text:
2017. évi CLXXXV. törvény - 1.oldal - Hatályos Jogszabályok Gyűjteménye
a váltójogi szabályokról *
Az Országgyűlés a váltójog egységes hazai szabályrendszerének érvényesítése érdekében, a Genfben, 1930. június 7-én megkötött váltójogi egyezmények kihirdetéséről szóló 1965. évi 1. törvényerejű rendelettel kihirdetett egységes váltótörvénynek a Magyarországon alkalmazandó kiegészítő váltójogi szabályokkal való egybefoglalásával a következő törvényt alkotja:
AZ IDEGEN VÁLTÓ KIÁLLÍTÁSA ÉS ALAKJA
a) a váltó elnevezést az okirat szövegében, éspedig az okirat kiállításának nyelvén;
b) a határozott pénzösszeg fizetésére szóló feltétlen meghagyást;
c) a fizetésre kötelezett nevét (címzett);
d) az esedékesség megjelölését;
e) a fizetési hely megjelölését;
f) annak a nevét, akinek részére vagy rendelkezésére kell a fizetést teljesíteni;
g) a váltó kiállítási napjának és helyének megjelölését;
h) a kibocsátó aláírását.
2. § Az az okirat, amelyből az 1. §-ban megjelölt kellékek valamelyike hiányzik, nem váltó, kivéve a következő pontokban foglalt eseteket:
a) az olyan váltót, amelyen az esedékesség nincs megjelölve, megtekintésre szóló váltónak kell tekinteni;
b) külön megjelölés hiányában a címzett neve mellett feltüntetett helyet fizetési helynek és egyúttal a címzett lakóhelyének kell tekinteni;
c) ha a váltón a kiállítás helye nincs megjelölve, a váltót úgy kell tekinteni, mintha a kibocsátó neve mellett megjelölt helyen állították volna ki.
3. § (1) A váltó a kibocsátó saját rendelkezésére is szólhat.
(2) A váltó a kibocsátónak is címezhető.
(3) A váltó harmadik személy számlájára is kibocsátható.
4. § A váltó szólhat úgy is, hogy harmadik személynél fizetendő, mégpedig akár a címzett lakóhelyén, akár más helyen.
5. § (1) A megtekintésre vagy megtekintés után bizonyos időre fizetendő váltóban a kibocsátó kamatot köthet ki a váltóösszeg után. Minden más váltóban ezt a kikötést nem írottnak kell tekinteni.
(2) A kamatlábat a váltóban meg kell jelölni; e megjelölés hiányában a kamatkikötést nem írottnak kell tekinteni.
(3) Ha más nap nincs megjelölve, a kamat a váltó keltétől jár.
6. § (1) Ha a váltóban a fizetendő összeg betűkkel és számokkal is szerepel, eltérés esetében a betűkkel kiírt összeg érvényes.
(2) Az olyan váltó, amelyben az összeg betűkkel vagy számokkal többször is szerepel, eltérés esetében a legkisebb összeg erejéig érvényes.
7. § Ha a váltón olyan személy aláírása szerepel, aki váltókötelezettséget nem vállalhat, vagy ha azon hamis aláírás, nemlétező személy aláírása vagy olyan aláírás van, amely - bármely más okból - nem kötelezi az aláírót vagy azt a személyt, akinek nevében a váltót aláírták, ez a többi aláíró kötelezettségét nem érinti.
8. § Ha valaki váltót ír alá olyan személy képviselőjeként, akinek képviseletére nem jogosult, a váltó alapján maga válik kötelezetté; ha fizet, ugyanazok a jogok illetik, amelyek az állítólagos képviseltet illették volna. Ugyanez áll arra a képviselőre, aki a képviseleti jog határait túllépte.
9. § (1) A kibocsátó felelős az elfogadásért és a fizetésért.
(2) A kibocsátó kizárhatja felelősségét a váltó elfogadásáért; minden olyan kikötést, amellyel a kibocsátó a fizetésért való felelősséget kizárja, nem írottnak kell tekinteni.
10. § Ha a váltó a kibocsátáskor hiányos volt és a pótlás a létrejött megállapodástól eltér, a váltóbirtokossal szemben a megállapodás megszegésére csak abban az esetben lehet hivatkozni, ha a váltót a váltóbirtokos rosszhiszeműen szerezte, vagy ha a megszerzéssel kapcsolatban súlyos gondatlanságot követett el.
11. § (1) Minden váltó, még ha nem is szól kifejezetten rendeletre, váltóátruházás (forgatmány) útján átruházható.
(2) Ha a kibocsátó a váltón ezeket a szavakat vette fel: „nem rendeletre”, vagy ha más azonos értelmű kifejezést vett fel, a váltó csak közönséges engedmény alakjában és hatályával ruházható át.
(3) A váltó átruházható a címzettre is, akár elfogadta a váltót, akár nem, továbbá a kibocsátóra vagy bármely más kötelezettre. Ezek a személyek a váltót tovább átruházhatják.
12. § (1) A váltóátruházás csak feltétlen lehet. A váltóátruházáshoz fűzött bármilyen feltételt nem írottnak kell tekinteni.
(2) A részleges váltóátruházás semmis.
(3) A bemutatóra szóló váltóátruházás üres váltóátruházásként érvényes.
13. § (1) A váltóátruházási nyilatkozatot a váltóra vagy az ahhoz csatolt lapra (toldatra) kell írni. Ezt a nyilatkozatot az átruházónak alá kell írnia.
(2) A váltóátruházásnak nem kell megjelölnie a kedvezményezettet, s az állhat az átruházó puszta aláírásából is (üres átruházás). Az utóbbi esetben a váltóátruházás csak akkor érvényes, ha a váltó hátlapján vagy a toldaton szerepel.
14. § (1) A váltóátruházás átruházza a váltóból eredő valamennyi jogot.
(2) Üres váltóátruházás esetében a váltóbirtokos:
a) az üres váltóátruházást kitöltheti akár a saját nevére, akár más személy nevére;
b) a váltót újból átruházhatja akár üres váltóátruházással, akár más személy nevére;
c) a váltót harmadik személynek továbbadhatja anélkül, hogy az üres váltóátruházást kitöltené és a váltót váltóátruházó nyilatkozattal látná el.
15. § (1) A váltóátruházó ellenkező kikötés hiányában felelős a váltó elfogadásáért és kifizetéséért.
(2) A váltóátruházó megtilthatja a további váltóátruházást; ebben az esetben nem felelős azokkal a személyekkel szemben, akikre a váltót utóbb ruházták át.
16. § (1) A váltó birtokosát jogos váltóbirtokosnak kell tekinteni, ha jogot a váltóátruházások meg nem szakított láncolatával igazolja, akkor is, ha az utolsó váltóátruházás üres. A törölt váltóátruházásokat ebből a szempontból nem írottnak kell tekinteni. Ha az üres váltóátruházásra másik váltóátruházás következik, az utóbbi váltóátruházás aláíróját úgy kell tekinteni, mint aki a váltót üres váltóátruházás útján szerezte meg.
(2) Ha a váltó valakinek birtokából bármi módon elvész, részére a váltót az a váltóbirtokos, aki jogát az előbbi bekezdésben meghatározott módon igazolja, csak akkor köteles kiadni, ha azt rosszhiszeműen szerezte, vagy ha a megszerzéssel kapcsolatban súlyos gondatlanságot követett el.
17. § Váltón alapuló keresettel megtámadott személy a váltóbirtokossal szemben nem hivatkozhat olyan kifogásra, amely a kibocsátóval vagy valamelyik előbbi váltóbirtokossal szemben fennálló személyes viszonyán alapul, kivéve, ha a váltóbirtokos a váltó megszerzésével tudatosan az adós hátrányára cselekedett.
18. § (1) Ha a váltóátruházás e szavakat tartalmazza: „beszedésre érvényes”, „behajtás végett”, „meghatalmazásul”, vagy pedig az egyszerű meghatalmazásra utaló más megjegyzést, a váltóbirtokos a váltóból eredő minden jogot gyakorolhat ugyan, de a váltót csak ilyen meghatalmazási váltóátruházással ruházhatja át.
(2) A kötelezett ebben az esetben a váltóbirtokossal szemben csak olyan kifogásra hivatkozhat, amely az átruházó ellen érvényesíthető.
(3) A meghatalmazási váltóátruházásba foglalt meghatalmazás nem szűnik meg sem a meghatalmazó halálával, sem azzal, hogy a meghatalmazó utóbb cselekvőképtelenné válik.
19. § (1) Ha a váltóátruházás e megjegyzést tartalmazza: „értéke biztosítékul”, „értéke zálogul” vagy pedig az elzálogosításra utaló bármely más megjegyzést, a váltóbirtokos a váltóból eredő minden jogot gyakorolhat ugyan, de váltóátruházásának csak olyan hatálya van, mint a meghatalmazási váltóátruházásnak.
(2) A kötelezett az ilyen váltóbirtokossal szemben nem hivatkozhat olyan kifogásra, amely az átruházóhoz való személyes viszonyán alapul, kivéve, ha a váltóbirtokos a váltó megszerzésével tudatosan az adós hátrányára cselekedett.
20. § (1) Az esedékesség utáni váltóátruházásnak hatálya ugyanaz, mint az esedékesség előttié. A fizetés hiánya miatt felvett óvás, vagy az ennek felvételére megszabott határidő eltelte után azonban a váltóátruházásnak csak az a hatálya, mint a közönséges engedménynek.
(2) A nem keltezett váltóátruházást - az ellenkező bizonyításáig - úgy kell tekinteni, hogy az az óvás felvételére megszabott határidő eltelte előtt keletkezett.
21. § A váltót esedékességéig akár annak birtokosa, akár egyszerű birlalója bemutathatja elfogadás végett a címzettnek, az utóbbi lakóhelyén.
22. § (1) A kibocsátó a váltóban - határidő kitűzésével vagy anélkül - kikötheti, hogy azt elfogadás végett be kell mutatni.
(2) A kibocsátó a váltóban megtilthatja az elfogadás végett történő bemutatást, kivéve, ha a váltó harmadik személynél vagy nem a címzett lakóhelyén fizetendő, vagy ha a váltó megtekintés után bizonyos időre szól.
(3) A kibocsátó kikötheti azt is, hogy a váltót meghatározott határidő előtt elfogadás végett ne mutassák be.
(4) Ha a kibocsátó a bemutatást nem tiltotta meg, bármelyik váltóátruházó - határidő kitűzésével vagy anélkül - kikötheti, hogy a váltót elfogadás végett be kell mutatni.
23. § (1) A megtekintés után bizonyos időre szóló váltót keltétől számított egy éven belül elfogadás végett be kell mutatni.
(2) A kibocsátó ennél rövidebb vagy hosszabb határidőt tűzhet ki.
(3) A váltóátruházók ezeket a határidőket megrövidíthetik.
24. § (1) A címzett kívánhatja, hogy a váltót az első bemutatást követő napon neki másodszor mutassák be. Az érdekelt azt a kifogást, hogy ezt a kívánságot nem teljesítették, csak abban az esetben érvényesítheti, ha ez a kívánság az óvásban szerepel.
(2) A váltóbirtokos nem köteles az elfogadás végett bemutatott váltót a címzettnél hagyni.
25. § (1) Az elfogadást a váltóra kell írni. Az elfogadást ez a szó: „elfogadom” vagy más hasonló értelmű szó fejezi ki; az elfogadást a címzett írja alá. A címzettnek a váltó előlapjára írt puszta aláírása elfogadás.
(2) Ha a váltó megtekintés után bizonyos idő múlva fizetendő, vagy ha a váltót külön kikötésnél fogva meghatározott időn belül elfogadás végett be kell mutatni, az elfogadást keltezni kell arról a napról, amelyen az elfogadás megtörtént, illetve - a váltóbirtokos kívánságára - a bemutatás napjáról. Keltezés hiányában a váltóbirtokosnak ahhoz, hogy megtérítési igényét a váltóátruházók és a kibocsátó ellen fenntartsa, e mulasztást kellő időben felvett óvással meg kell állapíttatnia.
26. § (1) Az elfogadásnak feltétlennek kell lennie, azonban a címzett azt az összeg egy részére korlátozhatja.
(2) Ha az elfogadás a váltó rendelkezéseitől bármely más irányban tér el, ez az elfogadás megtagadásának számít, az elfogadó azonban elfogadó nyilatkozatának tartalma szerint felelős.
27. § (1) Ha a kibocsátó a váltóban a címzett lakóhelyétől eltérő fizetési helyet jelölt ki, annak a harmadik személynek megnevezése nélkül, akinél a fizetésnek történnie kell, ezt a személyt a címzett az elfogadáskor jelölheti meg. E megjelölés hiányában az elfogadót úgy kell tekinteni, mint aki azt a kötelezettséget vállalta, hogy a fizetés helyén maga fog fizetni.
(2) Ha a váltó a címzett lakóhelyén fizetendő, a címzett elfogadásában ugyanabban a helységben a fizetés teljesítésére más címet is megjelölhet.
28. § (1) Az elfogadással a címzett arra vállal kötelezettséget, hogy a váltót az esedékességkor kifizeti.
(2) Fizetés hiányában a váltóbirtokost - még ha az maga a kibocsátó is -, a váltóból eredő közvetlen kereseti jog illeti meg az elfogadóval szemben mindarra, ami a 48. és 49. § értelmében követelhető.
29. § (1) Ha a címzett a váltóra írt elfogadását a váltó visszaadása előtt kitörölte, ez az elfogadás megtagadásának számít. Az ellenkező bizonyításáig a törlést úgy kell tekinteni, hogy az a váltó visszaadása előtt történt.
(2) Ha azonban a címzett elfogadását a váltóbirtokossal vagy bármelyik váltókötelezettel írásban közölte, velük szemben elfogadó nyilatkozatának tartalma szerint felelős.
30. § (1) A váltó összegének kifizetését - egészben vagy részben - váltókezességgel lehet biztosítani.
(2) Ezt a biztosítékot harmadik személy vagy a váltó egyik aláírója is nyújthatja.
31. § (1) A váltókezességet a váltóra vagy a toldatra kell írni.
(2) A váltókezességet kifejezik ezek a szavak: „kezességet vállalok”, vagy más azonos értelmű kifejezés; a nyilatkozatot a kezesnek alá kell írnia.
(3) A váltó előlapjára írt puszta aláírást kezességnek kell tekinteni, kivéve a címzett és a kibocsátó aláírását.
(4) A váltókezességi nyilatkozatban meg kell jelölni azt a személyt, akiért a kezességet vállalták. Ennek hiányában a kezességet úgy kell tekinteni, hogy azt a kibocsátóért vállalták.
32. § (1) A váltókezes kötelessége ugyanolyan, mint azé, akiért a kezességet vállalta.
(2) Kötelezettségvállalása akkor is érvényes, ha a kötelezettség, amelyért kezességet vállalt, semmis, kivéve, ha ez a semmisség alaki hibából ered.
(3) Ha a váltókezes a váltót kifizeti, a váltóból eredő jogokat megszerzi azzal szemben, akiért a kezességet vállalta, valamint azokkal szemben, akik az utóbbi iránt a váltó alapján kötelezettek.
(4) A váltókezes kötelezettségét nem érinti, ha az, akiért a kezességet vállalta, jogutód nélkül megszűnik.
a) megtekintésre,
b) megtekintés után bizonyos időre,
c) kelet után bizonyos időre,
d) határozott napra.
(2) A más vagy egymást követő több esedékességi időpontra szóló váltó semmis.
34. § (1) A megtekintésre szóló váltó bemutatásakor fizetendő. Az ilyen váltót keltétől számított egy éven belül kell fizetés végett bemutatni. A kibocsátás ennél rövidebb vagy hosszabb határidőt tűzhet. A váltóátruházó e határidőket megrövidítheti.
(2) A kibocsátó kikötheti, hogy a megtekintésre szóló váltót meghatározott nap előtt fizetés végett ne mutassák be. Ebben az esetben a bemutatási határidő ettől a naptól kezdődik.
35. § (1) A megtekintés után bizonyos időre szóló váltó esedékességét az elfogadástól, illetve az óvás keltétől kell számítani.
(2) Óvás hiányában a nem keltezett elfogadást az elfogadóval szemben úgy kell tekinteni, hogy az az elfogadás végett történő bemutatásra megszabott határidő utolsó napján keletkezett.
36. § (1) Kelet vagy megtekintés után egy vagy több hónapra kiállított váltó annak a hónapnak megfelelő napján esedékes, amelyben a fizetés teljesítendő. Megfelelő nap hiányában az esedékesség e hónap utolsó napja.
(2) Ha a váltó a kelettől vagy a megtekintéstől egy vagy több egész és egy fél hónapra szól, előbb az egész hónapokat kell számításba venni.
(3) Ha az esedékesség a hónap kezdetére, közepére (január közepe, február közepe stb.) vagy végére szól, ezalatt a hónap első, tizenötödik vagy utolsó napját kell érteni.
(4) E kifejezések: „nyolc nap” vagy „tizenöt nap” nem egy, illetve két hetet, hanem valóságban nyolc, illetve tizenöt napi határidőt jelentenek.
(5) Ez a kifejezés: „fél hónap” tizenöt napot jelent.
37. § (1) Ha a váltó határozott napon olyan helyen fizetendő, ahol a naptári időszámítás a kiállítás helyének időszámításától eltér, az esedékesség napját úgy kell tekinteni, hogy azt a fizetési hely időszámítása szerint állapították meg.
(2) Ha a kelet után bizonyos időre szóló váltó olyan helyen fizetendő, ahol a naptári időszámítás más, mint a kiállítás helyén, a kiállítás napját a fizetés helyének időszámítása szerint kell a megfelelő napra átszámítani és a lejáratot ennek alapján megállapítani.
(3) A váltó bemutatásának határidejét az előbbi bekezdés szabályainak megfelelően kell kiszámítani.
(4) E szabályok nem alkalmazhatók, ha a váltó valamelyik kikötéséből vagy egyéb tartalmából kitűnik, hogy a szándék más szabályok alkalmazására irányult.
38. § (1) A határozott napra, valamint a kelet vagy megtekintés után bizonyos időre szóló váltó birtokosa köteles a váltót a fizetési napon vagy az azt követő két munkanap valamelyikén fizetés végett bemutatni.
(2) A váltónak valamely leszámolóhelyen történő bemutatása fizetés végett történő bemutatásnak számít.
(3) Leszámolóhely az a hitelintézet, amely az idegen váltó címzettje, illetve a saját váltó kiállítója (a továbbiakban együtt: egyenes váltóadós) javára fizetési számlát vezet, és az egyenes váltóadóssal létrejött megállapodása alapján a váltó fizetés végett történő bemutatásakor az egyenes váltóadós nevében és fizetési számlája terhére fizetést teljesít.
39. § (1) A címzett fizetés ellenében a váltóbirtokos által nyugtázott váltó kiadását követelheti.
(2) A váltóbirtokos a részfizetést nem utasíthatja vissza.
(3) Részfizetés esetében a címzett követelheti, hogy a részfizetést a váltóra feljegyezzék és számára nyugtát adjanak.
40. § (1) A váltóbirtokos esedékesség előtt nem köteles a váltóra fizetést elfogadni.
(2) A címzett az esedékesség előtt csak saját kockázatára és veszélyére fizethet.
(3) Aki az esedékességkor fizet, kötelezettsége alól joghatályosan mentesül, kivéve, ha terhére csalárdság vagy súlyos gondatlanság állapítható meg. A fizető köteles vizsgálni a váltóátruházások sorrendjének szabályszerűségét, az átruházók aláírásának valódiságát azonban nem.
41. § (1) Ha a váltó a fizetés helyén nem használatos pénznemről szól, összegét az ország pénznemében lehet fizetni, az esedékesség napjának megfelelő érték szerint. Ha az adós késedelemben van, a váltóbirtokos követelheti, hogy a váltóösszeget az ország pénzében - választása szerint - akár az esedékesség napjának, akár a fizetés napjának megfelelő árfolyamon fizessék.
(2) A fizetés helyén fennálló szokás határozza meg az idegen pénznem értékét. A kibocsátó azonban kikötheti, hogy a fizetendő összeget a váltóban meghatározott árfolyam szerint számítsák.
(3) Az előbbi szabályokat nem lehet alkalmazni, ha a kibocsátó kikötötte, hogy a fizetésnek meghatározott pénznemben kell történnie (effektivitási záradék).
(4) Ha a váltó olyan pénznemre szól, amelynek a kiállítás és a fizetés országában ugyanaz a neve, de más az értéke, a vélelem az, hogy a fizetési hely pénznemét értették.
42. § (1) Ha a váltót a 38. §-ban megszabott határidőben fizetés végett be nem mutatják, mindegyik adós a váltóösszeget a váltóbirtokos veszélyére és költségére az illetékes bíróságnál letétbe helyezheti.
(2) A váltóadós a váltóösszeget lakóhelye vagy a fizetési hely szerint illetékes járásbíróságnál helyezheti letétbe.
43. § A váltóbirtokos megtérítési igényt érvényesíthet a váltóátruházók, a kibocsátó és a többi kötelezett ellen:
a) az esedékességkor, ha a fizetés nem történt meg;
b) az esedékesség előtt is,
ba) ha az elfogadást egészben vagy részben megtagadták;
bb) ha a címzett ellen - akár elfogadta a váltót, akár nem - belföldön vagy külföldön fizetésképtelenségi eljárás vagy a jogutód nélküli megszűnését eredményező eljárás indult, vagy fizetéseit megszünteti, még ha ez utóbbit bírói határozat nem is állapította meg, avagy ha a vagyonára vezetett végrehajtás sikertelen maradt; vagy
bc) ha az elfogadás végett be nem mutatható váltó kibocsátója ellen belföldön vagy külföldön fizetésképtelenségi eljárás vagy a jogutód nélküli megszűnését eredményező eljárás indult.
44. § (1) Az elfogadás vagy a fizetés megtagadását közokirattal kell igazolni (óvás az elfogadás vagy a fizetés hiánya miatt).
(2) Elfogadás hiánya miatt az óvást az elfogadás végett történő bemutatásra megszabott határidőben kell felvenni. Ha a 24. § (1) bekezdésében meghatározott esetben az első bemutatás a határidő utolsó napján történt, az óvást még a következő napon is fel lehet venni.
(3) Határozott napra, valamint kelet vagy megtekintés után bizonyos időre szóló váltó kifizetésének hiánya miatt az óvást az elmulasztott fizetés napját követő két munkanap valamelyikén kell felvenni. Megtekintésre fizetendő váltó kifizetésének hiánya miatt az óvást ugyanazok szerint a szabályok szerint kell felvenni, amelyeket az előbbi bekezdés az elfogadás hiánya miatt felveendő óvásra állapít meg.
(4) Az elfogadás hiánya miatt felvett óvás feleslegessé teszi a bemutatást fizetés végett és az óvást a fizetés hiánya miatt.
(5) Ha a címzett - akár elfogadta a váltót, akár nem - fizetéseit megszüntette, vagy ha a vagyonára vezetett végrehajtás sikertelen maradt, a váltóbirtokos csak akkor érvényesítheti megtérítési igényét, ha a váltót a címzettnek fizetés végett bemutatta és az óvást felvette.
(6) Ha a címzett ellen - akár elfogadta a váltót, akár nem -, úgyszintén, ha az elfogadás végett be nem mutatható váltó kibocsátója ellen belföldön vagy külföldön fizetésképtelenségi eljárás vagy a jogutód nélküli megszűnését eredményező eljárás indult, a váltóbirtokos megtérítési igényének érvényesítéséhez elegendő a vonatkozó bírói határozat bemutatása.
(7) Az óvást közjegyző veszi fel.
(8) A belföldiek közötti váltóforgalomban az óvást magára a váltóra írt és kelettel, valamint a címzett, illetve a fizetést teljesítő harmadik személy aláírásával ellátott nyilatkozat helyettesítheti, kivéve, ha a kibocsátó a váltó szövegében közhitelű óvást kíván.
(9) A (8) bekezdésben említett esetben a vélelem az, hogy a nem keltezett váltóátruházás az óvásnál korábban kelt.
45. § (1) Az elfogadás vagy a fizetés hiánya miatt felvett óvásról a közjegyző az óvás alkalmával köteles írásbeli értesítést küldeni
a) a váltó alapján kötelezett azon személyeknek, akiknek címét a váltó feltünteti, a váltó szerinti címre, továbbá
b) a váltó alapján kötelezett azon további személyeknek,
ba) akiknek a címéről az óvást felvevő hivatalos személynek hivatalos tudomása van, az óvást felvevő hivatalos tudomása szerinti címére, vagy
bb) akiknek címét az óvást felvétető személy megadja, az óvást felvétető által megadott címére.
(2) Az ilyen értesítés költségeit hozzá kell számítani az óvás költségeihez.
(3) Ha az óvást
a) magára a váltóra írt és kelettel, valamint a címzett, vagy a fizetést teljesítő harmadik személy aláírásával ellátott nyilatkozat helyettesíti, vagy
b) elengedték,
a váltóbirtokos az elfogadás vagy a fizetés hiányáról az őt közvetlenül megelőző átruházót, a kibocsátót és azt a kezest, akinek a címét ismeri, az óvás napját vagy az óvás elengedésének esetében a bemutatás napját követő négy munkanapon belül értesíteni köteles.
(4) A (3) bekezdés szerinti esetben mindegyik átruházó köteles az értesítés vételét követő két munkanapon belül a kapott értesítést - az előző értesítést küldő személyek nevének és címének megjelölésével - az őt közvetlenül megelőző átruházóval közölni, egészen a kibocsátóig. Az említett határidők a megelőző értesítés kézhezvételétől kezdődnek.
(5) Ha valamelyik átruházó címét nem jelölte meg vagy olvashatatlanul írta, elegendő, ha az őt megelőző átruházót értesítik.
(6) Az értesítés bármilyen alakban teljesíthető, akár a váltó puszta visszaküldése útján is.
(7) A (3), illetve (4) bekezdés szerint értesítésre kötelezettnek kell bizonyítania, hogy az értesítést a megszabott határidőben teljesítette. A határidő megtartottnak számít, ha az értesítést tartalmazó levelet az említett határidőn belül postára adják.
(8) Aki az értesítést a fent megjelölt határidőben - a (3) és (4) bekezdés szabályai szerint - nem teljesíti, nem veszti el jogait, de a mulasztásával okozott kárért - legfeljebb a váltó összegéig - felelős.
46. § (1) A kibocsátó, bármelyik átruházó vagy kezes a váltóra írt és aláírt ilyen kikötéssel: „költség nélkül”, „óvás nélkül” vagy más azonos értelmű nyilatkozattal felmentheti a váltóbirtokost az alól a kötelezettség alól, hogy megtérítési igényének érvényesítése végett akár elfogadás hiánya, akár fizetés hiánya miatt óvást vétessen fel.
(2) Ez a kikötés nem menti fel a váltóbirtokost sem az alól, hogy a váltót a megszabott határidőben bemutassa, sem az alól, hogy a kötelező értesítéseket teljesítse. A határidő elmulasztásának bizonyítása azt terheli, aki arra a váltóbirtokossal szemben hivatkozik.
(3) Ha a kikötés a kibocsátótól ered, az a váltónak minden aláírójára kihat; ha pedig valamelyik átruházótól vagy kezestől származik, csak ezzel szemben érvényes. Ha a váltóbirtokos a kibocsátótól eredő kikötés ellenére óvást vétet fel, köteles viselni ennek költségét. Ha a kikötés valamelyik átruházótól vagy kezesétől származik, az óvás felvételének költsége a váltó bármelyik aláírójától behajtható.
47. § (1) A váltó kibocsátói, elfogadói, átruházói és kezesei a váltóbirtokos iránt egyetemlegesen kötelezettek.
(2) A váltóbirtokos jogosult a váltókötelezettekkel szemben akár egyenként, akár együttesen fellépni anélkül, hogy figyelembe kellene vennie kötelezettségvállalásuk sorrendjét.
(3) Ugyanez a jog illeti meg a váltó bármelyik aláíróját, ha a váltót visszaváltotta.
(4) Az egyik váltókötelezett ellen indított kereset nem akadályozza az eljárást a többi váltókötelezettel szemben, még akkor sem, ha az utóbbiak az első sorban perelt után következnek.
48. § (1) A váltóbirtokos attól, aki ellen megtérítési igényét érvényesíti, követelheti:
a) a váltó el nem fogadott vagy ki nem fizetett összegét és - ha ezt kikötötték - a kamatot;
b) az esedékességtől számított hatszázalékos kamatot, vagy - a Magyarország területén kibocsátott és fizetendő váltó tekintetében - a Polgári Törvénykönyv szerinti késedelmi kamatot;
c) az óvás és az értesítések költségét, valamint az egyéb költségeket;
d) a váltó összege után számított egyszázalékos váltódíjat.
(2) Ha a megtérítési igényt az esedékesség előtt érvényesítik, a váltóösszeget leszámítolással csökkenteni kell. Ezt a váltóbirtokos lakóhelyén a megtérítési igény érvényesítésének napján érvényes hivatalos kamatláb (bankkamatláb) alapján kell kiszámítani.
49. § Aki a váltót visszaváltotta, a vele szemben kötelezettektől követelheti:
a) a teljes kifizetett összeget;
b) a kifizetés napjától a teljes kifizetett összeg után számított hatszázalékos kamatot, vagy - a Magyarország területén kibocsátott és fizetendő váltó tekintetében - a Polgári Törvénykönyv szerinti késedelmi kamatot;
c) a felmerült költségeit;
d) a teljes kifizetett összeg után számított egyszázalékos váltódíjat.
50. § (1) Az a kötelezett, aki ellen megtérítési igényt érvényesítettek, vagy érvényesíthetnek, a visszaváltás ellenében követelheti, hogy neki a váltót, az óvást és a nyugtázott számlát kiadják.
(2) Az az átruházó, aki a váltót visszaváltotta, saját váltóátruházását és az őt követő átruházásokat törölheti.
51. § Ha a megtérítési igényt részelfogadás esetében érvényesítik, az, aki a váltó összegének el nem fogadott részét kifizeti, követelheti, hogy a fizetést a váltón feljegyezzék és neki arról nyugtát adjanak. Ezen felül köteles számára a váltóbirtokos a váltó hitelesített másolatát és az óvást kiadni, hogy további megtérítési igényét érvényesíthesse.
52. § (1) Az, aki megtérítési igényt érvényesíthet - ellenkező kikötés hiányában - magát akképpen elégítheti ki, hogy megtekintésre szóló olyan új váltót (megtérítési váltót) állít ki valamelyik őt megelőző váltókötelezett címére, amely ennek lakóhelyén fizetendő.
(2) A megtérítési váltó a 48. és 49. §-ban megjelölt összegeken felül kiterjed az ügynöki díjra és a megtérítési váltó bélyegilletékére is.
(3) Ha a megtérítési váltót a váltóbirtokos bocsátja ki, a megtérítési váltó összegét megtekintésre szóló olyan váltó árfolyama szerint kell számítani, amelyet az eredeti váltó fizetésének helyéről az előző váltókötelezett lakóhelyére címeztek. Ha a megtérítési váltót valamelyik váltóátruházó bocsátja ki, összegét megtekintésre szóló olyan váltó árfolyama szerint kell számítani, amelyet a megtérítési váltó kibocsátójának lakóhelyéről az előző váltókötelezett lakóhelyére címeztek.
53. § (1) A megtekintésre vagy a megtekintés után bizonyos időre szóló váltó bemutatására, az elfogadás vagy a fizetés hiánya miatt az óvás felvételére, az óvás elengedése esetében a fizetés végett történő bemutatásra megszabott határidő elteltével a váltóbirtokos elveszti jogát a váltóátruházó, a kibocsátó és - az elfogadót kivéve - a többi kötelezettel szemben.
(2) A váltóbirtokos, ha a váltót a kibocsátó által kikötött határidőben elfogadásra be nem mutatja, elveszti megtérítési igényét mind a fizetés hiánya, mind az elfogadás hiánya miatt, kivéve, ha a kikötés tartalmából kitűnik, hogy a kibocsátó csak az elfogadásért való felelősséget akarta kizárni.
(3) Ha a bemutatás határidejének kikötését a váltóátruházás foglalja magában, arra egyedül az átruházó hivatkozhat.
54. § (1) Ha a váltó bemutatása vagy az óvás felvétele a megszabott határidőben elháríthatatlan akadályba ütközik (valamely állam törvényes rendelkezése vagy az erőhatalom más esete), a határidő meghosszabbodik.
(2) A váltóbirtokos köteles az őt megelőző átruházót az erőhatalom esetéről haladéktalanul értesíteni és ezt az értesítést kelettel és aláírással ellátva a váltóra vagy a váltó toldatára feljegyezni; egyebekben itt is alkalmazni kell a 45. § rendelkezéseit.
(3) Az erőhatalom megszűnte után a váltóbirtokos köteles a váltót elfogadás vagy fizetés végett haladéktalanul bemutatni és az óvást, ha annak helye van, felvétetni.
(4) Ha az erőhatalom az esedékességtől számított harminc napon túl tart, a megtérítési igény bemutatás, illetve óvás felvétele nélkül érvényesíthető.
(5) A megtekintésre vagy megtekintés után bizonyos időre szóló váltóknál a harmincnapi határidő attól a naptól kezdődik, amelyen - akár a bemutatási határidő eltelte előtt is - a váltóbirtokos az őt közvetlenül megelőző átruházót az elháríthatatlan akadály esetéről értesítette; megtekintés után bizonyos időre szóló váltónál a harmincnapos határidő a váltóban megszabott bemutatási határidővel meghosszabbodik.
(6) Nem tekinthetők erőhatalomnak azok a tények, amelyek csak a váltóbirtokos személyét, vagy azt a személyt érik, akit a váltó bemutatásával vagy az óvás felvételével megbízott.
55. § (1) A kibocsátó, bármelyik átruházó vagy kezes kijelölhet olyan személyt, aki a váltót szükséghelyzetben elfogadja vagy kifizeti.
(2) Szükséghelyzetben a váltót az alább meghatározott feltételekkel a megtérítési igénynek kitett bármelyik kötelezett érdekében közbenjáró személy elfogadhatja vagy kifizetheti.
(3) Közbenjáró lehet harmadik személy, lehet a címzett, vagy pedig - az elfogadó kivételével - oly személy is, aki a váltó alapján már kötelezett.
(4) A közbenjáró köteles közbenjárásáról a legközelebbi két munkanapon belül értesíteni azt, akinek érdekében közbenjárt. Ennek a határidőnek elmulasztása esetében a mulasztással okozott kárért - legfeljebb a váltó összegéig - felelős.
2. Elfogadás szükséghelyzetben
56. § (1) A közbenjáró elfogadásának helye van mindazokban az esetekben, amelyekben az elfogadás végett bemutatható váltó birtokosának megtérítési igénye az esedékesség előtt megnyílt.
(2) Ha a váltóban kijelölnek valakit avégből, hogy a váltót a fizetés helyén szükséghelyzetben elfogadja vagy kifizesse, a váltóbirtokos az esedékesség előtt megtérítési igényét az ellen, akitől a kijelölés ered és az utána következő aláírók ellen csak akkor érvényesítheti, ha a kijelölt személynek a váltót bemutatta és az elfogadás megtagadása esetében a megtagadást óvással igazolja.
(3) A közbenjárás más esetében a váltóbirtokos a közbenjáró elfogadását visszautasíthatja. Ha azonban megengedi, elveszti azt a megtérítési igényét, amely őt az esedékesség előtt megilletné az ellen, akinek érdekében az elfogadás történt és az utána következő aláírók ellen.
57. § A közbenjáró elfogadását a váltóra kell írni és azt a közbenjárónak alá kell írnia. A közbenjáró elfogadásában meg kell jelölni, hogy kinek az érdekében teljesítik; ilyen megjelölés hiányában az elfogadást úgy kell tekinteni, hogy az a kibocsátó érdekében történt.
58. § (1) A közbenjáró elfogadó kötelezettsége a váltóbirtokossal, s az azt követő átruházókkal szemben, akinek érdekében közbenjárt, ez utóbbi kötelezettségével azonos.
(2) Az, akinek érdekében a közbenjárás történt és előzői a 48. §-ban meghatározott összeg fizetése ellenében a közbenjáró elfogadása ellenére is követelhetik a váltóbirtokostól a váltónak - ha óvásnak helye van -, az óvásnak és a nyugtázott számlának a kiadását is.
3. Fizetés szükséghelyzetben
59. § (1) A közbenjáró fizetésének helye van mindazokban az esetekben, amelyekben akár esedékességkor, akár esedékesség előtt a váltóbirtokos megtérítési igénye megnyílt.
(2) A közbenjárónak azt az egész összeget ki kell fizetnie, amely azt a váltókötelezettet terheli, akinek érdekében a fizetést teljesíti.
(3) A közbenjáró fizetést legkésőbb azon a napon kell teljesíteni, amely a fizetés hiánya miatt az óvás felvételére engedett utolsó napot követi.
60. § (1) Ha a váltót olyan közbenjáró fogadta el, akinek lakása a fizetés helyén van, vagy ha szükséghelyzet esetén a fizetésre kijelölt ott lakó személy van, a váltóbirtokos köteles a váltót a fizetés helyén mindezeknek a személyeknek bemutatni és - ha annak helye van - a fizetés hiánya miatt az óvást felvétetni, mégpedig legkésőbb azon a napon, amely az óvás felvételére engedett utolsó napot követi.
(2) Ha ebben a határidőben az óvást nem veszik fel, annak kötelezettsége, aki közbenjárót jelölt ki vagy azé, akinek érdekében a váltót a közbenjáró elfogadta és az utána következő átruházóké megszűnik.
61. § Ha a váltóbirtokos a közbenjáró fizetését visszautasítja, elveszti megtérítési igényét azok ellen, akik a fizetés következtében mentesültek volna.
62. § (1) A közbenjáró fizetését a váltóra írt elismervénnyel kell tanúsítani és ebben meg kell jelölni azt a személyt, akiért a fizetést teljesítették. Ily megjelölés hiányában a fizetést úgy kell tekinteni, hogy azt a kibocsátó érdekében teljesítették.
(2) A váltót és - ha óvást vettek fel - az óvást a közbenjárónak ki kell adni.
63. § (1) A közbenjáró fizető a váltóból eredő jogokat megszerzi az ellen, akinek érdekében fizetett és azok ellen, akik az utóbbival szemben a váltó alapján kötelezettek. A váltót azonban újból nem ruházhatja át.
(2) A közbenjáró fizetése esetében a kötelezettség alól mindazok az átruházók mentesülnek, akik az után a váltókötelezett után következnek, akinek érdekében a közbenjáró fizetett.
(3) Ha több közbenjáró ajánl fizetést, közülük az elsőbbség azt illeti, akinek fizetése következtében legtöbben mentesülnek a kötelezettség alól. Az a közbenjáró, aki - noha ismeri a tényállást - mégis e szabály ellenére közbenjár, elveszti megtérítési igényét azok ellen, akik kötelezettségük alól mentesültek volna.
TÖBB PÉLDÁNYBAN KIÁLLÍTOT T VÁLTÓ, VÁLTÓMÁSOLAT
4. Több példányban kiállított váltó
(2) Ezeket a példányokat magában az okirat szövegében számozni kell; enélkül mindegyik példányt önálló váltónak kell tekinteni.
(3) Ha a váltó szövegéből nem tűnik ki, hogy az csak egyetlen példányban készült, a váltóbirtokos követelheti, hogy - költségére - neki a váltó több példányát adják ki. E célból a váltóbirtokosnak az őt megelőző átruházóhoz kell fordulnia, ez pedig a megkeresést az őt megelőző átruházóhoz juttatja és így tovább mindaddig, amíg a megkeresés a kibocsátóhoz kerül. Az átruházók kötelesek a váltóátruházást az új példányokra újból ráírni.
65. § (1) A váltópéldányok egyikére teljesített fizetés a váltókötelezettséget megszünteti, még ha nincs is kikötve, hogy ezzel a többi példány érvényét veszti. A címzett azonban kötelezett marad minden oly elfogadott példány alapján, amelyet vissza nem kapott.
(2) Az átruházó, aki a váltópéldányokat különböző személyekre ruházta át, valamint az őt követő átruházók kötelezettek maradnak azoknak a vissza nem kapott példányoknak alapján, amelyek aláírásukat viselik.
66. § (1) Aki a példányok egyikét elfogadás végett elküldötte, köteles a többi példányon megjelölni annak nevét, akinél az elfogadás végett elküldött példány található. Ez a személy köteles ezt a példányt bármelyik másik példány igazolt birtokosának kiadni.
(2) A kiadás megtagadása esetében a váltóbirtokos csak akkor érvényesítheti megtérítési igényét, ha óvással igazolja, hogy:
a) felhívására az elfogadás végett elküldött példányt neki nem adták ki, vagy
b) az elfogadás vagy a fizetés valamelyik másik példány alapján nem volt biztosítható.
5. Váltómásolat
(2) A másolatnak az eredetit a rajta levő váltóátruházásokkal és az összes egyéb megjegyzésekkel együtt híven kell feltüntetnie. A másolaton meg kell jelölni, hogy mint másolat, meddig terjed.
(3) A másolat ugyanoly módon és ugyanazokkal a jogkövetkezményekkel ruházható át és látható el váltókezességi nyilatkozattal, mint az eredeti váltó.
68. § (1) A másolaton meg kell jelölni, hogy az eredeti okirat kinek a kezében van. Ez az utóbbi személy köteles az okiratot a másolat igazolt birtokosának kiadni.
(2) A kiadás megtagadásának esetében a váltóbirtokos azok ellen, akik a váltómásolatot átruházták, vagy akiknek azon kezességi nyilatkozatuk van, csak úgy érvényesítheti megtérítési igényét, ha óvással igazolja, hogy felhívására az eredetit neki nem adták ki.
(3) Ha az eredeti váltó a másolat kiállítását megelőző utolsó váltóátruházás után „innen kezdve a váltó átruházás csak a másolaton érvényes” vagy hasonló értelmű más megjegyzést tartalmaz, az eredetire utóbb rávezetett váltóátruházás semmis.
69. § Ha a váltó szövegét megváltoztatták, a változtatás után aláírók a megváltoztatott szöveg, az előtte aláírók pedig az eredeti szöveg tartalma szerint felelősek.
70. § (1) Az elfogadóval szemben a váltóból eredő minden követelés a váltó esedékességétől számított három év alatt évül el.
(2) A váltóbirtokos követelései az átruházók és a kibocsátó ellen egy év alatt évülnek el a kellő időben felvett óvás keltétől, az óvás elengedésének esetében pedig az esedékességtől számítva.
(3) Az átruházó követelése a többi átruházó és a kibocsátó ellen hat hónap alatt évül el attól a naptól számítva, amely napon az átruházó a váltót kifizette, vagy amely napon az ellene beadott keresetet neki kézbesítették.
(4) Ha a jogosult követelését elháríthatatlan akadály következtében nem tudja érvényesíteni, az elévülés nyugszik; az akadály megszűntével az elévülés folytatódik.
(5) Az elévülést csak a követelés bíróság előtt történő érvényesítése szakítja meg.
(6) Az elévülés nem zárja ki, hogy a jogosult a polgári jog általános szabályai szerint megtérítési igényt érvényesítsen a kibocsátóval vagy váltóátruházóval szemben ezek jogalap nélküli gazdagodása alapján. Ez az igény a polgári jog általános szabályai szerint évül el.
71. § Az elévülés megszakítása csak arra a kötelezettre hat ki, akivel szemben a megszakító cselekmény történt.
72. § (1) Ha a váltó esedékessége törvényes munkaszüneti napra esik, a fizetést csak az esedékességet követő első munkanapon lehet követelni. Hasonlóképpen csak munkanapon lehet teljesíteni az elfogadás végett a bemutatást és az óvást, valamint a váltóra vonatkozó többi cselekményt is.
(2) Ha ezeknek a cselekményeknek valamelyikét határozott időn belül kell teljesíteni és a határidő utolsó napja törvényes munkaszüneti nap, a határidő a következő első munkanapra kitolódik. A közbeeső munkaszüneti napokat a határidőbe be kell számítani.
73. § A törvényes vagy kikötött határidőhöz nem számít hozzá az a nap, amelyen a határidő kezdődik.
74. § Sem törvényes, sem bírói kíméleti időnek nincsen helye.
b) a határozott pénzösszeg fizetésére szóló feltétlen kötelezettségvállalást;
c) az esedékesség megjelölését;
d) a fizetési hely megjelölését;
e) annak a nevét, akinek részére vagy rendelkezésére kell a fizetést teljesíteni;
f) a váltó kiállítási napjának és helyének megjelölését;
g) a kiállító aláírását.
76. § Az az okirat, amelyből a 75. §-ban megjelölt kellékek valamelyike hiányzik, nem saját váltó, kivéve a következő pontokban foglalt eseteket:
a) az olyan saját váltót, amelyen az esedékesség nincsen megjelölve, megtekintésre szóló váltónak kell tekinteni,
b) külön megjelölés hiányában az okirat kiállításának helyét fizetési helynek és egyúttal a kiállító lakóhelyének kell tekinteni,
c) ha a saját váltón a kiállítás helye nincs megjelölve, a saját váltót úgy kell tekinteni, mintha a kiállító neve mellett megjelölt helyen állították volna ki.
77. § (1) A saját váltóra is alkalmazni kell - amennyiben annak jellegével nem ellentétes - azokat az idegen váltóra vonatkozó rendelkezéseket, amelyeknek tárgya:
a) a váltóátruházás (11-20. §),
b) az esedékesség (33-37. §),
c) a fizetés (38-42. §),
d) a megtérítési igény a fizetés hiánya miatt (43-50. és 52-54. §),
e) a fizetés szükséghelyzetben (55. és 59-63. §),
f) a váltómásolat (67. és 68. §),
g) a váltó megváltoztatása (69. §),
h) az elévülés (70-71. §),
i) a munkaszüneti napok, a határidők számítása és a kíméleti idő eltiltása (72-74. §).
(2) Ugyancsak alkalmazni kell a saját váltóra is azokat a rendelkezéseket, amelyeknek tárgya a harmadik személynél vagy a nem címzett lakóhelyén fizetendő váltó (4. és 27. §), a kamatok kikötése (5. §), eltérés a fizetendő összeg megjelölésében (6. §), valamely aláírás következményei a 7. §-ban meghatározott tényállás esetében, valamint a meghatalmazás nélkül eljáró vagy a meghatalmazást túllépő személy aláírásának következményei (8. §) és a kitöltetlen váltó (10. §).
(3) Alkalmazni kell a saját váltóra a kezességre vonatkozó rendelkezéseket (30-32. §) is; a 31. § (4) bekezdésében említett esetben - ha a kezes nem jelöli meg azt a személyt, akinek érdekében a kezességet vállalta - úgy kell tekinteni, hogy a kezességet a saját váltó kiállítója érdekében vállalták.
78. § (1) A saját váltó kiállítóját ugyanolyan kötelezettség terheli, mint az idegen váltó elfogadóját.
(2) A megtekintés után bizonyos időre fizetendő saját váltót a kiállítónál láttamozás végett a 23. §-ban meghatározott határidőben kell bemutatni. A megtekintéstől számított határidő attól a naptól folyik, amelyről a kiállító a váltón aláírt láttamozást keltezte. Ha a kiállító e láttamozást és keltezést megtagadja, ezt óvással (25. §) kell igazolni, s ennek keltétől számít a megtekintés utáni határidő.
A VÁLTÓCSELEKMÉNYEK HELYE
79. § (1) Az elfogadás vagy fizetés végetti bemutatás, az óvás, valamint mindazon cselekmények, amelyek a jelen törvény szerint a váltóból eredő jogok érvényesítése vagy fenntartása végett valamely személynél teljesítendők, a váltócselekményre megszabott településen belül a természetes személy tartózkodási helyén, ennek hiányában lakóhelyén, jogi személy esetében belföldi székhelyén, ennek hiányában telephelyén teljesítendőek.
(2) Az (1) bekezdésben foglalt váltócselekmények a teljesítésükre megszabott településen belül más helyen csak az érdekelt beleegyezésével teljesíthetők. A beleegyezést a váltóbirtokosnak kell bizonyítania. Óvás esetében az érdekelt beleegyezését megadottnak kell tekinteni, ha az óvásról felvett közokiratból az ellenkezés ki nem tűnik.
(3) Ha az óvás felvétele érdekében felkeresendő természetes személy pontos címét a váltóokirat nem tartalmazza, a lakcím, tartózkodási hely megismerése végett a közjegyző a személyiadat- és lakcímnyilvántartást vezető hatóságot keresi meg a szükséges adatok közlése végett. Ha az adatszolgáltatás nem vezet eredményre, a közjegyző e körülményre utalással veszi fel az elfogadás vagy a fizetés hiánya miatti óvást.
(4) A közjegyző abban az esetben, ha a felszólítandó személyt nem lelte fel vagy hozzá kérdést - szabályos óvási eljárás ellenére - bármely egyéb okból nem intézhetett, az eljárást újból megkísérelni nem köteles.
A VÁLTÓTÖR VÉNYEK ÜTKÖZÉSÉNEK RENDEZÉSE
80. § (1) Valamely személynek azt a képességét, hogy idegen vagy saját váltó útján kötelezettséget vállalhasson, hazájának törvénye határozza meg. Ha ez a hazai törvény úgy rendelkezik, hogy más ország törvénye az irányadó, ezt az utóbbi törvényt kell alkalmazni.
(2) Az a személy, aki az előbbi bekezdésben megjelölt törvény szerint nem váltóképes, mégis érvényesen kötelezetté válik, ha a váltót olyan ország területén írta alá, amelynek törvénye szerint őt ez a képesség megilleti.
(3) A (2) bekezdésben foglalt szabály magyar természetes vagy jogi személy váltóképességére nem érvényes.
81. § (1) Az idegen és a saját váltóra vonatkozó nyilatkozatok alakjára annak az országnak a törvénye irányadó, amelynek területén e nyilatkozatokat aláírták.
(2) Ha az idegen vagy a saját váltóra írt nyilatkozat az előbbi bekezdés értelmében nem érvényes ugyan, de megfelel a törvényeknek, abban az államban, ahol a váltóra utóbb írtak valamilyen nyilatkozatot, a későbbi nyilatkozat érvényességét nem érinti az, hogy a megelőző nyilatkozatok alakja szabálytalan.
82. § (1) Az idegen váltó elfogadóját és a saját váltó kiállítóját terhelő kötelezettségek terjedelmét annak a helynek a törvénye határozza meg, ahol ezeket a váltókat fizetni kell.
(2) Az idegen vagy a saját váltó alapján kötelezett más személyek aláírásának hatályát annak az országnak törvénye határozza meg, amelynek területén ezek az aláírások keletkeztek.
83. § (1) A megtérítési kereset megindításának határidejét valamennyi aláíróra az okirat kiállítási helyének törvénye határozza meg.
(2) Az elévülés nyugvására vagy megszakítására vonatkozó idegen jogszabályok Magyarország területén csak akkor alkalmazhatók, ha a kötelezettre nézve a 70. § (4) és (5) bekezdésében foglalt rendelkezéseknél nem kedvezőbbek.
84. § Az okirat kiállítási helyének törvénye határozza meg, hogy az idegen váltó birtokosa megszerzi-e azt a követelést, amely az okirat kiállításának alapjául szolgált.
85. § (1) Annak az országnak a törvénye, ahol az idegen váltó fizetendő, szabályozza azt a kérdést, hogy az elfogadás az összeg egy részére korlátozható-e, és hogy a váltóbirtokos köteles-e részfizetést elfogadni vagy sem.
(2) Ugyanezt a szabályt kell alkalmazni a saját váltó fizetésére is.
86. § Az óvás alakját és felvételének határidejét, valamint az idegen és a saját váltóra alapozott jogok gyakorlásához vagy fenntartásához szükséges egyéb cselekmények alakját annak az országnak törvénye szabályozza, amelynek területén az óvást fel kell vétetni, vagy a cselekményt végre kell hajtani.
87. § Annak az országnak a törvénye, ahol az idegen vagy a saját váltó fizetendő, határozza meg azokat az intézkedéseket, amelyeket az idegen vagy a saját váltó elveszése vagy ellopása esetén tenni kell.
VÁLTÓPER
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK A VÁLTÓPEREKBEN
88. § (1) Váltóra alapított perben a polgári perrendtartásról szóló törvény szabályait az e törvényben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) Váltóperben a bíróság hivatalból veszi figyelembe, ha
(3) A váltóköveteléssel szemben csak
89. § (1) A váltóper a per tárgyának értékére tekintet nélkül a törvényszék hatáskörébe tartozik.
(2) A váltópert a felperes a váltó fizetési helye szerint illetékes bíróság előtt is megindíthatja.
(3) A váltóperre az alapjogviszonyban kikötött illetékesség nem terjed ki.
90. § (1) A bíróság a per minden szakaszában - ideértve a perorvoslati eljárásokat is - soron kívül jár el.
(2) A bíróság által megállapított határidő - meghosszabbítással együtt - harminc napnál hosszabb nem lehet, kivéve, ha a szakvélemény elkészítése hosszabb határidőt tesz szükségessé.
(3) Váltóperben a szünetelés tartama legfeljebb egy hónap.
(4) Váltóperben beavatkozásnak és egyesítésnek nincs helye.
91. § (1) Váltóra alapított keresetet nem váltójogi keresettel nem lehet összekapcsolni. A keresetlevélhez csatolni kell a váltó hiteles másolatát.
(2) Az írásbeli ellenkérelem és beszámítást tartalmazó irat előterjesztésének határideje tizenöt nap. Az írásbeli ellenkérelem benyújtására előírt határidő meghosszabbítására vonatkozó határidő legfeljebb tizenöt nap.
(3) Váltóperben viszontkeresetnek nincs helye. A beszámítást tartalmazó irathoz vagy nyilatkozathoz csatolni kell az ellenkövetelésről kiállított okiratot vagy elismerő nyilatkozatot; váltó esetében annak hiteles másolatát.
(4) A bíróság a (3) bekezdésben foglalt kötelezettség elmulasztása esetén is visszautasítja a beszámítást tartalmazó iratot vagy nyilatkozatot.
(5) A bírósági meghagyással szembeni ellentmondás határideje nyolc nap.
92. § (1) Váltóperben a tárgyalási időköz nyolc nap, a tárgyalás kitűzésére vonatkozó határidő egy hónap.
(2) Ha a bíróság a perfelvételt perfelvételi tárgyalás mellőzésével kívánja lezárni, a felek az erről szóló tájékoztatás kézbesítésétől számított három napon belül kérhetik perfelvételi tárgyalás tartását.
(3) Váltóperben nincs helye olyan keresetváltoztatásnak, amelyben a fél a keresetével - ideértve a váltóra alapított beszámítást is - nem váltójogi igényt kíván érvényesíteni.
93. § (1) A bíróság - ha nem rendelte el az eredeti váltó iratokhoz történő csatolását - felhívja a felperest, hogy az eredeti váltót a tárgyaláson mutassa be.
(2) Az (1) bekezdésben foglalt rendelkezést a váltóra alapított beszámítás esetén is alkalmazni kell.
ÍTÉLET ÉS PERORVOSLATOK
94. § (1) A bíróság a határozatában megállapított kötelezettség teljesítésére háromnapos határidőt szab.
(2) A bíróság az ítéletét annak meghozatalától és kihirdetésétől számított tizenöt napon belül foglalja írásba, az ítélet meghozatalát és kihirdetését legfeljebb tizenöt napra halasztja el.
95. § (1) Ha a fellebbezés tárgyaláson kerül elbírálásra, azt úgy kell kitűzni, hogy a fellebbezésnek az ellenfél részére történő kézbesítése a tárgyalás napját legalább nyolc nappal megelőzze, valamint a tárgyalás az iratoknak vagy az ellenfél tárgyalás tartását kérő nyilatkozatának a másodfokú bírósághoz érkezésétől számított egy hónapon belül megtartható legyen.
(2) A felülvizsgálati kérelem és felülvizsgálat engedélyezése iránti kérelem határideje harminc nap; a határidő elmulasztása miatt igazolásnak nincs helye.
(3) Ha a felülvizsgálati kérelem tárgyaláson kerül elbírálásra, azt úgy kell kitűzni, hogy a felülvizsgálati kérelemnek az ellenfél részére történő kézbesítése a tárgyalás napját legalább nyolc nappal megelőzze.
96. § Ez a törvény 2018. január 1. napján lép hatályba.
97. § (1) E törvény rendelkezéseit - a (2) bekezdésben foglalt kivétellel - a hatálybalépését követően kiállított váltók alapján létrejött váltójogviszonyokra kell alkalmazni.
(2) Az ÖTÖDIK RÉSZ rendelkezéseit az e törvény hatálybalépését követően indult váltóperekre kell alkalmazni.


text:
Új épületbe költözött a Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság Veszprémben - Jogászvilág - Jogászvilág
Új épületbe költözött a Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság Veszprémben - Jogászvilág
Kezdőlap » Új épületbe költözött a Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság Veszprémben
Címkék: Handó Tünde, Veszprémi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
Handó Tünde azt mondta, hogy a Veszprémi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság átköltöztetése része a közigazgatási bíráskodás 2020-ra megvalósuló szervezeti átalakításának.
Közölte: 2013-ban állították fel a közigazgatási és munkaügyi bíróságokat, 2018 januárjában pedig 8 központi közigazgatási és munkaügyi bíróság jött létre, köztük a veszprémi, amely Veszprém megyei, Zala megyei és Fejér megyei ügyeket is elbírál.
Az elmúlt években nőtt a bírósági munka hatékonysága, amit az is jelez, hogy míg 2013-ban, 15 806 peres ügy volt folyamatban országosan, addig 2017-re ez a szám 10 800-ra csökkent – emelte ki.
Handó Tünde elmondta azt is, hogy 973 ügy érkezett a veszprémi bíróságra 2018 januárja óta, ez 71 százalékkal haladja meg az előző év hasonló időszakának ügyszámát. Elhangzott, hogy országosan 11 százalékkal nőtt a közigazgatási perek száma ugyanebben az időszakban.
Az Országos Bírósági Hivatal elnöke szólt arról is, hogy az unión belül Magyarországon bírálják el leggyorsabban a közigazgatási ügyeket, 3-6 hónapon belül az ügyek jelentős része befejeződik.
Hozzátette: a jövőben a Kúriával azonos szintű közigazgatási felsőbíróság jön létre, valamint 8 közigazgatási törvényszéket alakítanak ki.
Handó Tünde hangsúlyozta, hogy szándékuk az online kapcsolattartás további fejlesztése.
Némethné Szent-Gály Edit a Veszprémi Törvényszék elnöke arról beszélt, hogy nagy kihívást jelentett az 1820-as években épült létesítmény felújítása és alkalmassá tétele a bírósági funkciókra.
Közölte: 8 tárgyalótermet, beléptető rendszert, kezelőirodát, mediációs helyiséget alakítottak ki és modern biztonságtechnikai eszközökkel látták el az épületet.
A munka szeptember 15-től folyik a megújult, ideiglenesnek szánt épületben. A bíróság végleges helye majd az egykori piarista gimnáziumban lesz – tette hozzá.
Porga Gyula Veszprém polgármestere (FIDESZ-KDNP) elmondta, hogy a régóta üresen álló épület az érintettek jó együttműködésének köszönhetően méltó funkciót kapott.

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság


2011. évi CLXXXI. törvénya civil szervezetek bírósági nyilvántartásáról és az ezzel összefüggő eljárási szabályokról2012-05-302012-06-28
5. § (1) Az e törvényben szabályozott polgári nemperes eljárásokban azokra az eljárási kérdésekre, amelyeket ez a törvény nem szabályoz, a Pp. szabályai – a polgári nemperes eljárás sajátosságaiból eredő eltérésekkel – megfelelően irányadók.
7–14. §3
15–16. §4
(2) Ha a belföldi idézési címmel és belföldi idézésű című képviselővel sem rendelkező kérelmező a kérelem – ide nem értve a szervezet nyilvántartásba vételére irányuló kérelmet – benyújtásával egyidejűleg nem jelöl meg belföldi idézési című kézbesítési megbízottat (Pp. 100/A. §) vagy az irat a kézbesítési megbízott részére nem volt kézbesíthető, az eljárás szünetel. A szünetelésről és az eljárás szünetelés okán történő megszűnésről nem kell végzést hozni.
a) – alapítvány kivételével – a szervezet legfőbb szervének a szervezet megszűnését elhatározó ülése jegyzőkönyvét,
33. § Az ügyésznek – ha az ügyészség látja el a szervezet feletti törvényességi ellenőrzést – kézbesíteni kell a nyilvántartásba vételi, a változásbejegyzési és a nyilvántartásból való törlés iránti eljárás során a nem az ügy érdemében hozott fellebbezhető végzést és az ügy érdemében hozott végzést.
(2)–(7)11
(2)–(5)16
50. § Az alapítványok egyesítésére irányuló kérelemhez a 21. és 22. §-ban foglaltakon túlmenően az új vagy a megfelelően módosított – a megszűnt alapítvány jogutódlásáról is rendelkező – alapító okiratot is csatolni kell.
58. § (1) A bíróság az érdekelt alapítók közös kérelmére – új alapítvány egyesüléssel történő létrehozása vagy más alapítványhoz való csatlakozás céljából – polgári nemperes eljárásban dönt az alapítványok egyesítéséről.
(4) A bíróság – a (6) bekezdésben foglalt eltéréssel – új alapítvány létrehozása esetén, az alapítványok egyesítését elrendelő határozatában rendelkezik az alapítványok megszűnéséről és az új alapítvány nyilvántartásba vételéről.
29.17 Az alapítvány nyilvántartásból való törlése polgári jogi feltételei bekövetkeztének megállapítására, illetve az alapítvány megszüntetésére irányuló polgári nemperes eljárás
59. § (1)18 Az annak megállapítására irányuló kérelmet, hogy az alapítvány nyilvántartásból való törlésének a Ptk. 74/E. § (1) bekezdés a)–c) pontjában meghatározott anyagi jogi feltételei bekövetkeztek, az alapító nyújthatja be, vagy ezen feltételek megállapítását az ügyész indítványozhatja.
(5)19 Ha a kérelemben foglaltakat az alapítvány vitatja, a bíróság az eljárást megszünteti, egyben felhívja az alapítót, hogy harminc napon belül keresetlevélben kérheti az alapítvány (2) bekezdésben meghatározott okból történő megszüntetését, erre az alapítót az eljárást megszüntető végzésben figyelmeztetni kell.
60. §20 (1) Az alapító által az 59. § (5) vagy (6) bekezdése alapján indított perre az alapítvány székhelye szerinti törvényszék illetékes.
(3) Ha a bíróság az alapítványt megszünteti, a jogerős ítéletet megküldi az alapítványt nyilvántartó bíróságnak. A nyilvántartást vezető bíróság az alapítványt – a törvényben meghatározott eljárást követően – törli a nyilvántartásból, a végzés ellen sem fellebbezésnek, sem felülvizsgálatnak nincs helye.
61. § (1)21 Ha a bíróság az 59. vagy 60. §-ban meghatározott okból megállapítja, hogy az alapítvány nyilvántartásból való törlésének polgári jogi feltételei bekövetkeztek, vagy az alapítványt megszünteti, az Ectv.-ben foglalt szabályok szerint jár el.
(3)23 A nyilvántartást vezető bíróság a végelszámolást, kényszer-végelszámolást követően az alapítványt törli a nyilvántartásból, a végzés ellen fellebbezésnek és felülvizsgálatnak nincs helye.
66. § (1)24 A szövetség nyilvántartásba vétele iránti kérelemnek tartalmaznia kell a szövetséget létrehozó egyesületek, illetve alapítványok nevét, székhelyét és nyilvántartási számát is.
68. §25 Ha a szövetséghez egyesület vagy alapítvány csatlakozik, a bíróság szövetség erre irányuló változásbejegyzési kérelmére a szövetség adatai közé bejegyzi az új tag nevét, székhelyét és nyilvántartási számát.
72–82. §26
83. §27
84. §28
85. §29
88. § (1) A szervezet – alapítvány esetén az alapító is – a nyilvántartásának rá vonatkozó adatairól másolat, kivonat vagy bizonyítvány kiadását kérheti. A másolat a nyilvántartás valamennyi fennálló és törölt adatát, a kivonat a nyilvántartás fennálló adatait, a bizonyítvány pedig – a kérelemtől függően – a nyilvántartás egyes fennálló vagy törölt adatait hitelesen tanúsítja, illetve azt, hogy valamely meghatározott bejegyzés a nyilvántartásban nem szerepel(t). A másolatot, a kivonatot vagy bizonyítványt jogszabályban meghatározott módon kell elkészíteni.
(6) A szervezet adatairól – kizárólag írásban – kivonatot kérhet az államháztartás rendjéről szóló törvény alapján az államháztartásból származó forrás felhasználásához kapcsolódó lebonyolító feladatot ellátó költségvetési szerv is.
89. §34
91–96. §35
98. § (1) Ez a törvény – a (2)–(4) bekezdésben foglalt kivétellel – a kihirdetést követő napon lép hatályba.
(4) A 3. §, a 7–16. §, a 18. §, a 19. §, a 20. § (1) bekezdésének j) pontja, a 28. § (2) bekezdése, a 29. § (1) bekezdésének c) pontja, a 34. §, a 39. § (2)–(7) bekezdése, a 40. §, a 41. §, a 44. § (7) bekezdése, a 45. § (1) bekezdése, a 46. § (2)–(5) bekezdése, a 72–85. §, a 86. § (5) bekezdése, a 87. § (2) bekezdésének a) pontja és (3) bekezdése, a 88. § (5) bekezdése, a 89. §, a 91–96. §, a 97. § b), d)–f) pontja, a 101. §, a 102. §, a 107. §, a 108. §, a 111. §, a 117. §, a 124. § és a 125. § (2) bekezdése 2012. június 30-án lép hatályba.
99. § (1) A civil és egyéb cégnek nem minősülő szervezetek nyilvántartása – 2012. június 30-áig – az alábbi adatokat tartalmazza:
(2) A nyilvántartás alapítvány esetén – az (1) bekezdésben foglaltakon túlmenően – tartalmazza az alábbi adatokat is:
(4) A nyilvántartás alapítvány esetén – a (3) bekezdésben foglalt adatokon túlmenően – szükség szerint tartalmazza állami alapító által alapított alapítvány (közalapítvány), illetve állami alapító által államháztartáson kívüli alapítóval közösen alapított alapítvány (közalapítvány) esetén a kezelő szervezetbe az állami alapító részéről jelölt tag vagy tagok nevét is.
(5)38 A nyilvántartás szövetség esetén tartalmazza a tagok nevét, székhelyét, nyilvántartási számát.
(2) A bíróság a szervezet nyilvántartásba vétele, illetőleg megváltozott nevének bejegyzése előtt – szükség esetén – megkeresi az OBH-t annak közlésére, hogy az országos névjegyzékben nem szerepel-e azonos vagy hasonló néven bejegyzett szervezet.
(3) Az országos névjegyzék összeállítása érdekében a bíróság – a szervezet nyilvántartásba vétele, a nyilvántartott adataiban bekövetkezett változás, továbbá a szervezet megszűnése esetén határozata jogerőre emelkedésének megállapítását követő három munkanapon belül – határozatának megfelelően elektronikus úton az OBH-t értesíti az eljárt bíróság nevéről, határozata számáról és a határozat jogerőre emelkedése napjáról, a szervezet nevéről, székhelyéről, célja szerinti besorolásáról, képviselője nevéről és lakóhelyéről, illetőleg ezen adatok megváltozásáról, valamint a szervezet megszűnéséről.
(4) Ha a szervezet nyilvántartásba vétele, a nyilvántartott adataiban bekövetkezett változás, továbbá a szervezet megszűnése kérdésében másodfokú eljárás lefolytatására került sor, az országos névjegyzék számára történő – (3) bekezdés szerinti – számítógépes adatszolgáltatás ebben az esetben is az első fokon eljárt bíróság feladata. A másodfokon eljárt bíróság a jogerős határozatának meghozatalát követően gondoskodik az iratok visszajuttatásáról az elsőfokú bírósághoz.
a) a 99. § (1) bekezdés a), d)–g), i) és k) pontjában meghatározott adatokat,
101. §39
102. §40
(3)41 E törvénynek a települési önkormányzatok fekvőbeteg-szakellátó intézményeinek átvételéről és az átvételhez kapcsolódó egyes törvények módosításáról szóló 2012. évi XXXVIII. törvénnyel (a továbbiakban: Mód. tv.) megállapított 59. § (1) és (5) bekezdését, 60. §-át és 61. §-át a Mód. tv. hatálybalépésekor42 folyamatban lévő eljárásokban is alkalmazni kell.
109–110. §44
111. §45
112–116. §46
117. §47
118–120. §48
122–123. §49
124. §50
125. § (1)51
2 A 3. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
3 A 7–14. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
4 A 15–16. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
5 A 18. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
6 A 19. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
7 A 20. § (1) bekezdés j) pontja a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
8 A 28. § (2) bekezdése a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
9 A 29. § (1) bekezdés c) pontja a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
10 A 34. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
11 A 39. § (2)–(7) bekezdése a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
12 A 40. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
13 A 41. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
14 A 44. § (7) bekezdése a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
15 A 45. § (1) bekezdése a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
16 A 46. § (2)–(5) bekezdése a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
17 A 29. alcím címe a 2012: XXXVIII. törvény 53. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
18 Az 59. § (1) bekezdése a 2012: XXXVIII. törvény 53. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
19 Az 59. § (5) bekezdése a 2012: XXXVIII. törvény 53. § (7) bekezdés a) pontja szerint módosított szöveg.
20 A 60. § a 2012: XXXVIII. törvény 53. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
21 A 61. § (1) bekezdése a 2012: XXXVIII. törvény 53. § (4) bekezdésével megállapított szöveg.
22 A 61. § (2) bekezdését a 2012: XXXVIII. törvény 53. § (8) bekezdése hatályon kívül helyezte.
23 A 61. § (3) bekezdése a 2012: XXXVIII. törvény 53. § (7) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
24 A 66. § (1) bekezdése a 2012: XXXVIII. törvény 54. § (1) bekezdés a) pontja szerint módosított szöveg.
25 A 68. § a 2012: XXXVIII. törvény 54. § (1) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
26 A 72–82. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
27 A 83. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
28 A 84. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
29 A 85. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
30 A 86. § (5) bekezdése a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
31 A 87. § (2) bekezdés a) pontja a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
32 A 87. § (3) bekezdése a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
33 A 88. § (5) bekezdése a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
34 A 89. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
35 A 91–96. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
36 A 97. § b) pontja a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
37 A 97. § d)–f) pontja a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
38 A 99. § (5) bekezdése a 2012: XXXVIII. törvény 53. § (5) bekezdésével megállapított szöveg.
39 A 101. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
40 A 102. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
41 A 104. § (3) bekezdését a 2012: XXXVIII. törvény 53. § (6) bekezdése iktatta be.
42 A hatálybalépés napja: 2012. április 28.
43 A 107–108. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
44 A 109–110. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
45 A 111. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
46 A 112–116. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
47 A 117. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
48 A 118–120. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
49 A 122–123. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
50 A 124. § a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.
51 A 125. § (1) bekezdése a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
52 A 125. § (2) bekezdése a 98. § (4) bekezdése alapján 2012. június 30-án lép hatályba.


text:
2017.06.26. A Kúria és a felfüggesztések
DR. LÉHMANN GYÖRGY ügyvéd (8600 Siófok Szűcs u. l. - tel. 84/313-176 és 06-20/49-39-85l) e-mail: lehmann@invitel.hu
Június 11-i iratomhoz mellékeltem a Székesfehérvári Törvényszék 15.P.20.676/2016/10. számú, szerződés érvénytelenségének megállapítása iránt indított peremben hozott per tárgyalását felfüggesztő 2017. április 7-i végzést az alábbi indokolással:
„Felperes deviza alapú kölcsönszerződés – árfolyamváltozás kockázatának viselése, törlesztő részeltek esedékességének hiánya – érvénytelenségének megállapítása iránt terjesztette elő keresetét érvénytelenség jogkövetkezményének megjelölése, elszámolás előterjesztése nélkül. Felperes arra hivatkozott, a megállapítás iránti kereset előterjesztésének fogyasztóvédelmi szempontból van helye, a DH (devizahiteles)2 törvény érvénytelenség levonására, elszámolás előterjesztésére vonatkozó előírásai az európai uniós joggal is ellentétesek. Felperes továbbá arra hivatkozott, az árfolyamkockázat viselésével összefüggő bírósági vizsgálat értékelése tárgyában a Fővárosi Ítélőtábla előzetes döntéshozatal iránti kérelmet is előterjesztett, ezért a per tárgyalásának felfüggesztése indokolt.
Bíróságnak felperes bejelentésén túl, hivatalos tudomása van arról, az Európai Unió Bírósága előtt C-483/16, és C-51/17. számon előzetes döntéshozatali eljárás van folyamatban felperes által is felvetett kérdésekben. A A Fővárosi Törvényszék annak vizsgálatát kezdeményezte, az uniós jognak megfelel-e a DH2 törvény érvénytelenség jogkövetkezményének alkalmazására, az előterjesztés módjára vonatkozó előírása. A Fővárosi Ítélőtábla továbbá annak tisztázását kérte, az árfolyamkockáztat fogyasztó általi viselését értintő szerződéses rendelkezések tisztességtelenségének vizsgálatára továbbra is lehetőség van-e 93/13/EGK (fogyasztóvédelmi) irányelvben foglaltak szerint, vagy a DH törvények ezt a kérdést jogalkotói szinten már rendezték, ha vizsgálható, milyen hatállyal, milyen tartalommal, illetőleg hivatalból kell-e vizsgálnia egyéb szerződéses feltételek tisztességtelenségét.
Az előzetes döntéshozatali eljárásokban vizsgálandó kérdések érintik felperes által felvetett kifogásokat is, ezért a bíróság a Pp. 152. § 2. bekezdése alapán úgy ítélte meg, a kereset elbírálása szempontjából – az érvénytelenség meghatározásának, árfolyamkockázat tisztességtelenségének tárgyában – előzetes kérdésnek minősülnek az Európai Unió Bíróságának e két ügyben meghozandó döntései, azok meghozataláig a per tárgyalását felfüggesztette.”
A tárgyalás felfüggesztését ugyancsak szerződés érvénytelensége megállapítása iránti valamennyi perben - természetesen fellebbezési eljárásban és felülvizsgálati eljárásban is – ugyanígy kértem megállapítani, és ezzel kapcsolatos felülvizsgálati eljárásokban a Kúria a következőkkel utasítja el kérelmemet valamennyi döntésénél:
„12. pont: „Nem volt jelentősége a DH 2. törvény 37. § 1. bekezdésében vagy 39. §-ában foglaltaknak, így nem kellett vizsgálni azt sem, hogy a rendelkezések megfelelnek-e a fogyasztói irányelvben foglaltaknak. A Fővárosi Ítélőtábla felperesek által hivatkozott határozata a perbelitől eltérő tényállás és kereseti kérelem mellett került meghozatalra, ezért az abban kifejtett jogi álláspont sem lehetett ebben az ügyben irányadó.”
(Május 9-i Pfv. 2.994/2016/7. számú Kúriai végzésből)
Ebből a Kúriai tájékoztatásból állapítható meg az, hogy a Kúriának valamennyi ilyen döntése során a Kúriai bíróknak vizsgálat híján fogalma sincs arról, hogy a DH2 tv. 37. és 39. § megfelel-e fogyasztói irányelvben foglaltaknak, ennek szerintük nincs a perben jelentősége, míg a C-51/17. számú (árfolyamváltozás terheit ki viseli) üggyel kapcsolatos Fővárosi Ítélőtáblai határozat számukra azért nem irányadó, mert nem azonos tényállású üggyel kapcsolatosan hozták, mint amiben a Kúria dönt. A magyar nép szégyenére ilyen logikátlan és törvénysértő valamennyi Kúriai határozat, hiszen sokra nem tartja népét az a bíró, aki így indokol.
Ahhoz pedig, hogy milyen törvénysértést követ el a Kúria minden bírója akkor, amikor magyar bíró által kérelmezett Európai Unió Bírósága előtti fent említett előzetes döntéshozatali eljárásokra figyelemmel az előtte lévő, devizában nyilvántartott kölcsönszerződéssel kapcsolatos érvénytelenségi, vagy végrehajtás megszüntetése iránti peres eljárás tárgyalását nem függeszti fel, ide másolok egy másik, a Fővárosi Ítélőtábla által hozott, tárgyalás felfüggesztését elrendelő végzés indokolást:
„A Fővárosi Törvényszék a 18.G.40.890/2016/4. számú végzésével előzetes döntéshozatali eljárást
kezdeményezett az Európai Unió Bírósága előtt többek között a DH2. törvény 37. §-a, 37/A §-a és további rendelkezései, valamint a DH3 törvény egyes szabályai és a vonatkozó unió jog összhangja tárgyában. Az előzetes döntéshozatali eljárás az Európai Unió Bíróság előtt C-483/16. számon van folyamatban.
Az EUMSZ - (Európai Unió működéséről szóló szerződés) – 267. cikke, valamint az Európai Unió Bíróságának kialakult ítélkezési gyakorlata szerint az Európai Unió Bíróság előzetes döntéshozatali eljárásban hozott döntése a vitatott uniós jog értelmezését illetően a kérdést feltevő tagállami bíróságra kötelező. Az előzetes döntéshozatali eljárásban hozott döntéssel az
Európai Unió Bírósága egyértelműsíti és meghatározza az uniós szabályok jelentését és hatályát úgy, ahogyan azt már annak hatályba lépésétől fogva értelmezni és alkalmazni kell vagy alkalmazni kellett volna (C-92/11. RWE ítélet 58. pont)
Az elsőfokú bíróság a felperes keresetlevelét azért utasította el idézés kibocsátása nélkül, mert álláspontja szerint a kereseti kérelem nem felelt meg a DH2 törvény 37. § 1. bekezdésben írt követelményeknek. Ehhez képest a felperes a fellebbezésében kifejtett véleménye szerint a DH2 és a DH3 törvény rendelkezései ellentétesek az európai uniós joggal, a 93/13. EGK irányelv rendelkezéseivel, ezért a nemzeti bíróságot a DH2 törvény 37. –a szerinti hiánypótlási felhívási kötelezettség nem terheli. A felperes fellebbezésére és az elsőfokú bíróság végzésére tekintettel a másodfokú bíróságnak abban a kérdésben kell állást foglalnia, hogy az elsőfokú bíróságot hiánypótlás felhívására vonatkozó kötelezettség terhelte-, illetőleg a felperes keresetlevele az elsőfokú bíróság által felhívott keresetmódosítás hiányában érdemi tárgyalásra alkalmas-e”
„Mindebből az következik, hogy a felperes fellebbezésének elbírálása szempontjából lényeges előzetes kérdés, hogy a DH2 törvénynek az előzetes döntéshozatali eljárás által érintett szabályai egyáltalán alkalmazhatóak-e. Amennyiben az előzetes döntéshozatali eljárásban az Európai Unió Bírósága a DH2 törvény egyes szabályainak az uniós joggal való összeegyeztethetetlenségét állapítja meg, akkor ezeket a szabályokat a magyar bíróságok nem alkalmazhatják. Mindez pedig azt jelenti, hogy a fogyasztók nem lennének elzárva attól, hogy önmagában megállapítás iránt terjesszenek elő keresetet, és attól sem, hogy a Ptk. 237. § 1. bekezdés alapján jogkövetkezményként az eredeti állapot helyreállítását kérjék. Az előzetes döntéshozatali eljárásban hozandó döntés kihatással van arra is, hogy a keresetlevélnek csak a Pp. 121. § a. bekezdésében foglaltaknak kell megfelelnie, vagy emellett a DH2 törvény 37. § 2. bekezdésében foglaltaknak is.
A jelen eljárás elbírálása szempontjából előzetes kérdés az előzetes döntéshozatali eljárásban hozandó döntés, ezért a Fővárosi Ítélőtábla az eljárást a Pp. 239. § alapján alkalmazandó Pp. 152. § 2. bekezdése alapján felfüggesztette.”
(Fővárosi Ítélőtáblának 13.Gpkf 45026/2016/2. számú végzéséből)
Ez a végzés határozza meg azt, hogy egy Európai Uniós normahelyben, valamint bírósági ítéletben foglaltak kötelezik valamennyi magyar bíróságot arra, hogy felfüggesszék a tárgyalásokat. Az alábbiak:
EUMSZ.267. cikk (az EKSz. korábbi 234. cikke) Az Európai Unió Bírósága hatáskörrel rendelkezik
előzetes döntés meghozatalára a következő kérdésekben: a) a Szerződések értelmezése; b) az uniós intézmények, szervek vagy hivatalok jogi aktusainak érvényessége és értelmezése; Ha egy tagállam bírósága előtt ilyen kérdés merül fel, és ez a bíróság úgy ítéli meg, hogy ítélete meghozatalához szükség van a kérdés eldöntésére, kérheti az Európai Unió Bíróságát, hogy hozzon ebben a kérdésben döntést. Ha egy tagállam olyan bírósága előtt folyamatban lévő ügyben merül fel ilyen kérdés, amelynek határozatai ellen a nemzeti jog értelmében nincs jogorvoslati lehetőség, e bíróság köteles az Európai Unió Bíróságához fordulni. Ha egy tagállami bíróság előtt folyamatban lévő ügyben olyan kérdés merül fel, amely valamely fogva tartott személyt érint, az Európai Unió Bírósága a lehető legrövidebb időn belül határoz.
(C-92/11. RWE ítélet 58 pont: „Ebben a tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési
gyakorlat szerint azon értelmezés, amelyet a Bíróság az EUMSZ 267. cikk alapján ráruházott hatáskör alapján valamely közösségi jogszabályra vonatkozóan kifejt, megmagyarázza és pontosítja e szabály jelentését és terjedelmét, ahogyan azt a hatálybalépésének időpontjától értelmezni és alkalmazni kell, illetőleg értelmezni és alkalmazni kellett volna. Ebből következően az így értelmezett szabályt a bíróságok alkalmazhatják, és azt alkalmazniuk kell az értelmezés iránti kérelemről határozó ítélet előtt keletkezett és létrejött jogviszonyokra is, ha egyébként teljesülnek azon feltételek, amelyek lehetővé teszik az említett szabály alkalmazására vonatkozó pernek a hatáskörrel rendelkező bíróságok előtti megindítását (lásd különösen a 24/86. sz., Blaizot és társai ügyben 1988. február 2‑án hozott ítélet [EBHT 1988., 379. o.] 27. pontját; a C‑402/03. sz., Skov és Bilka ügyben 2006. január 10‑én hozott ítélet [EBHT 2006., I‑199. o.] 50. pontját; a C‑313/05. sz. Brzeziński‑ügyben 2007. január 18‑án hozott ítélet [EBHT 2007., I‑513. o.] 55. pontját, valamint a C‑263/10.sz. Nisipeanu‑ügyben 2011. július 7‑én hozott ítélet 32. pontját).”
A most leírtakból tudjuk tehát azt, hogy minden magyar bíróság tudja azt, hogy ekként szólnak a hivatkozott rendelkezések, amiből az következik, hogy az a magyar bíró, aki annak ellenére nem függeszti fel az előtte lévő eljárásban a tárgyalást, hogy ismeretében van annak, miszerint az Európai Unió Bíróság előtt folyamatban lévő eljárásban hozandó határozatnak nem megfelelő ítéletet is hozhat,
„az így értelmezett szabályt a bíróságok alkalmazhatják, és azt alkalmazniuk kell az értelmezés iránti kérelemről határozó ítélet előtt keletkezett és létrejött jogviszonyokra is, ha egyébként teljesülnek azon feltételek, amelyek lehetővé teszik az említett szabály alkalmazására vonatkozó pernek a hatáskörrel rendelkező bíróságok előtti megindítását”
szándékosan szegi meg a leírtakat, követ el törvénysértést.
Tisztességes ország vezetés és tisztességes ügyészségi működés esetén természetesen ez szóba sem kerülhetne azért, mert minden felfüggesztést mellőző bíró jól tudná azt, hogy ilyen magatartással hivatali visszaélés bűncselekménye kísérletének alapos gyanúja miatt ellene büntető eljárás indul.
A következő feladatom az, hogy meghatározzam annak okát, hogy a Kúriai bírók egységesen miért, kinek az érdekében fordulnak szembe fenti Európai törvényekkel, illetve ezzel kapcsolatos magyar törvényekkel. Hiszen azzal, hogy az Európai Bíróságnál lefolytatott eljárásokban egy-két év múlva hozandó határozatok alapján kötelező a magyar bírónak eljárni, elvileg nem lehetne tudni most azt, hogy inkább a bankoknak, vagy inkább az adósoknak kedvező állapot fog létrejönni.
Elvileg most nem, ellenben az általam 2014. július 4-e óta hazaárulónak tartott valamennyi országgyűlési képviselő, Kúriai és más bíró, és a teljes magyar hatalmi és ellenzéki elit jól tudja azt, hogy a banki népirtás véglegesítését szándékolják a semmitmondó DH-s jelölésű törvényekkel elérni.
Voltak ellenben akkor is olyan tisztességes magyar bírók, akik ezt az aljasságot szó nélkül nem hagyták, és a Fővárosi Ítélőtábla csupán alkotmányossági problémák miatt 2014. szeptember 29-én előterjesztett alkotmányossági panaszban a 2014. évi XXXVIII. tv. alábbi rendelkezéseinek alkotmánysértését állította:
2014. évi XXXVIII. törvény 4. § (2) és (3) bekezdés, 6. §,
valamint 7-15. §-ai alaptörvény-ellenességét állapítsa meg, és azokat semmisítse meg,
mert az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésébe, C) cikk (1) bekezdésébe, XXVIII. cikk (1)
bekezdésébe és a 25. cikk (1) bekezdésébe, továbbá a 26. cikk (1) bekezdésébe ütköznek.
Ami pedig az indokolást illeti, csupán ennek egy részét emelem ki a panasznak:
alapját képező jogviszonyban polgári jogi jogalanynak sem tekinthető.”
a Tv. szerint előírt eljárásban meghozandó döntés alapján nem határozható meg egyértelműen, hogy annak jogereje pontosan mely személyek milyen ténybeli alapból származó jogaira és kötelezettségeire terjed ki (Pp. 229. §), és ez a jogbiztonságot kifejezetten veszélyezteti.
a jogalkotás a magánjogi jogviszony elbírálására olyan közvetlen befolyást gyakorol, amely összeegyeztethetetlen a bírói függetlenség alkotmányos elvével, ugyanakkor a félnek a polgári perben biztosított rendelkezési jogát korlátozva sérti a tisztességes eljáráshoz való alkotmányos alapjogot is.
Stumpf-Balsai féle Alkotmánybíróság ezt a panaszt kiérdemelve a hazaáruló jelzőt természetesen elutasította és mivel az ötvenes évek végén a cipészsegéd Nezvál Ferenc volt az igazságügyi miniszter, javasolni lehet azt, hogy ezek után az Alkotmánybíróságba is inkább susztersegédeket tegyenek.
Természetesen a törvényt előterjesztő Trócsányiék tudták legjobban azt, hogy Európában még ilyen hitvány jogalkotás nem történt, de bíztak abban, hogy a törvényeik eredményeként néhány év alatt a bajbajutott magyar emberek egy része külföldre vándorol, egy része belehal a gyötrésbe, nagy részének mindenét sikerül erővel elvenni és az alávaló akciójuk már csak akkor kerülhet majd az Európai Unió elé, amikor legfeljebb bocsánatot kérnek marasztalás esetén, de a kifosztást befejezték. Ha egyszer 2014. júniusában a kisvasutazó miniszterelnök és a Bankszövetség megállapodott a devizaadósok kifosztásában, akkor nincs ellenzéki vagy kormánypárti különvélemény, egység van.
Csakhogy az Európai Bíróság elé került közeljövőben több magyar ügy úgy, hogy Luxemburgban már nem Stumpf és Balsai félék döntenek. és a devizaadósok kifosztása még nem teljes.
Ebből következik az, hogy minden hazaáruló is tudja azt, hogy sok babér a bankok, illetve Trócsányiék részére nem terem az Európai Bíróság előtti eljárásokban és a hozandó határozatok folytán az adósok hozzájutnak jogaikhoz.
Az idő így sürgeti a kifosztókat és segítőiket. és ezért van részükről most minden. A végrehajtások felgyorsítása, a Kúriai bíróknak állandósult törvénysértése.
Fentiekből következik az, hogy a probléma megoldásnak adósok számára kedvező alakulása nem a Kormánytól, nem az Országgyűléstől, nem a képviselőktől függ, tőlük nem szabad semmit kérni.
Sőt megállapítható az, hogy éppen a Kormánynak és az Országgyűlési képviselőnek beavatkozása 2014-ben a magánjogi – bank és adós közötti – kölcsönszerződésekkel kapcsolatos problémába vezetett oda, hogy a hatalommegosztás ezáltal megszűnt a közhatalom és igazságszolgáltatás között, melynek következtében a ettől kezdve jogállamiság Magyarországon nem létezik.
A problémának fogadatlan prókátorainak meg kell érteni azt, hogy amennyiben a köz, vagy végrehajtó hatalomtól várjuk el az igazságszolgáltatási probléma megoldását, akkor ezzel erősítjük a létrejött diktatúra tobzódásának egyfajta legalizálását.
Magánjogi problémát kizárólag bíróságok – igazságszolgáltatás – előtt lehet rendezni és ezért az adósoknak azon jogos igényének elérése, hogy a magyar törvények szerint is elsődleges európai joggal ellentétesen magyar bíróság nem dönthet, elsősorban a Kúriánál érhető el. Azért a Kúriánál, mert egyedűl a Kúriának van jogállamiság esetén olyan joga a magyar bíróságok felé hogy amennyiben nem egységes az országban a bírósági ítélkezés, akkor az egységes ítélkezés érdekében intézkedhet.
Alaptörvény 25. cikk 3. bek:
Azaz a Kúriának kellene jogegységi határozattal rendezni azt a képtelen helyzetet, hogy az Ítélőtáblai eljárásokban általában felfüggesztik az Európai Bíróságok előtti eljárásokra tekintettel a tárgyalást, míg a Kúriánál pedig nem függesztik fel.
Ellenben mára világosan látható az, hogy a Kúria ezt az alkotmányos kötelezettségét nem kívánja teljesíteni, hanem abban bízik, hogy az Országos Bírósági Hivatal Elnöke – Dr. Handó Tünde – a rendelkezésére álló hatalmi eszközök felhasználásával jogegységi határozattal eléri azt, hogy az alsóbb bíróságok követik a Kúriának törvénysértő gyakorlatát.
A hatalommegosztás megszűnése folytán a Kúria Elnöke még akkor sem tehetne az Alaptörvény 25. § 3. bek-ben írt Kúriai kötelezettség érvényesüléséért, ha lenne erre egyébként hajlandósága, de mivel a kisvasutas miniszterelnök kezében totális hatalom van – törvényhozásnál, végrehajtásnál és igazságszolgáltatásnál is – Dr. Darák Péter Kúriai Elnöknek csak formális hatalma létezik, és csak annyit tehet, amennyi a kisvasutas megenged. Utóbbit pedig köztudottan soha nem zavar törvényi, vagy alaptörvényi rendelkezés.
Valamint ne feledkezzünk meg a Kúria Polgári Kollégiuma Vezetőjéről sem, aki 2016. április 11-én az alábbi levélmásolat szerint kért a Kúria nevében bocsánatot a Bankszövetség Vezetőitől azért, mert 2015. decemberében egy Kúriai bíró a meggyőződése szerint és törvényeknek megfelelően a bankok számára kedvezőtlenül döntött.
A bocsánatkérést 2016. június 6-án olyan Kúriai jogegységi döntés követte 1/2016. PJE szám alatt, mellyel sikerült Dr. W. Györgynek a banki sérelmet tevékeny megbánással megszüntetni az adósok kárára.
Megállapítható fentiek alapján tehát az, hogy az adósok számára megnyugtató rendezésére a kölcsönszerződésnek, valamint a törvényes rend helyreállítása érdekében mindösszesen a Kúriának van lehetősége – a Kormánynak és másoknak nincs – egy jogegységi döntés meghozatalával.
Egy olyan Kúriának, melynél az Elnöknek a jogállamiság hiánya miatt csak formális jogköre van, illetve Polgári Kollégiuma Vezetője pedig ténylegesen banki szolgálatba állt.
Ámen. Én sem tudtam volna ennél pontosabban fogalmazni.
Amit pedig a devizaadósoknak a lázadáson történő részvételéről tudni illik, bizonyára tudják azt, hogy az általam túlzottan nem tisztelt Dr. Rubovszki György KDNP országgyűlési képviselő egy héttel ezelőtt meghalt. Halála előtt négy nappal tolószéken és oxigénpalackkal megjelent az Országgyűlési szavazáson azért, mert szavazatára a magyar nép többsége által elutasított pártjának szüksége volt.
Idáig is tátott szájjal sült galambra vártak a devizaadósok döntő része, szerintem most is,
ellenben akkor, ha most, amikor égetően szükség van a lázadás eredményessége és több millió magyar ember érdekében a minél nagyobb jelenlétre,
és nincsenek tolószékben oxigénpalackhoz kényszerítve,
de mégsem hajlandók néhány napig hazájuk érdekében semmit tenni,
akkor ezeket az embereket jövőben korcsmagyaroknak tartom.
Az igazi magyarok elkorcsosult utódainak tartom őket.
Siófokon 2017. június 26. napján.

matches:
Kúria
bíróság
§ 2
Kúria
§ 1
Kúria
Kúria
Bíróság
Bíróság
bíróság
§ 1
bíróság
bíróság
§ 1
§ 2
§ 2
bíróság
bíróság
bíróság
Bíróság
bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
bíróság
Kúria
Kúria
§ 3
Kúria
Kúria