text:
MAGYAR KÖZLÖNY szám. MAGYARORSZÁG HIVATALOS LAPJA december 28., péntek. Tartalomjegyzék - PDF
Download "MAGYAR KÖZLÖNY. 181. szám. MAGYARORSZÁG HIVATALOS LAPJA 2012. december 28., péntek. Tartalomjegyzék"
1 MAGYAR KÖZLÖNY 181. szám MAGYARORSZÁG HIVATALOS LAPJA december 28., péntek Tartalomjegyzék évi CCXXIII. törvény A Büntetõ Törvénykönyvrõl szóló évi C. törvény hatálybalépéséhez kapcsolódó átmeneti rendelkezésekrõl és egyes törvények módosításáról /2012. (XII. 28.) Korm. rendelet 402/2012. (XII. 28.) Korm. rendelet 403/2012. (XII. 28.) Korm. rendelet 404/2012. (XII. 28.) Korm. rendelet 405/2012. (XII. 28.) Korm. rendelet 406/2012. (XII. 28.) Korm. rendelet 407/2012. (XII. 28.) Korm. rendelet 408/2012. (XII. 28.) Korm. rendelet 78/2012. (XII. 28.) BM rendelet 79/2012. (XII. 28.) BM rendelet 80/2012. (XII. 28.) BM rendelet 53/2012. (XII. 28.) EMMI rendelet A szakértõi nyilvántartó szerv, valamint a büntetõeljárás alá vont és az elítélt személy DNS-profiljának meghatározásában közremûködõ szerv kijelölésérõl Egyes kormányrendeleteknek a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló évi CXL. törvénnyel összefüggõ módosításáról Az egyes kormányrendeleteknek a járásbíróságok, valamint a közigazgatási és munkaügyi bíróságok mûködésének megkezdésével összefüggõ módosításáról A földhivatalokról, a Földmérési és Távérzékelési Intézetrõl, a Földrajzinév Bizottságról és az ingatlan-nyilvántartási eljárás részletes szabályairól szóló 338/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet, valamint a nemzeti adatvagyon körébe tartozó állami nyilvántartások adatfeldolgozásának biztosításáról szóló 38/2011. (III. 22.) Korm. rendelet módosításáról A részarány földkiadás során keletkezett osztatlan közös tulajdon megszüntetésének részletes szabályairól A sajátos építményfajták körébe tartozó honvédelmi és katonai célú építményekre vonatkozó építésügyi hatósági engedélyezési eljárások szabályairól szóló 40/2002. (III. 21.) Korm. rendelet módosításáról A Magyar Mûvészeti Akadémia kultúrstratégiai szerepének megerõsítése érdekében egyes kormányrendeletek módosításáról A költségvetési szerveknél és az egyházak közcélú tevékenységet folytató intézményeinél foglalkoztatottak évi kompenzációjáról Az önkormányzati hivatalok egységes irattári tervének kiadásáról A kulturális örökségvédelmi szervezetrendszer átalakításával összefüggésben a belügyminiszter feladat- és hatáskörébe tartozó egyes miniszteri rendeletek módosításáról A régészeti lelõhely és a mûemléki érték védetté nyilvánításáról, nyilvántartásáról és a régészeti feltárás részletes szabályairól Egyes gyógyszerészeti tárgyú miniszteri rendeleteknek a 2011/62/EU irányelv átültetése érdekében történõ módosításáról 37642
2 37408 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám Tartalomjegyzék 54/2012. (XII. 28.) KIM rendelet 55/2012. (XII. 28.) KIM rendelet 56/2012. (XII. 28.) KIM rendelet 57/2012. (XII. 28.) KIM rendelet 58/2012. (XII. 28.) KIM rendelet 148/2012. (XII. 28.) VM rendelet Az anyakönyvi eljárásokra, az állampolgársági eljárásokra és a személyiadatés lakcímnyilvántartással összefüggõ eljárásokra vonatkozó egyes miniszteri rendeleteknek a Magyary Egyszerûsítési Programmal összefüggõ módosításáról A polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló évi LXVI. törvény hatálya alá tartozó értesítési szolgáltatásokért fizetendõ igazgatási szolgáltatási díj mértékérõl és megfizetésének szabályairól Az értesítési címnek a polgárok személyi és lakcím adatait tartalmazó nyilvántartásba vétele igényléséért, a bejelentett értesítési cím megújításáért, megváltoztatásáért és törléséért fizetendõ igazgatási szolgáltatási díj mértékérõl és megfizetésének szabályairól Az igazságügyért felelõs miniszter által alkotott egyes miniszteri rendeleteknek a járásbíróságok, valamint a közigazgatási és munkaügyi bíróságok mûködésének megkezdésével összefüggõ módosításáról A civil szervezetek nyilvántartásával összefüggésben a bírósági eljárásokban érvényesülõ ügyviteli és iratkezelési szabályokról Az egyes ingatlan-nyilvántartási eljárások egyszerûsítésével összefüggõ miniszteri rendeletek módosításáról 37699
3 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám II. Törvények évi CCXXIII. törvény a Büntetõ Törvénykönyvrõl szóló évi C. törvény hatálybalépéséhez kapcsolódó átmeneti rendelkezésekrõl és egyes törvények módosításáról* 1. A Büntetõ Törvénykönyvrõl szóló évi C. törvény hatálybalépéséhez kapcsolódó átmeneti rendelkezések 1. (1) Ha e törvényben vagy a Büntetõ Törvénykönyvrõl szóló évi C. törvényben (a továbbiakban: Btk.) foglaltak alapján a korábbi büntetõ törvény szerint bûncselekménynek minõsülõ cselekmény már nem bûncselekmény, hanem szabálysértés, a büntetõ ügyben eljáró a) bíróság a folyamatban lévõ eljárás megszüntetésével egyidejûleg aa) a szabálysértési eljárást megszünteti, ha a szabálysértés elévült, ab) a szabálysértést elbírálja, vagy ac) az ügyet a szabálysértési eljárás lefolytatása céljából az elõkészítõ eljárást lefolytató szervhez vagy ha a cselekmény miatt szabálysértési elzárás büntetés nem szabható ki a szabálysértési hatósághoz teszi át; b) ügyész vagy nyomozó hatóság a folyamatban lévõ nyomozás megszüntetésével egyidejûleg az ügyet a szabálysértési eljárás lefolytatása céljából az elõkészítõ eljárást lefolytató szervhez vagy ha a cselekmény miatt szabálysértési elzárás büntetés nem szabható ki a szabálysértési hatósághoz teszi át. (2) Az ügy áttétele esetében az elõkészítõ eljárást lefolytató szerv, illetve a szabálysértési hatóság, valamint a bíróság felhasználhatja mindazokat a bizonyítékokat, amelyeket a bíróság, az ügyész vagy a nyomozó hatóság a büntetõeljárás során szerzett be. 2. (1) A részben felfüggesztett szabadságvesztést végre kell hajtani, ha a) a próbaidõ alatt, a Btk. hatálybalépését követõen állapítják meg, hogy a szabadságvesztés végrehajtását a Büntetõ Törvénykönyvrõl szóló évi IV. törvény (a továbbiakban: évi IV. törvény) 91. (1) bekezdésében foglalt kizáró ok ellenére függesztették fel, b) az elkövetõt a szabadságvesztés végrehajtandó része alatt, a Btk. hatálybalépését követõen elkövetett bûncselekmény miatt végrehajtandó szabadságvesztésre ítélik, c) az elkövetõt a próbaidõ alatt, a Btk. hatálybalépését követõen elkövetett bûncselekmény miatt végrehajtandó szabadságvesztésre ítélik, d) az elkövetõ a pártfogó felügyelet magatartási szabályait a Btk. hatálybalépését követõen súlyosan megszegi. (2) Ha az elkövetõn olyan szabadságvesztést hajtanak végre, amely miatt a részben felfüggesztett szabadságvesztés végrehajtását nem lehet elrendelni, akkor a próbaidõ a szabadságvesztés tartamával meghosszabbodik. Ezt a rendelkezést a közérdekû munka és pénzbüntetés helyébe lépõ szabadságvesztés esetén is alkalmazni kell. (3) A (2) bekezdésben meghatározott esetben a próbaidõ tartama az öt évet meghaladhatja. 3. Ha az összbüntetésbe foglalandó ítéletek közül legalább egy a Btk. hatálybalépését követõen emelkedett jogerõre, a Btk át kell alkalmazni. 4. (1) A Btk (1) bekezdés 31. pont a) alpontja alkalmazásában, ha az elkövetõ a korábbi bûncselekményt a Btk. hatálybalépését megelõzõen követte el, figyelembe kell venni az évi IV. törvény szerinti ugyanolyan vagy hasonló jellegû bûncselekményeket is. * A törvényt az Országgyûlés a december 17-i ülésnapján fogadta el.
4 37410 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám (2) A Btk (1) bekezdés 31. pontja alkalmazásában visszaesõnek minõsül az is, akivel szemben korábban az évi IV. törvény 90. -a alapján szándékos bûncselekmény miatt a szabadságvesztés végrehajtását részben felfüggesztették, és a büntetés kitöltésétõl vagy végrehajthatósága megszûnésétõl az újabb bûncselekmény elkövetéséig három év még nem telt el. (3) A Btk (1) bekezdés 31. pont c) alpontja alkalmazásában, ha az elkövetõ legalább egy bûncselekményt a Btk. hatálybalépését megelõzõen követett el, figyelembe kell venni az évi IV. törvény pontja szerinti bûncselekményeket is. 5. A június 30-ig hatályban volt évi IV. törvény 3. és 4. -a szerinti magyar büntetõ joghatóság alá tartozó ügyekben az eljárást a büntetõeljárásról szóló évi XIX. törvény (a továbbiakban: Be.) szerint kell lefolytatni. 6. A Be. 16. (1) bekezdése alkalmazásában a törvényszék hatáskörébe tartoznak az évi IV. törvény szerinti következõ bûncselekmények is: a) az állam elleni bûncselekmények (1978. évi IV. törvény X. Fejezet); b) az emberiség elleni bûncselekmények (1978. évi IV. törvény XI. Fejezet); c) az emberölésre irányuló elõkészület, a gondatlanságból elkövetett emberölés [1978. évi IV. törvény 166. (3) és (4) bekezdés], az erõs felindulásban elkövetett emberölés (1978. évi IV. törvény 167. ), az életveszélyt (halált) okozó testi sértés [1978. évi IV. törvény 170. (6) és (7) bekezdés harmadik fordulata]; d) az emberrablás (1978. évi IV. törvény 175/A. ), az emberkereskedelem (1978. évi IV. törvény 175/B. ); e) az egészségügyi beavatkozás, az orvostudományi kutatás rendje és az egészségügyi önrendelkezés elleni bûncselekmények (1978. évi IV. törvény XII. Fejezet II. Cím); f) a választás, a népszavazás, a népi kezdeményezés és az európai polgári kezdeményezés rendje elleni bûncselekmény (1978. évi IV. törvény 211. ); g) visszaélés minõsített adattal (1978. évi IV. törvény XV. Fejezet III. Cím); h) a hivatali bûncselekmények (1978. évi IV. törvény XV. Fejezet IV. Cím); i) a nemzetközileg védett személy elleni erõszak (1978. évi IV. törvény 232. ); j) a fogolyzendülés (1978. évi IV. törvény 246. ), a nemzetközi bíróság elõtt elkövetett igazságszolgáltatás elleni bûncselekmény (1978. évi IV. törvény 249/B. ); k) a közélet (nemzetközi közélet) tisztasága elleni bûncselekmények (1978. évi IV. törvény XV. Fejezet VII. és VIII. Cím); l) a terrorcselekmény (1978. évi IV. törvény 261. ), a nemzetközi gazdasági tilalom megszegése (1978. évi IV. törvény 261/A. ), a légi jármû, vasúti, vízi, közúti tömegközlekedési vagy tömeges áruszállításra alkalmas jármû hatalomba kerítése (1978. évi IV. törvény 262. ), a bûnszervezetben részvétel (1978. évi IV. törvény 263/C. ), visszaélés haditechnikai termékkel és szolgáltatással, illetõleg kettõs felhasználású termékkel (1978. évi IV. törvény 263/B. ); m) a bennfentes kereskedelem (1978. évi IV. törvény 299/A. ), a tõkebefektetési csalás (1978. évi IV. törvény 299/B. ), a piramisjáték szervezése (1978. évi IV. törvény 299/C. ), a pénzmosás (1978. évi IV. törvény 303. ); n) a különösen nagy vagy ezt meghaladó vagyoni hátrányt okozó közveszélyokozás [1978. évi IV. törvény 259. (2) bekezdés b) pont], a különösen nagy vagy a különösen jelentõs vagyoni hátrányt okozó közérdekû üzem mûködésének megzavarása [1978. évi IV. törvény 260. (3) és (4) bekezdés], a különösen nagy vagy a különösen jelentõs kárt okozó számítástechnikai rendszer és adatok elleni bûncselekmény [1978. évi IV. törvény 300/C. (4) bekezdés b) és c) pont], a különösen nagy és a különösen jelentõs vagyoni hátrányt okozó költségvetési csalás és az ezzel összefüggésben elkövetett költségvetési csaláshoz kapcsolódó felügyeleti vagy ellenõrzési kötelezettség elmulasztása [1978. évi IV. törvény 310. (4) bekezdés a) pont, (5) bekezdés a) pont és az így minõsülõ (6) bekezdés, 310/A. ], a különösen nagy vagy a különösen jelentõs kárt okozó készpénz-helyettesítõ fizetési eszközzel visszaélés [1978. évi IV. törvény 313/C. (5) bekezdés a) pont és (6) bekezdés], a különösen nagy vagy a különösen jelentõs értékre elkövetett lopás [1978. évi IV. törvény 316. (6) bekezdés a) pont és (7) bekezdés], a különösen nagy vagy a különösen jelentõs értékre elkövetett sikkasztás [1978. évi IV. törvény 317. (6) bekezdés a) pont és (7) bekezdés], a különösen nagy vagy a különösen jelentõs kárt okozó csalás [1978. évi IV. törvény 318. (6) bekezdés a) pont és (7) bekezdés], a különösen nagy vagy a különösen jelentõs vagyoni hátrányt okozó hûtlen kezelés [1978. évi IV. törvény 319. (3) bekezdés c) és d) pont], a különösen nagy vagy ezt meghaladó vagyoni hátrányt okozó hanyag kezelés [1978. évi IV. törvény 320. (2) bekezdés], a különösen nagy vagy ezt meghaladó értékre elkövetett rablás [1978. évi IV. törvény 321. (4) bekezdés b) pont], a különösen nagy vagy ezt meghaladó értékre elkövetett kifosztás [1978. évi IV. törvény 322. (3) bekezdés
5 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám a) pont], a különösen nagy vagy a különösen jelentõs kárt okozó rongálás [1978. évi IV. törvény 324. (5) és (6) bekezdés], a különösen nagy vagy a különösen jelentõs értékre elkövetett orgazdaság [1978. évi IV. törvény 326. (5) bekezdés a) pont és (6) bekezdés], a különösen nagy vagy a különösen jelentõs vagyoni hátrányt okozó szerzõi vagy szerzõi joghoz kapcsolódó jogok megsértése [1978. évi IV. törvény 329/A. (3) bekezdés] és az iparjogvédelmi jogok megsértése [1978. évi IV. törvény 329/D. (3) bekezdés]; o) az évi IV. törvény szerint a katonai büntetõeljárás hatálya alá tartozó bûncselekmények. 7. (1) A Be. 17. (5) bekezdése alkalmazásában a törvényszék székhelyén lévõ járásbíróság, a Fõvárosi Törvényszék területén a Pesti Központi Kerületi Bíróság jár el a megye, illetve a fõváros területére kiterjedõ illetékességgel az évi IV. törvény szerinti közveszélyokozás (1978. évi IV. törvény 259. ), valamint a közérdekû üzem mûködésének megzavarása (1978. évi IV. törvény 260. ) bûncselekmények esetén is. (2) A Be. 17. (6) bekezdése alkalmazásában a törvényszék székhelyén lévõ járásbíróság, a Fõvárosi Törvényszék területén a Pesti Központi Kerületi Bíróság jár el a megye, illetve a fõváros területére kiterjedõ illetékességgel az évi IV. törvény szerinti visszaélés radioaktív anyaggal (1978. évi IV. törvény 264. ), visszaélés nukleáris létesítmény üzemeltetésével (1978. évi IV. törvény 264/A. ), visszaélés atomenergia alkalmazásával (1978. évi IV. törvény 264/B. ) és a gazdasági bûncselekmények (1978. évi IV. törvény XVII. Fejezet) kivéve a számvitel rendjének megsértését (1978. évi IV. törvény 289. ), valamint a pénzügyi bûncselekményeket (1978. évi IV. törvény XVII. Fejezet III. Cím) miatt is. 8. A Be a alkalmazásában kizárólag az ügyészség végzi a nyomozást az évi IV. törvény szerinti következõ bûncselekmények miatt is: a közjogi tisztség betöltésén alapuló mentességet élvezõ személy [Be (1) bekezdés], a nemzetközi jogon alapuló mentességet élvezõ személy [Be (1) bekezdés] által elkövetett bûncselekmény, a sérelmükre elkövetett hivatalos személy elleni erõszak, a mûködésükkel kapcsolatban ellenük elkövetett más bûncselekmény, továbbá a nemzetközileg védett személy elleni erõszak (1978. évi IV. törvény 232. ); a bíró, az ügyész, a bírósági titkár, az alügyész, a bírósági és ügyészségi fogalmazó, az ügyészségi megbízott és a bírósági ügyintézõ, az önálló és a törvényszéki végrehajtó és végrehajtó-helyettes, a közjegyzõ és a közjegyzõhelyettes, a rendõrség és az Országgyûlési Õrség hivatásos állományú tagja ellen elkövetett emberölés, hivatalos személy ellen elkövetett emberrablás, hivatalos személy elleni erõszak, hivatalos személy ellen, hivatalos eljárása alatt elkövetett rablás [1978. évi IV. törvény 166. (2) bekezdés e) pont, 175/A. (2) bekezdés c) pont, 229., 321. (3) bekezdés d) pont, (4) bekezdés c) és d) pont, (5) bekezdés b) pont]; a bíró, az ügyész, a bírósági titkár, az alügyész, a bírósági és ügyészségi fogalmazó, az ügyészségi megbízott és a bírósági ügyintézõ, az ügyészségi nyomozó, az önálló és a törvényszéki végrehajtó és végrehajtó-helyettes, a közjegyzõ és a közjegyzõhelyettes által elkövetett bármilyen bûncselekmény, valamint az ülnöknek az igazságszolgáltatással összefüggésben elkövetett bûncselekménye; a bíró, az ügyész, a bírósági titkár, az alügyész, a bírósági és ügyészségi fogalmazó, az ügyészségi megbízott és a bírósági ügyintézõ, az ügyészségi nyomozó, az önálló és a törvényszéki végrehajtó és végrehajtó-helyettes, a közjegyzõ és a közjegyzõhelyettes, a rendõrség és az Országgyûlési Õrség hivatásos állományú tagja vonatkozásában elkövetett vesztegetés [1978. évi IV. törvény 253. (1) és (2) bekezdés], a vezetõ beosztású vagy a fontosabb ügyekben intézkedésre hivatott más hivatalos személy által elkövetett vesztegetés [1978. évi IV. törvény 250. (2) bekezdés a) pont és (3) bekezdés második tétele], a vesztegetésnek az évi IV. törvény a szerinti alakzata, a vesztegetés feljelentésének elmulasztása (1978. évi IV. törvény 255/B. ) és a befolyással üzérkedés [1978. évi IV. törvény 256. (1) és (2) bekezdés]; a rendõrség, az Országgyûlési Õrség, a büntetés-végrehajtási szervezet és a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok hivatásos állományú tagja által elkövetett, nem katonai büntetõeljárásra tartozó bûncselekmény, a Nemzeti Adó- és Vámhivatal, a hivatásos katasztrófavédelmi szerv hivatásos állományú tagja, továbbá a pénzügyi nyomozó által elkövetett bármilyen bûncselekmény; az igazságszolgáltatás elleni bûncselekmények (1978. évi IV. törvény XV. Fejezet VI. Cím) közül a hamis vád (1978. évi IV. törvény ), a hatóság félrevezetése (1978. évi IV. törvény 237. ), a hamis tanúzás (1978. évi IV. törvény ), a hamis tanúzásra felhívás (1978. évi IV. törvény 242. ), a hatósági eljárás akadályozása (1978. évi IV. törvény 242/A. ), a hatóság eljárásának megzavarása (1978. évi IV. törvény 242/B. ), a mentõ körülmény elhallgatása (1978. évi IV. törvény 243. ), a hivatalos személy eljárása során elkövetett bûnpártolás [1978. évi IV. törvény 244. (3) bekezdés b) pont], az ügyvédi visszaélés (1978. évi IV. törvény 247. ), a zugírászat (1978. évi IV. törvény 248. ), a nemzetközi bíróság elõtt elkövetett igazságszolgáltatás elleni bûncselekmény (1978. évi IV. törvény 249/B. ); a külföldi hivatalos személy (1978. évi IV. törvény pont) ellen elkövetett bûncselekmények, valamint a nemzetközi közélet tisztasága ellen elkövetett bûncselekmények (1978. évi IV. törvény XV. Fejezet VIII. Cím).
6 37412 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám 9. (1) A Be. 36. (2) bekezdése alkalmazásában a Nemzeti Adó- és Vámhivatal végzi a nyomozást az évi IV. törvény szerinti következõ bûncselekmények miatt is: nemzetközi gazdasági tilalom megszegése (1978. évi IV. törvény 261/A. ), visszaélés haditechnikai termékkel és szolgáltatással, illetõleg kettõs felhasználású termékkel [1978. évi IV. törvény 263/B. (1) bekezdés c) pont], engedély nélküli külkereskedelmi tevékenység (1978. évi IV. törvény 298. ), jövedékkel visszaélés elõsegítése (1978. évi IV. törvény 311/B. ), áru hamis megjelölése (1978. évi IV. törvény 296. ), bitorlás (1978. évi IV. törvény 329. ), szerzõi vagy szerzõi joghoz kapcsolódó jogok megsértése (1978. évi IV. törvény 329/A. ), szerzõi vagy szerzõi joghoz kapcsolódó jogok védelmét biztosító mûszaki intézkedés kijátszása (1978. évi IV. törvény 329/B. ), jogkezelési adat meghamisítása (1978. évi IV. törvény 329/C. ) és iparjogvédelmi jogok megsértése (1978. évi IV. törvény 329/D. ), számvitel rendjének megsértése (1978. évi IV. törvény 289. ), csõdbûncselekmény (1978. évi IV. törvény 290. ), visszaélés társadalombiztosítási, szociális vagy más jóléti juttatással (1978. évi IV. törvény 309. ), költségvetési csalás (1978. évi IV. törvény 310. ), költségvetési csaláshoz kapcsolódó felügyeleti vagy ellenõrzési kötelezettség elmulasztása (1978. évi IV. törvény 310/A. ), az orgazdaság, ha vámellenõrzés alól elvont nem közösségi árura vagy jövedéki adózás alól elvont termékre követik el (1978. évi IV. törvény 326. ), és az ezekkel a bûncselekményekkel összefüggésben elkövetett közokirat-hamisítás (1978. évi IV. törvény 274. ), magánokirat-hamisítás (1978. évi IV. törvény 276. ), egyedi azonosító jel meghamisítása (1978. évi IV. törvény 277/A. ), pénzmosás (1978. évi IV. törvény /A. ), a pénzmosással kapcsolatos bejelentési kötelezettség elmulasztása (1978. évi IV. törvény 303/B. ) és bélyeghamisítás (1978. évi IV. törvény 307. ). (2) Az (1) bekezdés rendelkezései alapján a július 1-je után indult nyomozásokban kell eljárni. (3) A Be. 36. (4) bekezdése alkalmazásában külföldön lévõ magyar kereskedelmi hajón vagy polgári légi jármûvön az évi IV. törvény 3. (2) bekezdésében, illetve 4. -ában meghatározott esetben a bárki által elkövetett bûncselekmény miatt is a hajó, illetve a légi jármû parancsnoka jogosult a nyomozó hatóságra vonatkozó rendelkezések alkalmazására. 10. A Be. 64/A. alkalmazásában a büntetõeljárást soron kívül kell lefolytatni az évi IV. törvény szerinti kiskorú sértett sérelmére elkövetett, az élet, a testi épség és az egészség elleni bûncselekmény (1978. évi IV. törvény XII. Fejezet I. Cím) vagy a házasság, a család, az ifjúság és a nemi erkölcs elleni bûncselekmény (1978. évi IV. törvény XIV. Fejezet) miatt is. 11. A Be. 68. (1) bekezdés, 70. (8) bekezdés, 128. (3) bekezdés, 137. (4) bekezdés, 138. (5) bekezdés, 162. (6) bekezdés, 470. (1) bekezdés a) pontjának alkalmazása során katona az évi IV. törvény 122. (1) bekezdésében meghatározott személy is. 12. A Be (6) bekezdése az évi IV. törvény 274. szerinti közokirat-hamisítás esetén is alkalmazandó. 13. (1) A Be (1) bekezdés c) pontja alapján az ügyész a tudomására jutott feljelentést három napon belül határozattal elutasítja akkor is, ha magából a feljelentésbõl az évi IV. törvény 22. -ában meghatározott büntethetõséget kizáró ok állapítható meg. (2) A Be (2) bekezdésében meghatározott esetben a feljelentés elutasítására a nyomozó hatóság akkor is jogosult, ha a büntethetõséget az évi IV. törvény 22. a) pontjában meghatározott gyermekkor zárja ki. 14. A Be (5) bekezdésében meghatározottak szerint jár el a nyomozó hatóság abban az esetben is, ha a nyomozás adatai alapján az évi IV. törvény ában meghatározott büntethetõséget megszüntetõ okból lehet helye az eljárás megszüntetésének. 15. A Be (2) bekezdésében meghatározott esetben a nyomozás megszüntetésére a nyomozó hatóság akkor is jogosult, ha a büntethetõséget az évi IV. törvény 22. a) pontjában meghatározott gyermekkor zárja ki. 16. A Be (2) bekezdésében foglaltak szerint jár el az ügyész akkor is, ha a gyanúsítottat az évi IV. törvény 71. -a alapján részesítették megrovásban. 17. (1) A Be (1) bekezdésének alkalmazásában titkos adatszerzésnek van helye az évi IV. törvény szerinti következõ bûncselekmények esetén is: a) öt évig terjedõ vagy ennél súlyosabb szabadságvesztéssel büntetendõ szándékos bûncselekmény,
7 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám b) üzletszerûen vagy bûnszövetségben elkövetett, három évig terjedõ szabadságvesztéssel büntetendõ bûncselekmény, c) a lelkiismereti és vallásszabadság megsértése, a kitartottság, a hivatali visszaélés, a visszaélés új pszichoaktív anyaggal bûncselekménye, d) az emberkereskedelem, a tiltott pornográf felvétellel visszaélés, a kerítés, az embercsempészés, a bûnpártolás, a vesztegetés, a vesztegetés nemzetközi kapcsolatban, a környezetkárosítás, a természetkárosítás, a hulladékgazdálkodás rendjének megsértése három évig terjedõ szabadságvesztéssel fenyegetett alakzata, e) a visszaélés minõsített adattal cím alá tartozó bûncselekmények, f) az a) e) pontban meghatározott bûncselekmény kísérlete, valamint ha az elõkészületet a törvény büntetni rendeli elõkészülete. (2) Ha a nyomozást az ügyész végzi, titkos adatszerzésnek az (1) bekezdésben felsorolt bûncselekményeken kívül az alábbi, az évi IV. törvény szerinti bûncselekmények esetében van helye: a) a közjogi tisztség betöltésén alapuló mentességet élvezõ személy, a nemzetközi jogon alapuló mentességet élvezõ személy sérelmére elkövetett hivatalos személy elleni erõszak, továbbá a nemzetközileg védett személy elleni erõszakkal fenyegetés, b) a bíró, az ügyész, a bírósági titkár, az alügyész, a bírósági és ügyészségi fogalmazó, az ügyészségi megbízott és a bírósági ügyintézõ, az önálló és a törvényszéki végrehajtó és végrehajtó-helyettes, a közjegyzõ és a közjegyzõhelyettes, a rendõrség hivatásos állományú tagja sérelmére elkövetett hivatalos személy elleni erõszak, valamint a felsoroltak, továbbá a Nemzeti Adó- és Vámhivatal hivatásos állományú tagja, továbbá a nem hivatásos állományú pénzügyi nyomozó vonatkozásában elkövetett, három évig terjedõ szabadságvesztéssel büntetendõ közélet tisztasága elleni bûncselekmények, c) a b) pontban felsoroltak vonatkozásában elkövetett vesztegetés feljelentésének elmulasztása és a befolyással üzérkedés, d) a Be. 29. e) pontjában meghatározott igazságszolgáltatás elleni bûncselekmények, kivéve a hatóság félrevezetését, e) a külföldi hivatalos személy ellen elkövetett bûncselekmények, valamint a nemzetközi közélet tisztasága ellen elkövetett bûncselekmények, f) a katonai büntetõeljárásra tartozó, az a) e) pontban felsorolt bûncselekmények. 18. A Be (4) bekezdés rendelkezéseit alkalmazni kell akkor is, ha a vádemelés az évi IV. törvény szerinti kábítószerrel visszaélés (1978. évi IV. törvény /C. ) miatt történik. 19. (1) A Be. 221/A. (1) bekezdése szerinti közvetítõi eljárás az évi IV. törvény szerinti személy elleni (1978. évi IV. törvény XII. fejezet I. és III. cím), közlekedési (1978. évi IV. törvény XIII. fejezet), vagyon elleni (1978. évi IV. törvény XVIII. fejezet), ötévi szabadságvesztésnél nem súlyosabban büntetendõ bûncselekmény miatt indult büntetõeljárás tartama alatt, a gyanúsított vagy a sértett indítványára, illetve önkéntes hozzájárulásukkal alkalmazható eljárás is. (2) A Be. 221/A. (3) bekezdés a) pontja alapján jár el az ügyész akkor is, ha az évi IV. törvény 36. -a alapján lehet helye az eljárás megszüntetésének vagy a büntetés korlátlan enyhítésének. 20. A Be (2) bekezdése alapján jár el az ügyész akkor is, ha az évi IV. törvény ában meghatározott büntethetõséget megszüntetõ ok miatt lehet helye az eljárás megszüntetésének. 21. A Be. 244/A. (2) bekezdés b) pontja alapján a tanács elnöke zártcélú távközlõ hálózat útján történõ kihallgatását rendelheti el annak a tanúnak is, akinek sérelmére az évi IV. törvény szerinti az élet, a testi épség és az egészség elleni bûncselekmények (1978. évi IV. törvény XII. Fejezet I. Cím), vagy a házasság, a család, az ifjúság és a nemi erkölcs elleni bûncselekmények (1978. évi IV. törvény XIV. Fejezet) körébe tartozó vagy más, személy elleni erõszakos bûncselekményt követtek el. 22. (1) A bíróság az eljárást a Be (2) bekezdése alapján akkor is felfüggeszti, ha az évi IV. törvény 236. (1) bekezdése, illetve a szerinti, az eljárás megindításához szükséges feljelentés hiányzik. (2) A bíróság a Be (6) bekezdése alapján jár el akkor is, ha az évi IV. törvény ában meghatározott büntethetõséget megszüntetõ ok miatt lehet helye az eljárás megszüntetésének, és az ügyész a vádemelést a 222. (2) bekezdése alapján nem halasztotta el.
8 37414 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám (3) A Be (8) bekezdésben foglalt rendelkezéseket alkalmazni kell az évi IV. törvény szerinti tartás elmulasztása (1978. évi IV. törvény 196. ) miatt indított eljárásban is. 23. (1) A Be (1) bekezdés h) pontja, a 274. (2) bekezdése, illetve a 276. (4) bekezdése alkalmazása során a bíróság a vádlottat az évi IV. törvény 71. szerint is megrovásban részesítheti. (2) A Be (1) bekezdés l) pontja alkalmazása során a bíróság az eljárást az évi IV. törvény 36. (1) bekezdés szerinti tevékeny megbánás esetén is megszüntetheti. 24. A bíróság az eljárást a Be (1) bekezdés f) pontjának alkalmazása során az évi IV. törvény 36. (1) bekezdésében meghatározott tevékeny megbánás, a Be (1) bekezdés g) pontjának alkalmazása során az évi IV. törvény 32. e) pontjában meghatározott büntethetõséget megszüntetõ ok esetén is megszüntetheti. 25. A Be (4) bekezdése alapján a súlyosítási tilalom folytán a másodfokú bíróság a vádlott terhére bejelentett fellebbezés hiányában nem szabhat ki a) büntetést azzal szemben, akinek az ügyét elsõ fokon önállóan alkalmazott intézkedéssel bírálták el, b) közérdekû munka, pénzbüntetés, foglalkozástól eltiltás, jármûvezetéstõl eltiltás, kiutasítás helyett szabadságvesztést annak felfüggesztése vagy részbeni felfüggesztése mellett sem, c) felfüggesztett szabadságvesztés helyett részben felfüggesztett szabadságvesztést, végrehajtandó szabadságvesztést, d) végrehajtandó szabadságvesztés helyett hosszabb tartamú szabadságvesztést, annak felfüggesztése vagy részbeni felfüggesztése mellett sem, e) részben felfüggesztett szabadságvesztés helyett hosszabb tartamú részben felfüggesztett szabadságvesztést, a részben felfüggesztett szabadságvesztés végrehajtandó részénél hosszabb tartamú végrehajtandó szabadságvesztést, f) az elsõfokú bíróság által alkalmazott büntetések számát meghaladó további büntetéseket, ide nem értve a szabadságvesztés helyett alkalmazott büntetéseket, g) az elsõfokú bíróság által nem alkalmazott mellékbüntetést, h) lefokozás, szolgálati viszony megszüntetése helyett szabadságvesztést, annak felfüggesztése vagy részbeni felfüggesztése mellett sem. 26. Felülvizsgálatnak a bíróság jogerõs ügydöntõ határozata ellen a Be (1) bekezdés b) pontja alapján akkor is helye van, ha a büntetés végrehajtását az évi IV. törvény 91. (1) bekezdésében foglalt kizáró ok ellenére függesztették fel. 27. A Kúria a felülvizsgálati indítvánnyal megtámadott határozatot a Be (1) bekezdés b) pontja alapján akkor is megváltoztatja, és a törvénynek megfelelõ határozatot hoz, ha a büntetés végrehajtását az évi IV. törvény 91. (1) bekezdésében foglalt kizáró ok ellenére függesztették fel. 28. A Be alkalmazásában fiatalkorú az évi IV. törvény 107. (1) bekezdésében meghatározott személy is. 29. A Be alkalmazásában katonai büntetõeljárásnak van helye az évi IV. törvény 122. (1) bekezdésében meghatározott katona által a tényleges szolgálati viszonyának tartama alatt elkövetett, az évi IV. törvény XX. Fejezete szerinti katonai bûncselekmény esetén is. 30. A Be szerinti feljelentés elutasítására a katonai nyomozó hatóság az évi IV. törvény ában meghatározott büntethetõséget megszüntetõ ok miatt is jogosult. 31. A Be szerinti eljárás megszüntetésének az évi IV. törvény ában meghatározott büntethetõséget megszüntetõ ok miatt is helye lehet. 32. A Be (1) bekezdésében foglaltak szerint a 74. (1) bekezdés a) pontjában meghatározott bûnügyi költséget az állam viseli akkor is, ha a büntetõeljárást az évi IV. törvény 32. a) vagy c) pontja szerinti büntethetõséget megszüntetõ okból szüntették meg.
9 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám A Be (2) bekezdésének alkalmazásában szabadságvesztés kiszabásakor az évi IV. törvény 87. (2) bekezdése alapján meghatározott büntetési tétel is irányadó. 34. (1) A Be. 554/B. alkalmazásában kiemelt jelentõségû ügy az évi IV. törvény szerinti hivatali visszaélés (1978. évi IV. törvény 225. ); közélet tisztasága elleni bûncselekmények [1978. évi IV. törvény 250. (2) bekezdés a) pont és (3) bekezdés, 255/B. és 256. ], ha annak elkövetésével a helyi önkormányzat képviselõ-testületének tagja, polgármestere, alpolgármestere, képviselõ-testülete hivatalának vezetõ beosztású dolgozója, országgyûlési képviselõ, állami vezetõ, a központi költségvetési szerv, a központi államigazgatási szerv, illetve ezek területi szerveinek vezetõ beosztású dolgozója gyanúsítható megalapozottan, illetve elkövetõként kizárólag az ebben a pontban felsorolt személyek valamelyike jöhet szóba, vagy a bûncselekményt e személyek vonatkozásában követik el, továbbá a nemzetközi közélet tisztasága ellen elkövetett bûncselekmények (1978. évi IV. törvény XV. Fejezet VIII. Cím); a bûnszervezetben részvétel (1978. évi IV. törvény 263/C. ); a bûnszervezetben (1978. évi IV. törvény pont) elkövetett bármely bûncselekmény; a gazdasági életben súlyos következményekkel járó csõdbûncselekmény [1978. évi IV. törvény 290. (4) bekezdés], a versenyt korlátozó megállapodás közbeszerzési és koncessziós eljárásban (1978. évi IV. törvény 296/B. ), a pénzmosás (1978. évi IV. törvény 303. és 303/A. ) és a költségvetési csalás súlyosabban minõsülõ esetei [1978. évi IV. törvény 310. (4) (5) bekezdés] és azok a bûncselekmények is, amelyek büntethetõsége az évi IV. törvény 33. (2) bekezdése alapján nem évül el. (2) Az (1) bekezdés rendelkezései alapján a július 1-je után indult nyomozásokban kell eljárni. 35. A Be (1) bekezdésének alkalmazása során a bíróság a próbaidõre felfüggesztett szabadságvesztés végrehajtását az ügyész indítványára vagy hivatalból elrendeli akkor is, ha a) az elkövetõt az évi IV. törvény 91/A. b) pontja alapján a szabadságvesztés végrehajtandó része alatt elkövetett bûncselekmény miatt végrehajtandó szabadságvesztésre ítélték, és az újabb bûncselekmény miatt eljáró bíróság a végrehajtás iránt nem intézkedett, b) az elítéltet az évi IV. törvény 91/A. c) pontja alapján a próbaidõ alatt elkövetett bûncselekmény miatt végrehajtandó szabadságvesztésre ítélték, és az újabb bûncselekmény miatt eljáró bíróság a végrehajtás iránt nem intézkedett. 2. A Büntetõ Törvénykönyvrõl szóló évi IV. törvény módosítása 36. (1) Az évi IV. törvény 277. (1) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép: (1) Aki egy vagy több olyan közokiratot, amely nem vagy nem kizárólag a sajátja, mástól, annak beleegyezése nélkül, jogtalanul megszerez, megsemmisít, megrongál vagy mástól jogtalanul elvesz, vagy a jogosult elõl jogtalanul eltitkol, vétséget követ el, és két évig terjedõ szabadságvesztéssel büntetnedõ. (2) Az évi IV. törvény 313/C. (7) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép: (7) Aki a) egy vagy több olyan készpénz-helyettesítõ fizetési eszközt, amely nem vagy nem kizárólag a sajátja, mástól, ennek beleegyezése nélkül, jogtalanul elvesz vagy megszerez, b) hamis vagy meghamisított, illetve az a) pontban meghatározott módon elvett vagy megszerzett készpénz-helyettesítõ fizetési eszközt átad, megszerez, az országba behoz, onnan kivisz, az ország területén átvisz, vétséget követ el, és egy évig terjedõ szabadságvesztéssel büntetendõ. (3) Az évi IV. törvény 313/E. (3) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép: (3) A 313/B 313/D. alkalmazásában készpénz-helyettesítõ fizetési eszközön a hitelintézetekrõl szóló törvényben meghatározott készpénz-helyettesítõ fizetési eszközt, illetve a kincstári kártyát, az utazási csekket, a személyi jövedelemadóról szóló törvény felhatalmazása alapján kiadott utalványt és a váltót kell érteni, feltéve, hogy kivitelezése, kódolása vagy a rajta lévõ aláírás folytán a másolás, a meghamisítás vagy a jogosulatlan felhasználás ellen védett. A külföldön kibocsátott készpénz-helyettesítõ fizetési eszköz a belföldön kibocsátott készpénz-helyettesítõ fizetési eszközzel azonos védelemben részesül. (4) Az évi IV. törvény 316. (2) bekezdése a következõ e) ponttal egészül ki: (A büntetés vétség miatt két évig terjedõ szabadságvesztés, ha a lopást kisebb értékre, vagy a szabálysértési értékre elkövetett lopást) e) egy vagy több közokirat, magánokirat vagy készpénz-helyettesítõ fizetési eszköz egyidejû elvételével (követik el.)
10 37416 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám (5) Az évi IV. törvény 316. (4) bekezdés b) pont 1. alpontja helyébe a következõ rendelkezés lép: [A büntetés bûntett miatt három évig terjedõ szabadságvesztés, ha b) a kisebb értékre elkövetett lopást] 1. a (2) bekezdés a) e) pontjában meghatározott módon, (követik el.) (6) Az évi IV. törvény 316. (5) bekezdés b) pontja helyébe a következõ rendelkezés lép: (A büntetés egy évtõl öt évig terjedõ szabadságvesztés, ha) b) a nagyobb értékre elkövetett lopást a (2) bekezdés a) e) pontjában meghatározott módon (követik el.) (7) Az évi IV. törvény 316. (6) bekezdés b) pontja helyébe a következõ rendelkezés lép: (A büntetés két évtõl nyolc évig terjedõ szabadságvesztés, ha) b) a jelentõs értékre elkövetett lopást a (2) bekezdés a) e) pontjában meghatározott módon (követik el.) (8) Az évi IV. törvény 316. (7) bekezdés b) pontja helyébe a következõ rendelkezés lép: (A büntetés öt évtõl tíz évig terjedõ szabadságvesztés, ha a) b) a különösen nagy értékre elkövetett lopást a (2) bekezdés a) e) pontjában meghatározott módon (követik el.) (9) Hatályát veszti az évi IV. törvény a, a, a, a, a, a, a, a, 297/A. -a, 298/A. -a, a, a, 336/A. -a, 336/B. -a és a. 3. A büntetések és az intézkedések végrehajtásáról szóló évi 11. törvényerejû rendelet módosítása 37. A büntetések és az intézkedések végrehajtásáról szóló évi 11. törvényerejû rendelet (a továbbiakban: Bv. tvr.) 2. -a a következõ (7) bekezdéssel egészül ki: (7) A Magyarországon élõ elítélt köteles a lakcímadataiban (lakóhely, tartózkodási hely) történõ változást a változás bekövetkeztétõl számított három munkanapon belül a büntetés vagy az intézkedés végrehajtásáért felelõs szervnek, ha ez nem ismert, a büntetés-végrehajtási bírónak bejelenteni. A kötelezettség elmulasztása miatt a büntetés-végrehajtási bíró hivatalból vagy a végrehajtásért felelõs szerv kezdeményezésére rendbírságot szab ki. Erre az elítéltet az ítélet kihirdetésekor, továbbá a végrehajtás során adott tájékoztatásakor vagy a részére kiadott idézésben, felhívásban figyelmeztetni kell. 38. A Bv. tvr. 5/A. -a helyébe a következõ rendelkezés lép: 5/A. (1) A pártfogó felügyelõ általi megkeresésre a büntetõeljárásról szóló évi XIX. törvény (a továbbiakban: Be.) 71. -ában foglaltak értelemszerûen irányadók azzal, hogy a) a (3) bekezdés szerinti megkeresés nem teljesítése miatt a pártfogó felügyelõ rendbírság kiszabását kezdeményezheti a büntetés-végrehajtási bírónál; b) a (4) és az (5) bekezdés szerinti megkeresés nem teljesítése miatt a pártfogó felügyelõ rendbírság kiszabását kezdeményezheti a bíróságnál vagy az ügyésznél. Ha az feladatának ellátásához szükséges, a pártfogó felügyelõ a bíróságtól, az ügyésztõl, a nyomozó hatóságtól vagy a büntetés-végrehajtási szervtõl is kérhet adatokat, iratokat és felvilágosítást. (2) A pártfogó felügyelõ megkeresés útján az (1) bekezdésben meghatározott szervektõl, illetve szervezetektõl a (3) (6) bekezdésben meghatározott célból a feladata ellátása során az elítélt alábbi személyes adatait veheti át és kezelheti: a) a természetes személyazonosító és a lakcímadatait, b) társadalombiztosítási azonosító jelét, c) az 5/B. -ban meghatározott bûnügyi személyes adatait, d) a családi állapotára és körülményeire vonatkozó adatokat, e) a lakáskörülményeire vonatkozó adatokat, f) a tanulói jogviszonyának adatait, g) az iskolai végzettségére, szakmai képesítésére vonatkozó adatokat, h) a foglalkozására, munkahelyére vonatkozó adatokat, i) az egészségi állapotára, esetleges káros szenvedélyeire vonatkozó adatokat, j) a vagyoni és jövedelmi helyzetére vonatkozó adatokat.
11 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám (3) A pártfogó felügyelõ a közérdekû munka végrehajtása érdekében, ha ez feladatának ellátásához szükséges, a (2) bekezdés a) c) és f) i) pontjában meghatározott adatokat veheti át és kezelheti. (4) A pártfogó felügyelõ a pártfogó felügyelet végrehajtása érdekében, ha ez feladatának ellátásához szükséges, a (2) bekezdésben meghatározott valamennyi adatot átveheti és kezelheti. (5) A pártfogó felügyelõ pártfogó felügyelõi vélemény, környezettanulmány vagy jelentés elkészítése érdekében, ha ez feladatának ellátásához szükséges, a (2) bekezdés a) b) és d) j) pontjában meghatározott adatokat átveheti és kezelheti a Be. 114/A. (5) bekezdésében foglaltak szerint. (6) A pártfogó felügyelõ az utógondozás ellátása érdekében, ha ez feladatának ellátásához szükséges, a (2) bekezdés a) b) és f) h) pontjában meghatározott adatokat veheti át és kezelheti. 39. A Bv. tvr. a következõ 5/B. -sal egészül ki: 5/B. (1) A pártfogó felügyelõ a közérdekû munka és a pártfogó felügyelet végrehajtása érdekében az érintett következõ bûnügyi személyes adatait igényelheti és veheti át a bûnügyi nyilvántartó szervtõl: a) a bûnügyi nyilvántartási rendszerrõl, az Európai Unió tagállamainak bíróságai által magyar állampolgárokkal szemben hozott ítéletek nyilvántartásáról, valamint a bûnügyi és rendészeti biometrikus adatok nyilvántartásáról szóló évi XLVII. törvény (a továbbiakban: Bnytv.) 11. (1) bekezdés c) l) pontjában és (2) bekezdésében meghatározott adatokat, b) a Bnytv. 16. c) l) pontjában és (2) bekezdés j) pontjában meghatározott adatokat, ha az érintettel szemben kényszergyógykezelést rendeltek el, c) a Bnytv. 28. b) d) pontjában meghatározott adatokat, ha a terhelttel szemben lakhelyelhagyási tilalmat, házi õrizetet, elõzetes letartóztatást vagy ideiglenes kényszergyógykezelést rendeltek el. (2) Az (1) bekezdés alapján átvett adatokat törölni kell, ha azokat a bûnügyi nyilvántartásból törölték, vagy ha a közérdekû munkát, illetve a pártfogó felügyeletet végrehajtották, vagy azok végrehajtása megszûnt. 40. A Bv. tvr. az 5/B. -t követõen a következõ 5/C. -sal egészül ki: 5/C. (1) A nemi élet szabadsága és a nemi erkölcs elleni bûncselekmény [a Büntetõ Törvénykönyvrõl szóló évi C. törvény (a továbbiakban: Btk.) XIX. Fejezet] sértettjét kérelmére értesíteni kell az elítélt véglegesen vagy feltételesen történõ szabadon bocsátásáról és a szabadságvesztés végrehajtásának félbeszakításáról. A kérelmet a büntetõ ügyben elsõ fokon eljárt bíróságnál kell benyújtani, és abban meg kell jelölni, hogy milyen lakcímre kéri a sértett az értesítést. A sértett a kérelmét, annak a bírósághoz történõ bejelentésével visszavonhatja. (2) A szabadságvesztést foganatosító büntetés-végrehajtási intézet a bíróság értesítése alapján a sértetti kérelmet a nyilvántartásban rögzíti, és a sértett által megadott lakcímre a szabadulás elõtt egy hónappal, félbeszakítás engedélyezése esetén haladéktalanul a sértettnek értesítést küld a szabadon bocsátás idõpontjáról. A büntetés-végrehajtási intézet és a bíróság a sértett kérelmét, a sértett nevét és lakcímét zártan kezeli, és biztosítja, hogy ezek az adatok ne jussanak az elítélt a tudomására. 41. (1) A Bv. tvr. 6. (3) bekezdés b) pontja helyébe a következõ rendelkezés lép: (A büntetésvégrehajtási bíró) b) az e törvényben meghatározott esetekben iratok alapján hozhatja meg a döntést, ez esetben beszerzi az ügyész és az elítélt nyilatkozatát, az ügyész és az elítélt a nyilatkozatát a bíróság felhívásától számított nyolc napon belül teheti meg; egyéb esetekben, vagy ha azt szükségesnek tartja, az elítéltet meghallgatja, bizonyítás felvétele esetén tárgyalást tart, az ügyész és a védõ az elítélt meghallgatásán jelen lehet; ha az elítélt fogva van, a büntetés-végrehajtási bíró a meghallgatást, illetve a tárgyalást a büntetés-végrehajtási intézetben tartja, (2) A Bv. tvr. 6. (5) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép: (5) Az e fejezetben szabályozott eljárásokat eltérõ rendelkezés hiányában annak a büntetés-végrehajtási intézetnek, illetve javítóintézetnek a székhelye szerint illetékes büntetés-végrehajtási bíró folytatja le, ahol az elítélt a büntetését tölti, illetve ahol a javítóintézeti nevelést végrehajtják. A közérdekû munkával és a pártfogó felügyelettel kapcsolatos e fejezetben szabályozott eljárásokat eltérõ rendelkezés hiányában a végrehajtásért felelõs kormányhivatal pártfogó felügyelõi szolgálatának székhelye szerint illetékes büntetés-végrehajtási bíró folytatja le. (3) A Bv. tvr. 6. -a a következõ (5a) bekezdéssel egészül ki: (5a) Az e fejezetben szabályozott eljárások közül azokban, amelyeknél e törvény az elítélt meghallgatását nem írja elõ, a büntetés-végrehajtási bíró feladatait önálló aláírási joggal a törvényszék elnöke által kijelölt bírósági titkár is elláthatja. A bírósági titkár a döntését iratok alapján hozza meg.
12 37418 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám 42. A Bv. tvr. 6/A. (1) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép: (1) A büntetés-végrehajtási bíró a büntetés vagy a kényszergyógykezelés végrehajtása érdekében lakcímfigyelést, körözést rendelhet el, illetve elfogatóparancsot bocsáthat ki annak az ismeretlen helyen tartózkodó elítéltnek, illetve kényszergyógykezeltnek a felkutatása érdekében, aki a) a büntetés-végrehajtási intézetbõl megszökött, b) a büntetés-végrehajtási intézetbõl vagy a javítóintézetbõl engedély nélkül távozott, c) a büntetés-végrehajtási intézetbõl vagy a javítóintézetbõl engedéllyel távozott, de jogellenesen nem tért vissza, d) a jogerõsen kiszabott szabadságvesztés vagy elzárás letöltését nem kezdte meg, e) a jogerõsen kiszabott közérdekû munkát nem kezdte meg, vagy azt jogellenesen megszakította, f) a jogerõsen elrendelt kényszergyógykezelés végrehajtását nem kezdte meg. 43. A Bv. tvr. 7. -a helyébe a következõ rendelkezés lép: 7. (1) A szabadságvesztés fokozatának megváltoztatása [28/A. (1) (2) bekezdés], valamint az enyhébb fokozat kijelölésérõl szóló határozat hatályon kívül helyezése [28/A. (1a) bekezdés] iránt a büntetés-végrehajtási intézet tesz elõterjesztést a büntetés-végrehajtási bíróhoz. (2) A szabadságvesztés fokozatának megváltoztatását az elítélt vagy védõje is kezdeményezheti. A kérelmet a büntetés-végrehajtási intézet értékelõ véleményével és javaslatával együtt tizenöt napon belül továbbítja a büntetés-végrehajtási bíróhoz. Ha az enyhébb fokozat kijelölését a törvény kizárja [28/A. (3) bekezdés], vagy ha az egy éven belül ismételten elõterjesztett kérelem új körülményre nem hivatkozik, az értékelõ vélemény és a javaslat elkészítését a büntetés-végrehajtási intézet mellõzheti. (3) Enyhébb végrehajtási fokozat kijelölése iránti elõterjesztés és kérelem tárgyában a büntetés-végrehajtási bíró az iratok alapján hozhatja meg a döntést. (4) A büntetés-végrehajtási bíró a kérelmet érdemi indokolás nélkül elutasíthatja, ha a) az enyhébb fokozat kijelölését e törvény kizárja, b) az elítélt vagy a védõje a hat hónapon belül ismételten elõterjesztett kérelemben új körülményre nem hivatkozik, ide nem értve azt az esetet, ha a korábbi kérelem elutasítását követõen a 28/A. (3) bekezdés a) és b) pontja szerinti idõ elteltével nyújtanak be újbóli kérelmet. (5) Enyhébb fokozat kijelölése, valamint a fokozat megváltoztatása vagy az enyhébb fokozat kijelölésérõl szóló határozat hatályon kívül helyezése iránt tett elõterjesztés elutasítása esetén a bûnügyi költséget az állam viseli. 44. A Bv. tvr. 7/A. -a a következõ (2a) (2b) bekezdéssel egészül ki: (2a) Enyhébb végrehajtási szabályok alkalmazása iránti elõterjesztés tárgyában a büntetés-végrehajtási bíró az iratok alapján hozhatja meg a döntést; az elítélt vagy a védõ által benyújtott kérelem tárgyában a (2b) bekezdésben meghatározott esetek kivételével meghallgatást tart. (2b) A büntetés-végrehajtási bíró a kérelmet érdemi indokolás nélkül elutasíthatja, ha a) az enyhébb végrehajtási szabályok alkalmazását e törvény kizárja, b) az elítélt vagy a védõje a hat hónapon belül ismételten elõterjesztett kérelemben új körülményre nem hivatkozik, ide nem értve azt az esetet, ha a korábbi kérelem elutasítását követõen a 28/B. (2) bekezdés a) és b) pontja szerinti idõ elteltével nyújtanak be újbóli kérelmet. 45. A Bv. tvr. 7/B. (4) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép: (4) Az (1) (3) bekezdés irányadó az elzárásra ítéltnek és a szabálysértési elzárást töltõ elkövetõnek, valamint az elõzetesen letartóztatottnak a magánelzárás fenyítést kiszabó határozat elleni fellebbezése elbírálására. 46. A Bv. tvr. a 7/C. -t követõen a következõ alcímmel és 7/D. -sal egészül ki: A feltételes szabadságra bocsátás lehetõségének kizárása 7/D. (1) A feltételes szabadságra bocsátás lehetõségének a 23/A. (1) bekezdésében meghatározott feltételek alapján történõ kizárására a büntetés-végrehajtási intézet tesz elõterjesztést a szabadságvesztés foganatba vételekor a büntetés-végrehajtási bíróhoz. (2) A büntetés-végrehajtási bíró az elõterjesztés érkezésétõl számított öt napon belül dönt. (3) A feltételes szabadságra bocsátás lehetõsége kizárásának mellõzése esetén a bûnügyi költséget az állam viseli.
13 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám A Bv. tvr. 9. (2) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép: (2) Ha a magatartási szabályok súlyos megszegése miatt a feltételes szabadság megszüntetésének lehet helye, az ügyész az elítélt tartózkodási helye szerint illetékes büntetés-végrehajtási bírónak indítványt tesz. Ha az elítélt az elfogása elõtt a hatóság elõl elrejtõzött vagy elrejtõzésétõl, illetve attól, hogy szabadságvesztéssel büntetendõ újabb bûncselekményt követne el, alaposan tartani kell, az ügyész, az indítvány benyújtása után pedig a büntetés-végrehajtási bíró elrendelheti a szabadságvesztés ideiglenes foganatba vételét. A szabadságvesztés ideiglenes foganatba vételére a Be. elõzetes letartóztatás tartamára vonatkozó rendelkezései az irányadók. 48. A Bv. tvr a és az azt megelõzõ alcím helyébe a következõ alcím és rendelkezés lép: A munkahely kijelölésérõl szóló határozat és az új munkahely kijelölése iránti kérelem elutasítása elleni fellebbezés elbírálása 10. (1) A munkahely, illetve az új munkahely kijelölésérõl szóló határozat ellen bejelentett fellebbezésrõl a büntetés-végrehajtási bíró az iratok alapján dönt. Az elítélt vagy a védõ fellebbezése esetén a büntetés-végrehajtási bíró beszerzi az ügyész nyilatkozatát, az ügyész fellebbezése esetén az elítélt nyilatkozatát. A büntetés-végrehajtási bíró a fellebbezést az ügyész, illetve az elítélt nyilatkozatának a beérkezésétõl számított tizenöt napon belül bírálja el. A büntetés-végrehajtási bíró végzése ellen fellebbezésnek nincs helye. (2) A büntetés-végrehajtási bíró a munkahely, illetve az új munkahely kijelölésérõl szóló határozatot a) helybenhagyja, ha a fellebbezés alaptalan, vagy b) hatályon kívül helyezi és a pártfogó felügyelõt új eljárás lefolytatására utasítja. (3) Az elítélt új munkahely kijelölése iránti kérelmét elutasító határozat ellen bejelentett fellebbezésének elbírálására az (1) (2) bekezdés rendelkezéseit kell alkalmazni. (4) A bûnügyi költséget az állam viseli. 49. (1) A Bv. tvr. 11/A. (1) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép: (1) A közérdekû munka megtagadása vagy nem teljesítése miatt annak szabadságvesztésre történõ átváltoztatása iránt az ügyész a pártfogó felügyelõ jelentése alapján tesz indítványt a büntetés-végrehajtási bírónak. (2) A Bv. tvr. 11/A. -a a következõ (3a) bekezdéssel egészül ki: (3a) Ha az elítélt felfüggesztett szabadságvesztés próbaidejét tölti, a közérdekû munka szabadságvesztésre történõ átváltoztatásakor a büntetés-végrehajtási bíró határozatában megállapítja, hogy a próbaidõ az átváltoztatott szabadságvesztés tartamával meghosszabbodik [Btk. 86. (2) (3) bekezdés]. 50. A Bv. tvr. a 11/A. -t követõen a következõ 11/B. -sal egészül ki: 11/B. (1) A büntetés-végrehajtási bíró hivatalból vagy az ügyész indítványára a Btk ában meghatározott feltételek fennállása esetén az iratok alapján a közérdekû munkát vagy annak hátralévõ részét szabadságvesztésre változtatja át. (2) A bûnügyi költséget az állam viseli. (3) Az (1) bekezdés alapján átváltoztatott közérdekû munka helyébe lépõ szabadságvesztésre halasztás nem engedélyezhetõ. 51. A Bv. tvr. a 11/B. -t követõen a következõ alcímmel és 11/C. -sal egészül ki: A pénzbüntetés átváltoztatása szabadságvesztésre 11/C. (1) A büntetés-végrehajtási bíró hivatalból vagy az ügyész indítványára a Btk ában meghatározott feltételek fennállása esetén az iratok alapján a pénzbüntetést vagy annak meg nem fizetett részét szabadságvesztésre változtatja át. (2) A büntetés-végrehajtási bíró hivatalból vagy az ügyész indítványára a fiatalkorúval szemben kiszabott pénzbüntetés behajthatatlansága esetén az iratok alapján, ha a Btk és a a közérdekû munka átváltoztatását lehetõvé teszi, a pénzbüntetést közérdekû munkára, ha pedig az kizárt, a pénzbüntetést szabadságvesztésre változtatja át. (3) Ha az elítélt felfüggesztett szabadságvesztés próbaidejét tölti, a pénzbüntetés szabadságvesztésre történõ átváltoztatásakor a büntetés-végrehajtási bíró határozatában megállapítja, hogy a próbaidõ az átváltoztatott szabadságvesztés tartamával meghosszabbodik [Btk. 86. (2) (3) bekezdés]. (4) Az (1) és (2) bekezdés alapján meghozott, átváltoztatást elrendelõ végzés ellen fellebbezésnek nincs helye. (5) A bûnügyi költséget az állam viseli.
14 37420 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám (6) A büntetés-végrehajtási bíró a pénzbüntetés helyébe lépõ szabadságvesztés megkezdésére fontos okból halasztást engedélyezhet. Határozathozatal elõtt pártfogó felügyelõi vélemény beszerzését rendelheti el. E végzés ellen fellebbezésnek nincs helye. 52. A Bv. tvr a helyébe a következõ rendelkezés lép: 13. (1) A büntetés-végrehajtási intézet a pártfogó felügyeletnek a feltételes szabadságra bocsátáskor való elrendelése [Btk. 69. (1) bekezdés b) pont] iránt a feltételes szabadságra bocsátás esedékessége elõtt tesz elõterjesztést a büntetés-végrehajtási bíróhoz. (2) A határozat meghozatala elõtt a büntetés-végrehajtási bíró feltéve, hogy a feltételes szabadságra bocsátás lehetséges idõpontjáig rendelkezésre álló idõ legalább három hónap pártfogó felügyelõi vélemény beszerzését rendelheti el külön magatartási szabály elõírása érdekében. (3) A büntetés-végrehajtási bíró a pártfogó felügyelet elrendelésérõl a feltételes szabadságra bocsátásról szóló határozattal dönt, ha az elítélt pártfogó felügyeletét rendeli el, külön magatartási szabályt írhat elõ. (4) A pártfogó felügyelet kötelezõ alkalmazása esetén a büntetés-végrehajtási intézet a feltételes szabadságra bocsátás tárgyában megtett elõterjesztéshez kapcsolódóan a feltételes szabadságra bocsátás lehetséges idõpontja elõtt legalább három hónappal elõterjesztést tehet a büntetés-végrehajtási bíróhoz külön magatartási szabály elõírása érdekében pártfogó felügyelõi vélemény beszerzése iránt, ha ez az eredményesebb megelõzés érdekében szükséges. (5) A (4) bekezdés szerinti elõterjesztés alapján a büntetés-végrehajtási bíró pártfogó felügyelõi vélemény beszerzését rendelheti el, és a pártfogó felügyelet alkalmazásának megállapításával külön magatartási szabályt írhat elõ. (6) A pártfogó felügyelõ a (2) és (5) bekezdésben írt pártfogó felügyelõi vélemény elkészítése érdekében az elítéltet a feltételes szabadságra bocsátás lehetséges idõpontja elõtt legalább két hónappal a büntetés-végrehajtási intézetben meghallgatja, és vele ettõl az idõponttól kezdõdõen rendszeresen kapcsolatot tarthat. (7) Az e -ban szabályozott eljárásokban a bûnügyi költséget az állam viseli. 53. A Bv. tvr. a következõ 13/A. -sal egészül ki: 13/A. (1) A Btk. 70. (3) bekezdésében foglalt feltételek fennállása esetén a pártfogó felügyelõ jelentést készít, és annak megküldésével a pártfogó felügyelet megszüntetésére tesz javaslatot az ügyésznek. (2) Az ügyész indítványára a büntetés-végrehajtási bíró az elítélt pártfogó felügyeletét megszünteti, ha a pártfogó felügyelet fele része, de legalább egy év eredményesen eltelt, és annak szükségessége már nem áll fenn. A büntetés-végrehajtási bíró az iratok alapján hozhatja meg a döntést. (3) Az ítéletben, illetve a bíróság határozatában elõírt magatartási szabályok megváltoztatása iránt a pártfogó felügyelõ tesz javaslatot a büntetés-végrehajtási bírónak. A magatartási szabályok megváltoztatása iránti javaslatnak a pártfogolt kérelme alapján is helye van. (4) A pártfogolt kérelme esetén a büntetés-végrehajtási bíró a pártfogó felügyelõt meghallgathatja, és pártfogó felügyelõi véleményt szerezhet be. (5) A pártfogó felügyelet megszüntetése és a magatartási szabályok megváltoztatása esetén a bûnügyi költséget az állam viseli. 54. A Bv. tvr a helyébe a következõ rendelkezés lép: 14. (1) Ha a szabadságvesztést az ítélet szerint fiatalkorúak börtönében vagy fiatalkorúak fogházában kell végrehajtani, de az elítélt a huszonegyedik életévét a büntetés végrehajtásának megkezdése elõtt betölti, az elsõ fokon eljárt bíróság székhelye szerint illetékes büntetés-végrehajtási bíró az iratok alapján a Btk a szerint meghatározza a szabadságvesztés fokozatát, ennek során a Btk. 35. (2) bekezdése alapján a törvényben meghatározottnál eggyel enyhébb végrehajtási fokozatot is meghatározhat. (2) Ha a fiatalkorúak börtönében vagy a fiatalkorúak fogházában levõ elítélt a szabadságvesztés végrehajtása alatt betölti a huszonegyedik életévét, a szabadságvesztés fokozatának a Btk a alapján történõ meghatározása, valamint a fiatalkorú végrehajtás során tanúsított magatartására figyelemmel a Btk. 35. (2) bekezdésének alkalmazása iránt a büntetés-végrehajtási intézet tesz elõterjesztést a büntetés-végrehajtási bíróhoz. (3) Ha az elõterjesztés a Btk. 35. (2) bekezdésének alkalmazására is irányult, a büntetés-végrehajtási bíró meghallgatást tart, egyéb esetben a büntetés-végrehajtási bíró az iratok alapján a Btk a szerint meghatározza a szabadságvesztés fokozatát. A büntetés-végrehajtási bíró a szabadságvesztés fokozatának meghatározásakor a Btk. 35. (2) bekezdése alapján a törvényben meghatározottnál eggyel enyhébb végrehajtási fokozatot is meghatározhat
15 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám azzal, hogy az ott meghatározott szempontokon túl a fiatalkorúnak a szabadságvesztés végrehajtása során tanúsított magatartását is vizsgálni kell. (4) A bûnügyi költséget az állam viseli. 55. A Bv. tvr. a 14. -t követõen a következõ alcímmel és 14/A. -sal egészül ki: Az elévülés megállapítása 14/A. A büntetés-végrehajtási bíró hivatalból vagy az ügyész indítványára, iratok alapján megállapítja a büntetés vagy a javítóintézeti nevelés végrehajthatóságának kizártságát a 18. szerinti elévülés bekövetkezése miatt. 56. A Bv. tvr a a következõ (3) bekezdéssel egészül ki: (3) Az intézeti tanács az elõterjesztést az ideiglenes elbocsátás esedékessége elõtt legalább három hónappal teszi meg a büntetés-végrehajtási bíróhoz, és abban ha ez a fiatalkorú további fejlõdése és a megelõzés érdekében szükséges külön magatartási szabály elõírása érdekében pártfogó felügyelõi vélemény beszerzésére is javaslatot tehet. 57. A Bv. tvr a és az azt megelõzõ alcím helyébe a következõ alcím és rendelkezés lép: Javítóintézeti nevelés átváltoztatása szabadságvesztésre 16. (1) A büntetés-végrehajtási bíró hivatalból vagy az ügyész indítványára a Btk ában meghatározott feltételek fennállása esetén az iratok alapján a javítóintézeti nevelést vagy annak hátralévõ részét szabadságvesztésre változtatja át. (2) A bûnügyi költséget az állam viseli. (3) Az (1) bekezdés alapján átváltoztatott javítóintézeti nevelés helyébe lépõ szabadságvesztésre halasztás nem engedélyezhetõ. 58. A Bv. tvr. III. fejezete helyébe a következõ fejezet lép: III. FEJEZET A BÜNTETÉSEK ÉS AZ INTÉZKEDÉSEK VÉGREHAJTÁSÁT KIZÁRÓ OKOK 17. A büntetés vagy intézkedés végrehajtását kizárja a) az elítélt halála, b) az elévülés, c) a kegyelem, d) törvényben meghatározott egyéb ok. Az elévülés 18. (1) A szabadságvesztés végrehajthatósága elévül a) tizenöt évi szabadságvesztés vagy ennél súlyosabb büntetés esetén húsz év, b) tízévi vagy ezt meghaladó tartamú szabadságvesztés esetén tizenöt év, c) ötévi vagy ezt meghaladó tartamú szabadságvesztés esetén tíz év, d) öt évet el nem érõ tartamú szabadságvesztés esetén öt év elteltével. (2) Az elzárás, a közérdekû munka, a pénzbüntetés, a kitiltás és a sportrendezvények látogatásától eltiltás végrehajthatósága öt év elteltével évül el. (3) A foglalkozástól eltiltás, a jármûvezetéstõl eltiltás, a kiutasítás és a közügyektõl eltiltás végrehajthatósága a) ötévi vagy ezt meghaladó tartam esetén tíz év, b) öt évet el nem érõ tartam esetén öt év elteltével évül el. (4) A javítóintézeti nevelés végrehajthatósága három év elteltével évül el. (5) Nem évül el a) az emberiesség elleni bûncselekmény (Btk. XIII. Fejezet) miatt kiszabott, b) a háborús bûncselekmény (Btk. XIV. Fejezet) miatt kiszabott, c) az évi VII. törvénnyel törvényerõre emelt és az 1440/1945. (V. 1.) ME rendelettel módosított és kiegészített 81/1945. (II. 5.) ME rendelet 11. és 13. -ában meghatározott egyéb háborús bûntettek miatt kiszabott tizenöt évig tartó vagy ennél súlyosabb,
16 37422 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám d) az életfogytig tartó szabadságvesztés végrehajthatósága. 18/A. (1) Az elévülés határideje a büntetést vagy az intézkedést kiszabó határozat jogerõre emelkedésének napjával, ha pedig a szabadságvesztés végrehajtását felfüggesztik, a próbaidõ leteltének a napjával kezdõdik. (2) Ha az elítélt a szabadságvesztés vagy a javítóintézeti nevelés végrehajtása alatt megszökik, az elévülés határideje a szökés napjával ismét elkezdõdik. (3) A szabadságvesztés mellett kiszabott büntetés elévülésének határideje a szabadságvesztés végrehajtása befejezésének vagy a végrehajthatósága megszûnésének napján kezdõdik. (4) Az elévülést félbeszakítja az elítélt ellen a büntetés vagy az intézkedés végrehajtása végett tett intézkedés. Az elévülést minden olyan hatósági intézkedés félbeszakítja, amelyet a büntetés végrehajtásának elõbbre vitele érdekében foganatosítottak. A félbeszakítás napjával az elévülés ismét elkezdõdik. Kegyelem 18/B. (1) A kegyelmi jogkör gyakorlója az elítélt büntetését vagy a vele szemben alkalmazott próbára bocsátást, jóvátételi munkát és javítóintézeti nevelést kegyelembõl elengedheti vagy mérsékelheti. (2) Kegyelmi rendelkezés kizárólag még végre nem hajtott büntetésre vagy intézkedésre vonatkozhat. A kegyelem gyakorlása szempontjából a kiutasítás mindaddig nem tekinthetõ végrehajtottnak, amíg annak tartama el nem telt. (3) Ha a kegyelmi jogkör gyakorlója az elítéltet kegyelemben részesíti, a büntetõjogi következmények [Btk. 98. (3) bekezdés] ellenkezõ rendelkezés hiányában az ítéletben kiszabott büntetéshez igazodnak. (4) Ha a köztársasági elnök a büntetés végrehajtását kegyelembõl próbaidõre felfüggeszti, a próbaidõ és a mentesítés hatályának beálltához szükséges idõtartam a kegyelmi elhatározás keltének napján kezdõdik. Egyes büntetések végrehajtásának kizárása 18/C. Életfogytig tartó szabadságvesztés esetén a határozott ideig tartó szabadságvesztés, az elzárás és a közérdekû munka nem hajtható végre. 59. A Bv. tvr. 22. (3) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép: (3) A félbeszakítás tartama alatt az elévülés nyugszik. 60. A Bv. tvr. a 22. -t követõen a következõ 22/A. -sal egészül ki: 22/A. (1) Az elítélt felügyelettel vagy anélkül meglátogathatja a súlyos beteg hozzátartozóját, részt vehet a hozzátartozója temetésén. A büntetés-végrehajtási intézet parancsnoka elrendelheti bilincs használatát, kivételesen a végrehajtás biztonsága érdekében vagy közbiztonsági érdekbõl megtagadhatja a látogatás, illetve a temetésen való részvétel engedélyezését. (2) Az (1) bekezdés szerinti rendkívüli eltávozás az öt napot nem haladhatja meg, annak tartama a szabadságvesztésbe beszámít. 61. A Bv. tvr. a 23. -t követõen a következõ 23/A 23/E. -sal egészül ki: 23/A. (1) Az elítéltet a feltételes szabadságra bocsátás lehetõségébõl ki kell zárni, ha a határozott ideig tartó szabadságvesztés letöltését önhibájából határidõben nem kezdte meg. (2) Az elítéltet erre a következményre a szabadságvesztés megkezdésére kiadott felhívásban, halasztás engedélyezése esetén a határozatban figyelmeztetni kell. 23/B. (1) A szabadságvesztésre ítélt feltételes szabadságra bocsátható, ha a) a büntetés végrehajtása alatt tanúsított kifogástalan magatartására, valamint arra a készségére tekintettel, hogy törvénytisztelõ életmódot fog folytatni alaposan feltehetõ, hogy a büntetés célja további szabadságelvonás nélkül is elérhetõ, és b) a határozott ideig tartó szabadságvesztésnek a Btk. 38. (2) bekezdése szerinti vagy a bíróság által az ítéletben megállapított részét, az életfogytig tartó szabadságvesztés esetén a bíróság által a Btk. 43. (1) bekezdése alapján az ítéletben meghatározott tartamot letöltötte. (2) A büntetés-végrehajtási bíró a határozott ideig tartó szabadságvesztésbõl feltételes szabadágra bocsátott elítélt pártfogó felügyeletét (Btk. 69. ) rendelheti el, és az elítélt számára a Btk. 71. (2) (3) bekezdése alapján külön magatartási szabályokat írhat elõ. (3) A büntetés-végrehajtási bíró az életfogytig tartó szabadságvesztésbõl feltételes szabadságra bocsátott elítélt számára a Btk. 71. (2) (3) bekezdése alapján külön magatartási szabályokat írhat elõ.
17 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám /C. (1) Ha az elítélttel szemben több határozott ideig tartó végrehajtandó szabadságvesztést kell végrehajtani, és a szabadságvesztések folyamatos végrehajtása során a bíróság az elítéltet bármely szabadságvesztésbõl feltételes szabadságra bocsátotta, a feltételes szabadság mindaddig nem kezdhetõ meg, amíg az elítélt más szabadságvesztést ide nem értve a közérdekû munka vagy a pénzbüntetés helyébe lépõ szabadságvesztést tölt. (2) Ha a bíróság az elítéltet több szabadságvesztésbõl bocsátotta feltételes szabadságra, az elítélt ezeket párhuzamosan tölti. (3) A párhuzamosan töltött feltételes szabadságok mindegyikénél külön kell vizsgálni, hogy a feltételes szabadság megszüntetésének a Btk. 40. (1) bekezdésében meghatározott valamely feltétele fennáll-e. 23/D. (1) Ha a határozott idejû szabadságvesztésbõl vagy az életfogytig tartó szabadságvesztésbõl feltételes szabadságra bocsátott elítélt a pártfogó felügyelet magatartási szabályait súlyosan megszegi, a büntetés-végrehajtási bíró a feltételes szabadságot megszünteti. (2) A párhuzamosan töltött feltételes szabadságok mindegyikénél külön kell vizsgálni, hogy a feltételes szabadság megszüntetésének az (1) bekezdésben meghatározott feltétele fennáll-e. 23/E. Ha az összbüntetési ítélet olyan idõpontban emelkedik jogerõre, amikor az elítélt az összbüntetésként megállapított szabadságvesztést már kitöltötte, és az elítélttel szemben más ügyben kiszabott szabadságvesztést kell foganatba venni, a végrehajtásra kerülõ szabadságvesztés tartamába be kell számítani azt az idõtartamot, amennyivel az elítélt által kitöltött szabadságvesztés tartama meghaladja az összbüntetésként megállapított szabadságvesztés tartamát. 62. A Bv. tvr. 25. (1) bekezdés b) pontja helyébe a következõ rendelkezés lép: (A szabadságvesztés végrehajtása során biztosítani kell az elítélt) b) elhelyezését, élelmezését, ruházatát és ha e törvény másként nem rendelkezik a hatályos egészségügyi, társadalombiztosítási, egészségbiztosítási jogszabályok, illetve a kötelezõ szakmai eljárásrend szerinti egészségügyi ellátását, 63. (1) A Bv. tvr. 28/A. -a a következõ (1a) bekezdéssel egészül ki: (1a) Az elítélt megváltozott magatartására figyelemmel a bíróság az (1) bekezdés alapján hozott határozatát hatályon kívül helyezheti. (2) A Bv. tvr. 28/A. (3) bekezdés e) pontja helyébe a következõ rendelkezés lép: (Enyhébb végrehajtási fokozat nem jelölhetõ ki, ha) e) az elítélt olyan életfogytig tartó szabadságvesztés büntetést tölt, amelybõl nem bocsátható feltételes szabadságra. 64. A Bv. tvr. a 28/B. -t követõen a következõ 28/C. -sal egészül ki: 28/C. (1) A szabadságvesztés végrehajtási fokozatára vonatkozó általános szabályok a különleges biztonságú zárkában vagy körleten történõ elhelyezés esetén annak végrehajtási rendjéhez igazodnak. (2) A különleges biztonságú zárkában vagy körleten elhelyezett elítélt a büntetés-végrehajtási intézet területén engedéllyel és felügyelettel mozoghat, zárkáját zárva kell tartani. 65. A Bv. tvr a helyébe a következõ rendelkezés lép: 32. (1) A szabadságvesztés végrehajtása alatt az elítélt elveszti a személyi szabadságát. (2) A szabadságvesztés végrehajtása alatt a) szünetelnek azok az állampolgári jogok és kötelezettségek, amelyek a büntetés végrehajtására tekintettel nem gyakorolhatóak, b) szünetelnek azok az állampolgári jogok, amelyekre ha a bíróság az elítéltet eltiltotta a közügyek gyakorlásától a közügyektõl eltiltás hatálya kiterjed, c) korlátozottan érvényesíthetõk azok a jogok és állampolgári kötelezettségek, amelyekrõl törvény így rendelkezik, vagy amelyek gyakorlásában, illetve teljesítésében az elítélt akadályozva van. 66. A Bv. tvr. 33. (1) bekezdés f) g) pontja helyébe a következõ rendelkezések lépnek: (Az elítélt köteles különösen ) f) alávetni magát a jogszabályban elõírt kötelezõ vagy egészségi állapotának megítéléséhez szükséges orvosi vizsgálatnak és a jogszabály szerint kötelezõ, illetve életmentõ gyógykezelésnek, a mûtétre az egészségügyi jogszabályok az irányadók;
18 37424 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám g) a tartására fordított költséghez hozzájárulni, kivéve, ha önhibáján kívüli okból nem dolgozik, és nem részesül nyugellátásban, korhatár elõtti ellátásban vagy szolgálati járandóságban. 67. (1) A Bv. tvr. 36. (1) bekezdés f) pontja helyébe a következõ rendelkezés lép: (Az elítélt jogosult) f) munkahelyi vagy üzemi baleset esetén baleseti ellátásra és baleseti egészségügyi szolgáltatásra; (2) A Bv. tvr. 36. (1) bekezdése a következõ p) q) ponttal egészül ki: (Az elítélt jogosult) p) az ellene folyamatban lévõ büntetõeljárás során a bíróság, az ügyész vagy a nyomozó hatóság által elektronikus eszközön átadott iratokba vagy az ellene folyamatban volt büntetõeljárásban keletkezett iratról elektronikus eszközön kiadott másolatba történõ betekintéshez a büntetés-végrehajtási intézet által biztosított eszközt igénybe venni; q) a már megállapított nyugellátásának, korhatár elõtti ellátásának, szolgálati járandóságának, valamint egyéb rendszeres pénzbeli juttatásának a meghatalmazott személy kezéhez vagy a büntetés-végrehajtási intézethez folyósítására, továbbá a saját jogon járó családi pótléknak a letéti számláján való elhelyezésére. (3) A Bv. tvr. 36. (4) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép: (4) A terhes és a kisgyermekes elítélt nõnek az egészségét védõ és a gyermek fejlõdését szolgáló, e törvényben nem szabályozott jogai nem korlátozhatók. Ha a szülésre a szabadságvesztés végrehajtása alatt kerül sor, és az együttes elhelyezést kizáró ok nem áll fenn, a gyermeket egyéves koráig az anyjával együtt kell elhelyezni. (4) A Bv. tvr a a következõ (4a) (4c) bekezdéssel egészül ki: (4a) Az anya és a gyermek együttesen nem helyezhetõ el, ha a) az anya a gyermek gondozását nem vállalja, b) a bíróság a szülõi felügyeletet az anya valamennyi gyermekével kapcsolatosan megszüntette, c) az anya ellen a gyermek sérelmére elkövetett bûncselekmény miatt eljárás indult, d) az anya egészségi állapota miatt a gyermek gondozását, nevelését nem tudja ellátni. Ez utóbbi esetben, ha az anya a gyermekét szoptatja, a gyermek a büntetés-végrehajtási intézet anya-gyermek körletén elhelyezhetõ. (4b) A gyermek felett szülõi felügyeletet gyakorló vagy a gyermekkel kapcsolattartásra jogosult másik szülõ, valamint a gyám részére heti egy alkalommal a kapcsolattartást és a gyermek fejlõdésérõl a megfelelõ tájékoztatást biztosítani kell. (4c) A (4) bekezdésben meghatározott esetben a gyermek elhelyezése iránt indított eljárás elbírálására a büntetés-végrehajtási intézet székhelye szerint illetékes bíróság jogosult. (5) A Bv. tvr. 36. (5) bekezdése a következõ g) ponttal egészül ki: (Az elítélt állampolgári jogai a következõképpen módosulnak:) g) a pénzküldemény küldése és fogadása a jogcím igazolásához, az elítélt nyilatkozatához vagy kapcsolattartói minõség ideértve a védõvel való kapcsolattartást is fennállásához köthetõ. (6) A Bv. tvr. 36. (6) bekezdés e) pontja helyébe a következõ rendelkezés lép: (A szabadságvesztés végrehajtása alatt szünetel az elítélt joga) e) a (7) és (8) bekezdésben meghatározott kivételekkel a szülõi felügyelethez. (7) A Bv. tvr a a következõ (6a) (9) bekezdéssel egészül ki: (6a) A szabadságvesztés végrehajtása alatt az elítélt részére biztosítani kell, hogy ha ezzel élni akar a választójogát gyakorolhassa. Az elítélt a fogvatartás helyén, a választási eljárásra vonatkozó jogszabályok szerint jogosult szavazni, az elítélt személyazonosságát a fogvatartó büntetés-végrehajtási intézet nyilvántartása alapján kell megállapítani. A büntetés-végrehajtási intézet köteles elõsegíteni az elítélt választójogának gyakorlását, szükség esetén az elítélt részére félbeszakítást kell engedélyezni, amelynek tartama legfeljebb három nap. (7) A (4) bekezdés szerinti együttes elhelyezése esetén az anya a gyermek felett a gondozás és a nevelés jogát gyakorolja. (8) A (7) bekezdésben meghatározott eseten kívül az elítélt a gyermekével kapcsolattartásra jogosult, és a büntetés-végrehajtási jogviszony keretei között részt vehet a gyermek nevelésében, valamint a gyermek sorsát érintõ lényeges kérdések eldöntésében, kivéve, ha a szülõi felügyeleti jogát a bíróság megszüntette vagy korlátozta. (9) Ha az elítélt a Btk. XIX. Fejezetében meghatározott valamely bûncselekményt tizennyolcadik életévet be nem töltött sértett sérelmére követte el, vagy a tizennyolcadik életévét be nem töltött sértett ellen elkövetett személy elleni erõszakos bûncselekmény elkövetési körülményeibõl a szexuális motívum kimutatható, az elítélt befogadását követõen fel kell mérni, hogy mennyire áll fenn a veszélye annak, hogy szabadon bocsátását követõen hasonló
19 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám bûncselekményt fog elkövetni. Ha ennek a lehetõsége fennáll, akkor az elítélt részére önkéntes részvételi alapon fel kell ajánlani megfelelõ viselkedésterápiát vagy más csoportos foglalkozáson való részvételt. 68. A Bv. tvr a a következõ (3) bekezdéssel egészül ki: (3) Ha a fiatalkorú a Btk. XIX. Fejezet alá tartózó bûncselekményt követett el, a sajátos fejlõdési szükségleteit fokozottan figyelemmel kell kísérni, és részére önkéntes részvételi alapon fel kell ajánlani megfelelõ viselkedésterápiát vagy más csoportos foglalkozáson való részvételt. 69. A Bv. tvr. V. fejezete helyébe a következõ fejezet lép: V. FEJEZET A KÖZÉRDEKÛ MUNKA VÉGREHAJTÁSA A közérdekû munka végrehajtásának rendje 60. (1) A közérdekû munka végrehajtásnak célja, hogy az elítélt a köz érdekében álló munkát végezzen, és hogy az az elítélt bûnismétlése megelõzésének és társadalmi beilleszkedésének az elõsegítését is szolgálja. (2) A közérdekû munka végrehajtásáról a pártfogó felügyelõi szolgálat gondoskodik, amely feladatát a központi vagy helyi önkormányzati költségvetési szervekkel vagy ezek intézményeivel, helyi közszolgáltatást végzõ egyéb szervezetekkel, az állami és önkormányzati tulajdon kezelésével és fenntartásával megbízott vagy erre a célra az állam vagy az önkormányzat által létrehozott gazdálkodó szervezetekkel, az egyházi fenntartású intézményekkel, a közhasznú jogállású szervezetekkel, a civil szervezetekkel, valamint a gazdálkodó szervezetekkel (a továbbiakban együtt: munkahely) és az állami foglalkoztatási szervvel együttmûködésben látja el. (3) A kijelölt munkahellyel a közérdekû munka tartamára nem létesül munkaviszony, az elítélt a munkát büntetés-végrehajtási jogviszony keretében végzi. (4) A közérdekû munka végrehajtása során a napi munkaidõ legalább négy óra, legfeljebb tizenkét óra. A közérdekû munkavégzés heti idõtartama legalább négy óra, de a negyvennyolc órát nem haladhatja meg. A letöltött közérdekû munkát órákban kell nyilvántartani. (5) A közérdekû munkát az elsõ munkahely kijelölésérõl szóló határozat jogerõre emelkedésétõl számított két éven belül végre kell hajtani. A félbeszakítás, valamint a közérdekû munka szabadságvesztés büntetés vagy elõzetes letartóztatás foganatba vétele miatti megszakításának tartama e határidõbe nem számít be. Ha két éven belül a közérdekû munkát az elítélt önhibájából nem végzi el, a pártfogó felügyelõ jelentést készít, és a 67/C. (2) bekezdése szerint kezdeményezi az ügyésznél a közérdekû munka szabadságvesztésre való átváltoztatásának indítványozását. (6) A közérdekû munka végrehajtása során az elítélt jogosult a) a munkavédelemre vonatkozó jogszabályokban meghatározott védelemre, b) ha a munkakör jellege indokolja, a munkahely által biztosított munkaruházatra és egyéni védõeszköz-ellátásra, c) munkahelyi vagy üzemi baleset esetén a külön törvény szerinti baleseti ellátásként baleseti egészségügyi szolgáltatásra. (7) Munkahelyi és üzemi baleset esetén a pártfogó felügyelõ és a munkahely képviselõje közös jegyzõkönyvet vesz fel, a továbbiakban a munkahely a munkavédelemrõl szóló törvényben és az egyéb, munkavédelemre vonatkozó jogszabályokban meghatározottak szerint jár el. (8) A közérdekû munka végrehajtása során az elítéltnek az általa okozott kárért való felelõsségére, illetve az elítéltet ért kárért a munkahely felelõsségére a munka törvénykönyvérõl szóló törvény rendelkezéseit kell alkalmazni azzal, hogy az elítélt anyagi felelõsségének a mértékét a hasonló munkakörben foglalkoztatott munkavállalók távolléti díjának figyelembevételével kell megállapítani. (9) A közérdekû munka végrehajtásának elévülését félbeszakítja, ha az elítélttel szemben szabadságvesztést vagy elõzetes letartóztatást vesznek foganatba. Ezeknek a körülményeknek a megszûnéséig az elévülés nyugszik. 61. (1) Az állami foglalkoztatási szerv a honlapján megjelentetett tájékoztatóban ismerteti a munkahelyekkel a közérdekû munkára ítéltek igénybevételének lehetõségét. (2) Az állami foglalkoztatási szerv a közérdekû munka szervezése céljából a közérdekû munka végzésére kijelölhetõ munkahelyekrõl foglalkoztatói nyilvántartást (a továbbiakban: foglalkoztatói nyilvántartás) vezet. Az állami foglalkoztatási szerv a büntetõügyben kiszabott közérdekû munka végrehajtásra kijelölhetõ munkahelyekrõl vezetett foglakoztatói nyilvántartást és a szabálysértésekrõl, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerrõl szóló évi II. törvény (a továbbiakban: Szabs. tv.) alapján létrehozott közérdekû munka foglalkoztatói nyilvántartásnak a foglalkoztatókra vonatkozó részét egységes rendszerként mûködteti.
20 37426 MAGYAR KÖZLÖNY évi 181. szám (3) A foglalkoztatói nyilvántartásba közérdekû munka végzésére kijelölhetõ munkahelyként nyilvántartásba vehetõ: a) a központi és a helyi önkormányzati költségvetési szerv, b) az állami és az önkormányzati fenntartású intézmény, c) az állami és az önkormányzati tulajdon kezelésével és fenntartásával megbízott, vagy erre a célra az állam vagy az önkormányzat által létrehozott gazdálkodó szervezet, d) a helyi közszolgáltatást végzõ egyéb szervezet, e) az egyházi fenntartású intézmény, f) a közhasznú jogállású szervezet, g) a civil szervezet, h) a gazdálkodó szervezet. (4) A (3) bekezdés a) c) pontjában meghatározott munkahelyek kötelesek bejelenteni, a (3) bekezdés d) h) pontjában meghatározott munkahelyek bejelenthetik az állami foglalkoztatási szerv részére az (5) bekezdés a) i) pontjában foglalt adatokat. (5) A foglalkoztatói nyilvántartás tartalmazza a) a kijelölhetõ munkahely megnevezését és elérhetõségét, b) a közérdekû munka jellegét (FEOR), a munkahelynek a tevékenységét (TEÁOR), a közérdekû munkaként végezhetõ munkakör megnevezését, leírását, c) a kijelölhetõ munkahely által igényelt létszámot, d) a munkavégzés helyét, e) a munkavégzés tartamát, f) a napi munkaidõ legalacsonyabb és legmagasabb mértékét, g) az arra vonatkozó adatokat, hogy a közérdekû munka az általános munkarend szerint heti pihenõ- vagy munkaszüneti napokon végezhetõ-e, h) az egy napon foglalkoztatható személyek legkisebb és legnagyobb létszámát, i) a munkavégzéséhez szükséges ia) iskolai végzettségre, szakképesítésre, ib) személyi higiénés alkalmassági vizsgálatra vonatkozó adatokat. (6) Az állami foglalkoztatási szerv a honlapján való közzététellel tájékoztatja a pártfogó felügyelõi szolgálatot azokról a munkahelyekrõl, amelyek közérdekû munka végzésére elítéltek kijelölését igénylik. (7) A pártfogó felügyelõ munkahely kijelölésérõl szóló értesítése alapján az állami foglalkoztatási szerv átvezeti a változásokat a foglalkoztatói nyilvántartás (5) bekezdés szerinti adatain. Ha a pártfogó felügyelõ a munkahely kijelölésérõl értesíti a foglalkoztatási szervet, akkor a kijelölt munkahely nem jeleníthetõ meg a szabálysértési eljárásban kiszabott közérdekû munka, illetve a pénzbírság, helyszíni bírság vagy közigazgatási bírság megváltására vállalt közérdekû munka elvégzésre kijelölhetõ munkahelyként a foglalkoztatási szerv által a Szabs. tv. alapján vezetett közérdekû munka foglalkoztatói nyilvántartásban. (8) Ha a foglalkoztatói nyilvántartás alapján a közérdekû munka elvégzésre nincs kijelölhetõ munkahely, a pártfogó felügyelõ arra a Szabs. tv. alapján vezetett közérdekû munka foglalkoztatói nyilvántartás szerinti munkahelyet is kijelölhet. A munkahely kijelölése 62. (1) A közérdekû munka végrehajtására szolgáló munkahelyet az elítélt lakóhelye ennek hiányában a tartózkodási helye szerint illetékes kormányhivatal pártfogó felügyelõje jelöli ki, a munkahely kijelölése elõtt az elítéltet meghallgatja. Evégbõl az elítéltet a bíróság értesítésének kézhezvételétõl számított nyolc napon belül megidézi, egyben az iskolai végzettségére, szakképesítésére és az egészségi állapotára vonatkozó iratok bemutatására hívja fel. (2) Ha az elítéltnek magyarországi lakóhelye vagy tartózkodási helye nem ismert, az eljárásra a Fõvárosi Kormányhivatal pártfogó felügyelõje illetékes. (3) A munkavégzés helyeként elsõsorban az elítélt lakóhelye, ennek hiányában, illetve az elítélt kérelmére a tartózkodási helye szerinti munkahelyet kell kijelölni. Az elítélt legkésõbb a meghallgatáson kérheti, hogy a közérdekû munka végrehajtási helyét a tartózkodási helye szerint illetékes kormányhivatal pártfogó felügyelõi szolgálata jelölje ki. (4) A munkahely kijelölése elõtt a pártfogó felügyelõ foglalkoztathatósági szakvélemény kiadása érdekében kezdeményezi az elítélt foglalkoztathatósági vizsgálatát és az elítéltet a vizsgálaton való megjelenésre hívja fel.

matches: bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
2012. november 8.(*)
„Szociálpolitika – 2003/88/EK irányelv – Munkaidő‑csökkentés (»Kurzarbeit«) – Az éves fizetett szabadságra vonatkozó jogosultságnak a munkaidő‑csökkentés szerinti lecsökkentése – Pénzbeli megváltás”
A C‑229/11. és C‑230/11. sz. egyesített ügyekben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelmek tárgyában, amelyeket az Arbeitsgericht Passau (Németország) a Bírósághoz 2011. május 16‑án érkezett, 2011. április 13‑i határozataival terjesztett elő az előtte
a Kaiser GmbH
tagjai: M. Ilešič, az ötödik tanács elnökeként eljárva, E. Levits (előadó) és M. Safjan bírák,
– A. Heimann képviseletében R. Zuleger Rechtsanwalt,
– K. Toltschin képviseletében R. Zuleger Rechtsanwalt,
– a Kaiser GmbH képviseletében C. Olschar, Rechtsanwalt,
– a német kormány képviseletében T. Henze, N. Graf Vitzthum és K. Petersen, meghatalmazotti minőségben,
– az Európai Bizottság képviseletében M. van Beek és V. Kreuschitz, meghatalmazotti minőségben,
1 Az előzetes döntéshozatal iránti kérelmek az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 31. cikke (2) bekezdésének, és a munkaidő‑szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4‑i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 299., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 381. o.; a továbbiakban: irányelv) 7. cikkének értelmezésére vonatkoznak.
2 E kérelmeket az A. Heimann és K. Toltschin, valamint korábbi munkáltatójuk, a Kaiser GmbH (a továbbiakban: Kaiser) között folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő, melynek tárgya az érdekelteknek a 2009‑es és 2010‑es években ki nem vett éves fizetett szabadságok pénzbeli megváltásához való joga.
3 A Charta 31. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Tisztességes és igazságos munkafeltételek
(2) Minden munkavállalónak joga van a munkaidő felső határának korlátozásához, a napi és heti pihenőidőhöz, valamint az éves fizetett szabadsághoz.”
4 A 2003/88 irányelvnek „Az irányelv célja és hatálya” című 1. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1) Ez az irányelv a minimális biztonsági és egészségvédelmi követelményeket állapítja meg a munkaidő megszervezése tekintetében.
a) […] az éves szabadság minimális időtartama […] esetében […]
5 Ezen irányelvnek az „Éves szabadság” című 7. cikke a következőket írja elő:
„(1) A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy minden munkavállalót legalább négy hét éves szabadság illessen meg a nemzeti jogszabályok és/vagy gyakorlat által megállapított ilyen szabadságra való jogosultság és a szabadság biztosítása feltételeinek megfelelően.
6 A 2003/88 irányelv 17. cikke előírja, hogy a tagállamok eltérhetnek ezen irányelv egyes rendelkezéseitől. Az említett irányelv 7. cikke tekintetében semmilyen eltérés nem megengedett.
7 A szabadságról szóló 1963. január 8‑i szövetségi törvény (Bundesurlaubsgesetz, BGBl. 1963, 2. o.) a 2002. május 7‑i módosítás szerinti változatában (BGBl. 2002 I, 1529. o.; a továbbiakban: BUrlG) az 1–3. cikkében előírja a legalább 24 nap éves fizetett szabadsághoz való jogot.
8 A BUrlG 7. §‑ának (4) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Ha a szabadságot a munkaviszony megszűnése miatt egészben vagy részben már nem lehet kiadni, azt pénzben kell megváltani.”
9 A BUrlG 11. §‑a (1) bekezdésének harmadik mondata értelmében a referencia‑időszakban csökkentett munkarend, munkakiesés vagy a munkából való, önhibán kívüli távollét folytán bekövetkezett bércsökkenések a figyelmen kívül maradnak azon bér kiszámítása során, amelyre a munkavállaló a fizetett szabadságának ideje alatt jogosult.
10 A. Heimann és K. Toltschin 2003, illetve 1998 óta a Kaiser alkalmazásában álltak, amely a gépjárműágazatban több száz munkavállalót foglalkoztató beszállító társaság.
11 A Kaiser a 2009‑es év során gazdasági nehézségek miatt úgy határozott, hogy létszámleépítést hajt végre. Ennek megfelelően A. Heimannt és K. Totschint 2009. június 30‑i, illetve 2009. augusztus 31‑i hatállyal elbocsátották.
12 A Kaiser és az üzemi tanácsa 2009 májusa folyamán egy szociális tervben állapodott meg.
13 E szociális terv az elbocsátott munkavállalók munkaszerződésének az elbocsátás időpontjától számított egy évvel való meghosszabbítását írta elő, és a munkaidő nullára való csökkentése („Kurzarbeit Null”) útján felfüggesztette egyrészt a munkavállalót terhelő munkakötelezettséget, másrészt pedig a munkáltatónak a fizetés folyósítására vonatkozó kötelezettségét.
14 A munkaszerződések ezen meghosszabbításának az volt a célja, hogy lehetővé tegye az érintett munkavállalók számára, hogy az elbocsátásuktól számított egy éven át pénzügyi támogatásban részesüljenek. A szövetségi munkaügyi ügynökség ugyanis a munkavállalóknak a munkaidő nullára való csökkentése idejére egy „Kurzarbeitergeld” nevű támogatást nyújt. Ez a munkáltató által kiszámított és folyósított támogatás a munkaidő‑csökkentés tartama alatt az érintett munkavállaló fizetésének helyébe lép.
15 Mikor A. Heimann munkaviszonya 2010. június 30‑án megszűnt, e munkavállaló a Kaisertől követelte, hogy fizessen ki a számára 2284,32 eurót, amely a 2009‑es és 2010‑es évek során ki nem vett tizenöt, illetve tíz nap éves fizetett szabadság pénzbeli megváltásának felel meg.
16 K. Toltschin, akinek a munkaviszonya 2010. augusztus 31‑én szűnt meg, azt állította, hogy jogosult a 2009‑es és 2010‑es évek során ki nem vett tíz, illetve harminc nap éves fizetett szabadság pénzbeli megváltására, amelynek teljes összege 2962,60 euró.
17 A Kaiser álláspontja szerint a „Kurzarbeit Null” ideje alatt az alapügy felperesei nem szereztek jogot éves fizetett szabadságra.
18 A kérdést előterjesztő bíróság a pro rata temporis szabályát kívánja alkalmazni, és a „Kurzarbeit Null” időszakát a munkavégzési kötelezettség olyan csökkentésével kívánja azonosítani, amely a teljes munkaidős foglalkoztatásból a részmunkaidős foglalkoztatásba történő, egyedi szerződésen alapuló átmenet eredménye, és amelynek következtében kevesebb lesz azon éves fizetett szabadságok száma, amelyekre a munkavállaló a csökkentett munkaidő időszaka alatt jogosult.
19 Az Arbeitsgericht Passau – kételyeket táplálva ezen okfejtésnek az uniós joggal való összeegyeztethetőségét illetően – úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1) Úgy kell‑e értelmezni [a Charta] 31. cikkének (2) bekezdését, illetve a […] 2003/88 […] irányelv 7. cikkének (1) bekezdését, hogy azokkal ellentétesek az olyan nemzeti jogszabályok vagy gyakorlat, amelyek szerint a hetente ledolgozandó napok számának a csökkentett munkarend jogszerű elrendelése folytán bekövetkezett csökkenése esetén a csökkentett munkarendben dolgozó munkavállaló éves fizetett szabadságát pro rata temporis a csökkentett munkarend időszaka alatti heti munkanapok számának a teljes munkaidős munkavállaló heti munkanapjainak számához viszonyított arányához igazítják, és a csökkentett munkarendben dolgozó munkavállaló ezáltal a csökkentett munkarend időszaka alatt a szabadságra csak ennek megfelelően csökkentett mértékű jogosultságot szerez?
2) Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
Úgy kell‑e értelmezni [a Charta] 31. cikkének (2) bekezdését, illetve a […] 2003/88 […] irányelv 7. cikkének (1) bekezdését, hogy azokkal ellentétesek az olyan nemzeti jogszabályok vagy gyakorlat, amelyek szerint a hetente ledolgozandó napok számának a »nullás munkarend« jogszerű elrendelése folytán bekövetkezett nullára csökkenése esetén a csökkentett munkarendben dolgozó munkavállaló éves fizetett szabadságát ennyiben pro rata temporis nullára csökkentik, és a csökkentett munkarendben dolgozó munkavállaló ezáltal a »nullás munkarend« időszaka alatt nem szerez szabadságra való jogosultságot?”
20 2011. június 27‑i végzésében a Bíróság elnöke az írásbeli és szóbeli szakasz, valamint az ítélethozatal céljából egyesítette a C‑229/11. sz. és a C‑230/11. sz. ügyeket.
21 Az első kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében azt kívánja megtudni, hogy a Charta 31. cikkének (2) bekezdését és a 2003/88 irányelv 7. cikkének (1) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy azzal ellentétesek az olyan nemzeti rendelkezések vagy gyakorlatok, mint az érintett vállalkozás és az üzemi tanácsa között létrehozott szociális terv, amelynek értelmében a csökkentett munkaidőben dolgozó munkavállalót megillető éves fizetett szabadságot a pro rata temporis szabálya alapján számítják ki.
22 E tekintetben először is emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a minden munkavállalót megillető éves fizetett rendes szabadsághoz való jog az uniós szociális jog különleges fontossággal bíró elve (lásd a C‑350/06. és C‑520/06. sz., Schultz‑Hoff és társai egyesített ügyekben 2009. január 20‑án hozott ítélet [EBHT 2009., I‑179. o.] 54. pontját, és a C‑337/10. sz. Neidel‑ügyben 2012. május 3‑án hozott ítélet 28. pontját). Az uniós szociális jog elveként e jogot, mely minden munkavállalót megillet, kifejezetten rögzíti a Charta 31. cikkének (2) bekezdése, amely tekintetében az EUSZ 6. cikk (1) bekezdése a Szerződésekkel megegyező jogi kötőerőt ismer el (a C‑214/10. sz. KHS‑ügyben 2011. november 22‑én hozott ítélet [EBHT 2011., I‑11757. o.] 37. pontja és a fent hivatkozott Neidel‑ügyben hozott ítélet 40. pontja).
23 Másodszor meg kell állapítani, hogy az éves fizetett szabadsághoz való jogot nem lehet megszorítóan értelmezni (a C‑78/11. sz. ANGED‑ügyben 2012. június 21‑én hozott ítélet 18. pontja).
24 A Bíróság így már megállapította, hogy a megfelelően igazolt betegszabadságon lévő munkavállalók tekintetében a 2003/88 irányelv által valamennyi munkavállaló számára biztosított, éves fizetett szabadsághoz való jogot a tagállamok nem rendelhetik alá azon feltételnek, mely szerint a munkavállalónak az említett tagállam által megállapított referencia‑időszak során ténylegesen munkát kellett végeznie (lásd a fent hivatkozott Schultz‑Hoff és társai egyesített ügyekben hozott ítélet 41. pontját, valamint a C‑282/10. sz. Dominguez‑ügyben 2012. január 24‑én hozott ítélet 20. pontját).
25 Ugyanezen ítélkezési gyakorlat szerint következésképpen a 2003/88 irányelv 7. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés vagy gyakorlat, amely előírja, hogy a munkaviszony megszűnésekor a ki nem vett éves fizetett szabadság pénzbeli megváltásának nincs helye abban az esetben, ha a munkavállaló a teljes referencia‑időszak vagy annak egy része és/vagy a szabadság átvitelére nyitva álló időszak során betegszabadságon volt, ami miatt nem tudta gyakorolni az éves fizetett szabadsághoz való jogát. Az említett pénzbeli megváltás kiszámítása szempontjából a munkavállaló rendes munkabére, amely az éves fizetett szabadságnak megfelelő pihenőidő alatt a részére fizetendő, szintén meghatározó (a fent hivatkozott Schultz‑Hoff és társai egyesített ügyekben hozott ítélet 62. pontja).
26 Amennyiben tehát kizárt, hogy a munkavállaló minimális éves fizetett szabadsághoz való jogát, melyet az uniós jog garantál, csökkentsék olyan helyzetben, melyet az jellemez, hogy a munkavállaló nem tudta teljesíteni a munkakötelezettségét a referencia‑időszak során fennálló betegsége miatt, a jelen ítélet előző pontjában hivatkozott ítélkezési gyakorlat mutatis mutandis nem alkalmazható az olyan munkavállalónak a helyzetére, akinek a munkaidejét lecsökkentették, mely helyzet az alapügy tárgyát képezi.
27 Amint ugyanis a Kaiser jogosan állapítja meg az írásbeli észrevételeiben, egyrészről a betegség miatt munkaképtelen munkavállaló helyzete, valamint másrészről a csökkentett munkaidőben dolgozó munkavállaló helyzete alapvetően eltér.
28 E tekintetben először is emlékeztetni kell arra, hogy az alapügyben a munkaidő csökkentése egy szociális terven alapul, amely a vállalkozások szerződéseinek egy különleges formáját képezi, és amelyet a munkáltató és a vállalkozás személyzetének képviselői hoznak létre. E szociális tervben megállapodtak abban, hogy a munkáltatónak és az alkalmazottnak a teljesítésre vonatkozó kölcsönös kötelezettségei a munkaidő‑csökkentés alapján felfüggesztésre kerülnek.
29 Másodszor meg kell állapítani, hogy az említett szociális terven alapuló munkaidő‑csökkentés ideje során – és következésképpen az érintett munkavállaló számára előrelátható módon – a munkavállalónak lehetősége van arra, hogy pihenjen, vagy kikapcsolódást jelentő, illetve szabadidős tevékenységeket folytasson. Így, mivel az említett munkavállaló, mivel őt nem akadályozzák betegség okozta fizikai vagy pszichikai korlátok, az egészségi állapot miatt keletkezett munkaképtelenségből eredő helyzethez képest eltérő helyzetben van.
30 Harmadszor ugyanezen szociális tervnek, amely a munkaidő csökkentését írja elő, az a célja, hogy megakadályozza az érintett munkavállalóknak a gazdasági okok miatt történő elbocsátását, és lecsökkentse az e munkavállalók által az ezen elbocsátások miatt elszenvedett kényelmetlenségeket. A munkavállalónak a nemzeti jog által biztosított ezen előnynek a munkáltató azon kötelezettségével való összekapcsolása, hogy az éves fizetett szabadságok terhét a formális meghosszabbítás ideje során pusztán szociális okokból felvállalja, ahhoz vezethetne, hogy a munkáltató az ilyen tervtől vonakodna, és következésképpen a munkavállalót megfosztaná e terv pozitív hatásaitól.
31 Bár mindezek alapján az olyan munkavállalónak a helyzete, akinek a munkaidejét az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló szociális terv alkalmazása következtében lecsökkentették, eltér a betegség miatt munkaképtelen munkavállaló helyzetétől, meg kell mindazonáltal állapítani, hogy az ilyen munkavállalók közül az elsőnek a helyzete hasonló a részmunkaidőben dolgozó munkavállalóéhoz.
32 E tekintetben meg kell állapítani, hogy igaz, hogy az olyan munkavállalók, akiknek a munkaidejét csökkentették, formális szempontból teljes munkaidejű szerződéssel rendelkeznek. Ugyanakkor – amint az a jelen ítélet 13. és 28. pontjában megállapításra került – a munkaidő csökkentésének ideje során a munkáltató és az alkalmazott kölcsönös, teljesítésre vonatkozó kötelezettségeit a munkaidő csökkenésének megfelelően felfüggesztik, sőt, azok teljesen megszűnnek. Ebből következően azokat a munkavállalókat, akiknek a munkaidejét lecsökkentették, „átmenetileg részmunkaidőben dolgozó munkavállalóknak” kell minősíteni, mivel a helyzetük de facto hasonló a részmunkaidőben dolgozó munkavállalókéhoz.
33 Márpedig az utóbbi munkavállalókat illetően a Bíróság egyértelmű utalásokat tett az éves fizetett szabadsághoz való jog tekintetében.
34 A C‑486/08. sz. Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols ügyben 2010. április 22‑én hozott ítéletének (EBHT 2010., I‑3527. o.) 33. pontjában ugyanis a Bíróság az 1998. április 7‑i 98/23/EK tanácsi irányelvvel (HL L 131., 10. o.) módosított, az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodásról szóló, 1997. december 15‑i 97/81/EK tanácsi irányelv mellékletében szereplő, 1997. június 6‑án aláírt, a részmunkaidős foglalkoztatásról szóló keretmegállapodás 4. szakaszára hivatkozott, amely szerint a pro rata temporis szabályát alkalmazni kell a részmunkaidőben dolgozó munkavállalók alkalmazási feltételeire. A Bíróság e szabályt a részmunkaidőben történő foglalkoztatás időszakára járó éves szabadság megadása tekintetében alkalmazta, az ilyen időszak tekintetében ugyanis az éves szabadságnak a teljes munkaidőben történő foglalkoztatás időszakára járó éves szabadsághoz viszonyított csökkentése objektív okokkal igazolható.
35 Emlékeztetni kell azonban arra, hogy a Bíróság megállapította, hogy az említett szabály a teljes munkaidőben történő foglalkoztatás időszaka folyamán megszerzett éves szabadságra utólag nem alkalmazható. A 2003/88 irányelv vonatkozó rendelkezéseiből tehát nem vezethető le, hogy a nemzeti szabályozás az éves szabadsághoz való jog alkalmazási feltételei között előírhatná a valamely korábbi referencia‑időszak folyamán szerzett szabadsághoz való jog részleges elvesztését (lásd a fent hivatkozott Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols ügyben hozott ítélet 33. és 34. pontját).
36 A fenti megfontolásokból következik, hogy az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy a Charta 31. cikkének (2) bekezdését és a 2003/88 irányelv 7. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétesek az olyan nemzeti rendelkezések vagy gyakorlatok, mint a valamely vállalkozás és az üzemi tanácsa között létrehozott szociális terv, amelynek értelmében a csökkentett munkaidőben dolgozó munkavállalót megillető éves fizetett szabadságot a pro rata temporis szabálya alapján számítják ki.
37 Az első kérdésre adott válaszra tekintettel e kérdésre nem szükséges válaszolni.
Az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (2) bekezdését, és a munkaidő‑szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4‑i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétesek az olyan nemzeti rendelkezések vagy gyakorlatok, mint a valamely vállalkozás és az üzemi tanácsa között létrehozott szociális terv, amelynek értelmében a csökkentett munkaidőben dolgozó munkavállalót megillető éves fizetett szabadságot a pro rata temporis szabálya alapján számítják ki.

matches: bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság