text:
Végelszámolás, felszámolás kiemelt számviteli feladatai, határidıi, problémái - PDF
Download "Végelszámolás, felszámolás kiemelt számviteli feladatai, határidıi, problémái"
1 Végelszámolás, felszámolás kiemelt számviteli feladatai, határidıi, problémái Munkácsi Márta FB elnök MOKLASZ okleveles adószakértı kamarai tag könyvvizsgáló Ragaszkodás vagy lustaság? Nem tudunk tönkremenni: megvárjuk, amíg ránk húzzák a rolót! Önmagukért beszélı adatok ( ) Végelszámolás: (+23%) Felszámolás: (+32%) Csıd: 14 (+ 3%) Új cégek alapítása: visszaesés (5%) 10 millió emberre 1 millió cég? /Forrás: Opten/ Munkácsi Márta
2 Választási lehetıségek Mit tegyek, ha már nem kell? Esetleg van remény? Nem lehet felhagyni a tulajdonlással! Gt, (2006.évi IV. tv.), Cégtörvény (2006. évi V. tv.), Csıdtörvény (2006. évi VI. tv.) Változás! Cégtörvény: nincs lejárt tartozás - végelszámolás Gt.: fizetésképtelenséggel fenyegetı helyzet - átvezetés a Csıdtörvényhez Cstv. 33/A.. elıre látták, vagy ésszerően elıre láthatták csıdeljárás (adósságrendezési megállapodás vagyonfelügyelıi segédlettel vagy felszámolás) Munkácsi Márta A Csıdtörvény ıszi változásai Moratórium hosszabbítható, max. 1 év Hitelezı jogai nınek indíthat csıdeljárást indok nélkül is visszahívhatja a felszámoló biztost! (szakértıvel szembeni bizalmatlanság) Felszámoló kiválasztása elektronikus véletlenszerő
3 A végelszámolás megindítása Törvényi háttér: a Cégtörvény (2006. évi V. tv.) és a Ptk. Megindítása [94. ] - ha a cég nem fizetésképtelen, és nincs eltérı jogszabályi rendelkezés a cég legfıbb szervének elhatározása alapján, vagy cégbírósági törvényességi felügyeleti eljárásban (kényszervégelszámolás) Megindításának és befejezésének törvényi akadályai [95. ] - pl. fizetésképtelenséget megállapító végzés, büntetıügy, bírósági eljárás, stb Kezdı idıpontja és a végelszámoló kijelölése [98. ] munkavállalók, szakszervezet haladéktalan tájékoztatása kezdı idıpontot megelızı nappal tevékenységet záró mérleg 45 napon belül mindent átadni a végelszámolónak Munkácsi Márta A korábbi tisztségviselı feladatai A végelszámolás elhatározásáról a munkavállalókat, az Munka törvénykönyvében határozott szakszervezeteket és az üzemi tanácsot (üzemi megbízott) haladéktalanul tájékoztatni kell. Negyvenöt napon belül a korábbi vezetı tisztségviselı elkészíti a számviteli törvény szerinti normál beszámolót, a végelszámolás kezdı idıpontját megelızı napra, mint fordulónapra (úgy, mintha aznap év vége lenne); elkészíti az adóbevallásokat; elkészíti azokat az iratokat, amelyeket egyéb jogszabályok elıírnak; a folyamatban lévı ügyekrıl a végelszámolót tájékoztatja; az iratokat a végelszámoló részére átadja úgy, hogy a nem selejtezhetı és titkos minısítéső iratokról külön jegyzéket is készít. A feladatok nem megfelelı elvégzése, a határidık elmulasztása miatt a kötelezett a polgári jog általános szabályai szerint felel! Mulasztás, valótlan adatközlés miatt a kötelezett pénzbírásággal is sújtható és kötelezhetı arra, hogy az elmaradt feladatok pótlásához igénybe vett szakértı díját fizesse meg. Munkácsi Márta
4 A végelszámoló feladatai a végelszámolás megindításakor A végelszámoló azonnal bejelenti a cégbíróságon [101. ] a végelszámolás megindítását elrendelı határozat keltét; a végelszámolás kezdı idıpontját; a végelszámoló nevét, illetve a végelszámolót képviselı természetes személy adatait (ha jogi személy a végelszámoló); azt, hogy a korábbi vezetı tisztségviselık jogviszonya megszőnt. A végelszámoló bejelentése alapján a cégbíróság végzést hoz a végelszámolás megindításáról és a Cégközlönyben közzéteszi [102. ] a végelszámolás tényét és a cég adatait; a végelszámoló által bejelentett adatokat; azt, hogy a hitelezık igényeiket a végelszámolónál 40 napon belül jelentsék be. Munkácsi Márta A végelszámoló feladatai a végelszámolás során a cég vagyoni helyzetét felméri, követeléseit behajtja, tartozásait kiegyenlíti, jogait érvényesíti, kötelezettségeit teljesíti, vagyoni eszközeit szükség esetén értékesíti; a hitelezık kiegyenlítése után fennmaradt vagyont a tulajdonosok között pénzben, vagy természetben kiosztja [Ctv ]; a cég vagyonát megóvja, megırzi; elkészíti a szükséges számviteli beszámolókat és adóbevallásokat; évente tájékoztatót készít, amelyben kifejti, miért nem fejezıdött még be a végelszámolás és jelzi a befejezés várható idıpontját. A végelszámolás befejezésekor a végelszámoló: elkészíti a végelszámolási idıszak zárásához kapcsolódó anyagokat; gondoskodik az iratanyag elhelyezésérıl; megkezdi a vagyon kiadását (ha a feltételek fennállnak lásd késıbb); értesíti és adatot szolgáltat a törvényben meghatározott szerveket (pl.: nyugdíjbiztosítási igazgatóság); Munkácsi Márta
5 Az egyszerősített végelszámolás Mikor lehet? a cég jogi személyiség nélküli gazdasági társaság (kkt., bt.); a végelszámoló az eljárást 120 napon belül befejezi; nincs olyan hitelezı, akinek követelését a cég vitatja; nincs a cég ellen peres eljárást vitatott hitelezıi igény miatt. Az egyszerősített végelszámolás lefolytatása A végelszámoló (nem a cégbíróság) intézkedik a végelszámolás megindításának a Cégközlönyben való közzétételérıl (8 napon belül). A végelszámoló a hitelezıi igényeket 120 napon belül teljesíti. A végelszámolás befejezésével a végelszámoló elıterjeszti a cégbíróságnál a cég törlésére irányuló kérvényét, melyet a feltételek teljesülése esetén a cégbíróság közzétesz és törli a céget. A cégbíróság döntését közzéteszi a Cégközlönyben, utalva arra, hogy az eljárást egyszerősített módon folytatták le. Át kell térni az egyszerősített eljárásról az általános szabályok szerinti eljárásra, ha az egyszerősített végelszámolás bármely feltétele az eljárás során sérül, vagy az eljárással kapcsolatban kifogással élnek. Az áttérés elmulasztása kényszer-végelszámolás elrendelésével járhat. Munkácsi Márta A kényszer- végelszámolás Mikor kell? ha a cég végelszámolását három éven belül nem fejezik be; ha a törvényességi felügyeleti eljárás keretében ezt követeli meg a jogszabály; ha a céget megszőntnek nyilvánították; ha a cég megszőnését elıidézı ok következett be (pl.: kkt tagjainak száma egyre csökken, vagy beltag/kültag nélkül marad a bt); nem tértek át az egyszerősített eljárásról az általános eljárásra, holott ez kötelezı lett volna. Munkácsi Márta
6 Beszámolók a végelszámolás idıszakában 1. A végelszámolás számviteli feladatait a 72/2006. (IV.3.) Korm. rendelet tartalmazza Tevékenységet lezáró beszámoló eszközök és források értékelése az Szt. szabályai szerint; specialitások; a beszámoló elkészítéséért a megelızı vezetı tisztségviselı felelıs; könyvvizsgálat és közzététel 45 (!) napon belül. Korrigált végelszámolási nyitómérleg kiinduló alap a tevékenységet lezáró beszámoló; három oszlopos kimutatás a korrekció miatt; a végelszámoló megítélése szerint tartalmazza az eszközöket és forrásokat (felvehet és elhagyhat követelést, kötelezettséget) értékelés az Szt. általános szabályai szerint. Munkácsi Márta Beszámolók a végelszámolás idıszakában 2. A végelszámolás idıszaka alatti beszámolók értékelés az Szt. általános szabályai szerint; az üzleti év változása; az elsı ilyen beszámoló specialitásai (több oszlopos forma); speciális elıírások (V.A.,nincs üzleti jelentés, vitatott igényekre lekötött tartalék, stb ) A végelszámolási idıszakot lezáró beszámoló - piaci értéken történı értékelés; speciális elıírások; a vagyon kiadásának (számviteli) szabályai mérleg fordulónapot követı 60 napon belül Vagyonfelosztási javaslat Munkácsi Márta
7 Új szabályok a végelszámolás befejezésekor Hatálya: a február 1. után induló végelszámolási eljárásokra vonatkozik Régi elıírás: a záróbevallás elfogadásáról szóló tag(köz) győlési döntéshez és a törlési kérelemhez mellékelni kell az APEH és a VP igazolását a cég köztartozásának hiányáról nehezen volt alkalmazható Új elıírás: A végelszámolás lezárásakor az APEH értesíti elektronikus úton a cégbíróságot arról, hogy a cég ellen az APEH, illetve a VP nem folytat adóigazgatási eljárást, illetve a cégnek nincs nyilvántartott köztartozása. Ha ezt elmulasztja, a cégbíróság a záró beszámoló közzétételétıl számított 90 nap után értesítés hiányában is törölheti a céget! DE: ha az APEH jelzi, hogy tart az adóigazgatási eljárás, meg kell várni az eljárás befejezésérıl küldött újabb elektronikus értesítést! Munkácsi Márta A korrigált végelszámolási nyitómérleg Megnevezés A) Befektetett eszk. Tevékenys kenységet záró mérleg Korrekciók +/- Korrigált végelszámolási nyitómérleg B) Forgóeszk eszközök +/- C) AIE +/- D) Saját t tıket +/- ebbıl: MSZE +/- ebbıl: Értékelési t. +/- E) CéltartalC ltartalékok +/- F) KötelezettsK telezettségek +/- ebbıl: Tao. +/- G) PIE +/- Munkácsi Márta
8 A vagyonfelosztási javaslat A legfıbb szerv határozata alapján a vagyon kiadását a végelszámoló bonyolítja le. Könyvelése: eszközök értékesítést, ebbıl kötelezettségek kielégítése. MEGNEVEZÉS Fel nem osztható vagyon Kötelezettségek rendezésére szolgáló eszközök Tulajdonosok részére kiadandó eszközök ÖSSZESEN (egyezıen a mérlegfıösszeggel) ÖSSZEG Munkácsi Márta A felszámolási eljárás Miért kellet, hogy így legyen? Fizetésképtelenség esetén indulhat: - végelszámolásból irányított is lehet (ha a vagyon nem fedezi a kötelezettségeket) - csıdeljárásból meghiúsult csıdegyezség - cégbíróság, bíróság végzése alapján (megszőntnek nyilvánítás, büntetıügy) - az adós saját kezdeményezésére - hitelezı által gazdasági érdekbıl Munkácsi Márta
9 A felszámolási eljárás kezdete A felszámolás kezdı idıpontja: a felszámolást elrendelı jogerıs végzés közzétételének napja. A bíróság a felszámolást elrendelı végzésében kijelöli a felszámolót és az eljárás lefolytatására felszámolóbiztost nevez ki. A felszámolást elrendelı végzés ellen nincs helye felülvizsgálatnak. A kijelölt felszámoló tevékenysége során az adós gazdálkodó szervezet képviseletében jár el, Munkácsi Márta Számviteli feladatok a felszámolás indulásakor 1. A felszámolás számviteli feladatairól a 225/2000. (XII.19.) Korm. rendelet rendelkezik. A Korm. rendelet szerint a felszámolás idıszaka a felszámolás kezdı idıpontjától a felszámolás befejezésének idıpontjáig terjed. A Számviteli törvény a Csıdtörvénnyel és a Korm. rendelettel nem érintett elıírásai a felszámolás idıszaka alatt is érvényesek. A felszámolás kezdı idıpontját megelızı nappal, mint mérlegfordulónappal a tevékenységet lezáró beszámoló mérlegét kell készíteni, amelyet záróleltárral kell alátámasztani. Munkácsi Márta
10 Számviteli feladatok a felszámolás indulásakor 2. A záróleltár a társaságnak a mérlegfordulónapon meglévı befektetett eszközeit és forgóeszközeit (a vagyoni eszközöket), valamint azok forrásait tartalmazza mennyiségben és a számviteli törvényben elıírtak szerint meghatározott értéken. A záróleltár és a tevékenységet lezáró beszámoló mérlege értékhelyesbítést és értékelési tartalékot, valamint idıbeli elhatárolást a halasztott bevételnek az elhatárolt és még meg nem szüntetett elhatárolás összege kivételével nem tartalmazhat. Munkácsi Márta Számviteli feladatok a felszámolás indulásakor 3. A tevékenységet lezáró beszámoló részei: a mérleg, az eredménykimutatás, a kiegészítı melléklet. A tevékenységet lezáró beszámolóval egyidejőleg üzleti jelentést nem kell készíteni. A tevékenységet lezáró beszámoló mérlegében, eredménykimutatásában a jelentıs összegő, az elızı évvel (évekkel) kapcsolatos módosításokat külön oszlopban kell bemutatni. A tevékenységet lezáró beszámolót a felszámolás kezdı idıpontját megelızı napot követı 45 napon belül kell elkészíteni, a számviteli törvény szerint letétbe helyezni és közzétenni, kötelezı könyvvizsgálat esetén a könyvvizsgálói záradékkal, esetleg a záradék megadásának elutasításával együtt. Munkácsi Márta
11 Számviteli feladatok a felszámolás indulásakor 4. A tevékenységet lezáró beszámoló mérlege alapján a gazdálkodó szervezetnek zárómérleget kell készítenie, amely a beszámoló mérlegfordulónapján meglévı vagyoni eszközeinek és ezen eszközök forrásainak értékét a tevékenységet lezáró beszámoló mérlegében kimutatott mérleg szerinti eredménynek az eredménytartalékba történı átvezetése után mutatja. A zárómérleg elkészítésével egyidejőleg a könyvviteli nyilvántartásokat a tevékenységet lezáró beszámoló mérlegfordulónapjával le kell zárni. Munkácsi Márta Az eljárás lefolytatása 1. A bíróság a jogerıre emelkedést követıen haladéktalanul közzéteteti a végzést a Cégközlönyben A közzétételnek többek között tartalmaznia kell: - a felszámolás kezdı idıpontját, - a hitelezıknek szóló felhívást (követeléseiket a felszámolást elrendelı végzés közzétételétıl számított 40 napon belül a felszámolónak jelentsék be stb ) A felszámolás kezdı idıpontjában megszőnnek a tulajdonosnak a külön jogszabályban meghatározott jogai a gazdálkodó szervezettel kapcsolatban. A felszámolás kezdı idıpontjától a gazdálkodó szervezet vagyonával kapcsolatos jognyilatkozatot csak a felszámoló tehet. Ettıl az idıponttól az adós cég nevét a felszámolás alatt, illetve f.a. toldattal kiegészítve kell használni. Munkácsi Márta
12 Az eljárás lefolytatása 2. A felszámolás kezdı idıpontjában a gazdálkodó szervezet valamennyi tartozása lejárttá (esedékessé) válik. A pénztartozások után az eredeti lejárati idıig szerzıdéses kamat, az eredeti lejárati idıtıl a kiegyenlítésig (legfeljebb a felszámolási zárómérleg elkészítésének idıpontjáig) késedelmi kamat és késedelmi pótlék, továbbá pótlék és bírság jellegő követelés érvényesíthetı! A felszámolás során csak olyan követelés számítható be, amelyet a felszámoló elismertként nyilvántartásba vett, és amelynél a felszámolás kezdı idıpontját (a követelés keletkezését) követıen nem került sor engedményezésre. Munkácsi Márta Az eljárás lefolytatása 3. A 40 napon túl, de egy éven belül bejelentett követelések csak Csıdtörvény 57. -ában felsorolt tartozások kiegyenlítése után elégíthetık ki Az egyéves határidı elmulasztása jogvesztéssel jár! A felszámolás alatt keletkezett, felszámolási költségnek nem minısülı követelésekre a keletkezéstıl számított 40 napos bejelentési határidı vonatkozik. Munkácsi Márta
13 A felszámolás alatt álló gazdálkodó szervezet vezetıje köteles: a felszámolás kezdı idıpontját megelızı nappal záróleltárt, számviteli beszámolót, továbbá adóbevallást, az eredmény felosztása után zárómérleget készíteni és azt 45 napon belül a felszámolónak és az adóhatóságnak átadni; a nem selejtezhetı és titkos minısítéső iratokról iratjegyzéket készíteni, a környezeti károsodásokról, környezeti terhekrıl nyilatkozatot tenni, a felszámolónak minden tájékoztatást megadni, a felszámolás elrendelésérıl a munkavállalókat, a tagokat haladéktalanul tájékoztatni, a gazdálkodó szervezetet terhelı tartásdíj, életjáradék, kártérítési járadék stb. jogosultjait a felszámolás elrendelésérıl tájékoztatni stb. Munkácsi Márta Egyezség a felszámolás során A felszámolást elrendelı végzés közzétételét követı 40 nap eltelte után a felszámolási zárómérleg benyújtásáig a hitelezık és az adós között bármikor helye van egyezségnek. Az egyezségi tárgyalásra: a fizetıképesség helyreállítására alkalmas programot és egyezségi javaslatot készít az adós. A felszámoló az egyezségkötés napjával köteles felszámolási zárómérleget és bevétel-költségkimutatást készíteni, és azt az adóhatóságnak az egyezségkötést követı 30 napon belül átadni. Ha az egyezség folytán a gazdálkodó szervezet fizetésképtelensége megszőnik, a bíróság az egyezséget jóváhagyja. Munkácsi Márta
14 A felszámoló eljárása 1. A felszámoló nyitó felszámolási mérleget készít, megtervezi a felszámolás végrehajtásához szükséges költségeket és ütemtervet készít a gazdasági tevékenység észszerő befejezéséhez. A felszámoló külön nyilvántartásba veszi az elıírt határidıben (40 napon belül) bejelentett követeléseket, és az elıírt határidın túl, de egy éven belül bejelentett követeléseket. A felszámoló a követeléseket a bejelentési határnapot követı 45 napon belül köteles felülvizsgálni, az érdekeltekkel egyeztetni és a vitathatónak minısített igényeket elbírálás végzett 15 napon belül a felszámolást elrendelı bíróságnak megküldeni. Munkácsi Márta A felszámoló eljárása 2. A követelések nyilvántartásba vételének feltétele, hogy a hitelezı a követelése 1 százalékát, de legalább 1000 Ftot és legfeljebb Ft-ot a bíróság GH által kezelt elkülönített számlára befizessen és ezt a felszámolónak igazolja. A hitelezık által befizetett összeget mint hitelezıi követelést egyéb követelésként kell besorolni. A felszámoló jogosult az adós által kötött szerzıdéseket azonnali hatállyal felmondani. A felszámoló az adós követeléseit esedékességkor behajtja, igényeit érvényesíti és vagyonát értékesíti, a hitelezık egyetértése esetén gazdasági társaságba is beviheti. Munkácsi Márta
15 A felszámoló eljárása 3. A felszámoló a felszámolási eljárás alatt köteles gondoskodni az adós vagyonának megóvásáról, megırzésérıl. A felszámoló az adós vagyontárgyait nyilvánosan értékesíti a forgalomba elérhetı legmagasabb áron. A felszámoló az értékesítést pályázat vagy árverés keretében végzi. A felszámoló a nyilvános pályázati felhívást a Cégközlönyben teszi közzé, az árverést pedig árverési hirdetménnyel tőzi ki. Munkácsi Márta Számviteli feladatok a felszámolás idıszaka alatt 1. Fennáll a könyvvezetési kötelezettség. A felszámolás idıszaka egy üzleti évnek minısül. A felszámoló (írásban) módosíthatja a számlarendet Ha a cég nem folytat vállalkozási tevékenységet, a felszámoló dönthet úgy, hogy az eredményt érintı tételeket a gazdálkodó szervezet az eredményszámlák helyett a saját tıkén belül kijelölt Felszámolás eredményelszámolása számlán számolja el. Munkácsi Márta
16 Számviteli feladatok a felszámolás idıszaka alatt 2. Nyitó felszámolási mérleg A felszámoló a tevékenységet lezáró beszámoló mérlege alapján nyitó felszámolási mérleget készít, amelyben - az eszköz-oldalon a felszámolásba be nem vonható vagyoni eszközök értékét és - a forrás-oldalon azok ezzel egyezı összegő forrását mint kötelezettséget (esetleg a saját tıke csökkenéseként) elkülönítetten kell kimutatni,. A nyitó felszámolási mérleg elkészítése után a könyvviteli nyilvántartásokban rendezni kell a kötelezettségek és a követelések állományát: Munkácsi Márta Számviteli feladatok a felszámolás idıszaka alatt 3. A felszámolás kezdetétıl évente a közbensı mérleg elkészítése kötelezı. A felszámolás várható költségeire és a vitás hitelezıi igények fedezetére a közbensı mérleg alapján tartalékot kell képezni A közbensı mérleget, a bevételek és költségek alakulásáról készített kimutatást és a hitelezık részbeni kielégítésének sorrendjét és összegét tartalmazó részleges vagyonfelosztási javaslatot a felszámoló köteles a hitelezıknek megküldeni azzal, hogy arra 15 napon belül észrevételt tehetnek. Munkácsi Márta
17 Számviteli feladatok a felszámolás idıszaka alatt 4. A közbensı felszámolási mérleg a felszámoló által meghatározott mérlegfordulónapra vonatkozóan tartalmazza a vagyoni eszközök, a kötelezettségek és a saját tıke állományát könyv szerinti értéken, a bevételek és költségek/ráfordítások alakulásáról készített kimutatást és szöveges jelentést A mérlegnek tartalmaznia kell a hitelezıi igények fedezetére a pénzeszközökön belül elkülönített tartalékot, továbbá a nyitó felszámolási mérleg adatait a közbensı felszámolási mérleg tartalmában és felépítésében a felszámolási zárómérleggel egyezik meg Munkácsi Márta Számviteli feladatok felszámolás befejezésekor A felszámoló a felszámolás befejezésekor felszámolási zárómérleget, a bevételek és költségek alakulásáról kimutatást, záró adóbevallást, záró jelentést és vagyonfelosztási javaslatot készít. Ezeket megküldi a bíróságnak és a zárómérleg elkészítésének napját követı 30 napon belül az adóhatóságnak. Ezzel egyidejőleg gondoskodik a gazdálkodó szervezet iratanyagának elhelyezésérıl. Az adóbevallás benyújtásával egyidejőleg az adót is meg kell fizetni. A felszámolás kezdı idıpontjától számított két év elteltével a felszámolási zárómérleg elkészítése kötelezı, ha a hitelezınek a kielégítési sorrendben elfoglalt helyére tekintettel mód van a hitelezı követelésének legalább részbeni kielégítésére. Munkácsi Márta
18 A felszámolási zárómérleg Tartalmazza: a pénzeszközöket, a megmaradt (nem értékesített) vagyontárgyakat (piaci értéken), a be nem hajtott követeléseket, a ki nem egyenlített tartozásokat (kötelezettségeket), a felszámolási költségek miatti tartozásokat is ideértve, a fel nem osztható vagyont, a felosztható vagyont Munkácsi Márta A felszámolási eljárás befejezése A bíróság a felszámolási zárómérleget és a vagyonfelosztási javaslatot (a kézhezvételtıl számított 30 napon belül) megküldi a hitelezıknek.(a hitelezık a kézbesítést követı 30 napon belül az ebben foglaltakat írásban kifogásolhatják.) Ha a felszámolási zárómérleg és a vagyonfelosztási javaslat elkészítésére a felszámolás kezdetétıl számított 2 év eltelte miatt került sor és a zárómérlegben szereplı, de be nem hajtott követelések jogi sorsa nem rendezıdött, a bíróság a be nem hajtott követeléseket és az értékesítetlen vagyontárgyakat a hitelezık között a kielégítési sorrend figyelembe vételével felosztja. Munkácsi Márta
19 Kielégítési sorrend a) a felszámolási költségek, b) a felszámolás kezdı idıpontja elıtt vagyont terhelı záloggal biztosított követelések a zálogtárgy értékének erejéig, c) a gazdálkodó szervezetet terhelı tartásdíj, életjáradék, kártérítési járadék, bányászati kereset-kiegészítés, a mezıgazdasági szövetkezet tagja részére a háztáji föld vagy termény helyett adott pénzbeli juttatás, d) a kötvényen alapuló követelések kivételével, magánszemély nem gazdasági tevékenységbıl eredı más követelése, a kis- és mikrovállalkozás, a mezıgazdasági ıstermelı követelése, e) a társadalombiztosítási tartozások és a magánnyugdíjpénztári tagdíj tartozások, az adók, az adók módjára behajtható köztartozások, a visszafizetendı állami támogatások, a víz- és csatornadíjak, stb Munkácsi Márta Kielégítési sorrend - folytatás f) egyéb követelések, g) a késedelmi kamat és késedelmi pótlék, továbbá a pótlék és bírság jellegő tartozás, h) azok a követelések, amelyek jogosultja a gazdálkodó szervezet tagja, vezetı tisztségviselıje, vezetı állású munkavállalója vagy azok közeli hozzátartozója, illetve élettársa, valamint az adós többségi befolyása alatt álló gazdálkodó szervezet, az adós ingyenes szerzıdései alapján fennálló követelések. Ha az e., f., g. csoportba tartozó követelések kielégítésére nincs elegendı fedezet, elıször az e., az f., majd a g. csoportokban szereplıket követeléseik arányában kell kielégíteni. Az a., és c. csoportban felsorolt követeléseket esedékességükkor, a d- g. csoportban foglalt követeléseket pedig a zárómérleg jóváhagyása után 30 napon belül kell kielégíteni A d-f. csoportba tartozó követelések a közbensı mérleg alapján is kielégíthetık. Munkácsi Márta
20 A felszámolási költségek az adóst terhelı munkabér és egyéb bérjellegő juttatások, végkielégítés, továbbá munkaszerzıdésben meghatározott juttatások, ezeket terhelı adó- és járulékfizetési kötelezettség, a felszámolás kezdı idıpontja után az adós gazdasági tevékenységének észszerő befejezésével, továbbá vagyonának megırzésével kapcsolatos költségek, a vagyon értékesítésével és a követelések érvényesítésével kapcsolatos igazolt költségek, az adóst terhelı, a Munkaerıpiaci Alap bérgarancia alaprészébıl kapott támogatás, a felszámolással kapcsolatos bírósági eljárás során felmerült, a gazdálkodó szervezetet terhelı költségek, az adós iratanyagának rendezésével, elhelyezésével, ırzésével kapcsolatos költségek, a felszámoló díja. Munkácsi Márta Egyszerősített felszámolás A Csıdtörvény szerint, ha a vagyon a várható felszámolási költségek fedezetére sem elegendı, vagy a nyilvántartások, illetve a könyvvezetés hiányai miatt az eljárás technikailag lebonyolíthatatlan, a bíróság a felszámoló kérelmére és írásbeli elıkészítése alapján a kérelem beérkezését követı 45 napon belül végzésben elrendeli az adós vagyonának, illetve be nem hajtott követeléseinek a hitelezık közötti felosztását (a kielégítési sorrendben), valamint az adós megszüntetését. Ez esetben értelemszerően kell a felszámolási eljárásra vonatkozó számviteli elıírásokat alkalmazni. Munkácsi Márta
21 És végül a felelısség Gt. 50..: nem hivatkozhat korlátozott felelısségére az a tag aki ezzel visszaél Visszaélésnek minısül, ha: - a társaság vagyonával sajátjaként bánik (családi kft: ugyanaz a lakás, autó, családi felhasználás); - ha a társasági vagyont úgy csökkentették, hogy tudták (kellı gondosság mellet tudhatták), hogy emiatt a társaság nem lesz képes fizetni a tartozásait Cstv. 33/A..: ügyvezetés felelıssége a hitelezıi érdekek elsıdlegessége alapján - fizetésképtelenséggel fenyegetı helyzett: amikortól a gazdálkodó szervezet vezetıi elıre látták, vagy ésszerően elıre láthatták! - Idıbeli visszahatás: max. 3 év, saját vagyon csökkenése kártérítési felelısség (ezen idıszak alatti vezetı tisztségviselıknél egyetemleges) Kimentési lehetıség: ha bizonyítja, hogy valamennyi szükséges intézkedést megtett a hitelezık érdekeinek védelmében (követelések behajtása, beszámoló) Munkácsi Márta Munkácsi Márta

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
„Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Szerzői jog — 2001/29/EK irányelv — 4. cikk, (1) bekezdés — Terjesztési jog — A »nyilvános terjesztés« fogalma — Valamely tagállam kereskedője által az internetes oldalán, címzett reklámküldemények útján és egy másik tagállam sajtójában végzett vételre való kínálás és reklámozás — A szerzői jogi védelem alatt álló bútorok többszörözött példányai, amelyeket a kizárólagos terjesztési jog jogosultjának hozzájárulása nélkül kínálnak megvételre — A védelem alatt álló mű eredeti vagy többszörözött példányainak megvételét nem eredményező kínálás vagy reklámozás”
A C‑516/13. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Bundesgerichtshof (Németország) a Bírósághoz 2013. szeptember 27‑én érkezett, 2013. április 11‑i határozatával terjesztett elő az előtte
a Dimensione Direct Sales Srl,
a Knoll International SpA között folyamatban lévő eljárásban,
tagjai: L. Bay Larsen tanácselnök, K. Jürimäe (előadó), J. Malenovský, M. Safjan és A. Prechal bírák,
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2014. szeptember 11‑i tárgyalásra,
a Dimensione Direct Sales Srl képviseletében H.‑C. Salger Rechtsanwalt,
M. Labianca képviseletében S. Dittl Rechtsanwalt,
a Knoll International SpA képviseletében M. Goldmann Rechtsanwalt,
az Európai Bizottság képviseletében F. W. Bulst és J. Samnadda, meghatalmazotti minőségben,
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22‑i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.; helyesbítés: HL L 314., 2008. november 25., 16. o., valamint HL L 10., 2014. január 15., 32. o.) 4. cikke (1) bekezdésének értelmezésére vonatkozik.
Ezt a kérelmet az egyrészt a Dimensione Direct Sales Srl (a továbbiakban: Dimensione), olasz jog szerinti társaság, és M. Labianca, másrészt a Knoll International SpA (a továbbiakban: Knoll), olasz jog szerinti társaság, közötti jogvitában terjesztették elő a Knoll kizárólagos terjesztési jogának abból eredő állítólagos megsértése tárgyában, hogy a Dimensione a Németországban szerzői jogi védelem alatt álló bútorok többszörözött példányait az e tagállamra irányuló reklámkampány útján kínálta megvételre.
A Szellemi Tulajdon Világszervezete (WIPO) Genfben, 1996. december 20‑án elfogadta a WIPO szerzői jogi szerződését (a továbbiakban: WCT), amelyet az Európai Közösség nevében a 2000. március 16‑i 2000/278/EK tanácsi határozat (HL L 89., 6. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 33. kötet, 208. o.; kihirdette: a 2004. évi XLIX. törvény) hagyott jóvá.
A WCT‑nek „A terjesztés joga” című 6. cikkének (1) bekezdése az alábbiak szerint rendelkezik:
„Az irodalmi és művészeti alkotások szerzőinek kizárólagos joga, hogy engedélyezzék műveik eredeti példányának vagy többszörözött példányainak a nyilvánosság számára adásvétel vagy a tulajdonjog egyéb átruházása útján való hozzáférhetővé tételét.”
A 2001/29 irányelv (9)–(11) és (28) preambulumbekezdése kimondja:
A szerzői jog és szomszédos jogok harmonizációjának a magas szintű védelemből kell kiindulnia, tekintve hogy ezek a jogok elengedhetetlenek a szellemi alkotáshoz. [...]
Ahhoz, hogy a szerzők és előadóművészek a jövőben is alkotó és művészi tevékenységet folytathassanak, műveik felhasználásáért megfelelő díjazásban kell, hogy részesüljenek [...]
A szerzői jog és szomszédos jogok szigorú és hatékony védelme az egyik legfontosabb eszköze annak, hogy Európában a kulturális alkotótevékenység hozzájusson a szükséges forrásokhoz, illetve a szerzők és előadók megőrizhessék függetlenségüket és méltóságukat.
Az ebben az irányelvben biztosított szerzői jogi védelem magában foglalja az anyagi hordozón rögzített művek terjesztésének ellenőrzésére vonatkozó kizárólagos jogot. Az eredeti műnek, illetve többszörözött példányának a jogosult vagy annak hozzájárulásával más által megvalósított első [Európai Unión] belüli eladása kimeríti az adott műpéldány [Unió] belüli újraeladásának ellenőrzésére irányuló jogot. […]”
Az említett irányelvnek „A terjesztési jog” című 4. cikke az alábbiak szerint rendelkezik:
(2) A terjesztési jog nem merül ki [az Unión] belül a mű eredeti vagy többszörözött példánya tekintetében, kivéve, ha annak első eladását vagy tulajdonjogának más módon való első átruházását [az Unión] belül a jogosult vagy az ő hozzájárulásával más végezte.”
A szerzői jogról és szomszédos jogokról szóló 1965. szeptember 9‑i törvény (Gesetz über Urheberrecht und verwandte Schutzrechte – Urheberrechtsgesetz; (BGBl. 1965. I., 1273. o.) 15. §‑a (1) bekezdése 2. pontjának megfelelően a szerzőnek kizárólagos joga van a mű anyagi formában történő felhasználására. Ez a jog magában foglalja különösen a terjesztési jogot.
E módosított törvény 17. §‑ának (1) bekezdése szerint:
„A terjesztési jog a mű eredeti vagy többszörözött példányának a nyilvánosság számára történő hozzáférhetővé tételére vagy forgalomba hozatalára vonatkozó jog.
A Knoll a Knoll csoporthoz tartozik, amely csoportnak a pennsylvaniai (Egyesült Államok) székhelyű Knoll Inc. az anyavállalata. Ez a csoport kiváló minőségű bútorokat gyárt és értékesít világszerte. A Knoll forgalmazza többek között a Marcel Breuer által megalkotott „Wassily” nevű karosszéket és a „Laccio” nevű asztalt, valamint a Ludwig Mies van der Rohe által megalkotott „Barcelona” nevű karosszéket, ülőkét, heverőt és asztalt, a „Brno” és a „Prag” nevű székeket, továbbá a „Freischwinger” nevű karosszéket (a továbbiakban együtt: védelem alatt álló alkotások). A Knoll felhatalmazással rendelkezik arra, hogy érvényesítse ezen – Németországban védelem alatt álló – alkotások felhasználására vonatkozó, és az anyavállalat rendelkezésére álló kizárólagos szerzői jogokat.
A Dimensione korlátolt felelősségű társaság, amelynek M. Labianca az ügyvezetője. Ez a társaság Európában közvetlen értékesítés útján dizájner bútorokat forgalmaz, és az internetes oldalán bútorokat kínál megvételre.
A 2005‑ös és a 2006‑os év során a Dimensione – a német nyelven elérhető internetes oldalán, különböző német napilapokban és folyóiratokban, valamint egy hirdetési újságban – a védelem alatt álló alkotásokhoz hasonló bútorokat hirdetett megvételre a következők megjelölésével:
„Vásárolja meg bútorát Olaszországban, annak árát csak átvételekor vagy a vételár átvételére jogosult fuvarozó általi átadásakor kell megfizetnie (külön kérésre nyújtott szolgáltatás).”
A Knoll – mivel úgy vélte, hogy a Dimensione által eladásra kínált bútorok a védelem alatt álló alkotások utánzatai vagy hamisítványai – keresetet nyújtott be a Dimensione és M. Labianca ellen a Landgericht Hamburghoz (hamburgi területi bíróság) annak érdekében, hogy tiltsák meg számukra, hogy Németországban vételre kínálják ezeket a bútorokat. Keresetének alátámasztására a Knoll úgy érvel, hogy az említett bútorok, mint iparművészeti alkotások, szerzői jogi védelem alatt állnak. A Knoll szerint a védelem alatt álló alkotások másolatainak Németországban történő reklámozásával a Dimensione megsértette a Knollt és az anyavállalatát a módosított, szerzői jogról és szomszédos jogokról szóló 1965. szeptember 9‑i törvény 17. §‑ának (1) bekezdése alapján megillető jogot.
A Landgericht Hamburg helyt adott a Knoll kereseti kérelmének. A Dimensione és M. Labianca fellebbezése alapján eljáró Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (hamburgi tartományi legfelsőbb bíróság) helybenhagyta az első fokon hozott ítéletet. Az utóbbiak ezt követően felülvizsgálati kérelmet nyújtottak be a Bundesgerichtshofhoz (szövetségi legfelsőbb bíróság).
Az utóbbi bíróság rámutat, hogy e kereset eredményessége a 2001/29 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének értelmezésétől, és különösen attól a kérdéstől függ, hogy az e rendelkezés szerinti terjesztési jog magában foglalja‑e az ahhoz való jogot, hogy a védelem alatt álló mű eredeti vagy többszörözött példányát nyilvánosan vételre kínálják. Az erre adott igenlő válasz esetén két további kérdés merül fel: egyrészt az ahhoz való jog, hogy a mű eredeti vagy többszörözött példányait nyilvánosan vételre kínálják, magában foglalja‑e az e példányok reklámozására vonatkozó kizárólagos jogot, másrészt sérül‑e a terjesztési jog, ha a mű ezen eredeti vagy többszörözött példányainak vételre való kínálása alapján nem kerül sor ez utóbbiak megvételére. A kérdést előterjesztő bíróság álláspontja szerint ezekre a kérdésekre igenlően kell válaszolni.
E körülmények között a Bundesgerichtshof felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjesztette a Bíróság elé:
Magában foglalja‑e a 2001/29/EK irányelv 4. cikkének (1) bekezdése szerinti terjesztési jog az ahhoz való jogot, hogy a mű eredeti vagy többszörözött példányait nyilvánosan vételre kínálják?
A szerződéskötési ajánlatok mellett a reklámtevékenységet is magában foglalja‑e az ahhoz való jog, hogy a mű eredeti vagy többszörözött példányait nyilvánosan vételre kínálják?
Akkor is sérül‑e a terjesztési jog, ha a vételre kínálás alapján nem kerül sor a mű eredeti vagy többszörözött példányainak megvételére?”
Elöljáróban rá kell mutatni, hogy a Dimensione és M. Labianca lényegében úgy érvelnek, hogy az első kérdés hipotetikus, hiszen az a „kínál” szó használatával a szerződéskötési ajánlatra utal, amely az eladó számára a természeténél fogva kötelező jellegű, míg az alapügyben szóban forgó tényállás csak a reklámtevékenységre vonatkozik, amely a német jog értelmében nem köti az eladót, hanem pusztán a potenciális vevőkhöz intézett arra irányuló felhívásnak minősül, hogy az eladó számára tegyenek vételi ajánlatot.
Ebben a tekintetben elegendő felidézni, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében a nemzeti bíróság által saját felelősségére meghatározott jogszabályi és ténybeli háttér alapján az uniós jog értelmezésére vonatkozóan előterjesztett kérdések releváns voltát vélelmezni kell (lásd többek között: X‑ítélet, C‑651/11, EU:C:2013:346, 20. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). A Bíróság csak akkor utasíthatja el a nemzeti bíróságok által előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelmet, ha az uniós jog kért értelmezése nyilvánvalóan semmilyen összefüggésben nincs az alapügy tényállásával vagy tárgyával, ha a probléma hipotetikus jellegű, vagy ha nem állnak a Bíróság rendelkezésére azok a ténybeli vagy jogi elemek, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az elé terjesztett kérdésekre hasznos választ adhasson (Chartered Institute of Patent Attorneys ítélet, C‑307/10, EU:C:2012:361, 32. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Márpedig ebben az esetben nem ez a helyzet. Az alapügy ugyanis a Dimensione – vételre való kínálásból és reklámtevékenységből álló – kereskedelmi gyakorlatára vonatkozik, amely alapján nem kerül sor a védelem alatt álló alkotások megvételére.
Következésképpen az első kérdést elfogadhatónak kell tekinteni.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdéseivel, amelyeket együtt kell megvizsgálni, a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy a 2001/29 irányelv 4. cikkének (1) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy annak alapján a védelem alatt álló műre vonatkozó kizárólagos terjesztési jog jogosultja még akkor is megtilthatja, hogy e mű eredeti vagy többszörözött példányát vételre kínálják vagy azt reklámozzák, ha nem bizonyítják, hogy e kínálás vagy reklámozás alapján az Unióban valamely vevő megvette a védelem alatt álló mű példányát.
E rendelkezésnek megfelelően a szerzők számára kizárólagos jogot biztosítanak műveik eredeti vagy többszörözött példányai adásvétellel vagy más módon megvalósuló nyilvános terjesztésének engedélyezésére, illetve ennek megtiltására.
Emlékeztetni kell arra, hogy az említett rendelkezés értelmében vett „terjesztés” fogalma az uniós jog önálló fogalmának minősül, amelynek értelmezése nem függhet az azokra az ügyletekre irányadó jogtól, amelyek keretében a terjesztésre sor került (lásd ebben az értelemben: Donner‑ítélet, C‑5/11, EU:C:2012:370, 25. pont).
A Bíróság ítélkezési gyakorlatából továbbá az következik, hogy – mivel a 2001/29 irányelv az Uniónak többek között a WCT‑ből eredő kötelezettségei teljesítését szolgálja, és mivel az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az uniós jog rendelkezéseit, amennyire lehetséges, a nemzetközi jog figyelembevételével kell értelmezni, különösen amikor e rendelkezések pontosan az Unió által megkötött nemzetközi megállapodás végrehajtását szolgálják – a „terjesztésnek” az ezen irányelv 4. cikkének (1) bekezdésében szereplő fogalmát a WCT 6. cikkének (1) bekezdésével összhangban kell értelmezni (Donner‑ítélet, C‑5/11, EU:C:2012:370, 23. pont).
Az említett irányelv 4. cikkének (1) bekezdésében szereplő, „adásvétellel megvalósuló nyilvános terjesztés” fogalmának tehát ugyanaz a jelentése, mint a WCT 6. cikkének (1) bekezdése szerinti „nyilvánosság számára adásvétel útján való hozzáférhetővé tétel” kifejezésnek (lásd ebben az értelemben: Donner‑ítélet, C‑5/11, EU:C:2012:370, 24. pont).
Ezen összefüggés figyelembevételével a Bíróság pontosan azt állapította meg, hogy a nyilvános terjesztést egy sor olyan művelet jellemzi, amely legalább az adásvételi szerződés megkötésétől annak a vásárlóközönség valamely tagja részére történő szállítással megvalósuló teljesítéséig terjed. Ennélfogva a kereskedő felelős az általa vagy az ő nevében lebonyolított minden olyan műveletért, amelyek alapján „nyilvános terjesztésre” kerülhet sor azokban a tagállamokban, ahol a forgalmazott árucikkek szerzői jogi védelem alatt állnak (Donner‑ítélet, C‑5/11, EU:C:2012:370, 26. és 27. pont; Blomqvist‑ítélet, C‑98/13, EU:C:2014:55, 28. pont).
Ebből az ítélkezési gyakorlatból és különösen a Bíróság által használt „legalább” szóból az következik, hogy nincs kizárva, hogy az adásvételi szerződés megkötését megelőző műveletek vagy aktusok is a terjesztés fogalmához tartozzanak, és azok kizárólag a szerzői jog jogosultjai számára legyenek fenntartva.
Noha a Bíróság már megállapította, hogy a nyilvános terjesztés fennállását bizonyítottnak kell tekinteni az adásvételi és szállítási szerződés megkötése esetén (Blomqvist‑ítélet, C‑98/13, EU:C:2014:55, 29. pont), ugyanez az adásvételi szerződésre vonatkozó ajánlat esetén is igaz, amely kötelező az ajánlattevőre. Az ilyen ajánlat ugyanis a jellegénél fogva az adásvétel megvalósulását előkészítő aktusnak minősül.
A védelem alatt álló mű példányára vonatkozó ajánlattételi felhívás, illetve a kötelezettségvállalással nem járó reklám szintén az e példány adásvételének megvalósítása érdekében végzett cselekmények láncolatába tartozik. A Bíróság ugyanis a Doner‑ítélet (C‑5/11, EU:C:2012:370) 30. pontjában megállapította, hogy az a kereskedő, aki reklámanyagaival egy adott tagállam vásárlóközönségének tagjait célozza meg, és speciális szállítási rendszert és fizetési módot dolgoz ki vagy bocsát a rendelkezésükre, ezáltal lehetőséget teremtve arra, hogy a vásárlóközönség e tagjai kiszállíttathassák maguknak az e tagállamban védelem alatt álló művek többszörözött példányait, a 2001/29 irányelv 4. cikkének (1) bekezdése értelmében vett „nyilvános terjesztést” valósít meg abban a tagállamban, amelyben a kiszállításra sor kerül.
A Bíróság azt is megállapította, hogy a harmadik országból származó, és az Unióban szerzői jogi oltalom alatt álló termék másolatának minősülő áruk sérthetik ezt a jogot, ha bizonyítják, hogy azokat az Unióban történő értékesítésre szánják, erre pedig különösen az jelent bizonyítékot, ha megerősítést nyer, hogy az említett árukat egy uniós vásárló részére értékesítették, vagy uniós fogyasztók részére vételre kínálták, illetve reklámozták (lásd ebben az értelemben: Blomqvist‑ítélet, C‑98/13, EU:C:2014:55, 32. pont).
Analógia útján ugyanezt az értelmezést kell alkalmazni valamely kereskedelmi aktus esetében, így például az egyik tagállam kereskedője által az internetes oldalán azon fogyasztók felé irányuló vételre kínálás vagy reklámozás esetében, akik más tagállam területén találhatók, mint amelyben az érintett művek példányai szerzői jogi védelem alatt állnak.
Ugyanis a 2001/29 irányelv 4. cikkének (1) bekezdése szerinti kizárólagos terjesztési jog megsértését valósíthatja meg az a szerzői jogi jogosultsággal nem rendelkező kereskedő, aki a védelem alatt álló műveket vagy azok többszörözött példányait értékesíti, és a megvételükre való ösztönzés céljából azokat – az internetes oldalán, címzett reklámküldemények útján vagy a sajtóban – azon tagállam területén található fogyasztók számára reklámozza, amelyben e művek védelem alatt állnak.
E megállapításból következik, hogy a terjesztési jog megsértésének megállapítása során nincs jelentősége annak, hogy e reklámot követően nem kerül sor a védelem alatt álló alkotás vagy annak többszörözött példánya tulajdonjogának a megszerzőre való átruházására.
Ugyanis, noha a Bíróság kétségtelenül megállapította a Peek & Cloppenburg ítéletben (C‑456/06, EU:C:2008:232, 33., 36. és 41. pont), amely a védelem alatt álló mű többszörözött példányai használatának lehetőségére vonatkozott, hogy valamely mű eredeti vagy többszörözött példányának a 2001/29 irányelv 4. cikkének (1) bekezdése értelmében vett nyilvános terjesztésének fogalma e példány tulajdonjogának az átruházását feltételezi, a terjesztési jog megsértése megállapítható, ha e mű eredeti vagy többszörözött példánya tulajdonjogának megszerzését – célzott reklámozás útján – azon tagállam területén található fogyasztók számára kínálják, amelyben ez a mű védelem alatt áll.
Ez az értelmezés felel meg az említett irányelv céljainak, amelyek az irányelv (9)–(11) preambulumbekezdéséből következnek, és amelyek szerint a szerzői jog harmonizációjának a magas szintű védelemből kell kiindulnia, a szerzőknek műveik használatáért megfelelő díjazásban kell részesülniük, és a szerzői jogi védelem szabályozásának szigorúnak és hatékonynak kell lennie (lásd: Peek & Cloppenburg ítélet, C‑456/06, EU:C:2008:232, 37. pont).
A fenti megfontolásokra tekintettel az előterjesztett kérdésekre azt a választ kell adni, hogy a 2001/29 irányelv 4. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy annak alapján a védelem alatt álló műre vonatkozó kizárólagos terjesztési jog jogosultja még akkor is megtilthatja, hogy e mű eredeti vagy többszörözött példányát vételre kínálják vagy azt célzottan reklámozzák, ha nem bizonyítják, hogy e vételre kínálás vagy reklámozás alapján az Unióban valamely vevő megvette a védelem alatt álló mű példányát, feltéve hogy az említett reklám azon tagállam fogyasztóit ösztönzi e példány megvételére, amelyben az említett mű szerzői jogi védelem alatt áll.
Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22‑i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy annak alapján a védelem alatt álló műre vonatkozó kizárólagos terjesztési jog jogosultja még akkor is megtilthatja, hogy e mű eredeti vagy többszörözött példányát vételre kínálják vagy azt célzottan reklámozzák, ha nem bizonyítják, hogy e vételre kínálás vagy reklámozás alapján az Unióban valamely vevő megvette a védelem alatt álló mű példányát, feltéve hogy az említett reklám azon tagállam fogyasztóit ösztönzi e példány megvételére, amelyben az említett mű szerzői jogi védelem alatt áll.

matches: bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
Dr. László András: Néhány megjegyzés Bárdossy László esetleges rehabilitációjával kapcsolatban
Néhány megjegyzés Bárdossy László esetleges rehabilitációjával kapcsolatban
Napjainkban egyre több szó esik a Magyar Igazság és Élet Pártjának a kezdeményezéséről, amely egy szándékot foglal magában és e szándék Bárdossy László rehabilitálására irányul. Vizsgáljuk meg ezt a kérdést kicsit alaposabban, és azt, hogy mi a rehabilitáció. Rehabilitációra akkor van szükség, ha igazságtalan ítélet születik, vagyis lényegében ártatlan embert ítélnek el a hatályos törvények alapján, de igazságtalanul. Bárdossy László elítélése kétségtelenül igazságtalan volt, de nem ez volt a lényege. Az elítélés elfogadhatatlanságának lényegével kapcsolatban beszélnünk kell azokról is, akiknek a rehabilitációját a MIÉP a legkevésbé sem szorgalmazza, sőt amitől a legélesebben és leghatározottabban elzárkózik. A magyar történelem kimagasló személyeiről a rehabilitálás vonatkozásában a MIÉP nem akar tudni. Itt elsősorban Szálasi Ferencet kell megemlítenünk, Magyarország mártírhalált halt Nemzetvezetőjét, akiről Csurka István a legnegatívabban nyilatkozott és akiről ifjabb Hegedűs Loránt alpári hangnemet megütően szólt; tehát egy ilyen rehabilitációs törekvés értékéről és érvényéről némileg fogalmat alkothatunk. Magától értetődő, hogy végül is – mondhatjuk így – örülnénk a rehabilitáció megtörténésének, ennek ellenére és emellett semmiféle igazi jelentőséget nem tulajdonítunk ennek, s így beszélnünk kell arról, hogy itt valójában mi történt. Az igazságtalanságnál, amire a rehabilitáció irányulhatna, messzemenően többről van szó.
Magyarországon 1945-ben (és ez működött ’45-ben, ’46-ban, és ’47-ben) létrehozták az úgynevezett népbíróságokat. A népbíróságokat egy olyan nemzetgyűlés hagyta jóvá és állította fel, amely az ellenséges szovjet megszállás által kreáltnak volt tekinthető. Tehát egy ellenséges szovjet megszállás alatt állt Magyarország. Az úgynevezett ideiglenes nemzetgyűlést a Szovjetunió hívatta össze, és egy ellenség által kreált nemzetgyűlés nem tekinthető nemzetgyűlésnek, hanem conventiculum illegitimumnak, egy törvénytelen összejövetelnek. Tehát egy törvénytelen összejövetel nem hozhat létre törvényes bíróságokat. A bíróságok, az ún. népbíróságok semmiféle jogalappal nem rendelkeztek, és nem tekinthetők bíróságoknak, és azok a törvények, amelyek alapján ítélkeztek, nem voltak törvények, de ha történetesen azok lettek volna, akkor sem feleltek volna meg semmiféle igazságbeli jogalappal rendelkező és morálisan elfogadható törvénynek. Ősrégi elv a jogban, hogy törvény nélkül nincs bűncselekmény. Nihil crimen sine lege, vagyis ami elkövetésének időpontjában nem számított bűncselekménynek, az nem bűncselekmény. Elővettek olyan törvényeket, amiket később hoztak létre. A Lex ex post-facto azt jelenti, hogy törvény, amely a cselekmény után született. Ezek nem törvények. Nem justitialis, nem justitian és veritason és moralitason alapuló törvények. Ezek nem törvények. Önmagukban sem lehetnének azok, ha egyébként bármiféle törvényes alappal rendelkező conventus hozná létre ezeket. Ez volt az egyik ok, a másik pedig, hogy maguk a népbíróságok törvénytelenek, tehát nem bíróságok voltak, és ha élet-halál felett nem bíróságok ítélkeznek, az „ítélkezők” tulajdonképpen gyilkos bandáknak tekinthetők. Az úgynevezett népbíróságok bűnszövetkezetek voltak, amelyek gyilkoltak és gyilkoltattak. Ha a MIÉP valóban a Magyar Igazság és Élet nevében gondolkozik, akkor nem fogadhatja el a népbíróságok meglétét sem, és a népbíróságok egyetlen ítéletét sem tekintheti törvényesnek.
A népbíróságok törvénytelenül működtek, nem volt semmiféle jogalapjuk, és azok a „jogszabályok”, amiket felsorakoztattak, azok pedig egyáltalán nem voltak olyanok, amelyeket akár egy törvényes bíróság kimondhatna. Hiszen, amiket „elkövettek” azok, akik felett a népbíróság ítéletet mondott politikai ügyben, ott az elkövetés időpontjában semmiféle „bűncselekmény” nem volt. A miniszterelnök vagy egy miniszter felett, ha súlyos politikai bűncselekményt követett el hivatalból, az Országgyűlés – országgyűlési bíróságot kreálva önmagából – mondhatott volna ítéletet – erre nem volt példa, tehát soha országgyűlési bíróság nem ült össze. Bárdossy esetében sem tekintették úgy, hogy ő bármiféle törvényt sértett volna, hiszen Magyarországot, Magyarország légterét, magyarországi területeket a Szovjetunió megtámadott. Nemcsak kassai bombázás volt, más is volt, és nem üzent hadat, hanem bejelentette az országnak, hogy hadiállapot áll fenn. Ezért őt az Országgyűlés nem vonta felelősségre, hanem teljesen egyetértett ezzel és az ezután hozott intézkedésekkel. Magyarországnak volt egy Országgyűlése, ami 1939-ben választtatott meg, Magyarországon azóta sem volt törvényes választás. Itt kell rátérni arra, hogy nem csupán a népbíróságok nem voltak népbíróságok, hanem Magyarországon a szovjet megszállást követően nem volt államiság, mert az ellenséges megszállás lehetetlenné teszi de iure is és voltaképpen de facto is azt, hogy önálló államiságról lehessen beszélni. És, ha az államiság nem önálló, akkor nem államiság. Tehát Magyarországon nem volt államiság 1945-ben, sem azt követően, sőt miután 1990-ben az ún. rendszerváltozás időszakában a magyar politikai vezetés nem szakított a múlttal, vagyis önmagát a kommunista rendszer – az ellenséges megszállás által létrehozott rendszer – jogutódjának tekintette, ezáltal és ennek következtében a mai napig nincs államiság. Vagyis, ha egy korcsmában összejön tíz ember és azt mondja, hogy törvényeket hoz, annak sincs kisebb ereje és megalapozottsága, mint a mai ún. országgyűlésnek. Tehát magyar állam nincs és magyar államiság sincs és nem is lesz addig, amíg nem jön egy olyan politikai vezetés, amely, egyszerűen elvágja a törvénytelenség időszakával alkotott szálakat. Ugyanis arra, hogy egy állam nem tekinti magát jogutódnak, arra példa: a kommunisták nagy eszményképe, Lenin, a szovjet-orosz államot nem tekintette a cári birodalom jogutódjának. Mao Ce-tung nem tekintette az egykori Kína jogutódjának önmagát és országát.
Magyarország számára, miután szerződések és egyebek éltek, meg lehetett volna oldani külön rendelkezésekkel, hogy mit hagynak érvényben és mit érvényesítenek újra. Nyilvánvaló, hogy az ún. népbíróságok által közönséges bűncselekmény miatt elítélt személyeket egy törvényes magyar bíróság is elítélte volna. Magától értetődik, hogy egy retrospekcióban külön rendelettel lehetett volna elintézni, hogy ezek ne élvezhessenek büntetlenséget, de ez mit sem változtat azon, hogy a népbíróságok törvénytelenek voltak.
Rehabilitációról akkor van szó, ha igazságtalanság történik ugyan, de érvényes törvények vannak, érvényes bíróság van, és ahová benyújtják ezt, az is egy jogalappal rendelkező bíróság. Most Magyarországon nincs olyan bíróság, amelyik tényleg jogalappal rehabilitálhatna. A jelenlegi bíróság pontosan azért, mert a magyar történelem talán legnagyobb haza- és nemzetárulója, Antall József – akinek a bűne felülmúlja Károlyi Mihályét, Tildy Zoltánét, Rákosi Mátyásét és Kádár Jánosét – mindent elkövetett, hogy értékelhető – jelképesen kilencven fokos elfordulásnak tekinthető – változás se jöhessen létre. Cinikusan és gusztustalanul azt mondta, amikor ezt felhánytorgatták neki: „tetszettek volna forradalmat csinálni”. Sajnos nem csináltak forradalmat, de neki kötelező lett volna végrehajtania a változtatást. Ezt, természetesen, a szabadkőműves Antall József nem tette meg. És bármennyire is voltak személyiségének rokonszenves vonásai, ez semmit nem változtat azon, hogy – ezt már máskor is kimondtam és leírtam – a magyar történelem legnagyobb haza- és nemzetárulója volt. Mert neki lett volna lehetősége, beszűkített lehetőségei lettek volna, de lett volna lehetősége egy sokkal ténylegesebb változtatást létrehozni.
A MIÉP kezdeményezését – bár valamilyen szempontból tényleg jó lenne, ha sikerre vezetne – nem tartjuk lényegesnek, és princípiumzavarból származónak tekintjük, mert elismeri a népbíróságokat, elismeri az akkori magyar államiságot, a mai államiságot, a mai bíróságokat, ami mondjuk érthető abból a szempontból, mert politikai pártként akar exsistálni, de a népbíróságok elfogadása még így is képtelenség. Hiszen, ha valakit egy gyilkos megöl, azt nem rehabilitálják, hanem a gyilkos felkutatására és megbüntetésére törekszenek. Legalábbis deklarálni kellene tehát a népbíróságok elítélését, és annak a kimondását szorgalmazni, hogy a népbíróságok nem voltak bíróságok. Erre lenne szükség. Nem rehabilitációra. És ha a népbíróságok generális tevékenységét elítélnék, ez az ott „elítéltek” számára – bizonyos értelemben – egy elégtételt jelentene. Ilyen elégtételre szükség volna. Az ún. rehabilitációra nincs szükség. Mert az igazságtalanság bár fennállt, ezen határozottan és sokrétűen túlmenő bűnök álltak az egész népbírósági szisztéma működésének a hátterében. Magyarország nem volt szuverén állam, sőt egyáltalán állam sem volt. Magyarországnak nem volt Nemzetgyűlése vagy Országgyűlése, pontosabban volt, az 1939-ben megválasztott, de az nem működhetett. Ez nagyobb részt az emigrációba szakadt, az elfogott képviselők nagy részét megölték, meggyilkolták, bebörtönözték, a törvényes magyar kormány tagjait négy személy kivételével megölték. (Jurcsek Béla már korábban meghalt, Szakváry Emilt nem ítélték halálra, Hellebronth Vilmos kegyelmet kapott, és Henney Árpádot nem tudták elfogni.) Egyébként az egész utolsó magyar királyi kormányt, és az azt közvetve megelőző Sztójay kormány legtöbb tagját is meggyilkolták. Ez volt az ún. halálos ítélet. Magyarország miniszterelnökei közül meggyilkolták Imrédy Bélát, Bárdossy Lászlót, Sztójay Dömét, Szálasi Ferencet, az ideiglenesen miniszterelnöki hivatalt ellátó Szőllősi Jenőt, a magyar kormányok vezetőit; a miniszterek jelentős részét szintén megölték. Az ilyen bíróság nem bíróság. Az ilyen bíróság ítéletét ítéletnek tekinteni, ami ellen tiltakozni kell, nem lehet. Azért kell tiltakozni, hogy ezek egyáltalán lehettek és voltak. Nem pedig azt mondani, hogy nem ítéltek igazságosan. Ebben az esetben, tehát Bárdossy László esetében nem volt igazságos, mondják, mert nem követte el azokat a bűnöket, amivel őt vádolták, és ezért az ítélet igazságtalan és ezért rehabilitálni kell. Nem csupán erről van szó. Bárdossy László sem így látta; ha valaki áttanulmányozza a Bárdossy-pert és azt, amit ő mondott „tárgyalás” közben és a végén, abból pontosan látni lehet, hogy ő nem így ítélte meg ezt a helyzetet. Tehát másra lenne szükség. Arra lenne szükség, hogy a Magyar Igazságot és Életet a nevébe felvevő párt valóban az igazság szellemében járjon el, és akkor nem elégednénk meg holmi rehabilitációval.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Morvai Krisztina nyílt levele a Legfelsőbb Bíróság elnökének és a Legfőbb Ügyésznek az Emberi Jogok Világnapján
2009. december 10. csütörtök, 13:16
Tisztelt Dr. Baka András Úr, a Legfelsőbb Bíróság Elnöke!
Tisztelt Dr. Kovács Tamás Legfőbb Ügyész Úr!
Európai parlamenti képviselőként, az EP Szabadságjogi, Rendészeti és Igazságügyi Bizottságának tagjaként egyre növekvő aggodalommal figyelem a magyarországi politikai ellenzékhez tartozó Hunnia csoport ellen folyó, s igen hosszúra nyúló büntetőeljárást, amelyre hivatkozással több, mint fél éve börtönben tartják Budaházy Györgyöt s további 11 ellenzéki személyt. Nem tudok elfogadható magyarázatot találni arra sem, hogy az eljárás a nyilvánosság teljes kizárásával folyik, a fogvatartottak a sajtónőak nem nyilatkozhatnak, a hatóságok ugyanis eltiltották őket ettől.
Nyílt levél a Népszavának
2009. december 04. péntek, 16:05
Tisztelt Népszava!
Szennylapjuk ma beszámolt a Legfelsőbb Bíróságon tegnap Budaházy György egyik ügyében tartott tárgyalásról. A vád ezúttal az volt, hogy néhány hazafi a 2002.évi elcsalt választást követően az Erzsébet híd "blokádjával" kívánta elérni a szavazócédulák újraszámlálását, s ezzel az egyébként köztudomásúan kiválóan működő BKV forgalmát akadályozták. (A bíróság tényként állapította meg, hogy a rendőrség szándékosan nem tett semmit a kialakult forgalmi akadály felszámolására.) Bírósági tudósítójuk a cikkből kitűnően döbbenten tapasztalta, hogy a bíróság nyilvános tárgyalást tartott, amelyen sokan résztvettek, s bizony voltak, akik véleményt is nyilvánítottak. Minden sorból érezhető a Magukfajták nosztalgiája a régi szép idők iránt, amikor a rendszerük ellen fellépőkkel még nem "cicóztak" bíróságon, hanem felesleges jogászkodás helyett az ÁVH pincéiben péppé verték őket. Újságírójuk mély megvetéssel nyilatkozik rólam, mivel európai parlamenti képviselőként a tárgyaláson résztvettem, ott a magyarországi emberi jogi helyzetről újabb fontos tapasztalatokat szereztem - ahelyett, hogy a Magukfajták neoliberális, népnyúzó rendszerének kulcsfiguráival paroláztam volna ezidő alatt.
Nyílt levél a Legfelsőbb Bíróság Elnökhelyettesének
2009. december 03. csütörtök, 16:01
Tisztelt Erményi Lajos Úr, a Legfelsőbb Bíróság Elnökhelyettese!
Alulírott Dr. Morvai Krisztina európai parlamenti képviselő, az EP Szabadságjogi, Rendészeti és Igazságügyi Szakbizottságának tagja, azzal a kéréssel fordulok Önhöz, hogy szíveskedjék lehetővé tenni megfigyelőkénti részvételemet a Budaházy György ellen közérdekű üzem megzavarása miatt indult büntetőeljárásban december 3. napján a Legfelsőbb Bíróságon sorra kerülő nyilvános ülésen. Sajnálatos módon csak most értesültem a tárgyalásról, ezért a megadott határidőig regisztrálni nem tudtam magam. További kérésem, hogy a jelenleg előzetes letartóztatásban lévő Budaházy Györggyel - mint az EP fent említett szakbizottságának tagja - rövid személyes beszélgetést folytathassak a nyilvános ülést követően, a tanácsvezető bíró engedélyével. Ennek célja Budaházy úr jelenlegi egészségi állapotáról, hogylétéről, a fogvatartotti jogok érvényesüléséről való tájékozódás lenne.
Morvai Krisztina nyílt levele a Policy Solutions elemző cégnek
2009. november 10. kedd, 12:32
Tisztelt Policy Solutions „közpolitikai tanácsadó intézet”!
Sajtóhírekből értesültem róla, hogy cégük volt szíves elemezni a magyar európai parlamenti képviselők munkáját. Különösen nagyra értékelték MSZP-s képviselőtársaim tevékenységét, lesújtóan nyilatkoztak viszont az én felszólalásaimról, amelyeket „politikai show műsorként” jellemeznek.
Engedjék meg, hogy a következőkről tájékoztassam Önöket. Európai Parlamenti felszólalásaim mindegyikét felteszem honlapomra (www.morvaikrisztina.hu), annak érdekében, hogy a magyar választópolgárok közvetlenül követhessék és ellenőrizhessék, hogyan élek azzal a bizalommal, amit tőlük kaptam. Szemben más pártokkal, a Jobbik folyamatosan és közvetlenül tájékoztatja az érdeklődőket európai parlamenti és magyar parlamenti felszólalásainkról, amelyek rendszeresen megtekinthetők a www.jobbik.hu és a www.barikad.hu honlapokon.
"Guantanamo Magyarországon?" Morvai Krisztina levele a Legfőbb Ügyész részére
2009. október 30. péntek, 18:13
Az Európai Parlament magyarországi képviselőinek jogállásáról szóló 2004. évi LVII. törvény 17.§-a a következőképpen rendelkezik:
E jogszabályra figyelemmel az Európai Parlament magyarországi képviselőjeként és az EP Szabadságjogi, Rendészeti és Igazságügy Bizottságának tagjaként a következőkben kérek Öntől felvilágosítást. Tekintettel arra, hogy kérdéseimmel összefüggésben az Európai Parlament részére folyamatos és naprakész tájékoztatást szeretnék adni, kérem, hogy válaszát soron kívül, a lehetőség szerinti legkorábbi időpontban küldje meg.

matches: Bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság


Fejér Szövetség honlapja: Történelmi vármegye örökbefogadás - soha jobbkor
A székesfehérvári Ereklyés Országzászló és Trianon Emlékmű helyreállításáért
Magyarország (1881–1920) 64 történelmi vármegyéjét jelképesen örökbefogadó
1. Abaúj-Torna vármegye
Béres Eszter, Budapest §
2. Alsó-Fehér vármegye
Dr. Boór Ferenc és gyermekei, Tamás és Bernadett, Székesfehérvár §
3. Arad vármegye
Vitézek Történelmi Rendje Egyesület
Erdélyi Törzsek Észak-Erdélyi Törzsszéke, Budapest §
Deák Lajosné Zsuzsanna, Székesfehérvár
5. Bács-Bodrog vármegye
Simon EV, Kőszárhegy §
6. Baranya vármegye
Kántor Mechanika Kft, Székesfehérvár
7. Bars vármegye
Még árva – örökbefogadóra várva
8. Békés vármegye
Fehérvári Hagyományőrző Íjász Egyesület, Székesfehérvár
9. Bereg vármegye
VÁLASZ-Független Civilek Fehérvárért Egyesület, Székesfehérvár §
10. Beszterce-Naszód vármegye
11. Bihar vármegye
12. Borsod vármegye
13. Brassó vármegye
Körtélyesi Erika és Szőcs Sándor, Székesfehérvár §
14. Csanád vármegye
Horthy Miklós Társaság, Budapest §
15. Csík vármegye
Fejér MAG Egyesület – Fejér Szövetség, Székesfehérvár §
16. Csongrád vármegye
Bozóki István ű, Szeged §
17. Esztergom vármegye
Szent György Lovagrend Fejér megyei priorátusa
18. Fejér vármegye
Nemes Gyula, Székesfehérvár
Tamási Mezőgazdasági Kft, Székesfehérvár §
20. Fogaras vármegye
Fogarasi Ibolya, Székesfehérvár
21. Gömör és Kis-Hont vármegye
22. Győr vármegye
23. Hajdú vármegye
Vitézek Történelmi Rendje EgyesületÉszak-Dunántúli Törzsszék Fejér megye, Budapest §
24. Háromszék vármegye
Vitézi Rend Kulturális Egyesület
Erdélyi Szék, Kovászna megye, Sepsiszentgyörgy §
25. Heves vármegye
26. Hont vármegye
Halász István, Székesfehérvár
27. Hunyad vármegye
Vitézek Történelmi Rendje EgyesületBudapest-Buda Törzsszék, Budapest §
28. Jász-Nagykun-Szolnok vármegye
Vitézi Rend Egyesület Fejér Szék, Budapest §
29. Kis-Küküllő vármegye
Karsai Holding, Székesfehérvár
30. Kolozs vármegye
Fazakas Attila, Gabriella, Virág és Levente, Székesfehérvár
31. Komárom vármegye
Mohoss László, Székesfehérvár §
32. Krassó-Szörény vármegye
Printer Service Kft., Székesfehérvár
33. Liptó vármegye
34. Máramaros vármegye
35. Maros-Torda vármegye
Hatvannégy Vármegye Ifjúsági Mozgalom, Isztimér §
36. Moson vármegye
Gájásy György és családja, Székesfehérvár
37. Nagy-Küküllő vármegye
38. Nógrád vármegye
Pásztói Magyar Összetartozás Fogadalmi Hely Baráti Kör, Pásztó §
39. Nyitra vármegye
40. Pest-Pilis-Solt-Kiskun vármegye
Gáspár Éva és Vilmos87713 Chackon, New Mexico, USA §
41. Pozsony vármegye
Vízkeleti László és családja, Székesfehérvár §
42. Sáros vármegye
43. Somogy vármegye
44. Sopron vármegye
Nemes Beton Kft., Székesfehérvár
45. Szabolcs vármegye
v. Hajdú Szabolcs A.B.T. _56-os felkelő, Pázmánd §
46. Szatmár vármegye
Szegedi László és családja, Székesfehérvár
47. Szeben vármegye
48. Szepes vármegye
v. Tóth Tibor és családja, Székesfehérvár §
49. Szilágy vármegye
50. Szolnok-Doboka vármegye
Nemzetegyesítő Mozgalom, Szeged
51. Temes vármegye
52. Tolna vármegye
Sajó Victor, Székesfehérvár §
53. Torda-Aranyos vármegye
Dr. Szabó Edit és Tátrai Tamás, Székesfehérvár §
54. Torontál vármegye
Mihályi Gáborné vitéz Szentiványi Mária, Székesfehérvár §
55. Trencsén vármegye
Igari Imre és családja, Székesfehérvár
56. Turóc vármegye
57. Udvarhely vármegye
Juhász László, Székesfehérvár §
58. Ugocsa vármegye
Fu-Bi-Net ’_97 Bt., Sárkeresztes
59. Ung vármegye
Böcsödi Gergely és családja, Kajászó §
60. Vas vármegye
Cell-Ker Kertész Kft.9500 Celldömölk §
61. Veszprém vármegye
ifj. Németh János és szülei, családja, Tapolca
62. Zala vármegye
Sir Szabó Ferenc, Keszthely §
63. Zemplén vármegye
Végh Alajos/Rákóczi Szövetség, Székesfehérvár
64. Zólyom vármegye
Sajó Mária és gyermekei, Tímea és Keve, Székesfehérvár
Bejegyezte: fejsze dátum: 19:02
Címkék: 64 történelmi vármegye, Fehérvár Ereklyés Országzászló és Trianon Emlékműve, Országzászló tér, örökbefogadás


text:
IV/01060/2014
. IV/01060/2014
Első irat érkezett: 06/02/2014
Az ügy tárgya: a Kúria Kfv.I.35.353/2013/7. számú ítélete elleni alkotmányjogi panasz (jövedéki adó ügy)
Az indítványozó - az Abtv. 27. §-a alapján - a Kúria jövedéki adó ügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata tárgyában hozott Kfv.I.35.353/2013/7. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kéri az Alkotmánybíróságtól.
Az indítványozó kifejti, a Kúria az ügyben irányadó jogszabályi, illetve közösségi jogi rendelkezéseket az Európai Únió Bíróságának (Bíróság) gyakorlatától eltérően értelmezte, továbbá elmulasztotta - amellyel megfosztotta törvényes bírájától - kezdeményezni a Bíróság eljárását, amivel megsértette a tisztességes bírósági eljáráshoz való jogát..
a Kúria Kfv.I.35.353/2013/7. számú ítélete
IV_1060_0_2014_inditvany.anonim.pdf
A határozat száma: 3050/2015. (III. 2.) AB végzés
Az ABH 2015 tárgymutatója: alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés (Abtv. 29. §); diszkrecionális döntési jogkör; előzetes döntéshozatali eljárás; tisztességes eljáráshoz való jog
A határozat kelte: Budapest, 02/23/2015
2015.02.23 14:00:00 1. öttagú tanács
3050_2015_végzés.pdf
Az Alkotmánybíróság a Kúria Kfv.I.35.353/2013/7. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
[1]	1. Az indítványozó gazdasági társaság az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a alapján kérte a Kúria Kfv.I.35.353/2013/7. számú ítélete alaptörvény-ellenességének a megállapítását és megsemmisítését, mivel az – az alábbiakban kifejtett – álláspontja szerint sérti az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésébe foglalt tisztességes eljáráshoz való jogát.
[2]	Az indítványozó fő tevékenységei közé tartozik a raktározás és tárolás, adóraktárában alkoholtermékek tárolására, illetve jövedéki termékekkel folytatott kereskedelemre rendelkezik engedéllyel, melynek birtokában 2007 és 2008 években több alkalommal tárolt GlühWein (forralt bor) és (ízesített bor alapú) Sangria elnevezésű termékeket, amelyeket a jövedéki adóról szóló 2003. évi CXXVII. törvény (a továbbiakban: Jöt.) alapján szőlőborként tüntetett fel nyilvántartásaiban. Az indítványozónál az elsőfokú hatóság a fenti évek vonatkozásában a Vám- és Pénzügyőrség Országos Parancsnoksága (a továbbiakban: VPOP) utasítása alapján felülellenőrzést végzett, amelynek eredményeképp az indítványozó terhére jövedéki adónemben adóhiányt állapított meg mintegy 53,4 millió forint összegben, emiatt adóbírságot szabott ki és késedelmi pótlékot számított fel. A VPOP elnöke az indítványozó fellebbezése folytán eljárva a bírság összegét 49,5 millió forintra változtatta. Az adóhiány megállapításának indokát a vámhatóság szerint az adta, hogy a szőlőborként feltüntetett termékek valójában egyéb bornak minősülnek, amelyeknek más (magasabb) a jövedéki adója.
[3]	A döntés meghozatalát megelőzően a VPOP több tagállami adóhatóságot megkeresett és ennek alapján minősítette a kérdéses termékeket egyéb bornak, mert ezek alkoholtartalma nem kizárólagos erjedéssel keletkezett, hanem a gyártás során alkoholtartalmú aromákat adtak hozzájuk. A vámhatóság hangsúlyozta, hogy a Jöt. adójogi szempontból maga is a fentiek szerint különbözteti meg a szőlőbor és az egyéb bor fogalmát.
[4]	Az indítványozó kérte a hatósági határozat bírósági felülvizsgálatát, de keresetét a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 26.K.28.735/2013/2. számú ítéletével elutasította. A bíróság megállapította, a vámhatóság helyesen mutatott rá, hogy a szőlőbor sajátja, hogy annak alkoholtartalma kizárólag erjedés útján keletkezik, míg az eljárásban érintett termékekhez a gyártó alkoholtartalmú aromákat, illetve alkoholban feloldott anyago kat adott. A bíróság ítéletének indokolásában hivatkozott a NAV szakértői intézetének állásfoglalására, amely szerint a kizárólagos erjedés fogalma nem engedi meg az alkoholtartalmú aromák vagy alkoholtartalmú anyagok borhoz való hozzáadását. Az indítványozó által hivatkozott a színezékeken és édesítőszereken kívüli egyéb élelmiszer-adalékanyagokról szóló – 2009. január 20-tól hatálytalan, de az indítványozó szerint ma is hatályos – 95/2/EK Irányelv (a továbbiakban: Irányelv), illetve a – 2011. július 28-tól hatálytalan, de a jelen ügyben az indítványozó által jövedéki szempontból még alkalmazhatónak vélt – Magyar Élelmiszerkönyv közösségi előírások átvételét megvalósító kötelező előírásairól szóló 56/2004. (IV. 24.) FVM rendelet (a továbbiakban: R.) pedig a bíróság álláspontja szerint élelmiszer-biztonsági szempontból szabályozták a kérdést, amely nem befolyásolta az érintett termékek jövedéki besorolását.
[5]	Az indítványozó felülvizsgálati kérelme alapján eljáró Kúria Kfv.I.35.353/2013/7. számú ítéletével hatályában fenntartotta az első fokon eljárt bíróság ítéletét. Az indítványozó felülvizsgálati kérelmében kifogásolta, hogy mind a hatóság, mind a bíróság félreértelmezte a NAV szakértői intézetének vonatkozó állásfoglalását, illetve figyelmen kívül hagyták annak a rá kedvezőbb megállapításait. Az indítványozó azt is sérelmezte, hogy a bíróság nem vette figyelembe az Irányelv és az R. rendelkezéseit. Az indítványozó kérte, hogy a Kúria kezdeményezzen előzetes döntéshozatali eljárást az Európai Unió Bíróságánál (a továbbiakban: EuB), tekintettel arra, hogy a felülvizsgálni kért jogerős bírósági határozat ellentétes az EuB gyakorlatával, így nem egyeztethető össze a közösségi joggal. Álláspontja szerint ugyanis a Jöt. azon értelmezése, amely szerint a szőlőbor alkoholtartalma kizárólag erjedéssel keletkezhet, nem felel meg EuB ítélkezési gyakorlatának, amely szerint a szőlőbor alapú termékekhez adott alkoholban oldott aromák nem változtatják meg annak (vámtarifa szerinti) besorolását, azaz az ilyen adalékkal ellátott termékek is szőlőbornak minősülnek.
[6]	A Kúria támadott határozatával hatályában fenntartotta az elsőfokú bíróság jogerős határozatát, anélkül, hogy helyt adott volna az indítványozó előzetes döntéshozatali eljárás kezdeményezésére irányuló kérelmének. A Kúria ítéletében leszögezte, hogy a perben azt kellett eldöntenie, a kérdéses termékek jövedéki adójának megállapításakor kizárólag a nemzeti jog alkalmazandó, vagy – akár közvetlenül, akár közvetve – figyelembe kell venni az Európai Unió jogát is. A Kúria hangsúlyozta, hogy nem két termék vámjog szerinti tarifális besorolásáról, hanem arról kellett döntenie, hogy a magyar jövedéki törvény alapján milyen mértékű jövedéki adó megfizetésére köteles az indítványozó.
[7]	A Kúria álláspontja szerint a borhoz csak olyan adalékanyagok kerülhetnek hozzáadásra, amelyeket a szakmai szabályok megengednek és céljuk a kizárólagos erjedési folyamat elősegítése. Ehhez képest minden más olyan adalékanyag borhoz adása, amely nem vesz részt az erjedés elősegítésében azt eredményezi, hogy a termék tényleges alkoholtartalma nem kizárólag erjedéssel keletkezik. A jövedéki besorolás csak ezeken az egyértelmű szabályokon alapul, és a Kúria megállapítása szerint mind a vámhatóság, mind az első fokú bíróság helytállóan következtetett arra, hogy a perbeli termékek (Sangria, GlühWein) jövedéki szempontból nem minősülnek szőlőbornak, ezért rájuk nem a kedvezőbb mértékű jövedéki adó vonatkozik. A Kúria azt is megállapította, hogy a hivatkozott EuB döntést azért nem kellett figyelembe vennie, mivel az nem a jövedéki adó meghatározására, hanem a Sangria (közösségi vámjog szerinti) tarifális besorolására vonatkozott.
[8]	Az indítványozó álláspontja szerint azonban a Kúria megsértette az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése által garantált tisztességes eljáráshoz, pontosabban az abból fakadó törvényes bíróhoz való jogát, azzal, hogy nem kezdeményezett előzetes döntéshozatali eljárást. Az indítványozó hivatkozott az Európai Unió Működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 267. cikk (3) bekezdésére, amely szerint amennyiben egy tagállam olyan bírósága előtt merül fel az Unió alapszerződéseinek, vagy az uniós intézmények, szervek, hivatalok jogi aktusainak értelmezésével kapcsolatos kérdés, amelynek határozata ellen a nemzeti jog alapján jogorvoslati lehetőség nem áll rendelkezésre, úgy ez a bíróság (a továbbiakban: kötelezett bíróság) köteles előzetes döntéshozatali kérelemmel fordulni az EuB-hez.
[9]	Az indítványozó álláspontja szerint a Kúria mint kötelezett bíróság nem tett eleget az EUMSZ hivatkozott rendelkezésének és a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 155/A. §-ában foglaltaknak, amikor nem kezdeményezte előzetes döntéshozatali eljárás lefolytatását. Ezzel pedig megfosztotta őt attól a lehetőségtől, hogy ügyében az EuB döntsön, azaz végső soron törvényes bírájától vonta el, tekintettel arra, hogy az uniós jog értelmezése e körben (előzetes döntéshozatal) kizárólag az EuB monopóliuma. Az indítványozó hivatkozott az EuB CILFIT ügyben hozott döntésére is [C-283/81. számú, Srl CILFIT kontra Ministero della Sanità ügyben 1982. október 6-án hozott ítélet (EBHT 1982., 3415, 3428. o.)], amely ugyan lehetővé teszi az előzetes döntéshozatal mellőzését a kötelezett bíróság számára, de csak igen szűk keretek között, nevezetesen akkor, ha (a) a felmerült kérdés az uniós jog szempontjából nem releváns, (b) a kérdésben az EuB már állást foglalt, (c) az uniós jog alkalmazása annyira nyilvánvaló, hogy minden ésszerű kétséget kizár. A jelen ügyben azonban ezen feltételek egyike sem áll fenn – véli az indítványozó – ezért a Kúria nem tekinthetett volna el az előzetes döntéshozatal kezdeményezésétől.
[10]	Mindezekre tekintettel az indítványozó az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdésének d) pontja, valamint az Abtv. 27. §-a alapján kérte a Kúria Kfv.I.35.353/2013/7. számú ítélete alaptörvény-ellenességének a megállapítását és megsemmisítését.
[11]	2. Az Abtv. 56. § (1) bekezdésében meghatározottak szerint az Alkotmánybíróságnak elsődlegesen az alkotmányjogi panasz befogadhatóságáról szükséges döntenie. Ezért az Alkotmánybíróság elsőként azt vizsgálta, hogy az Abtv. 27. §-a alapján előterjesztett indítvány megfelel-e az alkotmányjogi panasz előterjesztésére vonatkozó, törvényben meghatározott formai és tartalmi követelményeknek.
[12]	Az Abtv. 27. §-a szerint az egyedi ügyben érintett személy (vagy szervezet) az alaptörvény-ellenesnek vélt bírói döntéssel szemben akkor fordulhat az Alkotmánybírósághoz, ha az ügy érdemében hozott döntés, vagy az eljárást befejező egyéb döntés sérti az indítványozó Alaptörvényben biztosított jogát és az indítványozó a jogorvoslati lehetőségeit már kimerítette, vagy nem áll rendelkezésre jogorvoslati lehetőség.
[13]	Az Alkotmánybíróság a Kúria Kfv.I.35.353/2013/7. számú ítélete elleni alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata során megállapította, hogy az az Abtv. 51–52. §§-ban foglalt formai feltételeknek megfelel. Ezt követően az Alkotmánybíróság azt vizsgálta, hogy az alkotmányjogi panasz megfelel-e a befogadhatóság tartalmi követelményeinek, így különösen az Abtv. 26–27. § és 29–31. § szerinti feltételeknek.
[14]	Az Abtv. 29. §-a szerint az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség, vagy az ügyben felmerült alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés esetén fogadja be. Ezzel kapcsolatban az Alkotmánybíróság a következőket állapította meg.
[15]	Az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdését az indítványozó szerint a Kúria azzal sértette meg, hogy nem tett eleget az indítványozó azon kérelmének, hogy kezdeményezzen előzetes döntéshozatali eljárást az EuB-nál.
[16]	Jelen alkotmányjogi panasz tartalmával kapcsolatos gyakorlatát az Alkotmánybíróság – többek között – a 3028/2014. (II. 17.) AB végzésében összegezte: „Az Abtv. 29. §-a az alkotmányjogi panasz befogadhatóságának további […] tartalmi feltételeiként határozza meg, hogy az alkotmányjogi panasz a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenességet tartalmazzon, vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdést vessen fel. Az Alkotmánybíróság e feltételekkel összefüggésben emlékeztet arra, hogy az Alkotmánybíróság az Alaptörvény 24. cikk (1) bekezdésének értelmében az Alaptörvény védelmének legfőbb szerve. Ennek megfelelően az Alkotmánybíróság az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdésének d) pontja alapján a bírói döntéseket az alkotmányosság szempontjából ellenőrizheti, és jogköre a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség vizsgálatára és kiküszöbölésére korlátozódik, ezért a bírói döntés irányának, a bizonyítékok bírói mérlegelésének és értékelésének, illetve a bírósági eljárás teljes egészének ismételt felülbírálatára már nem rendelkezik hatáskörrel {elsőként lásd: 3231/2012. (IX. 28.) AB végzés, Indokolás [4]}. Az Alkotmánybíróság az Abtv. 27. §-ában szabályozott hatáskörében eljárva a bírói döntés és az Alaptörvény összhangját biztosítja. Ebből következően a bírói döntés alaptörvény-ellenességének vizsgálata során az Alkotmánybíróság attól is tartózkodik, hogy a bíróságok felülbírálati jogköréhez tartozó, szakjogi vagy kizárólag törvényértelmezési kérdésekben állást foglaljon {elsőként lásd: 3003/2012. (VI. 21.) AB végzés, Indokolás [4]}.” {3028/2014. (II. 17.) AB végzés, Indokolás [12]}
[17]	Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a tisztességes eljáráshoz való alapvető jog lényegét az alkotmányos jelentőségű eljárási szabályok érvényesülésében értelmezi, a bíróságok eljárásának ezen túlmenő elemei, így különösen az adott jogvitáknak – a jogszabályok alkalmazásával, és a bíróság diszkrecionális jogának gyakorlásával történő – mikénti eldöntését nem tekinti alkotmányossági kérdésnek. Jelen ügyben – az alkalmazandó jogszabályok értelmezésével és a ténykérdések figyelembe vételével – az eljáró bíróságnak – a nemzeti jog szerinti törvényes bírónak, azaz hatáskörrel és illetékességgel rendelkező bíróságon működő, előre megállapított ügyelosztási rend alapján kijelölt bírónak – kellett arról döntenie, hogy terheli-e előzetes döntéshozatal-kezdeményezési kötelezettség, vagy mentesül ez alól, így ennek felülvizsgálatára az Alkotmánybíróságnak az Abtv. 29. §-a alapján nincs hatásköre [3110/2014. (IV. 17.) AB végzés, 3165/2014. (V. 23.) AB végzés].
[18]	A perbeli termékek jövedéki besorolásának vizsgálata a konkrét ügyben jogalkalmazási kérdés, jogszabály-értelmezéssel hozott döntés, mely jelen ügyben nem vet fel alkotmányossági kérdést, e döntés felülvizsgálatára az Alkotmánybíróságnak a fentiek szerint nincs hatásköre, mivel csak alkotmányossági kérdésekben dönthet.
[19]	Az Alkotmánybíróság rámutat, hogy a peres felek ugyan indítványozhatják a nemzeti bíróságnál az előzetes döntéshozatal kezdeményezését, azonban a bírót nem köti a felek kérelme, mivel diszkrecionális joga van annak eldöntésére, hogy megkeresi-e a Bíróságot előzetes döntéshozatalt kérve, ahogy azt a már fentebb idézett CILFIT-ügyben a Bíróság megállapította: „a [z EGKSZ] 177. cikk [jelenleg EUMSZ 267. cikk] nem jelent jogorvoslati lehetőséget a felek számára valamely nemzeti bíróság előtt folyamatban lévő ügyben. Az, hogy az egyik fél állítása szerint a jogvita a közösségi jog értelmezésének kérdését veti fel, önmagában nem elegendő tehát ahhoz, hogy az érintett bíróság köteles legyen a kérdést a 177. cikk értelmében felmerült kérdésnek tekinteni. Másrészről – adott esetben – hivatalból is a Bírósághoz fordulhat.” (EBHT 1982., 3415, 3428. o.)
[20]	A fentiek alapján az indítvány a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenességet, vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdést nem vetett fel, így nem felel meg az Abtv. 29. §-ában foglalt befogadási feltételeknek, ezért az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt az Ügyrend 30. § (2) bekezdés a) pontja alapján visszautasította.
. 06/02/2014
. 3050/2015. (III. 2.)
. 02/23/2015

matches: Kúria Kúria Kúria Bíróság Kúria Kúria Kúria Bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria bíróság Kúria bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság Bíróság bíróság bíróság