text:
IV/01077/2017
. IV/01077/2017
Az ügy tárgya: A Kúria Gfv.VII.30.358/2016/9. számú ítélete elleni alkotmányjogi panasz (szerződés érvénytelensége)
Az indítványozó - az Abtv. 27. § alapján - a Kúria Gfv.VII.30.358/2016/9. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól.
Az indítványozó - perbeli felperes - és a perbeli alperes kölcsönszerződést kötöttek személygépjármű vételárának finanszírozása céljából, a kölcsön biztosítására az alperes javára vételi jogot alapítottak. Az alperes a szerződést a felperes nemteljesítésére hivatkozással felmondta. Az indítványozó keresetében meghatározott összeg megfizetésére, a gépjármű törzskönyvének kiadására, a vételi jog és az elidegenítési és terhelési tilalom törlésére kérte kötelezni az alperest, mivel álláspontja szerint a kölcsönkötelem akarategyezőség hiányában nem jött létre. Az elsőfokú bíróság a kölcsönszerződést érvényesnek nyilvánította, azonban megállapította, hogy egyes pontjait érvénytelenek. A másodfokú bíróság az elsőfokú ítéletet részben megváltoztatta. A Kúria a felülvizsgálati kérelmet elutasította.
Kúria Gfv.VII.30.358/2016/9. számú ítélete
IV_1077_2_2017_indkieg_anonimizált.pdf IV_1177_0_2017_indítvány_anonimizált.pdf
A határozat száma: 3358/2017. (XII. 22.) AB végzés
3358_2017 AB végzés.pdf
Az Alkotmánybíróság a Kúria Gfv.VII.30.358/2016/9. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítása és megsemmisítése iránt előterjesztett alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
[1]	1. Az indítványozó jogi képviselője (Mészáros Ügyvédi Iroda, 3525 Miskolc, Toldi utca 9.) útján alkotmányjogi panasszal fordult az Alkotmánybírósághoz.
[2]	Az indítványozó az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a szerinti alkotmányjogi panaszt terjesztett az Alkotmánybíróság elé a Szegedi Törvényszék útján a Kúria Gfv.VII.30.358/2016/9. számú ítélete ellen, annak alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérve. Az indítványozó alkotmányjogi panaszában és az Alkotmánybíróság Főtitkárának felhívására tett indítvány kiegészítésében az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésének, az R) cikk (2) bekezdésének, a XXVIII. cikk (1) bekezdésének és a XXVIII. cikk (7) bekezdésének, valamint a 28. cikk megsértésére, továbbá a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 270. § (2) bekezdése és a 275. § megsértésére hivatkozott.
[3]	Az alkotmányjogi panasz alapjául szolgáló ügy előzménye szerint az indítványozó, mint a per felperese és az alperes kölcsönszerződést kötöttek BMW típusú gépjármű vételárának finanszírozása céljából. A szerződés alapján az alperes kölcsönt nyújtott a felperesnek, a szerződésben mértékadó devizanemként a CHF-et jelölték meg. A felek a kölcsön biztosítására az alperes javára vételi jogot alapítottak. Ezt követően az alperes az indítványozó nemteljesítésére hivatkozással a szerződést felmondta.
[4]	Az indítványozó keresetében 1 103 393 Ft megfizetésére, valamint a gépjármű törzskönyvének, illetve a vételi jog és az elidegenítési és terhelési tilalom törlésére vonatkozó nyilatkozatának kiadására kérte kötelezni az alperest. Az indítványozó perbeli érvelése szerint a kölcsönkötelem a felek közötti akarategyezőség hiányában nem jött létre, illetve a kölcsönszerződés, az üzletszabályzat és a járulékos jogviszonyok érvénytelenek.
[5]	Az elsőfokú bíróság ítéletében a kölcsönszerződést érvényessé nyilvánította akként, hogy az éves ügyleti kamat mértéke 17,86%, megállapította továbbá, hogy az üzletszabályzat bizonyos pontjai érvénytelenek. Kötelezte az alperest a gépjármű kapcsán bejegyzett vételi jog és elidegenítési, terhelési tilalom törlésére vonatkozó nyilatkozat kiadására. Ezt meghaladóan a keresetet és a viszontkeresetet elutasította. Az indítványozó fellebbezése nyomán eljárt másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletének megfellebbezett rendelkezését részben megváltoztatta és kötelezte az alperest a gépjármű törzskönyvének a felperes részére történő kiadására, ezt meghaladóan az elsőfokú ítéletet helybenhagyta.
[6]	A jogerős ítélet ellen mindkét peres fél felülvizsgálati kérelmet terjesztett elő. Az indítványozó felülvizsgálati kérelmében a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését és a keresete egészének helytadó határozat meghozatalát kérte, keresetében a perbeli szerződés létre nem jötte, illetve érvénytelensége jogkövetkezményeként 1 103 393 Ft és járulékai megfizetésére kérte kötelezni az alperest. A Kúria Gfv.VII.30.358/2016/9. számú ítéletében az indítványozó felülvizsgálati kérelmét hivatalból elutasította, mert a Pp. 271. § (2) bekezdése értelmében felülvizsgálatnak nincs helye olyan vagyonjogi ügyekben, ahol a felülvizsgálati kérelemmel vitatott érték a 3 millió Ft-ot nem haladja meg. A Kúria indokolása szerint a perbeli jogvita vagyonjogi ügynek minősül, ezért a Kúria az indítványozó felülvizsgálati kérelmét – annak egyértelmű petitumára tekintettel – hivatalból elutasította. A Kúria a jogerős ítéletet a Pp. 275. § (2) bekezdése alapján az alperes felülvizsgálati kérelmének keretei között vizsgálta és nem találta jogszabálysértőnek, mert már több eseti döntésében is arra a következtetésre jutott a törzskönyv kiadása iránti kereseti kérelemmel kapcsolatban, hogy az nem önálló biztosítékként, hanem az opciós szerződés biztosítékaként szolgált.
[7]	2. Az indítványozó ezt követően nyújtott be alkotmányjogi panaszt a Kúria ítéletével szemben, mert álláspontja szerint a perbeli tisztességtelenségi hivatkozásai ellenére a Kúria az ügyet vagyonjogi ügynek tekintette. Az indítványozó szerint a Pp. nem ad fogalmi meghatározást arra, hogy mi minősül vagyonjogi ügynek. Az indítványozó álláspontja szerint ebből fakadóan, önmagában azért vagyonjogi ügynek minősíteni egy perbeli ügyet, mert a Kúriának a pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseire vonatkozó jogegységi határozatával kapcsolatos egyes kérdések rendezéséről szóló 2014. évi XXXVIII. törvényben rögzített elszámolás szabályairól és egyes egyéb rendelkezésekről szóló 2014. évi XL. törvény (a továbbiakban: Elszámolási törvény) alapján kötelezően pénzben kell megjelölni a további jogkövetkezményt, öncélú, visszaélésszerű és jogsértő jogértelmezés különösen úgy, hogy a Kúria nem adja indokát annak, hogy milyen szempontok miatt minősítette így az ügyet. Az indítványozó szerint a Pp. 23. §-ából az következik, hogy az a) ponton kívüli ügyeket a jogalkotó kivette a vagyonjogi ügyek fogalmi köréből, így azokat akkor sem lehet vagyonjogi ügynek tekinteni, ha abban a felek pénzbeli marasztalást kérnek. Az indítványozó érvelése szerint például egy sajtóhelyreigazítási, egy képmáshoz és hangfelvételhez kötődő, egy értékpapír jogviszonyból származó perben pénzbeli marasztalási petitum lesz előterjesztve, mint ahogy a Pp. 23. § (1) bekezdés b)–o) pontig felsorolt perek szinte mindegyikében valószínűsíthető az ilyen típusú petitum, de ettől még ezek a perek nem minősülnek pusztán vagyonjogi pernek. Az indítványozó szerint a deviza alapú kölcsönszerződések tisztességtelenségére is irányuló perek [Pp. 23. § (1) bekezdés k) pont] a törvény erejénél fogva pénzbeli marasztalásra is irányulnak, azonban az ezt előíró Elszámolási törvény sem határozza meg a vagyonjogi ügy fogalmát, illetve nem zárja ki a felülvizsgálat lehetőségét sem. Ezen túlmenően az indítványozó szerint a Pp.-nek sincs olyan rendelkezése, amely a Pp. 23. § (1) bekezdés b)–o) pontjaiban felsorolt ügytípusokat vagyonjogi pernek minősítené. Az indítványozó szerint a Pp. 271. § (2) bekezdése csak a Pp. 23. § (1) bekezdés b) pontját említi meg kivételként, és a többit nem, holott mindegyik ügytípusnál valószínű a pénzbeli marasztalási petitum. Következésképpen a Pp. 23. § (1) bekezdés a) pontján kívüli ügyek, akármilyen összegű marasztalásra is irányulnak, nem minősülnek vagyonjogi ügynek, kivéve, ha ennek kizártságát a Pp. külön és egyértelműen nevesíti, amint a Pp. 23. § (1) bekezdés b) pontja esetében a Pp. 271. § (2) bekezdése. Az indítványozó arra is hivatkozott, hogy azon deviza alapú kölcsönszerződések esetén, amikor pénzmozgással nem járó rendelkezések tisztességtelenségének megállapítását kérik, szintén van lehetőség felülvizsgálatra, annak ellenére, hogy ezek nem megállapítási perek és nincs pénzbeli marasztalás előterjesztve. Az indítványozó szerint a Kúria tévesen, jogsértő, illetve jogszabály és az Alaptörvény céljaival ellentétes módon értelmezte a vagyonjogi ügy fogalmát különösen úgy, hogy a jogalkotó nem ad arra nézve meghatározást és érdemi szempontokat. Az indítványozó szerint a Kúria ezen eljárása azt eredményezte, hogy nem tudott élni az Alaptörvény és a Pp. adta jogaival és nem tudta érvényesíteni a Kúria előtt a jogorvoslati igényét.
[8]	3. Az Alkotmánybíróság az Abtv. 56. § (1)–(2) bekezdése értelmében elsőként az alkotmányjogi panasz befogadhatósága törvényi feltételeinek fennállását vizsgálta meg.
[9]	Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az indítvány határidőben került benyújtásra. Az indítványozó érintettnek tekinthető és a rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségeit kimerítette.
[10]	Az indítványozó megjelölte az Alkotmánybíróság hatáskörére vonatkozó törvényi rendelkezést, az Alaptörvény sérülni vélt rendelkezéseit [B) cikk (1) bekezdés, R) cikk (2) bekezdés, XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdései, 28. cikk].
[11]	Az Abtv. 27. §-ának a) és b) pontjai értelmében az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdés d) pontja alapján alaptörvény-ellenes bírói döntéssel szemben az egyedi ügyben érintett személy vagy szervezet alkotmányjogi panasszal fordulhat az Alkotmánybírósághoz, ha az ügy érdemében hozott döntés vagy a bírósági eljárást befejező döntés az indítványozó Alaptörvényben biztosított jogát sérti, és az indítványozó jogorvoslati lehetőségeit már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
[12]	Az Abtv. 52. § (1) bekezdése előírja, hogy az indítványnak határozott kérelmet kell tartalmaznia. A kérelem akkor határozott, ha egyértelműen megjelöli az Abtv. 52. § (1b) bekezdés a)–f) pontjaiban foglaltakat. Az Abtv. 52. § (2) bekezdése alapján az Alkotmánybíróság által lefolytatott vizsgálat az indítványban megjelölt alkotmányossági kérelemre korlátozódik.
[13]	Az indítványozó álláspontja szerint a Kúria tévesen értelmezte a Pp. felülvizsgálatra vonatkozó 270. § (2) bekezdését és a 275. §-t, erre alapítottan állította az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésének, R) cikk (1)–(2) bekezdésének, a XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdéseinek és a 28. cikkének a sérelmét is.
[14]	Az Alkotmánybíróság elöljáróban arra mutat rá, hogy az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésére az indítványozó által hivatkozott tartalommal nem alapítható alkotmányjogi panasz, mert az nem tekinthető Alaptörvényben biztosított jognak. Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint a B) cikk (1) bekezdése szerinti alkotmányjogi panaszt csak két kivételes esetben – a visszaható hatályú jogalkotásra és a felkészülési idő hiányára alapított indítványok esetében – vizsgálja érdemben {3033/2013. (II. 12.) AB határozat, Indokolás [7]}.
[15]	Az indítványozó az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdésének a megsértésére is hivatkozott, amely rendelkezés az Alaptörvény Alapvetés című részében található, az nem tekinthető Alaptörvényben biztosított jognak, így az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdésére alapított alkotmányjogi panasz benyújtására az indítványozónak nincs lehetősége {3203/2015. (X. 14.) AB végzés, Indokolás [9]}.
[16]	Ugyanígy az Alaptörvény 28. cikke sem tekinthető Alaptörvényben biztosított jognak, mert annak címzettjei a bíróságok, így ezen rendelkezés nem fogalmaz meg olyan jogot, amelyre alkotmányjogi panaszt önállóan lehetne alapítani {3231/2014. (IX. 22.) AB határozat, Indokolás [7]}.
[17]	A fentiekre tekintettel az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az alkotmányjogi panasz az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésével, R) cikk (2) bekezdésével, valamint 28. cikkével összefüggésben nem felel meg a befogadhatóság feltételeinek.
[18]	4. Az Abtv. 29. §-a értelmében alapvető feltétel, hogy az alkotmányjogi panasz a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenességet tartalmazzon, vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdést vessen fel.
[19]	Az indítványozó alkotmányjogi panaszában kifejezetten a Kúria – a felülvizsgálati kérelmét hivatalból elutasító – határozatát kifogásolta, indítványában az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdésének sérelmét a Pp. megsértésére alapította.
[20]	Az Alkotmánybíróság gyakorlata töretlen abban, hogy „az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdésében rögzített jogorvoslathoz való jog a rendes jogorvoslatokra vonatkozik. […] [A] felülvizsgálat – mint rendkívüli jogorvoslat – az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdésében foglalt rendelkezéssel nem hozható összefüggésbe” {3025/2016. (II. 23.) AB határozat, Indokolás [24]}. Következésképpen az indítványozó által kifogásolt kúriai határozat esetében érdemi összefüggés hiányában nem állapítható meg az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdésének a sérelme.
[21]	Az Alkotmánybíróság kiemeli, hogy a vagyonjogi per fogalmát a Pp. nem határozza meg, azonban az 1/2009. Polgári jogegységi határozat értelmében – függetlenül a jogviszony anyagi jogi sajátosságaitól – a bírói gyakorlat vagyonjogi pernek minősíti azon jogvitákat, amelyekben a perben érvényesített követelés értéke pénzösszegben meghatározható, ugyanakkor a per vagyonjogi természetén nem változtat azon körülmény, hogy a perben egyéb, nem vagyonjogi igényt is érvényesíteni kívánnak a felek [lásd például: BH1991.476, BH2009.332].
[22]	Az Alkotmánybíróság ezzel összefüggésben arra mutat rá, hogy az Alaptörvény 24. cikk (1) bekezdése alapján az Abtv. 27. §-ából következően az alkotmányjogi panasszal kapcsolatos hatásköre – az indítványozó Alaptörvényben biztosított jogának védelmén keresztül – az Alaptörvény védelmét biztosítja. Következésképpen a rendes bíróságok által elkövetett vélt vagy valós jogszabálysértések önmagukban nem adhatnak alapot alkotmányjogi panasz előterjesztésére, ellenkező esetben az Alkotmánybíróság burkoltan negyedfokú bírósággá válna {3268/2012. (X. 4.) AB végzés, Indokolás [28]}.
[23]	Az Alkotmánybíróság hangsúlyozza, hogy „[a] jogszabályokat a bíróságok értelmezik, az Alkotmánybíróság csak az értelmezési tartomány alkotmányos kereteit jelölheti ki” {3090/2017. (IV. 28.) AB végzés, Indokolás [27]}. Az Alkotmánybíróság erre figyelemmel nem foglalhat állást a bíróság döntési jogkörébe tartozó szakjogi vagy kizárólag törvényértelmezési kérdésben {3392/2012. (XII. 30.) AB végzés, Indokolás [6]; 3017/2013. (I. 28.) AB végzés, Indokolás [3]; 3028/2014. (II. 17.) AB végzés, Indokolás [12]; 3098/2014. (IV. 11.) AB végzés, Indokolás [28]}.
[24]	Az Alkotmánybíróság mindezek alapján megállapítja, hogy a Kúria az indítványozó jogértelmezésétől eltérően, a joggyakorlatra utalással értelmezte a felülvizsgálatra vonatkozó, alkalmazott Pp. rendelkezéseket, amely önmagában nem veti fel a támadott bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség kételyét és nem alapoz meg alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdést sem.
[25]	Megjegyzendő, hogy amennyiben az alapul fekvő ügyben a Pp. megsértése bizonyított lenne, az önmagában nem eredményezné a tisztességes bírósági eljáráshoz való jog sérelmét, hiszen egy eljárási szabály megsértése egyidejűleg nem eredményez szükségszerűen alapjogi sérelmet.
[26]	Az indítványozó a támadott ítélet alaptörvény-ellenességét egyebekben nem indokolta, az Alkotmánybíróság nem talált olyan körülményt, amelyet a tisztességes bírósági eljáráshoz való joggal összefüggésben, alkotmányos jelentőségű eljárási szabályok érvényesülését érintő, alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésként vagy a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenességként lehetne értékelni.
[27]	Az Alkotmánybíróság mindezek alapján az alkotmányjogi panaszt – részben a határozott kérelem követelményeinek való meg nem felelés, részben pedig az Abtv. 29. §-ában írt befogadási feltétel teljesülése hiányában – az Abtv. 56. § (1)–(3) bekezdése alapján eljárva az Ügyrend 30. § (2) bekezdés a) és h) pontjai alapján visszautasította.
. 3358/2017. (XII. 22.)

matches: Kúria Kúria bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria


(4)4 E törvény hatálya – a 4/A. § kivételével – nem terjed ki az olyan közlésekre, amelyet gazdasági vagy szakmai tevékenység, vagy közfeladat körén kívül eső célból eljáró személy tesz információs társadalommal összefüggő szolgáltatás igénybevételével, ideértve az ilyen módon tett szerződési nyilatkozatokat is.
h)34 a szolgáltató részére a tárhelyet biztosító, a 2. § l) pont lc) alpontjában meghatározott szolgáltató székhelyét, telephelyét, az elérhetőségére vonatkozó adatokat, különösen az igénybe vevőkkel való kapcsolattartásra szolgáló, rendszeresen használt elektronikus levelezési címét, kivéve, ha a szolgáltató részére nyújtott tárhelyszolgáltatás jellegéből adódóan ezek az adatok egyébként is megismerhetőek.
A kiskorúak védelme és a Gyermekvédelmi Internet-kerekasztal35
4/A. §36 (1) A szolgáltató által közzétett – a sajtószabadságról és a médiatartalmak alapvető szabályairól szóló 2010. évi CIV. törvény szerinti médiatartalomnak nem minősülő – olyan információ, amely súlyosan károsíthatja a kiskorúak szellemi, lelki, erkölcsi vagy fizikai fejlődését, különösen azáltal, hogy meghatározó eleme az erőszak, illetve a szexualitás közvetlen, naturális ábrázolása, csak az információt tartalmazó aloldalon az információ megjelenítése előtt közzétett, a kiskorúak lehetséges veszélyeztetéséről szóló tájékoztatást tartalmazó figyelmeztető jelzéssel, továbbá az aloldal forráskódjában szereplő olyan azonosítókkal tehető közzé, amelyek utalnak a tartalom kategóriájára, és amelyek az elektronikus hírközlésről szóló 2003. évi C. törvény (a továbbiakban: Eht.) 149/A. § (1) bekezdése szerinti szűrőszoftverek (a továbbiakban: szűrőszoftver) által felismerhetők.
(2) Az (1) bekezdésben foglalt rendelkezés általános érvényesülését a Gyermekvédelmi Internet-kerekasztal (a továbbiakban: Kerekasztal) kíséri figyelemmel, emellett ösztönzi és támogatja a médiatartalom-szolgáltatások és az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások terén a kiskorúak védelmét szolgáló egyéb jogszabályi előírások – a 2. § l) pont la)–ld) alpontjában meghatározott közvetítő szolgáltatók, valamint a tartalomszolgáltatók szakmai szervezetei önszabályozó tevékenysége által támogatott – hatályosulását.
4/B. §37 (1) A Kerekasztal a Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság (a továbbiakban: Hatóság) Elnökének az elektronikus kereskedelmi szolgáltatás és az elektronikus hírközlési szolgáltatás útján hozzáférhető médiatartalmak, információk tekintetében a kiskorúak egészséges fejlődését biztosító jogszabályi előírások elfogadását és hatályosulását elősegítő javaslattevő, véleményező, tanácsadó testülete.
(3)38 A Kerekasztal elnökét és két tagját a Hatóság Elnöke, egy tagját az informatikáért felelős miniszter, egy tagját az e-közigazgatásért felelős miniszter jelöli.
(7) A Kerekasztal elnöke, tagja megbízatásának megszűnése esetén az (1)–(5) bekezdés szerinti eljárás alapján kell az új elnököt vagy tagot kinevezni.
4/C. §39 (1) A Kerekasztal maga határozza meg ügyrendjét, amelyet a Hatóság Elnöke hagy jóvá.
4/D. §40 (1) A Kerekasztal kötelező erővel nem bíró, a médiatartalom-szolgáltatók, az elektronikus kereskedelmi szolgáltatók és az elektronikus hírközlési szolgáltatók jogkövető magatartását elősegítő ajánlások, állásfoglalások kiadására jogosult. A Kerekasztal feladata továbbá a kiskorúak és szüleik médiatudatosságát növelő intézkedések kezdeményezése.
Az elektronikus úton történő szerződéskötésre vonatkozó szabályok41
5. § (1)42 A szolgáltató köteles az információs társadalommal összefüggő szolgáltatásra vonatkozó általános szerződési feltételeket oly módon hozzáférhetővé tenni, amely lehetővé teszi az igénybe vevő számára, hogy tárolja és előhívja azokat.
(2)43 A szolgáltató az igénybe vevő megrendelésének elküldését megelőzően köteles egyértelműen tájékoztatni az igénybe vevőt:
d)44 a szerződéskötés lehetséges nyelveiről;
(4)45 Nem kell alkalmazni e § rendelkezéseit a kizárólag elektronikus levelezés vagy azzal egyenértékű egyéni kommunikációs eszközzel tett címzett nyilatkozatok útján történő szerződéskötésre.
6. § (1)46 A szolgáltató köteles megfelelő, hatékony és hozzáférhető technikai eszközökkel biztosítani, hogy az igénybe vevő az adatbeviteli hibák azonosítását és kijavítását megrendelésének elektronikus úton való elküldése előtt el tudja végezni. Ilyen lehetőség hiányában az igénybe vevő megrendelése nem minősül szerződéses nyilatkozatnak.
(2)47 A szolgáltató köteles az igénybe vevő megrendelésének megérkezését az igénybe vevő felé elektronikus úton haladéktalanul visszaigazolni. Amennyiben e visszaigazolás az igénybe vevő megrendelésének elküldésétől számított, a szolgáltatás jellegétől függő elvárható határidőn belül, de legkésőbb 48 órán belül az igénybe vevőhöz nem érkezik meg, az igénybe vevő mentesül az ajánlati kötöttség vagy szerződéses kötelezettség alól.
(3)48 A megrendelés és annak visszaigazolása akkor tekintendő a szolgáltatóhoz, illetve az igénybe vevőhöz megérkezettnek, amikor az számára hozzáférhetővé válik.
(5)49 Az (1) és (2) bekezdések rendelkezéseit nem kell alkalmazni a kizárólag elektronikus levelezés vagy azzal egyenértékű egyéni kommunikációs eszközzel tett címzett nyilatkozatok útján történő szerződéskötésre.
A szolgáltató és a közvetítő szolgáltató felelőssége50
7. §51 (1) A szolgáltató felel az általa rendelkezésre bocsátott, jogszabályba ütköző tartalmú információért.
8. § (1)52 A 2. § la) pontjában meghatározott közvetítő szolgáltató akkor nem felel a továbbított információért, ha
9. §53 A 2. § lb) pontjában meghatározott közvetítő szolgáltató akkor nem felel az információ közbenső és átmeneti jellegű automatikus tárolásával okozott kárért, ha
10. §54 A 2. § lc) pontjában meghatározott közvetítő szolgáltató akkor nem felel az igénybe vevő által biztosított információért, ha
b)55 amint az a) pontban foglaltakról tudomást szerzett, haladéktalanul intézkedik az információ eltávolításáról, vagy a hozzáférést nem biztosítja.
11. §56 A 2. § ld) pontjában meghatározott közvetítő szolgáltató akkor nem felel az információ 2. § ld) pontja szerinti hozzáférhetővé tételével okozott kárért, ha
b)57 amint az a) pontban foglaltakról tudomást szerzett, haladéktalanul intézkedik az elérési információ eltávolításáról vagy a hozzáférés megtiltásáról.
Eljárás elektronikus úton közzétett jogellenes adat ideiglenes vagy végleges hozzáférhetetlenné tétele érdekében58
12/A. §59 (1) Ha büntetőeljárás során a bíróság az elektronikus adat ideiglenes hozzáférhetetlenné tételét rendelte el, a 2. § lc) alpontjában meghatározott szolgáltató az elrendelésről szóló határozat kézhezvételétől számított egy munkanapon belül intézkedik az elektronikus úton közzétett jogellenes adat visszaállítható módon történő eltávolításáról.
13. § (1)60 Az a jogosult, akinek a szerzői jogi törvény által védett szerzői művén, előadásán, hangfelvételén, műsorán, audiovizuális művén, adatbázisán fennálló jogát, továbbá a védjegyek és a földrajzi árujelzők oltalmáról szóló törvényben meghatározott, a védjegyoltalomból eredő kizárólagos jogát a szolgáltató által hozzáférhetővé tett információ – ide nem értve a hozzáférhetővé tett információ szabványosított címét – sérti (a továbbiakban: jogosult), teljes bizonyító erejű magánokiratba vagy közokiratba foglalt értesítésével felhívhatja a 9–11. §-okban meghatározott szolgáltatót a jogát sértő tartalmú információ eltávolítására.
(9)61 Ha a jogosult a (7) bekezdés szerinti értesítés átvételétől számított 10 munkanapon belül az értesítés szerinti jogsértéssel kapcsolatos igényét abbahagyás és eltiltás iránti ideiglenes intézkedés iránti kérelmet is tartalmazó kereset vagy fizetési meghagyás iránti kérelem benyújtása útján érvényesíti vagy büntető feljelentést tesz, a szolgáltató a bíróság erre vonatkozó, ideiglenes intézkedést elrendelő határozatának kézhezvételétől számított 12 órán belül a (4) bekezdésben foglaltak megfelelő alkalmazásával a (2) bekezdés szerinti értesítésben megjelölt információhoz való hozzáférést ismételten nem biztosítja, illetve az információt ismételten eltávolítja. A szolgáltató intézkedéséről a bírósági határozat másolatának megküldésével az érintett igénybe vevőt az intézkedés megtételétől számított 1 munkanapon belül értesíti.
(10)62 A jogosult köteles a (9) bekezdés szerinti eljárásban hozott jogerős érdemi határozatokról – ideértve az ideiglenes intézkedés elrendelését vagy a kérelem elutasítását is – a szolgáltatót haladéktalanul értesíteni. Az érdemi határozatban foglaltaknak a szolgáltató haladéktalanul köteles eleget tenni.
(13)63 Az a kiskorú, akinek személyiségi jogát a szolgáltató által hozzáférhetővé tett információ – ide nem értve a hozzáférhetővé tett információ szabványosított címét – a megítélése szerint sérti (e § alkalmazásában a továbbiakban: kiskorú jogosult), vagy a cselekvőképtelen kiskorú jogosult esetében a törvényes képviselője (a továbbiakban: törvényes képviselő) teljes bizonyító erejű magánokiratba vagy közokiratba foglalt értesítésével, vagy a kiskorú jogosult, illetve törvényes képviselője azonosítására alkalmas más módon, így különösen ajánlott postai küldeményben (e § alkalmazásában a továbbiakban együtt: értesítés) felhívhatja a 2. § l) pont lb)–ld) alpontjában meghatározott szolgáltatót a kiskorú jogosult személyiségi jogát sértő tartalmú információ eltávolítására. Korlátozottan cselekvőképes kiskorú jogosult személyiségi jogát sértő tartalmú információ esetén a kiskorú jogosult törvényes képviselője is felhívhatja az értesítéssel a szolgáltatót a kiskorú jogosult személyiségi jogát sértő tartalmú információ eltávolítására. Az értesítésben meg kell jelölni annak indokait is, hogy a sérelmezett tartalom miért sérti a kiskorú jogosult személyiségi jogait.
(14)64 A (13) bekezdés szerinti jogsértés esetén az eljárást a (2)–(12) bekezdésben foglaltaknak megfelelően kell lefolytatni az alábbi eltérésekkel:
(15)65 Ha a szolgáltató nem tesz eleget a (14) bekezdés a)–c) pontjában foglalt kötelezettségeinek, vagy az e) pont alapján elutasítja a kérelmet, a kiskorú jogosult vagy a törvényes képviselője a kiskorú személyiségi jogai vélelmezett megsértése miatt a Kerekasztalhoz fordulhat. A Kerekasztal az ilyen bejelentéseket megvizsgálva, azok általános tapasztalatait a 4/A. § (2) bekezdése szerinti tevékenysége során felhasználja.
13/A. §66 (1)67 A szolgáltató az információs társadalommal összefüggő szolgáltatás nyújtására irányuló szerződés létrehozása, tartalmának meghatározása, módosítása, teljesítésének figyelemmel kísérése, az abból származó díjak számlázása, valamint az azzal kapcsolatos követelések érvényesítése céljából kezelheti az igénybe vevő azonosításához szükséges természetes személyazonosító adatokat és lakcímet.
(2)68 A szolgáltató az információs társadalommal összefüggő szolgáltatás nyújtására irányuló szerződésből származó díjak számlázása céljából kezelheti az információs társadalommal összefüggő szolgáltatás igénybevételével kapcsolatos természetes személyazonosító adatokat, lakcímet, valamint a szolgáltatás igénybevételének időpontjára, időtartamára és helyére vonatkozó adatokat.
(4)69 A szolgáltató a szolgáltatás igénybevételével kapcsolatos adatokat bármely, a (3) bekezdésben meghatározottaktól eltérő célból – így különösen szolgáltatása hatékonyságának növelése, az igénybe vevőnek címzett elektronikus hirdetés vagy egyéb címzett tartalom eljuttatása, piackutatás céljából – csak az adatkezelési cél előzetes meghatározása mellett és az igénybe vevő hozzájárulása alapján kezelhet.
(7)70 Az (1)–(3) bekezdésben meghatározott célokból kezelt adatokat törölni kell a szerződés létrejöttének elmaradását, a szerződés megszűnését, valamint a számlázást követően. A (4) bekezdésben meghatározott célból kezelt adatokat törölni kell, ha az adatkezelési cél megszűnt, vagy az igénybe vevő így rendelkezik. Törvény eltérő rendelkezése hiányában az adattörlést haladéktalanul el kell végezni.
különös szabályok71
14. §72 (1) E törvény alkalmazásában elektronikus hirdetés bármely információs társadalommal összefüggő szolgáltatás vagy – a beszédcélú telefonhívás kivételével – elektronikus hírközlés útján közölt:
14/A. §73 (1) Az elektronikus hirdetéshez kapcsolódóan egyértelmű tájékoztatást kell adni:
14/B. §74 (1)75 Az elektronikus hirdető vagy az elektronikus hirdetés közzétevőjének beazonosítása céljából a közvetítő szolgáltató a Hatóság megkeresésére köteles a Hatóság rendelkezésére bocsátani a következő adatokat, ha azok a közvetítő szolgáltató rendelkezésére állnak:
14/C. §76 (1) A szabályozott szakmát információs társadalmi szolgáltatás nyújtása útján gyakorló személy mint elektronikus hirdető érdekében végzett elektronikus hirdetési tevékenységre vonatkozóan a szabályozott szakma gyakorlására irányadó szabályok, így különösen a szakmai érdekképviseleti szervek, kamarák által a saját tagjaikra vonatkozóan megállapított magatartási szabályok – az alkalmazandó jogszabályi rendelkezések sérelme nélkül – szigorúbb, illetve részletesebb követelményeket határozhatnak meg.
15/A. §79 (1) Az állam – az információs társadalommal kapcsolatos tevékenységet ellátó szervezetek függetlenségének tiszteletben tartásával – ösztönzi az önszabályozást, így különösen
(2)80 Az állam ösztönzi továbbá, hogy az információs társadalommal kapcsolatos tevékenységet ellátó szervezetek az informatikáért felelős miniszterrel – amennyiben a szolgáltatás az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás bármely részes államába is irányul, az Európai Bizottsággal is – együttműködve az érdekeltek számára tájékoztatást adhassanak a magatartási kódexeikről, azok alkalmazásának tapasztalatairól, az elektronikus kereskedelemre gyakorolt hatásairól.
(5)–(6)82
(7)83
(8)–(9)84
(10)–(14)85
16/A. §86 (1) A 4. §-ban, az 5. §-ban és a 14/A. §-ban foglalt rendelkezések megsértése esetén az eljárás lefolytatására a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló törvényben meghatározott hatóság jogosult. Az eljáró hatóság a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló törvényben meghatározott szabályok szerint jár el.
a)87 a pénzügyi közvetítőrendszer felügyeletével kapcsolatos feladatkörében eljáró Magyar Nemzeti Bank jár el a Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény (a továbbiakban: MNBtv.) 39. §-ában meghatározott törvények hatálya alá tartozó tevékenységet folytató szervezetek, személyek tekintetében az MNBtv. szabályai szerint,
16/B. §88 (1)89
(2)90 Az elsőfokú szerv a Hatóság Hivatala. Az elsőfokú határozat ellen a Hatóság Elnökéhez lehet fellebbezni.
16/C. §91 (1)92 A Hatóság kéretlen elektronikus hirdetéssel kapcsolatos felügyeleti eljárása kérelemre vagy hivatalból indul. Ha az igények önálló érvényesítése a sérelmet szenvedett fogyasztók számára tekintettel nem lenne célravezető, az eljárás megindítására a fogyasztói érdekképviseletet ellátó közigazgatási szervek és egyesületek is jogosultak.
(2)93 A Hatóság eljárásában az általuk védett fogyasztói érdekek védelme körében, a 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkét átültető jogszabályi rendelkezések megsértésére hivatkozással az ügyfél jogai illetik meg az Európai Gazdasági Térség bármely államának joga alapján létrejött azon feljogosított egységeket is, amelyek a 2009/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikk (3) bekezdése alapján az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett jegyzéken szerepelnek.
(3)94 A kérelmet a Hatóság által rendszeresített űrlapon kell benyújtani.
(4)95 A kéretlen elektronikus hirdetéssel kapcsolatos felügyeleti eljárás a jogsértő elektronikus hirdetés közzétételét követő egy éven túl nem indítható meg.
(5)96 Az igazságügyért felelős miniszter az általa vezetett minisztérium honlapján tájékoztató jelleggel közli a (2) bekezdésben említett közösségi jogi rendelkezéseket átültető jogszabályi rendelkezéseket.
16/D. §97 (1)98 A Hatóság a kéretlen elektronikus hirdetéssel összefüggő rendelkezések megsértése esetén
c)99 a jogsértés megszüntetése érdekében határozathozatal helyett hatósági szerződést köthet azzal az ügyféllel, aki vállalja, hogy felhagy a jogsértő magatartással és magatartását a hatósági szerződésben meghatározott módon hozza összhangba a kéretlen elektronikus hirdetésre vonatkozó rendelkezésekkel,
d)100 felhívhatja a 2. § la) pont szerinti közvetítő szolgáltató figyelmét arra, hogy az elektronikus hirdető, az elektronikus hirdetési szolgáltató vagy az elektronikus hirdetés közzétevője a közvetítő szolgáltató által nyújtott előfizetői vagy hálózati szolgáltatást jogszabálysértő elektronikus hirdetés küldésére használja,
e)101 ötvenezer forinttól ötszázezer forintig terjedő összegű elektronikus kereskedelmi bírságot szabhat ki.
(2)102 Az elektronikus kereskedelmi bírság összegét az eset összes körülményeire – így különösen az igénybe vevők, illetve az elektronikus hirdetés címzettjei érdekei sérelmének körére, súlyára, a jogsértő állapot időtartamára, a jogsértő magatartás ismételt jellegére – tekintettel kell meghatározni. A bírság többszörös jogsértés esetén ismételten is kiszabható.
(3)103 Az elektronikus kereskedelmi bírságot a Hatóság számlájára kell megfizetni.
(4)104 A Hatóság az ügydöntő határozat meghozataláig terjedő időtartamra végzésében azonnali hatállyal megtilthatja a jogsértő magatartás további folytatását, illetve elrendelheti a jogsértő állapot megszüntetését, ha erre – az érdekeltek jogi vagy gazdasági érdekeinek védelme miatt – halaszthatatlanul szükség van. E döntését a Hatóság soron kívül hozza meg. A Hatóság végzése ellen önálló fellebbezésnek van helye, amelyet a Hatóság Tanácsának elnöke bírál el.
(5)105 A Hatóság az elektronikus hirdetőt, az elektronikus hirdetési szolgáltatót, valamint az elektronikus hirdetés közzétevőjét határidő kitűzésével a kéretlen elektronikus hirdetésekre vonatkozó rendelkezések teljesítésének hitelt érdemlő módon való igazolására hívhatja fel.
16/E. §106 (1)107 A Hatóság a 14/B. §-ban vagy a Grt. 6. §-ában foglalt rendelkezések megsértése tárgyában hozott jogerős határozatát – az igénybe vevő, illetve az elektronikus hirdetés címzettje személyes adatainak törlése vagy olvashatatlanná tétele mellett – honlapján közzéteszi, ha
(4)108 A közzétett hirdetménynek a közigazgatási hatósági eljárás általános szabályairól szóló törvényben meghatározottakon túl tartalmaznia kell:
c)109 a döntés rendelkező részét a jogorvoslat lehetőségéről szóló tájékoztatás kivételével, valamint
d)110 a határozattal szembeni bírósági felülvizsgálat, felügyeleti eljárás vagy az ügyészi felhívás tényét és – amennyiben rendelkezésre áll – azok eredményét.
16/F. §111 (1)112 A 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtását a 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
(2)113 A kölcsönös jogsegély során az (1) bekezdés szerinti hatóságok a – 2008/282/EK bizottsági határozattal módosított – 2007/76/EK bizottsági határozatnak megfelelően járnak el.
(3)114 Az igazságügyért felelős miniszter az általa vezetett minisztérium honlapján tájékoztató jelleggel közli az (1) bekezdésben említett közösségi jogi rendelkezéseket átültető jogszabályi rendelkezéseket.
16/G. §115 A Kerekasztalt 2014. március 1-ig meg kell alakítani.
17. §116 (1)117 Az informatikáért felelős miniszter köteles
b)118 ötévenként jelentést tenni az Európai Bizottságnak a kivételek alkalmazásáról, és abban megindokolni, hogy miért tartja Magyarország szükségesnek bírósági, hatósági vagy egyéb közhatalmat gyakorló személyek jogszabályban előírt kötelező közreműködésével kötött szerződésekre a kivétel fenntartását.
(2)119 Felhatalmazást kap az informatikáért felelős miniszter, hogy az e-közigazgatásért felelős miniszter és a közigazgatási informatika infrastrukturális megvalósíthatóságának biztosításáért felelős miniszter egyetértésével kiadott rendeletben szabályozza
b)121 a digitális archiválás szabályait,122
18. §125 (1)126 Ez a törvény a következő uniós jogi aktusoknak való megfelelést szolgálja:
b)127 az Európai Parlament és a Tanács 2009/22/EK irányelve (2009. április 23.) a fogyasztói érdekek védelme érdekében a jogsértés megszüntetésére irányuló eljárásokról [a 16/C. § (2) bekezdés, a 16/D. § (4) bekezdés és a 16/E. § (1) és (2) bekezdés, a Hatóság eljárásában];
c)128 az Európai Parlament és a Tanács 2002/58/EK irányelve (2002. július 12.) a személyes adatoknak az elektronikus hírközlési ágazatban történő feldolgozásáról és magánjellegének védelméről, 13. cikk 1. és 2. bekezdése.
c)129 a Bizottság 2008/282/EK határozata (2008. március 17.) a fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazásáért felelős nemzeti hatóságok közötti együttműködésről szóló 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a kölcsönös jogsegély vonatkozásában való végrehajtásáról szóló 2007/76/EK határozat módosításáról [a 16/F. § (2) bek.].
4 Az 1. § (4) bekezdése a 2013: CCXLV. törvény 28. §-ával megállapított szöveg.
34 A 4. § h) pontját a 2013: CCXLV. törvény 29. § (1) bekezdése iktatta be.
35 A 4/A. §-t megelőző alcímet a 2013: CCXLV. törvény 29. § (2) bekezdése iktatta be.
36 A 4/A. §-t a 2013: CCXLV. törvény 29. § (2) bekezdése iktatta be.
37 A 4/B. §-t a 2013: CCXLV. törvény 29. § (2) bekezdése iktatta be.
38 A 4/B. § (3) bekezdése a 2014: XXXV. törvény 40. §-ával megállapított szöveg.
39 A 4/C. §-t a 2013: CCXLV. törvény 29. § (2) bekezdése iktatta be.
40 A 4/D. §-t a 2013: CCXLV. törvény 29. § (2) bekezdése iktatta be.
41 Az 5. §-t megelőző alcím a 2008: XLVII. törvény 41. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
42 Az 5. § (1) bekezdése a 2008: XLVII. törvény 41. § (4) bekezdésével megállapított szöveg.
43 Az 5. § (2) bekezdésének bevezető szövegrésze a 2007: XCIV. törvény 5. §-ával megállapított, valamint a 2008: XLVII. törvény 54. §-ának k) pontja szerint módosított szöveg.
44 Az 5. § (2) bekezdésének d) pontja a 2008: XLVII. törvény 41. § (5) bekezdésével megállapított szöveg.
45 Az 5. § (4) bekezdését a 2008: XLVII. törvény 41. § (6) bekezdése iktatta be.
46 A 6. § (1) bekezdése a 2007: XCIV. törvény 6. §-ával megállapított szöveg.
47 A 6. § (2) bekezdése a 2007: XCIV. törvény 6. §-ával megállapított szöveg.
48 A 6. § (3) bekezdése a 2007: XCIV. törvény 6. §-ával megállapított szöveg.
49 A 6. § (5) bekezdése a 2008: XLVII. törvény 41. § (7) bekezdésével megállapított szöveg.
50 A 7. §-t megelőző alcím a 2003: XCVII. törvény 4. §-ával megállapított szöveg.
51 A 7. § a 2007: XCIV. törvény 7. §-ával megállapított szöveg.
52 A 8. § (1) bekezdése a 2003: XCVII. törvény 5. §-ával, bevezető szövegrésze a 2007: XCIV. törvény 8. §-ával megállapított szöveg.
53 A 9. § a 2003: XCVII. törvény 6. §-ával megállapított szöveg.
54 A 10. § a 2003: XCVII. törvény 6. §-ával, bevezető szövegrésze a 2007: XCIV. törvény 9. §-ával megállapított szöveg.
55 A 10. § eredeti b) pontját a 2005: CLXXI. törvény 15. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte és a c) pont szövegét módosította, egyidejűleg a (2) bekezdése az eredeti c) pont jelölését b) pontra változtatta.
56 A 11. § a 2003: XCVII. törvény 6. §-ával megállapított szöveg.
57 A 11. § eredeti b) pontját a 2005: CLXXI. törvény 15. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte és a c) pont szövegét módosította, egyidejűleg a (2) bekezdése az eredeti c) pont jelölését b) pontra változtatta.
58 A 12/A. §-t megelőző alcímet a 2012: CCXXIII. törvény 283. §-a iktatta be.
59 A 12/A. §-t a 2012: CCXXIII. törvény 283. §-a iktatta be.
60 A 13. § (1) bekezdése a 2005: CLXXI. törvény 7. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
61 A 13. § (9) bekezdése a 2005: CLXXI. törvény 7. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
62 A 13. § (10) bekezdése a 2005: CLXXI. törvény 7. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
63 A 13. § (13) bekezdését a 2013: CCXLV. törvény 30. § (1) bekezdése iktatta be.
64 A 13. § (14) bekezdését a 2013: CCXLV. törvény 30. § (1) bekezdése iktatta be.
65 A 13. § (15) bekezdését a 2013: CCXLV. törvény 30. § (1) bekezdése iktatta be.
66 A 13/A. §-t és alcímét a 2003: XCVII. törvény 7. §-a iktatta be.
67 A 13/A. § (1) bekezdése a 2009: LVI. törvény 266. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
68 A 13/A. § (2) bekezdése a 2009: LVI. törvény 266. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
69 A 13/A. § (4) bekezdése a 2005: CLXXI. törvény 8. §-ával megállapított szöveg.
70 A 13/A. § (7) bekezdése a 2009: LVI. törvény 266. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
71 A 14. §-t megelőző alcím a 2008: XLVII. törvény 41. § (8) bekezdésével megállapított szöveg.
72 A 14. § a 2008: XLVII. törvény 41. § (8) bekezdésével megállapított szöveg.
73 A 14/A. §-t és alcímét a 2003: XCVII. törvény 8. §-a iktatta be, szövege a 2008: XLVII. törvény 41. § (8) bekezdésével megállapított szöveg. A 14/A. §-t megelőző alcím ez utóbbi módosító törvény 41. § (8) bekezdése alapján hatályát vesztette.
74 A 14/B. §-t a 2008: XLVII. törvény 41. § (8) bekezdése iktatta be. E módosító törvény 53. § (9) bekezdésének a) pontja alapján a rendelkezést a 2008. szeptember 1. napját követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
75 A 14/B. § (1) bekezdése a 2010: LXXXII. törvény 41. § (15) bekezdésével megállapított, nyitó szövegrésze a 2013: CCXLV. törvény 30. § (2) bekezdése szerint módosított szöveg.
76 A 14/C. §-t a 2008: XLVII. törvény 41. § (8) bekezdése iktatta be.
77 A 15. § a 2009: CXLVIII. törvény 40. §-ával megállapított szöveg.
78 A 15/A. §-t megelőző alcímet a 2003: XCVII. törvény 9. §-a iktatta be, szövegét a 2005: CLXXI. törvény 11. §-a állapította meg.
79 A 15/A. §-t a 2003: XCVII. törvény 9. §-a iktatta be, szövegét a 2005: CLXXI. törvény 11. §-a állapította meg.
80 A 15/A. § (2) bekezdése a 2006: CIX. törvény 170. § (8) bekezdésének k) pontja szerint módosított szöveg.
81 A 16. § (3) bekezdése a 2003: XCVII. törvény 10. § (1) bekezdésével megállapított, valamint a 2008: XLVII. törvény 41. § (18) bekezdésének c) pontja szerint módosított szöveg.
82 A 16. § (5)–(6) bekezdését a 2007: XXII. törvény 18. § (2) bekezdésének a) pontja hatályon kívül helyezte.
83 A 16. § (7) bekezdését a 2007: XXII. törvény 18. § (2) bekezdésének a) pontja hatályon kívül helyezte.
84 A 16. § (8)–(9) bekezdését a 2003: XCVII. törvény 10. § (3) bekezdése iktatta be, hatályon kívül helyezte a 2007: XXII. törvény 18. § (2) bekezdésének a) pontja.
85 A 16. § (10)–(14) bekezdését a 2005: CLXXI. törvény 12. §-a iktatta be, hatályon kívül helyezte a 2007: XXII. törvény 18. § (2) bekezdésének a) pontja.
86 A 16/A. §-t a 2007: XXII. törvény 16. §-a iktatta be, szövege a 2009: CXLVIII. törvény 41. §-ával megállapított szöveg.
87 A 16/A. § (2) bekezdés a) pontja a 2013: CXLIII. törvény 45. §-ával megállapított szöveg.
88 A 16/B. §-t a 2007: XXII. törvény 16. §-a iktatta be. E módosító törvény 18. § (1) bekezdése alapján a rendelkezést a 2007. június 1. napját követően indult eljárásokban kell alkalmazni.
89 A 16/B. § (1) bekezdését a 2009: LVI. törvény 267. §-a hatályon kívül helyezte. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
90 A 16/B. § (2) bekezdése a 2010: CLXXXV. törvény 228. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
91 A 16/C. §-t a 2007: XXII. törvény 16. §-a iktatta be. E módosító törvény 18. § (1) bekezdése alapján a rendelkezést a 2007. június 1. napját követően indult eljárásokban kell alkalmazni.
92 A 16/C. § (1) bekezdése a 2008: XLVII. törvény 41. § (11) bekezdésével megállapított, a 2011: CLXXV. törvény 147. §-a szerint módosított szöveg.
93 A 16/C. § (2) bekezdése a 2009: CXLVIII. törvény 42. §-ával megállapított szöveg.
94 A 16/C. § (3) bekezdése a 2007: XCIV. törvény 12. § (2) bekezdésével megállapított, valamint a 2008: XLVII. törvény 41. § (18) bekezdésének d) pontja szerint módosított szöveg.
95 A 16/C. § (4) bekezdését a 2007: XCIV. törvény 12. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 2009: LVI. törvény 266–267. §-a szerint módosított szöveg. Ez utóbbi módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
96 A 16/C. § (5) bekezdését a 2007: XCIV. törvény 12. § (2) bekezdése iktatta be.
97 A 16/D. §-t a 2007: XXII. törvény 16. §-a iktatta be. E módosító törvény 18. § (1) bekezdése alapján a rendelkezést a 2007. június 1. napját követően indult eljárásokban kell alkalmazni.
98 A 16/D. § (1) bekezdésének bevezető szövegrésze a 2008: XLVII. törvény 41. § (18) bekezdésének e) pontja, a 2009: LVI. törvény 266. §-a szerint módosított szöveg. Ez utóbbi módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
99 A 16/D. § (1) bekezdésének c) pontja a 2008: XLVII. törvény 41. § (18) bekezdésének f) pontja, a 2009: LVI. törvény 266. §-a szerint módosított szöveg. Ez utóbbi módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
100 A 16/D. § (1) bekezdésének új d) pontját a 2007: XCIV. törvény 13. § (1) bekezdése iktatta be, egyidejűleg az eredeti d) pont megjelölését e) pontra változtatva. A 16/D. § (1) bekezdésének d) pontja a 2008: XLVII. törvény 41. § (13) bekezdésével megállapított szöveg. Ez utóbbi módosító törvény 53. § (9) bekezdésének e) pontja alapján a rendelkezést a 2008. szeptember 1. napját követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
101 A 16/D. § (1) bekezdése eredeti d) pontjának megjelölését e) pontra változtatta a 2007: XCIV. törvény 13. § (1) bekezdése.
102 A 16/D. § (2) bekezdése a 2007: XCIV. törvény 13. § (2) bekezdésével megállapított, valamint a 2008: XLVII. törvény 41. § (18) bekezdésének g) pontja szerint módosított szöveg.
103 A 16/D. § (3) bekezdése a 2011: CLXVI. törvény 16. §-ával megállapított szöveg.
104 A 16/D. § (4) bekezdésének harmadik mondatát a 2009: LVI. törvény 265. §-a iktatta be. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
105 A 16/D. § (5) bekezdése a 2008: XLVII. törvény 41. § (14) bekezdésével megállapított, valamint a 2009: LVI. törvény 266. §-a szerint módosított szöveg. Ez utóbbi módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
106 A 16/E. §-t a 2007: XXII. törvény 16. §-a iktatta be. E módosító törvény 18. § (1) bekezdése alapján a rendelkezést a 2007. június 1. napját követően indult eljárásokban kell alkalmazni.
107 A 16/E. § (1) bekezdésének bevezető szövegrésze a 2008: XLVII. törvény 41. § (15) bekezdésével megállapított szöveg.
108 A 16/E. § (4) bekezdésének bevezető szövegrésze a 2009: LVI. törvény 266. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
109 A 16/E. § (4) bekezdésének c) pontja a 2009: LVI. törvény 266. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
110 A 16/E. § (4) bekezdés d) pontja a 2011: CLXIII. törvény 58. §-ával megállapított szöveg.
111 A 16/F. §-t a 2007: XXII. törvény 16. §-a iktatta be. E módosító törvény 18. § (1) bekezdése alapján a rendelkezést a 2007. június 1. napját követően indult eljárásokban kell alkalmazni.
112 A 16/F. § (1) bekezdése a 2008: XLVII. törvény 41. § (16) bekezdésével megállapított szöveg. E módosító törvény 53. § (9) bekezdésének g) pontja alapján a rendelkezést a 2008. szeptember 1. napját követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
113 A 16/F. § (2) bekezdése a 2008: XLVII. törvény 41. § (16) bekezdésével megállapított szöveg.
114 A 16/F. § (3) bekezdését a 2007: XCIV. törvény 15. §-a iktatta be.
115 A 16/G. §-ta 2013: CCXLV. törvény 30. § (3) bekezdése iktatta be.
116 A 17. § a 2002: XLVII. törvény 52. §-ával megállapított szöveg.
117 A 17. § új (1) bekezdését a 2003: XCVII. törvény 11. §-a iktatta be, egyidejűleg az eredeti (1)–(2) bekezdés számozását (2)–(3) bekezdésre változtatva. A 17. § (1) bekezdése a 2005: CLXXI. törvény 13. § (1) bekezdésével megállapított, a 2006: CIX. törvény 170. § (8) bekezdésének k) pontja szerint módosított szöveg.
118 A 17. § (1) bekezdés b) pontja a 2011: CCI. törvény 218. § b) pontja szerint módosított szöveg.
119 A 17. § eredeti (1) bekezdésének számozását (2) bekezdésre változtatta a 2003: XCVII. törvény 11. §-a. A 17. § (2) bekezdése a 2006: CIX. törvény 170. § (8) bekezdésének k) pontja, a 2010: CXLVIII. törvény 180. §-a szerint módosított szöveg.
120 A 17. § (2) bekezdésének a) pontját a 2005: CLXXI. törvény 15. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte.
121 A 17. § (2) bekezdésének b) pontja a 2005: CLXXI. törvény 13. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
122 Lásd a 114/2007. (XII. 29.) GKM rendeletet.
123 A 17. § (2) bekezdésének c) pontját a 2005: CLXXI. törvény 15. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte.
124 A 17. § eredeti (2) bekezdésének számozását (3) bekezdésre változtatta a 2003: XCVII. törvény 11. §-a. A (3) bekezdést a 2007: XCIV. törvény 20. § (3) bekezdésének a) pontja hatályon kívül helyezte.
125 A 18. § a 2007: XXII. törvény 17. §-ával megállapított szöveg.
126 A 18. § (1) bekezdése a 2007: XCIV. törvény 16. §-ával megállapított szöveg.
127 A 18. § (1) bekezdés b) pontja a 2009: CXLVIII. törvény 43. §-ával megállapított szöveg.
128 A 18. § (1) bekezdésének c) pontja a 2008: XLVII. törvény 54. §-ának k) pontja szerint módosított szöveg.
129 A 18. § (2) bekezdésének c) pontját a 2008: XLVII. törvény 41. § (17) bekezdése iktatta be.


text:
Tisztesség, jóerkölcs az üzleti kapcsolatokban | Cégvezetés
Sajnos számtalanszor halljuk, hogy egy-egy, a közvélemény számára stiklis ügyletet azzal próbálnak védeni, hogy erkölcstelen volt ugyan, de jogszerű. Az ilyen szerecsenmosdatás azonban valótlanságot állít, mert a polgári jog szerint a jóerkölcsbe ütköző szerződés egyben jogellenes is. A cikk a jogi norma rangjára emelt üzleti tisztesség tartalmát bontja ki.
A Polgári Törvénykönyv (Ptk.) alapelvként írja elő, hogy a polgári jogok gyakorlása és a kötelezettségek teljesítése során a felek a jóhiszeműség és tisztesség követelményének megfelelően, kölcsönösen együttműködve kötelesek eljárni.
Amennyiben a Ptk. szigorúbb követelményt nem támaszt, a polgári jogi viszonyokban úgy kell eljárni, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható. Saját felróható magatartására előnyök szerzése végett senki sem hivatkozhat. Aki maga sem úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható, a másik fél felróható magatartására sem hivatkozhat.
A törvény tiltja a joggal való visszaélést. Joggal való visszaélésnek minősül a jog gyakorlása, ha az a jog társadalmi rendeltetésével össze nem férő célra irányul, különösen ha a nemzetgazdaság megkárosítására, a személyek zaklatására, jogaik és törvényes érdekeik csorbítására vagy illetéktelen előnyök szerzésére vezetne. Ha a joggal való visszaélés jogszabály által megkívánt nyilatkozat megtagadásában áll, és ez a magatartás nyomós közérdeket vagy különös méltánylást érdemlő magánérdeket sért, a bíróság a fél jognyilatkozatát ítéletével pótolhatja, feltéve hogy az érdeksérelem másképpen nem hárítható el. A jognyilatkozat pótlására különösen akkor kerülhet sor, ha a jognyilatkozat megtételét illetéktelen előny juttatásától tették függővé.
Ugyancsak általános érvényű, alapelvi szabály, hogy a bíróság a kárnak egészen vagy részben való megtérítésére kötelezheti azt, akinek szándékos magatartása más jóhiszemű személyt alapos okkal olyan magatartásra indított, amelyből őt önhibáján kívül károsodás érte.
A fenti általános jogelveken túl a jog néhány aspektusból részletes szabályokat is felállít, amelyek részben konkrét tartalommal töltik ki a tisztesség fogalmát, részben a tisztesség követelményének megsértésével kapcsolatos jogkövetkezményeket írják elő.
Tisztességtelen az általános szerződési feltétel, illetve a fogyasztói szerződésben egyedileg meg nem tárgyalt szerződési feltétel, ha a feleknek a szerződésből eredő jogait és kötelezettségeit, a jóhiszeműség és tisztesség követelményének megsértésével, egyoldalúan és indokolatlanul a szerződési feltétel támasztójával szerződést kötő fél hátrányára állapítja meg.
A feltétel tisztességtelen voltának megállapításakor vizsgálni kell a szerződéskötéskor fennálló minden olyan körülményt, amely a szerződés megkötésére vezetett, továbbá a kikötött szolgáltatás természetét, az érintett feltételnek a szerződés más feltételeivel vagy más szerződésekkel való kapcsolatát.
Nem minősülhet tisztességtelennek a szerződési feltétel, ha azt jogszabály állapítja meg, vagy jogszabály előírásának megfelelően határozzák meg.
A Ptk. szerint jogszabály meghatározhatja azokat a feltételeket, amelyek a fogyasztói szerződésben tisztességtelennek minősülnek, vagy amelyeket az ellenkező bizonyításáig tisztességtelennek kell tekinteni. E jogszabály a 18/1999. (II. 5.) Korm. rendelet, amely szerint a fogyasztói szerződésben tisztességtelennek minősül különösen az a szerződési feltétel, amely
- kizárja, hogy a fogyasztónak visszajárjon a szerződés szerint általa kifizetett összeg, ha a fogyasztó nem teljesít, vagy nem szerződésszerűen teljesít, amennyiben hasonló kikötés a fogyasztóval szerződő felet nem terheli;
Tisztességtelen kamatkikötés
Pénztartozás esetében - ha jogszabály eltérően nem rendelkezik - a kötelezett a késedelembe esés időpontjától kezdve akkor is köteles a késedelemmel érintett naptári félévet megelőző utolsó napon érvényes jegybanki alapkamattal megegyező mértékű kamatot fizetni, ha a tartozás egyébként kamatmentes. A kamatfizetési kötelezettség akkor is beáll, ha a kötelezett késedelmét kimenti. Ha a jogosultnak a késedelembe esés időpontjáig kamat jogszabály vagy szerződés alapján jár, a kötelezett a késedelembe esés időpontjától e kamaton felül - ha jogszabály eltérően nem rendelkezik - a késedelemmel érintett naptári félévet megelőző utolsó napon érvényes jegybanki alapkamat egyharmadával megegyező mértékű kamatot, de összességében legalább az előzőekben meghatározott kamatot köteles megfizetni. A felek által túlzott mértékben megállapított késedelmi kamatot a bíróság mérsékelheti. * Gazdálkodó szervezetek között a késedelmi kamatra vonatkozó szabályokat az alábbiak szerinti eltérésekkel kell alkalmazni: * A késedelmi kamat mértéke a késedelemmel érintett naptári félévet megelőző utolsó napon érvényes jegybanki alapkamat hét százalékkal növelt összege. A kamatfizetési kötelezettség a jogosult fizetési felszólításának (számlájának) kézhezvételétől számított harminc nap elteltétől esedékes, illetve a jogosult teljesítésétől számított harminc nap elteltétől, ha a jogosult fizetési felszólításának (számlájának) kézhezvétele a jogosult teljesítését megelőzte, vagy a kézhezvétel időpontja nem állapítható meg. * A késedelmi kamat mértékét vagy esedékességét a jóhiszeműség és tisztesség követelményének megsértésével egyoldalúan és indokolatlanul a jogosult hátrányára megállapító szerződési kikötést a jogosult megtámadhatja. Az általános szerződési feltételként a szerződés részévé váló, a korában már felsorolt szervezetek is megtámadhatják a bíróság előtt. A megtámadás alapossága esetén a bíróság a kikötés érvénytelenségét a kikötés alkalmazójával szerződő valamennyi félre kiterjedő hatállyal megállapítja. Az érvénytelenség megállapítása nem érinti azokat a szerződéseket, amelyeket a megtámadásig már teljesítettek. A perindításra jogosult szervezet kérheti továbbá az olyan általános szerződési feltétel tisztességtelenségének megállapítását, amelyet szerződéskötések céljából határoztak meg és tettek nyilvánosan megismerhetővé, akkor is, ha az érintett feltétel még nem került alkalmazásra. A bíróság a sérelmes általános szerződési feltétel tisztességtelenségének megállapítása esetén eltiltja a nyilvánosságra hozót a feltétel alkalmazásától. * A felek által a törvényben előírthoz képest túlzottan alacsony mértékben megállapított késedelmi kamatot, továbbá a késedelmi kamat esedékességének a törvénytől eltérően megállapított időpontját a bíróság megváltoztathatja, kivéve ha a törvény rendelkezéseitől való eltérést a szerződéskötéskor fennálló körülmények indokolták.
A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételeket sorolja fel a 93/13/EGK irányelv is. Ennek melléklete szerint tisztességtelennek minősülnek azok a feltételek, amelyek tárgya vagy hatása az, hogy:
- kizárják vagy korlátozzák az eladó vagy szolgáltató jogi felelősségét a fogyasztó halála vagy testi sérülése esetén, amit az eladó vagy szolgáltató cselekedete vagy mulasztása idézett elő;
- jogellenesen kizárják vagy korlátozzák a fogyasztó törvényes jogait az eladóval vagy szolgáltatóval, illetve más féllel szemben arra az esetre, ha az eladó vagy szolgáltató valamely szerződéses kötelezettségét egyáltalán nem vagy csak részben vagy hibásan teljesíti, ideértve a beszámítás lehetőségét is az eladót vagy szolgáltatót megillető tartozás kiegyenlítésére;
- a fogyasztóra nézve kötelező a szerződés, míg az eladó vagy szolgáltató szerződési kötelezettségeinek teljesítése olyan feltételhez kötött, amelynek megvalósítása csak az eladó vagy szolgáltató szándékától függ;
- engedélyezik az eladó vagy szolgáltató számára a fogyasztó által megfizetett összegek megtartását olyan esetekben, amikor a fogyasztó úgy dönt, hogy nem köt szerződést, vagy nem teljesíti a szerződési feltételeket, ugyanakkor nem teszik lehetővé a fogyasztó számára, hogy az eladótól vagy szolgáltatótól ugyanakkora összeget kapjon abban az esetben, ha a szerződést az eladó vagy a szolgáltató mondja fel;
- a kötelezettségét nem teljesítő fogyasztótól aránytalanul magas összeg megfizetését követelik meg kártérítés címén;
- engedélyezik az eladó vagy szolgáltató számára, hogy saját belátása szerint felbontsa a szerződést, ugyanakkor ezt a lehetőséget nem biztosítják a fogyasztó számára, illetve engedélyezik az eladó vagy szolgáltató számára a még nem teljesített szolgáltatások ellenértékeként megfizetett összegek megtartását olyan esetekben, amikor az eladó vagy szolgáltató bontja fel a szerződést;
- feljogosítják az eladót vagy szolgáltatót a határozatlan idejű szerződés felmondására ésszerű felmondási idő alkalmazása nélkül, kivéve az olyan eseteket, amikor ezt az eladó vagy szolgáltató komoly indokkal teszi;
- a fogyasztó ellentétes tartalmú nyilatkozatának hiányában az eladó vagy szolgáltató automatikusan meghosszabbít egy határozott időre kötött szerződést, míg ha a fogyasztó nem kívánja meghosszabbítani a szerződést, e szándékának kifejezésre juttatásához a szerződés lejáratához képest túlzottan korai határidőt szabnak meg;
- a fogyasztót visszavonhatatlanul kötelezik olyan feltételek vonatkozásában, amelyek alapos megismerésére nem volt tényleges lehetősége a szerződés megkötése előtt;
- feljogosítják az eladót vagy szolgáltatót a szerződési feltételek egyoldalú megváltoztatására a szerződésben feltüntetett és érvényes indok nélkül;
- feljogosítják az eladót vagy szolgáltatót, hogy a szállítandó áruk vagy nyújtandó szolgáltatások jellemzőit érvényes indok nélkül egyoldalúan megváltoztassa;
- előírják, hogy az áruk vagy szolgáltatások árának meghatározása a szállítás időpontjában történik, vagy engedélyezik az áru eladójának vagy a szolgáltatás nyújtójának, hogy egyoldalúan megemelje az árakat, mindkét esetben anélkül, hogy ennek megfelelő jogot biztosítanának a fogyasztó számára a szerződés felmondására abban az esetben, ha a megemelt ár lényegesen magasabb annál, mint amiben a szerződés megkötésekor megállapodtak;
- megadják a jogot az eladó vagy szolgáltató számára annak megállapítására, hogy az áruk vagy szolgáltatások megfelelnek-e a szerződésnek, illetve megadják azt a kizárólagos jogot, hogy a szerződés bármely feltételét az eladó vagy szolgáltató értelmezze;
- korlátozzák az eladó vagy szolgáltató felelősségét a nevében eljáró képviselők által vállalt kötelezettségek vonatkozásában, illetve az eladó vagy szolgáltató kötelezettségeinek teljesítését sajátos alakiságoknak rendelik alá;
- kötelezik a fogyasztót kötelezettségei teljesítésére akkor is, amikor az eladó vagy szolgáltató nem teljesíti saját kötelezettségeit;
- az eladó vagy szolgáltató számára biztosítják a jogot szerződéses jogai és kötelezettségei átruházására, ha ez a fogyasztó hozzájárulása nélkül csökkentheti a fogyasztó számára nyújtott garanciákat;
- kizárják vagy gátolják a fogyasztó jogainak érvényesítését peres eljárás kezdeményezése vonatkozásában, vagy más jogorvoslati lehetőség igénybevételében, különösen arra kötelezve a fogyasztót, hogy csak jogszabályi rendelkezések által nem kötött döntőbírósághoz fordulhat, jogtalanul korlátozva a rendelkezésére álló bizonyítékokat, vagy olyan bizonyítási terhet róva a fogyasztóra, amelyet az alkalmazandó jog értelmében rendesen a másik szerződő félnek kellene viselnie.
Eltiltás a tisztességtelen magatartástól
A felsorolás 7. bekezdése nem akadályozza azoknak a feltételeknek az alkalmazását, amelyek révén pénzügyi szolgáltatások nyújtója fenntartja a jogát határozatlan időre kötött szerződés felmondási idő nélküli egyoldalú felmondására, ha erre érvényes indoka van, azzal a kikötéssel, hogy a pénzügyi szolgáltatások nyújtója köteles erről a másik szerződő felet vagy feleket haladéktalanul értesíteni.
A 10. bekezdésben írtak nem akadályozzák azoknak a feltételeknek az alkalmazását, amelyek szerint a pénzügyi szolgáltatások nyújtója fenntartja a jogát a fogyasztó által fizetendő vagy őt megillető kamatláb, vagy a pénzügyi szolgáltatások nyújtásáért fizetendő bármilyen más összeg értesítés küldése nélküli megváltoztatására, ha erre érvényes indoka van, azzal a kikötéssel, hogy a pénzügyi szolgáltatások nyújtója köteles erről a másik szerződő felet vagy feleket a lehető legrövidebb időn belül értesíteni, és hogy az utóbbi jogosult a szerződést azonnali hatállyal felmondani.
A tilalom nem akadályozza azoknak a feltételeknek az alkalmazását sem, amelyek szerint az eladó vagy szolgáltató fenntartja a jogát határozatlan időre szóló szerződés feltételeinek egyoldalú megváltoztatására, azzal a kikötéssel, hogy az eladó vagy szolgáltató köteles erről a másik szerződő felet vagy feleket ésszerű időn belül értesíteni, és hogy az utóbbi jogosult a szerződést azonnali hatállyal felmondani.
Nem akadályozza árindexálási záradékok alkalmazását sem, amennyiben azok megengedettek, és az árváltoztatási módszerről egyértelmű leírás áll rendelkezésre.
A fenti felsorolás 7., 10., illetve 12. bekezdésében írtak nem alkalmazhatók a következő ügyletekre:
- olyan tranzakciók, amelyek olyan átruházható értékpapírokra, pénzügyi eszközökre és más termékekre vagy szolgáltatásokra vonatkoznak, amelyek ára értéktőzsdei, árindex-, vagy pénzpiaci árfolyam-ingadozásokhoz kapcsolódik, amelyek alakulására az eladó vagy szolgáltató nem képes befolyást gyakorolni;
A semmis szerződés érvénytelenségére - ha a törvény kivételt nem tesz - bárki határidő nélkül hivatkozhat. A semmisség megállapításához külön eljárásra nincs szükség. Ha valamely semmis szerződés más szerződés érvényességi kellékeinek megfelel, ez utóbbi érvényes, kivéve ha ez a felek feltehető szándékával ellenkezik. A megtámadható szerződés a megtámadás következtében megkötésének időpontjától kezdődő hatállyal érvénytelenné válik. * Megtámadásra a sérelmet szenvedett fél és az jogosult, akinek a megtámadáshoz törvényes érdeke fűződik. * A megtámadást egy éven belül írásban kell a másik féllel közölni, majd a közlés eredménytelensége esetében haladéktalanul a bíróság előtt érvényesíteni. Tisztességtelen szerződési feltétel esetén a megtámadási határidő a sérelmet szenvedő fél teljesítésekor - részletekben történő teljesítésnél az első teljesítéskor -, illetve ha ő a teljesítéskor kényszerhelyzetben volt, ennek megszűntekor kezdődik meg. * A megtámadási határidőre az elévülés nyugvásának és megszakadásának szabályai megfelelően irányadók. A megtámadásra jogosult a szerződésből eredő követeléssel szemben kifogás útján megtámadási jogát akkor is érvényesítheti, ha a megtámadási határidő már eltelt. * A megtámadás joga megszűnik, ha a megtámadásra jogosult a megtámadási határidő megnyílta után a szerződést írásban megerősíti, vagy a megtámadásról egyébként írásban lemond. * Az eredeti állapot helyreállítása * Érvénytelen szerződés esetében a szerződéskötés előtt fennállott helyzetet kell visszaállítani. Ha a szerződéskötés előtt fennállott helyzetet nem lehet visszaállítani, a bíróság a szerződést a határozathozatalig terjedő időre hatályossá nyilvánítja. Az érvénytelen szerződést érvényessé lehet nyilvánítani, ha az érvénytelenség oka megszüntethető. Ezekben az esetekben rendelkezni kell az esetleg ellenszolgáltatás nélkül maradó szolgáltatás visszatérítéséről. * A szolgáltatás megítélése az állam javára * A bíróság az ügyész indítványára az állam javára ítélheti meg azt a szolgáltatást, amely a tiltott, a jóerkölcsbe ütköző szerződést kötő, a megtévesztő vagy jogtalanul fenyegető, továbbá az egyébként csalárd módon eljáró félnek járna vissza. Az államnak járó juttatásokat rendszerint pénzben kell megítélni. * Biztatási kár * Aki érvénytelen szerződés fennálltában jóhiszeműen bízott, a felektől a szerződés megkötéséből eredő kárának megtérítését követelheti; ha azonban az érvénytelenség az egyik fél magatartására vezethető vissza, a bíróság a másik fél marasztalását mellőzi. Ha a felek valamelyike a harmadik személlyel szemben rosszhiszemű volt, teljes kártérítéssel tartozik akkor is, ha az érvénytelenség nem az ő magatartására vezethető vissza. Ezt a kártérítést a bíróság a szerződés teljes vagy részleges hatályban tartása útján is nyújthatja. * Részbeni érvénytelenség * A szerződés részbeni érvénytelensége esetén az egész szerződés csak akkor dől meg, ha a felek azt az érvénytelen rész nélkül nem kötötték volna meg. Jogszabály ettől eltérően rendelkezhet. * Fogyasztói szerződés részbeni érvénytelenség esetén csak akkor dől meg, ha a szerződés az érvénytelen rész nélkül nem teljesíthető.
A tisztességtelen kikötés megtámadása, semmissége
Az általános szerződési feltételként a szerződés részévé váló tisztességtelen kikötést a sérelmet szenvedett fél megtámadhatja. Fogyasztói szerződésben az általános szerződési feltételként a szerződés részévé váló, továbbá a fogyasztóval szerződő fél által egyoldalúan, előre meghatározott és egyedileg meg nem tárgyalt tisztességtelen kikötés semmis. A semmisségre csak a fogyasztó érdekében lehet hivatkozni.
A bíróság a tisztességtelen kikötés érvénytelenségét a kikötés alkalmazójával szerződő valamennyi félre kiterjedő hatállyal megállapítja.
A fentiekben meghatározott szervezet kérheti továbbá az olyan általános szerződési feltétel tisztességtelenségének megállapítását, amelyet fogyasztókkal történő szerződéskötések céljából határoztak meg, és tettek nyilvánosan megismerhetővé, akkor is, ha az érintett feltétel még nem került alkalmazásra.
A bíróság az eljárásban, ha megállapítja a sérelmes általános szerződési feltétel tisztességtelenségét, azt alkalmazása esetére (a jövőre nézve) - a kikötés nyilvánosságra hozójával szerződő valamennyi félre kiterjedő hatállyal - érvénytelenné nyilvánítja. A tisztességtelen szerződési feltétel alkalmazója köteles a fogyasztó igényét az ítélet alapján kielégíteni. A bíróság ítéletében továbbá eltiltja a tisztességtelen általános szerződési feltétel nyilvánosságra hozóját a feltétel alkalmazásától.
A per az ellen is megindítható, aki a fogyasztókkal történő szerződéskötések céljából meghatározott és megismerhetővé tett tisztességtelen általános szerződési feltétel alkalmazását nyilvánosan ajánlja. A bíróság, ha megállapítja a sérelmes általános szerződési feltétel tisztességtelenségét, azt - alkalmazása esetére - érvénytelenné nyilvánítja, és eltilt az alkalmazásra ajánlástól.
Jóerkölcs a bírói gyakorlatban
Nem ütközik jogszabályba, és a jóerkölcsöt sem sérti, ha a jogosult a továbbértékesítés szándékával gyakorolja elővásárlási jogát. E jog gyakorlásának nem akadálya az sem, ha a jogosult helyett a vételárat a későbbi vevő fizeti ki a jogosultnak (BH 2007. 83.) * Nem ütközik jóerkölcsbe az a tartási szerződés, amelyet a szülő több gyermeke közül azokkal a gyermekeivel köt meg, akik képesek és hajlandók részére gyógyíthatatlan betegségében a törvényes tartási kötelezettséget meghaladó, kívánságainak megfelelő szolgáltatásokat nyújtani (BH 2007. 188). * Megbízási szerződésben többleteredmény elérése esetére "sikerdíj" kikötése nem ütközik a jóerkölcsbe. Az ingatlanközvetítés egyes résztevékenységei - osztható szolgáltatás lévén - önállóan díjazhatóak (BH 2005. 317) * A felszámolás alatt álló szervezet vagyonából történő kielégítés sorrendjének szabálya nem értékelhető olyan általános társadalmi elvárásból fakadó követelményként, amely már a felszámolás kezdő időpontja előtt is érvényesül, ezért erre alapítottan a szerződés nyilvánvalóan jóerkölcsbe ütköző volta nem állapítható meg (BH 2005. 14).
Nem "jóerkölcsbe ütköző" a gyámhatóság által is jóváhagyott ingatlan-adásvételi szerződés pusztán azért, mert az az eseti gondnok által képviselt cselekvőképtelen személy és a gondnoka közt jött létre, ha az egyébként a szerződéskötéskor a cselekvőképtelen személy érdekeinek megfelelt (BH 2004. 407). * Nyilvánvalóan a jóerkölcsbe ütközik az a vállalkozói szerződés, amelyben a vállalkozó olyan kötelezettséget vállal, amelynek teljesítésére nem képes, és tevékenység kifejtése nélkül kíván a vállalkozói és az alvállalkozói díj különbözetéhez jutni (BH 2004. 141). * A jogszabály szerint végrehajtott árverésen tulajdonjogot szerző fél tekintetében a másik fél szorult helyzetének kihasználása és a szerződés nyilvánvalóan jóerkölcsbe ütköző volta nem merülhet fel (BH 2004. 582). * Olyan kötelezettség vállalása, amelynek teljesítésére a szerződő félnek nincs lehetősége, és körülményeiben olyan változás sem várható, amely szerződéses kötelezettségének teljesítését - akár csak részben is - lehetővé tenné, nyilvánvalóan a jóerkölcsbe ütköző magatartás (BH 2003. 4511).
Ha a bíróság a tisztességtelen általános szerződési feltétel érvénytelenségét a feltétel alkalmazójával szerződő valamennyi félre kiterjedő hatállyal megállapítja, az igény érvényesítőjének kérelmére ítéletében elrendelheti, hogy a kikötés alkalmazója saját költségére gondoskodjon a kikötés érvénytelenségének megállapítására vonatkozó közlemény közzétételéről. A közlemény szövegéről és a közzététel módjáról a bíróság dönt. A közleménynek tartalmaznia kell az érintett kikötés pontos meghatározását, tisztességtelenségének megállapítását, valamint az e jellegét alátámasztó érveket. Közzététel alatt érteni kell különösen az országos napilapban és az internet útján történő nyilvánosságra hozatalt.
Aki másnak rovására jogalap nélkül jut vagyoni előnyhöz, köteles ezt az előnyt visszatéríteni. Nem köteles visszatéríteni a gazdagodást az, aki attól a visszakövetelés előtt elesett, kivéve ha számolnia kellett a visszatérítési kötelezettséggel, és felelőssége a gazdagodás megszűnéséért megállapítható, vagy rosszhiszeműen jutott a gazdagodáshoz.
Ha az, akinek részére a gazdagodást vissza kellene téríteni, azt tilos vagy a jóerkölcsbe ütköző magatartásával maga idézte elő, a bíróság az ügyész indítványára a vagyoni előnyt az állam javára ítélheti meg.
A szerződési szabadság elvéből az következik, hogy a felek szabadon dönthetnek abban, hogy kötnek-e, kivel és milyen tartalmú szerződést, mert a Ptk.-nak a szerződésekre vonatkozó rendelkezései csak akkor és annyiban érvényesülnek, ha a felek másként nem rendelkeznek, feltéve hogy jogszabály az eltérést nem tiltja. A Ptk. tiltja azt, hogy a felek társadalmi és gazdasági rendeltetésükkel ellentétes érdekeket érvényesíthessenek szerződéseikkel, ezért semmisnek nyilvánítja az ún. tilos szerződéseket: azokat, amelyek kifejezetten valamely jogszabály rendelkezéseit sértik, amelyeket jogszabály megkerülésével kötöttek, és amelyek a közérdekbe ütköző törekvéseket fejeznek ki. Utóbbiakhoz tartoznak azok a szerződések is, amelyek tartalma, illetőleg amellyel elérni kívánt eredmény nyilvánvalóan a jóerkölcsbe ütközik.
A Ptk. 200. §-a (2) bekezdésének utolsó mondata szerint semmis a szerződés akkor is, ha nyilvánvalóan jóerkölcsbe ütközik.
A jóerkölcs fogalma
A jóerkölcs fogalmát, annak tartalmát a Ptk. nem határozza meg. A bírói gyakorlat részéről e jogszabályhely általános fogalmának értelmezése több eseti döntésben megtörtént. (BH 1993. 604., BH 1999. 409., BH 2000. 260.) A "jóerkölcs" olyan jogi kategória, amely a társadalom általános értékítéletét fejezi ki. Ebből következően a szerződés jóerkölcsbe ütközőségének megállapítása során nem a szerződő fél érdeksérelmét, hanem azt kell vizsgálni, hogy maga a jogügylet társadalmilag elítélendő-e.
A tisztességesen gondolkodó emberek értékrendje
A jóerkölcs a kialakult értelmezés szerint - polgári jogi értelemben - a magánautonómiának a társadalmi közmegegyezés által meghatározott korlátait, az általánosan elvárható magatartás zsinórmértékét fejezi ki. A szerződéses szabadság tehát nem korlátlan, a törvény nem fogadja el érvényesnek azokat a szerződéseket, amelyek nyilvánvalóan sértik az általánosan kialakult erkölcsi normákat. A cikk elején láttuk, hogy Ptk. eszmei alapként emelte jogszabályi rangra azt az erkölcsi szabályt, hogy a jóhiszeműség és a tisztesség követelményének megfelelően kell eljárni a polgári jogi jogviszonyokban, és ez a szabály már a szerződéskötést célzó tárgyalások során is irányadó. Mindebből az következik, hogy az üzleti életben a tisztességesen gondolkodó emberek értékrendje az a mérce, amely a jóerkölcs absztrakt fogalmának meghatározásánál irányadó.
A jóerkölcs szoros összefüggésben áll a közerkölcs fogalmával. Ebbe az utóbbi kategóriába azok a szabályok sorolhatók, amelyeket a társadalom általánosan elfogad. A közerkölcs erkölcsi közfelfogást is jelent a társadalmilag helyesnek tekintett magatartási szabályokról. A jóerkölcs értelmezésénél így támaszkodhatunk a közerkölcs fogalmára is.
Nyilvánvalóan jóerkölcsbe ütközőnek az a szerződés minősül, amelyet jogszabály nem tilt, az azzal elérni kívánt cél azonban a vállalt kötelezettség jellege, vagy azért ellenszolgáltatás felajánlása, illetőleg a szerződés tárgya az általánosan elfogadott erkölcsi normákat vagy szokásokat nyilvánvalóan sérti, és ezért azt az általános társadalmi megítélés egyértelműen tisztességtelennek, elfogadhatatlannak minősíti.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Családjogi közvetítői eljárás határokon átnyúló ügyekben - Horvátország
2015. november 1-jén lépett hatályba a Horvát Köztársaság új családjogi törvénye (Obiteljski zakon; Narodne novine [hivatalos lap], 103/15. sz.). E törvény 10 önálló részt tartalmaz, amelyek közül a hetedik önálló rész a kötelező tanácsadást és a családjogi közvetítői eljárást szabályozza.
A kötelező tanácsadás egyfajta segítséget nyújt a családtagok számára ahhoz, hogy egyezségre jussanak a családi kapcsolatokat illetően, miközben különös figyelmet szentel a gyermeket magukban foglaló családi kapcsolatok védelmének és az egyezségre jutás elmaradása jogi következményeinek, valamint a gyermek személyes jogairól való döntéshozatalra irányuló jogi eljárás megindításának. A kötelező tanácsadást a gyermek állandó vagy ideiglenes lakóhelye vagy a házastársak vagy házasságon kívüli kapcsolatban élők utolsó közös állandó vagy ideiglenes lakóhelye szerint illetékes szociális központ szakértői csapata végzi. A családjogi törvény értelmében nem kerül sor kötelező tanácsadásra a végrehajtási és biztosítási eljárás megindítása előtt. A családtagok személyesen és meghatalmazott nélkül vesznek részt a kötelező tanácsadáson.
A kötelező tanácsadásra 1. a közös kiskorú gyermekkel rendelkező házastársak közötti házasság felbontására irányuló eljárás megindítása előtt, és 2. a szülői felügyeleti jog, valamint a gyermekkel való személyes kapcsolattartáshoz való jog gyakorlására irányuló egyéb bírósági eljárások megindítása előtt kerül sor. A házasság felbontására irányuló eljárás megindítása előtt nem kerül sor kötelező tanácsadásra az olyan házastárs vagy házastársak esetében, 1. akik nem rendelkeznek szerződéskötési képességgel, ha még szakértői segítséggel sem képesek megérteni az eljárás értelmét és következményeit, 2. akik korlátozott ítélőképességgel rendelkeznek, vagy 3. akiknek állandó vagy ideiglenes lakóhelye ismeretlen.
A kötelező tanácsadás az egyik fél által a szociális központnál írásban benyújtott vagy jegyzőkönyvbe mondott kérelem nyomán indul. A kötelező tanácsadásra irányuló kérelem kézhezvétele után a szociális központ köteles egy találkozót beütemezni és arra a feleket megidézni. Ettől eltérően, abban az esetben, ha a szociális központ megítélése szerint az adott körülmények között nem lenne hasznos a közös találkozó, vagy ha egyik vagy mindkét fél megalapozott indokból ezt kéri, a felek külön meghallgatását kell beütemezni és elvégezni.
A családjogi közvetítői eljárásban a családtagok önként vesznek részt. Ettől eltérően, a házasság felbontására irányuló eljárás megindítását megelőző családjogi közvetítői eljárás első találkozója kötelező.
A családjogi közvetítői eljárásban a felek egy vagy több családjogi közvetítő segítségével próbálnak egyezségre jutni egy családjogi vitában. A családjogi közvetítő a családjogi közvetítők nyilvántartásába bejegyzett pártatlan és különlegesen képzett személy. A családjogi közvetítői eljárás fő célja a megosztott szülői felügyeletre vonatkozó terv és a gyermekkel kapcsolatos egyéb megállapodások kidolgozása. E cél elérése mellett a családjogi közvetítői eljárásban a felek a vagyonnal kapcsolatos minden más kérdésben és egyéb kérdésekben is egyezségre juthatnak.
Nem kerül sor családjogi közvetítői eljárásra 1. azokban az esetekben, amelyekben a szociális központ szakértői csapata vagy a családjogi közvetítő megállapítja, hogy a házastársak családjogi közvetítői eljárásban való egyenlő részvétele nem lehetséges családon belüli erőszak miatt, 2. ha a házastársak egyike nem rendelkezik szerződéskötési képességgel, vagy egyikük sem rendelkezik ilyen képességgel, és még szakértői segítséggel sem képesek megérteni az eljárás értelmét és jogi következményeit, 3. ha egyik vagy mindkét házastárs ítélőképessége korlátozott, és 4. ha valamelyik házastárs állandó vagy ideiglenes lakóhelye ismeretlen.
A családjogi közvetítői eljárás a bírósági eljárás megindítását megelőző bírósági eljárástól függetlenül, a bírósági eljárás ideje alatt vagy annak befejezését követően is lefolytatható. A családjogi törvény értelmében nem kerül sor családjogi közvetítői eljárásra a végrehajtási és biztosítási eljárás megindítása előtt. Ettől eltérően, a gyermekkel való személyes kapcsolattartáshoz való jog gyakorlására irányuló végrehajtási eljárás ideje alatt a bíróság javaslatot tehet a felek számára a családjogi közvetítői eljárás lefolytatására. Ennélfogva a felek meghallgatását és az ügy körülményeinek figyelembevételét követően a bíróság harminc napra elhalaszthatja a végrehajtást, és elrendelheti, hogy egy szakértő beszéljen a gyermekkel, vagy javaslatot tehet a felek számára a családjogi közvetítői eljárás annak érdekében történő lefolytatására, hogy egyezségre jussanak a vitában; szükség esetén a bíróság külön határozattal részletesebben szabályozhatja a személyes kapcsolattartáshoz való jognak a szakértővel való beszélgetés vagy a családjogi közvetítői eljárás során való gyakorlását, de a bíróság nem tesz így, ha a családjogi közvetítésre tett kísérlet nem járt sikerrel, vagy ha sürgős intézkedésre van szükség.
A családjogi közvetítő és a családjogi közvetítői eljárásban részt vevő egyéb személyek kötelesek megőrizni azokat a bizalmas információkat és adatokat, amelyek a családjogi közvetítői eljárás során jutottak tudomásukra harmadik személyekkel összefüggésben, kivéve, 1. ha az információ közlésére szükség van a megállapodás megkötéséhez vagy végrehajtásához, vagy 2. ha az információ közlésére szükség van a jólétében veszélyeztetett gyermek védelme vagy valamely személy szellemi és testi épsége súlyos megsértése veszélyének elhárítása érdekében. A családjogi közvetítő köteles tájékoztatni a feleket a bizalmas adatkezelés elvének terjedelméről.
A családjogi közvetítői eljárás során létrejött egyezséget illetően a családjogi törvény úgy rendelkezik, hogy a közös szülői felügyeletre vonatkozó tervet és a családjogi közvetítői eljárás során létrejött egyéb megállapodásokat írásba kell foglalni, és azokat valamennyi félnek alá kell írnia, valamint hogy azok egy végrehajtható okirattal egyenértékűek, ha a bíróság a felek indítványára nem peres eljárásban jóváhagyja azokat.
Ha a felek nem jutnak egyezségre a közös szülői felügyelet tervét vagy valamely más vitás családjogi viszonyt illetően, a családjogi közvetítő a családjogi közvetítői eljárás felfüggesztéséről szóló jelentésben jelzi, hogy mindkét fél tevékenyen részt vett-e az eljárásban. A családjogi közvetítői eljárás felfüggesztéséről szóló jelentést kézbesítik a résztvevőknek. A családjogi közvetítő megküldi a családjogi közvetítői eljárás felfüggesztéséről szóló jelentést annak a bíróságnak, amely a családjogi közvetítői eljárás lefolytatása miatt felfüggesztette az eljárást.
Amennyiben a bírósági eljárás során a felek közös megegyezéssel indítványt tesznek a jogvita családjogi közvetítői eljárás útján történő rendezésére, a bíróság felfüggesztheti az eljárást, minek esetében három hónapos határidőt ad arra, hogy a felek megkíséreljék a jogvita családjogi közvetítői eljárás útján történő rendezését. Amennyiben a bírósági eljárás során a bíróság úgy véli, hogy lehetőség van a családjogi vita közös megegyezés útján történő rendezésére, szintén javaslatot tehet a felek számára a családjogi közvetítői eljárás lefolytatására. Ha a felek beleegyeznek a családjogi közvetítői eljárás megindításába, a bíróság felfüggeszti az eljárást, és három hónapos határidőt ad arra, hogy a felek megkíséreljék a jogvita családjogi közvetítői eljárás útján történő rendezését. Ha a feleknek a bíróság által a családjogi közvetítői eljárás lefolytatására adott három hónapos határidőn belül nem sikerül rendezniük a jogvitát a családjogi közvetítői eljárásban, vagy ha a felek e határidő lejárta előtt a bírósági eljárás folytatását indítványozzák, a bíróság folytatja az eljárást. Az eljárás felfüggesztéséről való döntéshozatal előtt a bíróság köteles megvizsgálni, hogy sürgős intézkedés szükségességére tekintettel helyénvaló-e a felfüggesztés olyan esetekben, amelyekben a gyermek jogainak és érdekeinek tárgyában kell döntést hoznia.
A családjogi közvetítői eljárásban a családjogi közvetítő köteles felhívni a résztvevők figyelmét a gyermek jólétéről való gondoskodásra, és szüleik hozzájárulásával lehetővé teheti a gyermekek számára, hogy a családjogi közvetítői eljárás során hangot adjanak véleményüknek.
A családjogi közvetítői eljárást lefolytató családjogi közvetítő – törvényben meghatározott esetek kivételével – nem vehet részt szakvélemények vagy családértékelések elkészítésében vagy bármilyen más módon abban a bírósági eljárásban, amelyben a családjogi közvetítői eljárásban részt vevő felek jogvitájában kell döntést hozni.
Ha a családjogi közvetítői eljárást a szociális jóléti rendszer keretében foglalkoztatott családjogi közvetítők folytatják le, a felek nem fizetnek díjat a családjogi közvetítők munkájáért. Ha a családjogi közvetítői eljárást a szociális jóléti rendszer keretén kívül foglalkoztatott családjogi közvetítők folytatják le, a felek viselik részvételük költségeit.
A közvetítői eljárást szabályozó rendelkezések megfelelően alkalmazandók a családjogi közvetítői eljárásban.
További információért lásd:
Családjogi törvény (hivatalos lap, 103/15. sz.)
A családjogi közvetítői eljárásra vonatkozó szabályok (Pravilnik o obiteljskoj medijaciji; hivatalos lap, 106/14. sz.)
A közvetítői eljárásról szóló törvény (Zakon o mirenju; hivatalos lap, 18/11. sz.)

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Kablis: Nem lehet általában tiltani a tüntetéseket, blogposztokat csak nagyon súlyos esetben lehet cenzúrázni | Strasbourgi Figyelő
Kablis v Russia
nos. 48310/16 és 59663/17
2019. április 30., Third Section
Lenin szobor Sziktivkarban, itt volt a tüntetés. Forrás: https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/13/RU_Syktyvkar_Lenin.jpg/768px-RU_Syktyvkar_Lenin.jpg.
A Bíróság a 11. cikk (gyülekezés szabadsága), 11. cikkel összefüggésben a 13. cikk (hatékony jogorvoslathoz való jog) és 10. cikk (véleménynyilvánítás szabadsága) sérelmét is megállapította és ezért 12 500 euró nemvagyoni kártérítést ítélt meg a kérelmezőnek.
A Bíróságnak két jogalap egyezménykonformitásáról kellett döntenie: egy jogszabály tiltotta a tüntetést azon a téren, ahol Kabliszék tüntetni akartak, egy másik pedig a Komi Köztársaság Alkotmánybíróságának közelsége miatt tiltotta a tüntetést. A Bíróság emlékeztetett, hogy korábban már kimondta, hogy általában nem lehet tiltani a bíróságok közelében tartott tüntetéseket (Lashmankin and Others v Russia), ez az orosz jogszabály ebben az ügyben sem volt elfogadható indok. A másik tiltási ok, vagyis a téren való tüntetést tiltó szabály sem teremt megfelelő egyensúlyt a különböző jogok és érdekek között: a közlekedés, közszolgáltatások működése, a gyalogosok jogai releváns szempontok ugyan, de önmagukban nem elgendőek arra, hogy a gyülekezési jogot korlátozzák. Tüntetéseket általában csak akkor lehet betiltani, ha valós veszélye van annak, hogy rendbontás következik be és azt semmilyen más módon nem lehet megakadályozni, csak a tüntetés előzetes megtiltásával. Az ilyen tiltások kibocsátásakor meg kell fontolni, hogy az hány olyan rendezvény elmaradásával jár, amelyek békések és semmilyen veszélyt nem jelentenek. Az általános tilalmat csak akkor lehet elfogadni, ha annyira súlyos a biztonsági kockázat, hogy egyértelműen felülírja a békés tüntetések “elvesztésével” okozott kárt.
Ezzel szemben az orosz hatóságok egyetlen egyszer sem mérték fel, hogy milyen hatással jár a tüntetések általános betiltása az adott helyen, csak arra hivatkoztak, hogy a téren szervezett tüntetések problémákat okozhatnak, ezért indokolt a betiltásuk. Azt sem indokolták meg az orosz hatóságok, hogy az általános tilalom miért védi hatékonyabban az emberek jogait, mint az, ha alkalmanként külön-külön, esetileg vizsgálják meg a hatóságok a tüntetések körülményeit és kockázatait, miközben az általános tilalom a résztvevők számától függetlenül, minden rendezvényre vonatkozik. Következésképpen a Bíróság szerint a tilalom nem egy jól körülhatárolt és konkrét kockázatra reagált olyan módon, hogy a lehető legkisebb szükséges mértékben korlátozza a gyülekezési jogot.
A Bíróság a 13. cikk 11. cikkel összefüggésben való sérelmét is megállapította, mert papíron volt ugyan jogorvoslat a tiltás ellen, de az nem volt hatékony: az orosz bíróság keze meg volt kötve és csak a tilalom jogszerűségét vizsgálhatta, azt nem, hogy az szükséges, vagy arányos volt-e. A Bíróság üdövözlte, hogy az orosz Legfelsőbb Bíróság egy döntésében felhívta a bíróságok figyelmét, hogy a tiltások arányosságát is mérlegelniük kell a döntéseikben, de ez a döntés még nem éreztette a hatását a jelen ügyben.
A Bíróság üdvözölte ugyanakkor, hogy a már említett Lashmankin ügy óta módosították az orosz törvényt, ami korábban nem biztosította, hogy a bíróságok időben, még a tüntetés tervezett ideje előtt felülvizsgálhassák a tilalmakat. Az orosz törvényt a Bíróság korábbi ítélete óta módosították, és ebben az ügyben az orosz bíróságok gyorsan tudtak döntést hozni (de az nem minősül hatékony jogorvoslatnak).
A kérelmező VKontakte oldalának és három blogposztjának elérhetetlenné tétele miatt is megállapította az Egyezmény sérelmét a Bíróság. A Bíróság elfogadta, hogy a blokkolások törvényen alapultak, és azt is, hogy legitim célt szolgáltak, de nem könnyen (a Bíróság három részből álló tesztet alkalmaz: először azt vizsgálja, hogy egy korlátozás jogszabályon alapul-e, másodikként azt, hogy az Egyezmény által megengedett legitim cél érdekében került-e sor a korlátozásra, harmadikkén pedig azt, hogy a korlátozás szükséges-e egy demokratikus társadalomban, vagyis a korlátozás arányosságát). Az orosz érvelés szerint törvénysértés megakadályozása érdekében volt szükséges Kablisz gondolatainak elérhetetlenné tétele, de azt ők sem állították, hogy erre erőszakos cselekemények megakadályozása miatt volt szükség. Bizalmas értesülés közlésének megakadályozása sem volt releváns ebben az ügyben. A Bíróság végül elfogadta, hogy a blokkolásra célja mások jogainak védelme volt. Ezután elemezte a Bíróság a tilalom arányosságát.
A Bíróság hangsúlyozta, hogy egy előzetes korlátozásról (“prior restraint”) van szó, mert a blokkolásra már azelőtt sor került, hogy arról bíró döntött volna. Az előzetes korlátozásokat nem tiltja ugyan az Egyezmény, de azokat nagyon-nagyon szigorúan vizsgálja a Bíróság. Több ügyben megállapította már a Bíróság, hogy az előzetes korlátok rendkívül erősen szűkítik a véleménynyilvánítás szabadságát, különösen hírek esetében, mivel a hírek “romlandó javak” (“perishable commodity”), és a nyilvánosságra kerülésük elhalasztása nagy veszélyekkel jár.
A Bíróság azt is megjegyezte, hogy az összesen négy blokkolt poszt közül (három blogposzt és egy VKontakte poszt) csak kettőben volt szó a tüntetésről, így nem világos, hogy a másik kettőt miért kellet elérhetetlenné tenni. Ezekben a tartományi kormány elleni büntetőeljárásról volt szó, ami egyértelműen közügy, ezért magas szintű védelmet élvez. Az orosz hatóságok nem indokolták meg, hogy miért kellett elérhetetlenné tenni ezeket a tartalmakat.
A tüntetést reklámozó posztokkal kapcsolatban a Bíróság kifejtette, hogy a bejelentés elmaradása, vagy a rendezvény megtiltása még nem teszi lehetővé a hatóságok számára, hogy bármit megtegyenek: ilyenkor is arányosan kell eljárniuk. A konkrét esetben önmagában az, hogy a tüntetést nem engedélyezték, és ezért formálisan jogszerűtlen, még nem elegendő alap arra, hogy a kérelmező szólásszabadságát is korlátozzák.
A Bíróság szerint a tervezett tüntetés közügyről szólt, így magasszintű védelmet élvez, és azt csak formális alapokon tiltották be, anélkül, hogy érdemben megvizsgálták volna a körülményeket (lásd fent). A blokkolt posztok nem szólítottak fel erőszakra, vagy bármilyen más jogsértő cselekményre és csak ötven embert vártak a szervezők, ráadásul olyan helyen, ami a forgalom elől egyébként is el van zárva, tehát a közlekedést nem zavarta volna. A posztokban ráadásul Kablisz azt is leírta, hogy a tüntetést betiltották, tehát nem tévesztette meg a nyilvánosságot.
A Bíróság összegzése szerint a kérelmező csak csekély mértékben sértette meg a jogszabályokat, amihez képest aránytalan volt az, hogy bírói döntés nélkül elérhetetlenné tették a blog- és VKontakte-posztjait.
A Bíróság egyhangúan döntött úgy a fentiek miatt, hogy az Egyezmény 11., 13. és 10. cikke is sérült.
10. cikk / 11. cikk / 13. Cikk / Gyülekezés és egyesülés szabadsága / Hatékony jogorvoslathoz való jog / Véleménynyilvánítás szabadsága

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
A tíz év fegyház mellé kapott még hármat a Bem téri erőszakoló, 2029 decemberéig ülni fog – videóval - Debrecen hírei, debreceni hírek | Debrecen és Hajdú-Bihar megye hírei - Dehir.hu
2019. 06. 20. 18:04:11
A tíz év fegyház mellé kapott még hármat a Bem téri erőszakoló, 2029 decemberéig ülni fog – videóval
Szerző: Rituper Tamás | rituper.tamas@dehir.hu Közzétéve: 2019.05.07. 11:45	| Frissítve: 2019.05.07. 12:51
Debrecen - Hamisan vádolt meg rendőröket, ezért további három év fegyházbüntetést kapott az a férfi, akit nemi erőszak bűntette miatt korábban tíz év szabadságvesztésre ítélt a bíróság. A férfi azzal gyanúsította a nyomozásban résztvevő rendőröket, hogy az eljárás során kényszervallatás áldozata volt. A bíróság hamis vád bűntettében bűnösnek találta a férfit, az ítélet jogerős.
Három évvel ezelőtt a Bem téren támadtak meg egy fiatal lányt a hajnali órákban. Az áldozat az éjszaka folyamán barátjánál volt, akitől hajnal 4 óra körül, feldúltan távozott. A fiatal nő gyalog ment a Hadházi utcáról a Nyíl utcára, ahol a villamos felé igyekezett. A Méliusz Könyvtárnál járt, amikor V. József a háta mögé lépett és hátulról átkarolta. A férfi a 167 centiméter magas, 52 kilós lányt a Bem téren lévő bokros, parkos részhez vonszolta, miközben a lány sikertelenül igyekezett kiszabadulni a szorításból.
Közel két hónapig tartó nyomozás után fogták el Hajdúhadházon
A férfi egyértelműen a tudtára adta, hogy meg fogja erőszakolni, mire a lány segítségért kiabált és védekezett. Támadója erre legalább négyszer ököllel fejen, tarkón ütötte, miközben gyilkossággal is megfenyegette.
V. József alulról levetkőztette és szexuális aktusra kényszerítette a lányt, aki továbbra is ellenállt, majd pénzt ajánlott az erőszakoskodó, ittas férfinak. A vádlott végül elfogadta a lány 13 ezer forintját, majd a Nagyerdő irányába elszaladt. Az akkor 40 éves férfit decemberben, Hajdúhadházon fogták el.
Az erőszakoló elfogását követően beismerte tettét, és első fokon 9 év fegyházra ítélték, másodfokon a Debreceni Törvényszék ezt 10 év fegyházbüntetésre súlyosbította.
A Bem téri erőszakoló kedden ismét bíróság elé állt: a Debreceni Járási és Nyomozó Ügyészség azzal vádolta, hogy hamisan vádolt meg két nyomozót. A Debreceni Járásbíróság tavaly ezért a férfit további három év fegyházbüntetésre és 4 év közügyektől eltiltásra ítélte.
Az elsőfokú bíróság határozata nem emelkedett jogerőre, azt az ügyész tudomásul vette, míg a vádlott és védője enyhítésért, másodlagosan enyhítéséért fellebbeztek.
Az ügy így került a Debreceni Törvényszékre.
A bíróság a keddi tárgyaláson helyben hagyta az első fokú bíróság ítéletét, így az jogerős.
A Bem téri erőszakoló egyik fegyházbüntetéséből sem bocsátható feltételes szabadságra még jó magaviselet esetén sem, ez azt jelenti, hogy
mind a 13 évet le kell ülnie.
A büntetésbe be kell számítani az előzetes letartóztatásban töltött időt. Mivel a férfi 2016 decemberi elfogása óta őrizetben, majd előzetesben volt, ez azt jelenti, hogy
2029 decemberében szabadul.
A bíróság által megállapított tényállás szerint a férfi a nemi erőszak miatt kiszabott elsőfokú ítéletet követően 2017. július 17-én írásban feljelentést nyújtott be a Debreceni Járási és Nyomozó Ügyészségen kényszervallatás bűntette és közokirat-hamisítás bűntette miatt. A férfi azt állította, hogy az első gyanúsítotti kihallgatása során a nyomozónak nem ismert el semmit a szexuális erőszak elkövetése tekintetében, a jegyzőkönyvet a rendőr mégis ezzel ellentétes tartalommal fogalmazta meg. Az erőszakoló a feljelentésben azt írta, hogy a nyomozó azzal vette rá a valótlan tartalmú jegyzőkönyv aláírására, hogy beismerő vallomás esetén 4 és fél év szabadságvesztésre számíthat, ha viszont tagadja a bűncselekmény elkövetését, akkor 10-12 év is várhat rá.
Feltételesen sem bocsátható szabadlábra
A feljelentésében a férfi hamisan vádolta meg a folytatólagos kihallgatását végrehajtó nyomozót, aki szerinte megfenyegette őt, hogy ha korábbi beismerő vallomását visszavonja, úgy az addigiakban közölt gyanúsításon túl a súlyos testi sértést is „ráveri”. A Központi Nyomozó Főügyészség Debreceni Regionális Osztálya a vádlott feljelentését kivizsgálta, azonban azt bűncselekmény hiányában elutasította.
Kovácsné Kereszti Réka bíró az ítélet szóbeli indoklása során kiemelte, hogy az elsőfokú bíróság az eljárási szabályokat betartva hozta meg az ítéletet. A vádlott a másodfokú nyilvános ülésen is az alapügy bizonyítékait kérdőjelezte meg, viszont a bíróság abban dönthet, jelen esetben a két rendbeli hamis vád bűntette, amit az ügyészség a vád tárgyává tett. Emiatt is utasította el a bíróság a bizonyítási indítványokat. A tanács elnöke hangsúlyozta, hogy egyetlen olyan bizonyíték sincs, amely a vádlott állítását támasztaná alá. A vádlott bármivel védekezhet, bármit mondhat, de mást bűncselekmény elkövetésével hamisan nem vádolhat, ez a védekezésnek a végső határa.
Címkék: Erőszak, Nemi Erőszak, Bem Tér, Debreceni Járásbíróság, szexuális aktus, Bem téri erőszakoló
Jön az újabb forróság, de ezt most megússzuk
A bankszámla-azonosítás határidejének meghosszabbítását kérte a bankszövetség
Jövő hét közepétől használhatják újra a teljes Csapó utcát az autósok – videóval
Fesztiválra viszi Shakespeare drámáját a Csokonai Színház
Román-magyar megbékélést kezdeményezett egy háromszéki parlamenti képviselő
Átadták Konyár mellett az ország egyik legkorszerűbb gázfeldolgozó üzemét – videóval
Hiánypótló programot hoztak létre Debrecenben – videóval
Elhárították a hibát a Csapó utcán
Hatmilliárd forintból készült el a konyári földgázüzem
Hiánypótló programot hoztak létre Debrecenben
A Pannon Guard szállítja az utasokat a debreceni reptérre
Debrecen - Az Európai Labdarúgó Szövetség központjában kisorsolták az El-selejtező második körét is. A Loki az AS Roma csapatát fogadhatja a Nagyerdőn.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság