt jelentős veszély azon tényre figyelemmel állt fenn, hogy a kezelés hiánya jelentős egészségromlást eredményezett volna. Ezzel a megállapítással dr. H. is egyetértett, aki előadta, hogy kezeléssel visszaállítható a kérelmező korábbi mentális egészségi szintje, kezelés hiányában azonban reziduális vagy még rosszabb állapot is felléphet. Ezért a kötelező intézeti gyógykezelésnél enyhébb intézkedés nem volt elegendő a kérelmező egészségének megvédéséhez. 52. Azon kérdést illetően, hogy az intézetbe utalás szükségességét a hazai hatóságok meggyőző módon bizonyították-e, a Kormány előterjesztette, hogy a kérelmezőt egy független orvosszakértő, dr. H. vizsgálta meg, aki paranoid skizofréniát állapított meg nála. Ezt a diagnózist két másik szakember dr. M. és dr. L. korábbi megállapításai is alátámasztották. Ilyen módon a kérelmező mentális állapotának felmérésébe bevont szakértelem megfelelt az európai standardoknak. Továbbá, a beteg kezelésének szükségességét az orvosszakértői bizonyítékok fényében független bíróság is értékelte, ami a legtöbb európai államban nem is előfeltétele a pszichiátriai betegek kötelező intézetbe utalásának. Következésképpen, a Kormány szerint a kérelmező elmebetegsége meggyőző módon bizonyítást nyert, amit később dr. T. szakértő is megerősített, aki nem azért szüntette meg a kérelmező kötelező gyógykezelését, mert a kérelmező soha nem szenvedett mentális zavarban, hanem azért, mert állapota javult (azaz nem jelentett közvetlen veszélyt, és önként hajlandó volt gyógykezelést igénybe venni; ld. fenti 30. bekezdés). 53. A hazai bíróságok pszichiátriai szakvéleményekkel szembeni túlzott alázatát illetően a Kormány előterjesztette, hogy az igazságügyi szakértők kirendelésére azért került sor, mert a Városi Bíróság nem rendelkezett a20 PLESÓ KONTRA MAGYARORSZÁG ÍTÉLET 20 szükséges szakértelemmel. Az orvosszakértői vélemények minden kétséget kizáróan perdöntők és meggyőzők voltak. A hazai bíróságok nem jártak el önkényesen, amikor két pszichiáter egy pszichológus megállapításaival megerősített szakvéleményére támaszkodtak. Bár általános cselekvőképtelenséget a szakértők nem állapítottak meg a kérelmezőnél, a hazai bíróságok megfelelően megvizsgálták, hogy betegsége vonatkozásában nem állt-e fenn a belátási képesség olyan hiánya vagy korlátozottsága, ami akadályozta őt abban, hogy a pszichiátriai kezelés tekintetében tájékozott döntést hozzon. B. A Bíróság értékelése 1. Általános elvek 54. A felek nem vitatták, hogy a kérelmező kötelező pszichiátriai intézetbe utalása szabadságtól megfosztás -t jelentett, s a Bíróság nem lát okot arra, hogy eltérően vélekedjék. A Kormány fenntartotta, hogy a szabadságtól megfosztásra az Egyezmény 5. cikke 1. bekezdésének e) pontja alapján került sor. A szabadságtól megfosztás igazolásaként más rendelkezésre nem történt hivatkozás. 55. A Bíróság megismétli, hogy az 5. cikk 1. bekezdésében foglalt törvényes és törvényben meghatározott eljárás útján kifejezések alapvetően a hazai jogra utalnak vissza; a hazai jog releváns eljárásának való megfelelés szükségességét mondják ki. A törvényes és törvényben meghatározott kifejezések mögött meghúzódó fogalom a tisztességes és megfelelő eljárás, nevezetesen az, hogy a szabadságtól megfosztó intézkedést megfelelő szervnek kell elrendelnie és végrehajtania, s az intézkedés nem lehet önkényes (ld. Winterwerp v. the Netherlands, 24 October 1979, 45, Series A no. 33; Wassink v. the Netherlands, 27 September 1990, 24, Series A no. 185-A; és újabban, Bik v. Russia, no /03, 30, 22 April 2010). 56. A hazai jog értelmezése és alkalmazása elsődlegesen a nemzeti hatóságokra, nevezetesen a bíróságokra tartozik. Mivel azonban a hazai jognak való meg nem felelés az 5. cikk 1. bekezdése alapján az Egyezmény megsértésével jár, a Bíróság bizonyos terjedelmű felülvizsgálati jogkörrel rendelkezhet és rendelkezik az ilyen megfelelések vonatkozásában (ld. Benham v. the United Kingdom, 10 June 1996, 41, Reports of Judgments and Decisions 1996-III, és a fent hivatkozott Bik v. Russia, 31). 57. Bár a Bíróság korábban nem adott átfogó meghatározást arra vonatkozóan, hogy milyen típusú hatósági magatartás minősülhet önkényes -nek az 5. cikk 1. bekezdésének céljaira, eseti alapon a legfontosabb elvek kidolgozásra kerültek. Az esetjogból továbbá egyértelmű, hogy az 5. cikk kontextusában az önkényesség fogalma az adott Több megjelenítése
Gondnokság és emberi jogok Magyarországon A gondnokság jogintézményének és gyakorlatának elemzése 2007 Húsz évig voltam gondnokság alatt. Nem engedték, hogy használjam a saját pénzemet, vagy magam döntsem Részletesebben EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGA MÁSODIK SZEKCIÓ. TERNOVSZKY kontra MAGYARORSZÁG ÜGY. (67545/09. sz. kérelem) ÍTÉLET STRASBOURG. 2010. december 14.
EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGA MÁSODIK SZEKCIÓ TERNOVSZKY kontra MAGYARORSZÁG ÜGY (67545/09. sz. kérelem) ÍTÉLET STRASBOURG 2010. december 14. Ezen határozat az Egyezmény 44. cikkének 2. bekezdésében foglalt Részletesebben A korlátozottan cselekvőképesek, illetve cselekvőképtelenek által kötött szerződések érvényességi kérdései fókuszban a vagyonjogi kérdések
A korlátozottan cselekvőképesek, illetve cselekvőképtelenek által kötött szerződések érvényességi kérdései fókuszban a vagyonjogi kérdések I. A cselekvőképességről általában A cselekvőképesség az embernek Részletesebben Kérdések és válaszok az új Polgári Törvénykönyv Első és Második Könyvének rendelkezéseivel kapcsolatban (2010. január 21.)
Kérdések és válaszok az új Polgári Törvénykönyv Első és Második Könyvének rendelkezéseivel kapcsolatban (2010. január 21.) Előzetes megjegyzések: 1. A Kérdések és válaszok közzétételének célja, hogy közérthető, Részletesebben az emberi jogok európai bíróságának ÍtÉleteibó l
az emberi jogok európai bíróságának ÍtÉleteibó l az egyezmény 3. cikke a kínzás És embertelen, megalázó bánásmód vagy büntetés tilalma M.Y.H. és mások Svédország elleni ügye 1 Az ügy körülményei. M.Y.H, Részletesebben (Jogalkotási aktusok) RENDELETEK
2014.5.27. L 158/1 I (Jogalkotási aktusok) RENDELETEK AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 536/2014/EU RENDELETE (2014. április 16.) az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek klinikai vizsgálatairól és a Részletesebben Emberi jogi képzés a visszatérés területén. Oktatási segédanyag. Országos Bírósági Hivatal 2012-2013.
Emberi jogi képzés a visszatérés területén Oktatási segédanyag Országos Bírósági Hivatal 2012-2013. Emberi jogi képzés a visszatérés területén Oktatási segédanyag Tartalomjegyzék: Dr. Igor Ciobanu: A visszaküldés Részletesebben körülményei Tamási Erzsébet Bolyky Orsolya tudományos főmunkatárs (OKRI) tudományos munkatárs (OKRI)
Iustum Aequum Salutare X. 2014. 4. 51 84. A távoltartás gyakorlati alkalmazásának körülményei tudományos főmunkatárs (OKRI) tudományos munkatárs (OKRI) A családon belüli vagy kapcsolati erőszak minden Részletesebben KÚRIA MENEKÜLTÜGYI JOGGYAKORLAT- ÖSSZEFOGLALÓ VÉLEMÉNY ELEMZŐ CSOPORT
KÚRIA MENEKÜLTÜGYI JOGGYAKORLAT- ELEMZŐ CSOPORT ÖSSZEFOGLALÓ VÉLEMÉNY A Kúria Közigazgatási és Munkaügyi Kollégiuma által 2014. október 13-án elfogadott összefoglaló vélemény [Bszi. 29-30. ] Tartalomjegyzék Részletesebben Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-1678/2013. számú ügyben
Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-1678/2013. számú ügyben Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna A vizsgálat megindítása A panaszos anya az 1998-ban született gyermeke ügyében fordult hozzám. A beadvány Részletesebben Chronowski Nóra Drinóczi Tímea Kocsis Miklós Zeller Judit VÁLOGATOTT ALAPJOGI ESETEK II. SZABADSÁG ÉS EGYENLŐSÉG 1.
Chronowski Nóra Drinóczi Tímea Kocsis Miklós Zeller Judit VÁLOGATOTT ALAPJOGI ESETEK II. SZABADSÁG ÉS EGYENLŐSÉG 1. Pécs 2010 TARTALOMJEGYZÉK 1. fejezet A szabadsághoz és a személyi biztonsághoz való jog Részletesebben AZ ALAPJOGOK HELYZETE MAGYARORSZÁGON 2004-BEN *
Halmai Gábor AZ ALAPJOGOK HELYZETE MAGYARORSZÁGON 2004-BEN * BEVEZETÔ MEGJEGYZÉSEK Az Európai Parlament (EP) 2001. július 5-i ajánlására az Európai Unió Bizottsága 2002 szeptemberében létrehozott egy független Részletesebben Halmai Gábor. * A jelentés összeállításában részt vett Bárd Petra, Mészáros Gábor, Polgári Eszter, D. Tóth Balázs és Varsányi Benedek.
A SZOCIÁLIS ELLÁTÁSOK SZABÁLYOZÁSÁNAK PROBLÉMÁI A NEKI ÜGYEINEK TÜKRÉBEN B E V E Z E T É S A tanulmány szerzõi: IVÁNYI KLÁRA és DR. UDVARI MÁRTON Az önkormányzat részérõl elkövetett hátrányos megkülönböztetés Részletesebben AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG HATÁROZATAI
2014. február 17. 2014. 5. szám AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG HATÁROZATAI AZ ALKOTMÁNYBÍRÓSÁG HIVATALOS LAPJA TARTALOM 5/2014. (II. 14.) AB határozat a Kúria Pfv.IV.21.705/2011/4. számú ítélete alaptörvény-ellenességének Részletesebben Kiutasítás és emberi jogok
Kiutasítás és emberi jogok A legfontosabb emberi jogi kötelezettségek gyakorlati alkalmazása a kiutasítás bírói elrendelése vagy felülvizsgálata során Gyulai Gábor dr. Mink Júlia dr. Iván Júlia Jegyzet Részletesebben A HONTALANSÁGRÓL SZÓLÓ 2. SZÁMÚ IRÁNYMUTATÁS: Eljárás annak meghatározására, hogy egy személy hontalan-e
Belarus Bevezetés Magyarország Csehország mint menedéket nyújtó ország Szlovákia Lengyelország Ukrajna Ausztria Budapest Magyarország Románia Szlovénia Horvátország Szerbia A menedékkérők és menekültek Részletesebben Hontalanság Magyarországon
M A G Y A R H E L S I N K I B I Z O T T S Á G Hontalanság Magyarországon JELENTÉS A HONTALANOK VÉDELMÉRŐL, A HONTALANSÁG MEGELŐZÉSÉRŐL ÉS CSÖKKENTÉSÉRŐL Írta Gyulai Gábor 2010. december Támogatta ENSZ Részletesebben TÓTH Judit A HIV státusz szerepe az idegenrendészetben
TÓTH Judit A HIV státusz szerepe az idegenrendészetben Külföldinek tekintendő mindenki, aki nem tudja személyi igazolvánnyal, útlevéllel vagy állampolgársági bizonyítvánnyal igazolni, hogy magyar állampolgár. Részletesebben A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK
EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2014.4.15. COM(2014) 225 final A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK a házassági ügyekben és a szülői Részletesebben Lenia Samuel. Az Európai Szociális Karta esetjoga 1
Lenia Samuel ALAPVETŐ SZOCIÁLIS JOGOK Az Európai Szociális Karta esetjoga 1 Európa Tanács, Strasbourg, 1997 1 A fordítás első változatát készítette: Ottlik András. A fordítás elkészítését kezdeményezte: Részletesebben Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-3752/2014. számú ügyben
Az alapvető jogok biztosának Jelentése az AJB-3752/2014. számú ügyben Előadó: dr. Lápossy Attila dr. Fecz Dóra Az eljárás megindítása Egy neve elhallgatását kérő panaszos a kötelező gyógyszertári ügyeletre Részletesebben A bűncselekmények áldozatainak segítéséről és az állami kárenyhítésről szóló törvény koncepciója
A bűncselekmények áldozatainak segítéséről és az állami kárenyhítésről szóló törvény koncepciója I. BEVEZETÉS Az áldozatsegítés 1 a modern büntetőpolitika feladata A bűncselekmények széles értelemben vett Részletesebben EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGA MÁSODIK SZEKCIÓ. MAGYAR KERESZTÉNY MENNONITA EGYHÁZ ÉS MÁSOK kontra MAGYARORSZÁG ÜGY
EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGA MÁSODIK SZEKCIÓ MAGYAR KERESZTÉNY MENNONITA EGYHÁZ ÉS MÁSOK kontra MAGYARORSZÁG ÜGY (70945/11, 23611/12, 26998/12, 41150/12, 41155/12, 41463/12, 41553/12, 54977/12 és 56581/12 Részletesebben AZ ÜGYÉSZSÉGI KÖZLÖNY 12. SZÁMÁNAK MELLÉKLETE
AZ ÜGYÉSZSÉGI KÖZLÖNY 12. SZÁMÁNAK MELLÉKLETE I Jogszabályok 2009. évi CXX. törvény* a Polgári Törvénykönyvrõl ELSÕ KÖNYV BEVEZETÕ RENDELKEZÉSEK 1:1. [A törvény hatálya] Ez a törvény állapítja meg a személyek Részletesebben A válóperes gyermekelhelyezési gyakorlat gyermekjogi szempontú vizsgálata
Dr. Karsai Edina: A válóperes gyermekelhelyezési gyakorlat gyermekjogi szempontú vizsgálata I. A Gyermek jogairól szóló New Yorkban 1989. november 20-án kelt Egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) gyermekelhelyezést Részletesebben 2009. évi.. törvény a Polgári Törvénykönyvről * ELSŐ KÖNYV BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK
Dr. Draskovics Tibor igazságügyi és rendészeti miniszter 2009. évi.. törvény a Polgári Törvénykönyvről * ELSŐ KÖNYV BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK 1:1. [A törvény hatálya] Ez a törvény állapítja meg a személyek Részletesebben Amerikai Nagykövetség, Budapest. Országjelentések az emberi jogok tiszteletben tartásáról - 2013
2013. évi emberi jogi jelentés Országjelentések az emberi jogok tiszteletben tartásáról - 2013 http://www.state.gov/j/drl/rls/hrrpt/humanrightsreport/index.htm?year=2013&dlid=220287#wrapper Kiadta az Amerikai Részletesebben 2009. évi CXX. törvény. a Polgári Törvénykönyvről 1
1. oldal 2009. évi CXX. törvény a Polgári Törvénykönyvről 1 ELSŐ KÖNYV BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK 1:1. [A törvény hatálya] Ez a törvény állapítja meg a személyek mellérendeltségen és egyenjogúságon alapuló Részletesebben 2016 © DocPlayer.hu Adatvédelmi irányelvek | Szolgáltatási feltételek | Visszajelzés

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság KÚRIA KÚRIA Kúria Kúria