text:
Abony, a védett műemlékek süllyesztője... - Elherdált Örökségünk
Rudnay Kastély - Váchartyán
Podmaniczky Kastély - Aszód
4 kúria, 1 kastély + 1 zsinagóga
2017. december 29. - Elherdált.Örökségünk
Vigyázó Kúria
Egyes feltételezések szerint a barokk kúriát 1800 körül a Csák család építtette. Más források szerint a Vigyázó család emeltette 1830 körül. A grófi család intézője lakott benne. A kúriát utoljára lakóházként hasznosították, az épület alatti hatalmas dongaboltozatos pincében egy időben galériát rendeztek be, amelyet a múzeum működtetett. Az egykori parkból csak kis töredék maradt, maga a kúria évek óta üresen áll egy lezárt telken, nem látogatható. A táblák szerint az MNV tulajdonában van. A kúria VÉDETT MŰEMLÉK!
Vigyázó Kastély
A Vigyázó Antal által 1830-ban építtetett klasszicista kastély jón oszlopos előcsarnok hangsúlyozza. A kastélyban és parkjában 1958-ban gépállomás működött, majd a Mechanikai Művek irodái, telepe valamint lakások voltak benne. A kastély magántulajdon, lezárt területen van, nem látogatható, és az ember nagyságú gaztól nem is látható! VÉDETT MŰEMLÉK!
2015-ös képek a kastelyok.com oldaláról
Tallián Kúria
A kúriát Tallián Ádám építtette 1800 körül, kora klasszicista stílusban. 1850 körül Szvacsina (Svaczina) József tervei alapján átépítették. 1970-ben az épületet egy új szárnnyal bővítették.
A II. világháború után nevelőotthon került az épületbe, mely nagyon sokáig működött benne. Jelenleg üresen áll.
Sivó Kúria
A kúria 1824-ben, más források szerint 1842-46 között épült klasszicista stílusban.
Az épület terveit Szvacsina (Svaczina) József készítette. Ma a strand központi épületeként hasznosítják a kúriát. Nem látogatható, viszont mivel az épületben a strand irodái működnek, viszonylag jó állapotban van.
Szedenik Kúria
Abony Város Önkormányzat Képviselő-testületének
2010. szeptember 07-i rendkívüli üléséről
1./ Napirendi pont tárgya: Abony, Vak Bottyán u. 2. sz. 1536/1 hrsz. alatti ingatlanon álló
volt Szedenik kúria bontására cég megbízása
Napirendi pont előadója: Romhányiné dr. Balogh Edit polgármester
Romhányiné dr. Balogh Edit: Ismertette az előterjesztésben foglaltakat. Az önkormányzat 2008.
október 10-én kelt levelében kérte a Kulturális Örökségvédelmi Hivataltól, hogy az ingatlanon álló
Szedenik-kúria műemléki védettsége törlésre kerüljön, ebben a mai napig intézkedés nem történt.
Ezek után a kúria beomlott része és a hozzá tartozó tetőszerkezet lebontásra került, az épület másik
végfala dúcolással került megtámasztásra. Kivitelezést az ABOKOM Nonprofit Kft. végezte el.
Megkezdődött a nagytakarítás, de a bontásra szerződést kell kötni. Jelen állás szerint a Kulturális
Örökségvédelmi Hivatal a Szedenik-kúria műemlékvédelem alóli törlését nem engedélyezi,
valamint az épület teljes bontását sem, csak az ingatlan baloldal felé eső részén a végfaltól számított
1. helyiség bontását, és a megmaradó végfal dúcolását a kidőlés ellen. Olyan állapotba kell tenni az
ingatlant, hogy a szomszédokat ne zavarja.
Habony István: Kérdezte, hogy nem lehet az engedélyt sürgetni? Kevés költséggel az egész
ingatlant el lehetne bontani. Később még fizetni kell a maradék elbontásáért is.
Romhányiné dr. Balogh Edit: Korábban kérte Hiller miniszter úr közbenjárását, de nem tudta
elérni, hogy a műemléki védettségből visszavonják az ingatlant. Amíg a Kulturális Örökségvédelmi
Hivataltól nem kapják meg az engedélyt, nem lehet teljes bontást végezni az ingatlanon.
Habony István: Véleménye szerint gondoskodni kell az épület teljes eltakarításáról, mert a
területre van vevő. Ez egy romos épület. Mostani döntéssel több, mint 1 millió forintért lebontatják
egy részét, kis rész megmarad, ez nevetséges véleménye szerint. Lakosság nem fogja érteni, hogy
miért így bontják el.
Romhányiné dr. Balogh Edit: Előírás szerint őriztetni kell a megmaradt romokat, elvileg még
fóliával is be kellene borítani. Véleménye szerint az idő meg fogja tenni a hatását.
Dr. Németh Mónika: Elmondta, hogy az első és a második napirendi pontot is megtárgyalta az
ABOKOM Nonprofit Kft. Felügyelő Bizottsága és elfogadásra javasolta az előterjesztést és a
határozati javaslatot a Képviselő-testületnek.
Romhányiné dr. Balogh Edit: Azonnali elbontásról rendelkező levél július 14-én érkezett az
önkormányzathoz. Ebben az időben a belvízzel foglalkoztak, így nem jutott rá idő, hogy elintézzék.
Elmondta, hogy halasztó hatálya még a fellebbezésnek sincs. Két hónapig rakosgatta az ügyintéző
az ügyiratot, mivel nem teljesítették a levélben meghatározottakat, fotóval igazolva, azonnal kérik
ennek bemutatását. Pénteken legkésőbb fax-on el kell küldeni, hogy a terület tisztázásra került,
végfal megtámasztással és zárható kerítés építésével. Amennyiben erről nem küldenek
dokumentációt, akár 1 millió forint bírságot is kiszabhatnak, sőt akár hetente is bírságolhatnak.
Kérte, hogy túlságosan ne időzzenek ebben a témában, kötelezettséget határoztak meg az
önkormányzat felé, ezt végre kell hajtani. 3 ajánlat érkezett, ebből az ABOKOM Nonprofit Kft.
megbízását javasolta, bruttó 1.250.000,-Ft díjazásért. Vállalkozói díj fedezete a városi tevékenység
szakmai szolgáltatás soron biztosított.
Romhányiné dr. Balogh Edit: Kérdezte, van-e több kérdés, hozzászólás?
Több kérdés, hozzászólás nem volt.
Klasszicista Zsinagóga, 1825. Valószínűleg Landherr András műve. Gerendás mennyezet, festés, XIX. század vége? A karzat gerendafészkei két oldalt tórafülke, tagozott párkánnyal. A fal páros antikizáló füzérdíszes pilaszterekkel tagolt. Mennyezet alatt cseppdíszes főpárkány, az egyik karzatgerenda in situ (faragott). Az ablakok fölött festett függöny motívum. Halszálkában rakott téglaburkolat. Magtárként működött. VÉDETT MŰEMLÉK!
Az Abonyi Mezőgazdasági Zrt volt a tulajdonosa korábban az abonyi zsinagógának, azt lepusztították a korábbi rendszerben, és magtárként használták. Az állapota válságosra fordult, ezért a tulajdonos mindent megtett annak érdekében, hogy valahogy megszabaduljon tőle. Az első erőtlen kísérlet még Gajdos István polgármestersége idején történt, amikor a tulajdonos egy forintért akarta azt felajánlani Abony városának. Az akkori döntéshozók azonban bölcsek voltak, és átláttak a szitán, nem vették át a düledező romot. A műemlékvédelmi hivatal egyébként már akkor sem nézte jó szemmel a Zsinagóga sorsát, tudomásunk szerint több bírságot is kiszabtak. 2007. fordulópontot jelentett az épület életében, ekkor ugyanis sikerült rásózni egy másik tulajdonosra azt.
novembere: „ Az Abonyi zsinagógáért alapítvány a napokban veheti át a településen található zsinagógát, mondta Baksa István, az alapítvány öt fős kuratóriumának elnöke. A két magánszemély és egy cég által alapított alapítvány célja, hogy felújítsák, korszerűsítsék az épületet. Első körben a tetőszerkezetet szeretnék rendbehozni, később történne a funkcionális helyreállítás. Az alapítvány tagjai már sok szervezettel felvették a kapcsolatot a zsinagóga korszerűsítésének érdekében és szeretnének a jövő évben is majd több, erre vonatkozó pályázatot benyújtani. „ – írja a Szoljon.hu
A helyzet pár évre állóvízzé vált, nem történt érdemben semmi, hacsak az nem, hogy életveszélyessé vált az úgynevezett portikusz és a tetőszerkezet. Ez utóbbival vidáman játszadoztak a szelek, a szomszédos iskola diákjainak is állandó veszélyforrást szolgáltatott az itt tapasztalható tűrhetetlen állapot. A cserepekkel kénye- kedvére játszadozott a szél, jutott a suli udvarára is belőlük. Aztán kisebb fajta csoda történt, mert két nyertes pályázat is rendelkezésre állt, az egyik a Nemzeti Kulturális Alap Műemléki és Régészeti Szakmai Kollégiuma által megítélt 5.000.000,- Ft., illetve a másik a Várépítő pályázaton elnyert 1.210.526,- Ft.. A felújítással végre megszűnt az életveszélyes állapot. A tetőt és a portikuszt sikerült rendbe hozni. A felújítási munkálatokat a Generál Kontakt Bt. végezte társadalmi munkában. Legalábbis ez olvasható a www.abony.hu honlapon. A felújítás során a szükséges mértékben cserélték, valamint megerősítették a tetőszerkezet gerendáit, cserépléceit.
Ugyanezen a honlapon olvasható a felhívás, mely szerint, idézem: „ Az Abonyi Zsinagógáért Alapítvány várja a Tisztelt Lakosság felajánlását, a személyi jövedelemadó 1%-a formájában is. „ Azonban senki ne kezdjen el gyorsan számlaszámot keresgélni, mert a 2014. rendelkező évben tett, Szja 1%-os felajánlásokból történő részesedésből kizárt civil kedvezményezettek között is szerepel már az Abonyi Zsinagógáért Alapítvány, ez többek közt a www.langlovagok.hu honlapon is szerepel elrettentő példaként. Az alapdokumentumot a NAV tette közzé. A kizárásnak nyilván nyomós oka van. Az alapítvány a mai napon aktív státuszban szerepel a magyar bíróság honlapján, vélhetően adóssága van az állam felé, vagy a pályázatokkal nem tudott kellő mértékben elszámolni, ezért nem lehet nekik adó 1 %-ot felajánlani.
Egyébként a beruházáshoz önerőt is kellett, pontosabban kellett volna produkálnia az alapítványnak, hiszen az elnyert összegek nem futották ki a munka elvégzésének költségeit. A gyakorlatban lapinformációink szerint nem sikerült saját forrást biztosítani, azt a Generál Kontaktnak a mai napig nem fizették ki.
A felújítás fedezete felerészben saját forrás lett volna, másik része a Nemzeti Kulturális Alap Műemléki és Régészeti Szakmai Kollégiuma által megítélt 5.000.000,- Ft., illetve a Várépítő pályázaton elnyert 1.210.526,- Ft. Tehát ebből következik, hogy ötmillió forintot legalább mellé kellett volna tennie a felújításhoz az Abonyi Zsinagógáért Alapítványnak, melynek székhelye Abonyban, a Deák Ferenc út 4. szám alatt van és a képviselője, mint kuratóriumi elnök, Baksa István. Cél szerinti besorolása kulturális tevékenység. Ez a következőt takarja:
„ A 2740 Abony Deák Ferenc u. 4. szám alatt fekvő, Abony, belterület 3263 hrsz. alatt nyilvántartott, jelenleg műemléki védettség alatt álló volt Zsinagóga-épület megmentése, helyreállítása és kulturális, oktatási célokra való hasznosítása. „
Az Alapítvány egyébként céljainak egy részét még ilyen visszás körülmények között is elérte, hiszen nem életveszélyes már a Zsinagóga, tehát megmentették. A felújításoknak köszönhetően nem csak az életveszélyes állapot szűnt meg, hanem a további állagromlást is el tudják kerülni. Lapunk úgy tudja, hogy a szükséges önerőt, mely a költségvetésben szerepelt, nem fizették ki a vállalkozóknak. Arról nincs információink, hogy ennek ellenére vajon sikerült-e az állam felé elszámolni a pályázatokkal. A végső költségvetés szerint egyébként összesen 16 millióba került volna a felújítás, ennek egy részét a kivitelező társadalmi munkában bevállalta. A 16 millióból farigcsáltak ugyan, de még így is bőven több volt a pályázatból rendelkezésre álló összegnél a munka ára.
Jelenleg ez az abonyi Zsinagóga szomorú története. Már nem csak az épület van bajban, hanem maga a birtokos alapítvány is.
www.miabonyunk.hu
Magyarország Védett Pest megye Kúria Kastély Örökségvédelem Üres Magántulajdon
https://elherdaltorokseg.blog.hu/api/trackback/id/tr5413532215

matches: Kúria kúria kúria Kúria Kúria kúria Kúria kúria kúria bíróság Kúria


text:
IV/00476/2018
. IV/00476/2018
Az ügy tárgya: A Kúria Kvk.III.37.284/2018/2. számú végzése elleni alkotmányjogi panasz (választási ügy, jogi képviselő)
Az indítványozó a Kúria Kvk.III.37.284/2018/2. számú végzése ellen nyújtott be alkotmányjogi panaszt.
Az indítványozó A Haza Pártja elnevezésű jelölő szervezet képviselőjeként eljáró jogtanácsos. A Haza Pártja által állított pártlista nyilvántartásba vételét a Nemzeti Választási Bizottság határozatával visszautasította. A döntés ellen felülvizsgálati kérelmet tetrjesztettek elő, amelyet a jogitanácsos ellenjegyzett, csatolva jogtanácsosi igazolványának másolatát. A Kúria végzésében megállapította, hogy az indítványozó kérelméhez nem csatolt ügyvédi meghatalmazást, valamint jogi szakvizsga megszerzését igazoló dokumentumot, a becsatolt jogtanácsosi igazolvány pedig érvénytelen. Minderre tekintettel a Kúria az indítványozó felülvizsgálati kérelmét érdemi vizsgálat nélkül elutasította.
Az indítványozó szerint a Kúria döntésével korlátozza az indítványozó párt jogérvényesítését..
Kúria Kvk.III.37.284/2018/2. számú végzése
IV_476_0_2018_indítvány_anonimizált.pdf
A határozat száma: 3100/2018. (III. 26.) AB végzés
A határozat kelte: Budapest, 03/22/2018
2018.03.22 10:00:00 3. öttagú tanács
3100_2018 AB végzés.pdf
Az Alkotmánybíróság a Kúria mint felülvizsgálati bíróság Kvk.III.37.284/2018/2. számú végzése ellen benyújtott alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
[1]	1. Az indítványozó a Kúria Kvk.III.37.284/2018/2. számú végzése ellen alkotmányjogi panaszt terjesztett elő, mely 2018. március 19. napján érkezett meg az Alkotmánybírósághoz.
[2]	Az alkotmányjogi panasz előzményeként a Nemzeti Választási Bizottság (a továbbiakban: NVB) a 2018. március 10. napján meghozott 278/2018. számú határozatával visszautasította A Haza Pártja elnevezésű jelölő szervezet által állított pártlista nyilvántartásba vételét. Az NVB indokolása szerint a jelölő szervezet az országgyűlési képviselők 2018. évi általános választásán állított pártlistáját 2018. március 6-án 31 fő jelölttel jelentette be. Az NVB rámutatott, hogy az országos képviselők választásáról szóló 2011. évi CCIII. törvény (a továbbiakban: Vjt.) 8. § (1) bekezdése alapján pártlistát az a párt állíthat, amely – legalább 9 megyében és a fővárosban – legalább 27 egyéni választókerületben önállóan jelöltet állított. Az NVB megállapította, hogy A Haza Pártja 10 megyében összesen 23 egyéni választókerületi jelöltet állított, míg a fővárosban nem állított jelöltet. Ennek következtében az NVB arra a megállapításra jutott, hogy A Haza Pártja jelölő szervezet pártlistájának bejelentése a törvényes feltételeknek nem felel meg, mert az általa állított jelöltek száma és területi eloszlása nem felel meg a Vjt. 8. § (1) bekezdésében foglalt követelményeknek.
[3]	Az NVB fentiekben ismertetett határozatával szemben az indítványozó terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet, melyben alapvetően arra mutatott rá, hogy két megyei és két fővárosi jelölés jogerősen még nincsen elbírálva, így az NVB határozata megalapozatlan.
[4]	Az indítványozó által előterjesztett felülvizsgálati kérelmet a Kúria mint felülvizsgálati bíróság Kvk.III.37.284/2018/2. számú végzésével érdemi vizsgálat nélkül elutasította. Rámutatott a Kúria, hogy a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény (a továbbiakban: Ve.) 224. § (5) bekezdése szerint a bírósági felülvizsgálati eljárásban az ügyvédi képviselet kötelező, míg a jogi szakvizsgával rendelkező személy – a szakvizsga-bizonyítvány egyszerű másolatának csatolásával – saját ügyében ügyvédi képviselet nélkül is eljárhat. A Kúria megállapítása szerint az indítványozó azonban a kérelméhez nem csatolta a jogi szakvizsga megszerzését igazoló dokumentumot, valamint A Haza Pártja által részére adott meghatalmazást sem. A felülvizsgálati kérelméhez jogtanácsosi igazolványának másolatát, továbbá egy közte és a Budapesti Ügyvédi Kamara közötti e-mail levelezés másolatát csatolta. Utóbbi kapcsán kiemelte a Kúria, hogy az indítványozó nem adta semmilyen magyarázatát annak, hogy a levelezés miképpen kapcsolódik a képviseleti jogosultság igazolásához.
[5]	A jogtanácsosi igazolvány másolatával összefüggésben a Kúria a következőkre mutatott rá döntésében. Az ügyvédi tevékenységről szóló 2017. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Ügyvédi tv.) 208. § (7) bekezdése alapján a jogtanácsosi tevékenységről szóló 1983. évi 3. törvényerejű rendelet alapján kiadott jogtanácsosi igazolványok 2018. január 1-jén érvényüket vesztik, és azokat 2018. január 31. napjáig a jogtanácsosi tevékenységről szóló 1983. évi 3. törvényerejű rendelet végrehajtásáról szóló 7/1983. (VIII. 25.) IM rendelet 2017. december 31-én hatályos 8. § (2) bekezdése szerint vissza kell vonni.
[6]	A Kúria arra a megállapításra jutott, hogy az indítványozó által csatolt érvénytelen jogtanácsosi igazolvány nem elfogadható az indítványozó jogi szakvizsgájának megléte és a képviseleti jogának igazolására. A Kúria rámutatott, hogy a Ve. 231. § (2) bekezdése alapján a bírósági felülvizsgálati kérelmet érdemi vizsgálat nélkül el kell utasítani, ha a Ve. 224. § (5) bekezdésében foglalt rendelkezés megsértésével nyújtják be. Mindezek alapján a Kúria 2018. március 14-i keltezésű, Kvk.III.37.284/2018/2. számú végzésével érdemi vizsgálat nélkül utasította el az indítványozó felülvizsgálati kérelmét.
[7]	Ilyen előzmények után terjesztett elő alkotmányjogi panaszt az indítványozó a Kúria Kvk.III.37.284/2018/2. számú végzésével szemben. Alkotmányjogi panaszában előadta, hogy az „új ügyvédi törvény bevezetése kapcsán előállott abszurd helyzetben egyoldalúan a kérelmező képviselőjének nyakába varrta a jogszabályalkotási látszólagos ellentmondást”. Utalt továbbá arra, hogy az Ügyvédi tv. 208. § (6) bekezdése alapján a régi szabályok alapján járhat el.
[8]	2. Az Alkotmánybíróság eljárása során elsőként az alkotmányjogi panasz befogadhatóságáról dönt, mely során megvizsgálja, hogy az indítvány megfelel-e az alkotmányjogi panasszal szemben támasztott formai és tartalmi követelményeknek. Az Abtv. 56. §-a szerinti befogadási eljárás során az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az alkotmányjogi panasz nem fogadható be és érdemi elbírálásra nem alkalmas az alábbiak miatt.
[9]	Az Abtv. 52. § (1b) bekezdése értelmében az indítványnak határozott kérelmet kell tartalmaznia. A kérelem akkor határozott, ha egyértelműen megjelöli – többek között – azt az alaptörvényi, illetve törvényi rendelkezést, amely megállapítja az Alkotmánybíróság hatáskörét az indítvány elbírálására, továbbá amely az indítványozó jogosultságát megalapozza [Abtv. 52. § (1b) a) pont]; az eljárás megindításának indokait, alkotmányjogi panasz esetén az Alaptörvényben biztosított jog sérelmének lényegét [Abtv. 52. § (1b) b) pont]; az Alaptörvény megsértett rendelkezéseit [Abtv. 52. § (1b) d) pont]; az indokolást arra nézve, hogy a sérelmezett bírói döntés miért ellentétes az Alaptörvény megjelölt rendelkezésével [Abtv. 52. § (1b) e) pont]; valamint kifejezett kérelmet a bírói döntés megsemmisítésére, illetve az Alkotmánybíróság döntésének tartalmára [Abtv. 52. § (1b) f) pont].
[10]	Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a vizsgált alkotmányjogi panasz a fent felsorolt alapvető követelmények egyikét sem teljesíti.
[11]	Az Abtv. 55. § (4) bekezdés d) pontja értelmében az indítvány nem kerül érdemi elbírálásra, ha a beadvány nem minősül indítványnak. Továbbá hangsúlyozandó az is, hogy az Abtv. 52. § (2) bekezdése szerint az Alkotmánybíróság által lefolytatott vizsgálat a megjelölt alkotmányossági kérelemre korlátozódik, míg a (4) bekezdés szerint az alkotmánybírósági eljárás feltételeinek fennállását az indítványozónak kell igazolnia.
[12]	Jelen eljárása kapcsán utal arra az Alkotmánybíróság, hogy hiánypótlási eljárás lefolytatására sem az Alkotmánybíróság főtitkárának, sem az előadó alkotmánybírónak nincsen törvényi lehetősége, mivel azt a Ve. 233. § (3) bekezdése kifejezetten kizárja. Ugyanakkor az indítványozó beadványának fentiekben részletezett hiányosságai lehetetlenné tették az alkotmányjogi panasz befogadását és érdemi elbírálását.
[13]	3. Az alkotmányjogi panasz elbírálása során az Abtv. 47. § (1) bekezdése, 50. §-a és az Ügyrend 5. § (1)–(2) bekezdése szerint az Alkotmánybíróság tanácsa járt el, és az Abtv. 56. § (3) bekezdése szerinti rövidített indokolással ellátott végzést hozott.
[14]	Mindezekre tekintettel az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt az Ügyrend 30. § (2) bekezdés h) pontja alapján visszautasította.
. 03/19/2018
. 3100/2018. (III. 26.)
. 03/22/2018

matches: Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
IV/00187/2020
. IV/00187/2020
Első irat érkezett: 01/30/2020
Az ügy tárgya: A Kúria Pfv.II.21.206/2019/4. számú ítélete elleni alkotmányjogi panasz (szülői felügyelet)
Az indítványozó - az Abtv. 27. §-a alapján - a Miskolci Járásbíróság 15.P.20.339/2018/30. számú ítélete és a Kúria Pfv.II.21.206/2019/4. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól.
Az indítványozó a szülői felügyelet gyakorlásának megváltoztatása iránt nyújtott be keresetet, amelyet az elsőfokú bíróság elutasított. A másodfokú bíróság az elsőfokú ítélet megfellebbezett részét megváltoztatta és a szülői felügyeleti jog kizárólagos gyakorlására az indítványozót jogosította fel, megszüntetve ezzel az elsőfokú ítéletben rögzített egyezséggel szabályozott közös szülői felügyeleti jogot. Az alperes felülvizsgálati kérelme folytán a Kúria a jogerős ítélet felülvizsgálattal támadott rendelkezéseit hatályon kívül helyezte és az elsőfokú ítéletet hagyta helyben.
Az indítványozó álláspontja szerint sérült a tisztességes eljáráshoz való joga azáltal, hogy a Kúria a másodfokú bíróság mérlegelését nem megfelelőnek ítélte. Állítása szerint az alperes megtévesztő és nem jóhiszemű kijelentéseivel befolyásolta a bíróságot, a döntések sértik a törvény előtti egyenlőséghez való jogát..
a Miskolci Járásbíróság 15.P.20.339/2018/30. számú ítélete és a Kúria Pfv.II.21.206/2019/4. számú ítélete
IV_187_2_2020_indkieg_anonim.pdf IV_187_0_2020_inditvany_anonim.pdf
A határozat száma: 3300/2020. (VII. 17.) AB végzés
3300_2020 AB végzés.pdf
Az Alkotmánybíróság a Kúria Pfv.II.21.206/2019/4. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
[1]	1. A jogi képviselő nélkül eljáró indítványozó az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. § (1) bekezdése alapján alkotmányjogi panasszal fordult az Alkotmánybírósághoz, és abban kérte a Kúria Pfv.II.21.206/2019/4. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését.
[2]	1.1. Az alkotmányjogi panasz alapját képező egyedi ügy előzményei az Alkotmánybíróság rendelkezésére álló iratok alapján az alábbiak szerint összegezhetőek. Az indítványozó (az alapügy felperese) és volt férje (az alapügy alperese, a továbbiakban: alperes) házasságából 2013-ban egy gyermek született. Életközösségük 2015-ben megszűnt, házasságukat 2017-ben bontotta fel a bíróság, a perben kötött egyezségükben a szülői felügyelet közös gyakorlásában állapodtak meg. 2017-ben az óvoda jelezte, hogy a gyermeknél magatartási és beilleszkedési problémák jelentkeztek. A pszichológiai állásfoglalás szerint a közös szülői felügyelet változatlan formában való gyakorlása a jövőben a gyermek súlyos személyiség-torzulásához vezethet. A gyámhatóság a gyermeket 2018-ban az alperes kezdeményezésére védelembe vette.
[3]	Az indítványozó ezt követően fordult bírósághoz, és kérte a szülői felügyeleti jog gyakorlásának megváltoztatását. A Miskolci Járásbíróság 15.P.20.339/2018/30. számú ítéletével a felperes keresetét elutasította, és az egyezségben foglaltakat megváltoztatva a szülői felügyeleti jog teljes körű gyakorlására az alperest jogosította fel, egyúttal szabályozta az indítványozó gyermekkel való kapcsolattartását, valamint kötelezte gyermektartásdíj fizetésére.
[4]	Az elsőfokú döntéssel szemben az indítványozó jogorvoslattal élt. A másodfokon eljáró Miskolci Törvényszék 1.Pf.20.210/2019/4. számú ítéletével az elsőfokú bíróság ítéletét a fellebbezett részében megváltoztatta, és a szülői felügyeleti jog kizárólagos gyakorlására az indítványozót jogosította fel az egyezségben rögzített közös szülői felügyeleti jog megszüntetése mellett, szabályozta az alperes és a gyermek kapcsolattartását, továbbá felemelte az alperes által fizetendő gyermektartásdíjat. A másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság mérlegelésével szemben bizonyítékként értékelte a felperes nagykorú gyermekének tanúvallomását, mert álláspontja szerint a közeli hozzátartozói kapcsolat és az alperessel fennállt konfliktusai miatt tanúvallomása nem rekeszthető ki a bizonyítékok köréből. A kiegészített tényállás alapján a másodfokú bíróság a bizonyítást felülmérlegelve azt állapította meg: a gyermek érdekeit az szolgálja, ha a szülői felügyeleti jogokat a felperes gyakorolja. A jogerős ítélettel szemben az alperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet, amelyben – tartalma szerint a szülői felügyelet közös gyakorlása megszüntetésének kivételével – annak hatályon kívül helyezését és az elsőfokú ítélet helybenhagyását kérte. A Kúria Pfv.II.21.206/2019/4. számú ítéletével a jogerős ítélet felülvizsgálattal támadott rendelkezéseit hatályon kívül helyezte, és az elsőfokú ítéletet helyben hagyta.
[5]	1.2. Ezt követően nyújtotta be az indítványozó az Abtv. 27. § (1) bekezdése szerinti alkotmányjogi panaszát, amelyben a támadott ítéletek vonatkozásában a XXVIII. cikk (1) bekezdésének [az indítványban tévesen XXVI. cikk (1) bekezdés], valamint a XV. cikk (2) bekezdésének [az indítványban tévesen XIV. cikk (2) bekezdés] és 26. cikk (1) bekezdésének a sérelmét állította. Az indítványozó meglátása szerint az alperes felülvizsgálati kérelme az indítványozó “alapvető jogait sérti”, és az abban foglalt érvelések és hivatkozások csupán az alperes egyéni véleményét tükrözik. A Kúria ítélete véleménye szerint “méltánytalan és részrehajló”. Álláspontja szerint a másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság által megállapított tényállást a perben igazolt tényeknek megfelelően egészítette ki, részletesen értékelte az egyes bizonyítékokat, és azok okszerű és helyes értékelésével indokolta meg a döntését. Az indítványozó kiemelte, hogy a felülvizsgálati eljárás nem ad alapot a bizonyítékok felülmérlegelésére, ha az egyes bizonyítékokból eltérő következtetés is levonható lett volna. Csak az minősíthető nyilvánvalóan okszerűtlen következtetésnek, amikor a bizonyítékokból csak egyfajta, a felülvizsgálattal támadott ítélettől eltérő következtetésre lehet jutni. Véleménye szerint “az alperes vagyoni alapon történő hátrányos megkülönböztetéssel” kívánja bizonyítani az indítványozó gyermeknevelési alkalmatlanságát.
[6]	A főtitkár felhívására az indítványozó kiegészítette az indítványát. Beadványában ismét hangsúlyozta, hogy álláspontja szerint a Kúria eljárása és az általa hozott ítélet azért sérti az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében foglalt tisztességes bírósági eljáráshoz való jogot, mert a felülvizsgálati eljárás során felülmérlegelte a bizonyítékokat. Az indítványozó arra is hivatkozott, hogy a Kúria ítélete sérti az Alaptörvény XV. cikk (5) bekezdését, mert bár a Polgári Törvénykönyv is rögzíti, hogy a családi jogviszonyokban a gyermek érdeke és jogai fokozott védelemben részesülnek, a Kúria ítéletének meghozatala során ezt nem vette figyelembe.
[7]	2. Az Alkotmánybíróság az Abtv. 56. § (1) bekezdésében meghatározottak szerint elsőként az alkotmányjogi panasz befogadhatósága törvényi feltételeinek fennállását vizsgálta meg.
[8]	2.1. A Kúria Pfv.II.21.206/2019/4. számú ítélete tekintetében az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az indítványozó jogosultnak és érintettnek is tekinthető, mivel saját egyedi ügyével összefüggésben terjesztett elő alkotmányjogi panaszt.
[9]	Az Abtv. 30. § (1) bekezdése alapján az alkotmányjogi panaszt a sérelmezett döntés kézbesítésétől számított hatvan napon belül lehet írásban benyújtani. A Kúria ítéletét az indítványozó jogi képviselője 2019. december 6. napján vette kézhez, míg az indítványozó alkotmányjogi panaszát 2020. január 16. napján érkeztette az elsőfokú bíróság. Előbbiek alapján megállapítható, hogy az indítványozó az alkotmányjogi panaszt a törvényi határidőben terjesztette elő. Az indítványozó jogorvoslati lehetőségeit kimerítette, így az indítvány e tekintetben is megfelel a törvényi feltételeknek.
[10]	2.2. Az alkotmányjogi panasz benyújtásának törvényi feltétele, hogy az indítványozó valamely Alaptörvényben biztosított joga sérelmére hivatkozzon [Abtv. 27. § (1) bekezdés a) pont, 52. § (1b) bekezdés b) pont]. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint az Alaptörvény XV. cikk (5) bekezdése és 26. cikke az alkotmányjogi panaszok elbírálása szempontjából nem tartalmaz Alaptörvényben biztosított jogot {lásd például a XV. cikk (5) bekezdésére: 3082/2018. (III. 5.) AB végzés, Indokolás [20]; a 26. cikkre: 3175/2020. (V. 21.) AB végzés, Indokolás [16]}. Ennek megfelelően az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az alkotmányjogi panasz ezen elemeiben nem teljesíti az Abtv. 27. § (1) bekezdés a) pontja szerinti követelményt.
[11]	Az Alkotmánybíróság ugyanakkor azt is rögzíti, hogy az indítványt tartalma szerint bírálta el, és a formailag hibásan, ám tartalma szerint (az Alaptörvény vonatkozó rendelkezése szövegének idézésével) egyértelműen beazonosítható módon megjelölt Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése, valamint XV. cikk (2) bekezdése az alkotmányjogi panaszok elbírálása szempontjából Alaptörvényben biztosított jogot tartalmaz.
[12]	2.3. Az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt – egyéb feltételek megléte mellett – abban az esetben fogadja be, amennyiben az határozott kérelmet tartalmaz. Az Abtv. 52. § (1b) bekezdés e) pontja értelmében a kérelem akkor határozott, ha egyértelmű indokolást tartalmaz arra nézve, hogy a sérelmezett bírói döntés miért ellentétes az Alaptörvény megjelölt rendelkezéseivel.
[13]	Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az indítványozó alkotmányjogilag értékelhető érveléssel nem fejtette ki, hogy meglátása szerint mi és mennyiben okozza az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésének, illetve a XV. cikk (2) bekezdésének vélt sérelmét. A megsérteni vélt alaptörvényi rendelkezés sérelmének állítása azonban önmagában nem alapozza meg az alkotmányossági vizsgálatot, ehhez az is szükséges, hogy az indítványozó bemutassa a támadott bírói döntés és a megjelölt alaptörvényi rendelkezés tartalma közötti ellentétet, azaz a támadott ítélet által okozott alapjogi sérelmet. A XV. cikk (2) bekezdésével összefüggésben az indítvány mindössze arra utal, hogy “a Kúra nem veszi figyelembe az alperes öncélú, vagyoni alapon történő hátrányos megkülönböztetésemet”, melyet a polgári perrendtartásról szóló 2016. évi CXXX. törvény 5. §-ának (jóhiszeműség elve) sérelmeként is azonosít, míg a XXVIII. cikk (1) bekezdésének sérelmét az indítványozó azért állítja, mert a Kúria “gyakorlatilag a bizonyítékok felülmérlegelését végezte el a felülvizsgálati eljárásban”, melyre a Kúriának a felülvizsgálati eljárásban nem volt jogi lehetősége.
[14]	Az Alkotmánybíróság ezért megállapítja, hogy alkotmányossági összefüggéseket bemutató, érdemi vizsgálatot megalapozó indokolást a hivatkozott alapjogok tekintetében az indítvány nem tartalmaz, az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint pedig alkotmányjogilag értékelhető indokolás hiányában az indítvány nem felel meg az Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) és e) pontja szerinti követelménynek, és ekként nem alkalmas érdemi elbírálásra {lásd például: 3161/2020. (V. 21.) AB végzés, Indokolás [23]}.
[15]	3. Az Alkotmánybíróság az indítvány vizsgálata alapján tehát arra a megállapításra jutott, hogy az nem felel meg az alkotmányjogi panaszok befogadhatóságával szemben támasztott követelményeknek. Ezért az Alkotmánybíróság – az Abtv. 56. § (1)–(3) bekezdése és az Ügyrend 5. § (1) bekezdése szerint eljárva – az alkotmányjogi panasz befogadását az Ügyrend 30. § (2) bekezdés h) pontja alapján visszautasította.
. 01/30/2020
. Constitutional complaint against the judgement No. Pfv.II.21.206/2019/4 of the Curia (parental responsibility)
. 3300/2020. (VII. 17.)

matches: Kúria Kúria bíróság bíróság Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
Pert vesztettek a holokausztáldozatok « Amerikai Népszava Online
Pert vesztettek a holokausztáldozatok 2012. augusztus 23. csütörtök 19:22 | AN
Budapest/Chicago – Pert vesztettek magyar holokausztáldozatok az Egyesült Államokban avval kapcsolatban, hogy perelhetik-e valamely amerikai bíróságon az OTP és az MKB bankot. A felperesek azzal vádolják a bankokat, hogy bűnrészesei és felbujtói voltak a náci népirtásnak, amelyben elpusztítottak hatmillió európai zsidót – jelentette a Bloomberg hírügynökség.
A chicagói fellebbviteli bíróság szerint az amerikai bíróságoknak azért nincs joghatóságuk az ügyben, mert a pénzintézeteknek nincs elegendő kapcsolódásuk az Egyesült Államokhoz.
„A döntés, természetesen, nem akadályozza meg a felpereseket abban, hogy más fórumon keressenek jogorvoslatot, de ezeket az alpereseket amerikai szövetségi bíróságokon nem támadhatják”, írta az indoklásban David Hamilton bíró, a döntést egyhangúlag meghozó háromtagú bírói tanács nevében.
Az OTP Bank és az MKB Bank javára hozott ítélet mellett a fellebbviteli bíróság szerdán még két olyan keresetről is döntött, amelyeket magyar holokausztáldozatok vagy örököseik által indított perekben nyújtottak be. A holokausztáldozatok a gyűjtőperben 75 milliárd dollár kártérítést követelnek a szóban forgó ügyekben.
A chicagói bírói tanács megsemmisítette egy alsóbb fokú bíróság ítéletét, amellyel az visszadobta a Magyar Nemzeti Bank és a MÁV arra vonatkozó beadványát, hogy a külföldi szuverén intézmények sérthetetlenségéről szóló törvény alapján ez az alsóbb fokú bíróság utasítsa el magyar holokausztáldozatok keresetét.
Békebeli OTP-reklám. Ki mit rabolt, azé
A fellebbviteli bíróság azonban magukat a követeléseket nem utasította el, hanem visszautalta az alsóbb fokú bíróságnak azzal, hogy az vizsgálja meg: a felperes holokausztáldozatok kimerítették-e magyarországi jogorvoslati lehetőségeiket, valamint, hogy a MÁV-nak elég erős kereskedelmi kapcsolata van-e az Egyesült Államokkal ahhoz, hogy amerikai bíróság ítélkezhessen a vállalattal kapcsolatos bármely ügyben.
A harmadik ítéletben a fellebbviteli bíróság eljárási okokra hivatkozva elutasította az Erste Group AG bankcsoport fellebbezését. A bécsi központú bank egy olyan alsóbb fokú döntést kérdőjelezett meg, amelyben az illető bíróság megtagadta egy kereset elutasítását. Az Erste banktól kártérítést követelő utóbbi keresetet is holokausztáldozatok nyújtották be az alsóbb fokú bíróságnak, a bank pedig kérte a bíróságot, hogy utasítsa el azt. Az alsóbb fokú bíróság tehát az elutasításra vonatkozó kérést utasította el.
Robert Pavich, a felperesek ügyvédje közölte: bár még nem nézte át alaposan mind a három ítéletet, elégedetten veszi tudomásul az Erste bankkal kapcsolatosat. Arra a kérdésre, hogy fordul-e más ország bíróságához az OTP és az MKB bankkal szembeni követeléssel, azt mondta: „Ha lesz beadvány, akkor Magyarország az egyik olyan ország, amely komolyan szóba jöhet”.
Az áldozatok kontra OTP-MKB-ügyben a felperesek 2011. januári módosított keresetük szerint csoportstátust követelnek maguknak, valamint legalább 2 milliárd dollár vagyon kár megtérítését, plusz ezen összeg kamatait 1944-ig visszamenőleg (így jön ki a mai áron 75 milliárd dolláros követelés).
VN:F [1.9.3_1094]please wait...Értékelés: 3.5/5 (6 szavazatból)VN:F [1.9.3_1094]Értékelés: -3 ( 7 szavazatból)Pert vesztettek a holokausztáldozatok, 3.5 out of 5 based on 6 ratings Címkék:holokauszt, MKB, OTP, Soá
Amit írtam, azt saját családi tapasztalat alapján tettem. Valószínű, hogy a nyugdíj-kiegészítő rendelet ill. szerződés már az után keletkezett, hogy elhagytam az országot.
De, valamit nem értek. A zsidókat képviselő szervezetek miért nem hívják fel a lakosság figyelmét – akár a sajtóban megjelentetett nyílt levélben – arra, hogy ezen összegek honnan, miért származnak. Arra, hogy ebben a magyar államnak ill. a Nemzeti Banknak csak közvetítő szerepe van, amiért a kezelési költséget felszámolja?
VA:F [1.9.3_1094]Értékelés: +2 (2 szavazatból) zka67
Szerintem meg az indiánoknak is perelniük kéne az angolokat, franciákat, spanyolokat, portugálokat az elrabolt földjeikért, aranyaikért. Mert én semmi különbséget nem látok e között és a holokauszt között.
Egyébként úgy látom, már régebben is divat volt visszamenőlegesen törvényt hozni: 1949-ben írták alá azt a genfi egyezményt, ami kimondja, hogy a háborús bűncselekmények nem évülnek el. Hát milyen dolog ez?
A másik meg az, hogy hogy gondolták, hogy a magyar GDP-t kitevő összegre perelnek két bankot? Milyen esélyt láttak rá, hogy ki fogja tudni fizetni nekik ezt az összeget bárki is, ha netán megnyerik a pert?

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Nemzetközi jog – 2 Oldal – Nemzetközi jog
Az idén nyáron a Nemzeti Közszolgálati Egyetemen is előadást tartó mianmari kormányfő által most előadottak utalhatnak arra, hogy Mianmar milyen stratégiával készül az eljárásra, amelynek célja annak megállapítása egy kötelező ítéletben, hogy az állam felelős-e az 1948-as Népirtás elleni egyezmény sérelméért.
Az elővezetett védekezés (a jelen esetben pontosabban: alperesi érvelés, miután nem büntető, hanem két állam közti peres eljárásról van szó) viszonylag logikus, nemzetközi jogi értelemben van benne rendszer, a legnagyobb gondja az, hogy az általa említett tények nem tűnnek helytállónak – és még ha ez változik is a jövőben, kérdés, hogy egy utólagos változtatásnak mennyi hatása lesz a helyzet jelenlegi megítélésére. Így például annak kimondása a mianmari kormányfő részéről, hogy az esetlegesen elkövetett bűncselekményekért az állam saját igazságszolgáltatása el fog járni, nyilván azt célozza, hogy elválassza egymástól az állam és a bűnelkövető egyének felelősségét, valamint hogy kizárja az állam nemcselekvésével kapcsolatban keletkező felelősségét. Miért problémás ez?
Az eddigi híradásokból például nem az derült ki, hogy ténylegesen hány és milyen rendfokozatú katonai vezető ellen emeltek vádat Mianmarban (leginkább eddig az derült ki, hogy az elmúlt évek során senki ellen), valamint hogy a kormány milyen lépéseket tesz ennek érdekében (vagy hogy egyáltalán képes-e ilyenekre) – márpedig az állami felelősség szempontjából ezek a döntő elemek. Ahogy az is, hogy ez a 2019 végi ígéret vajon bármilyen módon elhalványítja-e a 2016 óta különösen látványos tétlenséget.
Az a tényszerűen helytálló megállapítás, hogy fennáll egy belső fegyveres konfliktus, önmagában nem releváns a népirtás miatti állami felelősség szempontjából, hiszen a belső konfliktus ténye nem jelent felmentést arra – népirtásra háborús, polgárháborús és békeidőben is sor kerülhet, az mindig jogsértés, és állami felelősséget keletkeztet. Természetesen bűncselekmény is, ám a jelen eljárásban szereplő Nemzetközi Bíróság csak az állami felelősség kérdésében foglalhat állást, személyes büntetőjogi felelősséget nem mondhat ki (ugyanakkor semmi nem korlátozza abban, hogy az indokolás tegyen azzal kapcsolatban is megállapításokat).
Ugyanakkor az elmondottak között jól láthatóan megjelentek azok az értelmetlen politikai kvázi-érvek is, sokkal inkább politikai kommunikációs panelek, amelyeket eddig többnyire a Nemzetközi Büntetőbírósággal szemben hangoztattak az annak vizsgálatai ellen tiltakozó államok. Az az érvelés például, mely szerint “nem segítené a nemzetközi jogrendet, ha a Nemzetközi Bíróság azt a képet keltené, hogy csak a gazdag országok képesek megfelelő eljárásokat lefolytatni”, egyrészt sokkal inkább tipikusan a Nemzetközi Büntetőbíróság előtti használatra szánt, komplementaritásra szabott érvelés lehet, olyankor hallunk ilyeneket, amikor egy állam az ellen tiltakozik, hogy a Nemzetközi Büntetőbíróság járjon el az ő bíróságai helyett. Ezzel egyidejűleg önellentmondó és kontraproduktív is: hiszen ha elfogadjuk ezt, akkor mi más oka lenne annak, hogy Mianmar eddig nem folytatott le eljárásokat, ha nem az, hogy nem engedhette meg magának? Hogy nem akarta? Na, ebben a pillanatban határozottan megáll az állam felelőssége. Vagy mégis az, hogy szegény? Akkor is, ugyanis nincs különbség a népirtás tilalma és az azzal szembeni fellépés kötelezettsége tekintetében az államok között azok gazdagsága alapján. Persze ezek az “érvek” általában amúgyis csak hangulatkeltésre alkalmasak…
Az biztos, hogy nincs könnyű helyzetben a mianmari vezető. Egykori Nobel-békedíjasként népirtást “mentegetni” nem néz ki jól. Ugyanakkor nem hagyhatjuk figyelmen kívül a belpolitikai realitásokat: a hatalma törékeny, és ha látványosan szembe fordul a hadsereggel, bukhat az általa vezetett civil kormányzat, vele együtt pedig az a hosszú belső reform-folyamat, ami az egykori katonai diktatúrában egy ideje zajlik. Ugyanakkor ezek a politikai szempontok nem mentesítik a személyes jogi felelősség alól, aminek kérdése azonnal élesen felvetődik, amennyiben a Nemzetközi Bíróság kimondja az általa vezetett állam felelősségét.
Az eset érdekessége, hogy ez az első alkalom a bíróság történetében, hogy a vizsgálat által érintett állam nem részese a bíróság működését szabályozó, 1998-ban elfogadott alapokmánynak, és a vizsgálatot nem az ENSZ Biztonsági Tanácsa kezdeményezte (ilyet láthattunk korábban Szudán és Líbia esetében), hanem a bíróság ügyészének saját kezdeményezésére indult (ezért volt szükség most a bírák döntésére, amivel jóváhagyták azt). Ilyenre idáig csak részes államok esetében került sor, ahogy az alapokmány szerint nem részes államok esetében nincs is lehetőség. A trükk az, hogy az ügyész érvelése szerint a Mianmar területén élt muszlim rohingya kisebbség elleni nemzetközi bűncselekmények érintik Bangladest is, a határvidéken még az elkövetés helye sem teljes mértékben tisztázható, Banglades pedig részes állam. Tehát lényegében a bíróság a joghatóságát Banglades, egy részes állam tekintetében gyakorolja.
Az biztos, hogy ez egy nagyon kiterjesztő értelmezése a bíróság joghatósága gyakorolhatóságának, de miután a bíróság eljáró tanácsa jóváhagyta, jó eséllyel valósággá válik. A nemzetközi büntetőjog művelői és figyelői számára, különösen azokéra, akik annak a nemzetközi viszonyokra való hatását figyelik, pedig a következő kérdés az lesz, hogy ez az értelmezés mikor talál utat a palesztin-izraeli konfliktushoz…
Tegnapi hír, hogy Gambia a Nemzetközi Bírósághoz fordul az ENSZ népirtás elleni egyezményének megsértése okán Mianmar ellen, ahol a muszlim rohingya kisebbség ellen régóta súlyos, népirtásként is értékelhető üldöztetés zajlik. A per számára a joghatóságot az biztosítja, hogy a nevezett egyezménynek mindkét állam a részese, és annak 9. cikke lehetővé teszi, hogy a részes államok az annak megsértésével kapcsolatos vitáikkal minden külön lépés helyett a Bírósághoz forduljanak. Mivel az egyezmény nem írja elő, hogy az államoknak érintettnek kell lenniük az egyezmény állítólagos sérelmében, így történhet meg, hogy egy olyan állam indít keresetet, amelynek sem földrajzi, sem egyéb kapcsolata nincs Mianmarral – ugyanakkor ezt az Iszlám Konferencia Szervezete képviseletében, a szervezet felhatalmazásával és támogatásával teszi, ami erősíti a politikai hátteret.
Érdekes, hogy Mianmar (még Burma néven) az egyezmény megerősítése során annak 8. cikkéhez (ami az ENSZ intézményekhez benyújtott panasz lehetőségét biztosítja) fenntartást csatolt, azaz az nem alkalmazható, de a 9. cikkhez nem – azaz a Bíróság jó eséllyel érdemben el tud majd járni az ügyben. Idáig egyetlen ilyen eset volt, a kilencvenes évek közepén indult Bosznia-Szerbia per, ami viszont sokkal inkább szólt joghatósági, semmint érdemi kérdésekről, úgyhogy ez az eljárás jó eséllyel válhat történelmi jelentőségűvé.
A Fundamentum folyóirat pár napja megjelent 2019/1-2. számának fókuszában a kisebbségek nemzetközi jogi védelme szerepel.
A kiadvány elérhető a honlapján keresztül.

matches: Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság