text:
Marosi György ügyvéd blogja
"A sikert nem kell megmagyarázni; a kudarcot fölösleges."
Tényleg nem vagyunk egyformák
Egy régebbi írásban (ide kattintva olvasható) párhuzamot vontam szép hazánk és egy európai ország jogalkalmazási szokása között. Az említett írásból annak idején kiderült, lényeges különbség fedezhető fel ezen a téren. Ezek a különbségek ma is léteznek; jelen bejegyzésben szeretnék bemutatni egy másikat ezek közül.
Ügyfelem szemtanúja volt egy Ausztriában bekövetkezett síbalesetnek. A történet után két hónappal kapott egy vaskos paksamétát, benne rengeteg fehér papirossal. Becsapta a paksamétát a hóna alá és megkeresett, hogyasszongyahogy fordítsam le neki azt a temérdek, német nyelven íródott hivatalos szöveget, mert ő nem tud németül. Megvizsgáltam a dokumentumokat (volt vagy 10 oldal) és szóltam az ügyfelemnek, hogy én ide nem igazán kellek, ugyanis csupán az iratcsomó fele készült német nyelven, a másik fele le van fordítva.. magyar nyelvre! Kiderült, hogy egy idézésről van szó, ügyfelemet tanúként idézte be az illetékes osztrák bíróság.
Az osztrák idéző első oldalán olvasható volt minden hasznos információ: mely intézmény hívatja az atyafit, milyen jellegű ügyben, milyen minőségben, kik a résztevők, melyik hónap hányadikán, hány óra, hány perckor kezdődik a tárgyalás, sőt, hány óra, hány percet fog tartani! A bíróság címe mellett még a GPS koordinátát is megadták. Mindez az információ úgy volt elhelyezve a papírlapon, hogy első olvasatra a szem könnyedén eligazodott rajta.
Az idéző további 4 oldalán szerepeltek a válaszok azokra a lehetséges kérdésekre, amelyeket a megidézett személy feltehetett az idézéssel és az egész eljárással kapcsolatosan: „Mi van, ha nem megyek el a tárgyalásra?”, „Lehet-e olyat, hogy írásba adom a vallomásomat és elküldöm postán?”, „Valaki a költségeimet meg fogja-e téríteni?”, „Mi van, ha a főnököm nem enged el?” és így tovább négy sűrűn gépelt oldalon keresztül. A végén már azon szórakoztunk ügyfelemmel, hogy vajon hagytak-e megválaszolatlan kérdést. Nem hagytak.
No és akkor nézzük meg, hogy ezzel szemben mifelénk hogyan szólítja meg a tisztelt bíróság a jogorvoslás szereplőit. Az az igazság, nem nagyon van mit nézelődni, ugyanis a romániai bíróságok által kibocsátott idéző mindössze egy oldalas, a rajta szereplő, egyébként hiányos információk random szét vannak szórva és biztosíthatom a kedves Olvasót, hogy több kérdést vet fel, mint amennyire válaszol. Példának okáért, ha valakinek hoz a postás egy idézőt, kérem, ne keresse rajta azt, hogy hány órakor kezdődik a tárgyalás, azt pedig végképp ne, hogy mennyi időt fog tartani! A gyakori kérdések és válaszok valószínűleg helyszűke miatt hiányoznak.
A valódi különbség a két eljárás között nem a papír mennyiségében rejlik. Egy osztrák idéző a közölt információ mennyiségével, minőségével, a részletekre való odafigyeléssel, azzal a ténnyel, hogy a megidézett személyt annak anyanyelvén is megszólítja, megtiszteli és emberszámba veszi az állampolgárt. És ez a tisztelet nem csak az idéző papírján van jelen, hanem a tárgyalóteremben is: a tárgyalás pontosan akkor kezdődik, és annyi ideig tart, ahogyan az idézésen szerepel! Sajnos ki kell mondani, nálunk ez a tisztelet hiányzik. Mindenkit odahívnak reggel fél kilencre, aztán várd ki a sorodat komám! Előfordult, hogy egy tanú öt alkalommal ment el a bíróságra, mind az ötször elnapolták a tárgyalást, a hatodik alkalommal nem tudott elmenni (épp az apját temette), aztán kapott egy rendes fejmosást meg egy pénzbírságot, sőt, a bíró felszólította, hogy többé ne rabolja a bíróság idejét!
Bejegyezte: Marosi György dátum: 23:53 Nincsenek megjegyzések:
A munkaszerződés felbontása a legsúlyosabb fegyelmi büntetés, amelyet egy munkaadó kiszabhat. Ellentétben a korábban érvényben lévő szabályozással, a munkatörvénykönyv jelenleg hatályos rendelkezései szigorúbb feltételekhez kötik egy munkaszerződés fegyelmi okokból történő felbontását. Amennyiben a munkáltató fegyelmi okok miatt szándékszik megválni alkalmazottjától, kénytelen érdemi és formai előírások egész sorát betartani. Egy munkavállalót akkor lehet elbocsátani fegyelmi okból, ha 1. sorozatosan megszegte az egyéni munkaszerződést, a munkafegyelemre vonatkozó szabályokat, a kollektív munkaszerződés vagy a belső rendszabályzat előírásait illetve 2. ha elkövetett egy nagyon súlyos fegyelmi szabályszegést.
A munkakódex nem tér ki konkrétan arra, mi minősül nagyon súlyos szabálysértésnek, ezt a munkaadó kell mérlegelje, figyelembe véve a szabálysértés elkövetésének körülményeit, a vétkes alkalmazott hozzáállását, a korábban elkövetett szabálysértéseket, a szabálysértés következményeit.
Fegyelmi szabálysértés elkövetése esetén a munkaadónak kötelessége fegyelmi kivizsgálást kezdeményezni. Kivizsgálás nélkül nem lehet felbontani a rendbontó munkatárs munkaszerződését, ráadásul jól meghatározott ügymenetet is be kell tartani. Ellenkező esetben megtörténhet (számos példa volt már rá), hogy az alkalmazott bírósághoz fordul és megsemmisítteti a munkaszerződés fegyelmi felbontásáról szóló határozatot.
A fegyelmi kivizsgálás egy értesítéssel, megkereséssel, feljelentéssel kezdődik, amelyben a munkaadó tudomására hozzák a fegyelmi kihágás elkövetését. Az feljelentő lehet a vétkes közvetlen főnöke vagy bármely munkatársa, akinek tudomása van a szabálysértésről. Ezt követően kinevezik a fegyelmi vizsgálóbizottságot. Nagyobb cégek, vállalatok, intézmények esetén állandó fegyelmi bizottság működik. A fegyelmi bizottság írásban értesíti a kivizsgálás alá vont alkalmazottat a kivizsgálás tényéről, a felhozott vádakról, a kivizsgálás időpontjáról.
A kivizsgálás során fényt kell deríteni a szabálysértés tényére, elkövetésének körülményeire, minden olyan adatra, amely alapján megállapítást nyerhet a vétkes bűnössége vagy akár ártatlansága. A kivizsgálás alá vont alkalmazott védekezését (ha van ilyen), minden esetben kötelező figyelembe venni. Amennyiben a bizonyítékokból minden kétséget kizárólag kiderül a kivizsgált alkalmazott vétkessége, a bizottság javasolja a fegyelmi büntetés kiszabását.
A munkaszerződés fegyelmi felbontási határozatot írásban kell rögzíteni és kiküldeni az érintett alkalmazottnak. A határozatnak kötelezően tartalmaznia kell a fegyelmi szabálysértés leírását, a megszegett rendelkezések megjelölését, az indokokat, amiért az alkalmazott esetleges védekezését a bizottság elutasította, a kiszabott fegyelmi büntetés jogi besorolását, a fellebbezési határidőt.
Bejegyezte: Marosi György dátum: 21:58 Nincsenek megjegyzések:
A válóperek vesztesei
Egy korábbi bejegyzésben a válásról írtam; ebben a részben a gyerekekről lesz szó. Ők azok, akik a legjobban szenvednek szüleik válópere miatt, ők a válás legnagyobb vesztesei.
Abban az esetben, ha egy kapcsolatból/házasságból gyermek született, a kapcsolat, vagy a házasság megszakadását követően döntés kell szülessen - korábbi elnevezés szerint a gyermek elhelyezéséről - új terminológiával a szülői felügyeleti jog gyakorlásáról és a gyermek lakhelyéről. Fontos: a gyerekek jogairól szóló jogszabályok egyaránt vonatkoznak házasságból és élettársi viszonyból született gyermekekre.
A gyermek sorsáról elsősorban a szülők döntenek, és egyezségüket az illetékes bíróság hagyja jóvá. A szülőknek a gyermek felett gyakorolt szülői felügyeleti jog és a gyermek további nevelésének kérdését úgy kell rendezniük, hogy az a gyermek testi, értelmi és erkölcsi fejlődését a lehető legjobban biztosítsa. Az egyezségnek tartalmaznia kell a szülői jog gyakorlására, a gyermek lakhelyére, a tartásdíjra, a láthatási programra vonatkozó részleteket. Viszont hiába van egyetértés ezen kérdésekben a szülők között, ha a gyermek feletti szülői felügyeleti jog gyakorlására vonatkozó egyezség egyértelműen ellentétes a gyermek érdekével, a bíróság azt nem hagyhatja jóvá.
Sajnos gyakori az olyan eset, amikor a válófélben levő szülők képtelenek a gyermek jövőjét békés egyetértésben rendezni, ilyenkor a bíróságra hárul ez a cseppet sem hálás feladat. Törvényi alapelv, hogy a szülői felügyelettel kapcsolatos perek során mindig a kiskorú gyermek érdekét kell szem előtt tartani. Ezen túlmenően a bíróságnak az összes lehetséges körülményt alaposan meg kell vizsgálnia (például hogy a szülők alkalmasak-e a gyermeknevelésre, a gyermekhez való ragaszkodásuk őszinte-e, a gyermek milyen érzéseket táplál a szülők iránt, mennyire kötődik hozzájuk, az egyes szülők által biztosítható iskoláztatási lehetőségek milyenek, milyen a szülők anyagi és lakáshelyzete, stb.). A törvény szerint a 10 évet betöltött gyerek meghallgatása kötelező, de a 10 évnél fiatalabb gyermek meghallgatása is lehetséges, ha a bíró úgy látja, hogy szükséges. Létezik egy törvényes előírás, mely szerint bármelyik gyerek kérheti, hogy meghallgassák őt. A gyermek véleménye nem kötelező a döntéshozók számára és az általa elmondottakat az életkora és a fejlettségi szintje szerint mérlegelik.
A gyermekkel kapcsolatos intézkedések nem végérvényesek, van lehetőség ezek megváltoztatására. A gyermek felett gyakorolt szülői felügyeleti jog gyakorlásának újrarendezését abban az esetben lehet kérni a bíróságtól, ha azok a körülmények, amelyeken a szülők egyezsége alapult, vagy amelyre a bíróság a döntését alapozta utólag lényegesen megváltoztak, és emiatt az újrarendezés a gyermek érdekében áll. Például pusztán az a helyzet, hogy a szülő más lakóhelyre költözik, még nem indokolja a gyermek feletti szülői felügyeleti jogok újrarendezését, vagy például a gyermeket gondozó szülő új házasságkötése sem. De az már lehet ok, ha a gyermeket teljesen elhanyagolják, esetleg bántalmazzák.
Bejegyezte: Marosi György dátum: 20:23 Nincsenek megjegyzések:
A Wass Albert-fóbia folytatódik. Történt ugyanis, hogy 2017. február 16-án a Kézdivásárhelyi Bíróság jóváhagyta prefektus és a városi ügyészség keresetét az önkormányzat ellen, és ezzel megerősítette a korábban lezárt nyomozás újraindítását a háborús bűnösök kultuszának a terjesztése ügyében. Kézdivásárhely önkormányzata 2015 novemberében megszavazta, hogy egy addig névtelen utcát Wass Albert íróról nevezzenek el; később a határozatot visszavonták. Az elindult bűnügyi nyomozást akkor pont azért zárták le, mert az önkormányzat visszavonta a névadási határozatot, azonban a nyomozóhatóság meggondolta magát és a cirkusz megy tovább.
Most akkor háborús bűnös Wass Albert, vagy nem? A háborús bűnökért elítéltek névsorát tartalmazó angol nyelvű internetes oldal tanúsága szerint nem az.
Vizsgáljuk meg a témát közelebbről. A háborús bűncselekményeket a háborús jog és a háborús szokásjog háború idején történő megsértéseként határozzák meg. Értelemszerűen háborús bűnös az a személy, aki két ország között zajló fegyveres konfliktus idején megsérti a háborús jog és háborús szokásjog előírásait. No már most az 1946-ban lezajló perben Wass Albertet gyilkosságra való felbujtásért ítélték el. A vád szerint a bűncselekményeket az író 1940 szeptemberében követte el Észak-Erdélyben. A feltételezett helyszín akkoriban Magyarországhoz tartozott, és még nem volt háborús terület, a két ország akkoriban nem állt hadban egymással; Románia csak 1944 augusztusában üzent hadat Magyarországnak, amikor hátat fordított a tengelyhatalmaknak és átállt a szövetségesek oldalára.
A gyilkosságra való felbujtás súlyos vád, de nem meríti ki a háborús jogi és a háborús szokásjogi előírások háború idején történő megszegésének fogalmát. Ha a vád megalapozott és léteznek (léteznének, léteztek volna) minden kétséget kizáró bizonyítékok, akkor is csak köztörvényes cselekedetről beszélhetünk. Ebből következik, hogy Wass Albert esetében szó sem lehetett háborús bűn elkövetéséről.
De van itt más is. A tárgyalást lebonyolító és az ítéletet hozó népbíróságnak nem volt területi illetékessége a Magyarország területén, magyar állampolgárok által magyar állampolgárok ellen elkövetett bűncselekmények esetén (ismétlem: 1940-et írunk, Észak-Erdély Magyarországhoz tartozik). Megkérdőjelezhető ugyanakkor a bíróság alapelve, tevékenységének jogi és eljárási háttere, létrehozásának körülményei, nemzetközi büntetőbíráskodási jellege vagy akár az összetétele. A vád nem a korabeli nemzetközi egyezmények, (vagy a feltételezett cselekmények idején netán hatályban lévő jogszabályok), hanem egy 1945-ben 312-es számmal elfogadott törvény előírásaira támaszkodott. Ezzel csak az a baj, hogy egy 1945-ben meghozott törvény alapján nem lehet egy 1940-ben elkövetett cselekményt elbírálni, hisz tudjuk, a törvény nem hat visszafele (bár nálunk még az is előfordulhat).
A vád egyébként köszönő viszonyban sincs azzal a konkrét bűncselekménnyel, amely alapján meghozták a halálos ítéletet. Az említett 1945/312-es törvény 2. paragrafusának e) pontjáról van szó: „kollektív vagy egyéni megtorlásokat rendeltek el vagy valósítottak meg a polgári lakosság ellen, politikai vagy faji üldöztetés céljából...” Árulja el nekem valaki, hol szerepel a felbujtás szó ebben a mondatban!? Aztán meg mitől is volt politikai vagy faji üldöztetés?
Mindezeken kívül a legsúlyosabb talán az, hogy semmilyen bizonyíték nem volt az író ellen, amely a koholt vádakat alátámasztotta volna (erről részletes elemzést Kincses Előd ügyvéd írt, ide kattintva olvasható).
Ha a kirakós darabjait összeillesztjük, nyilvánvalóvá válik, hogy
1. Wass Albert nem háborús bűnös,
2. a Wass család vagyonának elkobzását célzó eljárást és annak végeredményét leszámolásnak inkább nevezhetjük, mint jogerős bírósági pernek/ítéletnek és
3. Wass Albertet a politikai banditizmus eszközeivel próbálják kiirtani a magyar történelmi és kulturális tudatból.
Felteszem a kérdést: ki is valójában a háborús bűnös és mikor lesz a tárgyalása azoknak a megszálló katonáknak, akik halomba erőszakolták nagyanyáinkat?? Aki háborút veszít, mindig az a háborús bűnös, egész egyszerűen azért, mert a történelmet a győztesek írják!
Bejegyezte: Marosi György dátum: 21:21 Nincsenek megjegyzések:
Itt a farsang, áll a bál, vagy mondhatnánk úgy is: itt a farsang, áll még a hó! Több olvasó is jelezte, elege van abból, hogy nyaktörő mutatványok kíséretében tud haladni a járdán, a le nem pucolt jégtakaró miatt. A jogos kérdésük az, mit mond a törvény betűje.
Azt tudjuk, hogy a közterületek rendszeres tisztán tartása és csúszásmentesítése a települési önkormányzatok feladata. Más a helyzet, ha a házunk, a cégünk, illetve a társasházunk előtti járdák karbantartásáról és csúszásmentesítéséről van szó. A 2002/21-es kormányrendelet értelmében ezen ingatlanok előtti járdaszakaszok jégtelenítése és a hó letakarításának kötelezettsége a tulajdonosokra, lakókra, egyáltalán az ingatlan használóira hárul. Érdekes máskülönben, hogy bár sokan úgy gondolnánk, hogy társasházak esetében jelen feladat teljesítése, megoldása a társasház tulajdonostársainak törvényben előírt kötelessége, a 2007/230-as társasházakról szóló törvényben nem találunk konkrétan erre vonatkozó előírásokat. Természetesen helyi önkormányzat döntése (például Székelyudvarhelyen) kötelezheti a tulajdonosi társulásokat a feladat elvégzésére.
Továbbá, a kormányrendelet előírja, hogy a kötelezettségek megszegéséért pénzbírság szabható ki, a kihágások konkrét szabályozása, a kiszabható pénzbírságok nagyságának meghatározása a helyi és megyei önkormányzatok feladata.
Székelyudvarhelyen 2005 óta létezik a köztisztasági, városgazdálkodási és városszépítési normákra vonatkozó tanácshatározat, mely tartalmaz a hóeltakarítással kapcsolatos rendelkezéseket is. Többek között az 58.(1) paragrafus minden kétséget kizárva kimondja: „A természetes és jogi személyek, valamint a tulajdonosi társulások az általuk birtokolt ingatlan körül kötelesek eltakarítani a havat és a jeget. (2): Az összegyűjtött hó és jég tárolását olyan helyen kell megvalósítani, ahol nem zavarja a gépjárműforgalmat, lehetőleg a járdaszéltől 30 cm-re, szabadon hagyva a kanálisok lefolyóit. (3): A magántulajdon területéről kitakarított havat és jeget a fent megnevezett helyen tárolni tilos, és semmilyen körülmények között nem szabad azt közterületre szállítani.”
A szabályzatból kiderül az is, az előírások megszegése kihágásnak minősül és a magánszemélyek 25 lejtől 250 lejig terjedő pénzbírságot, míg a jogi személyek 500 lejtől 1000 lejig terjedő pénzbírságot is kaphatnak. A 2010/155-ös törvény értelmében, az ellenőrzés és a bírságok kiszabása a helyi rendőrség feladata.
Az esetleges bírságoláson kívül a hó és jég eltakarítására vonatkozó kötelezettség elmulasztása akár polgárjogi felelősséget is vonhat maga után. Igen, akár be is perelhet a kezét vagy lábát törő atyafi, és nem, nem elég kitenni egy „Vigyázat! Csúszik a járda!” – feliratú táblát! A témával kapcsolatosan majd minden évben vannak kisebb-nagyobb viták, cikkez a sajtó is róla, nekem letűnt idők jutnak eszembe, amikor dédapám senkitől nem kérdezte meg, kinek a kötelessége az ő háza elől elhányni a havat, hanem fogta a hólapátot s nekifogott..
Bejegyezte: Marosi György dátum: 16:58 Nincsenek megjegyzések:
E blogról és szerzőjéről
a fényképre kattintva olvashat.
Blog figyelő
Jog, Erdély, Európa
Trócsányi László: Az intézmény feladata a szolgálat
Dühös vagyok. Voltaire, Rousseau és Montesquieu hazájában 2015 január 7.-én két fegyveres ember lelőtt 12 másikat. A nyugati társadalo...
A családon belüli erőszak, bár nem beszélünk róla, létezik. Statisztikai adatok elemzése fölösleges, hisz az esetek számottevő hányada...
A Wass Albert-fóbia folytatódik. Történt ugyanis, hogy 2017. február 16-án a Kézdivásárhelyi Bíróság jóváhagyta prefektus és a városi üg...
Amióta a gépírás teret hódított és kiszorította a kézírást, leveleket, hivatalos dokumentumokat nem szokás kézzel írni (már nem is eml...
© Marosi György. Minden jog fenntartva. Vízjel téma. Üzemeltető: Blogger.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság


text:
Iratkézbesítés - Luxemburg
Luxemburgban az iratkézbesítés (franciául „notification”) azon különböző eljárások általános megnevezése, amelyeken keresztül egy irat létezését és tartalmát a címzett tudomására hozzák.
A bírósági végrehajtó általi kézbesítés (franciául „signification”) arra a sajátos eljárásra utal, amelynek során a bírósági végrehajtó személyesen kézbesít egy iratot az irat címzettjének lakcímére.
Az iratok kézbesítése legtöbbször tértivevényes ajánlott levélben történik.
A bírósági végrehajtó általi kézbesítés megbízhatóbb, mint az iratok postai úton történő megküldése. A jogszabályok ezért azt írják elő, hogy a legfontosabb eljárási iratokat bírósági végrehajtónak kell kézbesítenie.
A békebíróságok eljárásai során azonban az idézéseket mindig ajánlott levélben kézbesítik. Az eljárás típusától függően az idézéseket a bíróság hivatala vagy egy bírósági végrehajtó bocsátja ki. Az utóbbi esetben tehát a bírósági végrehajtó az iratot postai úton kézbesíti, nem pedig személyesen.
Rendszerint bírósági végrehajtó általi kézbesítés szükséges a bírósági ítéletekkel szembeni fellebbezési határidő megkezdődéséhez. Kivételt képez ez alól az elsőfokú bíróságok által bérleti vagy munkaszerződésekkel kapcsolatos ügyekben hozott határozatok fellebbezési határideje, amely a bíróság hivatala részéről a határozatról történő értesítéssel veszi kezdetét.
Az eljárási iratok többségét még a bírónak való átadásuk előtt kell kézbesíteni.
A jogszabályok kifejezetten előírják az alperes személyes vagy képviselő útján történő megjelenésre való idézésének kézbesítését.
A határozatokat ugyancsak kézbesíteni kell a fellebbezési határidő lejártát követően ahhoz, hogy azok jogerőre emelkedhessenek.
Luxemburgban csak a bírósági végrehajtók kézbesíthetnek iratokat.
Az esetek többségében bírósági végrehajtó általi kézbesítésre van szükség ahhoz, hogy egy ügyet bíróság elé terjesszenek. A határozathozatalt követően ismét csak bírósági végrehajtónak kell a határozatot kézbesítenie a vesztes fél részére. A fellebbezési határidő ekkor veszi kezdetét. Ha a határidő lejárta előtt nem nyújtanak be fellebbezést, a határozat jogerőre emelkedik. Ha a vesztes fél fellebbezéssel kíván élni, a fellebbezési iratot bírósági végrehajtónak kell kézbesítenie.
Mindazonáltal a jog előír néhány kivételt a bírósági végrehajtó kizárólagos kézbesítési hatásköre alól. Különösen a békebíróságok esetében van sok olyan eljárás, amely a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező bírósághoz benyújtott kérelemmel indul. A bíróság hivatala ilyenkor a tárgyalásra idézi a feleket, mellékelve a bírósághoz benyújtott kérelem másolatát. Ez az eljárás különösen a bérleti szerződéssel kapcsolatos ügyekben alkalmazandó, de a munkajogi és fizetési meghagyásos ügyekben is ezt követik.
Az idézéseket egyes kerületi bíróságokon folytatott eljárások esetében szintén a bíróság hivatala kézbesíti, különösen azok esetében, amelyek a bíróság elnökének hatáskörébe tartoznak.
Ügyvédek közvetlenül nem kézbesíthetnek iratokat a peres feleknek. Az érvényes kézbesítéshez bírósági végrehajtót kell igénybe venniük. Más a helyzet viszont, ha az eljárás már megkezdődött, és mindegyik fél ügyvéd útján jár el. Innentől kezdve az eljárási iratokat és az okirati bizonyítékokat az ügyvédek ügyvédek közötti kézbesítés révén megküldhetik egymásnak, amire ebben az esetben nem vonatkoznak külön alaki követelmények. A szokás az, hogy egy ilyen módon kézbesített irat átvételéről az ügyvéd azonnal elismervényt állít ki.
Luxemburgban a tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről szóló, 2007. november 13-i 1393/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikkének (2) bekezdése alapján kijelölt átvevő intézmények az illetékes bírósági végrehajtók.
A jogszabályok szerint a bírósági végrehajtók a címzett részére személyesen vagy lakcímére, illetve székhelyére kézbesítik az iratokat.
Feladataik ellátása érdekében a bírósági végrehajtók a következő adatokhoz férhetnek hozzá:
Ezek az az adatok a természetes személyek nyilvántartásában találhatók, amelyhez a bírósági végrehajtók tehát feladataik ellátása céljából hozzáférhetnek.
A cégnyilvántartásban szereplő társaságok esetében ezek az adatok nyilvánosan elérhetők, így szabadon hozzáférhetők.
A külföldi igazságügyi hatóságok és/vagy bírósági eljárásbeli felek nem férhetnek hozzá a természetes személyek nyilvántartásához annak érdekében, hogy megismerjék egy természetes személy címét.
A cégnyilvántartásban szereplő társaságok esetében az alapvető adatok (székhely, kereskedelmi név, cégjegyzékszám) nyilvánosan és ingyenesen elérhetők. A részletesebb adatokhoz való hozzáférésért díjat kell fizetni.
A polgári és kereskedelmi ügyekben a bizonyításfelvétel tekintetében történő, a tagállamok bíróságai közötti együttműködéséről szóló, 2001. május 28-i 1206/2001/EK tanácsi rendelet alapján küldött megkereséssel összefüggésben egy természetes személy aktuális címének kiderítése érdekében a megkeresett bíróság keresést végez a természetes személyek nyilvántartásában. Jogi személyek esetében a keresést a cégnyilvántartásban (Registre de Commerce et des Sociétés – RCS) végzik.
A postai kézbesítési eljárás rövid ismertetése
Amennyiben a postai dolgozó a címzettet a címen találja, megkéri, hogy írja alá az átvételi elismervényt, amelyet ezt követően visszaküldenek a feladónak. Ha a címzett megtagadja az átvételi elismervény aláírását, a postai dolgozó ezt feljegyzi, és az iratot kézbesítettnek tekintik.
Ha a címzett nem található, de egy másik személy elfogadja az ajánlott levél átvételét, a postai dolgozó e személy személyazonosságát rögzíti az átvételi elismervényen. Az esetek többségében egy irat harmadik személynek történő kézbesítése nem bír ugyanazzal az érvényességgel, mintha a kézbesítés a címzett részére történt volna.
Ha a címen senki nem található, de a cím helyes, a postai dolgozó értesítést hagy a levélszekrényben, amelyben felkéri a címzettet, hogy az értesítésben megjelölt határidőn belül a levelet a postahivatalban vegye át. Az iratot ezt követően kézbesítettnek tekintik, akkor is, ha a címzett nem veszi át a postahivatalban.
Ha a cím nem található, a postai dolgozó visszaküldi a levelet a feladónak, tájékoztatva arról, hogy az irat kézbesítésére nem került sor. Ebben az esetben a kérelmezőnek új címet kell megadnia. Ha a címzettnek nincs ismert címe, a kérelmező lemondhat a postai kézbesítésről, és felkérhet egy bírósági végrehajtót az irat kézbesítésére, amennyiben szükséges, a keresés igazolásával.
Az iratkézbesítésnek ezt az eljárását csak akkor alkalmazzák, ha a címzett Luxemburgban lakik. Ha a címzett külföldön él, az iratot bírósági végrehajtónak kell kézbesítenie.
A bírósági végrehajtó általi kézbesítésre alkalmazandó eljárás rövid ismertetése
A bírósági végrehajtó általi kézbesítés az iratnak a címzett részére a bírósági végrehajtó által történő személyes átadását jelenti, ott, ahol a címzettet megtalálja.
A bírósági végrehajtó a kézbesítést általában a címzett lakóhelyén kísérli meg. Az iratot ugyanakkor bárhol át lehet adni, ahol a bírósági végrehajtó megtalálja a címzettet, például annak munkahelyén.
Az iratot személyesen kézbesítettnek kell tekinteni, amennyiben azt a címzett kézhez vette. Jogi személy esetében az iratot személyesen kézbesítettnek kell tekinteni, amennyiben azt a képviselő, az ügyvéd vagy más, erre meghatalmazott személy kézhez vette. Kézbesítési megbízott részére történő kézbesítés esetében az iratot személyesen kézbesítettnek kell tekinteni, amennyiben azt a kézbesítési megbízott átvette.
Amennyiben a címzett átveszi az iratot, a bírósági végrehajtó ezt feljegyzi a kézbesítési igazoláson. Ebben az esetben az irat a címzettnek való átadás napján tekintendő kézbesítettnek.
Amennyiben a címzett megtagadja az irat átvételét, a bírósági végrehajtó ezt feljegyzi a kézbesítési igazoláson. Ebben az esetben az irat a címzettnek való bemutatás napján tekintendő kézbesítettnek.
Amennyiben a bírósági végrehajtó a címzettet a címén megtalálja, átadja neki az irat hitelesített másolatát. Jegyzőkönyvet vesz fel az irat kézbesítéséről, amelyet az eredeti irathoz csatolnak. Ebben az esetben mind az eredeti iratot, mind a kézbesítési jegyzőkönyvet visszaküldik a kézbesítést kérő személynek.
A lenti 7. pontban hivatkozott közvetett kézbesítésen kívül más alternatív módszer nem alkalmazható.
Az iratok elektronikus kézbesítését az új polgári perrendtartás (Nouveau Code de Procédure Civile) nem teszi lehetővé.
A bírósági végrehajtó által végzett kézbesítés a lakcímre
Amennyiben az iratot nem lehet a címzettnek személyesen átadni, azt kézbesítik a lakcímére. Amennyiben a címzett e címen nem lakik, vagy nincs lakcíme, az iratot fő tartózkodási helyére kézbesítik. Jogi személy esetén az iratot székhelyén vagy az ügyintézés helyén kézbesítik.
Az irat e helyen bárki számára átadható, feltéve, hogy e személy átveszi az iratot, megadja vezetéknevét, keresztnevét, minőségét és lakcímét, továbbá átvételi elismervényt ad. Az iratot lezárt borítékban kell kézbesíteni, amelyen csak a címzett vezetékneve, keresztneve, minősége és címe szerepel, és amelyen a boríték lezárását ellátják a bírósági végrehajtó pecsétjével.
Az irat nem adható át 15. életévét be nem töltött gyermeknek, illetve az irat kézbesítését kérő személynek.
A bírósági végrehajtó a címzett lakóhelyén vagy fő tartózkodási helyén, illetve a jogi személy székhelyén vagy az ügyintézés helyén lepecsételt borítékban dátummal ellátott értesítést hagy az irat kézbesítéséről, amely tartalmazza az iratot átvevő személy adatait.
A bírósági végrehajtó csatolja az irat egy másolatát le nem pecsételt papíron is. Ugyanez vonatkozik kézbesítési megbízott részére történő kézbesítés esetére is.
Minden ilyen esetben az irat a címzettnek való bemutatás napján tekintendő kézbesítettnek.
Az új polgári perrendtartás 161. cikke szerint: „A lakcímre való kézbesítés az azon címre történő kézbesítést jelenti, amelyre a címzett a népességnyilvántartásban be van jegyezve.”
Az új polgári perrendtartás 164. cikke a következőket mondja ki: „Az iratokat a következők szerint kell kézbesíteni:
1. ha a címzett az állam, a miniszterelnök hivatala részére;
2. ha a címzett állami intézmény, a székhelyére;
3. ha a címzett önkormányzat, az önkormányzat székhelyére;
4. ha a címzett társaság, non-profit szervezet vagy közműszolgáltató, akkor vagy a székhelyére, vagy az irányítást ellátó személy részére.”
Bírósági végrehajtó általi kézbesítés a kézbesítési értékesítés letevése révén
Az új polgári perrendtartás 155. cikkének (6) bekezdése a következőket mondja ki: „Amennyiben az irat nem kézbesíthető a fenti rendelkezéseknek megfelelően, és az elvégzett, a bírósági végrehajtó által az iraton rögzítendő vizsgálatok eredményeként megállapítható, hogy a címzett a megjelölt címen lakik, a bírósági végrehajtó lepecsételt borítékban leteszi ott az irat egy másolatát, valamint egy olyan értesítést, amelyben tájékoztatja a címzettet arról, hogy a megjelölt címen senki nem volt megtalálható, vagy, hogy a jelenlevő személyek megtagadták az irat másolatának átvételét.
Az irat a letevés napján tekintendő kézbesítettnek. Ugyanazon a napon, vagy legkésőbb az ezt követő első munkanapon a bírósági végrehajtó rendes levélben megküldi az irat másolatát, valamint a fent említett értesítést az iratban feltüntetett címre.”
A bírósági végrehajtó által végzett kézbesítés ismeretlen címre
Az új polgári perrendtartás 157. cikke rendelkezik erről a kézbesítési módszerről abban az esetben, ha a címzettnek nincs ismert lakcíme vagy székhelye, kimondva a következőket: „Amennyiben az a személy, akinek az iratot kézbesíteni kell, nem rendelkezik ismert lakcímmel vagy tartózkodási hellyel, a bírósági végrehajtó jegyzőkönyvet vesz fel a kézbesítésről, amelyben részletesen rögzíti a címzett megtalálása érdekében tett lépéseket. A kézbesítési jegyzőkönyvben fel kell tüntetni az irat jellegét és a kérelmező nevét.
Ugyanazon a napon, vagy legkésőbb az ezt követő első munkanapon a bírósági végrehajtó tértivevényes ajánlott levélben megküldi az irat másolatát, valamint a kézbesítési jegyzőkönyvet a címzett részére a címzett utolsó ismert címére. Ugyanezt az alaki követelményt rendes postai küldemény formájában is teljesíteni kell ugyanezen a napon.
A kézbesítési jegyzőkönyv címzett részére megküldött másolatában tájékoztatni kell a címzettet arról, hogy az iratról három hónapon belül a bírósági végrehajtó irodájában másolatot kérhet, illetve, hogy erre választása szerint bármely személyt felhatalmazhat.”
Az új polgári perrendtartás 157. cikkének (3) bekezdése a következőkről rendelkezik: „A fenti rendelkezéseket kell alkalmazni az olyan jogi személyt érintő irat kézbesítésére, amely már nem rendelkezik ismert működési hellyel a cégnyilvántartásban megjelölt székhelyén.”
A bírósági végrehajtó által végzett kézbesítés egyéb formái
A 157. cikk (4) bekezdése többek között a következőket mondja ki: „Amennyiben az eljárást megindító iratot vagy azzal egyenértékű iratot a fenti rendelkezéseknek megfelelően kézbesítették, és amennyiben az alperes nem jelenik meg, az eljáró bíróság szükség esetén elrendelheti közlemény közzétételét Luxemburgban, vagy külföldi újságban.”
Az új polgári perrendtartás 158. cikke ehhez a következőket teszi hozzá: „Amennyiben az irat címzettje nem található meg, illetve, ha nem nyert bizonyítást, hogy ténylegesen tájékoztatták, a bíróság hivatalból bármilyen további intézkedést elrendelhet, kivéve a kérelmező jogainak megóvása érdekében szükséges ideiglenes és védelmi intézkedéseket.”
Az iratok kézbesítése tértivevényes ajánlott levélben
Amennyiben az iratot a bíróság hivatala adta ki, azt tértivevényes ajánlott levélben kézbesítik. Amennyiben a címzettnek nincs ismert címe, az iratot bírósági végrehajtó kézbesíti.
Amennyiben az iratot bírósági végrehajtó kézbesíti, a kézbesítési értesítőn fel kell tüntetni a kézbesítés időpontját, amely megfelel annak az időpontnak, amikor a kézbesítési értesítőt átadták a címzettnek, vagy kézbesítették a címzett lakcímére, illetve annak az időpontnak, amikor az iratot a címzett lakcímére letették.
Amennyiben az iratot postai úton kézbesítették, Luxemburg kettős keltezési rendszert alkalmaz.
Ennek eredményeként a feladó vonatkozásában figyelembe vett időpont eltér a címzett vonatkozásában figyelembe vett időponttól.
A feladó esetében a feladás időpontját tekintik a kézbesítés időpontjának.
A bírósági végrehajtó által végzett kézbesítés a kézbesítési értékesítés letevése révén jogintézménye kapcsán lásd fent: Bírósági végrehajtó általi kézbesítés a kézbesítési értékesítés letevése révén.
Az iratok postai kézbesítése tértivevényes ajánlott levélben jogintézménye kapcsán lásd fent: 3.3. kérdés
Amennyiben az iratot bírósági végrehajtó kézbesítette, a címzett nem tagadhatja meg annak átvételét, az 1393/2007/EK rendelet 5. és 8. cikkében szereplő indokok kivételével (fordítási követelmény).
Amennyiben az iratot postai úton kézbesítették, a címzett nem tagadhatja meg a tértivevényes ajánlott levélben kézbesített irat átvételét.
Ugyanakkor a tértivevényes ajánlott levélben kézbesített irat címzettje később vitathatja e kézbesítés érvényességét, ha bizonyítja, hogy az ajánlott levélen feltüntetett cím nem volt sem a lakcíme, sem a tartózkodási helye, sem a kézbesítési megbízottjának címe. A bírósági végrehajtó általi kézbesítés ennélfogva nagyobb jogbiztonságot nyújt, mint a tértivevényes ajánlott levél útján történő kézbesítés. Ennek oka, hogy a bírósági végrehajtó általi kézbesítés esetében az utóbbi ellenőrzi a címzett címét a természetes személyek nyilvántartásában, vagy az önkormányzat lakossági hivatalában. Ezenfelül, a tértivevényes ajánlott levél útján történő kézbesítés időpontja semmilyen mértékben nem bizonyítható, ha a címzett a tértivevényt nem látta el keltezéssel és aláírással az ajánlott levél lakcímén, tartózkodási helyén, illetve a kézbesítési megbízott címén történő (első) bemutatása alkalmával. Ezzel szemben a bírósági végrehajtó általi kézbesítés időpontja mindig szerepel a kézbesítési értesítésen.
Emellett az irat átvételének címzett általi megtagadása semmiképpen sem érinti a kézbesítés érvényességét és időpontját, sem a bírósági végrehajtó általi kézbesítés, sem a postai úton történő kézbesítés esetében.
Az egyetemes postai szolgáltatás keretében nyújtott szolgáltatások általános szerződési feltételei 8. cikkének (1) bekezdése a következőket írja elő: „Ajánlott küldemények nem csak a címzett, illetve meghatalmazottja részére kézbesíthetők, hanem az alábbiak részére is:
a lakcímen bármely nagykorú személy részére, aki a küldeményt a címzett nevében átveszi;
a postahivatalban bármely nagykorú személy részére, aki bemutatja a megfelelő sikertelen kézbesítési értesítőt.”
A postai küldeményeket a megjelölt címre kézbesítik, kivéve, ha az nyilvánvalóan hibás (például: helytelenül írt utcanév, helytelen házszám, nyilvánvalóan hibás irányítószám, stb.).
Amennyiben a címzett a megjelölt címen nem érhető el, az ajánlott küldeményt nem kézbesítik.
Azokat a postai küldeményeket, amelyeket nem lehet elhelyezni a címzett levélszekrényében, vagy amelyeket a postai dolgozó látogatása során nem lehet átadni egy erre feljogosított személynek, a helyi postahivatalban őrzik meg a címzett részére, a postaszolgáltató által meghatározott, a címzett levélszekrényében elhelyezett sikertelen kézbesítési értesítőn megjelölt időtartamig. Ezen időszak lejártát követően a küldeményt visszaküldik a feladónak, ha személye ismert.
Ha az iratot postai úton kézbesítik, a tértivevény szolgál bizonyítékul. Ha az iratot bírósági végrehajtó útján kézbesítik, az utóbbi jegyzőkönyvet vesz fel a megtett lépésekről. A bírósági végrehajtó igazságügyi tisztviselő, az általa felvett jegyzőkönyv hamisítás esetleges bizonyításáig érvényes bizonyítéknak minősül.
Amennyiben az iratok kézbesítésére vonatkozó szabályokat megsértik, a kézbesítés érvénytelennek nyilvánítható.
Ugyanakkor az eljárási szabálysértésen alapuló érvénytelenség fennállása csak akkor mondható ki, ha a szabálysértés hátrányosan érintette a címzettet.
Erről a bíróságnak kell döntenie.
Amennyiben az irat nem volt kézbesíthető személyesen a címzettnek, és a címzett nem jelent meg, a bíróság felhívhatja a kérelmezőt az irat ismételt kézbesítésére. Ez az alaki követelmény lehetővé teszi valamennyi kétség eloszlatását azzal kapcsolatban, hogy az érintett fél miért nem jelent meg.
Az olyan eljárásokban, amelyekben a feleket rendesen a bíróság hivatala idézi, a bíróság a kérelmezőt arra is felhívhatja, hogy az iratot bírósági végrehajtó útján kézbesíttesse, amennyiben kétség merül fel az ajánlott levélben kézbesített idézés érvényességét illetően.
Végül, a bíróság csak akkor hozhat kontradiktórius eljárásban ítéletet a tárgyaláson meg nem jelenő féllel szemben, ha bizonyítást nyer, hogy e fél részére személyesen teljesítették a kézbesítést. Ellenkező esetben (ha például az idézést a címen található másik személy részére kézbesítették), a mulasztási ítélet hatályon kívül helyezhető.
A bíróság hivatala által végzett kézbesítés ingyenes. A bírósági végrehajtó általi kézbesítésért a végrehajtónak nagyhercegi rendeletben meghatározott díjat kell fizetni.
Legilux (Luxemburg online jogi weboldala)
Registre de Commerce et des Sociétés (Cégnyilvántartás)

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Romániában a rendes bíróságok mellett egyes ügyek tekintetében a jogvita rendezésére külön kollégiumok és panelek működnek.
Az igazságszolgáltatás szervezetéről szóló 304/2004. sz. törvény szerint a Legfelsőbb Semmítő- és Ítélőszék (Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie) 4 kollégiumra – Polgári Kollégium I, Polgári Kollégium II, Büntető Kollégium, Közigazgatási és Adóügyi Kollégium – a kilenc bíróból álló tanácsra és vegyes kollégiumokra osztható fel, amelyek mindegyike saját hatáskörrel rendelkezik. A fellebbviteli bíróságokon, a törvényszékeken és indokolt esetben a járásbíróságokon belül külön kollégiumok vagy panelek járnak el a polgári ügyekben, a büntető ügyekben, a gyermekeket érintő és családjogi ügyekben, a közigazgatási és adójogi ügyekben, a munkajogi, a társadalombiztosításra, a vállalkozásokra, a cégnyilvántartásra, a fizetésképtelenségre, a tisztességtelen versenyre vonatkozó, valamint a tengerjogi és folyami hajózási ügyekben. Különös hatáskörű bíróságokat indokolt esetben a fenti ügyek kezelésének céljából lehet létrehozni.
A polgári perrendtartás szabályozza a polgári ügyekre vonatkozó általános eljárást. A perrendtartás rendelkezései jogszabály ellenkező rendelkezésének hiányában a többi eljárásra is alkalmazandóak.
A polgári perrendtartás 94–97. cikkei határozzák meg a polgári bíróságok hatáskörét.
A járásbíróságok mint első fokon eljáró bíróságok tárgyalják a következő olyan kereseteket, amelyeknek tárgya pénzben (nem) mérhető:
azok a keresetek, amelyek a polgári törvénykönyv szerint a családjogi bíróságok hatáskörébe tartoznak;
a családi állapotok nyilvántartásaiba való feljegyzésekre vonatkozó keresetek;
a több emeletes épületek/lakóházak/különböző személyek tulajdonában álló terek nyilvántartásba vételére és a lakástulajdonosok szövetségének más természetes vagy jogi személyekkel kapcsolatos jogviszonyára vonatkozó kérelmek;
kilakoltatási kérelmek;
a közös falakra és árkokra, az épületek közti területekre és növényzetre, szolgalmi jogokra, terhekre, vagy a tulajdonjog egyéb korlátaira vonatkozó kérelmek;
a határmódosításra és a határkijelölésre vonatkozó kérelmek;
birtokvédelmi kérelmek;
az olyan cselekvési vagy tartózkodási kötelezettségekre vonatkozó kérelmek, amelyek értéke nem fejezhető ki pénzben;
a bírósági felosztásra vonatkozó kérelmek, azok értékétől függetlenül;
egyéb, pénzben kifejezhető értékű kérelmek, amelyek értéke 200 000 RON vagy annál alacsonyabb, függetlenül a felek jogképességétől;
A járásbíróságok tárgyalják az illetékes közigazgatási szervek és egyéb testületek határozataival szembeni fellebbezéseket. A járásbíróságok tárgyalnak emellett minden olyan keresetet, amelyet jogszabály a hatáskörükbe utal.
A törvényszékek járnak el:
első fokon eljáró bíróságként minden olyan kérelem tekintetében, amelyet jogszabály nem utal más bíróságok hatáskörébe;
fellebbviteli bíróságként az első fokon eljáró bírák által hozott ítéletek elleni fellebbezések tekintetében;
felülvizsgálati bíróságként a jogszabályban meghatározott esetek tekintetében;
emellett minden olyan kereset tekintetében, amelyet jogszabály a hatáskörükbe utal.
A fellebbviteli bíróságok tárgyalják:
első fokon eljáró bíróságként a közigazgatási és adóügyi jogvitákra vonatkozó kérelmeket;
fellebbviteli bíróságként az első fokon eljáró bírák által hozott ítéletek elleni fellebbezéseket;
felülvizsgálati bíróságként a jogszabályban meghatározott eseteket;
emellett minden olyan keresetet, amelyet jogszabály a hatáskörükbe utal.
A Legfelsőbb Semmítő- és Ítélőszék a következő ügyeket tárgyalja:
fellebbviteli bíróságok határozatai és más határozatok elleni fellebbezéseket a törvényben előírt esetekben;
a jogrend érdekében tett felülvizsgálatokat;
a korábbi ítéletekkel kapcsolatos, egyes jogi kérdések pontosítására irányuló kérelmeket;
emellett minden olyan keresetet, amelyet jogszabály a hatáskörébe utal;
A román polgári igazságszolgáltatási rendszer alacsonyabb és magasabb fokú bíróságokat különböztet meg, és a különböző szintű bíróságok funkcióbeli (ellátandó feladatok) és eljárási kritériumok szerint felosztott eltérő hatáskörrel rendelkeznek (érték, a jogvita tárgya vagy jellege).
A polgári perrendtartás hatásköri változtatásokat vezetett be, és hatáskörrel ruházta fel a törvényszékeket az ügyek első fokon történő érdemi tárgyalására. A járásbíróságok hatásköre a kisebb és/vagy kevésbé összetett követelések tárgyalására terjed ki, amelyek a gyakorlatban igen sokszor fordulnak elő.
A fellebbviteli bíróságok hatásköre elsősorban a fellebbezések tárgyalására terjed ki, míg a Legfelsőbb Semmítő- és Ítélőszék a felülvizsgálatok ügyében eljáró rendes bíróság, amely nemzeti szinten biztosítja a jogszabályok egységes értelmezését és alkalmazását.
A román polgári igazságszolgáltatási rendszer illetékességére vonatkozó szabályait a polgári perrendtartás 107. és azt követő cikkei határozzák meg.
Főszabály szerint az alperes lakóhelye vagy székhelye szerinti bírósághoz kell benyújtani a keresetet.
Az illetékesség tekintetében különös szabályok is érvényesülnek, például:
amennyiben az alperes lakóhelye/székhelye nem ismert, a keresetet az alperes tartózkodási helye/képviseleti irodája szerinti bíróságon, ha pedig ez sem ismert, a felperes lakóhelye/székhelye/tartózkodási helye/képviseleti irodája szerinti bíróságon kell benyújtani;
a magánjogi jogi személyekkel szembeni keresetet az azok jogi személyiséggel nem rendelkező leányvállalata szerinti bíróságon is be lehet nyújtani;
az egyesülettel, gazdasági társasággal vagy más, jogi személyiséggel nem rendelkező jogalannyal szembeni kereseteket az azok vezetésével vagy igazgatásával a tagok által megbízott személy szerint illetékességgel rendelkező bíróságon is be lehet nyújtani; ilyen személy hiányában az érintett szervezett bármelyik tagjára tekintettel illetékes bíróságon be lehet nyújtani a keresetet;
az állammal, kormányzati vagy önkormányzati szervekkel és intézményekkel, valamint más közjogi jogi személyekkel szembeni kereseteket a felperes lakóhelye/székhelye szerinti vagy az alperes hivatala szerinti bíróságon lehet benyújtani.
A román polgári perrendtartás határozza meg a vagylagos illetékesség szabályait (113–115. cikk). Ezek szerint a következő bíróságok szintén rendelkeznek illetékességgel:
a felperes lakóhelye szerinti bíróság (származás megállapítására vonatkozó keresetek);
a jogosult lakóhelye szerinti bíróság (tartási kötelezettségek);
a szerződéses kötelezettség megállapodásban meghatározott helye szerinti bíróság;
az ingatlan fekvése szerinti bíróság (bérlet, ingatlan-nyilvántartásba való bejegyzés/igazolás/kijavítás);
az indulás/érkezés helye szerinti bíróság (szállítási megállapodások);
a kifizetés helye szerinti bíróság (váltók, csekkek, saját váltók vagy más értékpapírok);
a fogyasztó tartózkodási helye szerinti bíróság (a fogyasztók és vállalkozások közti megállapodásokból származó károkra irányuló kártérítés);
a jogellenes károkozás vagy a jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekmény helye, illetve a kár bekövetkeztének helye szerinti bíróság az ilyen ügyekből származó követelések tekintetében.
Amennyiben az alperes a tartózkodási helyén kívüli helyen rendszeresen üzleti tevékenységet/mezőgazdasági, kereskedelmi, ipari vagy ezekhez hasonló tevékenységet végez, az e tevékenységből származó követelésekre vagy e helyen végzett tevékenységből származó követelésekre vonatkozó keresetet a tevékenység végzésének a helye szerinti bírósághoz is be lehet nyújtani.
Biztosítási ügyek tekintetében a kártérítésre vonatkozó keresetet annál a bíróságnál is be lehet nyújtani, amelynek illetékességi területén a biztosított személy lakóhelye vagy hivatala vagy a biztosított értékek találhatók, illetve ahol a biztosítási kockázat bekövetkezett.
Az illetékesség megállapodásban történő kikötése semmis, ha azt a kártérítési igény keletkezése előtt teszik, míg a kötelező polgári felelősségbiztosítás tekintetében a kárt elszenvedett harmadik fél a lakóhelye/székhelye szerinti bíróságnál is indíthat közvetlen eljárást.
A védett személy lakóhelye/tartózkodási helye szerinti bíróság dönt az illetékességről azoknak a természetes személyeknek a védelmére vonatkozó keresetek tekintetében, akikre nézve a polgári törvénykönyv szerint a családjogi bíróság rendelkezik hatáskörrel. Az (ingatlanra vonatkozó) jogi aktusok megkötésének családjogi bíróság általi engedélyezésére irányuló kérelmek tekintetében az ingatlan fekvése szerinti bíróság is illetékes. Ez esetben az ítéletet meghozó családjogi bíróság megküldi az ítélet másolatát a védett személy lakóhelye/tartózkodási helye szerinti családjogi bíróságnak.
A házasság felbontására irányuló kereset ügyében az a járásbíróság illetékes, amelynek területén a házastársak utolsó közös lakóhelye található. Amennyiben a házastársaknak nincs közös lakóhelye, vagy, amennyiben egyikük sem azon a helyen él, amelyre nézve a járásbíróság illetékes és ahol a közös lakóhely található, az alperes lakóhelye szerinti bíróság illetékes. Amennyiben az alperes nem Románia területén él és a román bíróságok rendelkeznek joghatósággal, a felperes lakóhelye szerinti bíróság illetékes. Amennyiben sem a felperes, sem az alperes nem Románia területén élnek, a felek megállapodhatnak, hogy a házasság felbontására irányuló keresetüket bármely román járásbírósághoz benyújthatják. Ilyen megállapodás hiányában a házasság felbontására irányuló keresetet a bukaresti járásbíróság 5. kerületénél kell benyújtani (a polgári perrendtartás 914. cikke).
Az egyedi munkaügyi jogviták feloldására irányuló kereseteket a felperes lakóhelye/munkavégzésének helye szerinti törvényszéken kell benyújtani (az 53/2003. sz. törvény – a Munka Törvénykönyve, 269. cikk).
A kizárólagos illetékességre vonatkozó szabályok a polgári perrendtartás 117–121. cikkeiben találhatók. Ezek szerint:
az ingatlanjogokra vonatkozó kereseteket kizárólag az ingatlan fekvése szerinti bírósághoz lehet benyújtani. Amennyiben az ingatlan több bíróság illetékességi területén fekszik, a keresetet az alperes lakóhelye/tartózkodási helye szerinti bíróságon kell benyújtani, ha e bíróság egyike az illetékes bíróságoknak, ennek hiányában pedig bármely bírósághoz, amelynek területén az ingatlan fekszik. E rendelkezések vonatkoznak a birtokvédelmi keresetekre, a határkijelölésre vonatkozó keresetekre, az ingatlanjogok korlátozására vonatkozó keresetekre, valamint az ingatlan bírósági szétválasztására vonatkozó keresetekre, ha az osztatlan közös tulajdon nem öröklésből származik;
öröklési ügyekben az osztatlan közös tulajdon szétválasztásáig az elhunyt személy utolsó lakóhelye szerinti bíróság rendelkezik kizárólagos illetékességgel a következő keresetekre:
a végrendeleti rendelkezések érvényessége vagy végrehajtása;
az öröklés, annak költségei és az örökösök esetleges egymás elleni követeléseinek költségei;
az elhunyt hagyományosai vagy hitelezői által valamelyik örökös vagy a végrendeletet végrehajtó személy elleni keresetei;
a gazdasági társaságokra vonatkozó keresetek tekintetében a felszámolási/nyilvántartásból való törlésre irányuló eljárás befejezéséig az a bíróság rendelkezik kizárólagos illetékességgel, amelynek területén a vállalkozás székhelye található;
az alperes hivatala szerinti törvényszék kizárólagos illetékességgel rendelkezik a fizetésképtelenség/hitelezői megállapodások tekintetében;
a kereskedők fogyasztókkal szemben benyújtott kérelmei tekintetében a fogyasztó lakóhelye szerinti bíróság rendelkezik kizárólagos illetékességgel.
A felek írásban, vagy folyamatban lévő jogviták esetén a bíróság előtti szóbeli megállapodásban megegyezhetnek, hogy a tulajdonaikra és egyéb jogaikra vonatkozó ügyeket az illetékességgel rendelkező bíróság helyett más bíróság tárgyalja, kivéve, ha a bíróság kizárólagos illetékességgel rendelkezik. A fogyasztói jogok védelmére vonatkozó és jogszabályban meghatározott egyéb ügyekben a felek kizárólag a kártérítési igény felmerülését követően tehetnek illetékességi kikötést, az ezzel ellentétes megállapodások semmisek (a polgári perrendtartás 126. cikke).
A járulékos, kiegészítő és eseti kérelmeket annál a bíróságnál kell benyújtani, amely a főkövetelés tekintetében illetékes, akkor is, ha azok egyébként más bíróság hatáskörébe vagy illetékessége alá tartoznak, kivéve a fizetésképtelenségre vagy a hitelezői megállapodásra vonatkozó kereseteket. E rendelkezéseket kell alkalmazni akkor is, ha jogszabály határozza meg valamely különös kollégium vagy panel főkövetelésre vonatkozó illetékességét. Amennyiben a bíróság a felek egyike tekintetében kizárólagos illetékességgel rendelkezik, e bíróság minden félre vonatkozóan kizárólagos illetékességgel rendelkezik (a polgári perrendtartás 123. cikke).
Emellett a polgári perrendtartás 124. cikke szerint a főkövetelés tekintetében illetékes bíróság jár el a védelmek és kivételek ügyében is, kivéve a más bíróság kizárólagos illetékességébe tartozó előzetes kérdéseket, az eljárási kérdések tekintetében pedig az a bíróság jár el, amely előtt azok felmerültek.
A bíróságok eljárási jogosultságának általános hiányára mind a felek, mind a bíró az eljárás bármely szakaszában hivatkozhatnak. A hatáskör hiányára és az illetékesség közjogi jellegű hiányára való hivatkozást azon az első fokú tárgyaláson kell megtenni, amelyre a feleket megfelelően beidézték, az illetékesség magánjogi jellegű hiányára pedig kizárólag az alperes hivatkozhat védekezésében, vagy ha a védekezés nem kötelező, akkor legkésőbb azon az első fokú tárgyaláson, amelyre a feleket megfelelően beidézték. Amennyiben az illetékesség hiánya nem közjogi jellegű, az illetékességgel nem rendelkező bírósághoz keresetet benyújtó fél nem kérelmezheti az illetékesség hiányának megállapítását (az új polgári perrendtartás 130. cikke).
A határon átnyúló elemmel rendelkező polgári jogvitákban a felek számára a román jog szerint szabadon biztosított jogok tekintetében, ha a felek érvényesen megállapodtak, hogy e jogokra vonatkozó jogviták esetén a román bíróságok rendelkeznek joghatósággal, kizárólag a román joghatóságok járhatnak el az ügyben. Jogszabály ellenkező rendelkezésének hiányában a kereset elbírálására az a román bíróság jogosult, amely elé az alperest beidézték, ha az alperes a bíróságon megjelenik és az ügyben érdemben védekezik anélkül, hogy legkésőbb az első fokon eljáró bíróság által lefolytatott vizsgálati szakasz végéig kifogásolná a bíróság hatáskörét vagy illetékességét. A fenti két esetben a román bíróságok elutasíthatják a keresetet, ha az ügy összes körülménye alapján egyértelmű, hogy a jogvita semmilyen szempontból nem kapcsolódik szorosan Romániához (az új polgári perrendtartás 1066. cikke).
Lásd az 1., 2., 2.1., 2.2., 2.2.2.1., 2.2.2.2. kérdésekre adott válaszokat.
Utolsó frissítés: 13/06/2018

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
MIKOR LEHET ADÓMENTES AZ UTALVÁNY? - CAFETERIA 2019
KEDVEZMÉNYES ADÓZÁSÚ CAFETERIA KERET ÖSSZEGE
2015. december 11. - Kis István üzleti tanácsadó www.cegvezetoknek.hu
Ami a tényállást illeti, a felperes egy kft.-től 2011. február–december hónapokban munkavállalói részére munkaruházati és számítógép-használati utalványokat, 2011 decemberében sportutalványokat vásárolt 15 660 000 Ft értékben, azonban ezen összeg után a személyi jövedelemadót nem vallotta be. A munkavállalók az utalványokat készpénzért értékesíthették a kft.-nek.
A felperesnél folytatott utólagos adóhatósági ellenőrzés következtében az adóhatóság megállapította, hogy a felperes a munkavállalói részére teljesített kifizetések után 3 182 000 Ft személyi jövedelemadó levonását mulasztotta el, emiatt terhére 1 591 000 Ft mulasztási bírságot szabott ki és 555 000 Ft késedelmi pótlékot számított fel.
A döntést a másodfokon eljárt adóhatóság (alperes) helybenhagyta.
A bíróság az alperes határozatát részben megváltoztatta. Két munkavállaló nem ismerte el az átvett utalványok névértéken történő értékesítését a kft. felé (csupán átvételét), ezért a bíróság álláspontja szerint a tényállás az ő esetükben nem teljes körűen bizonyított, így az adóhatóság velük kapcsolatban tett megállapításait és az ezekkel kapcsolatos adóbírságnak és késedelmi pótléknak a törlését rendelte el, ezt meghaladóan a felperes keresetét elutasította. A többi munkavállaló kapcsán a bíróság szerint az alperes megalapozott és a jogvita eldöntésére irányadó anyagi jogi jogszabályi rendelkezéseknek megfelelő döntést hozott, mivel ők készpénzért értékesítették az utalványokat a kft.-nek.
Mindkét fél felülvizsgálati kérelmet nyújtott be az ügyben. Az alperes a kereseti kérelemnek helyt adó döntés hatályon kívül helyezését és a felperes keresetének elutasítását, a felperes pedig a keresetét elutasító jogerős ítéleti rendelkezés hatályon kívül helyezését és keresetének helyt adó határozat meghozatalát kérelmezte.
A Kúria vizsgálata annak megállapítására irányult, hogy a felperes cafeteria rendszere alapján a vizsgált időszakban foglalkoztatott munkavállalóinak juttatott számítógép-használati, munkaruha- és sportutalványok tekintetében alkalmazhatók-e az adómentes juttatásra vonatkozó törvényi rendelkezések.
A törvényi szabályozás értelmében az utalvány akkor minősül nem pénzben adott adómentes juttatásnak, ha a juttatás feltételei alapján megállapítható, hogy az mely termékre, szolgáltatásra, vagy milyen termék- vagy szolgáltatáskörben használható fel és egyebekben a juttatás körülményei megfelelnek az adómentességre vonatkozó rendelkezésekben foglalt feltételeknek. A Kúria szerint ebből következően nem egyes munkavállalói nyilatkozatok, utalvány-felhasználások elismerésére, értékesítésére vagy ezek tagadására vonatkozó előadások alapozzák meg e tárgyban az érdemi döntést.
A számítógép-használati és munkaruha-utalványok esetében egyértelműen beazonosítható volt, hogy azok teljes körűen visszakerültek a kft.-hez, a felperes munkavállalói még az átvétel napján értékesítették a kft.-nek az utalványokat. A bizonyítékok alapján a Kúria arra a megállapításra jutott, hogy a munkavállalók az utalványok első, felperes általi megvásárlásakor már tudomással bírtak arról, hogy az utalványok készpénz ellenében értékesíthetők a kft.-nek. Ráadásul az utalványok készpénzre váltására a munkavállalók munkahelyén került sor.
A Kúria hangsúlyozta: az adómentességet a felperesnek kellett volna bizonyítania, azonban azt az érvelését nem találták alaposnak, amely szerint azért nem jogszerűek a határozatok és a jogerős ítélet, mert a sportutalványok tekintetében nem állnak rendelkezésre a kft. megsemmisítési jegyzőkönyvei, mivel az egyéb rendelkezésre álló adatok, bizonyítékok értékelésére megfelelően került sor. A két munkavállaló tekintetében a Kúria kiemelte, hogy mindkét munkavállalók elismerte: a felperes képviselőjétől az utalványokat átvette. Az okirati bizonyítékokkal ellentétes nyilatkozataik ezért és azért sem fogadhatók el, mert az utalványok a havi átvételi íveken, bérlistákon, bérkartonokon, továbbá megsemmisítési jegyzőkönyveken is szerepelnek, nem adhatnak alapot az adóhatósági határozatok e körben történő hatályon kívül helyezésére.
adómentes utalvány számítógép használati utalvány

matches: bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
Az izraeli legfelsőbb bíróság elnöke lemondta a részvételt a megszállás 50-dik évfordulójára rendezendő állami ünnepségen » Izraelinfo
Kezdőlap Hírek Az izraeli legfelsőbb bíróság elnöke lemondta a részvételt a megszállás 50-dik évfordulójára...
Az izraeli legfelsőbb bíróság elnöke lemondta a részvételt a megszállás 50-dik évfordulójára rendezendő állami ünnepségen
Miriam Naor, a legfelsőbb bíróság elnöke - fotó: Kobi Gideon / GPO
A legfelsőbb bíróságot és az igazságszolgáltatás intézményét Neal Hendel bíró képviselte volna azon a rendezvényen, amelyet ma (szeptember 27.) rendeznek Gush Etzion ciszjordániai településen a kormányfő és miniszterek részvételével. Rivlin államelnök sem lesz jelen, annak ellenére, hogy meghívást kapott és a hivatalos meghívón résztvevőként jelölték meg a rendezők.
Az ünnepséget, amelyet a meghívó alapján „50 év letelepedés Júdea-Somronban” címmel tartanak Júdea-Somron, Ciszjordánia és a Golán fennsík felszabadítása”, a „történelmi országrészekre való visszatérés” 50-dik évfordulója alkalmából, a Kulturális Minisztérium Információs Központja szervezi. Mivel állami ünnepségről van szó, azon a hivatalos protokoll szerint a legfelsőbb bíróság képviselőjének is jelen kellene lenni. Miriam Naor, a legfelsőbb bíróság hamarosan leköszönő elnöke azonban úgy döntött, ezúttal az igazságszolgáltatás képviselője nem vesz részt az eseményen.
Az ünnepélyes meghívó
Naor irodája közleményben tudatta, hogy a bírónő akkor döntött a részvétel visszavonásáról, amikor az esemény meghívójának tartalma tudomására jutott, és erről a szervezőket is értesítették. A döntéssel a közlemény szerint Hendel bíró és Esther Hayut, a legfelsőbb bíróság hamarosan hivatalba lépő elnöke is egyetértenek.
Reuven Rivlin elnök sem vesz részt a szertartáson. Ő eredetileg külföldön lett volna ezen a napon, azonban annak ellenére, hogy az utat végül elhalasztották, nem hagyta jóvá részvételét. Rivlin egyébként nem bojkottálja a megszállt területeken rendezett ilyen jellegű eseményeket, az elmúlt héten például részt vett Kiryat Árbán egy „Hebron felszabadítása” elnevezésű ünnepségen.
Yariv Levin turisztikai miniszter (Likud) szerint „a jövőben ki kell hagyni a bírákat az állami rendezvények meghívottjainak listájáról. Akik eddig kételkedtek volna, most világosan láthatják, hogy a legfelsőbb bíróság bírái a tárgyalóterembe személyes, baloldali politikai napirendjükkel érkeznek és ez meg is látszik a döntéseiken, melyek sokszor sértik a telepeseket és a település-politikát” – nyilatkozta.
A ciszjordániai Etzion Regionális Tanács elnöke, Shlomo Neeman felszólította Naort, hogy vonja vissza a döntést és hozzáfűzte: „Nem lep meg Naor viselkedése. Mindig is állítottuk, hogy a település-politikával kapcsolatban nem bírói döntésekről, hanem a legmagasabb bírói tisztséget kihasználó, saját ideológián alapuló önbíráskodásról van szó. A bíróknak dönteniük kell: a zsidók Izrael földjére való visszatérésének históriájában, avagy a baloldal elveszített hatalma miatti hisztériában kívánnak részt venni.”
A Haaretz napilap arról is beszámolt, hogy a közszolgálati média és a hadsereg rádiója nem volt hajlandó leadni az állami ünnepséget reklámozó kormányzati hirdetést, amelyet Miri Regev miniszter olvasott fel. Mindkét médiaszerv sérelmezte, hogy a hirdetés szövegében a Palesztin Hatósághoz tartozó Hebron városa is szerepel, mint az ünnepelt “visszatérés” helyszíne (ahova izraeli állampolgárok egyébként nem is léphetnek be), illetve a benne szereplő szöveg, miszerint „visszatértünk hazánkba” ellentmondásos és vitatható – ezért a közmédia szabályai szerint nem sugározható.
„50 év letelepedés Júdea-Somronban”
50 év megszállás

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Üzenet folytatása: hétfő, június 03, 2013
“Na végre, hogy a bírókat is előveszik a hitelesek ellen elkövetett gaztetteikért!” – Dabasi Tamás
…”Elkövetési magatartásai; a hivatali kötelesség megszegése, a hivatali hatáskör túllépése, vagy a hivatali helyzettel való egyébkénti visszaélés…”
Dr. Léhmann György feljelentése törvényszéki bíró ellen…
Fővárosi Törvényszék Gazdasági Kollégiuma előtti 25.G.40.102/2013. számú, S……… É…… felperesnek M… Bank Zrt alperes elleni perben Dr. B. C. Z. bíró járt el, és az ide mellékelt elsőfokú ítéletet hozta.
Az ítélet 7. oldalán többek között a következők olvashatók:
„A bíróság megállapította azt is, hogy a keresettel támadott szerződéses kikötések, miszerint a kölcsönszerződés egyoldalúan módosítható – figyelemmel a szerződés létrejöttekor hatályos Hpt. 210. § 3. bekezdésében szereplő rendelkezésre – önmagukban nem jogszabálysértőek. Ugyanezen okból megállapította azt is a bíróság, hogy a támadott szerződéses kikötések nem sértik a 2/2012. (XII.10.) PK Véleményben megfogalmazott egyértelmű és érthető megfogalmazás elvét, a tételes meghatározás elvét, az objektivitás elvét, a ténylegesség és arányosság elvét, valamint az átláthatóság elvét sem. E körben rámutat arra is a bíróság, hogy a felperes keresetlevelében és a per során benyújtott előkészítő irataiban nem arra hivatkozott, hogy az egyoldalú szerződésmódosításnak az Üzletszabályzatban meghatározott feltételei jogszabálysértőek, illetőleg tisztességtelenek, hanem kizárólag arra, hogy a kölcsönszerződés 4.1. pontja és 6.4. pontja tisztességtelen. A felperes nem terjesztett elő keresetet sem a szerződés létrejöttekor hatályos, sem az azt követően hatályba lépett Üzletszabályzat rendelkezései érvénytelenségének megállapítása iránt, melyre tekintettel a Pp. 3. § 2. bekezdésében rögzített kereseti kérelemhez kötöttség elvére figyelemmel a bíróság jelen perben dönthetett a szerződés létrejöttekor hatályos Üzletszabályzatban, illetőleg az azt követően hatályba lépett Üzletszabályzat 1.3. pontjában foglaltak érvényességéről.”
Az idézett indokolás első mondata megállapítja tehát azt, hogy az egyoldalú szerződésmódosítás nem jogszabálysértő, majd a következő mondata úgy kezdődik, hogy „Ugyanezen okból megállapította azt is a bíróság…”
Ebből következően a bíróság abból, hogy a szerződésmódosítás nem jogszabálysértő, a második mondatában megállapította azt, hogy a támadott szerződéses kikötések nem sértik a 2/2012. (XII.10.) PK Véleményben megfogalmazott egyértelmű és érthető megfogalmazás elvét, valamint az átláthatóság elvét sem.
Nem másért nem sértik tehát az indokolás szerint a 2/2012. PK Véleményben megfogalmazott elveket, hanem csak azért, mert az egyoldalú szerződésmódosítás nem jogszabálysértő.
A 2/2012 (XII.10.) PK Véleménynek a bíróság által emlegetett rendelkezései a következők:
Ítéletet hozó bíró pontosan ugyanazokat a szavakat használta az ítéletben az elvek megnevezése során, mint amit a 2/2012 PK Vélemény meghatároz, melyből következően pontosan tudta azt az ítélet meghozatalakor, hogy ez a Kúriai Vélemény mit tartalmaz.
- tudta jól a Kúriai Véleményben írt „feltéve, hogy nem ütközik jogszabályba” szavakból azt, hogy csak akkor lehet a szerződési feltétel tisztességtelenségét megállapítani, ha nem ütközik jogszabályba, de a tudomása ellenére az ítéletben a bíró ennek ellenkezőjét állította. Azt, hogy az dönti el a szerződési feltétel tisztességtelenségét, hogy jogszabályba ütközik, vagy sem.
- tudta jól, hogy a Kúriai Véleményben egyenként ismertetésre került milyen körülmények döntik el azt, hogy egy szerződési feltétel mikor sérti meg az egyértelmű és érthető megfogalmazás elvét, a tételes meghatározás elvét, az objektivitás elvét, a ténylegesség és arányosság elvét, átláthatóság elvét, de mindezek helyett azt állította, hogy ezeket az elveket a perben felhozott szerződési feltételek azért nem sértették meg, mert megállapítható az, hogy a szerződésmódosítás nem jogszabálysértő.
Szándékosan, tudatosan, célzatosan fordult szembe eljáró bíró a Kúriai Véleményben írtakkal anélkül, hogy az ítéletben szembefordulásának okát megjelölte volna, és ezzel a hivatali kötelességét tartalmazó bírói esküt szegte meg:
Én ……………………………. esküszöm, hogy hazámhoz a Magyar Köztársasághoz hű leszek; az Alkotmányt és a jogszabályokat megtartom; a minősített adatot megőrzöm, a hatáskörömbe tartozó ügyekben részrehajlás nélkül, lelkiismeretesen, kizárólag a törvényeknek megfelelően járok el (az esküt tevő meggyőződésének megfelelően: Isten engem úgy segéljen).
Azt a kötelességét szegte meg, hogy részrehajlás nélkül, lelkiismeretesen járjon el. És mivel ennek a szándékos kötelezettségszegésnek eredményeként a kereset elutasította, nyilvánvaló célját elérte.
Az alperesi banknak előnyt, a felperesi adósnak hátrányt okozott.
Ezzel a magatartásával álláspontom szerint megvalósította ítéletet hozó bíró az alábbi bűncselekmény törvényi tényállását:
A Btk. 225. §-ban szabályozott hivatali visszaélés bűntette egy immorális magatartás, melynek társadalomra veszélyessége főleg abban realizálódik, hogy azok, akiket az állam a társadalmi, politikai, gazdasági feladatok végrehajtására elsődlegesen kijelöl, a hivatali tevékenységük végzésének tartamára fokozott védelemben részesít, e helyzetükkel visszaélve, jogtalan előnyökhöz jutnak, vagy másokat jogtalan hátrányokkal sújtanak.
E bűncselekmény jogi tárgya az államapparátus törvényes, szabályszerű működésébe, valamint az állami szervekbe és hivatalos személyekbe vetett bizalom.
Elkövetési magatartásai a hivatali kötelesség megszegése a hivatali hatáskör túllépése, vagy a hivatali helyzettel való egyébkénti visszaélés.
A hivatali kötelesség fogalmát tágan kell értelmezni.
élek és kérem T Legfőbb Ügyész Urat arra, hogy a fenti elkövetési magatartás alapján hivatali visszaélés bűncselekménye elkövetésének alapos gyanúja miatt a nyomozást
Dr. B……… C……… Z……… feljelentett ellen rendelje el és a nyomozás lefolytatását követő bírósági eljárásban bűnösségét a Btk. 225. § alapján állapítsák meg.
Siófokon 2013. június 2. napján.
Tel. 84/313-176 és 06-20/49-39-85l) ügyvéd irata e-mail: lehmann@invitel.hu
Dabasi Tamás Fb – Devizahitelesek Mentőöve – Fb
Közép-Európában több területen katasztrófariadót rendeltek el az árvizek miatt, több térségnél magasabb árhullám fenyeget, mint a 2002-es árvízkatasztrófa idején.
Németország déli és keleti részén számos folyó kilépett a medréből a hetek óta tartó esőzések miatt, májusban a sokévi átlag 178 százalékának megfelelő mennyiségű csapadék hullott, ráadásul az esős időjárás napokig folytatódhat. Bajorország, Baden-Württemberg, Türingia és Szászország számos településén vasárnap katasztrófariadót rendeltek el. Passauban van a legsúlyosabb helyzet, ahol három folyó, a Duna, az Inn és az Ilz találkozik.
A Duna árhulláma várhatóan 11,2 méteren tetőzik vasárnap este, ami több mint a kétszerese a 4,5 méteres átlagos vízállásnak, és meghaladja a 2002-ben regisztrált 10,8 métert. A passaui óvárosba már vasárnap délután is csak csónakkal lehetett bejutni, a városrész lakóit evakuálták.
Passaunál folyik össze a Duna, az Inn és az Ilz - most éppen a belváros utcáin. További képekért kattintson a fotóra!
Forrás: MTI/AP/Armin Weigel
Ausztria és Csehország jelentős területein is áradnak a folyók és a hegyvidéki patakok. A 2002-es árvíznél is magasabb árhullámra készülnek Ausztriában a Duna, az Inn és a Salzach mentén. A folyók vízállása vasárnap megközelítette és helyenként már meg is haladta a 2002-es rekord vízállást. Az árvízvédelmi hatóságok mindamellett bíznak abban, hogy a Duna mentén a legutóbbi nagy árvíz óta emelt védművekkel megelőzhetők lesznek a nagyobb károk.
Drámai a helyzet a Salzburg tartományi Pinzgau térségében, ahol két embert eltűnt, miután földcsuszamlás sodorta őket magával. A térség vasárnap a földcsuszamlások és a vízátfolyások miatt megközelíthetetlenné vált.
Csehországban hárman meghaltak az áradásokban, hárman pedig eltűntek. A cseh kormány este 21 órától az ország csaknem egész területére szükségállapotot hirdetett. Csehországban vasárnap is szünet nélkül esett az eső.
Magyarországon hétfő reggel 6-tól emelik harmadfokúra a készültséget a Duna felső szakaszánál. Magyarországon is elkezdődött a védekezés, Budapesten várhatóan kedden éri el az alsó rakpart szintjét az árvíz, és szombat este 800 centiméteres vízállással tetőzik majd. A magyarországi helyzetről bővebben itt olvashat.
Ha árvíz által sújtott területen tartózkodik, és szívesen megosztaná velünk helyszíni tapasztalatait, kérjük, írjon a írjon a hirugyelet@origo.hu címre.
Miféle kultúrharc?
A 2010-es kormányváltás óta liberális körök szeretik mondogatni, hogy Magyarországon kultúrharc van. Úgy értik, hogy összecsapnak a baloldalinak és jobboldalinak mondott politikai erők kulturális élcsapatai, vagy pontosítva: az orbáni hatalmi központ figurái kerülnek a kultúra fontos területeire. Való igaz, hogy váltják egymást a vezetők, fejesek jönnek-mennek, de a liberálisok és cionisták inkább a nemzeti színezet megjelenését vonják kritika alá. Hiszen, ahogy ők érvelnek, a művészeti szabadsággal ellentétes az, ha egy nemzeti-keresztény vonalvezetésűnek mondott vezető pozícióba kerül.
De a kormányzati magyarkodás távolról sem valódi nemzetszolgálat. Aki a nemzeti kultúra fölemelkedését látja megvalósulni az Orbán-kormány működése alatt, az olyannyira téved, hogy érdemesebb lenne talán tovább álmodni a nagy fideszes álmot, a politikai véleménnyilvánítás nyomasztó terhének vállalása helyett. Vezető kultúrpolitikus volt a közelmúltig egy olyan alak, aki gyomorforgató költeményeket vetett papírra az alkotói szabadság nevében, nem idézzük, hogy pontosan mit, csupán megjegyezzük, hogy a kultúrpolitika förtelmet akar nemzetiként eladni.
Az idegen és ellenséges „kulturális” betörés mára mindent meggyalázott és porig rombolt, ami számunkra értékes és védendő. A 2010-ig fennállt kormányzati irányítás nyíltan nemzetellenes volt, míg Orbánék módszeresebben, nemzeti jelszavakkal és sablonokkal működtetik a gépezetüket. Minden szavuk és gondolatuk egytől egyig hazugság. Kultúrharc azonban mégis van! Jobb- és baloldalinak nevezett cionista-bérencek harcolnak az egészséges magyar kultúra ellen. Megjegyezzük, hogy az egyébként valóban hiteles nemzeti Dörner Györgyöt, aki ellen kikelt a liberális propaganda, csupán saját nemzeti jellegének önigazolására jelölte ki a fideszes kultúrpolitika az Újszínház élére. A pártoskodástól mentes, igazi magyar kultúrát védőkön óriási a felelősség; harcoljunk hát érte!
Szerencsi Tamás
Bejegyezte: Andre dátum: 1:34 Nincsenek megjegyzések:

matches:
bíróság
§ 3
§ 2
bíróság
bíróság
bíróság


text:
2017. 07. 14. 10:15 | Épületes izék | Erunder | 795 | 0
2016. 03. 06. 16:11 | Napi izés téma | izébigyó | 1483 | 10
A devizahitelesek akár 300 Mrd-ot nyerhetnek
A bankok százmilliárdokat buktak, és most már a kormánynak is lépnie kell a devizahitelesek ügyében. Olyan elveket határozott meg a Kúria az egyoldalú kamatemelések tisztességtelenségének meghatározásához, amelyenek „nagyon kevés szerződés fog megfelelni„, mondta a legfelsőbb bíróság illetékese.
devizahitel bank árfolyamrés kúria
2014. 06. 16. 13:59 | Napi izés téma | Izé Groups | 1222 | 30
FatSnakeFoot | 2014.06.27. 16:39:30
http://index.hu/gazdasag/2014/06/27/itt_a_devizahiteles_torveny/
"Felkerült a parlament honlapjára a kormány várva várt devizahiteles törvényjavaslata. Az rögtön kiderül belőle, hogy nemcsak a deviza-, hanem a forintalapú hitelekre, valamint a pénzügyi lízingszerződésekre is vonatkozik. A végtörlesztők viszont kimaradnak belőle."
Szóval, a forint hitelesek sem maradnak ki a jóból.:) De gondolom, ha így lesz, akkor visszautasítják majd, mert a "köcsög deviza hitelesek miatt nem fogok szopni"...
Ez viszont érdekes és ebből még lehetnek gondok és újabb perek:
"a fenti kérdésekkel foglalkozó pereket a törvény leállítja, és a végrehajtásokat felfüggeszti"- és az eddig befizetett perköltséget és egyéb kiadásokat ki fogja visszafizetni a károsultaknak(legyen az pénzintézet vagy magánszemély)?!
Az összes devizahitel semmis!!! - még a Kúria sem tudta értelmezni a szerződést 8 hónap alatt, amit az ügyfél 20 perc alatt írt alá...
devizahitel hitel banki korrupció bankok bank kásler árpád magyar hitelesek
2013. 01. 19. 12:48 | Napi izés téma | norbertvincze | 4369 | 34
norbertvincze | 2013.01.28. 03:24:55
2011. 12. 21. 12:03 | Filmizék | Purple | 2368 | 15
Purple | 2012.10.29. 16:51:57
Annyira jó a 2. évad. Már minden bajom van, hogy legyen már új rész, annyira kíváncsi vagyok mi lesz. :D Betegebb, mint az első.
Eladó Nagy-Britannia egyik legkísértetiesebb ingatlana, a Wymering Manor.
Szellemek lakta kúria 130 millió forintért
wymering manor anglia szellem szellemek kísértetek szellemház kísértetház
2010. 09. 13. 09:13 | Épületes izék | izébigyó | 5322 | 7
Erunder | 2010.09.13. 13:57:25
Azért lehet ennyire drága, mert a szellemek nem kérnek bért, viszont ha összehaverkodsz velük, akkor reggelente behozzák az újságot, főznek kv-t, és csinálnak reggelit. Felveszik a kedvenc műsorod, ha lemaradnál róla, és minden melót megcsinálnak a ház környékén. Kvázi ingyen cselédek.
Mondjuk lehet számolni kell vele, hogy egyszer mégis benyújtják a számlát, és fizetségként a lelkedet kérik. :D
103 éves ház a szigeten
épület lakás sziget sziklán szikla kastély kúria rhode island
2008. 09. 19. 12:33 | Épületes izék | izébigyó | 4723 | 13
Skatopia | 2008.09.19. 18:40:19
áldozatokat néha hozni kell :D

matches: Kúria bíróság kúria Kúria kúria kúria


text:
Ez az oldal az észtországi eljárások költségeiről ad tájékoztatást.
A jogi tanácsadók díjait nem Észtországban szabályozzák.
Az ügyvédi díjakat nem szabályozza Észtországban.
Barristeri rangú ügyvédek
Az ügyvédi díjak nem tartoznak Észtországban a szabályozás hatálya alá.
A végrehajtók díját a végrehajtó-törvény szabályozza Észtországban. A végrehajtó díja lehet az eljárás megindításának díja, az eljárás alapdíja és a végrehajtási tevékenységekért fizetendő díj. A végrehajtó a szakmai szolgáltatás nyújtásáért is díjat számít fel.
Észtországban nem szabályozzák a díjakat – azt az ügyfélmegállapodás határozza meg. Az ügyvédi iroda vagy az ügyvéd végzéséért felelős személy adja meg a kezdeti árat az ügyfélnek, és kifejti, hogyan jutottak hozzá a számhoz. Az ügyfél megtéríti azokat a szükséges költségeket, amelyek az ügyvédi irodát működtető ügyvédnél vagy személynél merültek fel.
A polgári peres felek megállapított költségeit a polgári perrendtartás 139–144. szakasza, valamint a pereskedés és a peren kívüli költségek jelentette költségek határozzák meg. A bírósági illetékek az állami költségek, az adósságleírás és a felülvizsgálati költségek. A bíróságnak minden esetben nyilvántartást kell vezetnie az ügyben felmerült eljárási költségekről, beleértve az ügy vizsgálatának költségeit is.
A polgári eljárás azon szakasza, ahol az állandó költségeket ki kell fizetni
A következő költségeket az eljárást kezdeményezésért folyamodó félnek előzetesen meg kell fizetnie, vagy eljárási cselekményt kell lefolytatni:
az állam által fizetendő díj;
semmisségi biztosíték;
a mulasztásról szóló ítéletet hatályon kívül helyező petíció biztosítéka;
az eljárás újraindításához vagy a megbízatás visszaállításához szükséges biztosíték;
az eljárási iratokat továbbító bírósági végrehajtók költségei;
az Ametlikud Teadaande-ban vagy egy újságban idézett idézések vagy értesítések közzétételének költségei;
az ügy vizsgálatának egyéb költségei, a bíróság által meghatározott mértékben.
A bírósági szabályok eltérő hiányában a szakértők, tolmácsok és fordítók javadalmazását az eljárásban részt vevő azon fél előlegezi meg, aki a költségviselést eredményezte.
A bíróság véglegesen meghatározza a visszatérítést és a visszatérítendő eljárási költségeket, valamint a végső határozatban, illetve a főeset végső határozatának hatálybalépését követően odaítélendő eljárási költségeket.
A büntetőeljárásban részt vevő felek által megállapított költségeket a büntetőeljárási törvénykönyv 175–179. cikke, valamint az eljárási költségek, a különleges költségek és a járulékos költségek teszik ki.
Ha az eljárásban részt vevő félnek több tagja vagy képviselője van, a részükre fizetett javadalmazást az eljárási költségek között kell feltüntetni, amennyiben az nem haladja meg az egy tanácsadónak vagy képviselőnek szokásosan fizetett díjazást.
Ha a gyanúsított vagy a vádlott saját maga fedezi a védelemhez szükséges költségeket, az eljárási költségek tartalmazzák a szükséges költségeket. Az eljárási költségek nem tartalmazzák azokat a túlzott költségeket, amelyek nem merültek volna fel, ha a képviselő részt vett volna.
Azok a költségek, amelyek az eljárásban részt nem vevő személyek részéről merülnek fel, és amelyek a szakértői elemzések elvégzéséhez kapcsolódnak, a igazságügyi vizsgálatról szóló törvényben meghatározott feltételeknek és szabályoknak megfelelően kerülnek megtérítésre.
Felmentés esetén az eljárási költségeket az állam téríti meg. Elítélés esetén az eljárási költségeket az elítélt elkövető téríti meg. Részleges felmentő esetben a költségeket az állam visszatéríti a terhelt felmentésének mértékével összhangban. Az eljárási költségek visszatérítésére vonatkozó kötelezettség a végső határozat hatályba lépését követően keletkezik.
Polgári kereset elutasítása esetén a polgári peres eljárás biztosításával kapcsolatos eljárási költségeket az áldozat téríti meg. Ha a polgári kereset teljes mértékben teljesül, a polgári kereset biztosításával kapcsolatos eljárási költségeket az elítélt elkövető vagy az alperes megtéríti. Ha a polgári jogi fellépés részben teljesül, a bíróság az áldozat és az elítélt elkövető vagy az alperes közötti polgári peres eljárás biztosításával kapcsolatos eljárási költségeket megosztja, az összes körülményt figyelembe véve. A polgári peres eljárás felülvizsgálatának megtagadása esetén a polgári peres eljárás biztosításával kapcsolatos eljárási költségeket az állam téríti meg.
Észtországban nem engedélyezik, hogy az egyének alkotmányos felülvizsgálat iránti kérelmet nyújtsanak be. A felülvizsgálat költségeit az állami költségvetés fedezi. A szakértők bevonása a bírósági eljárásokba ugyanolyan feltételek mellett jár, mint a szakértői díjak megfizetése a polgári eljárásokban.
Az alkotmányos eljárások szakasza, ahol az állandó költségeket ki kell fizetni
Az alkotmányossági eljárásban a peres felek nem viselnek állandó költségeket.
Javasolja, hogy ügyfeleiket tájékoztassák a jogi szolgáltatások nyújtásához kapcsolódó tevékenységek teljes köréről és az összes felmerülő költségről. Az ügyvédi iroda vagy az ügyvéd végzéséért felelős személy adja meg a kezdeti árat az ügyfélnek, és kifejti, hogyan jutottak hozzá a számhoz.
Az eljárásban való részvétel költségei
A pernyertes fél viseli a bíróság által ésszerűnek ítélt és nem a pervesztes fél által viselendő költségek tekintetében a jogi képviselő vagy tanácsadó díjazását.
A vesztes fél által viselendő költségek
A költségek meghatározására vonatkozó ítélkezési gyakorlat szerint a pervesztes félnek vissza kell térítenie a pernyertes fél költségeit, amely a következőket foglalhatja magában:
a tanúkkal, szakértőkkel, tolmácsokkal és fordítókkal kapcsolatos költségek, valamint az eljárásban részt nem vevő személy által végzett szakértői elemzés költségei, amelyeket a igazságügyi vizsgálótörvény alapján kell megtéríteni;
dokumentumok és fizikai bizonyítékok beszerzésének költségei;
ellenőrzési költségek, beleértve a bíróságon felmerülő utazási költségeket;
eljárási iratok benyújtásának, továbbításának és kiadásának költségei;
a polgári jogi ügy értékének meghatározásához kapcsolódó költségek;
az eljárásban részt vevő felek képviselőihez és tanácsadóihoz kapcsolódó költségek;
az eljárásban részt vevő felek részéről felmerülő utazási, postai, kommunikációs, szállás- és egyéb hasonló költségek;
az eljárásban részt vevő felek által ki nem fizetett jövedelem vagy egyéb állandó jövedelem;
a tárgyalást megelőző, törvény által megállapított eljárások költségei, kivéve, ha a keresetet a tárgyalást megelőző eljárás lezárását követő hat hónapon belül nyújtották be;
a végrehajtónak az intézkedés biztosítására vonatkozó díja, valamint az intézkedés biztosításával kapcsolatos döntés végrehajtásának költségei;
a végrehajtó díja az eljárási iratok kézbesítésére;
eljárási költségek viselésével kapcsolatos eljárási segítségnyújtás iránti kérelem feldolgozásának költségei;
a gyorsított fizetési meghagyásos eljárás költségei;
egyeztető eljárásban való részvétel költségei abban az esetben, ha a bíróság a feleket a Pp. 4. § (4) bekezdése alapján köteles részt venni, vagy ha az eljárásról szóló törvény 1. § (4) bekezdése szerinti tárgyalást megelőző békéltetési eljárás kötelező.
Az eljárásban részt vevő fél javára, amely az eljárás költségei szempontjából indokolt, csak a szükséges és ésszerű költségeket lehet az eljárásban részt vevő félként elismerni.
Hol találhatok információkat az észtországi költségforrásokról?
A költségek meghatározásának jogalapját a következő jogi aktusok tartalmazzák:
A polgári perrendtartás;
Az állami díjakról szóló törvény;
a polgári perrendtartás alapján kibocsátott jogi eszközök.
Milyen nyelveken szerezhetek információt az észtországi költségforrásokról?
A költségforrásokra észt nyelven áll rendelkezésre információ.
A költségekről és a forrásukról tájékoztatást nyújtó észt jogi eszközök angol nyelvű fordítása megtalálható a Riigi Teatajában (Állami Közlöny) honlapján.
Hol találhatok információkat a közvetítésről?
Az Igazságügyi Minisztérium felelős a polgári és kereskedelmi ügyekben végzett közvetítés egyes szempontjairól szóló 2008/52/EK irányelv végrehajtásáért. A közvetítéssel kapcsolatos általános kérdések az Igazságügyi Minisztérium e-mail címére küldhetők: Info@just.ee.
A polgári ügyekben folytatott békéltetési eljárást az egyeztető törvény szabályozza, amely rögzíti a közvetítők jogait és kötelezettségeit, valamint iránymutatást nyújt a közvetítő segítségével megkötött megállapodások végrehajtásához és érvényesítéséhez. A törvény értelmében egyeztető eljárás lefolytatására a következők jogosultak:
az a természetes személy, akinek az eljárásban részt vevő felek megbízták az eljárás lefolytatásának feladatát;
a törvényben meghatározott esetben az állam vagy a helyi önkormányzat békéltető testülete.
Ami a családjogi közvetítés igénybevételét illeti, a Szociális Minisztérium ösztönzi a családjogi közvetítők tevékenységének fejlesztését. A Közvetítői Egyesület észt szervezetének honlapja észt és angol nyelven egyaránt tartalmaz információkat. Hasonlóképpen, az Észt Gyermekjóléti Unió — a gyermekek jogait támogató nonprofit szervezet – tanácsot ad a külön- vagy válalkozni kívánó szülőknek, és arra ösztönzi őket, hogy gyermekeik érdekeinek védelme érdekében használják fel a békéltetői szolgáltatásokat. Az Unió képzéseket is szervez a családjogi közvetítői eljárás területén.
A költségekről szóló weboldal
A bírósági eljárásokhoz kapcsolódó költségek és azok összege az ügy típusától, időtartamától és összetettségétől függ. A bírósági eljárásokkal kapcsolatos költségekre vonatkozó információk elsődleges forrásai a bírósági eljárásokat és az állami díjakról szóló törvényt szabályozó kódexek. Az Igazságügyi Minisztérium kiadja a Riigi Teataja (Állami Közlöny) hivatalos kiadványát, amely a következőkhöz biztosít hozzáférést:
Törvények és rendeletek;
A Legfelsőbb Bíróságról szóló határozatok és a nemzetközi megállapodások;
A Riigi Teataja tartalmazza a törvények, a kormányrendeletek és a kormányrendeletek, a miniszteri rendeletek, az Eesti Pank (Észt Bank) elnökének rendeletei, a Nemzeti Választási Bizottság rendeletei, a parlamenti határozatok, a városi és városi tanácsi rendeletek, valamint a városi és városi önkormányzati rendeletek hivatalos egységes szerkezetbe foglalt változatait. Az Állami Közlönyben közzétett jogszabályok és egyéb dokumentumok 1990 óta állnak rendelkezésre.
A bírósági weboldal 1996 óta tartalmaz statisztikákat az első- és másodfokú bírósági eljárásokról.
Az egyes eljárásokért fizetendő állami díjat az állami díjakról szóló törvény határozza meg.
A végrehajtók munkadíját a végrehajtó-törvény állapítja meg.
Az egyes eljárástípusok összesített átlagköltségére vonatkozóan nem állnak rendelkezésre statisztikák.
A végrehajtási díj mértéke szintén héa, 20%.
Ahhoz, hogy a nyilatkozattevő visszatéríthesse az eljárási költségeket, a nyilatkozattevőnek meg kell erősítenie, hogy nem regisztrált hozzáadottérték-adó (héa) tekintetében, vagy más okból nem igényelheti vissza a héát.
2009. július 1-jén Észtországban a héakulcs 20% -os.
Segítségnyújtás jogi eljárás esetén
Az állami költségmentesség a támogatás nyújtásának egyik módja, és a polgári eljárások során nyújtott állami támogatás odaítélésére vonatkozó eljárást a polgári perrendtartás eljárási szabályzata szabályozza.
Nem nyújtható eljárási támogatás természetes személy részére, ha:
az eljárás költségei várhatóan nem haladják meg a kérelmező átlagos havi jövedelmének kétszeresét a kérelem benyújtását megelőző négy hónap átlagos havi jövedelme, az adók és a kötelező biztosítás, valamint a jogszabályban előírt tartási kötelezettségek, valamint a lakhatás és a szállítás ésszerű költségei alapján kiszámítva;
az eljárási támogatás kérelmezője az eljárás költségeit azon meglévő és könnyen értékesíthető eszközeinek terhére viseli, amelyeket a törvény szerint be lehet vinni;
A kérelmező gazdasági helyzetének értékelésekor figyelembe kell venni a kérelmező vagyonát és jövedelmét, valamint a velük együtt élő családtagok vagyonát, túlélő hozzátartozóik számát, a lakhatás ésszerű költségeit és egyéb ésszerű körülményeket.
Az állam eljárási segítséget nyújthat a polgári perrendtartás értelmében. az állam által garantált jogi segítségnyújtás típusait, valamint az ilyen jellegű költségmentesség feltételeit és szabályait az állami támogatásokról szóló törvény szabályozza.
Az Észt Köztársaságban vagy az Európai Unió egy másik tagállamában lakóhellyel rendelkező természetes személynek, illetve az Észt Köztársaság vagy az Európai Unió egy másik tagállamának állampolgárságával rendelkező természetes személynek költségmentességet kell biztosítani, kivéve az e szakasz (2) bekezdésében meghatározott esetet. A lakóhely e törvény szerinti meghatározása céljából, a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló európai parlamenti és tanácsi 62. cikk (HL L 351., 2012.12.20., 1. o.). A költségmentesség bármely más természetes személy részére csak akkor adható, ha az Észtországra vonatkozó, kötelező erejű nemzetközi kötelezettség eredménye.
Az állami költségmentesség elutasításának okait az állami támogatásokról szóló törvény 7. szakasza tartalmazza.
További információk: állami költségmentesség az Észt Ügyvédi Kamara honlapján.
A gyanúsítottak és vádlottak számára nyújtott költségmentességgel kapcsolatos egyéb feltételek
A gyanúsítottak és vádlottak számára nyújtott költségmentesség feltételei ugyanazok, mint az áldozatok esetében.
Az állami díjak megfizetése alóli mentesség és az állami díjak csökkentése alapját az állami díjakról szóló törvény 3. fejezete sorolja fel.
A polgári ügyekben eljáró bíróságnak, az ítéletben vagy az eljárást befejező ítéletben meg kell állapítania az eljárási költségeknek az eljárásban részt vevő felek közötti felosztását. A bíróság adott esetben megjelöli a felek által viselendő eljárási költségek arányát. Ha a felsőbb bíróság az ítéletet módosítja vagy új ítéletet hoz anélkül, hogy az ügyet új tárgyalásra utalja, a bíróság szükség esetén ennek megfelelően módosítja az eljárási költségek felosztását.
A bíróság az eljárásban részt vevő fél javára dönt az eljárás költségeinek megtérítendõ összegéről, amelyet az eljárás érdemi eredménye igazol:
az eljárást lezáró határozatban vagy eljárásban, vagy
a bírósági eljárás befejezését követően az eljárási költségeket meghatározó rendelet.
Az eljárási segítségnyújtás, ideértve a költségmentességet is, nem zárja ki, illetve nem korlátozza a kedvezményezett azon kötelezettségét, hogy a másik fél költségeit bírósági egyezség alapján térítse meg. Az a fél, akivel szemben a határozatot hozták, teljes egészében viseli az eljárás költségeit, még akkor is, ha a fél mentesül az eljárási költségek alól, vagy az eljárás költségeire vonatkozó eljárási támogatást kapott.
A kereset rendezése esetén a bíróság az alperest az eljárás azon költségei között kezeli, amelyek tekintetében az igénylő mentesül vagy köteles részletekben fizetni az eljárás tárgyát képező eljárás részével arányosan.
Ha a perbeli egyezség hatályba lépett, vagy a bíróság azonnal végrehajthatónak nyilvánította, a jogosult a határozat végrehajtása céljából fellebbezést nyújthat be a végrehajtóhoz. Ha a bírósági határozat végrehajtására vonatkozó önkéntes végrehajtási határidőt nem rendelik ki, akkor azt a végrehajtó határozza meg. Az időtartam nem lehet 10 napnál rövidebb, és nem haladhatja meg a 30 napot. A végrehajtó a beszedő hozzájárulásával 30 napot meghaladó ideig elrendelheti a végrehajtási okirat önkéntes végrehajtásának időtartamát.
Ha a bíróság másként nem rendelkezik, a szakértő a bíróság által meghatározott mértékben kifizeti a költségeket kérelmező felet. Ha mindkét fél kérelmet nyújt be, vagy ha a bíróság beidézi egy szakértőt, a költségek a felek között egyenlően oszlanak meg.
A szakértő a kormány rendelete által megállapított óradíjat az órabérben meghatározott órabér mértékéig fizeti. A szakértői díj szakértői díja a minimális óradíj 10–40-szerese. A fizetendő óradíj meghatározása során a bíróság a következőket veszi figyelembe:
a szakértő képesítései;
a munka összetettségének szintje;
a szükséges eszközök használata során felmerülő, elkerülhetetlen költségek;
minden olyan különleges körülmény, amely mellett a szakértő elvégezte a szükséges munkát.
A szakértői vélemény elkészítésével és összeállításával kapcsolatos költségeket szintén vissza kell téríteni, beleértve a vizsgálat során felhasznált anyagokkal és létesítményekkel kapcsolatos szükséges kiadásokat is, de legfeljebb a szakértő költségeinek 20% -át, valamint az utazás költségeit és a tárgyalásból adódó szükséges költségeket, különösen a szállás és az étkezés költségeit.
A szakértőnek fizetendő díjat és a megtérítendõ szakértő költségeit a szakértő részvételével eljáró bíróság ítélete határozza meg.
A szakértők csak kérésre kapnak javadalmazást. Ha a szakértő teljesítette kötelezettségét, a bíróság a fizetendő díjat attól függetlenül fizeti meg, hogy az eljárásban részt vevő felek előzetesen megfizették-e a költségeket, vagy elrendelték-e a perköltségek felvállalását.
Az igazságügyi hatóságok által végzett igazságügyi szolgálatok költségeit és a szakértői testület költségeit az igazságügyi szakértői felszerelés állapítja meg.
A szakértői díjak és a közegészségügyi igazságügyi intézmények által végzett szakértői értékelés költségei az eljárási költségek részét képezik, és azokat a pervesztes fél az eljárási költségekkel azonos módon téríti meg.
A bírósági eljárásban részt vevő peren kívüli tolmácsokat óradíj ellenében fizetik, a minimális nemzeti órabér 2–40-szerese. A fordítók a fordítás minden oldalán díjat fizetnek, amely a minimális órabér legfeljebb 20-szöröse. A minimálbért a köztársasági kormány rendelete határozza meg.
A tolmácsoknak vagy fordítóknak fizetendő díjat és a megtérítendõ költségeket a tolmács- vagy a fordítói bíróság ítélete határozza meg.
A fizetendő óradíj meghatározása során a bíróság figyelembe veszi a tolmács vagy a fordító képesítését, összetettségét, a felmerült elkerülhetetlen költségeket, valamint azokat a sajátos körülményeket, amelyek között tolmácsolás vagy fordítás szükséges.
A tolmács jogosult továbbá a bírósági eljárás eredményeként felmerült utazási és egyéb költségek megtérítésére, különösen a szállás és étkeztetés költségeire.
A tolmácsok és fordítók csak kérésre kapnak javadalmazást. A bíróság a tolmács vagy a fordító után fizeti meg a díjat, függetlenül attól, hogy az eljárásban részt vevő felek előzetesen megfizették-e a költségeket, vagy megrendelték a költségeket a felektől.
A tolmácsok és fordítók díjai az eljárási költségek részét képezik, és azokat a pervesztes fél a pernyertes fél számára az eljárási költségekkel azonos módon téríti meg.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság