text:
Az Európai Unió C 82/2009
HL C 69., 2009.3.21.
C-110/05. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2009. február 10-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – EK 28. cikk – A behozatalra vonatkozó mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedések fogalma – Pótkocsik segédmotoros kerékpárokkal, motorkerékpárokkal, motoros triciklikkel, valamint négykerekű motorkerékpárokkal a tagállam területén való vontatására vonatkozó tilalom – A közúti közlekedés biztonsága – A piachoz való hozzáférés – Akadály – Arányosság)
C-301/06. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2009. február 10-i ítélete – Írország kontra az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa (Megsemmisítés iránti kereset – 2006/24/EK irányelv – Elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtása keretében előállított vagy feldolgozott adatok megőrzése – A jogalap megválasztása)
C-138/07. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2009. február 12-i ítélete (a Hof van beroep te Antwerpen – Belgium előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Belgische Staat kontra N.V. Cobelfret (90/435/EGK irányelv – A 4. cikk (1) bekezdése – Közvetlen hatály – A kifizetett osztalékok kettős adóztatásának megszüntetésére irányuló nemzeti szabályozás – A kifizetett osztalékok összegének az anyavállalat adóalapjából kizárólag akkor történő levonása, amennyiben az anyavállalatnak adóköteles nyeresége van)
C-185/07. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2009. február 10-i ítélete (a House of Lords [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Allianz SpA, korábban Riunione Adriatica Di Sicurtà SpA, Generali Assicurazioni Generali SpA kontra West Tankers Inc. (Külföldi választottbírósági határozatok elismerése és végrehajtása – 44/2001/EK rendelet – Hatály – Tagállami bíróság annak megtiltására irányuló hatásköre, hogy az egyik fél egy másik tagállam bírósága előtt indítson vagy folytasson eljárást, azzal az indokolással, hogy ez választottbírósági megállapodással ellentétes lenne – New York-i Egyezmény)
C-339/07. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2009. február 12-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Christopher Seagon ügyvéd, a Frick Teppichboden Supermärkte GmbH vagyonfelügyelője minőségében eljárva kontra Deko Marty Belgium NV (Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Fizetésképtelenségi eljárások – Joghatósággal rendelkező bíróság)
C-466/07. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2009. február 12-i ítélete (a Landesarbeitsgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Dietmar Klarenberg kontra Ferrotron Technologies GmbH (Szociálpolitika – 2001/23/EK irányelv – Vállalkozások átruházása – A munkavállalók jogainak védelme – Az átruházás fogalma – Az üzlet valamely részének szerződés alapján másik vállalkozásra történő átruházása – Az átruházás utáni szervezeti önállóság)
C-475/07. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2009. február 12-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Lengyel Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – A villamos energia után fizetendő adó – 2003/96/EK irányelv – A 21. cikk (5) bekezdésének első bekezdése – Az adó felszámíthatóvá válásának időpontja)
C-515/07. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2009. február 12-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Hollandia előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie kontra Staatssecretaris van Financiën (Hatodik HÉA-irányelv – Adóköteles tevékenységek, illetve azoktól eltérő tevékenységek céljára a vállalkozás vagyonának körébe vont termékek és szolgáltatások – Az ilyen termékek és szolgáltatások beszerzésekor, illetve igénybevételekor megfizetett adó azonnali és teljes körű levonásának joga)
C-67/08. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2009. február 12-i ítélete (a Bundesfinanzhof (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Margarete Block kontra Finanzamt Kaufbeuren (A tőke szabad mozgása – EK 56. cikk és EK 58. cikk – Öröklési illeték – Tőkekövetelésekből álló hagyaték örököse által az örökhagyó halála időpontjában annak lakóhelyéül szolgáló egyik tagállamban fizetendő öröklési illetékbe a másik tagállamban megfizetett öröklési illeték beszámítását nem megengedő nemzeti szabályozás – Kettős adóztatás – Korlátozás – Hiány)
C-93/08. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2009. február 12-i ítélete (az Augstākās tiesas Senāta Administratīvo lietu departaments [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Schenker SIA kontra Valsts ieņēmumu dienests (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – 1383/2003/EK rendelet – 11. cikk – Áruk megsemmisítés céljából történő átadására irányuló egyszerűsített eljárás – Szellemi tulajdonjog megsértésének előzetes megállapítása – Közigazgatási szankció)
C-224/08. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2009. február 10-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – 2006/100/EK irányelv – Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)
C-282/08. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2009. február 5-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség (Tagállami kötelezettségszegés – 2005/29/EK irányelv – Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok – Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)
C-293/08. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2009. február 5-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Finn Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – 2004/83/EK irányelv – Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)
C-488/08. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-373/06. sz., Matthias Rath kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal ügyben 2008. szeptember 8-án hozott végzése ellen Matthias Rath által 2008. november 12-én benyújtott fellebbezés
C-489/08. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-374/06. sz., Matthias Rath kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal ügyben 2008. szeptember 8-án hozott végzése ellen Matthias Rath által 2008. november 12-én benyújtott fellebbezés
C-545/08. sz. ügy: 2008. december 4-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Lengyel Köztársaság
C-559/08. P. sz. ügy: A T-100/06. sz., Deepak Rajani (Dear!Net Online) kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2008. november 26-án hozott ítélet ellen Deepak Rajani (Dear!Net Online) által 2009. február 9-én benyújtott fellebbezés
C-3/09. sz. ügy: A Hof van Beroep te Gent (Belgium) által 2009. január 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Erotic Center BVBA kontra Belga állam
C-4/09. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-160/04. sz., Potamianos kontra Bizottság ügyben 2008. október 15-én hozott ítélete ellen Gerasimos Potamianos által 2009. január 8-án benyújtott fellebbezés
C-19/09. sz. ügy: Az Oberlandesgericht Wien (Ausztria) által 2009. január 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH kontra Silva Trade, SA
C-20/09. sz. ügy: 2009. január 15-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
C-22/09. sz. ügy: 2009. január 15-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
C-25/09. sz. ügy: A Fővárosi Bíróság (Magyar Köztársaság) által 2009. január 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sió-Eckes Kft. kontra Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
C-27/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-284/08. sz., People's Mojahedin Organisation of Iran kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2008. december 4-én hozott ítélete ellen a Francia Köztársaság által 2009. január 21-én benyújtott fellebbezés
C-30/09. sz. ügy: 2009. január 22-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
C-31/09. sz. ügy: A Fővárosi Bíróság (Magyar Köztársaság) által 2009. január 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nawras Bolbol kontra Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
C-35/09. sz. ügy: A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2009. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate kontra Paolo Speranza
C-36/09. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (negyedik tanács) T-45/08. sz., Transportes Evaristo Molina S.A. kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2008. november 14-én hozott ítélete ellen a Transportes Evaristo Molina S.A. által 2009. január 28-án benyújtott fellebbezés
C-37/09. sz. ügy: 2009. január 28-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
C-38/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-187/06. sz., Ralf Schräder kontra Közösségi Növényfajta-hivatal ügyben 2008. november 19-én hozott ítélete ellen Ralf Schräder által 2009. január 29-én benyújtott fellebbezés
C-47/09. sz. ügy: 2009. február 2-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
C-48/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (nyolcadik tanács) T-270/06. sz., Lego Juris A/S kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2008. november 12-én hozott ítélete ellen a Lego Juris A/S által 2009. február 2-án benyújtott fellebbezés. Másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtt: Mega Brands, Inc.
C-50/09. sz. ügy: 2009. február 4-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Írország
C-51/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (első tanács) T-212/07. sz., Harman International Industries, Inc kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2008. december 2-án hozott ítélete ellen Barbara Becker által 2009. február 3-án benyújtott fellebbezés
C-54/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács) T-339/06. sz. Görög Köztársaság kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2008. december 11-én hozott ítélet ellen a Görög Köztársaság által 2009. február 6-án benyújtott fellebbezés
C-68/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (első tanács) T-471/04. sz., Georgios Karatzoglou kontra Európai Újjáépítési Ügynökség (EAR) ügyben 2008. december 2-án hozott ítélete ellen Georgios Karatzoglou által 2009. február 16-án benyújtott fellebbezés
C-69/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróságnak (hatodik tanács) a T-393/06. sz., Makhteshim-Agan Holding BV és társai kontra Bizottság ügyben 2008. november 26-án hozott végzése ellen a Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl és Magan Italia Srl által 2009. február 14-én benyújtott fellebbezés
T-265/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 12-i ítélete – Lee/DE kontra OHIM – Cooperativa italiana di ristorazione (PIAZZA del SOLE) (Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – A PIAZZA del SOLE közösségi ábrás védjegy bejelentése – A PIAZZA és PIAZZA D'ORO korábbi nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség hiánya – A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja – A megjelölések hasonlóságának hiánya)
T-359/07. P–T-361/07. P. sz. egyesített ügyek: Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 20-i ítélete – Bizottság kontra Bertolete és társai (Fellebbezés – Közszolgálat – Az OIB szerződéses alkalmazottai – A belga jog szerinti volt munkavállalók – Az alkalmazási feltételek megváltozása – Illetményt megállapító bizottsági határozatok – Egyenlő bánásmód)
T-229/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 13-i végzése – Vitro Corporativo kontra OHIM – Vallon (Közösségi védjegy – Felszólalás – A felszólalás visszavonása – Okafogyottság)
T-126/08. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 10-i végzése – Okalux kontra OHIM – Ondex (ONDACELL) (Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – A felszólalás díja megfizetésének elmaradása – A felszólalást be nem nyújtottnak nyilvánító határozat – Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset)
T-352/08. R. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság elnökének 2009. január 23-i végzése – Pannon Hőerőmű kontra Bizottság (Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – Állami támogatások – A Magyarország által az egyes villamosenergia-termelők számára villamosenergia-vásárlási megállapodások keretében nyújtott állami támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító bizottsági határozat – Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem – A sürgősség hiánya – Az érdekek mérlegelése)
T-511/08 R. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság elnökének 2009. január 23-i végzése – Unity OSG FZE kontra Tanács és EUPOL Afghanistan (Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – Közbeszerzési szerződések – Ajánlat elutasítása – Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem – Lehetőség elvesztése – A sürgősség hiánya)
T-442/08. sz. ügy: 2008. október 3-án benyújtott kereset – CISAC kontra Bizottság
T-591/08. sz. ügy: 2008. december 29-én benyújtott kereset – Evropaïki Dynamiki kontra Bizottság
T-8/09. sz. ügy: 2009. január 6-án benyújtott kereset – Dredging International és Ondernemingen Jan de Nul kontra EMSA
T-17/09. sz. ügy: 2009. január 9-én benyújtott kereset – Evropaïki Dynamiki kontra Bizottság
T-27/09. sz. ügy: 2009. január 19-én benyújtott kereset – Stella Kunststofftechnik GmbH kontra OHIM – Stella Pack (Stella)
T-28/09. sz. ügy: 2009. január 21-én benyújtott kereset – Park kontra OHIM – Bae (PINE TREE)
T-30/09. sz. ügy: 2009. január 21-én benyújtott kereset – Engelhorn kontra OHIM – The Outdoor Group (peerstorm)
T-33/09. sz. ügy: 2009. január 26-án benyújtott kereset – Portugál Köztársaság kontra Bizottság
T-36/09. sz. ügy: 2009. január 23-án benyújtott kereset – dm-drogerie markt kontra OHIM – Distribuciones Mylar (dm)
T-40/09. sz. ügy: 2009. január 26-án benyújtott kereset – Advance Magazine Publishers kontra OHIM – Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ)
T-41/09. sz. ügy: 2009. január 27-én benyújtott kereset – Hipp & Co kontra OHIM – Nestlé (Bebio)
T-51/09. sz. ügy: 2009. február 9-én benyújtott kereset – Bizottság kontra Antiche Terre
T-52/09. sz. ügy: 2009. február 11-én benyújtott kereset – Nycomed Danmark kontra EMEA
T-58/09. sz. ügy: 2009. február 11-én benyújtott kereset – Schemaventotto kontra Bizottság
T-344/02. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 6-i végzése – Air One kontra Bizottság
T-4/08. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. január 29-i végzése – EMSA kontra Portugália
F-38/08. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2009. február 17-i ítélete – Liotti kontra Bizottság (Közszolgálat – Tisztviselők – Értékelés – Szakmai előmeneteli jelentés – 2006. évi értékelési időszak – Az értékelők által alkalmazandó értékelési szabályok)
F-51/08. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2009. február 17-i ítélete – Stols kontra Tanács (Közszolgálat – Tisztviselők – Előléptetés – A 2007. évi előléptetési időszak – Érdemek összehasonlító vizsgálata – Nyilvánvaló mérlegelési hiba)
F-40/08. sz. ügy: Az Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2009. február 3-i végzése – Carvalhal Garcia kontra Tanács (Közszolgálat – Volt tisztviselők – Díjazás – Iskoláztatási támogatás – A nyújtás megtagadása – Késedelmesen benyújtott kereset – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
F-09/09. sz. ügy: 2009. február 6-án benyújtott kereset – Vicente Carbajosa és társai kontra Bizottság
F-10/09. sz. ügy: 2009. február 3-án benyújtott kereset – Moschonaki kontra Európai Alapítvány az Élet- és Munkakörülmények Javításáért
HL C 55., 2009.3.7.
HL C 44., 2009.2.21.
HL C 32., 2009.2.7.
HL C 19., 2009.1.24.
HL C 6., 2009.1.10.
HL C 327., 2008.12.20.
A Bíróság (nagytanács) 2009. február 10-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
(C-110/05. sz. ügy) (1)
(Tagállami kötelezettségszegés - EK 28. cikk - A „behozatalra vonatkozó mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedések’ fogalma - Pótkocsik segédmotoros kerékpárokkal, motorkerékpárokkal, motoros triciklikkel, valamint négykerekű motorkerékpárokkal a tagállam területén való vontatására vonatkozó tilalom - A közúti közlekedés biztonsága - A piachoz való hozzáférés - Akadály - Arányosság)
Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: D. Recchia és F. Amato meghatalmazottak)
Alperes: Olasz Köztársaság (képviselők: I. M. Braguglia meghatalmazott és M. Fiorilli avvocato dello Stato)
Tagállami kötelezettségszegés – Az EK 28. cikk megsértése – Nemzeti jogszabály, amely (a traktorok kivételével) megtiltja a gépjárműveknek, hogy pótkocsit vontassanak.
A Bíróság az Európai Közösségek Bizottságát kötelezi a költségek viselésére.
(1) HL C 115., 2005.5.14.
A Bíróság (nagytanács) 2009. február 10-i ítélete – Írország kontra az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa
(C-301/06. sz. ügy) (1)
(Megsemmisítés iránti kereset - 2006/24/EK irányelv - Elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtása keretében előállított vagy feldolgozott adatok megőrzése - A jogalap megválasztása)
Felperes: Írország (képviselők: D. O'Hagan, meghatalmazott, E. Fitzsimons, D. Barniville és A. Collins, SC)
A felperest támogató beavatkozó: Szlovák Köztársaság (képviselő: J. Čorba, meghatalmazott)
Alperesek: az Európai Parlament (képviselők: H. Duintjer Tebbens, M. Dean és A. Auersperger Matic, meghatalmazottak), az Európai Unió Tanácsa (képviselők: J.-C. Piris, J. Schutte és S. Kyriakopoulou, meghatalmazottak)
Az alperest támogató beavatkozók: Spanyol Királyság (képviselők: M. A. Sampol Pucurull és J. Rodríguez Cárcamo, meghatalmazottak), Holland Királyság (képviselők: C. ten Dam és C. Wissels, meghatalmazottak), az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: C. Docksey, R. Troosters és C. O'Reilly, meghatalmazottak), az európai adatvédelmi biztos (képviseli: H. Hijmans, meghatalmazott)
A nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtása, illetve a nyilvános hírközlő hálózatok szolgáltatása keretében előállított vagy feldolgozott adatok megőrzéséről és a 2002/58/EK irányelv módosításáról szóló, 2006. március 15-i 2006/24/EK irányelv megsemmisítése – A jogalap megválasztása
A Spanyol Királyság, a Holland Királyság, a Szlovák Köztársaság, az Európai Közösségek Bizottsága és az európai adatvédelmi biztos maguk viselik saját költségeiket.
A Bíróság (első tanács) 2009. február 12-i ítélete (a Hof van beroep te Antwerpen – Belgium előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Belgische Staat kontra N.V. Cobelfret
(C-138/07. sz. ügy) (1)
(90/435/EGK irányelv - A 4. cikk (1) bekezdése - Közvetlen hatály - A kifizetett osztalékok kettős adóztatásának megszüntetésére irányuló nemzeti szabályozás - A kifizetett osztalékok összegének az anyavállalat adóalapjából kizárólag akkor történő levonása, amennyiben az anyavállalatnak adóköteles nyeresége van)
a Hof van beroep te Antwerpen – Belgium
Felperes: Belgische Staat
Alperes: N.V. Cobelfret
Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hof van beroep te Antwerpen – A különböző tagállamok anya- és leányvállalatai esetében alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 1990. július 23-i 90/435/EGK tanácsi irányelv (HL 1990., L 225., 6. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 147. o.) 4. cikkének értelmezése – A kifizetett osztalékok kettős adóztatásának megszüntetésére irányuló nemzeti rendelkezések – Feltételek.
A különböző tagállamok anya- és leányvállalatai esetében alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 1990. július 23-i 90/435/EGK tanácsi irányelv 4. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló tagállami szabályozás, amely előírja, hogy az anyavállalatnak kifizetett osztalékokat hozzá kell számítani az anyavállalat adóalapjához, ezt követően pedig 95 %-ban le kell vonni, amennyiben az érintett adózási időszakban az egyéb adómentes nyereségek levonását követően továbbra is nyereséges az anyavállalat.
A 90/435 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének első francia bekezdése feltétlen, és kellően pontos ahhoz, ahogy arra a nemzeti bíróságok előtt hivatkozzanak.
(1) HL C 107., 2007.5.26.
A Bíróság (első tanács) 2009. február 12-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Christopher Seagon ügyvéd, a Frick Teppichboden Supermärkte GmbH vagyonfelügyelője minőségében eljárva kontra Deko Marty Belgium NV
(C-339/07. sz. ügy) (1)
(Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Fizetésképtelenségi eljárások - Joghatósággal rendelkező bíróság)
Felperes: Christopher Seagon, a Frick Teppichboden Supermärkte GmbH vagyonfelügyelője minőségében eljárva
Alperes: Deko Marty Belgium NV
Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesgerichtshof – A fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 2000. május 29-i 1346/2000/EK tanácsi rendelet (HL L 160., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 1. kötet, 191. o.) 3. cikke (1) bekezdésének, és a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (HL 2001 L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.) 1. cikke (2) bekezdése b) pontjának értelmezése – A fizetésképtelenségi eljárásból közvetlenül származó és a hozzá szorosan kapcsolódó határozatokra vonatkozóan azon tagállam bíróságainak joghatósága, amelyben az adós fő érdekeltségeinek központja található – Valamely összegnek az adós által másik tagállamban létesítő okirat szerinti székhellyel rendelkező táraság számára való visszafizetése iránti kereset (Insolvenzanfechtungsklage)
A fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 2000. május 29-i 1346/2000/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azon tagállam bíróságai, amelynek területén a fizetésképtelenségi eljárást megindították, joghatósággal rendelkeznek a valamely másik tagállamban létesítő okirat szerinti székhellyel rendelkező alperes ellen benyújtott, fizetésképtelenségre alapított megtámadási kereset elbírálására.
(1) HL C 269., 2007.11.10.
A Bíróság (negyedik tanács) 2009. február 12-i ítélete (a Landesarbeitsgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Dietmar Klarenberg kontra Ferrotron Technologies GmbH
(C-466/07. sz. ügy) (1)
(Szociálpolitika - 2001/23/EK irányelv - Vállalkozások átruházása - A munkavállalók jogainak védelme - Az „átruházás’ fogalma - Az üzlet valamely részének szerződés alapján másik vállalkozásra történő átruházása - Az átruházás utáni szervezeti önállóság)
Felperes: Dietmar Klarenberg
Alperes: Ferrotron Technologies GmbH
Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Landesarbeitsgericht Düsseldorf – A munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek vagy ezek részeinek átruházása esetén történő védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/23/EK tanácsi irányelv (HL L 82., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 98. o.) 1. cikke (1) bekezdése a) és b) pontjának értelmezése – A 2001/23/EK irányelv alkalmazhatósága egy üzlet valamely részének más vállalkozás részére szerződés alapján történő átruházása esetén, amely vállalkozás beilleszti a szervezeti felépítésébe az üzlet átruházott részét ez utóbbi szervezeti önállóságának fenntartása nélkül – Az „átruházás” fogalma a 2001/23/EK irányelv értelmében
A munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek vagy ezek részeinek átruházása esetén történő védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/23/EK tanácsi irányelv 1. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja úgy értelmezendő, hogy azt abban az esetben is alkalmazni kell, ha az átruházott vállalkozás-, illetve üzletrész nem tartja meg szervezeti önállóságát, feltéve ha a különböző átruházott termelési tényezők közötti funkcionális kapcsolat megmarad, és ha ez lehetővé teszi a kedvezményezett számára ez utóbbiaknak azonos vagy hasonló gazdasági tevékenység folytatásához való használatát, aminek a vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.
(1) HL C 8., 2008.12.8.
A Bíróság (harmadik tanács) 2009. február 12-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Lengyel Köztársaság
(C-475/07. sz. ügy) (1)
(Tagállami kötelezettségszegés - A villamos energia után fizetendő adó - 2003/96/EK irányelv - A 21. cikk (5) bekezdésének első bekezdése - Az adó felszámíthatóvá válásának időpontja)
Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: W. Mölls és K. Herrmann meghatalmazottak)
Alperes: Lengyel Köztársaság (képviselők: T. Kozek, M. Dowgielewicz, M. Jarosz, és A. Rutkowska meghatalmazottak)
Tagállami kötelezettségszegés – Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv (HL L 283., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 405. o.) (EGT-vonatkozású szöveg) 21. cikke (5) bekezdésének való megfeleléshez szükséges valamennyi rendelkezés határidőn belül történő elfogadásának elmulasztása – A villamos energia után fizetendő adó felszámíthatóvá válásának időpontja
A Lengyel Köztársaság – mivel a villamos energiára vonatkozó adóztatási rendszerét a villamos energia után fizetendő adó felszámíthatóvá válásának időpontja tekintetében 2006. január 1-jéig nem igazította a 2004. április 29-i 2004/74/EK tanácsi irányelvvel módosított, az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv 21. cikke (5) bekezdésének első bekezdésében foglalt követelményekhez – nem teljesítette az irányelvből eredő kötelezettségeit.
A Bíróság (negyedik tanács) 2009. február 12-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Hollandia előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie kontra Staatssecretaris van Financiën
(C-515/07. sz. ügy) (1)
(Hatodik HÉA-irányelv - Adóköteles tevékenységek, illetve azoktól eltérő tevékenységek céljára a vállalkozás vagyonának körébe vont termékek és szolgáltatások - Az ilyen termékek és szolgáltatások beszerzésekor, illetve igénybevételekor megfizetett adó azonnali és teljes körű levonásának joga)
Hoge Raad der Nederlanden Den Haag (Hollandia)
Felperes: Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie
Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 6. cikke (2) bekezdésének, és 17. cikke (1), (2) és (6) bekezdésének értelmezése – Termékek és szolgáltatások (nem csupán beruházási javak, amelyeket részben a vállalkozás céljaira, részben magán célra használnak) – Az adóalany vállalkozása vagyonának körébe vonás – Az ilyen termékek és szolgáltatások beszerzésekor, illetve igénybevételekor megfizetett adó azonnali és teljes körű levonásának lehetősége.
A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanács irányelv 6. cikke (2) bekezdésének a) pontját és 17. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azok nem alkalmazhatók az adóalany adóköteles tevékenységétől eltérő tevékenységének céljaira a vállalkozás vagyonának körébe vont termékek és szolgáltatások használatára, mivel nem vonható le az ilyen tevékenységekhez kapcsolódó termékek és szolgáltatások beszerzése során felszámított hozzáadottérték-adó.
A Bíróság (harmadik tanács) 2009. február 12-i ítélete (a Bundesfinanzhof (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Margarete Block kontra Finanzamt Kaufbeuren
(C-67/08. sz. ügy) (1)
(A tőke szabad mozgása - EK 56. cikk és EK 58. cikk - Öröklési illeték - Tőkekövetelésekből álló hagyaték örököse által az örökhagyó halála időpontjában annak lakóhelyéül szolgáló egyik tagállamban fizetendő öröklési illetékbe a másik tagállamban megfizetett öröklési illeték beszámítását nem megengedő nemzeti szabályozás - Kettős adóztatás - Korlátozás - Hiány)
Felperes: Margarete Block
Alperes: Finanzamt Kaufbeuren
Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesfinanzhof (Németország)– Az EK 56. cikk (1) bekezdésének, az EK 58. cikk (1) bekezdése a) pontjának és (3) bekezdésének értelmezése – Öröklési illetékre vonatkozó nemzeti jogszabályok – A másik tagállamban beszedett illeték belföldi illetékbe való beszámíthatatlanságából eredő kettős adóztatás abban az esetben, ha a másik tagállamban található örökség bankszámla-követelésekben testesül meg
Az EK 56. és az EK 58. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes valamely tagállamnak az alapügyben felmerülthöz hasonló szabályozása, amely az e tagállam illetőségével rendelkező örökös által a más tagállamban található hitelintézettel szemben fennálló tőkekövetelés után fizetendő öröklési illeték kiszámítása vonatkozásában – feltéve, hogy az örökhagyó halálakor az előbbi tagállam illetőségével rendelkezett – nem teszi lehetővé az elsőként említett tagállamban fizetendő öröklési illetéknek a másik tagállamban megfizetett öröklési illetékbe való beszámítását.
A Bíróság (második tanács) 2009. február 12-i ítélete (az Augstākās tiesas Senāta Administratīvo lietu departaments [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Schenker SIA kontra Valsts ieņēmumu dienests
(C-93/08. sz. ügy) (1)
(Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - 1383/2003/EK rendelet - 11. cikk - Áruk megsemmisítés céljából történő átadására irányuló egyszerűsített eljárás - Szellemi tulajdonjog megsértésének előzetes megállapítása - Közigazgatási szankció)
Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Augstākās tiesas Senāts – Az egyes szellemi tulajdonjogokat feltehetően sértő áruk elleni vámhatósági rendelkezésekről és az ilyen jogokat ténylegesen sértő áruk ellen hozandó intézkedésekről szóló, 2003. július 22-i 1383/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 196., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 13. kötet, 469. o.) 11. cikkének értelmezése – Áruk megsemmisítés céljából történő átadására irányuló egyszerűsített eljárás annak előzetes megállapítása nélkül, hogy a jogszabályok szerint megsértették-e a szellemi tulajdonjogokat – Nemzeti szabályozás, amely közigazgatási szankció alkalmazását írja elő abban az esetben, ha a bejelentett áruk szellemi tulajdonjogot sértenek.
Az egyes szellemi tulajdonjogokat feltehetően sértő áruk elleni vámhatósági rendelkezésekről és az ilyen jogokat ténylegesen sértő áruk ellen hozandó intézkedésekről szóló, 2003. július 22-i 1383/2003/EK tanácsi rendelet 11. cikke szerinti egyszerűsített eljárásnak a szellemi tulajdonjog jogosultja és az importőr hozzájárulásával történő megindítása nem szünteti meg az illetékes nemzeti hatóságok arra vonatkozó jogkörét, hogy az ilyen áruknak az Európai Közösség vámterületére történő importjáért felelős személyeket e rendelet 18. cikke értelmében „szankcióval” – például szabálysértési bírsággal – sújtsák.
A Bíróság (nyolcadik tanács) 2009. február 10-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság
(C-224/08. sz. ügy) (1)
(Tagállami kötelezettségszegés - 2006/100/EK irányelv - Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)
Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: C. Huvelin, V. Peere és H. Støvlbæk meghatalmazottak)
Alperes: Francia Köztársaság (képviselők: G. de Bergues és B. Messmer meghatalmazottak)
Tagállami kötelezettségszegés – A személyek szabad mozgása területén elfogadott egyes irányelveknek Bulgária és Románia csatlakozása tekintetében történő kiigazításáról szóló, 2006. november 20-i 2006/100/EK tanácsi irányelvnek (HL L 363., 141. o.) történő megfeleléshez szükséges intézkedések előírt határidőn belül történő elfogadásának vagy közlésének elmulasztása
A Francia Köztársaság – mivel az előírt határidőn belül nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a személyek szabad mozgása területén elfogadott egyes irányelveknek Bulgária és Románia csatlakozása tekintetében történő kiigazításáról szóló, 2006. november 20-i 2006/100/EK tanácsi irányelvnek – nem teljesítette ezen irányelv 2. cikkéből eredő kötelezettségeit.
A Bíróság (hetedik tanács) 2009. február 5-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
(C-282/08. sz. ügy) (1)
(Tagállami kötelezettségszegés - 2005/29/EK irányelv - Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok - Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)
Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: W. Roels és W. Wils meghatalmazottak)
Tagállami kötelezettségszegés – A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek („tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatról szóló irányelv”) (HL L 149., 22. o.) való megfeleléshez szükséges rendelkezések előírt határidőn belül történő elfogadásának vagy közlésének elmulasztása
A Luxemburgi Nagyhercegség – mivel az előírt határidőn belül nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek („tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatról szóló irányelv”) – nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.
A Bíróság (hetedik tanács) 2009. február 5-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Finn Köztársaság
(C-293/08. sz. ügy) (1)
(Tagállami kötelezettségszegés - 2004/83/EK irányelv - Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)
Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. Condou-Durande és I. Koskinen meghatalmazottak)
Alperes: Finn Köztársaság (képviselő: J. Heliskoski meghatalmazott)
Tagállami kötelezettségszegés – A harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelvnek (HL L 304., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 7. kötet, 96. o.) való megfeleléshez szükséges rendelkezések előírt határidőben történő meghozatalának elmulasztása
A Finn Köztársaság – mivel az előírt határidőben nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelvnek – nem teljesítette a szóban forgó irányelvből eredő kötelezettségeit.
A Bíróság a Finn Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.
Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-373/06. sz., Matthias Rath kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal ügyben 2008. szeptember 8-án hozott végzése ellen Matthias Rath által 2008. november 12-én benyújtott fellebbezés
(C-488/08. P. sz. ügy)
Fellebbező: Matthias Rath (képviselők: S. Ziegler, C. Kleiner és F. Dehn ügyvédek)
A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság hetedik tanácsának a T-373/06. sz. ügyben 2008. november 8-án hozott végzését;
a Bíróság adjon helyt az első fokon benyújtott kérelmeknek;
a Bíróság a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt és a beavatkozót kötelezze a költségek viselésére.
Az Elsőfokú Bíróság a megtámadott végzésével megerősítette az első fellebbezési tanács azon határozatát, miszerint a fellebbező által bejelentett „EPICAN” szómegjelölés és az „EPIGRAN” korábbi közösségi szóvédjegy között a táplálék-kiegészítők és a nem orvosi célú dietetikus termékek tekintetében fennáll az összetévesztés veszélye.
A fellebbező fellebbezését a 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának a megsértésére alapítja. Az Elsőfokú Bíróság a termékek és a megjelölések hasonlóságának mérlegelését hibás tényekre alapította. Amennyiben az Elsőfokú Bíróság a tényeket helyesen mérlegelte volna, arra az eredményre kellett volna jutnia, hogy az ütköző megjelölések között nem áll fenn az összetévesztés veszélye. Ez annál is inkább érvényes, mivel amint az Elsőfokú Bíróság helyesen megállapította, a fogyasztók a vitatott termékekkel szemben fokozott figyelmet tanúsítanak.
Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-374/06. sz., Matthias Rath kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal ügyben 2008. szeptember 8-án hozott végzése ellen Matthias Rath által 2008. november 12-én benyújtott fellebbezés
(C-489/08. P. sz. ügy)
A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság hetedik tanácsának a T-374/06. sz. ügyben 2008. november 8-án hozott végzését;
Az Elsőfokú Bíróság a megtámadott végzésével megerősítette az első fellebbezési tanács azon határozatát, miszerint a fellebbező által bejelentett „EPICAN” szómegjelölés és az „EPIGRAN FORTE” korábbi közösségi szóvédjegy között a táplálék-kiegészítők és a nem orvosi célú dietetikus termékek tekintetében fennáll az összetévesztés veszélye.
2008. december 4-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Lengyel Köztársaság
(C-545/08. sz. ügy)
Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Nijenhuis és K. Mojzesowicz)
A Bíróság állapítsa meg, hogy a Lengyel Köztársaság – mivel a szélessávú szolgáltatásokra vonatkozó kiskereskedelmi díjszabásokat előzetes piaci elemzés nélkül szabályozta – nem teljesítette a 2002/22/EK irányelv (1) 16. és 17. cikkének a 2002/21/EK irányelv (2) 16. és 27. cikkével összefüggésben értelmezett rendelkezéseiből eredő kötelezettségeit;
A Lengyel Köztársaság – mivel a szélessávú szolgáltatásokra vonatkozó kiskereskedelmi díjszabásokat előzetes piaci elemzés nélkül szabályozta – nem teljesítette a 2002/22/EK irányelv 16. és 17. cikkének a 2002/21/EK irányelv 16. és 27. cikkével összefüggésben értelmezett rendelkezéseiből eredő kötelezettségeit.
Először is az Urząd Komunikacji Elektronicznej der Telekomunikacja Polska elnöke által az érvényes közösségi rendelkezések hatálybalépése után két évvel Lengyelországban előírt kötelezettségek, azaz azon követelmény, hogy a vállalkozás a szélessávú szolgáltatásokra vonatkozó kiskereskedelmi díjszabásokat a nemzeti szabályozási hatósághoz engedélyezésre benyújtsa, valamint azon követelmény, hogy a díjszabásokat a szolgáltatások nyújtásának költségei alapján állapítsák meg, új kötelezettségeket, nem pedig fennálló kötelezettségek fenntartását jelentik.
Másodszor a Telekomunikacja Polskával szemben az Urząd Komunikacji Elektronicznej elnöke által a szélessávú szolgáltatásokra vonatkozó kiskereskedelmi díjszabásokra vonatkozóan előírt szabályozási kötelezettségek nem tekinthetők a keretirányelv 27. cikke szerinti átmeneti intézkedésnek, mivel a 98/10/EK irányelv 17. cikke, amelyről a 27. cikkben szó van, csak a helyhez kötött, nyilvános telefonhálózatok és -szolgáltatások igénybevételére vonatkozó díjszabásokra vonatkozik.
(1) Az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Egyetemes szolgáltatási irányelv) (HL L 108., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 367. o.).
(2) Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Keretirányelv) (HL L 108., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 349. o.).
A Hof van Beroep te Gent (Belgium) által 2009. január 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Erotic Center BVBA kontra Belga állam
(C-3/09. sz. ügy)
Felperes: Erotic Center BVBA
Alperes: Belga állam
A hozzáadottérték-adóról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EKG hatodik tanácsi irányelv (1) H. mellékletének 7. kategóriája (jelenleg a 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (2) III. mellékletének 7. pontja) szerinti „mozinak” tekinthető-e a zárható helyiségből álló olyan kabin, ahol csak egy személy fér el, aki díj ellenében képernyőn filmeket nézhet, amelynek során a filmvetítést pénzérme bedobásával maga indítja el, különböző filmek közül válogathat és a díjnak megfelelő időtartam alatt folyamatosan módosíthatja a vetítendő filmre vonatkozó választását?
(1) A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.).
(2) A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló irányelv (HL L 347., 1. o.).
Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-160/04. sz., Potamianos kontra Bizottság ügyben 2008. október 15-én hozott ítélete ellen Gerasimos Potamianos által 2009. január 8-án benyújtott fellebbezés
(C-4/09. sz. ügy)
Fellebbező: Gerasimos Potamianos (képviselők: S. Orlandi, A. Collen, J.-N. Louis és E. Marchal ügyvédek)
A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-160/04. sz., Potamianos kontra Bizottság ügyben 2008. október 15-én hozott azon ítélete rendelkező részének minden pontját, amelyben az Elsőfokú Bíróság elutasította a fellebbező 2004. április 26-i keresetében szereplő, a szerződéskötésre jogosult hatóságnak a fellebbező ideiglenes alkalmazotti szerződése meg nem hosszabbításáról szóló határozata ellen irányuló összes kérelmét;
a Bíróság helyezze hatályon kívül a szerződéskötésre jogosult hatóságnak a fellebbező ideiglenes alkalmazotti szerződését meg nem hosszabbító határozatát;
a Bíróság kötelezze az alperest mindkét eljárás költségeinek viselésére.
Az első jogalap szerint téves az Elsőfokú Bíróság azon értelmezése, amely szerint az ideiglenes alkalmazotti szerződés meg nem hosszabbítása a szolgálati érdeken alapul. A fellebbező felettesei ugyanis több alkalommal is kérték a fellebbező szerződésének meghosszabbítását. Objektív, helytálló és egybehangzó ténykörülmények éppen ellenkezőleg arra engednek következtetni, hogy a „halmozódást tiltó” szabály alkalmazása – amely szabály hat évben maximálja az ideiglenes alkalmazott foglalkoztatásának időtartamát – képezi a szóban forgó meghosszabbítás egyetlen akadályát.
Második jogalapjában a fellebbező azzal érvel, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításakor, hogy a fellebbező nem pályázott az érintett állásra, miközben a fellebbező kellő időben kérte szerződésének meghosszabbítását, és kérelmét többször megismételte, még az álláshirdetés közzétételét követően is.
Harmadik jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor azt állapította meg, hogy a szerződéskötésre jogosult hatóság nem élt vissza hatáskörével. Az ideiglenes alkalmazottak felvételének célja ugyanis kimondottan a Bizottság üres álláshelyeinek betöltése, többek között a versenyvizsgán sikeres pályázók hiányának orvoslása volt.
Márpedig ez utóbbi célkitűzést egyáltalán nem szolgálja a fellebbező szerződésének a „halmozódást tiltó” szabály alapján történő meg nem hosszabbítása, mivel a fellebbező állását bármiféle versenyvizsga meghirdetése előtt hirdették meg. Ráadásul egy másik ideiglenes alkalmazott kapott hosszú időtartamra szóló szerződést erre a posztra, miközben az ugyanazon az igazgatóságon rövid időtartamra szóló szerződéssel foglalkoztatott összes többi ideiglenes alkalmazott szerződését automatikusan meghosszabbították, állásaik előzetes meghirdetése nélkül.
Végezetül megsértették az egyenlő bánásmód elvét, mivel az összes többi, szolgálati idejüket leszámítva a fellebbezővel összehasonlítható helyzetben lévő ideiglenes alkalmazott szerződését meghosszabbították anélkül, hogy állásukat meghirdették volna, ellentétben a fellebbező esetében követett eljárással. E vonatkozásban a bizonyítási terhet tévesen fordították meg az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban, mivel az alperes – és nem a felperes – feladata lett volna azon szabályok betartásának bizonyítása, amelyeket az alperes maga állított fel.
Az Oberlandesgericht Wien (Ausztria) által 2009. január 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH kontra Silva Trade, SA
(C-19/09. sz. ügy)
Felperes: Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH
Alperes: Silva Trade, SA
Az e kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni az említett rendelkezést, hogy a jellemző kötelezettség teljesítésének helyét az a hely határozza meg, ahol – az időráfordítás és a tevékenység jelentősége alapján – a szolgáltatás nyújtója tevékenységének súlypontja található;
ha a tevékenység súlypontjának helye nem állapítható meg, a szerződéses igények iránti kereset a felperes választása szerint a Közösségen belül a szolgáltatásnyújtás valamennyi helyén benyújtható?
Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: Szolgáltatásnyújtásról szóló szerződés esetén akkor is alkalmazható-e a Brüsszel I. rendelet 5. cikke 1. pontjának a) alpontja, ha a szolgáltatásokat a megállapodás szerint több tagállamban nyújtják?
2009. január 15-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
(C-20/09. sz. ügy)
Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: R. Lyal és A. Caeiros meghatalmazottak)
A Bíróság állapítsa meg, hogy a Portugál Köztársaság – mivel a 39-A/2005. sz. törvénnyel bevezetett szabályozás keretében kizárólag a portugál állam által kibocsátott államadósságot megtestesítő értékpapírok vonatkozásában tett lehetővé kedvezményes adóügyi bánásmódot – nem teljesítette az EK 56. cikkből és az Európai Gazdasági Térség (EGT) létrehozásáról szóló Szerződés 40. cikkéből eredő kötelezettségeit;
2005 szeptemberében bejelentés érkezett a Bizottsághoz a 2005. július 29-i 39-A/2005. sz. törvénnyel bevezetett a „2004. december 31-én nem portugál területen található hagyatéki vagyontárgyakra vonatkozó különleges adómegállapítási rendszer” bizonyos rendelkezései és a közösségi szabályozás, valamint az Európai Gazdasági Térség (EGT) létrehozásáról szóló Szerződés összeegyeztethetetlenségéről.
A különleges adómegállapítási rendszerből kitűnik, hogy az említett szabályozás keretében a passzív adóalanyoknak az adómegállapítás során tett bevallásukba foglalt hagyatéki vagyontárgyak értékére alkalmazott 5 %-os adókulccsal számított összeget kellett megfizetni, és abban az esetben, ha e hagyaték egésze, vagy annak egy része portugál állampapír volt, az említett kulcs a felére csökkent ezen értékpapírok esetében; ez a csökkentés szintén vonatkozott azon egyéb hagyatéki vagyontárgyakra, amelyek értékét portugál állampapírokba fektették legkésőbb az adómegállapítás során tett bevallás benyújtásáig.
A Bizottság úgy véli, hogy a különleges adómegállapítási rendszer olyan előnyről rendelkezik, amellyel a hagyatéki vagyontárgyak Portugáliába való visszatérését és a portugál állampapírokba történő befektetést veszik figyelembe, és amelynek lényege a csökkentett adókulcs alkalmazása a portugál állampapírokból álló hagyatékra vagy a hagyatéki vagyontárgyak értékének azon részére, amelyet ilyen értékpapírokba fektetnek. Valójában az e rendszert alkalmazókat visszatartják attól, hogy az adómegállapítás tárgyát képező vagyonukat portugál állampapíroktól eltérő eszközökben tartsák.
Az Európai Közösségek Bíróságának már volt alkalma megállapítani, hogy az a nemzeti adószabályozás, amely visszatarthatja a passzív adóalanyokat attól, hogy más tagállamokban végezzenek befektetéseket, a tőke szabad mozgásának az EK 56. cikk értelmében vett korlátozását jelenti.
A jelen ügyben a Bizottság ugyan nem vitatja, hogy az államadósságot megtestesítő értékpapírok kedvezőbb bánásmódban részesülhetnek, de úgy véli, hogy kizárólag a portugál állampapírokból álló hagyatéki vagyonra alkalmazandó alacsonyabb adókulcs előírása a tőkemozgás hátrányosan megkülönböztető, az EK 56. cikk által tiltott korlátozását jelenti, és nem igazolható az EK 58. cikk (1) bekezdése alapján.
Az Európai Gazdasági Térség létrehozásáról szóló Szerződés tőkemozgásra vonatkozó szabályai lényegében megegyeznek az EK-Szerződésben előírtakkal. Következésképpen az a tény, hogy a különleges adómegállapítási rendszert alkalmazókat visszatartják attól, hogy hagyatéki vagyontárgyaikat Norvégiában, Liechtensteinben vagy Izlandon tartsák, az EGT-Szerződés 40. cikkében tiltott módon is korlátozza a tőkemozgást.
2009. január 15-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
(C-22/09. sz. ügy)
Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: B. Schima és L. de Schietere de Lophem meghatalmazottak)
A Bíróság állapítsa meg, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség – mivel nem fogadott el minden olyan törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezést, amely szükséges ahhoz, hogy megfeleljen az épületek energiateljesítményéről szóló, 2002. december 16-i 2002/91/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), vagy legalábbis nem közölte azokat a Bizottsággal – nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit;
kötelezze a Luxemburgi Nagyhercegséget a költségek viselésére.
A 2002/91/EK irányelv átültetésére előírt határidő 2006. január 4-én lejárt. Márpedig a jelen kereset benyújtásának időpontjáig az alperes nem fogadta el az irányelv átültetéséhez szükséges valamennyi rendelkezést, vagy legalábbis nem közölte azokat a Bizottsággal.
(1) HL 2003. L 1., 65. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 2. kötet, 168. o.
A Fővárosi Bíróság (Magyar Köztársaság) által 2009. január 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sió-Eckes Kft. kontra Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
(C-25/09. sz. ügy)
Felperes: Sió-Eckes Kft.
Értelmezhető-e úgy a Tanács 2201/96/EK rendelete (1) 2. cikk első bekezdése úgy, hogy az I. melléklet alapján a termelési támogatási rendszer az ex 2008 70 61 KN kód alá tartozó cukrozott lében (szirup) és/vagy természetes gyümölcslében eltett őszibarack terméken kívül a mellékletben szereplő további KN kóddal jelölt termékekre is (ex 2008 70 69, stb.) vonatkozik?
Az ex 2008 70 92 KN kóddal jelölt terméket előállító feldolgozó megfelel-e a fenti rendelet előírásainak?
Értelmezhető-e a Bizottság 1535/2003/EK rendelete (2) 2. cikk 1. pontja úgy, hogy az ex 2008 70 61, az ex 2008 70 69, az ex 2008 70 71, az ex 2008 70 79, az ex 2008 70 92, az ex 2008 70 94, valamint az ex 2008 70 99 KN kódokkal jelölt termékek egyaránt késztermékek a rendelet szempontjából?
Amennyiben a fentiekre adott válasz alapján késztermék csak a Bizottság 2320/89/EGK rendelete (3) 3. cikke szerinti őszibarack lehet, úgy miért vannak feltüntetve a fenti jogszabályokban más termékekre vonatkozó KN kódok?
A fenti rendeletek alapján minősíthetők-e készterméknek az őszibarack feldolgozás egyes fázisai során keletkező egyes – önállóan is kereskedelmi forgalomba hozható – termékek (pl. a velő)?
(1) A Tanács 2201/96/EK rendelete (1996. október 28.) a feldolgozott gyümölcs- és zöldségtermékek piacának közös szervezéséről; HL L 297., 29. o. (magyar különkiadás 3. fejezet 20. kötet 83. o.).
(2) A Bizottság 1535/2003/EK rendelete (2003. augusztus 29.) a feldolgozott gyümölcs- és zöldségtermékek támogatási rendszere tekintetében a 2201/96/EK tanácsi rendelet részletes alkalmazási szabályainak megállapításáról; HL L 218., 14. o. (magyar különkiadás 3. fejezet 39. kötet 555. o.).
(3) A Bizottság 2320/89/EGK rendelete (1989. július 28.) a termelési támogatási rendszer alkalmazásához a szirupban és természetes gyümölcslében tartósított őszibarack minőségi minimumkövetelményeiről; HL L 220., 54. o. (HU.ES 3. fejezet 09. kötet 136. o.).
Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-284/08. sz., People's Mojahedin Organisation of Iran kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2008. december 4-én hozott ítélete ellen a Francia Köztársaság által 2009. január 21-én benyújtott fellebbezés
(C-27/09. P. sz. ügy)
Fellebbező: Francia Köztársaság (képviselők: E. Belliard, G. de Bergues, A.-L. During meghatalmazottak)
A többi fél az eljárásban: People's Mojahedin Organization of Iran, az Európai Unió Tanácsa, az Európai Közösségek Bizottsága
A Bíróság helyezze hatályon kívül az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának a T-284/08. sz., People's Mojahedin Organization of Iran kontra Tanács ügyben 2008. december 4-én hozott ítéletét;
a Bíróság döntse el véglegesen a jogvitát a PMOI keresetének elutasításával, vagy utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bíróság elé
A francia kormány úgy véli, hogy a megtámadott ítéletet hatályon kívül kell helyezni, egyrészt mert az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor azt állapította meg, hogy a Tanács a PMOI védelemhez való jogának megsértésével fogadta el a 2008/583/EK határozatot (1), e határozat elfogadása sajátos körülményeinek figyelembe vétele nélkül; másrészt mert az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy vélte, hogy a Franciaországban a PMOI feltételezett tagjai ellen indított bírósági eljárás nem minősült a terrorizmus leküzdésére vonatkozó különös intézkedések alkalmazásáról szóló, 2001. december 27-i 2001/931/KKBP közös álláspont 1. cikkének (4) bekezdésében szereplő fogalommeghatározásnak megfelelő határozatnak; végül pedig mert az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor azt állapította meg, hogy a francia hatóságok által a Tanács részére a PMOI-nak a 2008/583/EK határozat által felállított listára való felvétele érdekében szolgáltatott, és a Tanács által az Elsőfokú Bíróságnak a bizonyításfelvétel keretében 2008. szeptember 26-án hozott végzésre válaszul megküldött három dokumentum közül az egyik 3. pontja a) alpontja közlésének a Tanács általi megtagadása nem tette lehetővé az Elsőfokú Bíróság számára a 2008/583/EK határozat jogszerűségi felülvizsgálatát, és sértette a hatékony bírói jogvédelemhez való jogot.
(1) A terrorizmus elleni küzdelem érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedésekről szóló 2580/2001/EK rendelet 2. cikke (3) bekezdésének végrehajtásáról és a 2007/868/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. július 15-i 2008/583/EK tanácsi határozat (HL L 188., 21. o.).
2009. január 22-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
(C-30/09. sz. ügy)
Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: Sipos A. és P. Guerra e Andrade meghatalmazottak)
A Bíróság állapítsa meg, hogy a Portugál Köztársaság – mivel nem dolgozott ki külső vészhelyzeti terveket az ilyen tervek tárgyát alkotó üzemek számára – nem teljesítette a 2003. december 16-i 2003/105/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyeinek ellenőrzéséről szóló, 1996. december 9-i 96/82/EK tanácsi irányelv (1) 11. cikkéből eredő kötelezettségeit;
A portugál közigazgatás által a Bizottságnak megküldött, e jogterületre vonatkozó iratokból az derül ki, hogy semmilyen, az irányelvnek megfelelő külső vészhelyzeti terv kidolgozására nem került sor azon üzemek vonatkozásában, amelyek tekintetében követelmény a vészhelyzeti tervek kidolgozása.
A 96/82 irányelv 11. cikke annak biztosítására kötelezi a tagállamokat, hogy az üzemeltetők ellássák a hatáskörrel rendelkező hatóságokat a külső vészhelyzeti tervek kidolgozásához szükséges információkkal. E tervek kidolgozása a hatáskörrel rendelkező hatóságok feladata.
Az irányelv 11. cikkének (4) bekezdése értelmében nem több mint három évenként felülvizsgálják, ellenőrzik, módosítják és naprakésszé teszik a belső és külső vészhelyzeti terveket.
A portugál közigazgatás által szolgáltatott információ értelmében Portugáliában e kötelezettségekből egyet sem teljesítettek.
(1) HL L 10., 13. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 410. o.
A Fővárosi Bíróság (Magyar Köztársaság) által 2009. január 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nawras Bolbol kontra Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
(C-31/09. sz. ügy)
Felperes: Nawras Bolbol
A Tanács 2004/83/EK irányelve (1) 12. cikk (1) bekezdés a) pontjának alkalmazásában
az Egyesült Nemzetek ügynökségének védelmét és támogatását élvezőnek kell-e tekinteni valakit pusztán azon tény erejénél fogva, hogy jogosult a támogatásra vagy védelemre, vagy az is szükséges, hogy ténylegesen igénybe vegye a védelmet vagy támogatást?
az ügynökség védelmének vagy támogatásának megszűnése az ügynökség működési területén kívül tartózkodást, az ügynökség megszűnését, az ügynökség védelmi és támogatási lehetőségeinek megszűnését jelenti, vagy esetleg olyan objektív akadályt, ami miatt az arra jogosult személy nem tudja igénybe venni a védelmet vagy támogatást?
az irányelv által biztosított előnyök menekültkénti elismerést jelentenek, vagy az irányelv hatálya alá tartozó két védelmi forma (menekültkénti elismerés és kiegészítő védelemben részesítés) közül bármelyiket, a tagállam döntése szerint, vagy esetleg egyiket sem automatikusan, hanem csak az irányelv személyi hatálya alá tartozást?
(1) A Tanács 2004/83/EK irányelve (2004. április 29.) a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státusok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról; HL L 304., 12. o., magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 7. kötet, 96. o.
A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2009. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate kontra Paolo Speranza
(C-35/09. sz. ügy)
Corte suprema di cassazione (Olaszország)
Felperes: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
Alperes: Paolo Speranza
A 69/335/EGK irányelv (1) 4. cikke (1) bekezdésének c) pontját, amelynek értelmében a tőkeilleték alá tartozik egy tőketársaság tőkéjének emelése bármilyen jellegű vagyoni hozzájárulással, úgy kell-e értelmezni, hogy az illeték a tényleges hozzájárulást sújtja, és a tőkeemelésről szóló, lényegében végre nem hajtott határozatot pedig nem?
A 69/335/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell-e értelmezni, hogy az illeték kizárólag a hozzájárulás kedvezményezett társaságát sújtja, az okiratot szerkesztő illetve azt átvevő hivatalos személyt pedig nem?
Összeegyeztethetőek-e egyébiránt az olasz jog által a hivatalos személynek biztosított védelmi eszközök az arányosság elvével, figyelemmel arra, hogy az 1986. évi 131. sz. d.P.R. 38. cikke értelmében közömbös a tőkeemelésről szóló határozat semmissége vagy megsemmisíthetősége, és a megfizetett illeték visszatérítése csak a semmisséget vagy megsemmisítést kimondó jogerős polgári jogi ítéletet követően kerülhet sor?
(1) HL L 249., 25. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet 1. kötet 11. o.
Az Elsőfokú Bíróság (negyedik tanács) T-45/08. sz., Transportes Evaristo Molina S.A. kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2008. november 14-én hozott ítélete ellen a Transportes Evaristo Molina S.A. által 2009. január 28-án benyújtott fellebbezés
(C-36/09. sz. ügy)
Fellebbező: Transportes Evaristo Molina S.A. (képviselők: A. Hernández Pardo, S. Beltrán Ruiz és L. Ruiz Ezquerra ügyvédek)
a Bíróság teljes terjedelmében helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság (negyedik tanács) T-45/08. sz. ügyben 2008. november 14-én hozott ítéletét, és amennyiben a Bíróság úgy ítéli meg, hogy elegendő ténnyel rendelkezik az Elsőfokú Bírósághoz benyújtott keresetről való érdemi határozathozatalhoz:
az ügy érdemi vizsgálatát megelőzően a Transportes Evaristo Molina S.A. által a megsemmisítés iránti kérelmében kért vizsgálatokat minősítse relevánsnak és rendelje el lefolytatásukat; valamint
teljes terjedelmében adjon helyt a Transportes Evaristo Molina S.A Elsőfokú Bíróság előtt előadott kérelmeinek: semmisítse meg az EK-Szerződés 81. cikke szerinti eljárásról szóló, 2006. április 12-i bizottsági határozatot (1) (COMP/B-1/38.348 REPSOL CPP ügy) az 1/2003/EK rendelet (2) 9. cikke, valamint a megsemmisítés iránti keresetben előadott közösségi jogi elvek, magának az EK 81. cikknek, és a EK 81. cikk (3) bekezdését kifejtő csoportmentességi rendeletek, az 1984/83/EGK rendelet (3), illetve a 2790/99/EK rendelet (4) megsértése miatt.
a Bíróság kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.
A „dies ad quo”, az EK 230. cikkben előírt határidő számításának kezdete, az a nap, amelytől kezdve a TRANSPORTES EVARISTO MOLINA S.A.-t közvetlenül és személyében érintette a megtámadott aktus (a 2006. április 12-i bizottsági határozat, COMP/B-1/38.348 REPSOL CPP ügy).
Amennyiben a TRANSPORTES EVARISTO MOLINA S.A. által benyújtott megsemmisítés iránti kereset elkésettnek minősül, a felperes előadja, hogy a késedelmet menthetőnek kell tekinteni, mivel az Európai Bizottság viselkedése tévesztette meg a felperest.
(1) Egy, az EK-Szerződés 81. cikke szerinti eljárásáról szóló, 2006. április 12-i 2006/446/EK bizottsági határozat (COMP/B-1/38.348 számú Repsol CPP ügy) (az összefoglalót közzétették: HL L 176., 104. o.).
(2) Az [EK] 81. és [EK] 82. cikkben meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 1., 1. o.).
(3) A Szerződés 85. cikke (3) bekezdésének a kizárólagos beszerzési megállapodások bizonyos csoportjaira való alkalmazásáról szóló, 1983. június 22-i 1984/83/EGK bizottsági rendelet (HL L 173., 5. o.).
(4) A Szerződés 81. cikke (3) bekezdésének a vertikális megállapodások és összehangolt magatartások csoportjaira történő alkalmazásáról szóló, 1999. december 22-i 2790/1999/EK bizottsági rendelet (HL L 336., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 364. o.).
2009. január 28-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
(C-37/09. sz. ügy)
Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: J.-B. Laignelot, S. Pardo Quintillán és P. Guerra e Andrade meghatalmazottak)
A Bíróság állapítsa meg, hogy a Portugál Köztársaság – egyrészt mivel nem tette meg az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a Lourosa járásban található „dos Limas”, „dos Linos” és „dos Barreiras” kőbányákban lerakott hulladékokat az emberi egészségre ártalmatlan módon, a környezet szennyezése, és különösen a víz és a talaj veszélyeztetése nélkül hasznosítsák vagy ártalmatlanítsák, sem pedig az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy e hulladékokat egy magán- vagy közületi hulladékgyűjtőnek vagy egy olyan vállalkozásnak adják át, amely gondoskodik ezek ártalmatlanításáról vagy hasznosításáról, másrészt, mivel nem tette meg az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy korlátozza a 80/68/EGK irányelv II. jegyzékében szereplő anyagoknak a felszín alatti vizekbe történő bocsátását abból a célból, hogy el lehessen kerülni e vizeknek a szóban forgó anyagok általi szennyezését – nem teljesítette a hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelvet kodifikáló, a hulladékokról szóló, 2006. április 5-i 2006/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. és 8. cikkéből, valamint a felszín alatti vizek egyes veszélyes anyagok okozta szennyezés elleni védelméről szóló, 1979. december 17-i 80/68/EGK tanácsi irányelv 3. és 5. cikkéből eredő kötelezettségeit;
A nyolcvanas évektől kezdve kezdődött meg a különféle eredetű hulladékok lerakása az üzemen kívüli kőbányákban a hatóságok ellenőrzése nélkül. A hulladékok lerakása 2004 februárjáig folytatódott. E helyekre 2004 júniusáig szabadon be lehetett járni.
A régi kőbányák különböző pontjain végzett vízelemzés aggasztó szintű kémiai szennyeződést mutatott ki. Az övezet talajvíz rétege szennyezett.
A portugál közigazgatás éveken keresztül nem tette meg az annak megakadályozásához szükséges intézkedéseket, hogy az azonosítatlan hulladékbirtokosok a hulladékokat az üzemen kívüli kőbányákba szállítsák és otthagyják. Nem ellenőrizte sem a hulladék odaszállítását és otthagyását, sem pedig ártalmatlanítását.
Másrészt, a portugál közigazgatás nem tette meg az annak megakadályozásához szükséges intézkedéseket, hogy ártalmas és mérgező anyagok kerüljenek a felszín alatti vizekbe. A hulladéklerakót nem vetette előzetes vizsgálat alá, amely lerakó vonatkozásában ártalmas anyagoknak a felszín alatti vizekbe történő közvetlen bekerülése volt feltételezhető. A felszínen sem ellenőrizte a hulladékok lerakását.
Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-187/06. sz., Ralf Schräder kontra Közösségi Növényfajta-hivatal ügyben 2008. november 19-én hozott ítélete ellen Ralf Schräder által 2009. január 29-én benyújtott fellebbezés
(C-38/09. P. sz. ügy)
Fellebbező: Ralf Schräder (képviselők: T. Leidereiter és W.-A. Schmidt ügyvédek)
A másik fél az eljárásban: Közösségi Növényfajta-hivatal (CPVO)
A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-187/06. sz. ügyben 2008. november 18-án hozott ítéletét;
a Bíróság adjon helyt a CPVO fellebbezési tanácsa 2006. május 2-i (A003/2004. sz.) határozata hatályon kívül helyezése iránti kérelemnek, amelyet a fellebbező az elsőfokú eljárásban terjesztett elő;
a Bíróság utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bírósághoz új ítélet meghozatala végett;
a Bíróság a CPVO-t kötelezze a jelen eljárásból, az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásból és a fellebbezési tanács előtti eljárásból eredő valamennyi költség viselésére.
A jelen fellebbezés tárgya az Elsőfokú Bíróság azon ítélete, amely elutasította a Közösségi Növényfajta-hivatal fellebbezési tanácsának a „SUMCOL 01” növényfajta-oltalmi bejelentéssel kapcsolatban hozott határozata ellen benyújtott keresetet. A fellebbező azt rója fel az Elsőfokú Bíróságnak, hogy az a megtámadott ítéletben helybenhagyta a fellebbezési tanács határozatát, amely szerint a bejelentett fajta nem tér el egyértelműen a referenciafajtától, amely utóbbit a fellebbező szerint közismertnek kell tekinteni.
Az első fellebbezési jogalapban a fellebbező számos eljárási szabálytalanságot kifogásol. A felperes szerint az Elsőfokú Bíróság a fellebbezési tanács a határozatának vizsgálata során olyan megállapításokat tett, amelyek téves mivolta az eljárási iratokból közvetlenül kitűnik. Ezenkívül a fellebbező azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság tényeket és bizonyítékokat ferdített el, túlzott követelményeket támasztott a fellebbező előterjesztésével szemben, ellentmondásosan határozott és megsértette a fellebbező meghallgatáshoz való jogát. Az Elsőfokú Bíróság így figyelmen kívül hagyta a fellebbező előterjesztésének jelentős részét és számos bizonyítási indítványát, és azokat elutasította, mivel álláspontja szerint azok megfogalmazása túlságosan általános. A felperes szerint az Elsőfokú Bíróságnak emellett az is elkerülte a figyelmét, hogy a fellebbező számára – részben – objektíve lehetetlen volt ennél „konkrétabb” előterjesztést benyújtani. Az Elsőfokú Bíróság ezáltal megsértette a fellebbező meghallgatáshoz való jogát, és megsértette a bizonyítási teher és bizonyításfelvétel elveit. Ezenfelül a felperes azt kifogásolja, hogy az Elsőfokú Bíróság jogellenesen kiterjesztette a fellebbezési eljárás jogvitájának tárgyát, mivel a megtámadott ítéletet olyan indokolással támasztotta alá, amelyre sem a Hivatal, sem a fellebbezési tanács nem hivatkozott.
A második fellebbezési jogalapban a fellebbező a közösségi jog megsértését rója fel az Elsőfokú Bíróságnak, mivel szerinte az a közösségi növényfajta-oltalmi jogokról szóló, 1994. július 7-i 2100/94/EK tanácsi rendelet 7. cikkének (2) bekezdésének értelmezése során úgy vélte, hogy a fajta leírása a tudományos irodalomban a kérdéses fajta közismertsége bizonyítékának minősül. A fellebbező egyebekben hivatkozik a fent említett rendelet 62. cikkének, és a Közösségi Növényfajta-hivatal előtti eljárások tekintetében a 2100/94/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó végrehajtási szabályok megállapításáról szóló, 1239/95/EK rendelet 60. cikkének megsértésére.
2009. február 2-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
(C-47/09. sz. ügy)
Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: F. Clotuche-Duvieusart és D. Nardi meghatalmazottak)
állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság – mivel előírta, hogy a kakaóvajtól eltérő növényi zsiradékokat nem tartalmazó csokoládétermékek árumegnevezését a „puro” melléknévvel vagy a „cioccolato puro” jelöléssel lehessen kiegészíteni – nem teljesítette a 2000/36/EK irányelv (1) 3. cikkének, a 2000/13/EK irányelv (2) 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának, valamint a 2000/36 irányelv 3. cikke 5. pontjának együttes rendelkezéséből eredő kötelezettségeit;
A csokoládétermékek címkézése és különösen árumegnevezése a Közösségben teljes egészében harmonizált, többek között a fogyasztók megfelelő tájékoztatása céljából, a címkézésről szóló irányelv (2000/13) és a csokoládétermékekről szóló irányelv (2000/13) rendelkezéseinek értelmében. A 2000/36 irányelv előírja, hogy azon termékek, amelyek legfeljebb 5 % meghatározott növényi zsiradékot tartalmaznak, megtartják árumegnevezésüket, míg a címkének a félkövér betűkkel szedett, a „kakaóvajhoz adott növényi zsírokat tartalmaz” kijelentést kell tartalmaznia.
A jelen kereset tárgyát képező olasz szabályozás, mivel lehetővé teszi, hogy csak a kizárólag kakaóvajat, mint növényi zsiradékot tartalmazó termékek árumegnevezéséhez lehessen hozzátenni a „puro” jelölést, módosítja és sérti a közösségi szinten harmonizált meghatározásokat. Tekintve, hogy olaszul a „puro” (tiszta) melléknév nem hamisítottat, nem rontottat, tehát valódit jelent, a fogyasztókat arra az elképzelésre ösztönzi, hogy azok a termékek, amelyek bár tiszteletben tartják az irányelvet és az ez által az árumegnevezés vonatkozásában előírt feltételeket, de ugyanakkor a kakaóvajtól eltérő növényi zsiradékot tartalmaznak, nem tiszták, tehát hamisítottak, rontottak és nem valódiak. Mindezt azon puszta tény okán, hogy olyan fajta és olyan mennyiségű növényi zsiradékot tartalmaznak, amelyeket a szabályozás megenged az árumegnevezés változtatása nélkül.
Továbbá, a „puro” melléknév minőségjelző is egyben, amelynek használata az árumegnevezésben meghatározott paraméterek tiszteletben tartásához kötött. Különösen a 2000/36 irányelv 3. cikkének 5. pontja azt írja elő, hogy a minőségi feltételekre vonatkozó leírások használata a minimális kakaó-szárazanyag tartalomtól függ, amely tartalom magasabb az e minősítéseket nem tartalmazó megnevezések tekintetében előírtnál. A „puro” leírásra vonatkozó olasz szabályozás ellenben ennek használatát csak a kizárólag kakaóvajat, mint növényi zsiradékot tartalmazó termékek esetében teszi lehetővé, anélkül, hogy tiszteletben kellene tartani az összes kakaó-szárazanyaggal megnövelt szükséges minimális tartalmat. Ez az irányelv 3. cikke 5. pontjának közvetlen megsértését jelenti, túl azon, hogy a fogyasztót is megtéveszti.
(1) Az emberi fogyasztásra szánt kakaó- és csokoládétermékekről szóló, 2000. június 23-i 2000/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 197., 19. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 25. kötet, 431. o.).
(2) Az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000. március 20-i 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 109., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 75. o.).
Az Elsőfokú Bíróság (nyolcadik tanács) T-270/06. sz., Lego Juris A/S kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2008. november 12-én hozott ítélete ellen a Lego Juris A/S által 2009. február 2-án benyújtott fellebbezés. Másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtt: Mega Brands, Inc.
(C-48/09. P. sz. ügy)
Fellebbező: Lego Juris A/S (képviselők: V. von Bomhard, Rechtsanwältin, T. Dolde, A. Renck, Rechtsanwälte)
helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság ítéletét, mivel az sérti a 40/94 rendelet (1) 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának ii) alpontját.
A fellebbező úgy véli, hogy a megtámadott ítélet sérti a közösségi védjegyről szóló rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának ii) alpontját. A fellebbező azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság:
akként értelmezte a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának ii) alpontját, hogy az ténylegesen kizár a védjegyoltalomból minden funkcióval rendelkező formát, függetlenül attól, hogy a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának ii) alpontjában foglalt és a Bíróság Philips kontra Remington ügyben hozott határozatában (2) meghatározott szempontok teljesülnek-e vagy sem;
helytelen szempontot alkalmazott a térbeli védjegy alapvető jellemzőinek meghatározása során; és
a funkcionalitás vizsgálatát nem megfelelő szempont alapján végezte, amennyiben i) értékelését nem korlátozta a szóban forgó védjegy alapvető jellemzőire, és ii) nem határozta meg az annak mérlegelése tekintetbe veendő megfelelő szempontot, hogy valamely forma jellemzője funkcionális jellegű-e, különösen pedig elutasította az egyéb lehetséges formatervezési minták figyelembevételét.
(1) HL L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.
(2) A C-299/99. sz. Philips-ügyben 2002. június 18-án hozott ítélet [EBHT 2002., I-5475. o.].
2009. február 4-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Írország
(C-50/09. sz. ügy)
Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: P. Oliver, C. Clyne, J.-B. Laignelot meghatalmazottak)
A Bíróság állapítsa meg, hogy Írország
mivel nem ültette át az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 85/337/EGK tanácsi irányelv (1) módosított 3. cikkét;
mivel nem biztosította, hogy azokban az esetekben, amikor az ír tervhatóságok és a környezetvédelmi hatóság egyaránt rendelkezik döntéshozatali jogkörrel egy projekttel kapcsolatban, maradéktalanul teljesüljenek ezen irányelv 2., 3. és 4. cikkében előírt követelmények;
mivel a bontási munkákat kizárta ezen irányelvet átültető jogszabályainak hatálya alól,
nem teljesítette ezen irányelvből eredő kötelezettségeit;
A Bíróság kötelezze Írországot a költségek viselésére.
Az irányelv 3. cikke átültetésének elmulasztása
A Bizottság előadása szerint a Planning and Development Regulations 2000 173. szakasza, amely előírja, hogy a tervhatóságok kötelesek figyelembe venni a megkérdezettek által a környezeti hatások vonatkozásában adott nyilatkozatokat és információkat, az irányelv 8. cikke szerinti azon kötelezettségre vonatkozik, amely az irányelv 5., 6. és a 7. cikke alapján kapott információk figyelembe vételét írja elő. A Bizottság álláspontja szerint a 173. szakasz nem felel meg az irányelv 3. cikkéből eredő átfogóbb, annak biztosítására irányuló kötelezettségnek, hogy a környezeti hatásvizsgálat azonosítja, leírja és értékeli az e rendelkezésben megjelölt valamennyi tényezőt.
A Planning and Development Regulations 2001 94., 108. és 111. szakaszával, valamint a 6. melléklettel kapcsolatban a Bizottság az alábbi észrevételeket teszi. A 6.2 (b) melléklettel együtt olvasott 94. cikk felsorolja, hogy a környezeti hatásokra vonatkozó nyilatkozatnak milyen információkat kell tartalmaznia. Ez azokra az információkra utal, amelyeket a projektgazda köteles közölni az irányelv 5. cikke alapján, ezért azt meg kell különböztetni az átfogó értékelési eljárást jelentő környezeti hatásvizsgálattól. A 108. és 111. cikk a környezeti hatásokra vonatkozó nyilatkozat megfelelőségének vizsgálatára kötelezi a tervhatóságokat. A Bizottság úgy véli, hogy e rendelkezések az irányelv 5. cikkére vonatkoznak, azonban nem helyettesítik az irányelv 3. cikkének átültetését. A projektgazda által közlendő információk a környezeti hatásvizsgálatnak csak egy részét jelentik, és az ilyen információkra vonatkozó rendelkezések nem helyettesítik a 3. cikkben előírt kötelezettséget.
A hatóságok közötti megfelelő együttműködés előírásának elmulasztása
Bár a Bizottság főszabály szerint nem kifogásolja a többlépcsős döntéshozatalt, vagy a döntési felelősség különböző döntéshozók közötti megosztását ugyanazon projekt vonatkozásában, kétségei vannak a különböző döntéshozók kötelezettségei körülhatárolásának konkrét módja tekintetében. A Bizottság álláspontja szerint az ír szabályozás a döntéshozókkal szemben nem ír elő kötelezettségeket a hatékony együttműködés vonatkozásában, ezért sérti az irányelv 2., 3. és 4. cikkét.
Az irányelv bontási munkákra vonatkozó alkalmazásának elmulasztása
A Bizottság álláspontja szerint az irányelv által előírt többi feltétel teljesülése esetén környezeti hatásvizsgálatot kell végezni a bontási munkák vonatkozásában. Írország a Planning and Development Regulations 2001-el (2. mellékelt, I. rész, 50. osztály) majdnem minden bontási munkát ki kívánt zárni az irányelv hatálya alól. A Bizottság szerint ez az irányelv nyilvánvaló megsértését jelenti.
(1) HL L 175., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 248. o.
Az Elsőfokú Bíróság (első tanács) T-212/07. sz., Harman International Industries, Inc kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2008. december 2-án hozott ítélete ellen Barbara Becker által 2009. február 3-án benyújtott fellebbezés
(C-51/09. P. sz. ügy)
Fellebbező: Barbara Becker (képviselők: P. Baronikians és A. Hofstetter, ügyvédek)
helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság T-212/07. sz. ügyben 2008. december 2-án hozott határozatának 1. pontját, amely hatályon kívül helyezte az első fellebbezési tanács R-502/2006-1. sz. ügyben 2007. március 7-én hozott határozatát;
helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság 2008. december 2-án hozott határozatának 3. pontját;
a másik felet kötelezze a fellebbező részéről az egész eljárás során felmerült költségek viselésére.
A fellebbező előadja, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen állapította meg, hogy a fellebbező által bejelentett „Barbara Becker” védjegy és a másik fél „BECKER” védjegye hasonló, és ezért tévesen alkalmazta a közösségi védjegyről szóló rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját arra következtetve, hogy fennáll az összetévesztés veszélye.
Az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács) T-339/06. sz. Görög Köztársaság kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2008. december 11-én hozott ítélet ellen a Görög Köztársaság által 2009. február 6-án benyújtott fellebbezés
(C-54/09. P. sz. ügy)
Fellebbező: Görög Köztársaság (képviselők: I. Chalkias és M. Tassopoulou)
helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság ítéletét;
a fellebbező keresetének az abban foglalt kérelmeknek megfelelően adjon helyt;
A Görög Köztársaság úgy érvel, hogy az Elsőfokú Bíróság először is helytelenül értelmezte az 1227/2000 rendelet 16. cikkének (1) és (2) bekezdését és 17. cikkét, amikor abból indult ki, hogy a 16. cikk (1) bekezdésében foglalt határidő jogvesztő jellegű, jóllehet a 16. cikk (2) bekezdésének és a 17. cikknek az értelmezéséből kitűnik, hogy e határidő csupán indikatív jellegű. Helytelenül értelmezte másodszor a Szerződés 10. cikkét és az általános jogi alapelveket, mivel az Európai Bizottság elismerte, hogy a vitatott határozat kibocsátását megelőző 23 nappal tudomást szerzett az érintett adatokról, azokat azonban nem vette figyelembe, és a más tagállamok által a határidő lejártát követően benyújtott adatokat jóváhagyta, ezt azonban nem tette meg Görögország esetében, megsértve ezáltal a jóhiszemű együttműködés, a gondos ügyintézés és az egyenlő bánásmód alapelvét. Harmadszor az Elsőfokú Bíróság megtámadott ítélete ellentmondásos indokolást tartalmaz, mivel a határidő kötelező jellegére vonatkozó érvek ellentmondanak az arra vonatkozó érveknek, hogy a Bizottság a határidő lejártát követően benyújtott adatokat is jogosan vette figyelembe.
Az Elsőfokú Bíróság (első tanács) T-471/04. sz., Georgios Karatzoglou kontra Európai Újjáépítési Ügynökség (EAR) ügyben 2008. december 2-án hozott ítélete ellen Georgios Karatzoglou által 2009. február 16-án benyújtott fellebbezés
(C-68/09. P. sz. ügy)
Fellebbező: Georgios Karatzoglou (képviselő: S. A. Pappas dikigoros)
A másik fél az eljárásban: Európai Újjáépítési Ügynökség (EAR)
semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság vitatott határozatát;
a fellebbezési eljárásban ellenérdekű felet kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.
A fellebbező azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság annak megállapításával, hogy az ideiglenes alkalmazottak jogviszonyának megszüntetését nem kell megindokolni, figyelmen kívül hagyta a Bíróság újabb ítélkezési gyakorlatát, megsértette a nemzetközi jogot, valamint megsértette az EK-Szerződés 253. cikkét, amely általános indokolási kötelezettséget ír elő.
A fellebbező továbbá arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen állapította meg, hogy a fellebbező nem terjesztett elő olyan bizonyítékot, amely alátámaszthatta volna a hatáskörrel való visszaélés fennállását. A fellebbező az Elsőfokú Bíróság azon megállapítását is vitatja, mely szerint nem került sor a gondos ügyintézés elvének megsértésére.
Az Elsőfokú Bíróságnak (hatodik tanács) a T-393/06. sz., Makhteshim-Agan Holding BV és társai kontra Bizottság ügyben 2008. november 26-án hozott végzése ellen a Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl és Magan Italia Srl által 2009. február 14-én benyújtott fellebbezés
(C-69/09. P. sz. ügy)
Fellebbezők: Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl és Magan Italia Srl (képviselők: K. Van Maldegem és C. Mereu advocaten)
A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság a tárgyalást követően:
helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság által a T-393/06. sz. ügyben hozott végzést, és nyilvánítsa a fellebbezők megsemmisítés iránti keresetét elfogadhatónak; és
semmisítse meg a vitatott határozatot; vagy
másodlagosan utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bíróság elé avégett, hogy a fellebbezők megsemmisítés iránti keresetét elbírálja; és
kötelezze a Bizottságot arra, hogy az eljáráshoz kapcsolódó valamennyi költséget (beleértve az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás költségeit is) viselje.
A fellebbezők álláspontja szerint az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor elutasította az azinfosz-metil hatóanyagnak a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelv (1) I. mellékletébe való felvételének a megtagadásáról szóló, a 2006. október 12-i levélben foglalt bizottsági határozat (a továbbiakban: megtámadott határozat) megsemmisítése iránti keresetüket.
A fellebbezők különösen azt állítják, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor a keresetüket elfogadhatatlanság miatt utasította el. Az Elsőfokú Bíróság álláspontjuk szerint tévesen állapította meg, hogy a megtámadott határozat nem minősül az EK-Szerződés 230. cikke alapján megtámadható jogi aktusnak.
(1) HL L 230., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 11. kötet, 332. o.
Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 12-i ítélete – Lee/DE kontra OHIM – Cooperativa italiana di ristorazione (PIAZZA del SOLE)
(T-265/06. sz. ügy) (1)
(„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A PIAZZA del SOLE közösségi ábrás védjegy bejelentése - A PIAZZA és PIAZZA D'ORO korábbi nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség hiánya - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A megjelölések hasonlóságának hiánya’)
Felperes: Sara Lee/DE NV (Utrecht, Hollandia) (képviselő: C. Hollier-Larousse ügyvéd)
A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Cooperativa italiana di ristorazione Soc. coop. Rl (Reggio d'Emilia, Olaszország) (képviselő: D. Caneva ügyvéd)
Az OHIM második fellebbezési tanácsának 2006. július 5-i, a Sara Lee/DE NV és a Cooperativa italiana di ristorazione Soc. coop. rl közötti felszólalási eljárás tárgyában hozott határozata (R 235/2005-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
Az Elsőfokú Bíróság a Sara Lee/DE NV-t kötelezi a költségek viselésére.
Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 20-i ítélete – Bizottság kontra Bertolete és társai
(T-359/07. P–T-361/07. P. sz. egyesített ügyek) (1)
(„Fellebbezés - Közszolgálat - Az OIB szerződéses alkalmazottai - A belga jog szerinti volt munkavállalók - Az alkalmazási feltételek megváltozása - Illetményt megállapító bizottsági határozatok - Egyenlő bánásmód’)
Fellebbező: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: D. Martin és L. Lozano Palacios, meghatalmazottak)
A többi fél az eljárásban: Marli Bertolete (Woluwé-Saint-Lambert, Belgium) és az Európai Közösségek Bizottságának további nyolc szerződéses alkalmazottja, akiknek a neve a ítélet mellékletében szerepel; Sabrina Abarca Montiel (Wauthier-Braine, Belgium) és az Európai Közösségek Bizottságának további 19 szerződéses alkalmazottja, akiknek a neve a ítélet mellékletében szerepel; Béatrice Ider (Halle, Belgium); Marie-Claire Desorbay (Meise, Belgium) és Lino Noschese (Braine-le-Château, Belgium) (képviselő: L. Vogel ügyvéd)
Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (második tanács) a Bertolete és társai kontra Bizottság ügyben (F-26/06. sz., az EBHT-ban még nem tették közzé), az Abarca Montiel és társai kontra Bizottság ügyben (F-24/06. sz., az EBHT-ban még nem tették közzé) és az Ider és társai kontra Bizottság ügyben (F-25/06. sz., az EBHT-ban még nem tették közzé) 2007. július 5-én hozott ítélete ellen, ezen ítéletek hatályon kívül helyezése iránt benyújtott három fellebbezés.
Az Elsőfokú Bíróság hatályon kívül helyezi a Közszolgálati Törvényszéknek az Bertolete és társai kontra Bizottság ügyben (F-26/06. sz., az EBHT-ban még nem tették közzé), az Abarca Montiel és társai kontra Bizottság ügyben (F-24/06. sz., az EBHT-ban még nem tették közzé) és az Ider és társai kontra Bizottság ügyben (F-25/06. sz., az EBHT-ban még nem tették közzé) 2007. július 5-én hozott ítéletét.
Az Elsőfokú Bíróság elutasítja az elsőfokú eljárás felpereseinek, Marli Bertolete-nek és a Bizottság további 8 szerződéses alkalmazottjának, akiknek a neve a mellékletben szerepel, Sabrina Abarca Montielnek és a Bizottság további 19 szerződéses alkalmazottjának, akiknek a neve a mellékletben szerepel és Béatrice Idernek, Marie-Claire Desorbay-nak és Lino Noschese-nek a keresetét.
Az elsőfokú eljárás felperesei és a Bizottság maguk viselik saját költségeiket.
Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 13-i végzése – Vitro Corporativo kontra OHIM – Vallon
(T-229/07. sz. ügy) (1)
(„Közösségi védjegy - Felszólalás - A felszólalás visszavonása - Okafogyottság’)
Felperes: Vitro Corporativo, SA de CE (Nuevo Leon, Mexikó) (képviselő: J. Botella Reina ügyvéd)
Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: P. López Fernández de Corres meghatalmazott)
A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Vallon GmbH (Horb, Németország)
Az OHIM első fellebbezési tanácsa által a Vitro Corporativo SA de CV és a Vallon GmbH közötti felszólalási eljárás (R 1363/2005-1. sz. ügy) tárgyában 2006. november 7-én hozott határozattal szemben benyújtott kereset.
Az Elsőfokú Bíróság a felperest kötelezi a költségek viselésére.
(1) HL C 199., 2007.8.25.
Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 10-i végzése – Okalux kontra OHIM – Ondex (ONDACELL)
(T-126/08. sz. ügy) (1)
(„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A felszólalás díja megfizetésének elmaradása - A felszólalást be nem nyújtottnak nyilvánító határozat - Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset’)
Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider, meghatalmazott)
A másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Ondex SAS (Chevigny-Saint-Sauveur, Franciaország)
Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának az Okalux GmbH és az Ondex SAS közötti felszólalási eljárásra vonatkozó 2008. január 22-i határozata (R 1384/2007-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
Az Elsőfokú Bíróság elnökének 2009. január 23-i végzése – Pannon Hőerőmű kontra Bizottság
(T-352/08. R. sz. ügy)
(„Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Állami támogatások - A Magyarország által az egyes villamosenergia-termelők számára villamosenergia-vásárlási megállapodások keretében nyújtott állami támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító bizottsági határozat - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - A sürgősség hiánya - Az érdekek mérlegelése’)
Felperes: Pannon Hőerőmű Energiatermelő, Kereskedelmi és Szolgáltató Zrt. (Pannon Hőerőmű Zrt.) (Pécs, Magyarország) (képviselők: Kohlrusz M., Simon P. és Ormai G. ügyvédek)
Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: C. Giolito és Ritzné Talabér K., meghatalmazottak)
A Magyar Köztársaság által villamosenergia-vásárlási megállapodások keretében nyújtott állami támogatásról szóló, 2008. június 4-i C (2008) 2223 végleges bizottsági határozat 2. cikke végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem
Az Elsőfokú Bíróság elnökének 2009. január 23-i végzése – Unity OSG FZE kontra Tanács és EUPOL Afghanistan
(T-511/08 R. sz. ügy) (1)
(„Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Közbeszerzési szerződések - Ajánlat elutasítása - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - Lehetőség elvesztése - A sürgősség hiánya’)
Felperes: Unity OSG FZE (Sharjah, Egyesült Arab Emírségek) (képviselők: C. Bryant és J. McEwen solicitors)
Alperesek: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: G. Marhic és A. Vitro meghatalmazottak) és az Európai Unió afganisztáni rendfenntartó missziója (EUPOL Afghanistan) (Kabul, Afganisztán)
Az EUPOL Afghanistan által az Afganisztánban nyújtandó őrző-védő és testőri szolgáltatásokra irányuló közbeszerzési eljárásban hozott, a felperes ajánlatát elutasító, és a szerződést más ajánlattevőnek odaítélő határozat végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem.
A költségekről jelenleg nem határoz.
2008. október 3-án benyújtott kereset – CISAC kontra Bizottság
(T-442/08. sz. ügy)
Felperes: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Franciaország) (képviselők: J.-F. Bellis és K. Van Hove ügyvédek)
Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke szerinti eljárással kapcsolatos, 2008. július 16-i bizottsági határozat (COM/C2/38.698. – CISAC ügy) 3. cikkét; és
Kereseti kérelmével a felperes az EK 230. cikk alapján a 2008. július 16-i bizottsági határozat (COM/C2/38.698. – CISAC ügy) 3. cikkének megsemmisítését kéri, amely azt állapította meg, hogy 24 EGT CISAC tag összehangolt magatartást tanúsít az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikkének megsértésével, „azáltal, hogy úgy hangolja össze az egymásnak adott kölcsönös képviseleti meghatalmazásaik területi hatályának kijelölését, hogy az az engedélyeket az egyes közös jogkezelő társaságok nemzeti területére korlátozza”.
A felperes azt állítja, hogy a határozat a jogsértésre vonatkozó megállapítást az előadói jogok hasznosításának három konkrét formájára (az interneten, műholdon keresztül történő közvetítésre és a vezetéken keresztül történő továbbközvetítésre) korlátozza, míg a kölcsönös képviseleti megállapodások általában az előadói jogok hasznosításának minden formájára kiterjednek.
Kereseti kérelmeinek alátámasztásaként a felperes a következő két jogalapra hivatkozik:
A felperes állításai szerint a Bizottság értékelési hibát vétett és megsértette az EK 81. cikket, valamint az EK 253. cikket azáltal, hogy azt állapította meg, hogy az EGT CISAC tagok által megkötött kölcsönös képviseleti megállapodásokban szereplő párhuzamos területihatály-kijelölések összehangolt magatartást képeznek. A felperes úgy véli, hogy az, hogy a területi hatály kijelölésére vonatkozó szakasz a tagjai által megkötött mindegyik kölcsönös képviseleti megállapodásban szerepel, nem a verseny korlátozására szolgáló összehangolt gyakorlat eredménye. E körülmény inkább arra vezethető vissza, hogy mindegyik társaság úgy vélte, hogy tagjai érdekében áll e szakasz kölcsönös képviseleti megállapodásaikba való belefoglalása.
Másodlagosan, a felperes azt állítja, hogy még ha létezne is összehangolt magatartás a területi hatály kijelölését illetően, az két okból akkor sem korlátozná a versenyt az EK 81. cikk értelmében. Először is, a területi hatály kijelölésével kapcsolatos állítólagos összehangolt magatartás nem jogellenes, mivel olyan versenyformát szabályoz, amely nem tartozik védelem alá. Másodszor, még ha az állítólagos összehangolt magatartás versenykorlátozónak is minősülne, a felperes állításai szerint akkor sem sérti az EK 81. cikk (1) bekezdését, mivel az egy törvényes cél eléréséhez szükséges és azzal arányos.
2008. december 29-én benyújtott kereset – Evropaïki Dynamiki kontra Bizottság
(T-591/08. sz. ügy)
Felperes: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athén, Görögország) (képviselők: N. Korogiannakis és P. Katsimani ügyvédek)
Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az EUROSTAT határozatát, amelyben a felperesnek az „Informatika a statisztika terén”, 2. rész: „SDMX-fejlesztés” és 3. rész: „SDMX-támogatás” elnevezésű nyílt közbeszerzési eljárásban (HL 2008/S 120-159017) benyújtott ajánlatát második ranghelyre sorolta, és amely határozatot a felperessel két különböző, 2008. október 17-i keltezésű levélben közöltek, valamint az EUROSTAT minden további ezzel kapcsolatos határozatát, ideértve azt, amelyben a szerződést a nyertes ajánlattevőnek ítélte oda;
kötelezze az EUROSTAT-ot a felperes által a szóban forgó közbeszerzési eljárás következtében elszenvedett károk megtérítésére 4 326 000 euró összegben;
az EUROSTAT-ot kötelezze a felperesnek az e keresettel kapcsolatban felmerült jogi és egyéb költségeinek és kiadásainak viselésére a kereset elutasítása esetén is.
Keresetével a felperes az EK 230. cikk alapján az EUROSTAT azon határozatának megsemmisítését kéri, amelyben a felperesnek az „Információtechnológia a statisztika terén”, 2. rész: „SDMX-fejlesztés” és 3. rész: „SDMX-támogatás” elnevezésű nyílt közbeszerzési eljárásban (HL 2008/S 120-159017) benyújtott ajánlatát második ranghelyre sorolta, és amely határozatot a felperessel két különböző, 2008. október 17-i keltezésű levélben közöltek, valamint az EK 235. cikk alapján kártérítést kér.
A felperes álláspontja szerint az EUROSTAT nyilvánvaló értékelési hibákat követett el, mivel az ajánlatkérő állítólagosan megsértette a közbeszerzési eljárások alapvető szabályait és elveit. A felperes arra hivatkozik, hogy ajánlatát hibásan bírálták el, az EUROSTAT nem indokolta határozatát, nem bírálta el a felperes részletes fellebbezését és erre vonatkozó észrevételeit, továbbá a belső vizsgálat eredményeit nem közölte a felperessel.
A felperes azzal érvel továbbá, hogy az ajánlattevőkkel szembeni bánásmód hátrányosan megkülönböztető volt; a kizárási követelményeket a nyertes konzorcium egyik tagja nem teljesítette, és megsértették a költségvetési rendelet 93. cikkének (1) bekezdését és 94. cikkét. Ezen túlmenően a felperes, abban az esetben, ha a Bíróság megállapítja, hogy az alperes megsértette a költségvetési rendeletet és/vagy az átláthatóság és egyenlő bánásmód elvét, és mivel a Bíróság – minden valószínűség szerint – a szerződés végső teljesítését követően fogja a keresetet elbírálni, 4 326 000 euró összegű kártérítést követel az EUROSTAT-tól, amely a 2. és 3. részre vonatkozó közbeszerzési szerződésből származó becsült bruttó haszonnak felel meg, amennyiben a szerződést a felperesnek ítélték volna oda.
2009. január 6-án benyújtott kereset – Dredging International és Ondernemingen Jan de Nul kontra EMSA
(T-8/09. sz. ügy)
Felperesek: Dredging International NV (Zwijndrecht, Belgium) és Ondernemingen Jan de Nul NV (Hofstade-Aalst, Belgium) (képviselő: R. Martens ügyvéd)
Alperes: Európai Tengerbiztonsági Ügynökség (EMSA)
Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az EMSA határozatát, amelyben elutasította a felperesek által létrehozott Joint Venture OIL Combat (JOVC) ajánlatát, és a szerződést más ajánlattevőnek ítélte oda;
állapítsa meg, hogy az EMSA és a nyertes ajánlattevő által az EMSA/NEG/3/2008 számú közbeszerzési eljárás eredményeképpen kötött szerződés semmis;
ítéljen meg kártérítést a JOVC által a vitatott határozat következtében elszenvedett kár megtérítésére, amelynek – a jelen kereset benyújtásának időpontjától késedelmi kamattal növelendő – jelenlegi becsült értéke 725 500 euró;
a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, ideértve a JOVC jogi tanácsadással kapcsolatos kiadásait is.
A jelen ügyben a felperesek az alperes azon határozatának megsemmisítését kérik, amelyben elutasította az EMSA/NEG/3/2008 számú olajszennyezés eltávolítására képes hajó(k) rendelkezésre bocsátására vonatkozó szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési eljárásban (2. rész: Északi-tenger) (1) benyújtott ajánlatukat, és a szerződést a nyertes ajánlattevőnek ítélte oda. A felperesek emellett a közbeszerzési eljárás következtében állítólagosan elszenvedett károk megtérítését kérik.
Keresetük alátámasztására a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.
Először is azzal érvelnek, hogy mivel megtagadta az ajánlatuk elutasításának indokaira, valamint a nyertes ajánlat jellemzőire és relatív előnyeire vonatkozó, a felperesek által kért tájékoztatás megadását, az alperes megsértette a rendelet (2) 135. cikkének (2) bekezdését, az EK 253. cikket és az indokolási kötelezettség és a védelemhez való jog tiszteletben tartására vonatkozó lényeges eljárási szabályokat. A felperesek arra hivatkoznak továbbá, hogy az alperes nem függesztette fel a szerződés nyertes ajánlattevővel történő aláírását arra az időre, amíg a felpereseknek megadja a kért tájékoztatást, amellyel megsértette a költségvetési rendelet (3) 105. cikkének (2) bekezdését és a 2342/2002 bizottsági rendelet (4) 158a. cikkének (1) bekezdését.
Másodszor a felperesek álláspontja szerint az alperes nyilvánvaló értékelési hibákat követett el a nyertes ajánlattevő ajánlatának elbírálásakor, amellyel megsértette az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának a költségvetési rendelet 89. cikkében foglalt elvét.
Harmadszor a felperesek állítása szerint az alperes nyilvánvaló értékelési hibákat követett el akkor is, amikor azon ok miatt utasította el a felperesek ajánlatát, mert az nem felelt meg a műszaki leírás 12.2. cikkében foglalt feltételeknek, anélkül hogy a felperesek érveit megvizsgálta volna. A felperesek álláspontja szerint az alperes ezzel a költségvetési rendelet 89. cikke (1) bekezdésének megsértésével nem tartotta tiszteletben az arányosság, az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét.
Negyedszer a felperesek állítása szerint az alperes által a műszaki leírás 12.2. cikkéhez adott értelmezés alapján a költségvetés felső határa nyilvánvalóan ésszerűtlen, és kizárt, hogy annak megfelelő ajánlatokat nyújtsanak be.
(1) HL 2008/S 48-065631.
(2) Az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség 2003. december 9-én elfogadott rendelete az Európai Tengerbiztonsági Ügynökségnek az Igazgatótanács által 2003. július 3-án elfogadott költségvetésére alkalmazandó 2003. december 9-i költségvetési rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról.
(3) Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 248., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 74. o.).
(4) Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendelet (HL L 357., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 145. o.).
2009. január 9-én benyújtott kereset – Evropaïki Dynamiki kontra Bizottság
(T-17/09. sz. ügy)
Felperes: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athén, Görögország) (képviselő: N. Korogiannakis ügyvéd)
Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a Bizottság határozatát, amelyben a felperesnek a VT/2008/019 – EMPL EESSI számú, „Informatikai szolgáltatások és termékek az EESSI (szociális biztonsági adatok elektronikus cseréje, angolul: Electronic Exchange of Social Security Information) projekt keretében” elnevezésű nyílt közbeszerzési eljárásban (1) benyújtott ajánlatát elutasította, és amelyet a felperessel a 2008. október 30-i keltezésű levélben közöltek, valamint minden további ezzel kapcsolatos határozatot, ideértve azt, amelyben a szerződést a nyertes ajánlattevőnek ítélték oda;
kötelezze a Bizottságot a felperes által a szóban forgó közbeszerzési eljárás következtében elszenvedett károk megtérítésére 883 703,5 euró összegben;
a Bizottságot kötelezze a felperesnek az e keresettel kapcsolatban felmerült jogi és egyéb költségeinek és kiadásainak viselésére a kereset elutasítása esetén is.
A jelen ügyben a felperes az alperes azon határozatának megsemmisítését kéri, amelyben elutasította a felperesnek a VT/2008/019 – EMPL CAD A/17543 számú, „Informatikai szolgáltatások és termékek az EESSI (szociális biztonsági adatok elektronikus cseréje, angolul: Electronic Exchange of Social Security Information) projekt keretében” elnevezésű nyílt közbeszerzési eljárásban benyújtott ajánlatát, és a szerződést a nyertes ajánlattevőnek ítélte oda. A felperes emellett a közbeszerzési eljárás következtében állítólagosan elszenvedett károk megtérítését kéri.
Keresete alátámasztására a felperes négy jogalapra hivatkozik.
Először is azzal érvel, hogy a nyertes ajánlattevő privilegizált bánásmódban részesült a Bizottság részéről számos más szerződéssel kapcsolatban, és a jelen közbeszerzési eljárásban is előnyben részesítették. A felperes állítása szerint továbbá ugyanezen szerződésekkel kapcsolatban az alperes őt szisztematikusan hátrányosan megkülönböztető bánásmódban részesítette.
Másodszor a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság nem tartotta be a közbeszerzési eljárás kizárási szempontokkal kapcsolatos szabályait, és ezzel megsértette a költségvetési rendelet (2) 93. és 94. cikkét, a költségvetési rendelet végrehajtási szabályainak 133a. és 134. cikkét, valamint a 2004/18/EK irányelv (3) 45. cikkét.
Harmadszor a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el a felperes ajánlatának a bírálóbizottság által történt elbírálása során.
Negyedszer a felperes állítása szerint az alperes ajánlatának elbírálását általános és önkényes megfontolásokra alapította, elmulasztotta indokolni a határozatát, és e körben nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el.
(1) HL 2008/S 111-148231.
(2) Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 248., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 74. o.).
(3) Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.).
2009. január 19-én benyújtott kereset – Stella Kunststofftechnik GmbH kontra OHIM – Stella Pack (Stella)
(T-27/09. sz. ügy)
Felperes: Stella Kunststofftechnik GmbH (Eltville, Németország) (képviselő: M. Beckensträter ügyvéd)
A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Stella Pack Sp. z. o. o. (Lubartow, Lengyel Köztársaság)
Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a negyedik fellebbezési tanács 2008. november 19-én kézbesített, 2008. november 13-i határozatát, és állapítsa meg, hogy a 2006. december 22-i megszűnés iránti kérelmet mint elfogadhatatlant el kellett volna utasítani;
másodlagosan, az Elsőfokú Bíróság a 2008. november 13-i határozat és a felszólalási osztály 2008. február 27-i határozatának hatályon kívül helyezése mellett a megszűnésre vonatkozó 2006. december 22-i határozatot is helyezze hatályon kívül a B 863177. sz. felszólalásra vonatkozó felszólalási eljárás jogerős befejezéséig;
az Elsőfokú Bíróság a beavatkozót kötelezze a költségek (ideértve az alapeljárás, valamint az alperes költségeit is) viselésére.
A megszűnés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: a „Stella” szóvédjegy a 6., 8., 16., 20. és 21. osztályba tartozó áruk vonatkozásában (15 479.sz. védjegybejelentés).
A közösségi védjegy megszűnését kérelmező fél: a Stella Pack Sp. z. o. o.
A törlési osztály határozata: a törlési osztály megállapította az érintett közösségi védjegy megszűnését a 6., 8., 16. és 20. osztályba tartozó egyes áruk vonatkozásában.
Jogalapok: A megszűnés megállapítására vonatkozó eljárásban a 40/94/EK rendeletben (1) és a 2868/95/EK rendeletben (2) meghatározott, hivatalból figyelembe veendő elfogadhatósági feltételek figyelmen kívül hagyása.
(1) A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).
(2) A közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet (HL L 303., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 189. o.).
2009. január 21-én benyújtott kereset – Park kontra OHIM – Bae (PINE TREE)
(T-28/09. sz. ügy)
Felperes: Mo-Hwa Park (Hillscheid, Németország) (képviselő: P. Lee ügyvéd)
A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Chong-Yun Bae (Berlin, Németország)
Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2008. november 13-i határozatát (R 1882/2007-4. sz. ügy);
az Elsőfokú Bíróság a beavatkozót kötelezze az eljárási költségek (ideértve a fellebbezési eljárás során felmerült költségeket is) viselésére.
A megszűnés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: a „PINE TREE” ábrás védjegy a 28. osztályba tartozó áruk vonatkozásában (318 857. sz. közösségi védjegy).
A közösségi védjegy jogosultja: Chong-Yun Bae.
A közösségi védjegy megszűnésének megállapítását kérelmező fél: a felperes.
A törlési osztály határozata: a törlési osztály megállapította az érintett közösségi védjegy megszűnését.
A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács hatályon kívül helyezte a megtámadott határozatot és elutasította az érintett védjegy megszűnésének megállapítására irányuló kérelmet.
Jogalapok: A fellebbezés elfogadhatatlan és nem állapítható meg az érintett közösségi védjegy oltalmát biztosító használat a 40/94/EK rendelet (1) 15. cikke és 50. cikke (1) bekezdésének első mondata alapján.
2009. január 21-én benyújtott kereset – Engelhorn kontra OHIM – The Outdoor Group (peerstorm)
(T-30/09. sz. ügy)
Felperes: Engelhorn KGaA (Mannheim, Németország) (képviselő: W. Göpfert ügyvéd)
A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: The Outdoor Group Limited (Northampton, Egyesült Királyság)
Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az OHIM ötödik fellebbezési tanácsának 2008. október 28-i határozatát (R 167/2008-5. sz. ügy);
Az érintett közösségi védjegy: a „peerstorm” szóvédjegy a 25. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában (4 115 382. sz. védjegybejelentés).
A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: The Outdoor Group Limited.
A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „PETER STORM” szóvédjegy a 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában (833 566. sz. védjegybejelentés), valamint a „PETER STORM” brit védjegy a 18. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.
A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács hatályon kívül helyezte a felszólalási osztály határozatát és elutasította a védjegybejelentést.
Jogalapok: A 40/94/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel az ütköző védjegyek között nem áll fenn az összetévesztés veszélye, és a 2868/95/EK rendelet (2) 22. szabályának megsértése, mivel nem igazolták megfelelően a hivatkozott védjegy oltalmat biztosító használatát.
(2) A közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet (HL 1995. L 303., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 189. o.).
2009. január 26-án benyújtott kereset – Portugál Köztársaság kontra Bizottság
(T-33/09. sz. ügy)
Felperes: Portugál Köztársaság (képviselők: L. Inez Fernandes és J. A. de Oliveira meghatalmazottak)
Az Elsőfokú Bíróság elsődlegesen semmisítse meg a Bizottság 2008. november 25-i C (2008) 7419 határozatát, amelyben az utóbbi a C–70/06. sz. ügyben 2008. január 10-én hozott ítéletben előírt kényszerítő bírság megfizetésére szólította fel a Portugál Köztársaságot;
másodlagosan annyiban semmisítse meg az említett határozatot, amennyiben az a 2008. január 29-e utáni időszakot érinti;
kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére, illetve amennyiben az Elsőfokú Bíróság csupán a kényszerítő bírság összegét csökkenti, kötelezze mindkét felet saját költségeik viselésére.
A felperes az EK 230. cikk értelmében az említett határozat megsemmisítését kéri azon az alapon, hogy a Bizottság megsértette az EK-Szerződést vagy az alkalmazására vonatkozó jogszabályokat.
A Bizottság megsértette az EK-Szerződést vagy az alkalmazására vonatkozó jogszabályokat, amikor a C–70/06. sz. ügyben hozott ítéletben előírt napi kényszerítő bírság megfizetésére szólította fel a felperest a 2008. január 10. és július 17. közötti időszak tekintetében, jóllehet a felperes már teljes mértékben megfelelt a 89/665/EGK irányelv (1) átültetésére irányuló kötelezettségének.
Amikor az Elsőfokú Bíróság a C-70/06. sz. ügyben 2008. január 10-én meghozta ítéletét, amelyben a felperest a C-275/03. sz., Bizottság kontra Portugália ügyben 2004. október 14-én hozott – a közbeszerzésre vonatkozó közösségi jog vagy az azt átültető nemzeti szabályok megszegése miatt kárt szenvedett személyeknek fizetendő kártérítést vétkesség vagy rosszhiszeműség bizonyításától függővé tévő, 1967. november 21-i 48 051. sz. törvényrendelet hatályon kívül helyezését előíró – ítéletben (az EBHT-ban nem tették közzé) foglaltak teljesítéséig napi kényszerítő bírság fizetésére kötelezte, a Portugál Köztársaság már elfogadta a 67/2007. sz. törvényt. E törvény hatályon kívül helyezi az említett törvényrendeletet, és az állam és más közjogi jogalanyok szerződésen kívüli felelősségének új rendszerét hozza létre, valamint e törvényt a Portugál Köztársaság 2007. december 31-én közzétette a Diário da República, első sorozat, 251. számában. E törvény harminc nappal a közzétételét követően, azaz 2008. január 30-án lépett hatályba.
2008. január 4-én a felperes értesítette e tényről az Elsőfokú Bíróságot, és kérte a 67/2007. sz. törvény egy másolatának a C-70/06. sz. ügy irataihoz való csatolását. Az eljárás késői szakaszára tekintettel az Elsőfokú Bíróság nem tudta e tényt figyelembe venni, és 2008. január 10-én meghozta az ítéletét.
Ennek megfelelően a felperes arra hivatkozik, hogy a kiszabott kényszerítő bírság csupán a 2008. január 9-ig – vagy legrosszabb esetben 2008. január 29-ig – terjedő időszakra vonatkozhat, mivel a 67/2007. sz. törvény hatályba lépésének időpontja nem esik egybe elfogadásának időpontjával. A Bizottság követelése ekképpen teljesen alaptalan, amennyiben az ezt követő időszakokra vonatkozik.
(1) Az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv (HL L 395., 33. o., magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 1. kötet 246. o.).
2009. január 23-án benyújtott kereset – dm-drogerie markt kontra OHIM – Distribuciones Mylar (dm)
(T-36/09. sz. ügy)
Felperes: dm-drogerie markt GmbH + Co. KG (Karslruhe, Németország) (képviselők: O. Bludovsky és C. Mellein, ügyvédek)
A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Distribuciones Mylar, SA (Gelves, Spanyolország)
Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának az R 228/2008-1. sz. ügyben 2008. október 30-án hozott határozatát és annak kijavításával teljes egészében utasítsa el a felszólalást;
másodlagosan, az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának az R 228/2008-1. sz. ügyben 2008. október 30-án hozott határozatát és utalja vissza az ügyet az OHIM-hoz;
harmadlagosan, az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának az R 228/2008-1. sz. ügyben 2008. október 30-án hozott határozatát; és
a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vett másik felet kötelezze a költségek viselésére.
Az érintett közösségi védjegy: a „dm” szóvédjegy az 1., 3-6., 8-11., 14., 16., 18., 20-22., 24-32., 34. osztályba tartozó áruk és a 40. osztályba tartozó szolgáltatások tekintetében.
A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vett másik fél.
A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 2 561 742. sz. „DM” spanyol ábrás védjegy a 9. és 39. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében.
A felszólalási osztály határozata: részben helyt adott a felszólalásnak.
A fellebbezési tanács határozata: elutasította a fellebbezést.
Jogalapok: a 40/94 tanácsi rendelet 57. és 59. cikkének megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévesen állapította meg, hogy az alperes 2007. június 8-i levele nem szakította meg a fellebbezési határidőt; a 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévesen úgy ítélte meg, hogy fennáll az érintett védjegyek összetévesztésének veszélye az árujegyzékükben szereplő áruk hasonlósága folytán; a 2868/95 bizottsági rendelet (1) 17. szabálya (2) és (4) bekezdésének megsértése, mivel a fellebbezési tanács nem állapította meg, hogy a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vett másik fél elmulasztotta meghatározni a felszólalás lényeges elemeit.
(1) A közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet (HL 1995., L 303., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 189. o.).
2009. január 26-án benyújtott kereset – Advance Magazine Publishers kontra OHIM – Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ)
(T-40/09. sz. ügy)
Felperes: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: T. Alkin, Barrister)
A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Selecciones Americanas, SA (Sitges (Barcelona), Spanyolország)
Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának az R 280/2008-4. sz. ügyben 2008. november 19-én hozott határozatának a 255 186. és 2 529 728. sz. spanyol védjegyeken alapuló felszólalást érintő részét;
az Elsőfokú Bíróság változtassa meg a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának az R 280/2008-4. sz. ügyben 2008. november 19-én hozott határozatát oly módon, hogy a felszólalás elbírálása a 3 064 219. sz. közösségi védjegybejelentést érintő felszólalási eljárás lezárultáig felfüggesztésre kerüljön; és
Az érintett közösségi védjegy: a „VOGUE CAFÉ” szóvédjegy a 21. és 25. osztályba tartozó áruk és a 43. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában.
A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 255 186. sz. „Vogue Juan Fort, S.A. – Badalona” spanyol ábrás védjegy a 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában, a 2 529 728. sz. „VOGUE Studio” spanyol ábrás védjegy a 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában, a 3 064 219. számú közösségi védjegybejelentésben szereplő „VOGUE” ábrás védjegy a 25. osztályba tartozó áruk, valamint a 35. és 39. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában.
A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak a 25. osztályba tartozó áruk tekintetében helyt adott.
Jogalapok: a 40/94 tanácsi rendelet 43. cikke (2) bekezdésének, illetve a 2868/95 (1) bizottsági rendelet 22. szabálya (3) bekezdésének megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévesen állapította meg, hogy a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél által előterjesztett bizonyítékok alkalmasak voltak a 255 186. sz. spanyol védjegy tényleges használatának bizonyítására; a 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévesen vélte úgy, hogy az érintett közösségi védjegy és a 2 529 728. sz. spanyol védjegy összetéveszthető; a 2868/95 bizottsági rendelet 20. szabálya (7) bekezdésének megsértése, mivel a fellebbezési tanács alkalmazhatatlan jogalapra támaszkodva utasította el az eljárásnak a 3 064 219. sz. közösségi védjegybejelentést érintő felszólalási eljárás lezárultáig történő felfüggesztése engedélyezését.
(1) A közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet (HL 1995. L 303., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 189. o.).
2009. január 27-én benyújtott kereset – Hipp & Co kontra OHIM – Nestlé (Bebio)
(T-41/09. sz. ügy)
Felperes: Hipp & Co (Sachseln, Svájc) (képviselők: A. Bognár és M. Kinkeldey, ügyvédek)
A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Société des Produits Nestlé, S.A. (Vevey, Svájc)
Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának az R 1790/2007-2. sz. ügyben 2008. november 25-én hozott határozatát; és
kötelezze az OHIM-ot a költségek viselésére.
Az érintett közösségi védjegy: a „Bebio” szóvédjegy az 5., 29., 30. és a 32. osztályba tartozó áruk tekintetében.
A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 187 436. sz. „BEBA” nemzetközi szóvédjegy az 5., 29. és 30. osztályba tartozó áruk tekintetében; a 3 043 387. sz. „BEBA” közösségi szóvédjegy az 5., 29. és 30. osztályba tartozó áruk tekintetében.
A felszólalási osztály határozata: a felszólalásnak részben helyt adott.
A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezést elutasította.
Jogalapok: a 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévesen úgy ítélte meg, hogy fennáll az érintett védjegyek összetévesztésének veszélye.
2009. február 9-én benyújtott kereset – Bizottság kontra Antiche Terre
(T-51/09. sz. ügy)
Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Dal Ferro ügyvéd, V. Joris meghatalmazott)
Alperes: Antiche Terre scarl Società Agricola Cooperativa (Arezzo, Olaszország)
Az Elsőfokú Bíróság kötelezze az alperest 479 332,40 euró tőkeösszegnek az általános szerződési feltételek 5.4.3. pontjában megállapított mértékű (EKB alapkamat + 2 %) és az összegek kézhezvételétől (461 979,00 euró összeg vonatkozásában 1997. december 4-e, 17 353,40 euró összeg vonatkozásában 1997. december 18-a) 2003. április 1-jéig számított kamatokkal növelt összegének visszafizetésére; továbbá a 2004. január 4-től a tényleges folyósításig számított kamatok kifizetésére, a 2005. január 25-én esedékessé vált 461 979 eurós összeg levonásával;
másodlagosan az Elsőfokú Bíróság kötelezze az alperest 479 332,40 euró tőkeösszegnek a 2004. január 4-től a tényleges folyósításig számított olasz törvényi kamatokkal növelt összegének visszafizetésére, a 2005. január 25-én esedékessé vált 461 979 eurós összeg levonásával;
az Elsőfokú Bíróság minden esetben az Antiche Terre Società Agricola Cooperativát kötelezze az eljárási költségek viselésére.
Az EK 238. cikk alapján benyújtott jelen keresetével a Bizottság az Antiche Terre scarl Società Agricola Cooperativa korlátolt felelősségű társaság (a továbbiakban: Antiche Terre vagy alperes) számára a THERMIE program keretében, biomassza égetés útján, innovatív eljárással villamos energiát (10MWe) előállító létesítmény létrehozásához előlegként kifizetett összegek visszafizetését kéri. A vonatkozó szerződést (BM/188/96) a felperes az alperessel koordinátori minőségben, illetve két másik, egy finnországi és egy spanyolországi székhellyel rendelkező társasággal kötötte.
Az Antiche Terre tevékenysége kezdetén számos alkalommal jelentős késedelembe esett; a munkák kivitelezésére néhányszor határidő-hosszabbítást kért és kapott. Az alperes ezen túl a létesítmény alapvető módosítását ajánlotta, amely a biomassza égetés innovatív eljárásának megszüntetését, és az előirányzotthoz képest sokkal kisebb mennyiségű villamosenergia-előállítást tett volna szükségessé.
A Bizottság nem hagyhatta jóvá a projekt ilyen radikális módosítását, amely a THERMIE program keretében nem talált más módot a finanszírozásra.
Következésképpen a Bizottság, miután megállapította, hogy az alperes nem hozta létre az eredetileg benyújtott projektben leírt létesítményt, úgy vélte, fel kell mondani a BM/188/96. sz. szerződést, és rámutatott, hogy az eredeti projekt elmaradt megvalósítása az alperes számára folyósított előleg egészének vagy egy részének visszakövetelését eredményezheti.
A Bizottság ezért számos alkalommal felszólította az Antiche Terrét 479 332,40 euró összegű előleg visszafizetésére, ám eredmény nélkül. A garancia lehívását és a folyósított összeg visszafizetése iránti további felszólításokat követően a Bizottság az Elsőfokú Bírósághoz fordul.
2009. február 11-én benyújtott kereset – Nycomed Danmark kontra EMEA
(T-52/09. sz. ügy)
Felperes: Nycomed Danmark ApS (Roskilde, Dánia) (képviselők: C. Schoonderbeek és H. Speyart van Woerden ügyvédek)
Alperes: Európai Gyógyszerügynökség
Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a megtámadott határozatot;
az Elsőfokú Bíróság kötelezze az Európai Gyógyszerügynökséget a saját, valamint a Nycomed költségeinek viselésre.
Jelen keresetével a felperes az EK 230. cikk és az 1901/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (1) módosított, 726/2004/EK rendelet (2) 73a. cikke alapján azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az Európai Gyógyszerügynökségnek (EMEA) a fent említett rendelet 11. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő, meghatározott gyógyszerkészítmények mentesítési kérelmét elutasító, 2008. november 28-i EMEA-000194-IPI01-07. sz. határozatát.
A felperes felnőttek koszorúér-betegségeinek (CAD) diagnosztizálására szánt, ultrahangos echokardiográfiai képalkotó készülék „Imagify” márkanév alatt történő forgalomba hozatalára vonatkozó mentesítést kért. Az EMEA a megtámadott határozatában azzal az indokkal utasította el a felperes mentesítési kérelmét, hogy az a betegség vagy állapot, amelyre az orvosi készüléket szánták, nem a CAD, hanem myocardiális perfúziós zavar, amely gyermekeknél is előfordul.
A felperes azt állítja, hogy a megtámadott határozat jogellenes, mivel az 1901/2006/EK rendelet 11. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti „betegség vagy állapot, amelyre a meghatározott gyógyszerkészítményt […] szánták” kifejezés értelmezésén és alkalmazásán alapul, amely a felperes szerint helytelen, amennyiben nem veszi figyelembe a mentesítési kérelemhez kapcsolódó közösségi forgalomba hozatali engedély iránti kérelemben megjelölt terápiás javallatot, és azt, hogy a myocardiális perfúziós zavar nem betegség vagy állapot, hanem különböző betegségek jele.
A felperes továbbá előadja, hogy a megtámadott határozat jogellenes, amennyiben az EMEA kísérlete arra, hogy az 1901/2006/EK rendelet 11. cikke (1) bekezdésének b) pontjában és 25. cikkében szereplő hatásköreivel olyan cél elérése érdekében éljen vissza, amely nem szerepel ezekben a rendelkezésekben, nevezetesen gyermekgyógyászati vizsgálati terv kötelező benyújtása olyan javallatok esetében, amelyek nem tartoznak a mentesítési kérelemhez kapcsolódó közösségi forgalomba hozatali engedély iránti kérelem hatálya alá.
(1) A gyermekgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerkészítményekről, valamint az 1768/92/EGK rendelet, a 2001/20/EK irányelv, a 2001/83/EK irányelv és a 726/2004/EK rendelet módosításáról szóló, 2006. december 12-i 1901/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 378., 1. o.).
(2) Az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó közösségi eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerügynökség létrehozásáról szóló, 2004. május 31-i 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 136., 1. o.; 13. fejezet, 34. kötet, 229. o.).
2009. február 11-én benyújtott kereset – Schemaventotto kontra Bizottság
(T-58/09. sz. ügy)
Felperes: Schemaventotto (Milano, Olaszország) (képviselők: M. Siragusa, G. Scassellati Sforzolini, G. C. Rizza, M. Piergiovanni avvocati)
A Bíróság semmisítse meg az Európai Bizottság nevében Neelie Kroes biztos által az olasz hatóságoknak 2008. augusztus 13-án küldött levélben található, a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló rendelet 21. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban hozott C(2008) 4494 határozato(ka)t (COMP/M.4388 – Abertis/Autostrade ügy); és
a Bizottságot kötelezze a felperesnél a jelen eljárás során felmerült költségek viselésére.
E keresetet a Neelie Kroes biztos 2008. augusztus 13-i levelében foglalt határozat ellen nyújtották be, amelyben a felperes szerint az alperes azon szándékáról értesítette az olasz hatóságokat, hogy a COMP/M.4388 Abertis/Autostrade ügyben nem folytatja le a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: rendelet) 21. cikke szerinti eljárást. Valójában a Bizottság jóváhagyja az autópálya-koncessziók „átruházására” vonatkozó engedélyezési eljárásokkal kapcsolatos rendeleti intézkedéseket (2007. évi miniszteri iránymutatás és 2008. évi rendelet). A fent említett levélben azonban az alperes fenntartja azon álláspontját, hogy az autópálya-koncessziók „átruházására” vonatkozó engedélyezési eljárásról szóló olasz keretszabályozás összeegyeztethető a vonatkozó közös piaci szabályokkal.
Keresete alátámasztásaként a felperes azt állítja, hogy a következő megfontolások alapján megsértették az összefonódásokról szóló rendelet 21. cikkét:
A Bizottság semmilyen körülmények között nem utalhat a releváns keretszabályozás vonatkozó, az előzetes értékelés 2007. január 31-i időpontja utáni módosításokra. Mivel a Bizottságnak a rendelet 21. cikkének (4) bekezdése szerinti értékelési hatásköre szorosan kötődik valamely közösségi léptékű adott összefonódás értékelésének kontextusához, amelyet a szóban forgó nemzeti intézkedések érintenek, a rendeletek egymást követő módosításainak semmilyen hatása nem lehetett az olasz hatóságok korábbi magatartására, amely arra vezette a feleket, hogy felhagyjanak az ügylettel 2006. decemberében, három hónappal azután hogy azt a rendelet 6. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján engedélyezték.
A felperes a Bizottság hatáskörrel való visszaélését kifogásolja az arra vonatkozó adott határozat tartalmához választott nem megfelelő jogalap miatt, hogy a szóban forgó olasz nemzeti intézkedések ellen nem kell „vizsgálatot folytatni”. Ezzel kapcsolatban a felperes azt állítja, hogy mivel a Bizottság úgy határozott, hogy az időközben a keretszabályozáshoz fűzött módosítások biztosítják, hogy a 2007. január 31-i előzetes értékelésében kifejezett vonatkozások a jövőben nem fognak újra előfordulni, a rendelet 21. cikke alapján olyan típusú határozatot hozott, amelyet e rendelkezés nem biztosít. A Bizottság valójában a 21. cikk alapján biztosított hatáskörrel élt, amikor kijelentette, hogy a valamely tagállam által elfogadott általános intézkedések összeegyeztethetőek a közösségi joggal, teljesen figyelmen kívül hagyva az adott összefonódást, amelyet Olaszország meg akart akadályozni a szóban forgó nemzeti intézkedések elfogadásával.
A Bizottság, mivel úgy gondolta, hogy a módosított olasz keretszabályozást a közösségi joggal összeegyeztethetővé tették, nem vette figyelembe a hivatkozott nemzeti intézkedések által az olasz jogrendszerben ennek következtében okozott bizonytalanságot, amely bizonyosan nem segített abban, hogy kedvező környezetet teremtsenek az autópálya-koncessziók vonatkozásában az olasz piacot érintő bármilyen jövőbeni összefonódáshoz. Ezenkívül az olasz adminisztráció által 2007-ben és 2008-ban elfogadott rendeleteket mindenképpen ellentétesnek kell tekinteni a 21. cikkel, mivel e cikk szélesebb körű kötelezettségeket ír elő az autópálya-koncesszió „átruházására”, mint amelyek az érintett felekre egyébként vonatkoznának.
Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 6-i végzése – Air One kontra Bizottság
(T-344/02. sz. ügy) (1)
(1) HL C 31., 2003.2.8.
Az Elsőfokú Bíróság 2009. január 29-i végzése – EMSA kontra Portugália
(T-4/08. sz. ügy) (1)
A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2009. február 17-i ítélete – Liotti kontra Bizottság
(F-38/08. sz. ügy) (1)
(Közszolgálat - Tisztviselők - Értékelés - Szakmai előmeneteli jelentés - 2006. évi értékelési időszak - Az értékelők által alkalmazandó értékelési szabályok)
Felperes: Amerigo Liotti (Senningerberg, Luxemburg) (képviselő: F. Frabetti ügyvéd)
Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: B. Eggers és K. Herrmann meghatalmazottak)
A felperes 2006. évre szóló szakmai előmeneteli jelentésének megsemmisítése.
A Közszolgálati Törvényszék A. Liotti 2006. január 1-je és 2006. december 31-e közötti időszakra vonatkozó szakmai előmeneteli jelentését megsemmisíti.
(1) HL C 158., 2008.6.21., 26. o.
A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2009. február 17-i ítélete – Stols kontra Tanács
(F-51/08. sz. ügy) (1)
(Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - A 2007. évi előléptetési időszak - Érdemek összehasonlító vizsgálata - Nyilvánvaló mérlegelési hiba)
Felperes: Willem Stols (Halsteren, Hollandia) (képviselők: S. Rodrigues és C. Bernard-Glanz ügyvédek)
Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bauer és M. Balta meghatalmazottak)
A kinevezésre jogosult hatóság azon határozatának megsemmisítése, amely a 2007. évi előléptetési időszakban a felperest nem vette fel az AST 11 besorolási fokozatba előléptettek listájára
A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti a 2007. július 16-i és a 2008. február 5-i határozatokat, amelyekkel az Európai Unió Tanácsa megtagadta, hogy a 2007. évi előléptetési időszakban a felperest előléptesse az AST 11 besorolási fokozatba.
A Közszolgálati Törvényszék az Európai Unió Tanácsát kötelezi a költségek viselésére.
(1) HL C 183., 2008.7.19., 34. o.
Az Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2009. február 3-i végzése – Carvalhal Garcia kontra Tanács
(F-40/08. sz. ügy) (1)
(Közszolgálat - Volt tisztviselők - Díjazás - Iskoláztatási támogatás - A nyújtás megtagadása - Késedelmesen benyújtott kereset - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
Felperes: Carvalhal Garcia (Sines, Portugália) (képviselő: Antas da Cunha ügyvéd)
Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bauer és J. Monteiro meghatalmazottak)
A Tanács azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amely a felperes lánya vonatkozásában megvonja az oktatási támogatáshoz való jogot.
A Közszolgálati Törvényszék a keresetet – mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant – elutasítja.
Carvalhal Garcia viseli az eljárás összes költségét.
2009. február 6-án benyújtott kereset – Vicente Carbajosa és társai kontra Bizottság
(F-09/09. sz. ügy)
Felperesek: Isabel Vicente Carbajosa és társai (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis és E. Marchal ügyvédek)
Az EPSO/AD/116/08 és az EPSO/AD/117/08 jelzésű versenyvizsga-kiírás elfogadásáról és közzétételéről szóló határozat, valamint az előválogató tesztek és az írásbeli vizsgák kijavítására, továbbá a szóbeli vizsgák értékelésére vonatkozó határozatok megsemmisítése iránti kérelem.
A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a Bizottságnak az EPSO/AD/116/08 és az EPSO/AD/117/08 jelzésű versenyvizsgákra vonatkozóan a jelentkezés és a vizsgák menete feltételeinek megállapításáról és közzétételéről szóló határozatait;
semmisítse meg az EPSO/AD/116/08 és az EPSO/AD/117/08 jelzésű versenyvizsgák vizsgabizottságainak az előválogató tesztek és az írásbeli vizsgák kijavítására, valamint a szóbeli vizsgák értékelésére vonatkozó határozatait;
2009. február 3-án benyújtott kereset – Moschonaki kontra Európai Alapítvány az Élet- és Munkakörülmények Javításáért
(F-10/09. sz. ügy)
Felperes: Chrysanthe Moschonaki (Brüsszel, Belgium) (képviselő: N. Lhoëst ügyvéd)
Alperes: Európai Alapítvány az Élet- és Munkakörülmények Javításáért
Egyfelől a felperes által a személyzeti vezető ellen zaklatás miatt tett panaszt elutasító határozat megsemmisítése iránti kérelem, másfelől az alperes arra kötelezése iránti kérelem, hogy fizessen kártérítést a felperes számára az őt ért kár miatt.
A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az alapítvány igazgatójának azon határozatát, amellyel elutasítja a felperes által a személyzeti vezető ellen zaklatás miatt tett panaszt;
szükség esetén semmisítse meg az alapítványnak a felperes által a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján 2008. június 27-én tett panasz kifejezett elutasításáról szóló 2008. október 24-i határozatát;
kötelezze az alapítványt az ideiglenesen 100 000 euróra becsült kár felperes számára történő megfizetésére;

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság