Álláshirdetések száma: 4 310 Number of CVs 216 005
Közalkalmazott (197) Távmunka (1) Egészségügyi problémák (147) Táppénz (94) GyES / GyED / TGYÁS (452) Szabadság (147) Munkanélküli (154) Munkahelyi szerződések (86) Fizetés / Bérezés (273) Elbocsátás / Felmondás (278) Kísérőlevél (1) Interjú (3) Új munkahely keresés (47) Tárgyalások (291) CV megírása (35) Munkahelyen (93) Munkahelyi élet (192) Munkahely változtatás (75) Keresés a kérdések közül
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 (20.08.2015) Tisztelt Szakértő!
Pedagógusként dolgozom. 58 éves vagyok. A 40 éves munkaviszony eléréséhez 4 tanévem van hátra.
2 évvel ezelőtt el kellett vállalnom egy kiküldetést a tankerületen belül, ahol sokkal rosszabb munkakörülmények voltak, mint a mi iskolánkban. A közlekedés is nagyon rossz, ritkán járnak a buszok.
Most újra engem akarnak átküldeni, holott abban az iskolában van szakos, aki el tudná látni a feladatot, de nem akarja. (Azt sem értem, hogy hogyan válogathatja meg valaki, hogy mit akar tanítani és mit nem?)
Ha nem vállalom el, azt ígérték, hogy részmunkaidőben foglalkoztatnak.
Ez rendkívül hátrányosan érintene.
A törvények szerint milyen lehetőségeim vannak arra, hogy ne kelljen átjárnom.
Van- e estemben" védett kor", amely megvéd az ilyen hátrányos helyzetekben.
Köszönettel: Dné
Közalkalmazottak jogállásáról szólótörvény (2015. szeptember 1-től hatályos szabályai)
30/A. §147 (1) A 30. § (1) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott esetben, valamint, ha a 30. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt alkalmatlanság egészségügyi ok következménye - feltéve, hogy a közalkalmazott e törvény alkalmazása szempontjából nem minősül nyugdíjasnak -, a munkáltató a közalkalmazottat írásban tájékoztatja148
(3)149 A munkáltató fenntartója a 30/E. § szerinti nyilvántartás felhasználásával a megkereséstől számított öt napon belül közvetlenül tájékoztatja a közalkalmazott munkáltatóját azokról a betöltetlen munkakörökről, amelyek az (1) bekezdés alapján a közalkalmazott részére felajánlhatók.
(4)150 Az (1)-(3) bekezdést, továbbá a 30/C. § (1) bekezdés a) pontját, (2) bekezdés a) pontját és (3)-(4) bekezdését megfelelően alkalmazni kell a munkáltató jogutód nélküli megszűnésekor is azzal, hogy
30/B. §151 (1)152 A 30. § (1) bekezdésének b) pontja szerinti létszámcsökkentést elrendelő döntés esetén nem szüntethető meg felmentéssel azoknak az azonos munkakört betöltő, e törvény alkalmazásában nyugdíjasnak nem minősülő közalkalmazottaknak a jogviszonya, akik együttesen írásban, egy nyilatkozatba foglaltan olyan tartalommal kérik kinevezésükben a munkaidő mértékének módosítását, hogy az a munkáltató által közölt, a közalkalmazottak között kérelmük szerint elosztható napi vagy heti munkaidő együttes mértékét nem haladja meg. A kérelmet az abban részes valamennyi közalkalmazottnak alá kell írnia, megjelölve a kinevezésében kikötendő munkaidő mértékét, amely napi négy óránál rövidebb nem lehet, kivéve, ha a 30/C. § (1) bekezdés b) pontja alapján a munkáltató erre lehetőséget ad. Több, a feltételeknek megfelelő kérelem esetén a munkáltató - a (2) bekezdésben foglaltaktól eltérően - mérlegelési jogkörében dönt arról, hogy mely kérelem alapján módosítja az azt benyújtó közalkalmazottak kinevezését.
30/C. §153 (1) A munkáltató a 30/A. §-ban foglalt állásfelajánlás során a felmentés közlésének tervezett időpontja előtt legalább tíz nappal köteles írásban tájékoztatni a közalkalmazottat
a)154 a 30/A. § (3) bekezdése szerinti felajánlható munkakörről (munkakörökről), továbbá
b)155 a 30/B. § szerinti lehetőségről és a tervezett felmentéssel esetlegesen érintettek nevéről, munkakörük megnevezéséről, továbbá a kinevezésmódosítással a közalkalmazottak között elosztható munkaidő mértékének felső határáról, illetve - döntése esetén - a napi négy óránál rövidebb munkaidő kikötésének lehetőségéről.
30/D. §156 (1) Két vagy több helyi önkormányzat írásban megállapodást köthet a 30/A. §-ban foglaltak szerinti tájékoztatás teljesítésére a megállapodásban részes helyi önkormányzat által fenntartott munkáltatónál a 30. § (1) bekezdésének a)-b) pontja szerinti, valamint az egészségügyi alkalmatlanság miatti felmentés megelőzése érdekében.
30/E. §157 (1)158 Az e törvény hatálya alá tartozó munkáltató fenntartója elektronikus adatnyilvántartást vezet
A Munka törvénykönyve [Nem deklarál már védettséget a nyugdíjas korhatárt (65 életév) megelőző öt éven belül.] Taralmaz munkáltatói kötelezettségeket és jogokat.
(2)34 Az (1) bekezdés szerinti foglalkoztatás tartama naptári évenként összesen a negyvennégy beosztás szerinti munkanapot vagy háromszázötvenkét órát nem haladhatja meg. Ezt arányosan kell alkalmazni, ha a munkaviszony évközben kezdődött, határozott időre vagy az általánostól eltérő teljes napi vagy részmunkaidőre jött létre. A munkaszerződéstől eltérő foglalkoztatás várható tartamáról a munkavállalót tájékoztatni kell.
Szabó Miklósné (03.08.2015) Azzal a kérdéssel fordulok Önhöz, hogy a gyermekem 2 éves és szerettem volna visszamenni dolgozni a régi helyemre. A főnökség az eddigi irodavezető pozícióm helyett takarítói munkakört ajánlott fel, mivel nem akarnak visszavenni a régi helyemre. Az indok az volt hogy aki most van helyettem már idősebb és nem akar több gyermeket, és ha én esetleg megint várandós leszek...
Ha nem vállalom el a takarítói munkakört akkor is a munkáltatónak kell felmondania. Ez a bánásmód után nem is szeretnék semmilyen munkát elvállalni a munkahelyemen és nem is tudnak semmilyen más munkakört felajánlani. Tehát a végkielégítés jár?
A felmondás és a végkielégítés szabályai a Munka törvénykönyvéből
e) a nő jogszabály szerinti, az emberi reprodukciós eljárással összefüggő kezelésének, de
legfeljebb ennek megkezdésétől számított hat hónap38
(5)39 A (3) bekezdés a) és e) pontban meghatározott körülményre a munkavállaló csak akkor hivatkozhat, ha erről a munkáltatót tájékoztatta.
(6) A (3) bekezdés c) pontban meghatározott védelem az anyát illeti meg, ha a
fizetés nélküli szabadságot mindkét szülő igénybe veszi.
(2) A felmondás indoka a munkavállaló munkaviszonnyal kapcsolatos magatartásával,
képességével vagy a munkáltató működésével összefüggő ok lehet.
(3)40 Kizárólag
(4) A munkáltató a nyugdíjasnak nem minősülő munkavállaló határozatlan tartamú munkaviszonyát a munkavállalóra irányadó öregségi nyugdíjkorhatár betöltését megelőző öt éven belül a munkavállaló munkaviszonnyal kapcsolatos magatartásával indokolt
felmondással a 78. § (1) bekezdésében meghatározott okból szüntetheti meg.
(5) A (4) bekezdésben meghatározott munkavállaló munkaviszonya a munkavállaló
képességével vagy a munkáltató működésével összefüggő okból akkor szüntethető meg, ha a munkáltatónál a 45. § (3) bekezdése szerinti munkahelyen nincs a munkavállaló által betöltött munkakörhöz szükséges képességnek, végzettségnek, gyakorlatnak megfelelő
betöltetlen másik munkakör vagy a munkavállaló az e munkakörben való foglalkoztatásra
irányuló ajánlatot elutasítja.
(6) Az anya vagy a gyermekét egyedül nevelő apa munkaviszonyának felmondással történő
megszüntetése esetén a gyermek hároméves koráig a (4)-(5) bekezdésben foglaltakat kell
alkalmazni, ha a munkavállaló szülési vagy a gyermek gondozása céljából fizetés nélküli szabadságot (128. §) nem vesz igénybe.
(7) A munkáltató a rehabilitációs ellátásban vagy rehabilitációs járadékban részesülő
munkavállaló munkaviszonyát a munkavállaló egészségi okkal összefüggő képességével
indokolt felmondással akkor szüntetheti meg, ha a munkavállaló eredeti munkakörében nem foglalkoztatható tovább és a munkavállaló számára állapotának egészségi szempontból
megfelelő munkakört nem tud felajánlani, vagy a munkavállaló a felajánlott munkakört alapos
ok nélkül nem fogadja el.
(2) A határozott idejű munkaviszonyának felmondását a munkavállaló köteles megindokolni.
A felmondás indoka csak olyan ok lehet, amely számára a munkaviszony fenntartását lehetetlenné
tenné vagy körülményeire tekintettel aránytalan sérelemmel járna.
(2) A végkielégítésre való jogosultság feltétele, hogy a munkaviszony a felmondás
közlésének vagy a munkáltató jogutód nélküli megszűnésének időpontjában a (3) bekezdésben meghatározott tartamban fennálljon. A végkielégítésre való jogosultság szempontjából nem kell
figyelembe venni azt az egybefüggően legalább harminc napot meghaladó tartamot, amelyre a munkavállalót munkabér nem illette meg, kivéve
b) a tényleges önkéntes tartalékos katonai szolgálatteljesítés céljából
igénybe vett fizetés nélküli szabadság (132. §) három hónapot meg nem haladó
tartamát.44
a) a felmondás közlésének vagy a munkáltató jogutód nélküli megszűnésének
időpontjában nyugdíjasnak minősül, vagy
Eltérő megállapodás: 85. § (2)49 Kollektív szerződés
b) a 65. §-ban,
Szabó Miklósné (14.04.2015) Tisztelt Szakértő!
7 évig köztisztviselői majd hivatásos jogviszonyban álltam rendvédelmi szervnél. Majd 6 év tgyás, gyed, gyes következett (ennek a végén járok) A gyes lejártával szeretnék közalkalmazottként mint gyógypedagógus elhelyezkedni. Kérdésem az, hogy hogyan fognak besorolni az új munkahelyen :
figyelembe veszik-e a közigazgatásban eltöltött munkaviszonyomat, hogy érdemes az új munkaviszonyt megkezdeni: felmondás a régi munkahelyen, vagy kikérővel?
A közigazgatásban eltöltött munkaviszonya nem vehető figyelembe a gyakorlati idő számítása szempontjából, hiszen gyógypedagógusi pályáját még csak most szándékozik elkezdeni.
A rendvédelmi szerveknél alkalmazott "kikérő" sem a munkajogban sem a közszolgálatban nem ismert kifejezés.
Egy új munkaviszonyt érdemes megkezdeni, ha a réginek már nincs jövője.
A közalkalmazotti jogviszony csak pályázat útján létesíthető (eltekintve néhány kivételtől).
Ezen a linken nézhet állásokat: https://kozigallas.gov.hu/pages/login.aspx?U=https%3a%2f%2fkozigallas.gov.hu%2fpages%2fhome.aspx
Szabó Miklósné (04.03.2015) Tisztelt Szakértő!
A Kttv. 102.§ (6) bekezdése alapján, ha az ionizáló sugárzásnak kitett munkahelyen dolgozó kormánytisztviselő a legalább három órán keresztül tevékenységét ionizáló sugárzásnak kitett munkakörülmények között végzi évenként öt munkanap pótszabadságra jogosult. Az ilyen munkahelyen legalább öt évet eltöltött, akkor tíz munkanap pótszabadság illeti meg.A kérdésem az lenne, hogy a munkahely tekintetében csak az adott szakigazgatási szervnél eltöltött időt kell-e figyelembe venni vagy pedig bármely sugárzó munkahelyen eltöltött időt is be kell számítani az öt évbe.
A munkahelyet kell figyelembe venni.
Munka törvénykönyve 45. § (3) A munkavállaló munkahelyét a munkaszerződésben kell meghatározni. Ennek hiányában munkahelynek azt a helyet kell tekinteni, ahol munkáját szokás szerint végzi.28
Szabó Miklósné (25.02.2015) Tisztelt tanácsadó, szakértő!
Helyzetem a következő: 2014.11.21.-én vett fel a háziorvosom táppénzre erős ízületi fájdalmakkal. A vizsgálatok alapján előrehaladott Bechterew kórt állapítottak meg, azóta folyamatosan kezelésekre járok, és az előírt gyógyszereket szedem, melyek a három hónap alatt sem hoztak javulást. a fájdalmaim nem vagy szinte alig csökkentek, mozgásom beszűkült. Most kezdődnek a vizsgálatok, hogy alkalmas vagyok-e biológiai terápiára. Az eddigi folyamatos táppénz alatt 3 felülvizsgálaton kellett megjelennem a háziorvosomnál. Legutóbb a felülvizsgáló szakorvos azt kérdezte mi a tervem a jövőmmel, mert ezzel a betegséggel már nem tarthat sokáig táppénzen, csak amíg a fizikoterápiás kezelések tartanak, ezért keressek könnyebb munkát. Nem tudtam megszólalni a meglepődéstől.Ha elveszítem a munkámat, hogy fogom megkapni a szükséges kezeléseket, mert magam nem tudom finanszírozni, így betegen pedig nem vesznek fel sehová dolgozni. Közeledik a 4. felülvizsgálat ideje, amitől félek, fizikai munkát végeztem eddig, de ezekkel a fájdalmakkal jelenleg nem tudom ellátni azt a munkát. A következő kérdéseim lennének:
1. A biológiai kezelés mellett jogosult vagyok-e arra, hogy táppénzen maradjak, amíg enyhülnek a fájdalmaim? (Ha egyáltalán alkalmas leszek rá)
2.Megszüntetheti-e a táppénzemet ebben a helyzetben? ( Minden javasolt rehabilitációs kezelésen részt vettem, pontosan betartom a kezelőorvos utasításait)
1. Erre a kérdésre csak a szakorvos adhat megfelelő választ.
2. A táppénz maximális időtartama 1 év lehet.
Amit a táppénzről tudni érdemes (OEP honlapról):
"Ki jogosult táppénzre?
fennálló biztosítási jogviszony, a keresőképtelen személy pénzbeli egészségbiztosítási járulék fizetésére kötelezett, az orvos által megállapított és igazolt keresőképtelenség.
1.	biztosítási jogviszony A táppénzre jogosultsághoz alapvető feltétel a beteg fennálló biztosítási jogviszonya, tekintettel arra, hogy a táppénz annak jár, aki a biztosítása fennállása alatt válik keresőképtelenné. (Táppénzre kizárólag a biztosítottak jogosultak.)
2. egészségbiztosítási járulék A biztosított által fizetendő, ún. egészségbiztosítási- és munkaerő-piaci járulék mértéke 8,5 százalék, ebből a természetbeni egészségbiztosítási járulék 4 százalék, a táppénzre jogosító pénzbeli egészségbiztosítási járulék 3 százalék, a munkaerő-piaci járulék 1,5 százalék. Ha Ön, nyugdíja folyósítását szüneteltető saját jogú nyugdíjasként munkát vállal, vagy más jogviszonya alapján foglalkoztatott, a járulékalapot képező (jövedelemadó köteles) jövedelme után a 4%-os természetbeni egészségbiztosítási járulék megfizetésén felül még a 3 %-os pénzbeli egészségbiztosítási járulékot is kell fizetnie, és ezzel jogosultságot szerez táppénz igénybevételére.
3. orvos által megállapított és igazolt keresőképtelenség A fenti feltételek fennállása esetén, akkor jogosult táppénzre, ha saját vagy gyermeke betegsége folytán keresőképtelenné válik. A keresőképtelenséggel kapcsolatos további információt itt talál.
A következő esetekben akkor sem folyósítható a táppénz, ha a táppénzre jogosultság feltételei egyébként fennállnak, mert valamely külső kizáró körülmény miatt – általában azért, mert nincs keresetveszteség – nem jár a táppénz. Nem jár táppénz a keresőképtelenségnek arra az időtartamára, amelyre Ön a teljes keresetét megkapja. Aki keresetének egy részét kapja meg, annak csak az elmaradt keresete után jár a táppénz,
ha a munkavégzési kötelezettség hiányában nincs keresetveszteség (fizetés nélküli szabadság), a betegszabadság lejártát követő szabadnapra és heti pihenőnapra, ha azt követő munkanapon (munkaszüneti napon) keresőképtelenség már nem áll fenn,
az igazolt keresőképtelenség időtartamára jár, legfeljebb azonban a biztosítási jogviszony fennállásának időtartama alatt egy éven át, ha a keresőképtelenség ideje alatt a táppénzre jogosult személy munkaviszonya fennáll, rendelkezik legalább egy éves folyamatos biztosításban töltött idővel, és nincs táppénzelőzménye sem (egy évre visszamenőlegesen nem kapott táppénzt), akkor maximum egy évig lehet jogosult táppénzre. A táppénz minden naptári napra jár, ideértve a szabadnapot, a heti pihenőnapot és a munkaszüneti napot is. A táppénzre jogosultság időtartamát csökkenteni kell az aktuális keresőképtelenséget megelőző 1 évben igénybe vett táppénz idejével.
a biztosított saját, vagy gyermeke betegsége (gyermekápolási táppénz) miatt keresőképtelen-e, mennyi a folyamatos biztosítási ideje, a keresőképtelenséget megelőzően részesült-e már táppénzben, vagyis van-e "táppénzelőzménye". 1. Eltérő időtartamra jár a táppénz a saját betegségre és a gyermek betegségére tekintettel megállapított keresőképtelenség esetén.
a táppénzre jogosultság időtartamát, a táppénz összegének megállapításánál figyelembe vehető jövedelmet, és a táppénz százalékos mértékét. A biztosításban töltött idő akkor folyamatos, ha abban 30 napnál hosszabb megszakítás nincs. A 30 napi megszakításba nem számít be a táppénz, a baleseti táppénz, a csecsemőgondozási díj, gyermekgondozási díj, gyermekgondozási segély folyósításának ideje. A biztosításban töltött időt naptári napokban kell megállapítani.
3. Táppénz előzmény Ha Ön betegsége miatt válik keresőképtelenné és ennek első napját megelőzően egy éven belül már táppénzben részesült (ez a táppénz-előzmény), akkor ezt az időt az újabb táppénzre jogosultság időtartamába be kell számítani. Ugyanakkor nem vehetők figyelembe azok a napok, amelyre táppénz bármilyen ok miatt nem járt, továbbá nem tekinthető előzménynek a gyermekápolási táppénz ideje, a baleseti táppénz folyósítás időtartama, valamint a közegészségügyi okból a foglalkozástól eltiltás, hatósági elkülönítés, vagy járványügyi zárlat miatti táppénz folyósítás időtartama sem.
A táppénz összegét több tényező befolyásolja, így elsődlegesen az a jövedelem határozza meg, amely után a biztosított pénzbeli egészségbiztosítási járulék megfizetésére kötelezett, hiszen a számítás során a táppénz alapját e jövedelem naptári napi átlaga képezi. A táppénz mértéke a biztosításban töltött időtől, illetve az esetleges kórházi ápolástól függően a napi átlagkereset 60 %-a, illetve 50%-a a lent ismertetett maximum összeg figyelembe vételével. A táppénz összegének megállapítását a következő tényezők befolyásolják:
a táppénz megállapításánál figyelembe vehető, maximális időszak, amelyen belül a - járulékalapot képező - jövedelem, illetve a jövedelemmel ellátott időtartam (napjainak száma) figyelembe vehető; ún. "irányadó időszak",
Folyamatos biztosítási idő A biztosítás akkor folyamatos, ha abban 30 napnál hosszabb megszakítás nincs. Amennyiben a folyamatos biztosítási idő az irányadó időszakban megszakad, a táppénz alapjaként a megszakítást megelőző jövedelmet nem lehet figyelembe venni.
Aki egyidejűleg fennálló több biztosítási jogviszonya alapján (pl. 2 munkahelye van, munkaviszonya mellett egyéni vállalkozó is, stb.) jogosult táppénzre, annak a táppénzfolyósítás időtartamát és a táppénz összegét jogviszonyonként kell megállapítani. Amennyiben Önnek jelenleg több biztosítási jogviszonya is van, és a figyelembe vehető időszakban van olyan biztosítási jogviszonya is, ami időközben megszűnt, akkor a megszűnt biztosítási jogviszonyban töltött napokat az alábbiak szerint kell figyelembe venni.
A táppénz alapjánál figyelembe vehető juttatások A táppénz összegének megállapításánál figyelembe vehető jövedelemként azokat a juttatásokat, bevételeket kell számításba venni, amely az adóelőleg megállapításához az állami adóhatóságnál bevallott, pénzbeli egészségbiztosítási járulék alapot képezi.
A táppénz összege az előzőek szerint figyelembe vehető táppénz alapjának a 60%-a, azzal, hogy a táppénz napi összegének maximumát nem haladhatja meg. Két évnél rövidebb biztosítási jogviszony esetén A táppénz címen fizetett ellátás összege az előzőek szerint figyelembe vehető táppénz alapjának az 50%-a, azzal, hogy a táppénz napi összegének maximumát nem haladhatja meg.
Fekvőbeteg intézeti ellátás, ápolás idejére jutó táppénz mértéke Kórházi vagy egyéb fekvőbeteg gyógyintézeti ellátás, ápolás esetén a táppénz összege a táppénz alap 50%-a lesz, a biztosításban töltött időtől függetlenül, azzal, hogy a táppénz napi összegének maximumát nem haladhatja meg.
Ha Ön egyéni vagy társas vállalkozó, mezőgazdasági őstermelő, vagy önfoglalkoztató, akkor a székhelye szerint illetékes megyei (fővárosi) kormányhivatal egészségbiztosítási pénztári szakigazgatási szervéhez forduljon. Kérjük, adja meg a székhelye irányítószámát, hogy megmutassuk az illetékes egészségbiztosítási pénztári szakigazgatási szerv elérhetőségeit:
A kérelem benyújtására nyitva álló határidő Az igénybejelentés napjától legfeljebb 6 hónapra visszamenőleg lehet érvényesíteni a táppénz iránti igényt.
Mennyi idő alatt bírálják el a táppénz igényemet, és mi az ügyintézés menete? A kérelemnek az eljárásra hatáskörrel és illetékességgel rendelkező egészségbiztosítási pénztári szakigazgatási szervhez (kifizetőhelyhez) történő megérkezését követő naptól számított 18 nap, feltéve hogy a táppénz iránti kérelem benyújtásakor rendelkezésre álló adatok alapján az igény teljes mértékben teljesíthető, egyéb esetben 21 nap.
Felhívjuk a figyelmet, hogy a hiánypótlásra, illetve a tényállás tisztázásához szükséges adatok közlésére irányuló felhívástól az annak teljesítéséig terjedő idő nem számít be az ügyintézési határidőbe. Hogyan folyósítják a táppénzt?
Rövidebb biztosítási idő Az egészségbiztosító méltányossági, vagyis az általános szabálytól való eltérési jogköre arra az esetre terjed ki, ha Ön a táppénz ellátásra való jogosultsághoz szükséges biztosítási idővel nem rendelkezik. Ha a betegnek a keresőképtelenséget megelőző időszakra rövid biztosítási idő állapítható meg, ugyanakkor a keresőképtelensége időtartama ennél hosszabb, akkor orvosi javaslatra méltányosságból engedélyezhető a táppénz folyósítása.
A méltányosságból engedélyezhető táppénz szabályairól itt olvashat."
http://www.oep.hu/felso_menu/lakossagnak/ellatas_magyarorszagon/penzbeli_ellatasok/betegseg_eseten/tappenz_betegszabadsag/tappenz_betegszabadsag.html#Ki jogosult t%C3%A1pp%C3%A9nzre?
(09.02.2015) Heti 40 órára vagyok bejelentve, teljes munkaidőben. Most töltöm ennél a cégnél a 6. hónapomat. Mikor augusztusban kezdtem még rengeteg munka volt, majd ez megszűnt, azt sem tudta a főnök hova osszon be, hogy csinálja, sajnos a napi 8 órám sem jött össze sokszor, de nem az én hibámból, egyszerűen nem tudott mit kitalálni nekem. Totál fejetlenség volt az egész beosztás, mikor mi jött épp. Nekem még se jogsim, se kocsim és evvel tisztában is volt mikor alkalmazott, mégis én vagyok folyton akit ugráltat fel-alá. Ma írt nekem üzenetet hogy jóval többet kell dolgoznom neki ettől a héttől, mint eddig történt. Megkérdeztem, hogy ez napi hány óra pluszt jelent? Mert nem ártana felkészülnöm élelemmel. Hát nem tudja, de sokkal többet, mert óriási problémáink vannak a mínusz óráimmal. Most számoltam ki, 274 óra mínusz jött össze a 6 hónap alatt. Elvileg mi 173 órákat vagyunk kötelesek havonta fizetni, mert vendéglátásban dolgozunk, szobalányként, takarítóként mikor hogyan. Azt mondta holnap mindenképp le kell ülnünk beszélni erről. Csak hogy hallottam egy sztorit egy volt munkatárstól, aki ugyanitt dolgozott, hogy vele ki akarta fizettetni a mínusz óráit, vagy választhatott hogy ledolgozza neki "ingyen" azt a másfél hónapot. Rossz a helyzet mert ráadásul a főnökömé az albérlet is, ahol élünk, a fizetésem több mint fele így vissza is kerül az ő kis kasszájába. Fogalmam sincs jogos e visszamenőleg az előző évre, mínusz órákat ledolgoztatnia? Ez szabályszerű? Párom részmunkaidős sajnos, még nem talált más munkát, így semmink nem maradna, sőt mínuszba mennénk, ha le akarja dolgoztatni ingyen vagy ilyesmi. Mit tehetek? Köszönettel:
Sok múlhat a főnökével történő közös tárgyaláson. Készüljön fel erre.
A Munka törvénykönyve nem deklarálja a mínusz óra fogalmát. A munkáltató és a munkavállaló kötelezettségei viszont egyértelműen meghatározottak a munkaidő tekintetében is.
A munkaidőt a munkáltató tervezi meg és ossza be a hatályos szabályok figyelembe vételével.
A munkavállalókat a munkáltató alkalmazza abban a biztos tudatban, hogy számukra munkát és megélhetést biztosítson jogszerű alkalmazásuk figyelembe vételével.
A munkavállaló feladata a munka elvégzése, munkavégzés hiányában a rendelkezésre állás.ahogyan Ön leírta, abban nem véltem felfedezni a munkavállalói hiányosságot, mert Ön a kiadott munkát határidőre, - tudása, képessége legjavával elvégezte. Ha munkát nem kapott (mert éppen nem volt), akkor sem ment haza, hanem munkaidejét kitöltve rendelkezésre állt, - vagyis nem hibázott - nem is büntethető semmilyen szankcióval. a hibát ebből a perspektívából a munkáltató követte el, - mert nem jól mérte fel a munkaerő szükségletet vagy nem nem gazdálkodott megfelelően a munkaidővel.
Az általam leírtakon gondolkodjon el és vegye figyelembe az Mt. alábbi rendelkezéseit:
9. § (1)6 A munkavállaló és a munkáltató személyiségi jogainak védelmére, ha e törvény eltérően nem rendelkezik, a Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 2:42-54. §-át kell alkalmazni azzal, hogy a Ptk. 2:52. § (2) és (3) bekezdése, valamint 2:53. §-a alkalmazásakor e törvény kártérítési felelősségre vonatkozó szabályai az irányadók.
(2)7 A munkavállaló személyiségi joga akkor korlátozható, ha a korlátozás a munkaviszony rendeltetésével közvetlenül összefüggő okból feltétlenül szükséges és a cél elérésével arányos. A személyiségi jog korlátozásának módjáról, feltételeiről és várható tartamáról a munkavállalót előzetesen tájékoztatni kell.
(3)8 A munkavállaló a személyiségi jogáról általános jelleggel előre nem mondhat le. A munkavállaló személyiségi jogáról rendelkező jognyilatkozatot érvényesen csak írásban tehet.
27. § (1)17 Semmis az a megállapodás, amely munkaviszonyra vonatkozó szabályba ütközik, vagy munkaviszonyra vonatkozó szabály megkerülésével jött létre vagy nyilvánvalóan a jóerkölcsbe ütközik.
28. §18 (1) A megállapodás megtámadható, ha annak megkötésekor a fél valamely lényeges körülmény tekintetében tévedésben volt, feltéve, ha tévedését a másik fél okozta vagy felismerhette. A megállapodást bármelyik fél megtámadhatja, ha a szerződéskötéskor lényeges körülményben ugyanabban a téves feltevésben voltak. Lényeges körülményre vonatkozik a tévedés akkor, ha annak ismeretében a fél nem vagy más tartalommal kötötte volna meg a szerződést.
e)29 a szabadság mértékéről, számítási módjáról és kiadásának, valamint
59. §36 A munkáltató a 127-132. §-ban meghatározott távollét megszűnését követően ajánlatot tesz a munkavállaló számára a munkabér módosítására. Ennek során a munkavállalóval azonos munkakörű munkavállalók részére a munkáltatónál időközben megvalósított átlagos éves béremelés mértékét kell alapul venni. Ilyen munkavállalók hiányában a munkáltatónál ténylegesen megvalósult átlagos éves béremelés mértéke az irányadó.
(3)37 A munkáltató a munkavállaló ajánlatára a gyermek hároméves koráig - három vagy több gyermeket nevelő munkavállaló esetén a gyermek ötéves koráig - köteles a munkaszerződést az általános teljes napi munkaidő felének megfelelő tartamú részmunkaidőre módosítani.
(2)53 A munkáltató a munkaidő beosztásának jogát - a munkavégzés önálló megszervezésére tekintettel - a munkavállaló számára írásban átengedheti (kötetlen munkarend). A munkarend kötetlen jellegét nem érinti, ha a munkavállaló a munkaköri feladatok egy részét sajátos jellegüknél fogva meghatározott időpontban vagy időszakban teljesítheti.
99. §54 (1) A munkavállaló beosztás szerinti napi munkaideje - a részmunkaidőt kivéve - négy óránál rövidebb nem lehet.
(25.12.2014) Vejem,több mint kétéves betegállományban van.Üzemi balesetet szenvedett,amiben sem ő sem a munkaadója nem volt vétkes.Harmadik személy követte le.Mostanában következik a munkában állása.A betegállomány ideje alatt100 %-os táppénzt kapott. Az akkori munkakörébe már nem tud visszamenni sérülései és lelkiállapota miatt.Kérdésem az,hogy a munkaadója köteles-e az akkori munkabérét továbbra is fizetni és másik munkakört biztosítani részére .Várom válaszukat!Köszönettel Laczi András
Munka törvénykönyve 51. § (1) A munkáltató köteles a munkavállalót a munkaszerződés és a munkaviszonyra vonatkozó szabályok szerint foglalkoztatni, továbbá - a felek eltérő megállapodása hiányában - a munkavégzéshez szükséges feltételeket biztosítani.
(5) A fogyatékossággal élő személy foglalkoztatása során gondoskodni kell az ésszerű alkalmazkodás feltételeinek biztosításáról. Mtk. 53. § (1) A munkáltató jogosult a munkavállalót átmenetileg a munkaszerződéstől eltérő munkakörben, munkahelyen vagy más munkáltatónál foglalkoztatni.
(2)34 Az (1) bekezdés szerinti foglalkoztatás tartama naptári évenként összesen a negyvennégy beosztás szerinti munkanapot vagy háromszázötvenkét órát nem haladhatja meg. Ezt arányosan kell alkalmazni, ha a munkaviszony év közben kezdődött, határozott időre vagy az általánostól eltérő teljes napi vagy részmunkaidőre jött létre. A munkaszerződéstől eltérő foglalkoztatás várható tartamáról a munkavállalót tájékoztatni kell.
Mtk. 57. § (1) A felek megállapodása vagy kollektív szerződés
b) az 53. § (3)-(4) bekezdésében, foglaltaktól nem térhet el.
(24.11.2014) Tisztelt Tanácsadó!
Két hete született gyermekem után, hány nap szülési szabadság jár nekem?Jelenlegi munkahelyemen, az apai szülési szabadságot, arányosítani akarják, tehát nem kapom meg az 5 napot.Ez év júniusában kezdtem dolgozni ezen a munkahelyen, és mivel egy gyermek után két nap szabadság is jár, még ez évben azt is meg kell hogy kapjam.Pontosan hány nap szabadság jár nekem, ez évben? Válaszát előre is köszönöm!!
Horváth Sándor Körmend Munka törvénykönyve (Mt.) 127. § (1)65 Az anya egybefüggő 24 hét szülési szabadságra jogosult azzal, hogy ebből két hetet köteles igénybe venni.
Mt. 135. §67 (1)68 A felek megállapodása vagy kollektív szerződés
d) a 127. § (1)-(2) és (4) bekezdésében,
Szabó Miklósné (18.10.2014) Üdvözlöm!
Jubileumi jutalmammal kapcsolatban szeretnék tanácsot kérni. A munkaviszonyom1983 -ban kezdtem, ezután1991.- től dolgoztam, egy Általános Iskolában, mit hivatalsegéd. Ezután,2013 10 .01-től szociális munkás voltam, 2014.09.01-től és jelenleg is egy óvodában dolgozom, mint óvónő. A közalkalmazotti igazolásom szerint a közalkalmazotti jogviszonyom 30 év 10 hónap, a jubileumi jutalomhoz, ugyancsak ennyi. Korábban kértem már a 25 éves jutalmamat, de a munkáltatóm elutasított, igaz, hogy csak szóban, indokként azt mondta, hogy csak az egy munkahelyen eltöltött időre adható jubileumi jutalom. A kérdésem az lenne, hogy kérhető-e visszamenőleg a 25 és a 30 éves jubileumi jutalom, és ha igen akkor melyik munkahelytől kell kérni? Attól ahol most éppen dolgozom, vagy az adott időpontban, az adott munkahelytől? A jutalom összege pedig a mostani fizetésem szerinti, vagy az adott időpont szerinti ?
Válaszát előre is köszönöm szépen! Judit.
Közalkalmazottak jogállásáról szóló törvény (Kjt.) 78. § (1) bekezdés
A huszonöt, harminc, illetve negyvenévi közalkalmazotti jogviszonnyal rendelkező
közalkalmazottnak jubileumi jutalom jár.
A munkahely a jogszerző idők tekintetében az esetben nem releváns.
(05.08.2014) Tisztelt Szakértő!
Édesanyám 2004 decemberétől a mai napig rendszeres szoc. járadékot kap.
2004 12.01-től mkcs 50%
2006 05.26-tól mkcs. 50%
2009 05.27-től ÖEK 40%
2011 05.05-től ÖEK 40% , ami folyamatosan véleményezhető.
A következő felülvizsgálat ideje 2013 májusa, de a mai napig nem hívták vissza, annak ellenére, hogy a komplex felülvizsgálatot kérő lapot is visszaküldte.
Munkahelyén mennyi bért kaphat, hogy a járadékát ne szüntessék meg, és hogy a béren kívüli juttatások pl.: SZÉP Kártya, bele számít-e?
Válaszat várom!
Az a személy, akinek az egészségi állapota a komplex minősítés alapján 60 százalékos vagy kisebb mértékű és aki a kérelem benyújtását megelőző - 5 éven belül legalább 1095 napon át,
-	akinek egészségi állapota alapján tartós foglalkozási rehabilitációt igényel, azonban a komplex minősítés szakmai szabályairól szóló rendeletben meghatározott egyéb körülményei miatt foglalkozási rehabilitációja nem javasolt, és egészségi állapota 31-50 % közötti (C2 kategória), valamint annak a személynek az esetében, aki tartós foglalkozási rehabilitációt igényel és a kérelem benyújtásának időpontjában az öregségi nyugdíjkorhatár betöltéséig hátralevő időtartam az 5 évet nem haladja meg, -	aki kizárólag folyamatos támogatással foglalkoztatható és egészségi állapota 1-30 % közötti (D kategória),
Az ellátás megállapítása során a minimálbérnek a 2012. évre érvényes összegét (93.000 Ft) veszik alapul, erre tekintettel¿
(08.06.2014) Tisztelt Szakértő!
24 éve dolgozom közalkalmazottként egy óvódában! 2013. szeptember1-je óta pedagógiai asszisztens vagyok, előtte dajka voltam! A törvény szerint jár nekünk 25 nap pótszabadság. Ezt a munkáltatónk nem tudja nekem kiadni, sem kifizetni, ugyanis csak papíron vagyok pedagógiai asszisztens, ugyanolyan dajkai munkát látok el, mint eddig, ugyanis a fenntartónak nincs rám, ránk pedagógiai asszisztensekre \"pénze\", de a törvény szerint 3 óvodai csoportonként kötelező a pedagógiai asszisztens, ezért én el is végeztem a tanfolyamot, bár mint mondtam, csak papíron \"létezem\". Az óvodavezető volt olyan rendes, hogy bár a 25 napot nem, de helyette 15 nap pótszabadságot adott ki nekem, nekünk! Míg csak dajka voltam az éves szabadságom 32 nap volt: 20 nap alap¸ a 24 éves munkaviszonyom után járó 8 nap meg a két kiskorú gyerek után járó szabadság, 4 nap, ami összesen 32 nap volt! Nagyon örültem, mikor megtudtam ,hogy kapok ehhez még 15 napot, de nem egészen így történt. Én úgy gondoltam, hogy a 32 meg 15 nap az ugye 47 nap lesz! Ehelyett 39 napra redukálodott a szabim, amit azzal magyaráztak, hogy a 20 nap alapszabadságomhoz hozzáadták a 15 napot, és a két gyerek után járó 4 napot, így lett nekem most 39 nap az éves szabim. A munkával töltött éveim után járó 8 napom meg csak úgy eltűnt! Jogszerű ez? Mert szerintem már az sem jogszerű, hogy a 25 napból csak 15 napot kapok, kapunk, de hogy a munkával töltött éveim csak úgy eltűnjenek, az egy kicsit furcsa! Ön mit gondol, jogszerűen vették el tőlem azt a 8 napot?
Köszönöm megtisztelő válaszát: Kovács Katalin
A szabadság számítását nem lehet alternatív módon értelmezni.
Közalkalmazottak jogállásáról szóló törvény Kjt.
(4) Évenként öt munkanap pótszabadság jár a tudományos munkatársnak  ideértve a közkönyvtárak, levéltárak és múzeumok tudományos munkakört betöltő közalkalmazottait  és az ennél magasabb munkakörű tudományos közalkalmazottnak. A pótszabadságra való jogosultság szempontjából a tudományos munkatársak körét a miniszter állapítja meg.
58. § (1) A pótszabadság a közalkalmazottat alapszabadságán felül a (2)-(3) bekezdésben foglalt kivételekkel egyszerre többféle jogcímen is megilleti.
(3) A munkakör és a beosztás [57. § (2) bekezdése] alapján járó pótszabadságot évi tizenöt munkanap mértékéig össze kell számítani. Szabó Miklósné (11.04.2014) Tisztelt Szakértő!
Gyermekem 2014. márciusában töltötte az 1 éves kort. Munkáltatómnak jeleztem, hogy 2014 szeptemberétől szeretnék munkába állni gyed mellett. 1996 óta dolgozom cégemnél 8 órában. Felajánlottak egy 4 órás munkakört ugyanazon a területen, viszont nekem ez nem elegendő semmiképp sem. A kérdésem az lenne, hogy milyen lehetőségem van ilyenkor, ha nem születik egyezség, nem akarnak 8 órában az eredeti munkaszerződésemnek megfelelően foglalkoztatni, milyen végkielégítést köteles ilyenkor a munkáltató kifizetni, ha mégis úgy dönt, hogy felmond gyed alatt? A pozicióm, amiben dolgoztam az most is létezik, csak azt azóta más betöltötte.
Munka törvénykönyve (Mt.) 66. § (4)-(6) bekezdések irányadóak. A (6) bekezdés egy utaló szabály, amely ezt a kérdést lényegében a nem nyugdíjasnak minősülő munkavállaló helyzetével állítja párhuzamba, - akinek határozatlan idejű munkaviszonya az irányadó öregségi nyugdíjkorhatár betöltését megelőző öt éven belül csak bizonyos védettségi feltételek mellett szüntethető meg a munkáltató részéről.
Amelytől sem a felek megállapodása sem kollektív szerződés nem térhet el [Mt. 85. §(1) bekezdés b) pont.].
(03.04.2014) Tisztelt Válaszadó!
kirúghat e a munkáltatóm ha nem tudok délutános müszakban dolgozni a 2 éves gyerekem miatt mert nem tudom megoldani a hazahozatalát a bölcsiböl!?multi cégnél dolgozom és szerintem meglehetne oldani csak akarni kellen!
Munka törvénykönyve (Mt.) 66. § (5)(6)bekezdések (5) A (4) bekezdésben meghatározott munkavállaló munkaviszonya a munkavállaló képességével vagy a munkáltató működésével összefüggő okból akkor szüntethető meg, ha a munkáltatónál a 45. § (3) bekezdése szerinti munkahelyen nincs a munkavállaló által betöltött munkakörhöz szükséges képességnek, végzettségnek, gyakorlatnak megfelelő betöltetlen másik munkakör vagy a munkavállaló az e munkakörben való foglalkoztatásra irányuló ajánlatot elutasítja.
Amelyben foglaltaktól sem a felek megállapodása sem kollektív szerződés nem térhet el. [Mt. 85. 0 (19 bekezdés b) pont]. (08.02.2014) Tisztelt Cím!
A Kttv. 61. §-a alapján a kormánytisztviselői szolgálati jogviszonyáról bármikor lemondhat. A lemondás ideje 2 hónap. A munkáltatom ezt a 2 hónapot lerövídetheti, abból a célból, hogy minél hamarabb új embert vegyen fel a helyemre? Ezen idő alatt mentesíthet-e a munkáltatom a munkavégzési kötelezettségem alól? Ezen idő alatt mennyi bérre vagyok jogosult? Mennyi szabadság jár, ha mentesít a munkavégzési kötelezettség alól?
Igen a felek kölcsönös megállapodással a két hónapot lerövidíthetik.[ 61. § (2) A kormánytisztviselő lemondási ideje két hónap. A felek ennél rövidebb időben is megállapodhatnak. Határozott idejű kormányzati szolgálati jogviszony esetén a lemondási idő nem terjedhet túl a kinevezésben meghatározott időtartamon.]
Mivel a Kttv. lemondási időt nem határoz meg, ezért felmondási idő lehet csak az irányadó, amelynek időtartama egyébként megegyezik a régi Ktv.-ben szabályozott lemondási idővel.
[68. § (1) A felmentési idő két hónap.
(3) Határozott idejű kormányzati szolgálati jogviszony megszüntetése esetén a felmentési idő nem terjedhet túl azon az időponton, amikor a kormányzati szolgálati jogviszony a kinevezés értelmében felmentés nélkül is megszűnt volna.
(4) A kormánytisztviselőt a felmentés időtartamának legalább a felére a munkavégzési kötelezettség alól mentesíteni kell, erre az időtartamra illetményre jogosult. A 85. § (2) és (3) bekezdésében meghatározott összeférhetetlenségi szabály nem alkalmazható a munkavégzési kötelezettség alól mentesített kormánytisztviselővel szemben. A munkavégzés alól a kormánytisztviselőt a kívánságának megfelelően - legfeljebb két részletben - kell mentesíteni.
(6) A kifizetett illetményt visszakövetelni nem lehet, ha a kormánytisztviselőt a munkavégzés alól végleg mentesítették és az illetmény fizetését kizáró körülmény a kormánytisztviselőnek a munkavégzés alóli mentesítése után következett be.]
[74. § (1) A kormánytisztviselő jogviszonya megszüntetésekor (megszűnésekor) munkakörét az előírt rendben köteles átadni és a munkáltatóval elszámolni. A munkakör-átadás és az elszámolás feltételeit a munkáltató köteles biztosítani.
(2) A jogviszony megszüntetésekor, illetve megszűnésekor az utolsó munkában töltött napon, de legkésőbb tizenöt napon belül, a kormánytisztviselő részére ki kell fizetni az illetményét, egyéb járandóságait, valamint ki kell adni a jogviszonyra vonatkozó szabályban és egyéb jogszabályokban előírt igazolásokat.]
[100. § (1) A kormánytisztviselőnek a munkában töltött idő alapján minden naptári évben szabadság jár, amely alap- és pótszabadságból áll.
(4) A középiskolai végzettségű kormánytisztviselő esetén a pótszabadság mértéke évente
(5)81 A kormánytisztviselőnek, ha
évenként öt munkanap pótszabadság jár.]
[130. § (1) A kormánytisztviselő munkateljesítményét a munkáltatói jogkör gyakorlója mérlegelési jogkörében eljárva írásban értékeli (teljesítményértékelés).
(3)94 Legalább kettő teljesítményértékelés eredménye együttesen adja a kormánytisztviselő minősítését. Minősíteni az első teljesítményértékeléstől számított egy évet követően kell.
(7)95 A közigazgatási minőségpolitikáért és személyzetpolitikáért felelős miniszter a teljesítményértékelés lefolytatásának elősegítése érdekében módszertani ajánlást ad ki.
(8)96 A közigazgatási minőségpolitikáért és személyzetpolitikáért felelős miniszter - a helyi önkormányzatok tekintetében a megyei, fővárosi kormányhivatalok útján - ellenőrzi a teljesítményértékelésre, minősítésre vonatkozó szabályok és módszertan betartását.
(7) A felsőfokú iskolai végzettségű kormánytisztviselőt az I. a középiskolai végzettségű kormánytisztviselőt a II. osztályba kell besorolni (a továbbiakban: besorolási osztály). A besorolási osztály fizetési fokozatokból áll.
132. § Az illetményalap összegét évente az állami költségvetésről szóló törvény állapítja meg úgy, hogy az nem lehet alacsonyabb, mint az előző évi illetményalap.97
(3) A hivatali szerv vezetője - a (4) bekezdésben foglaltak kivételével - át nem ruházható hatáskörében, a megállapított személyi juttatások előirányzatán belül a tárgyévet megelőző év minősítése, ennek hiányában teljesítményértékelése alapján - ide nem értve, ha a kormánytisztviselő végleges áthelyezésére kerül sor - a tárgyévre vonatkozóan a kormánytisztviselő besorolása szerinti fizetési fokozathoz tartozó alapilletményét - a hivatali szervezet vezetője esetében a kinevezésre jogosult - december 31-éig terjedő időszakra legfeljebb 50%-kal megemelheti, vagy legfeljebb 20%-kal csökkentett mértékben állapíthatja meg. Az eltérítésről a hivatali szervezet vezetője minden év február 28-áig dönt. Az így megállapított eltérítés mértéke - a (6) bekezdésben foglaltakon túl - a tárgyévben egy alkalommal a megállapítástól számított hat hónapot követően a teljesítményértékelés alapján módosítható, azzal a feltétellel, hogy a kormánytisztviselő korábban már megállapított alapilletménye legfeljebb 20%-kal csökkenthető.98
(5) A (3) és (4) bekezdést azzal az eltéréssel kell alkalmazni a minisztériumok, Miniszterelnökség esetében, hogy az eltérítés maximum mértéke 30% lehet.
(6)99 A (3) bekezdés szerint megállapított alapilletmény-eltérítés a tárgyévben akkor módosítható, ha a tárgyévben a kormánytisztviselő vezetői kinevezést kap, vagy azt tőle visszavonják, illetve miniszterelnökségi főtanácsadói, miniszterelnökségi tanácsadói, kormány-főtanácsadói, kormánytanácsadói, miniszteri főtanácsadói, miniszteri tanácsadói munkakörbe helyezik, vagy e munkakörét módosítják, illetve címadományozásra, vagy annak visszavonására, vagy a 119. § szerinti átsorolásra vagy tartós külszolgálatra történő kirendelésre kerül sor. A módosítás eredményeként az alapilletmény nem lehet alacsonyabb, mint e törvény alapján az eltérítés nélkül meghatározott összeg.
(8) A fővárosi és megyei kormányhivatal esetében a (3) bekezdést azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy a szakigazgatási szerv kormánytisztviselője tekintetében az alapilletmény-eltérítésre a szakigazgatási szerv vezetője tesz javaslatot. A szakigazgatási szerv vezetőjének javaslata alapján az alapilletmény-eltérítésről a kormánymegbízott dönt.
134. §100 (1) Az illetménykiegészítés mértéke
15. a kormányzati tevékenység összehangolásáért felelős miniszter irányítása alatt álló, a kormányzással és közigazgatással kapcsolatos kutatásokat folytatató központi hivatalnál,
16.102 honvédelemért felelős miniszter irányítása alatt álló, a honvédelmi igazgatás központi döntés-előkészítő és végrehajtás-koordináló szakmai szervénél, valamint a honvédelmi ágazat országos illetékességű integrált katonai hatóságánál
(4) A (3) bekezdésben felsorolt államigazgatási szerv, továbbá a fővárosi és megyei kormányhivatal járási (fővárosi kerületi) szintű, valamint az egészségügyről szóló törvény szerinti egészségbiztosítási szerv és a Nyugdíjbiztosítási Alap kezeléséért felelős központi hivatal legalább helyi szintű belső szerveinél az illetménykiegészítés mértéke a felsőfokú iskolai végzettségű kormánytisztviselő esetében az alapilletményének 10%-a.
136. § (1) Testület által vezetett szerv esetében a testület elnökének és tagjainak az illetményét a munkáltatói jogkör gyakorlója állapítja meg azzal, hogy az illetmény az illetményalap huszonnyolcszorosát nem haladhatja meg. A megyei, fővárosi kormányhivatal főigazgatójának és igazgatójának az illetményét a munkáltatói jogkör gyakorlója állapítja meg azzal, hogy a főigazgató esetében az illetmény az illetményalap huszonhatszorosát, igazgató esetében az illetmény az illetményalap huszonnégyszeresét nem haladhatja meg.
(3) A regionális államigazgatási szerv, valamint a megyei, fővárosi kormányhivatal szakigazgatási szerve
(3)103 A 134. § (4) bekezdésében meghatározott államigazgatási szervnél a vezetői illetménypótlék mértéke a vezető alapilletményének:
138. §104 Integrált ügyfélszolgálati pótlékra jogosult az a kormánytisztviselő, aki a fővárosi és megyei kormányhivatalban, illetve a fővárosi és megyei kormányhivatal járási (fővárosi kerületi) hivatalán belül működő integrált ügyfélszolgálati feladatok ellátásával összefüggő munkakört tölt be. A pótlék mértéke az alapilletmény 20%-a.
(3) Éjszakai pótlékra az jogosult, aki a munkaidő beosztása alapján 22.00 és 6.00 óra között végez munkát. A pótlék mértéke óránként az illetményalap 0,45%-a. Abban az esetben, ha a munkaidő-beosztás részben esik 22.00 és 6.00 óra közé, az éjszakai pótlék időarányosan jár.
(3) A képzés nyelve szempontjából államilag elismert nyelvvizsga nélkül is komplex felsőfokú (Cl) nyelvvizsgának minősül a kormánytisztviselő külföldön szerzett felsőfokú végzettsége és közigazgatási tárgyú szakképzettsége, vagy az azt kiegészítő szakosító továbbképzési, illetve vezetőképzési végzettsége, ha a képzés időtartama az egy évet eléri vagy meghaladja.
a) komplex felsőfokú (Cl) nyelvvizsga esetében az illetményalap 50%-a, a szóbeli vagy írásbeli nyelvvizsga esetében 25-25%-a;
(6) A (4) és (5) bekezdéstől eltérően az angol, francia és német nyelvek tekintetében a pótlék alanyi jogon jár, amelynek mértéke nyelvvizsgánként
(2)105 A fizetési számlához kapcsolódóan a kormánytisztviselő részére legfeljebb havonta a központi költségvetésről szóló törvényben meghatározott mértékű bankszámla-hozzájárulás adható.
(3)106 A munkáltató viseli az illetmény fizetési számlára történő átutalásának vagy készpénzben történő kifizetésének a költségét.
(2)107 A kormánytisztviselőt, ha a 79. § j) vagy l) pontja alapján mentesül a munkavégzés alól, a kiesett munkaidőre megállapodásuk szerint illeti meg díjazás.
(2) Az illetményt utalvány vagy fizetőeszköz helyettesítésére szolgáló más formában kifizetni nem lehet.]
Szabó Miklósné (01.01.2014) Tisztelt Szakértő!
40 éves munkaviszony után 2014. januárjában kezdem a 8 hónap felmentési időt, , mint közalkalmazott/ tanító/.
Munkáltatóm szerint, részemre csak 16 nap szabadság jár, mert aktívan csak 4 hónapot kell ledolgozni, szerinte csak arra az időre jár szabadság!
Tisztelettel várom Öntől a választ arra, hogy 8 hónap felmentési időre mennyi az időarányos szabadság, ha lehetséges, akkor a jogszabályi háttérrel.
Válaszát nagyon köszönöm. Üdvözlettel.
A szabadságot a Közalkalmazottak jogállásáról szóló törvény (Kjt) deklarálja, amely azért aggályos, mert megszűnt a Kjt.-ben leírt A-J-ig terjedő fizetési osztály.
Ezt az űrt a hatályos 326/2013. (VIII. 30.) kormány rendelet sem töltötte ki, amely a régi fizetési osztályokat megszüntette. A rendelet csak a pótszabadságról szól.
Kjt. 56. § A közalkalmazottat
b)230 az „E”, „F”, „G”, „H”, „I”, „J” fizetési osztályban és a 79/C. §-ban említett munkakör betöltése esetén évi huszonegy munkanap
(2)231 A magasabb vezető megbízású közalkalmazottat évi tíz munkanap, a vezető megbízásút évi öt munkanap pótszabadság illeti meg.
(3)232 A bölcsődékben, a csecsemőotthonokban, az óvodákban, továbbá az alsó-, közép- és felsőfokú oktatás keretében, valamint az egészségügyi ágazatban az oktató, nevelő munkát végző közalkalmazottakat évi huszonöt munkanap pótszabadság illeti meg, amelyből legfeljebb tizenöt munkanapot a munkáltató oktató, nevelő, illetőleg az oktatással, neveléssel összefüggő munkára igénybe vehet. Az oktatással és neveléssel kapcsolatos munkák körét végrehajtási rendelet állapítja meg.
(5)234 A föld alatt állandó jelleggel dolgozó, illetve az ionizáló sugárzásnak kitett munkahelyen naponta legalább három órát töltő munkavállalót évenként öt munkanap pótszabadság illeti meg. Ha a közalkalmazott ilyen munkahelyen legalább öt évet eltöltött, évenként tíz munkanap pótszabadságra jogosult.
(6)235 A jogszabályban meghatározott egészségkárosító kockázatok között munkahelyen eltöltött napi munkaidőtől függetlenül az (5) bekezdésben meghatározott pótszabadság megilleti azt a közalkalmazottat is, akit rendszeresen kettős egészségkárosító kockázatnak kitett munkakörben foglalkoztatnak, feltéve, hogy az egyik kockázat nem ionizáló sugárzással függ össze.
57/A. §236
57/B. §237 (1)-(2)238
58. § (1)239 A pótszabadság a közalkalmazottat alapszabadságán felül - a (2)-(3) bekezdésben foglalt kivételekkel - egyszerre többféle jogcímen is megilleti.
(2)240 A fizetési fokozathoz kapcsolódó [57. § (1) bekezdés] és a munkakör [57. § (3) bekezdése] alapján járó pótszabadság közül a magasabb mértékű pótszabadság jár.
(3)241 A munkakör és a beosztás [57. § (2) bekezdése] alapján járó pótszabadság közül a magasabb mértékű pótszabadság jár.
58/A. §242 A közalkalmazottnak - kérelmére - a külszolgálat időtartamára fizetés nélküli szabadságot kell engedélyezni, ha a közalkalmazott házastársa külszolgálatot teljesít.
59. §243 (1) A közalkalmazotti jogviszony tekintetében
a) az Mt. munka- és pihenőidőről szóló rendelkezései (XI. fejezet) közül a 92. § (4) bekezdés, a 116-117. §, a 119. § (2) bekezdés, a 123. § (6) bekezdés és a 135. § (4)-(6) bekezdés nem alkalmazható;
(4)244 A munkáltató a felek naptári évre kötött írásbeli megállapodása alapján
326/2013. (VIII. 30.) Kormány rendelet a pedagógusok előmeneteli rendszeréről és a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény köznevelési intézményekben történő végrehajtásáról
(4) A pedagógus szabadságát - a tizenhat évesnél fiatalabb gyermek után járó pótszabadság kivételével - elsősorban a nyári szünetben, óvodákban a július 1-jétől augusztus 31-éig tartó időszakban kell kiadni, annak figyelembevételével, hogy a gyermekek óvodai nevelését a teljes óvodai nevelési évben biztosítani kell. Ha a szabadság a nyári szünetben nem adható ki, akkor azt az őszi, a téli vagy a tavaszi szünetben, a szünet munkanapjait meghaladó szabadságnapokat pedig a szorgalmi időben, illetve a nevelési év többi részében kell kiadni.
(23.12.2013) Termelő vállalatnál dolgozom 1,5 éve, irodai munkát végzek. 2013.december 1-jével helyeztek át másik irodai munkakörbe. Az előző munkakörömben a bérem br.172 ezer forint volt. Az áthelyezés után br.125 ezer forintra csökkentették állítólag a bérem. A mostani munkaszerződésem még nem láttam és nem írtam alá semmit sem. Az előző főnököm részleges szóbeli elmondása szerint ebben a másik munkakörben 10 ezer forinttal kevesebb lesz a bérem de azt nem mondta el, hogy bruttóban vagy nettóban értendő ez a csökkenés. a legutolsó fizetési papírom nincs nálam, azt az új főnök vette át. Kérdésem volna, hogy ennyire lecsökkenthető-e a munkabér a változás miatt? ez a másik munkakör eddig két műszakos volt, és tervezik a három műszakosat, mivel egy munkakört 3 hölgy lát el váltásban. Válaszukat előre is köszönöm.
A munkabér csökkentése a munkaszerződés módosítását jelenti, amelyhez Önnek is hozzá kellett volna járulnia.
A munkaszerződés egyoldalú, és a munkavállaló számára egyértelműen hátrányos megállapítása jogellenes munkáltatói cselekedet. Ugyanakkor a Munka törvénykönyve (Mt.) 53. § (1), (2), (5) bekezdése, valamint 58. és 62. § (1) bekezdés igen határozottan állást foglal ebben a kérdésben.
Szabó Miklósné (02.12.2013) Tisztelt Tanácsadó!Jelenleg itthon vagyok 2 éves lányommal gyesen.Jelenlegi munkahelyemen szülés előtt 8 órásban voltam bejelentve.Idén augusztus végén járt le a gyedem én augusztus elején bejelentettem,hogy szeretnék gyes mellett részmunkaidőben visszatérni.Közben elment a kolléganő akit helyettem vettek föl így elvileg szükség is lett volna rám(elvileg visszavárnak)de inkább fölvettek valaki mást.Bejelentésemre azóta csak annyi a reagálás akárhányszor érdeklődök,hogy nincs most erre időm,nem érek rá ,majd holnap beszélünk stb...Pedig én olvastam ,hogy a gyerek 3 éves koráig köteles a szerződést részmunkaidősre módosítani,akkor ha jól értem vissza kellene venniük dolgozni?Én szeretnék visszamenni,és azt is sejtem ,hogy az \"Elnök Úr\"-nak eszébe sincs visszavenni,viszont én élni szeretnék a jogaimmal,már nem szeretném beletörődve megadni magam ,elég munkahelyen voltam már lábtörlő, ha van valami tanácsa amivel esetleg tudna segíteni azt nagyon megköszönném.
Munka törvénykönyve 61. § (1) A munkáltató a munkakörök megjelölésével tájékoztatja a munkavállalókat
Szabó Miklósné (14.11.2013) Kedves Szakértő! Lenne egy kérdésem Önhöz! 2013. szeptember 24- n lejárt a GYES- em, november 12-vel megszűnt a munkaviszonyom! Erre az időre szabadságot írtak ki nekem. Nem szeretném, ha becsapnának! Mi az ami megillet engem?? 1982- ben születtem, 2004 óta dolgozom ezen a munkahelyen. Végkielégítést kaphatok? A 3 évre hány nap szabadság jár a munkavállalónak? A szabadságot kötelesek kifizetni???
Végkielégítés jár, legalább öt év esetén kéthavi távolléti díj összege. Jár a felmondási idő. 30 nap alapból. Ehhez 8 év után plusz 20 nap jár. Az alapszabadság mértéke évente 20 munkanap, amelyhez 3 nap pótszabadság jár, valamint egy gyermek esetében további kettő nap pótszabadság évente. A ki nem adott szabadságot ki kell fizetni, ha már természetben kiadni nem lehet.
Szabó Miklósné (09.11.2013) Tisztelt Jogi tanácsadó!!!
Szeretnék egy pár kérdésre választ kapni!!!
6 havi Időkeretben dolgozom 12 órában 98 ezer Ft-ért!!! ez így nem tudom helyes e a bérezés??
Szeretném még megtudni mi az amit előírhat nekem heti szinten a cég, mert ugyanis ha nappalos vagyok akkor reggel 6 -tol este 6-ig dolgozom öt napot az ugye 60 óra !!!! Ha esti műszakban megyek akkor este 6-tol reggel 6 -ig de ez általában csak két vagy három nap volt de most kiírt 4 nap éjszakás műszakot szeretném tudni lehet e ilyet előírni? Egy összeszerelő üzemben dolgozom!!!
Tisztelettel Pintérné Bartók Adrienn
Munka törvénykönyve 53. § (1) A munkáltató jogosult a munkavállalót átmenetileg a munkaszerződéstől eltérő munkakörben, munkahelyen vagy más munkáltatónál foglalkoztatni.
Szabó Miklósné (25.10.2013) Tisztelt Szakértő!
Több rétű problémával szeretném segítségét kérni! Hat és fél éve dolgozom a jelenlegi munkahelyemen. Azt elmúlt évben szóban utasítást kaptam a főnökömtől, hogy olyan feladatot lássak el, ami végzettségemnek nem megfelelő, valamint emiatt akár közvetlen emberéletet is veszélyeztethetek. (Foglalkoztatásszervezőként alkalmaztak művelődésszervező diplomával egy idősek otthonában, de betegkísérésre kényszerített a főnök, azzal a fenyegetéssel, ha nem vállalom el, akkor elvesztem a munkám). Többszöri szóbeli és írásbeli problémáimra nem vagy csak felületes reakciót kaptam. A folyamatos frusztráció miatt, hivatalos levéllel fordultam hozzájuk, hivatkozva arra, hogy a felelősség terhét, a szakképzettség hiányának hátrányát és a kórházakban való áldatlan állapotokat nehezen viselem és ez mentális és egészségügyi állapotom romlásával jár. Mivel a feladatot, amit szóban adtak, én írásban utasítottam vissza, ezért jelenleg retorzió folyik ellenem, ami mondvacsinált indokokkal akar rákényszeríteni arra, hogy távozzak vagy hogy közös megegyezéssel mondjak fel, ugyanis felmondani nem akarnak, hisz nem akarják kifizetni a végkielégítést. Jelenleg azzal próbálnak rábírni a távozásra, hogy lentebb szeretnék venni a munkaidőmet 4 vagy 6 órára. (Ami azt jelentené, hogyha fél év után elküld csökkentett munkaidővel, akkor jóval kevesebb végkielégítést és munkanélküli segélyt kapnék). Pat-helyzet alakult ki, a sok idegeskedés miatt teljesen kiborultam, ezért jelenleg táppénzen vagyok, pszichiáteri gyógyszeres kezelés kapok szorongásos, depressziós zavarokra.
A kérdéseim a következőek: Táppénz alatt módosíthatják a szerződésemet, csökkenthetik ez alatt a munkaidőmet? Ha nem írom alá a szerződés módosítását, akkor is hatályba léphet a csökkentett (4 vagy 6 órára a 8 óráról) munkaidő?
Kényszeríthetnek arra, hogy felmondjak?
Megéri bármilyen jogcímen is munkaügyi bíróságra mennem?
A szerződés módosítása csak az Ön akaratával egységben történhet meg. Egyéb esetben a munkáltató jogsértést követ el, kivéve ha alapos okkal, megindokolni is tudja az a döntését, amelyet Ön nélkül hozott meg vagy meg kellett hoznia. Munkáltatója olyan munkakörben foglalkoztatja egy éve, amelyhez Ön csak ideiglenesen járult hozzá. Semmire sem kényszeríthetik, legfeljebb utasíthatják, de csak a munkakörével kapcsolatban.
Ha pert kezdeményezne, akkor a van a Munka törvénykönyvében három legfontosabb törvényi szakasz ezzel kapcsolatban, amelyet mindenképpen figyelembe kell vennie:


text:
Németország: Kártérítést a járványért! - Jogászvilág
Németország: Kártérítést a járványért!
Kezdőlap » Németország: Kártérítést a járványért!
Németország: Kártérítést a járványért! Koronavírus
Dátum: 2020. július 20.
Címkék: alapvető jogok, alkotmányellenesség, állami résztulajdon vásárlás, demokrácia, demokratikus legitimáció, hatósági házi karantén, hátrányos megkülönböztetés tilalma, házi karantén, járványhelyzet, joghézag, jogvédelmi biztosítás, jóvátétel, kártérítés, kezességvállalás, konvergenciaprogram, koronavírus, Kurzarbeit, német alkotmánybíróság, Németország, veszélyhelyzet, vissza nem térítendő támogatás
A német bíróságoknak most arról kell dönteniük, hogy fennáll-e az állam kártérítési felelőssége a koronavírus idején bevezetett hatósági korlátozások vállalkozókra gyakorolt negatív hatása miatt.
A korona-járvány számos gazdasági ágazatban vezetett teljes leálláshoz: kiskereskedelem, gasztronómia, idegenforgalom. Sok vállalkozás még ma is tevékenysége korlátozására kényszerül: vendégszám korlátozása éttermekben és hotelekben, kulturális rendezvények szervezésének tilalma, sportközpontok részbeni zárva tartása. Az állam számos szektort részesített kedvezményes hitelben, ill. vissza nem térítendő támogatásban, de az elmaradt bevételeket nem téríti meg. A jogszabályok egyértelműen nem kötelezik erre.
A kérdés rendezénék két módja lenne: (1) A bíróságok a károsultak keresete alapján explicit jogalap nélkül, azt általános jogelvekből levezetve, ill. analógia alkalmazásával megállapíthatnák a kártérítési jogosultságot; (2) a jogalkotó törvénymódosítással létrehozhatná a jóvátétel világos jogalapját, vagy egyértelműen kizárhatná a kártérítési igényét.
Bizonytalan felhatalmazás
Már járvány kezdetén vitára adott okot, hogy a korlátozásokat parlamenti felhatalmazás nélkül, a járványügyi törvény (Infektionsschutzgesetz, IfSG) egy gumiszabályának nagyvonalú értelmezésével, határozatokban rendelték el a tartományi hatóságok, ill. a miniszterelnökök: „A hatóságok védőintézkedéseket rendelhetnek el, amennyiben ezek szükségesek fertőző betegségek terjedésének megakadályozása érdekében” – áll az alkalmazott rendelkezésben (§ 28 IfSG).
A mindennapi élet és a gazdaság olyan mértékű korlátozáshoz, amelyre Németországban március-áprilisban sor került és kisebb mértékben, de még mindig sor kerül világosabb felhatalmazást kellene. Különösen azért aggályosa a § 28 IfSG alkalmazása, mert a törvény indokolásából nem tűnik ki, hogy a jogalkotó alapvető szabadságjogok, ill. a gazdaság élet széleskörű korlátozásához akart volna jogalapot teremteni. Ezen az állásponton volt többek között, az Szövetségi Alkotmánybíróságot (BVerfG) a közelmúltig elnöklő Andreas Voßkuhle.[1]
Korlátozott kártérítési igény
A szabadságkorlátozó és a gazdasági tevékenységet akadályozó intézkedések ellen sokan éltek bírósági keresettel. A § 28 IfSG alapján elrendelt korlátozások esetében a § 56 IfSG rendezi a kártérítést. Ez alapján azok kérhetik munkajövedelemük megtérítését, akiket fertőzöttség vagy ennek gyanúja miatt hatósági vagy házi karanténba kényszerített. Hat hétig a teljes jövedelem, után annak a betegállomány idején is járó 70 százaléka illeti meg őket. Egy március végén, már a korona-járványra tekintettel elfogadott módosítás szerint az egyik szülő jövedelme 67 százalékát is megtéríti az állam, ha az oktatási intézmények járvány miatt elrendelt bezárása miatt otthon kell maradnia gyermekével. A juttatás időben korlátozott: együtt élő szülőknél 10, gyermeküket egyedül nevelőknek 20 hétig jár.
Gazdasági szereplőknek a járványügyi törvény csak akkor biztosít kártalanítást, ha egy járványügyi intézkedés következtében értéktárgyaik megrongálódtak vagy megsemmisültek (§ 65 IfSG).
A szubvenció nem kártérítés
A szövetségi kormány és a tartományok az utóbbi hetekben számos intézkedést elfogadott a járvány miatt nehéz helyzetbe került polgárok és gazdasági szereplők megsegítésére: rövidített munkán lévő munkavállalók bérköltségének átvállalása (Kurzarbeitgeld); egy alap létrehozása egyéni- és kisvállalkozásoknak, amelyből 15 ezer euróig igényelhetnek támogatást likviditási nehézség esetén; nagyobb vállalkozások számára kedvező kamatozású hitelek az állami tulajdonú fejlesztési banktól, a KfW-től; gyerekenkénti 300 eurós egyszeri juttatás a szülőknek; az áfa 19-ről 16 százalékra csökkentése; támogatás a gyártóknak az alternatív meghajtású közlekedési eszközök fejlesztéséhez; 6000 eurós prémium elektroautó vásárlásához. A Gazdasági újrakezdés (Neustart der Wirtschaft) névre keresztelt szövetségi konjunktúracsomag nem az első, de a legátfogóbb és legnagyobb volumenű a március óta elfogadott programok sorában: 130 milliárd euró, amely a 2020-as német költségvetés kiadási főösszege harmadának felel meg.
A kölcsön és a szubvenció azonban nyilvánvalóan nem kártérítés. Ezért sokan perlik az államot azok közül is, akik támogatáshoz jutottak. Érvelésük szerint a konjunktúraprogramoknál az állam diszkrecionális döntése, kinek, milyen feltételekkel, mennyit ad. A törvényben szabályozott kártérítés jogigényt jelent világos feltételekkel. Felhozzák, hogy több kormánytag világossá is tette: Céljuk nem a korlátozásokkal okozott veszteség, ill. bevételkiesés jóvátétele, hanem a vállalkozások talpra állításának megkönnyítése, a gazdaság felpörgetése.
A tágabb értelemben vett elmaradt bevétel állami ellentételezése csak a rövidített munkára kényszerült dolgozókat illeti meg. Ez sem teljes kártalanítás: az alapbér 77, gyerekeseknél 87 százalékát fizeti az állam (Kurzarbeitgeld). Néhány tartomány, így Baden-Württemberg kifejezetten a vállalkozások bevételének pótlására is hozott létre segélyalapot. Azonban ezekből csak korlátozott időre igényelhető támogatás és az összegnek felső határa van. Mint minden programnál, annak, hogy hányan részesülnek támogatásban az alap tőkéje, végső soron a költségvetés teherbíró képessége szab határt. Például a szövetségi kormány által indított, kisvállalkozások know-how-fejlesztéseit támogató programra (Programm zur Förderung unternehmerischen Know-hows) 32 ezer cég pályázott, de a pénzből csak 12 ezernek jutott.
A támogatások feltételrendszerének meghatározásnál és a pénzek odaítélésénél érvényesülnie kell a hátrányos megkülönböztetés tilalmának. Az állam nem diszkriminálhat pozitívan egyes szektorokat és különösen nem cégeket, ha nem szenvednek igazolhatóan jobban a járvány, ill. a korlátozások hatásaitól. A gyakorlatban azonban nagy a mozgástere. Szinte mindig megindokolható, miért kap egy gazdasági ágazat vagy egy konkrét szereplő nagyobb támogatást, mint egy másik. Így például a környezettudatosabban működő, vagy a politika által a gazdaság hosszútávú fejlődése miatt kiemelten fontosnak tartott szektorok, mint például az IT több pénzt kapnak.
A konjunktúracsomagok aggályos jogalapja
A szövetségi költségvetésben több lépcsőben, összesen 353 milliárd eurót különítettek el a korona-járvány gazdasági hatásainak leküzdésre. Németország ’45 utáni történetének legnagyobb gazdasági segély- és élénkítőcsomagja, amivel megduplázódott a büdzsé kiadási főösszege! Ennek ellenére a támogatások céljait és feltételeit eddig egyetlen jogszabály sem rögzíti. A pénzosztás közigazgatási határozatokkal történik. A Bundestag mindössze a büdzsé főösszegének módosításán és a korona-csomagok forrásainak elkülönítésén keresztül szentesítette a programok sokaságát. Egyidejűleg az EU átmenetileg nem ellenőrzi a szokásos szigorral a tagállami költségvetéseket, az ezekre vonatkozó előírások, leginkább a konvergencia szabályokat átmenetileg hatályon kívül helyezte.
Eddig a március 27-én elfogadott Gazdaságstabilizálós Alapról szóló törvény (Wirtschaftsstabilisierungsfondsgesetz, WStFG[2]) a gigantikus pénzosztás egyetlen közvetlen jogalapja. Ez lehetővé teszi stratégiai jelentőségű magánvállalatok részbeni államosítását likviditásuk, ill. életben tartásuk biztosítása érdekében. Alkalmazásának legismertebb példája a Lufthansa 25 százalékénak állami tulajdonba vétele. A feltételek nagy része a 2008-as pénzügyi válság alatt elfogadott, a bankok feltőkésítését lehetővé tevő jogszabály szó szerinti másolata. Akkor azonban az állam jóval kevesebb pénzt adott ki. 2008-ba akceptálta a Bundestag, hogy csak a csomag kiadási főösszegét rögzítő keretjogszabály kerül elé, amelyt a kormányzat további parlamentáris ellenőrzés nélkül tölt ki tartalommal. E miatt többen keresettel éltek a BVerfG-nél. Karlsruhe azonban alapjogi relevancia hiányában elutasította ezeket.[3]
Egyre többen vannak a jogtudományban, akik új szemléletmódot, szélesebb körű, kihatásaikkal arányos legitimációt sürgetnek a konjunktúraprogramoknak. Az aktuális és a jövőbeli gazdasági és társadalmi következménye jelentősök, a támogatások elosztásáról szóló döntések pedig érintik az alapjogokat – érvel többek között a müncheni Ludwig Maximilian Egyetem közjog professzora, Martin Burgi. „Számos céget, vagy akár egész szektorok jövőjét határozzák meg. Ráadásul a nagyvonalú kiadások szükségszerű következményei jövőbeli megszorítások lesznek.”[4]
Ezen túlmenően a jogbiztonság követelményét is magában foglaló demokrácia elve (Art. 20 GG) megköveteli a kormányzati döntések megfelelő legitimációját és átláthatóságát.[5] Minél inkább alapjogreleváns egy döntés, annál részletesebben kell szabályozni. A GG azonban nem tartalmaz ennél konkrét előírást. Az egyetlen kivétel Németország föderális szerkezetéből következik: A tartományoknak, ill. a helyhatóságoknak juttatott szövetségi támogatásokról törvénynek kell rendelkeznie (Art. 104b GG). Erre is van példa a korona-csomagok között: Berlin átvállalja a szociális segélyben részesülők lakhatási támogatásának finanszírozását az önkormányzatoktól és 2,5 milliárdos támogatást nyújt a drasztikusan csökkent utasszám miatt csőd szélére került helyi tömegközlekedési társaságaiknak. Mindez 4 milliárd euróba fog kerülni.
„A csomagoknak részletesebb törvényi felhatalmazáson kellene nyugodniuk” – véli Burgi. Szükséges lenne a hitel, adókedvezmény, kezességvállalás, kormányzati résztulajdon vásárlás, valamint államosítás fogalmi elhatárolása és alapjog intenzitásukhoz igazodó részletességű feltételrendszer kidolgozása, a szabályok ellenőrzési rendszerének és megszegésük esetén a szankcióknak a rögzítése. A támogatások odaítélésének lehetnek nagyon különböző szempontjai: egy vállalat vagy egy szektor gazdasági és társadalmi jelentőség, a korona-krízis kihatásainak foka, annak figyelembevétele, mennyire járul hozzá az innovációhoz, ill. a gazdaság fentartható növekedéséhez, a környezet védelméhez. A szempontok részben kizárják egymást, nem érvényesülhetnek egyszerre, azonban mindegyikük legitim.
A szaporodó kritikának tudható be, hogy a Gazdasági újrakezdés (Neustart der Wirtschaft) konjunktúraprogramhoz kapcsolódva már részletesebb törvényjavaslatot terjesztett a kormány a Bundestag elé.[6]
Burgi szerint a járványügyi válságmenedzselés keretszabályainak lefektetése is kívánatos lenne, ahogy a döntésekért viselt a politikai és a jogi felelősséggé is. „A demokratikusan legitimáltnak akkor sem szenvedhet csorbát, ha gyorsan kell cselekedni.”[7] Az átlátható szabályok biztosíthatnák a jövőbeli kormányzati intézkedések nagyobb jogi és társadalmi legitimációját.
Indulnak a perek
Néhány hete ügyvédek elkezdtek mélyrehatóan foglalkozni a kártérítés jogi lehetőségével. Az országosan ismert offenburgi Dr. Oliver Schloz külön honlapot is létrehozott. „Ha az állam megtiltja a gazdasági tevékenységen keresztüli öngondoskodást, jogi és morális kötelezettsége az okozott kár megtérítésére” – áll Schloz köszöntőjében.[8] A jogalap: A § 56 IfSG analóg alkalmazása. Megfelelő számú felperes esetén csoportos kártérítési pert akar indítani.
Berlini kollégája, Prof. Dr. Niko Härting 200 felperes képviseletében már benyújtott egy keresetet.[9] Elsősorban vendéglátóipari egységek és szórakozóhelyek üzemeltetői vannak ügyfelei közöttük. Ők részben vagy egészben továbbra is korlátozva vannak gazdasági tevékenységükben. Három kártérítési jogalapot is találni vélt: (1) kisajátítás esetén járó, az Alaptörvényen alapuló kártalanítás (Art. 14 GG); (2) a tartományi rendészeti törvényeken alapuló jóvátétel; (3) a § 56 IfSG alkotmánykonform értelmezésével létrejövő kártérítési lehetőség.
Álláspontjukkal kisebbségben vannak. Ezt mutatja, hogy a Németországban elterjed jogvédelmi biztosítást (Rechtsschutzversicherung) nyújtó cégek elzárkóznak a korona-keresetek képviseletétől.
Eddig egyetlen iránymutató bírósági döntés született. A keresetet benyújtójának március végén kellett a tartományi kormány rendelete miatt bezárnia a hajszalonját, amelyet csak májusban nyithatott ki újra. Bevétel nélkül kellett minden költséget viselnie: bérleti és közüzemi díjak, bérköltségek, üzleti tevékenysége utáni közterhek. Számításai szerint 1.000 eurós kárának megtérítését akarta a tartományi kormánytól. A Heilbronni Felsőbbíróság (Landgericht, LG Heilbronn) jogalap hiányában elutasított a keresetet.[10]
A szalon bezártatásának jogalapja a § 34 IfSG, amely viszont nem biztosít jóvátételt az intézkedés miatt kárt szenvedetteknek – áll az indokolásban. A bíróság szerint a § 56 IfSG két okból sem alkalmazható: (1) nem munkajövedelem kiesésről van szó; (2) gazdasági tevékenységét nem azért nem tudta folytatni, mert fertőzöttség vagy ennek gyanúja miatt a hatóság karanténba kényszerítette.
A bírák szerint nem állnak fenn a § 56 IfSG analóg alkalmazásának feltételeit: „Semmi nem utal arra, hogy a jogalkotó nem tudatosan döntött a kártérítési igény korlátozása mellett.” Az ítélet szerint még, ha joghézag is állna fenn, „azt bezárta a kormányzat a gazdasági segély-, és élénkítőcsomagokkal”. A bírák ennek kapcsán megjegyezték, hogy a felperes maga is 9.000 eurós vissza nem terítendő támogatást kapott vállalkozása újraindításához.
Az ítélet szerint a Baden-Württemberg-i rendészeti törvény (Polizeigesetz, PolG) sem tartalmaz jogalapot. Annak szóba jöhető rendelkezése taxatív felsorolja az eseteket, amikor kártalanítás jár (§ 55PolG). Ezek között a gazdasági tevékenység korlátozása miatti bevételkiesés nem szerepel.
A döntés szerint a hatósági intézkedés nem tekinthető kisajátításnak sem, amely esetben az alkotmány biztosít kártalanítást (Art. 14 GG). „A gazdasági tevékenység ideiglenes korlátozása nem kisajátítás, nem sérti a tulajdonhoz fűződő jogot.”
Az ítéletnek vegyes volt a szakmai fogadtatása. A Berlini Gazdasági és Jogi Főiskola (HWR Berlin) professzora, Nico Härting a kártérítési igény mellett érvelők egyik fő szószólója. Az ítélet ellenére is kitart álláspontja mellett: „Magától értetődő, hogy aki egy hatósági intézkedés miatt kárt szenved, annak kártalanítás jár.” Ügyvédként tucatnyi károsultat képvisel. Egy jelentős német jogi szakportál, a Legal Tribune Online (LTO) kérdésre elmondta, hogy az intézkedések március 16-ai elrendelése után keresték meg a legtöbben. Vállalkozók sokasága marad hirtelen bevétel nélkül. A legkisebbe közül sokan rögtön egzisztenciális válságba kerültek. A szövetségi és tartományi élénkítőcsomagok elfogadásával valamelyes javult a helyzetük. Ezzel párhuzamosan csökkent a peres kedvűek száma.
Az IfSG karanténra vonatkozó rendelkezéseit az AIDS § 80-as évek közepi tömeges megjelenése óta nem alkalmazták. Akkor is csak egy-egy esetben. Leginkább, amikor egy egészségügyi dolgozó megfertőződött és e miatt a hatóság eltiltotta a foglalkozása gyakorlásától. Ilyen estekben az állam a § 56 IfSG alapján megtérítette a kieső munkajövedelmüket – Härting egyik legfontosabb érve az analóg alkalmazás mellett. Elismeri, hogy a foglalkozás gyakorlásától eltiltás nem azonos a vállalkozási tevékenység korlátozásával, de szerinte „a két helyzet nagyon hasonló, a jogalkotói szándék pedig egyértelmű: Akinek nem engedi az állam, hogy magáról gondoskodjon, arról az államnak kell gondoskodnia.”
„Kisajátítással felérő korlátozás” – tartja a gazdasági tevékenység hatósági ellehetetlenítéséről az Alkotmánybíróság (BVerfG) korábbi elnöke, Andreas Voßkuhle. Szerint fennállnak a § 56 IfSG analóg alkalmazásának feltételei. „Még ennél is egyértelműbb, hogy jóvátétel jár az okozott károkért, ha egy bíróság a gazdasági tevékenység korlátozását elrendelő hatósági intézkedést jogellenesnek mondta ki.” A legjobb megoldásnak azt tartaná, ha a jogalkotó a törvény módosításával egyértelmű jogalapról gondoskodna a korlátozások és a kártalanítás vonatkozásban is.
A BverfG egy másik korábbi elnöke, Hans-Jürgen Papier alkotmányellenes joghézagról beszél, amiért a IfSG nem szabályozza a bevételkiesés utáni jóvátételt. Szerinte ennek bírósági kimondásánál is fontosabb lenne, a törvénymódosítás. „A konjunktúracsomagok segítik ugyan a kárt szenvedett vállalkozásokat, de nem helyettesítik a jogszabályban rögzített, bírósági úton kikényszeríthető kártalanításhoz fűződő jogot” – mondta a Badische Zeitungnak adott interjúban.[11]
Winfried Kluth, a hallei Martin Luther Egyetem professzora egyetért a bíróság döntésével. Szerinte a jogalkotó szándéka az objektíven számszerűsíthető károk megtérítése volt. „A forgalomkiesés azonban nem ilyen. A bevétel egy lehetőség, amely a gazdasági tevékenység során realizálódhat, de nem feltétlenül realizálódik.” Érvelésében felhívja a figyelmet a BVerfG a mindennapi élet korlátozásával kapcsolatos, gyorsított eljárásban hozott döntésére.[12] E szerint „emberek sokaságának élete és a testi épsége a gazdasági tevékenységnél nagyobb védelmet élvez”. A taláros testület szerint ezért a hatósági intézkedéseket addig arányosnak kell tekinteni, amíg egy bíróság az ellenkezőjét kifejezetten ki nem mondja. „Az IfSG egyértelmű abban a vonatkozásban, hogy arányos és ezzel jogkonform korlátozás esetére pedig nem jár kártalanítás.”
Kluth kártalanítás elleni érvelése középpontjában a ’különleges áldozat elmélet’ áll: „Ha egy hatósági intézkedés miatt – például közveszély elhárítása érdekében – valaki csak korlátozottan tudja használni a tulajdonát, akkor hátrányos helyzetbe kerül a többi tulajdonoshoz képest. ’Különleges áldozatot’ kellett hozni.” Ezt egy példával világítja meg az LTO-ban: Ha egy járvány miatt az állategészségügyi hatóság egy gazdálkodónál az állomány megsemmisítését rendeli el, akkor neki ’különleges áldozatot’ kell hoznia tulajdona sérelmére, hisz versenytársai nem kényszerültek állataik leölésére. Kluth csak ’különleges áldozat’ esetben alkalmazná analóg módon a § 56 IfSG-t, tehát a munkabér kiesése miatt kártérítés szabályait a gazdasági tevékenység szűkítése miatti károk megtérítésére. A korona-járvány kapcsán azonban nem lát ’különleges áldozatokat’. „A korlátozások egész gazdasági ágakra vonatkoztak, például minden fodrásznak be kellett zárnia, így egyiket sem érte hátrányos megkülönböztetés, ’különleges áldozatot’ senki nem kellett hoznia.”.
A logikát követve viszont azokat az üzlettulajdonosokat kártérítés illetné meg, akik a lazítások időszakában nem nyithattak ki újra, mert ezt az első időszakban sok tartományi rendelet csak a 800 négyzetméternél kisebb üzlethelyiségek esetén engedélyezte. Ezeket a szabályokat több tartományi bíróság is járványügyi érvekkel nem igazolható hátrányos diszkriminációnak mondta ki és megsemmisítette. Így a Bajor Közigazgatási Bíróság is.[13]
A törvénymódosítás valószínűtlen
Jó hír a kártérítést követelőknek, hogy egy friss módosítás értelmében a § 56 IfSG alapján járó kártérítési igények előterjesztésének elévülési ideje 3-ról 12 hónapra nőtt. Ez érvényesülnie tehát akkor is, ha egy bíróságot sikerül meggyőznünk a § 56 IfSG bevételkiesés miatti kártérítés esetén történő analóg alkalmazásáról. A pereskedők ezzel időt nyertek.
Más változtatást viszont nem tervez a kormányzat. A konzervatív gazdasági miniszter (CDU), Peter Altmaier azzal hárítja el a felvetéseket, hogy a IfSG módosítása az egészségügyért felelős pártársa hatásköre. Jens Spahn, a szaktárca vezetője elegendőnek tartja az élénkítőprogramokat. A kisebbik koalíciós partner megosztott a kérdésben. A szociáldemokrata (SPD) frakció jogi kabinetjét vezető Johannes Fechner a § 56 IfSG kibővítésnek szószólója. Szerinte a kártérítés a gazdaság talpra állítását is jobban szolgálná, mint a kormányzati konjunktúracsomagok. Pártársai többség azonban a módosítás ellen van. A tartományi vezetők, pártállástól függetlenül hallani sem akarnak a kártérítési jogalap megteremtéséről. A járványügy tartományi hatáskör, azok hatóságai rendelték el a korlátozásokat, így az ő költségvetéseiket terhelnék a jóvátételek is. Elszabaduló költségektől tartanak. Fechner megérti a félelmeket. Ezért maga is túlzónak tartja a Lipcsei Kereskedelmi és Iparkamara (IHK Leipzig) javaslatát, amely szerint „a gazdasági társaságoknak és egyéni vállalkozóknak a járványügyi okból elrendelt korlátozások miatti bevételkiesésük után teljes kártalanítás” járna.[14]
Tájékozódjon naprakészen az utazási korlátozásokról a NetJogtár Veszélyhelyzet oldaláról
Olvassa továbbra is legfrissebb, az egészségügyi válsághelyzettel és az átmeneti időszakkal kapcsolatos cikkeinket a Koronavírus-infó fül alatt.
Kövesse Facebook oldalunkat, hogy a leghamarabb értesüljön a fontos változásokról!
[1] https://www.zeit.de/2020/21/andreas-vosskuhle-ezb-anleihenkaeufe-corona-krise
[2] https://www.bgbl.de/xaver/bgbl/start.xav#__bgbl__%2F%2F*%5B%40attr_id%3D%27bgbl120s0543.pdf%27%5D__1591077595330
[3] Beschluss vom 23. Juni 2009 – 1 BvR 927/09.
[4] https://www.lto.de/recht/hintergruende/h/corona-subventionen-stattshilfe-wirtschaft-gesetzliche-grundlage/
[5] BVerfG, 01.07.1953 – 1 BvL 23/51.
[6] Gesetz zur Umsetzung steuerlicher Hilfsmaßnahmen zur Bewältigung der Corona-Krise (zweites Corona-Steuerhilfegesetz, 19/20058).
[7] https://www.lto.de/recht/hintergruende/h/corona-subventionen-stattshilfe-wirtschaft-gesetzliche-grundlage/
[8] https://www.kanzlei-offenburg.de/
[9] https://www.haerting.de/team/niko-haerting
[10] Urt. v. 29.4.2020, Az.: I 4 O 82/20.
[11] https://www.badische-zeitung.de/die-demokratie-besser-schuetzen–185634572.html
[12] Beschl. v. 07.04.2020, Az. 1 BvR 755/20.
[13] Bayerische Verwaltungsgerichtshof BayVGH, Beschl. v. 27.4.2020, Az.: 20 NE 20.793.
[14] http://leipzig.ihk.de/fileadmin/user_upload/Dokumente/Management/Presse/Stellungnahme_IHK_Leipzig_Zweites_Bevoelkerungsschutzgesetz_Anhoerung_BT_11.05.pdf

matches:
§ 28
§ 28
§ 56
§ 56
§ 56
§ 34
bíróság
§ 56
§ 56
§ 80
§ 56
§ 56
bíróság
bíróság
bíróság
§ 56
bíróság
Bíróság
§ 56
§ 56
§ 56