Törvénytár: Az illetékekről - Vl.
Az illetékekről - Vl.
VI. Fejezet246
37. §247 (1) A bírósági eljárásért e törvényben megállapított illetéket kell fizetni.
(3) A bíróság, valamint büntető ügyben a nyomozó hatóság által készített iratmásolat illetékére - ha e törvény másként nem rendelkezik - a melléklet IV. címében foglaltak az irányadók.
38. §248 (1) Az illetéket az eljárást kezdeményező fél az eljárás megindításakor köteles megfizetni, kivéve, ha az illeték megfizetéséről utólag kell határozni. Az utóbbi esetben az illetéket az viseli, akit a bíróság erre kötelez.249
(2) Több kötelezett esetén - ha az érvényesített jog nem osztható meg, vagy az érdekeltség aránya egyébként nem állapítható meg - a kötelezettek egyetemlegesen, egyébként az érdekeltség arányában kötelesek az illetéket megfizetni.
A POLGÁRI ELJÁRÁSI ILLETÉKEK
39. §250 (1) A polgári peres és nemperes eljárásban az illeték alapja - ha törvény másként nem rendelkezik - az eljárás tárgyának az eljárás megindításakor fennálló értéke, jogorvoslati eljárásban pedig a vitássá tett követelés vagy követelésrész értéke.251
(2) A Pp. 24. §-a (2) bekezdésében felsorolt perekben az illeték számításának alapja az ott meghatározott pertárgy értéke.252
(3)253 Ha az eljárás tárgyának értéke az (1) bekezdésben foglaltak szerint nem állapítható meg, és ha törvény másként nem rendelkezik, az illeték számításának alapja:254
a) a helyi bíróság előtt a peres eljárásban 350 000 forint, a nemperes eljárásban 200 000 forint;
c) az ítélőtábla előtt fellebbezési eljárásban, peres eljárás esetén 600 000 forint, nemperes eljárásban 300 000 forint;
- fellebbezési eljárásban 500 000 forint,
- felülvizsgálati eljárásban 700 000 forint.
40. §255 (1) Ha a fél egy eljárásban egy jogviszonyból eredő több igényét vagy több jogviszonyból eredő igényeit érvényesíti, az eljárás tárgya értékének megállapításakor - a járulékok figyelmen kívül hagyásával - az előterjesztett igények együttes értékét kell figyelembe venni.
(3) A választottbírósági ítélet vagy egyezség érvénytelenítése iránti eljárásban az illetéket a választott bírósági határozatban megállapított perérték alapján, ennek hiányában a 39. § (3) bekezdésében foglaltak szerint kell meghatározni.
(4)256 A fizetési meghagyásos eljárás során előterjesztett fellebbezés illetékének alapja megegyezik az eljárásért fizetendő díj alapjával.
41. §257 (1) Ha a bíróság az eljárás tárgyának értékét a fél által megjelöltnél magasabb összegben állapítja meg, az illeték alapjának ezt kell tekinteni.
(2) Az eljárás tárgya értékének a felek által történő leszállítása vagy annak utólag alacsonyabb összegben történt megállapítása esetén az illetékalap mérséklésének - ha e törvény kivételt nem tesz - nincs helye. Ha az eljárás tárgyának értéke a fél nyilatkozata alapján emelkedik, a változtatást tartalmazó iraton le kell róni, illetve fel kell jegyezni azt az illetékkülönbözetet, amely az eljárás megindításakor fizetett, illetve figyelembe vett és a magasabb érték alapulvételével kiszámítható illeték között mutatkozik.
42. §258 (1)259 A 39-41. §-ban meghatározott illetékalap után - ha e törvény másként nem rendelkezik - az illeték mértéke:
g) egyéb nemperes eljárásokban - a közigazgatási nemperes eljárás kivételével - az eljárás tárgya értékének 3%-a, de legalább 5000 forint, legfeljebb 250 000 forint.
(2)260 Ha az (1) bekezdés c) pontjában említett eljárás az első tárgyaláson érdemben nem fejeződik be, az illetéket az a) pont szerinti mértékre kell kiegészíteni. Ha a fizetési meghagyásos eljárás perré alakul (ideértve azt az esetet is, ha a felperes a keresetlevelet a fizetési meghagyás kibocsátása iránti kérelmet elutasító, illetve az eljárást megszüntető végzés jogerőre emelkedését követő harminc napon belül a bírósághoz benyújtja vagy annak címére ajánlott küldeményként postára adja), az a) pont szerinti mértékű illetéket kell fizetni, melybe a fizetési meghagyásos eljárásért fizetendő díj - esetleges kedvezményekkel csökkentett - összegét be kell számítani.
(4)261 A birtokháborítás megszüntetése iránti perben a közigazgatási hatóság eljárásáért fizetett illetéket a bírósági eljárás illetékébe be kell számítani.
(5)262 Ha ugyanazon határozat alapján, ugyanannak a követelésnek a végrehajtását több, egyetemlegesen kötelezett adóssal szemben egyidejűleg kérik, az (1) bekezdés d) pontja szerinti illetéket csak az egyik adós vonatkozásában előterjesztett végrehajtási kérelem után kell megfizetni, a további, egyetemlegesen kötelezett adós, adósok vonatkozásában előterjesztett végrehajtási kérelem után adósonként 5000 forint illetéket kell megfizetni. Az így megfizetett összes illetéket az egyetemlegesen kötelezett adósokon egyenlő arányban kell behajtani.
43. § (1)263 A házassági bontóper illetéke 30 000 forint.
(3)264 A közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata iránti eljárás illetéke - ha törvény másként nem rendelkezik, és a határozat nem adó-, illeték-, adójellegű kötelezettséggel, társadalombiztosítási járulék- vagy vámkötelezettséggel, versenyüggyel, sajtótermékkel és médiaszolgáltatással - kivéve a panaszügyeket -, elektronikus hírközléssel vagy közbeszerzéssel kapcsolatos - 30 000 forint.
(4)265 A kisajátítási kártalanítási határozat jogalap tekintetében történő felülvizsgálata esetén az illeték mértéke 10 000 forint.
(5)266 A Pp. 349. §-ában meghatározott munkaügyi perek illetéke - ha az eljárás tárgyának értéke nem állapítható meg - 10 000 forint.
(6)267 Bármely bíróság előtt az általános meghatalmazás illetéke 18 000 forint.
(7)268 A közigazgatási nemperes eljárások illetékének mértéke 10 000 forint.
(8)269 A csődeljárás és a felszámolási eljárás során benyújtott kifogás, valamint a végrehajtási kifogás illetéke 15 000 forint. Ha a kifogás alapos, a bíróság a kifogásnak helyt adó döntésében hivatalból rendelkezik a kifogás illetékének a kifogást előterjesztő részére történő visszatérítéséről.
44. §270 (1)271 A csődeljárásról, a felszámolási eljárásról és a végelszámolásról szóló 1991. évi XLIX. törvény 3. § (1) bekezdés a) pontjában meghatározott és jogi személyiséggel rendelkező gazdálkodó szervezetek felszámolási eljárásának illetéke 80 000 forint, csődeljárásának illetéke 50 000 forint, jogi személyiséggel nem rendelkező gazdálkodó szervezet esetében pedig a felszámolási eljárás illetéke 30 000 forint, a csődeljárás illetéke 30 000 forint.
45. § (1)273 A cégbejegyzésre irányuló eljárás illetéke:
a)274 nyilvánosan működő részvénytársaság, illetve az európai részvénytársaság esetében 600 000 forint,
b)275 zártkörűen működő részvénytársaság, korlátolt felelősségű társaság esetében 100 000 forint,
c)276 az a) és b) pont alá nem tartozó egyéb jogi személy esetén - az (1a) bekezdésben foglalt kivétellel - 100 000 forint,
d) jogi személyiség nélküli gazdasági társaság esetén 50 000 forint,
e) egyéni cég esetén 30 000 forint,
f)277 külföldi székhelyű vállalkozás magyarországi fióktelepe esetén 50 000 forint,
g)278 külföldi vállalkozás közvetlen kereskedelmi képviselete esetén 50 000 forint.
(1a)279 A szociális szövetkezet bejegyzésére irányuló eljárás illetékmentes.
(2) Ha a cégbejegyzésre irányuló kérelemben fióktelep bejegyzését is kérik, az (1) bekezdésben meghatározott illetéken kívül további illetéket nem kell fizetni.
(3)280 Az egyszerűsített eljárással történő cégbejegyzési kérelem illetéke:
amennyiben az egyszerűsített cégbejegyzésre irányuló kérelem benyújtása után megállapítást nyer, hogy a kérelmező az egyszerűsített bejegyzés igénybevételére nem jogosult, a cégbíróság felhívást bocsát ki az illeték (1) bekezdés szerinti összegre történő kiegészítésére.
(3a)281 A jogutód nélkül megszűnt gazdálkodó szervezet vagyontárgyára vonatkozóan jognak vagy ténynek a csődeljárásról és a felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény 83/A. §-a, 83/C. §-a szerinti törlésére irányuló bírósági nemperes eljárás illetéke 10 000 forint.
(3b)282 Az e §-ban nem említett egyéb cégbírósági eljárás illetéke 15 000 Ft.
(4)283 Az átalakulás, minősített többséget biztosító befolyás létrejötte, valamint az elismert vállalatcsoportként való működés, illetve a nyilvánosan működő részvénytársaság cégadataira vonatkozó változás bejegyzése iránti kérelem illetéke 50 000 Ft. Ez az illeték magában foglalja az átalakulással, minősített többségi befolyás létrejöttével, valamint az elismert vállalatcsoportként való működés bejegyzésével egyidejűleg bejelentett más változásokért fizetendő illetéket is.
(5)284 A cég vagyonában bekövetkezett változás bejelentése iránti eljárásért az (1) bekezdésben meghatározott illeték 40%-át kell megfizetni. Ez az illeték magában foglalja az egyidejűleg bejelentett más változásokért fizetendő illetéket is.
(6)285 A cégkivonat elkészítésének illetéke 5000 forint, a cégbizonyítvány kiállításának illetéke 3000 forint, a cégmásolat elkészítéséért pedig 7000 forint illetéket kell fizetni.
(7)286 A cégnyilvántartásban szereplő elektronikus okiratok elektronikus úton történő megküldéséért, illetve papír alapú másolatáért cégiratonként 2000 forint illetéket kell fizetni.
A JOGORVOSLAT ILLETÉKE A POLGÁRI ELJÁRÁSBAN
A fellebbezés illetéke
46. § (1)287 A 39-41. § szerint megállapított illetékalap után az illeték mértéke ítélet elleni fellebbezés esetében 8%, de legalább 15 000 forint, legfeljebb 2 500 000 forint.
(2)288 Ha a fellebbezés házassági bontóperben hozott ítélet ellen irányul, az illeték 15 000 forint. Az ítélet vagyonjogi rendelkezése elleni fellebbezés esetén - kivéve a lakáshasználatra vonatkozó vagyonjogi rendelkezését - az (1) bekezdésben foglaltak az irányadók.
(4)289 A csatlakozó fellebbezés illetéke az (1) bekezdés szerint járó illeték fele, de legalább 5000 forint.
47. §290 (1)291 A 39-41. § szerint megállapított illetékalap után, végzés elleni fellebbezés, valamint végzés elleni kifogás esetében az illeték mértéke 3%, de legalább 7000 forint, legfeljebb 300 000 forint.
(2)292 A közjegyzőnek a hagyatéki és egyéb közjegyzői eljárásban hozott határozata elleni fellebbezés illetéke 10 000 forint.
(3)293 A cégbírósági, valamint a csőd- és felszámolási eljárásban, az ügy érdemében hozott végzés elleni fellebbezés illetéke 30 000 forint, minden más esetben 7000 forint.
48. §294 Ha a fellebbezés kizárólag a határozat indokolása ellen irányul vagy a teljesítési határidő megváltoztatására, illetve az engedélyezett részletfizetési kedvezmény módosítására vagy mellőzésére vonatkozik, az illeték 8000 forint.
49. §295 A perújítási eljárásban az e törvény szerinti illetéket kell fizetni, tekintet nélkül az alapeljárásban teljesített illetékfizetésre.
50. §296 (1)297 A 39-41. § szerint meghatározott illetékalap után az illeték mértéke ítélet elleni felülvizsgálat esetén 10%, de legalább 50 000 forint, legfeljebb 3 500 000 forint.
(2)298 A végzés elleni felülvizsgálat illetéke az (1) bekezdés szerint számított illeték fele, de legalább 20 000 forint, legfeljebb 1 250 000 forint.
(3)299 A csatlakozó felülvizsgálati kérelem illetéke az (1) bekezdésben meghatározott illeték fele, de legalább 20 000 forint, legfeljebb 1 250 000 forint.
(4)300 A cégbírósági, valamint a csőd- és felszámolási eljárásban hozott végzés elleni felülvizsgálat illetéke 30 000 forint.
Jogorvoslati eljárásokban érvényesülő kedvezmények
51. §301 (1) Ha a 46-48. és az 50. §-ban szabályozott eljárásokban a bírósági határozatot a jogorvoslati eljárásban előadott kérelem, illetve ellenkérelem kereteire tekintet nélkül helyezi a bíróság hatályon kívül, a megismételt eljárásban a fél az illeték ismételt megfizetése alól mentesül; keresetváltoztatás (felemelés) esetén pedig csak az ennek következtében keletkezett illetékkülönbözetet kell megfizetnie.
(2) A perújítási eljárás során az (1) bekezdésben foglaltak alkalmazásával kell a megfizetett illetéket visszatéríteni vagy a feljegyzett illeték viseléséről határozni, ha a fél a perújítással támadott ítélet hozatalában részt vett bírónak, az ellenfélnek vagy másnak bűncselekménye miatt, a törvény ellenére lett pervesztes, vagy a perben hozott ítéletet megelőzően ugyanarra a jogra nézve már korábban jogerős ítéletet hoztak.
52. § (1)302 A kizárólag magánvád alapján folyó eljárásban a feljelentés illetéke 10 000 forint, a fellebbezés illetéke 10 000 forint, a perújítási kérelem és a felülvizsgálati indítvány illetéke 15 000 forint.
(2) Ha magánvádas eljárásban több feljelentő egy beadványban tesz feljelentést, továbbá, ha több feljelentő különálló ügyeit egyesítik, mindegyik feljelentő köteles az illetéket megfizetni. Ha ugyanannak a feljelentőnek több ügyét egyesítik, az egyesítést követően csak egyszer kell az illetéket megfizetni. Viszonvád esetén az illetéket mindkét vádra vonatkozóan külön kell megfizetni.
(4) Nem kell illetéket fizetni az eljárásnak abban a szakaszában, amelyben a vádat az ügyész képviseli.
A polgári jogi igény és az állammal szembeni kártalanítási igény érvényesítésének illetéke303
53. § (1)304 Ha a büntetőeljárás során polgári jogi igényt érvényesítenek, csupán az igény bejelentésére és a fellebbezésre kell ezen a címen illetéket fizetni. Ezt az illetéket - a polgári peres eljárásra vonatkozó illetékszabályok szerint - a büntető eljárás illetékén felül kell megfizetni.
(2)305 A büntetőeljárással összefüggésben az állammal szemben felmerült kártalanítási igény érvényesítése iránti eljárás illetékére a polgári peres eljárás illetékére vonatkozó szabályok az irányadók.
54. § (1)306 Ha a kérelmet nem nyomban a tárgyalás befejeztével szóban, vagy nem a szabadságvesztés-büntetés végrehajtása alatt terjesztették elő, 2000 forint illetéket kell fizetni:
a) a szabadságvesztés, a közérdekű munka végrehajtásának megkezdésére irányuló halasztás, illetve a közérdekű munka félbeszakítása iránti kérelem,
b)307 a pénzbüntetés, az államot illető bűnügyi költség vagy rendbírság megfizetésére irányuló halasztás, illetve részletfizetés iránti kérelem
(2)308 A kegyelmi, valamint a bírósági mentesítés iránti kérelem illetéke 5000 forint.
(3)309 Vagyoni jellegű joghátrány elengedése iránt az igazságügyért felelős miniszterhez előterjesztett kérelem illetéke az elengedni kért tartozás 1%-a, de legalább 5000 forint, legfeljebb 20 000 forint.
(4)310 Ha az e §-ban és az 52. §-ban említett illetéket a kérelmező, illetve a magánvádló felhívás ellenére nem fizeti meg, a bíróság leletet készít.
Választottbírósági eljárásban az illeték mértéke
55. §311 Választottbírósági eljárásban az illeték az eljárás tárgya értékének 1%-a, de legalább 5000 forint, legfeljebb 250 000 forint. Ha az eljárás értéke nem állapítható meg, az illeték 10 000 forint.
ILLETÉKKEDVEZMÉNYEK A BÍRÓSÁGI ELJÁRÁSBAN
56. §312 (1) Nem kötelezhető illeték fizetésére az, aki a külön jogszabály szerint költségmentességet, vagy e törvény szerint illetékmentességet élvez. A személyes illetékmentesség a fél jogutódjára nem terjed ki.
(2) Az illetékmentesség szabályai a beavatkozóra is irányadóak.
(3) Illetékmentes az eseti gondnok és az ügygondnok részére a bíróság által készített jegyzőkönyv- vagy egyéb iratmásolat.
(4)313 A bírósági közvetítés illetékmentes.
57. §314 (1) Illetékmentes a polgári ügyekben:
a)315
b) a költségmentesség vagy az illetékfeljegyzési jog tárgyában hozott határozat elleni jogorvoslati eljárás;
c) a bontóperben a házasság vonatkozásában indított viszontkereset;
d) a holtnak nyilvánítással és a halál tényének megállapításával kapcsolatos eljárás, ha az eltűnés vagy a halál háborús esemény vagy természeti katasztrófa folytán következett be;
e)316 az alapítvány, a közalapítvány, az egyesület, a köztestület, az európai területi együttműködési csoportosulás, továbbá a Munkavállalói Résztulajdonosi Programról szóló 1992. évi XLIV. törvény alapján létrehozott MRP szervezet nyilvántartásba vételére irányuló eljárás;
f)317 a megszűnt cég törlése iránti kérelem, ideértve az egyszerűsített végelszámolásban - a végelszámoló személyének bejelentésével együtt - előterjesztett törlés iránti kérelmet;
g) a határozat kijavítása, illetve kiegészítése iránti kérelem;
h) a választói névjegyzékkel kapcsolatos eljárás;
i) a jogtanácsosi névjegyzékbe vételt követően a változások bejelentésével kapcsolatos eljárás;
j)318 az áttételt elrendelő végzés elleni fellebbezés;
k)319 a kárpótlási ügyekben hozott közigazgatási döntés bíróság általi felülvizsgálata;
l)320 a helyi önkormányzat adósságrendezési eljárása;
m)321 az önálló bírósági végrehajtónak az általa lefolytatott bírósági végrehajtási eljárással összefüggésben kezdeményezett eljárása;
n)322 az eredményes alkotmányjogi panasz alapján induló eljárás;
o)323 a személyes adatok védelmével, illetve a közérdekű adatok nyilvánosságával összefüggésben indított per;
p)324 a jogi segítségnyújtás engedélyezése tárgyában hozott közigazgatási döntés bírósági felülvizsgálata;
r)325 a külön törvényben meghatározott hozzátartozók közötti erőszak miatt az ideiglenes megelőző távoltartó határozat bírói felülvizsgálatára, valamint a megelőző távoltartás elrendelésére irányuló nemperes eljárások;
s)326 az áldozatsegítés tárgyában hozott közigazgatási döntés bírósági felülvizsgálata;
t)327 a belföldi végrehajthatóság megállapítása iránti eljárás a 44/2001/EK tanácsi rendelet, a 2201/2003/EK tanácsi rendelet és a 4/2009/EK tanácsi rendelet alapján;
u)328 a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény 31/C. §-a szerint tanúsítvány, igazolás és kivonat kiállítása iránti bírósági eljárás;
v)329 a határon átnyúló tartási ügyekben a tartási igénnyel kapcsolatos kérelem központi hatósághoz történő továbbítása iránti eljárás.
(2) Illetékmentes a büntető ügyekben:
a) az 52. § (1) bekezdésében megjelölt eljárásban a terhelt és a védő fellebbezése, perújítási kérelme és felülvizsgálat iránti indítványa;
b) az 52. § (1) bekezdésében megjelölt eljárás, ha az eljárást a személyes meghallgatás megkezdése előtt a bíróság megszünteti, illetve ha az eljárás megszüntetésére kegyelem folytán kerül sor;
c) az 54. § (2) bekezdésében említett kérelem, ha azt az elítélt vagy a védő nyújtotta be;
d)330 a személyes költségmentesség engedélyezése iránti eljárás;
e)331 a terhelt, a védő és a fiatalkorú terhelt törvényes képviselője részére a büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény 70/B. §-a (2) bekezdésében, (5) bekezdésének a) pontjában, (6) bekezdésében, valamint (10) bekezdésében meghatározott iratokból a másolat egyszeri kiadása;
f)332 a feljelentő részére a feljelentésről készített jegyzőkönyv másolata.
58. §333 (1) Az illeték a peres eljárás illetékének 10%-a
a) ha a felperes keresetétől legkésőbb az első tárgyaláson eláll;
b) ha az első tárgyaláson a per szünetelésére kerül sor, és a per e szünetelés folytán megszűnik;
c) ha az alperes a követelést az első tárgyaláson azonnal elismeri, vagy az első tárgyalás előtt a követelést teljesíti;
d) ha a felek az első tárgyaláson egyezséget kötnek;
e) ha a felek a per megszüntetését az első tárgyaláson közösen kérik;
f)334 ha a bíróság az eljárást megindító beadványt idézés kibocsátása - nemperes eljárás esetén érdemi vizsgálat, cégbírósági eljárás esetén hiánypótlási eljárás lefolytatása - nélkül, hivatalból elutasítja, vagy a pert a Pp. 157. §-a a) pontja alapján megszünteti.
(2) Az illeték a peres eljárás illetékének 30%-a, ha az első tárgyalást követően az eljárás szüneteléssel vagy a felperes keresetétől való elállása folytán szűnik meg, illetőleg a per megszüntetését a felek közösen kérik.
(3)335 Az illeték a peres eljárás illetékének 50%-a, ha az egyezségkötésre az első tárgyalást követően kerül sor. Ha a felek az első tárgyalást követően külön törvényben szabályozott közvetítői eljárásban vettek részt, és ezt követően a bíróság az egyezséget jóváhagyja, az egyébként fizetendő peres eljárás illetékek 50%-ának a közvetítő általános forgalmi adóval növelt díjával, de legfeljebb 50 000 forinttal csökkentett összegét kell megfizetni, feltéve ha a közvetítői eljárást törvény nem zárja ki; a fizetendő illeték mértéke azonban ebben az esetben sem lehet kevesebb a peres eljárás illetékének 30%-ánál.
(4) Ha a per szünetelés folytán szűnik meg, a bíróság az eljárást kezdeményező felet kötelezi az illeték megfizetésére.
(5)336 Az (1) bekezdés a) pontjának rendelkezését a nemperes eljárásokban megfelelően alkalmazni kell, ha a kérelemtől való elállásra a bíróság érdemi határozatának meghozatala előtt kerül sor. A 42. § (1) bekezdésének c) pontjában említett eljárásoknál, valamint a fizetési meghagyásos eljárást követően indult peres eljárásban [42. § (2) bek. 2. mondat] - amennyiben ennek feltételei egyébként fennállnak - a mérséklési kötelezettség csak a 42. § (2) bekezdése szerint kiegészített illetékre terjed ki.
(6) A büntető eljárásban érvényesített polgári jogi igény illetékére az (1)-(2) bekezdés rendelkezéseit megfelelően alkalmazni kell.
(7) A polgári és büntető fellebbezési eljárás, illetve felülvizsgálati eljárás illetékének a 10%-át kell megfizetni, ha a fellebbezést vagy a felülvizsgálati kérelmet az annak elbírálására jogosult bíróság tárgyalásának megkezdése előtt visszavonják, vagy a kérelem visszavonására a tárgyaláson kívüli elbírálás időpontjáig kerül sor.
(8) A csatlakozó fellebbezés illetékére a (2), (3) és (7) bekezdés rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni. Ha a fellebbező fél a fellebbezést a tárgyalás megkezdése után vonja vissza, a csatlakozó fellebbezést előterjesztő az eljárási illetéknek csak a 10%-át köteles megfizetni.
(9)337 Ha a felek a polgári eljárást megelőzően külön törvényben szabályozott közvetítői eljárásban vettek részt, az eljárás illetékének a közvetítő általános forgalmi adóval növelt - az illetékfizetésre kötelezett fél által viselt - díjával, de legfeljebb 50 000 forinttal csökkentett összegét, de legalább az egyébként fizetendő illeték 50%-át kell megfizetni. Nem jár illetékkedvezmény, ha
(10)338 Az eljárási illeték az egyébként fizetendő illeték 50%-a, ha a polgári pert - akár közjegyző, akár bíróság előtt lefolytatott - előzetes bizonyítási eljárás előzte meg.
59. §339 (1) Akit illetékfeljegyzési jog illet meg, mentesül az illeték előzetes megfizetése alól. Ilyen esetben az fizeti az illetéket, akit a bíróság erre kötelez.
(2) Az illetékfeljegyzési jog szabályai a beavatkozókra is irányadók.
60. §340 (1) Ha az illeték előzetes megfizetése a félnek jövedelmi és vagyoni viszonyaival arányban nem álló megterhelést jelentene, mentesíteni lehet az illeték előzetes megfizetése alól, különösen, ha a lerovandó illeték a fél és a házastársa, valamint vele egy háztartásban élő, általa eltartott gyermekei előző adóévben elért egy főre eső adóköteles jövedelme 25%-át meghaladja.
(2) Illetékfeljegyzési jog illeti meg az ügygondnokot és a gyámhatóság341 által kirendelt eseti gondnokot, valamint azt a felet, akinek érdekében az őt megillető igény érvényesítése céljából az ügyész, vagy az erre jogosult szervezet indított pert.
61. §342 (1) Az a fél, akinek eltartásáról szülője köteles gondoskodni, vagy aki házastársával együtt él, csak akkor részesíthető az illetékfeljegyzési jog kedvezményében, ha ennek feltételei mind a félre, mind a vele együttélő személyre nézve fennállnak.
(2) Nem részesíthető az illetékfeljegyzési jog kedvezményében a fél, ha perlekedése rosszhiszeműnek vagy már előre teljesen eredménytelennek látszik, úgyszintén akkor sem, ha mint engedményes lép fel és valószínű, hogy az engedményezés az illetékfeljegyzési jog kedvezményével való perlés lehetővé tételét célozta.
(3)343 Harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló törvény szerinti harmadik országbeli állampolgár részére az illetékfeljegyzési joggal járó perlés kedvezménye csak a Magyar Állam által kötött nemzetközi szerződés vagy viszonosság esetében engedélyezhető. A viszonosság kérdésében az igazságügyért felelős miniszter nyilatkozata irányadó.
a)344 a házasság felbontására irányuló kereset esetén;
c) az 54. §-ban említett eljárásokban.
62. §345 (1) A feleket jövedelmi és vagyoni viszonyaikra tekintet nélkül illetékfeljegyzési jog illeti meg:
a) a munkaügyi perben, ha az a munkavállaló szándékos vagy súlyos gondatlan károkozásával, valamint a vezető állású munkavállaló polgári jog szabályai szerinti kártérítési felelősségével kapcsolatban indult; továbbá a végkielégítés iránti per a törvény alapján járó összegen felüli részében, ha az a minimálbér hússzorosát meghaladja;
b)346 a személy életében, testi épségében vagy egészségében okozott, illetve a vagyonában bekövetkezett olyan kár megtérítése iránti igény esetén, amikor a személy élete, testi épsége vagy egészsége is veszélyeztetve volt;
c)347 a bűncselekményből - ide nem értve a személy életében, testi épségében vagy egészségében okozott kárt -, valamint a szabálysértésből származó kár megtérítése iránti igény esetén;
d) a házassági perben, kivéve a házassági bontópert, valamint a házassági perben érvényesített vagyonjogi igényt;
e) a névviselési jog megszüntetése iránti perben;
f) a személyek polgári jogi védelmével kapcsolatos perben;
g) a közigazgatási jogkörben okozott kár megtérítése iránti perben;
h) a közigazgatási határozat felülvizsgálata iránti eljárásban;
i)348 a munkaviszonyból származó munkabér- és egyéb követelésre tekintettel indított felszámolási eljárásokban, valamint a csőd-, a felszámolási és a helyi önkormányzatok adósságrendezési eljárása alatt a vagyonfelügyelő, a felszámoló, illetve a pénzügyi gondnok által indított bírósági eljárásokban;
j) a találmány és a használati minta feltalálója, az újító, az ipari minta, a topográfia szerzője, valamint a közreműködő által a találmánnyal, a használati mintával, az újítással, az ipari mintával, a topográfiával, a know-how-val, illetve a közreműködői díjjal kapcsolatban indított polgári peres és nemperes (végrehajtási) eljárásban;
k)349 a lakásszövetkezetet a tagjával és a nem tag tulajdonosával, valamint a társasház közösséget a tulajdonossal szemben üzemeltetési és felújítási, illetve közös költség megtérítése iránt indított eljárásban;
l)350 a büntetőeljárással összefüggésben az állammal szemben felmerült kártalanítási igény érvényesítése iránt indított perben;
m)351 az olyan kártérítési perben, amelyet a fél a per tisztességes lefolytatásához, illetve ésszerű időn belül történő befejezéséhez fűződő alapvető jogai megsértése miatt indít;
n)352 magánszemély lakástulajdonát elidegenítő szerződés érvénytelenségének megállapítása iránt indított perben;
o)353 külön törvényben meghatározott referenciaadat-szolgáltató és központi hitelinformációs rendszert kezelő pénzügyi vállalkozás ellen, a központi hitelinformációs rendszerbe történő adatátadás és kezelés miatt, illetőleg a referenciaadatok helyesbítése vagy törlése iránt indított perben;
p)354 a hivatalbóli bejegyzéssel nyilvántartásba vett, hibás adatokon alapuló vagy más okból hibás bejegyzések kijavítása iránti eljárásban, valamint abban az eljárásban, mely annak megállapítására irányul, hogy valamely hatóság vagy bíróság nem tett eleget a cégjegyzékbe hivatalbóli bejegyzéssel nyilvántartásba kerülő adat megküldésére vonatkozó kötelezettségének;
r)355 a közigazgatási eljárás során hozott végzés felülvizsgálatára irányuló nemperes eljárásban.
(2)356 Az (1) bekezdés a)-c) és g)-h), továbbá l) pontjaiban említett perek esetén, ha az összegszerűség megállapítása a bíróság mérlegelésétől függ és a kereset nem volt nyilvánvalóan eltúlzott, részleges pervesztesség esetén a bíróság a fél illetékfizetésre való kötelezését mellőzheti.
(3)357 Az (1) bekezdés i) pontjában meghatározott, a munkaviszonyból származó munkabér- és egyéb követelésre tekintettel indított felszámolási eljárás esetén az illeték viseléséről a bíróság az eljárást megszüntető vagy a felszámolást elrendelő végzésében dönt.
63. §358
64. §359
Cégbírósági felügyeleti illeték360
65. §361 (1) A cégbíróság által lefolytatott törvényességi felügyeleti eljárásért 50 000 Ft felügyeleti illetéket kell fizetni. A felügyeleti illetéket az a cég viseli, melynek törvénysértő működését a cégbíróság megállapítja. Ha a hivatalból indult törvényességi felügyeleti eljárást a cégbíróság jogsértés hiányában megszünteti, az illetéket nem kell megfizetni.
(2) Kérelemre indult eljárás esetén, ha a cégbíróság a törvényességi felügyeleti eljárás lefolytatása iránti kérelmet jogsértés hiányában elutasítja, a kérelmezőt 15 000 Ft felügyeleti illeték terheli.
4) Az e §-ban nem szabályozott kérdésekben a bírósági eljárási illetékre vonatkozó szabályok az irányadók.
66. §362


text:
EUR-Lex - 52006PC0399 - HU
Javaslat a Tanács rendelete a 2201/2003/EK rendeletnek a joghatóság tekintetében történő módosításáról és a házassági ügyekben alkalmazandó jogra vonatkozó szabályok bevezetéséről {SEC(2006) 949} {SEC(2006) 950}
/* COM/2006/0399 végleges - CNS 2006/0135 */
dokumentum kelte: 17/07/2006
of transmission: 17/07/2006; Továbbítva a Tanácsnak
érvényesség: 16/04/2013; visszavonva lásd 52013XC0416(03)
32003R2201 módosítási javaslat 52006SC0949 kapcsolat 52006SC0950 kapcsolat Későbbi kapcsolódó jogi aktusok:
EGSZB-vélemény 52006AE1579 kapcsolat 52009DC0665 CA 52013XC0416(03) Idézett jogi aktusok:
Brüsszel, 17.7.2006
COM(2006) 399 végleges
a 2201/2003/EK rendeletnek a joghatóság tekintetében történő módosításáról és a házassági ügyekben alkalmazandó jogra vonatkozó szabályok bevezetéséről
(előterjesztő: a Bizottság) {SEC(2006) 949}{SEC(2006) 950}
A JAVASLAT INDOKAI ÉS CÉLKITűZÉSEI |
10 | Az Amszterdami Szerződés célul tűzte ki a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló közös térség fokozatos létrehozását, többek között a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés területén való intézkedések elfogadásával. A Szerződés 65. cikke szerint a Közösség intézkedéseket fogad el a több államra kiterjedő vonatkozású polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés területén a belső piac megfelelő működéséhez szükséges mértékben. A 65. cikk b) pontja kifejezetten hivatkozik „a tagállamokban alkalmazandó kollíziós, illetve joghatóságra vonatkozó szabályok összeegyeztethetőségének előmozdítását” célzó intézkedésekre. A kollíziós szabályok harmonizálása megkönnyíti a határozatok kölcsönös elismerését. Az a tény, hogy a tagállamok ugyanazon kollíziós szabályokat alkalmazzák egy adott ügyben alkalmazandó jog meghatározására, erősíti a más tagállamokban hozott bírósági határozatokba vetett kölcsönös bizalmat[1]. Az Európai Tanács két alkalommal is felhívta a figyelmet a házasság felbontásával kapcsolatos ügyekben alkalmazandó jog kérdésére. Az 1998-ban Bécsben ülésezett Európai Tanács kérte, hogy az Amszterdami Szerződés hatálybalépésétől számított öt éven belül vizsgálják meg olyan jogi eszköz kidolgozásának lehetőségét, amely a házasság felbontásával kapcsolatos ügyekben alkalmazandó jogot szabályozza[2].2004 novemberében pedig az Európai Tanács felkérte a Bizottságot, hogy 2005-ben nyújtson be zöld könyvet a házasság felbontásával kapcsolatos ügyekben alkalmazandó kollíziós szabályokról[3]. |
120 | Általános háttér A polgárok Európai Unión belüli növekvő mobilitása egyre több „nemzetközi házaspárt” eredményez, vagyis olyan házasságot, amelyben a házastársak állampolgársága eltérő, a házastársak különböző tagállamban élnek vagy egy tagállamban élnek, azonban legalább egyikük nem ezen állam állampolgára. Az Európai Unióban a magas válási arányra tekintettel évente jelentős számú polgárt érint a házassági ügyekben alkalmazandó jog és a joghatóság. A csatolt hatásvizsgálat 3. szakasza statisztikai adatokat tartalmaz a nemzetközi válások és házasságok Európai Unión belüli számáról. A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések A házassági ügyekben alkalmazandó jogra vonatkozóan jelenleg nincsenek közösségi szabályok. A családjog területén elfogadott első közösségi jogi eszköz, az 1347/2000/EK tanácsi rendelet[4], szabályokat fogalmaz meg a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról házassági ügyekben, valamint a házastársaknak a közös gyermekekkel kapcsolatos szülői felelősségére vonatkozó eljárásokban. Nem tartalmazott azonban szabályokat az alkalmazandó jogról. A 2201/2003/EK tanácsi rendelet[5] – mely az 1347/2001/EK tanácsi rendeletet hatályon kívül helyezte és annak helyébe lépett – 2005. március 1-jei hatálybalépése e tekintetben nem hozott változást. Az e rendelettel kapcsolatos tárgyalások során az alkalmazandó jog kérdése nem merült fel, mely rendelet tulajdonképpen változtatás nélkül átvette az 1347/2000/EK tanácsi rendelet házassági ügyekre vonatkozó rendelkezéseit. A 2201/2003/EK tanácsi rendelet lehetővé teszi, hogy a házastársak több alternatív joghatósági ok közül válasszanak. Amennyiben egy házassági ügyet valamely tagállam bíróságai elé visznek, az alkalmazandó jogot ezen állam nemzeti kollíziós szabályai határozzák meg, amelyek nagyon eltérő kritériumokon alapulnak. A tagállamok többsége az alkalmazandó jogot egy sor kapcsoló tényező alapján határozza meg annak érdekében, hogy az eljárást az a jogrend szabályozza, amellyel az ügy a legszorosabb kapcsolatban van. Más tagállamok házassági eljárásokban kizárólag hazai jogukat („lex fori”) alkalmazzák. A javaslat célkitűzései E javaslat általános célkitűzése, hogy egyértelmű és átfogó jogi keretet nyújtson házassági ügyekben az Európai Unióban, valamint megfelelő megoldásokat biztosítson a polgárok számára a jogbiztonság, kiszámíthatóság, rugalmasság és a bírósághoz való hozzáférés tekintetében. A jelenlegi helyzetben számos probléma felmerülhet nemzetközi jellegű házassági eljárásokban. Az a tény, hogy a nemzeti jogok mind az anyagi jog, mind a kollíziós szabályok tekintetében jelentősen eltérnek egymástól, jogbizonytalansághoz vezet. A nemzeti kollíziós szabályok közötti nagy eltérések és e szabályok összetettsége miatt a nemzetközi házaspárok nagyon nehezen tudják előre kiszámítani, hogy melyik jogot kell majd alkalmazni házassági eljárásaikban. A tagállamok nagy többsége nem teszi lehetővé, hogy a házastársak megválaszthassák a házassági eljárásaikban alkalmazandó jogot. Ez olyan jog alkalmazását jelentheti, amelyhez a házastársakat csak gyenge szálak fűzik, továbbá olyan eredményhez vezethet, amely nem felel meg a polgárok jogos elvárásainak. Ezenkívül a jelenlegi szabályok az egyik házastársat „bíróságra rohanásra” ösztönözhetik, vagyis arra, hogy a másik házaspárt megelőzve bírósághoz forduljon annak érdekében, hogy az eljárásra az ő érdekeit biztosító meghatározott jogot alkalmazzák. Végül pedig a jelenlegi szabályok nem garantálják a bírósághoz való megfelelő hozzáférést. A javaslat a házassági ügyekben alkalmazandó jog és joghatóság tekintetében a következő célkitűzések elérése érdekében módosítja a 2201/2003/EK tanácsi rendeletet: A jogbiztonság és a kiszámíthatóság növelése A javaslat a házasság felbontásával és a különválással kapcsolatos ügyekben harmonizált kollíziós szabályokat vezet be, hogy a házaspárok könnyen megállapíthassák, mely jogot kell majd alkalmazni házassági eljárásaikban. A javasolt szabályozás kiindulópontja a házastársak választása. Olyan „egzotikus” jogok alkalmazásának elkerülése érdekében, amelyekhez a házastársakat laza vagy semmilyen kapcsolatok sem fűzik, a választási lehetőség csak azokra a jogokra terjed ki, amelyekkel a házasság szoros kapcsolatban van. Választás hiányában az alkalmazandó jogot egy sor kapcsoló tényező alapján kell meghatározni, amelyek biztosítják, hogy a házassági eljárásra azt a jogrendet alkalmazzák, amellyel a házasság szoros kapcsolatban van. Ez az érintett felek és a jogalkalmazók számára egyaránt nagymértékben növeli majd a jogbiztonságot és a kiszámíthatóságot. A rugalmasság növelése a felek korlátozott autonómiájának bevezetésével Házassági ügyekben jelenleg nagyon korlátozott a felek autonómiája. A nemzeti kollíziós szabályok főszabály szerint egy adott helyzetre csak egy megoldást irányoznak elő, például a házastársak közös állampolgársága szerinti jog alkalmazását vagy az eljáró bíróság jogának alkalmazását. A javaslat a jogi keretet rugalmasabbá teszi azáltal, hogy a házasság felbontásával vagy a különválással kapcsolatos eljárásokban korlátozottan lehetőséget biztosít a házastársak számára a) az alkalmazandó jog és b) az illetékes bíróság megválasztására. Annak lehetővé tétele, hogy a házastársak e kérdésekben megállapodjanak, különösen hasznos lehet a házasság közös megegyezéssel történő felbontása esetén. A javaslat különleges biztosítékokat vezet be annak érdekében, hogy a házastársak tudatában legyenek választásuk következményeinek. A bírósághoz való hozzáférés biztosítása A javaslat további célja a házassági eljárásokban a bírósághoz való hozzáférés javítása. A házasság felbontásával és különválással kapcsolatos eljárásokban az illetékes bíróság megválasztásának lehetősége („megállapodás a joghatóságról”) javítja majd a bírósághoz való hozzáférést azon házastársak esetén, akik különböző állampolgársággal rendelkeznek. A joghatóságról való megállapodás szabálya attól függetlenül alkalmazandó, hogy a házaspár valamelyik tagállamban vagy harmadik államban él. A javaslat továbbá kifejezetten foglalkozik azzal, hogy biztosítani kell a bírósághoz való hozzáférést különböző állampolgársággal rendelkező olyan házastársak számára, akik harmadik államban élnek. A jogbiztonság erősítése és a bírósághoz való hozzáférés biztosítása érdekében a javaslat a fennmaradó joghatóságra vonatkozóan egységes és kimerítő szabályt vezet be olyan házastársak házassági ügyeiben, akik harmadik államban élnek, de azon tagállamban kívánják megindítani az eljárást, amelyhez szoros kapcsolat fűzi őket. Az egyik házastárs „bíróságra rohanásának” megelőzése Végül a javaslat foglalkozik a „bíróságra rohanás” problémájával, vagyis azzal, amikor az egyik házastárs a másikat megelőzve kéri a házasság felbontását annak érdekében, hogy az eljárásra az ő érdekeit biztosító jogot alkalmazzák. Ez olyan jog alkalmazásához vezethet, amellyel a felperes nem érez szoros kapcsolatot, vagy amely nem veszi figyelembe érdekeit. Mindez megnehezíti továbbá a megegyezésre való törekvéseket, és kevés időt hagy a közvetítésre. A harmonizált kollíziós szabályok bevezetése várhatóan nagymértékben csökkenti a „bíróságra rohanás” veszélyét, mivel a Közösségen belül megkeresett bármely bíróság a közös szabályok alapján meghatározott jogot alkalmazza majd. |
140 | Összhang az Unió egyéb politikáival és célkitűzéseivel A javaslat tiszteletben tartja különösen az Európai Unió Alapjogi Chartája által a közösségi jog általános elveiként elismert alapvető jogokat és elveket. Különösen törekszik a tisztességes eljáráshoz való jog tiszteletben tartásának biztosítására, amint azt a Charta 47. cikke elismeri. |
211 | A Bizottság 2005. március 14-én zöld könyvet nyújtott be a házasság felbontására vonatkozó ügyekben alkalmazandó jogról és joghatóságról[6]. A zöld könyv a jelenlegi helyzet számos hiányosságára rámutatott, és különféle választási lehetőségeket vázolt fel a problémák megoldása érdekében. A választási lehetőségek a következők voltak: status quo, a kollíziós szabályok harmonizálása, az alkalmazandó jog megválasztása korlátozott lehetőségének biztosítása a házastársak számára, a 2201/2003/EK tanácsi rendelet 3. cikkében felsorolt joghatósági szabályok felülvizsgálata, a 2201/2003/EK tanácsi rendelet fennmaradó joghatóságra vonatkozó 7. cikkének felülvizsgálata, az illetékes bíróság megválasztása korlátozott lehetőségének biztosítása a házastársak számára, az ügy áttétele korlátozott lehetőségének bevezetése, és végül a különböző megoldások kombinálása. A Bizottság körülbelül 65 választ kapott a zöld könyvre[7]. A zöld könyvre adott 2005. szeptember 28-i válaszában az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság üdvözölte a Bizottság kezdeményezését. A Bizottság 2005. december 6-án nyilvános meghallgatást tartott. Ezt követően 2006. március 14-én szakértői ülést tartottak. A tárgyalások alapját a Bizottság szolgálatai által készített vitairat képezte. |
212 | A válaszok többsége elismerte, hogy erősíteni kell a jogbiztonságot és a kiszámíthatóságot, be kell vezetni a felek korlátozott autonómiáját, valamint meg kell előzni a „bíróságra rohanást”. Néhányan aggodalmukat fejezték ki azzal kapcsolatban, hogy a kollíziós szabályok harmonizálása külföldi jog alkalmazására kötelezné a bíróságokat, és ez a házassági eljárásokban késedelemhez, valamint további költségekhez vezethet. E javaslat elkészítése során a Bizottság figyelembe vette az érdekelt felekkel folytatott konzultációt. |
229 | Külső szakértők bevonására nem volt szükség. |
230 | Hatásvizsgálat A Bizottság hatásvizsgálatot készített, melyet a javaslat melléklete tartalmaz. A hatásvizsgálat a következő választási lehetőségeket értékeli: (i) status quo; (ii) a tagállamok közötti szorosabb együttműködés; (iii) a kollíziós szabályok harmonizálása, ideértve a házastársak korlátozott lehetőségét az alkalmazandó jog megválasztására; (iv) a 2201/2003/EK tanácsi rendelet általános joghatósági szabályának felülvizsgálata; (v) az illetékes bíróság megválasztása korlátozott lehetőségének biztosítása a házastársak számára; valamint (vi) a 2201/2003/EK tanácsi rendelet fennmaradó joghatóságra vonatkozó szabályának felülvizsgálata. A hatásvizsgálatból kitűnik, hogy a különféle problémák kezeléséhez összetett közösségi fellépésre van szükség. A jelentés a következőket javasolja: a 2201/2003/EK tanácsi rendelet felülvizsgálatát, ideértve a kollíziós szabályok harmonizálását a feleknek az alkalmazandó jog megválasztására vonatkozó korlátozott lehetőségével együtt, továbbá a joghatóságról való megállapodás bevezetését, valamint a 7. cikkben foglalt fennmaradó joghatóságra vonatkozó szabály felülvizsgálatát. |
231 | A Bizottság a munkaprogramban felsorolt hatásvizsgálatot végrehajtotta, és az erről szóló jelentés a http://europa.eu.int/comm/justice_home/news/consulting_public/news_consulting_public_en.htm címen érhető el. |
310 | Jogalap E javaslat jogalapja a Szerződés 61. cikkének c) pontja, amely felhatalmazza a Közösséget arra, hogy a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés terén intézkedéseket fogadjon el a 65. cikkben előírtak szerint. A 65. cikk jogalkotási hatáskört biztosít a Közösség számára a több államra kiterjedő vonatkozású polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés területén a belső piac megfelelő működéséhez szükséges mértékben. A 65. cikk b) pontja kifejezetten hivatkozik a kollíziós, illetve joghatóságra vonatkozó szabályok összeegyeztethetőségének előmozdítását célzó intézkedésekre. A javaslat a joghatóságra és az alkalmazandó jogra vonatkozóan olyan rendelkezéseket tartalmaz, amelyek csak nemzetközi helyzetekben merülnek fel, vagyis amikor a házastársak különböző tagállamban élnek vagy eltérő állampolgárságúak. A 65. cikk szerinti „több államra kiterjedő vonatkozás” követelménye tehát teljesül. A Közösség intézményei bizonyos mérlegelési jogkörrel rendelkeznek annak megállapításakor, hogy egy adott intézkedés szükséges-e a belső piac megfelelő működéséhez. E javaslat megkönnyíti a belső piac megfelelő működését, mivel megszünteti azon személyek szabad mozgását korlátozó akadályokat, akik jelenleg problémákba ütköznek a házassági ügyekben alkalmazandó jog és joghatóság tekintetében a nemzeti jogok között fennálló különbségekből eredően. |
329 | A szubszidiaritás elve A javaslat célkitűzéseit a tagállamok nem tudják megvalósítani, mivel a joghatóságra és az alkalmazandó jogra vonatkozó közös szabályok formájában közösségi szintű fellépésre van szükség. A joghatósági szabályoknak, valamint a kollíziós szabályoknak azonosaknak kell lenniük azon célkitűzés megvalósítása érdekében, hogy a jogbiztonság és a kiszámíthatóság a polgárok számára biztosított legyen. A tagállamok egyoldalú fellépései tehát veszélyeztetnék e célkitűzés megvalósulását. A tagállamok között nincsenek a házassági ügyekben alkalmazandó jogot szabályozó hatályos nemzetközi egyezmények. A nyilvános konzultáció és a hatásvizsgálat rámutatott az e javaslat által kezelni kívánt problémák széles körére, valamint arra, hogy ezek évente több ezer polgárt érintenek. A probléma jellegére és terjedelmére figyelemmel a célkitűzések csak közösségi szinten érhetők el. |
Az arányosság elve |
331 | A javaslat megfelel az arányosság elvének, mivel szigorúan a célkitűzések eléréséhez szükséges mértékre korlátozódik. Az alkalmazandó joggal és a joghatóságról való megállapodással kapcsolatban javasolt szabályok a házasság felbontására és a különválásra korlátozódnak, a házasság érvénytelenítésére nem alkalmazhatók. |
332 | E javaslat várhatóan nem jár további pénzügyi vagy igazgatási teherrel a polgárok számára, a nemzeti hatóságokra pedig csak csekély további terhet ró. |
A jogi eszköz megválasztása |
342 | A jogi eszköz típusára tekintettel a javaslat jellege és célkitűzése a rendeletet mint jogi formát követeli meg. A jogbiztonság és a kiszámíthatóság szükségessége egyértelmű és egységes szabályokat kíván. A joghatóságra és az alkalmazandó jogra vonatkozóan javasolt szabályok részletesek és pontosak, továbbá nem követelik meg a nemzeti jogba való átültetést. A jogbiztonság és a kiszámíthatóság célkitűzését veszélyeztetné az, ha a tagállamok e szabályok végrehajtásához mérlegelési jogkört kapnának. |
510 | Jogszabályok egyszerűsítése |
511 | A javaslat a polgárok és a jogalkalmazók számára egyaránt egyszerűsíti az ügyintézési eljárásokat. |
514 | Közelebbről a kollíziós szabályok harmonizálása jelentősen egyszerűsítené mind a felek, mind a jogalkalmazók helyzetét, akik egyetlen szabályrendszer alapján meg tudják majd állapítani az alkalmazandó jogot, és e szabályozás lép majd a jelenlegi huszonnégy nemzeti kollíziós szabályrendszer helyébe. |
516 | A javaslatot tartalmazza a Bizottság folyamatos programja, amely a közösségi vívmányok frissítését és egyszerűsítését célozza. |
570 | A javaslat részletes magyarázata II. fejezet – Joghatóság 3a. cikk E rendelkezés korlátozottan lehetővé teszi a házastársak számára, hogy közös megállapodással kijelöljék a házasságfelbontással és különválással kapcsolatos eljárásra illetékes bíróságot („megállapodás a joghatóságról”). Ez megfelel a 2201/2003/EK tanácsi rendelet 12. cikkének, amely lehetővé teszi a felek számára, hogy bizonyos feltételek mellett megállapodjanak a szülői felelősséggel kapcsolatos ügyekben illetékes bíróságban. A felek e kiterjesztett autonómiája erősíti majd a házastársak számára a jogbiztonságot és a kiszámíthatóságot. A jelenlegi joghatósági szabályok nem teszik lehetővé, hogy a házastársak azon tagállamban nyújtsák be a házasság felbontása iránti kérelmet, amelynek csak egyikük az állampolgára, és egyéb kapcsoló tényező nem áll fenn. Az új szabály különösen a különböző állampolgársággal rendelkező házastársak bírósághoz való hozzáférését javítja, mivel lehetővé teszi számukra, hogy közös megállapodással kijelöljék azon tagállam bíróságát vagy bíróságait, amelynek csak egyikük az állampolgára. E lehetőség egyaránt vonatkozik a valamely tagállamban élő házastársakra és a harmadik államokban élő házastársakra. Azok a házastársak, akik kijelölik az illetékes bíróságot, a 20a. cikk alapján élhetnek az alkalmazandó jog megválasztásának lehetőségével is. Annak érdekében, hogy mindkét házastárs tudatában legyen választása következményeinek, be kell tartani bizonyos formai követelményeket. Az illetékes bíróság megválasztásának lehetősége nem vonatkozik a házasság érvénytelenítésével kapcsolatos eljárásra, ahol a felek autonómiáját nem tartják célszerűnek. A 4. és 5. cikket módosítani kell a joghatóságról való megállapodás új szabályának figyelembevétele érdekében. A 6. cikket el kell hagyni. A nyilvános konzultáció rámutatott arra, hogy e rendelkezés zavart okozhat. E cikk felesleges is, mivel a 3., 4. és 5. cikk meghatározza, hogy egy bíróság milyen körülmények esetén rendelkezik kizárólagos joghatósággal, ha az egyik házastárs valamely tagállam területén rendelkezik szokásos tartózkodási hellyel, vagy valamely tagállam állampolgára, illetve az Egyesült Királyság és Írország tekintetében „domicile”-lal (lakóhellyel) rendelkezik az utóbbi államok egyikének területén. 7. cikk A 7. cikk jelenleg a nemzetközi joghatóságra vonatkozó nemzeti szabályokra utal olyan esetekben, amikor a házastársak nem rendelkeznek szokásos tartózkodási hellyel valamely tagállam területén, és nincs közös állampolgárságuk. A nemzeti szabályok azonban különböző kritériumokon alapulnak, és nem mindig biztosítják hatékonyan a bírósághoz való hozzáférést a házastársak számára, noha utóbbiakat szoros kapcsolat fűzheti a szóban forgó tagállamhoz. Ez olyan helyzetekhez vezethet, hogy az EU-ban vagy harmadik államban egyetlen bíróságnak sincs joghatósága a házasság felbontása, a különválás vagy a házasság érvénytelenítése iránti kérelem elbírálására. Gyakorlati nehézségeket okozhat továbbá a házasság felbontásának elismertetése valamely tagállamban, mivel a harmadik államban hozott határozatot a tagállamokban csak a nemzeti szabályok vagy az alkalmazandó nemzetközi szerződések alapján ismerik el, a 2201/2003/EK tanácsi rendelet alapján nem. A javaslat a fennmaradó joghatóságra vonatkozóan egységes és kimerítő szabályt vezet be, amely a fennmaradó joghatóságra vonatkozó nemzeti szabályok helyébe lép, és amely biztosítja a bírósághoz való hozzáférést olyan házastársak számára, akik harmadik államban élnek, ugyanakkor szoros kapcsolatokat tartanak fenn azzal a tagállammal, amelynek állampolgárai, vagy amelyben bizonyos ideig tartózkodtak. E szabály alkalmazási köre megfelel a 3. cikkben foglalt általános joghatósági szabálynak, és a házasság felbontására, különválásra, valamint a házasság érvénytelenítésére egyaránt alkalmazandó. 12. cikk A 12. cikket módosítani kell annak érdekében, hogy a házastársak által a házasság felbontására a 3a. cikk alapján kiválasztott bíróság joghatósággal rendelkezzen a házasság felbontása iránti kérelemmel összefüggő, szülői felelősséggel kapcsolatos ügyekben is, feltéve hogy a 12. cikkben foglalt feltételek teljesülnek, így különösen az, hogy a joghatóság a gyermek érdekeit legjobban szolgálja. IIa. fejezet – Házasságfelbontással és különválással kapcsolatos ügyekben alkalmazandó jog A Bizottság a házasság felbontásával és a különválással kapcsolatos ügyekben olyan harmonizált kollíziós szabályok bevezetését javasolja, amelyek kiindulópontja a házastársak választása. A választás azon jogokra terjedhet ki, amelyekkel a házastársak szoros kapcsolatban vannak, így az utolsó közös szokásos tartózkodási helyük szerinti állam joga – feltéve hogy egyikük még ott tartózkodik –, az egyik házastárs állampolgársága szerinti jog, a korábbi szokásos tartózkodási helyük szerinti állam joga vagy az eljáró bíróság joga. A zöld könyvre adott válaszok többsége szerint a közös kollíziós szabályokat a különválásra és a házasság felbontására kellene alkalmazni, mivel a különválás sok esetben szükségképpen megelőzi a házasság felbontását. Azon tagállamok, amelyek elismerik a különválást, ugyanazon kollíziós szabályokat alkalmazzák a házasság felbontására és a különválásra is. A legtöbb érdekelt fél azonban nem támogatta e szabályok kiterjesztését a házasság érvénytelenítésére, amely szoros kapcsolatban van a házasság érvényességével, és amelyet általában a házasságkötés helye szerinti állam joga („lex loci celebrationis”) vagy a házastársak állampolgársága szerinti jog („lex patriae”) szabályoz. 20a. cikk A nemzeti kollíziós szabályok nagy többsége egy adott helyzetre csak egy megoldást irányoz elő. A javaslat nagyobb rugalmasságot kíván biztosítani a házastársak számára azáltal, hogy lehetővé teszi számukra a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog megválasztását. A házastársak azon jogok közül választhatnak, amelyekkel szoros kapcsolatban vannak. E cikk bizonyos eljárási követelményeket is megfogalmaz annak biztosítása érdekében, hogy a házastársak tudatában legyenek választásuk következményeinek. 20b. cikk A felek általi jogválasztás hiányában az alkalmazandó jogot egy sor kapcsoló tényező – elsősorban a házastársak szokásos tartózkodási helye – alapján kell meghatározni. Ezen egységes szabály jogbiztonságot és kiszámíthatóságot biztosít majd. A harmonizált kollíziós szabályok bevezetése várhatóan nagymértékben csökkenti a „bíróságra rohanás” veszélyét, mivel a Közösségen belül megkeresett bármely bíróság a közös szabályok alapján meghatározott jogot alkalmazza majd. Az a tény, hogy a szabály elsősorban a házastársak szokásos tartózkodási helyén alapul, ennek hiányában pedig az utolsó szokásos tartózkodási helyükön, feltéve hogy egyikük még ott tartózkodik, az esetek túlnyomó többségében az eljáró bíróság jogának alkalmazását eredményezi majd. Ritkán fognak tehát felmerülni külföldi jog alkalmazásával kapcsolatos problémák. 20c. cikk Noha a jogi aktus szövege erről nem szól kifejezetten, a javasolt rendeletet általános alkalmazásra szánták, vagyis a kollíziós szabály az Európai Unió valamely tagállama jogának vagy harmadik állam jogának alkalmazását is eredményezheti. Amennyiben egy másik tagállam joga alkalmazandó, a polgári és kereskedelmi ügyekben létrehozott Európai Igazságügyi Hálózat segítheti a bíróságokat a külföldi jog tartalmáról való tájékozódásban. 20d. cikk A vissza- vagy továbbutalás lehetővé tétele veszélyeztetné a jogbiztonság célkitűzését. Az alkalmazandó jog egységes kollíziós szabályok alapján történő kijelölése következésképpen e jog anyagi jogi szabályainak és nem pedig nemzetközi magánjogi szabályainak kijelölését jelenti. 20e. cikk A közrenddel kapcsolatos kivételt megfogalmazó szabály lehetővé teszi, hogy a bíróság eltekintsen a kollíziós szabály által kijelölt külföldi jog szabályaitól, amennyiben a külföldi jognak az adott ügyben történő alkalmazása ellentétes lenne az eljáró bíróság államának közrendjével. A „nyilvánvalóan” összeegyeztethetetlen azt jelenti, hogy a közrenddel kapcsolatos kivétel csak rendkívüli esetben alkalmazható. Az Egyesült Királyság, Írország és Dánia helyzete Az Egyesült Királyság és Írország nem vesz részt a Szerződés IV. címének hatálya alá tartozó ügyekben folytatott együttműködésben, kivéve, ha az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban értesítésben fejezik ki részvételi szándékukat. Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkének megfelelően Dánia nem vesz részt e rendelet elfogadásában, és így az nem kötelező, illetve nem alkalmazható rá. |
(1) Az Európai Unió célul tűzte ki az Európai Uniónak mint a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló olyan térségnek a fenntartását és fejlesztését, ahol a személyek szabad mozgása biztosítva van. Egy ilyen térség fokozatos létrehozása érdekében a Közösségnek többek között a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés területén intézkedéseket kell hoznia a belső piac megfelelő működéséhez szükséges mértékben.
(2) A házassági ügyekben alkalmazandó jogra vonatkozóan jelenleg nincsenek közösségi szabályok. A 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet szabályokat állapít meg a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságra, valamint a határozatok elismerésére és végrehajtására, nem tartalmaz azonban szabályokat az alkalmazandó jogra vonatkozóan.
(3) Az 1998. december 11-én és 12-én Bécsben ülésezett Európai Tanács felkérte a Bizottságot, hogy vizsgálja meg olyan jogi eszköz kidolgozásának lehetőségét, amely a házasság felbontásával kapcsolatos ügyekben alkalmazandó jogot szabályozza. 2004 novemberében az Európai Tanács felkérte a Bizottságot, hogy nyújtson be zöld könyvet a házasság felbontásával kapcsolatos ügyekben alkalmazandó kollíziós szabályokról.
(4) Politikai megbízásának megfelelően a Bizottság 2005. március 14-én zöld könyvet nyújtott be a házasság felbontására vonatkozó ügyekben alkalmazandó jogról és joghatóságról. A zöld könyv széles nyilvános konzultációt indított azon problémák lehetséges megoldásairól, amelyek a jelenlegi helyzetben felmerülhetnek.
(5) E rendelet célja, hogy egyértelmű és átfogó jogi keretet nyújtson házassági ügyekben az Európai Unióban, valamint megfelelő megoldásokat biztosítson a polgárok számára a jogbiztonság, kiszámíthatóság, rugalmasság és a bírósághoz való hozzáférés tekintetében.
(6) A jogbiztonság, kiszámíthatóság és rugalmasság növelésének céljából e rendelet bevezeti annak lehetőségét, hogy a házastársak megállapodhatnak a házasságfelbontással vagy különválással kapcsolatos eljárásra illetékes bíróságban. Korlátozott mértékben lehetőséget biztosít továbbá a felek számára, hogy megválasszák a házasság felbontására vagy a különválásra alkalmazandó jogot. E lehetőség azonban nem terjedhet ki a házasság érvénytelenítésére, amely szorosan kapcsolódik a házasság érvényességének feltételeihez, és amely tekintetében nem célszerű a feleknek autonómiát adni.
(7) Az alkalmazandó jog megválasztásának hiányában e rendelet egy sor kapcsoló tényezőn alapuló harmonizált kollíziós szabályokat vezet be a jogbiztonság és a kiszámíthatóság biztosítása, valamint a „bíróságra rohanás” megelőzése érdekében. E kapcsoló tényezők megválasztásával biztosítható, hogy a házasságfelbontással vagy különválással kapcsolatos eljárást olyan jog szabályozza, amellyel a házasság szoros kapcsolatban van.
(8) Közérdekű megfontolások alapján rendkívüli körülmények esetén lehetőség van eltekinteni a külföldi jog alkalmazásától olyan esetben, amikor ez nyilvánvalóan ellentétes lenne az eljáró bíróság államának közrendjével.
(9) Felül kell vizsgálni a fennmaradó joghatóságra vonatkozó szabályt a kiszámíthatóság növelése és a bírósághoz való hozzáférés javítása érdekében harmadik államban élő, eltérő állampolgársággal rendelkező házastársak esetében. E célból a rendelet a fennmaradó joghatóságra vonatkozóan harmonizált szabályt határoz meg annak érdekében, hogy az eltérő állampolgársággal rendelkező házastársak olyan tagállam bíróságához fordulhassanak, amellyel állampolgárságuk vagy utolsó közös szokásos tartózkodási helyük révén szoros kapcsolatban vannak.
(10) A 2201/2003/EK tanácsi rendelet 12. cikkét módosítani kell annak biztosítása érdekében, hogy a 3a. cikk alapján kijelölt, a házasság felbontására illetékes bíróság joghatósággal rendelkezzen a házasság felbontása iránti kérelemmel összefüggő, szülői felelősséggel kapcsolatos ügyekben is, feltéve hogy az említett rendelet 12. cikkében foglalt feltételek teljesülnek, így különösen az, hogy a joghatóság a gyermek érdekeit legjobban szolgálja.
(11) A 2201/2003/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell.
(12) Mivel a tervezett célkitűzéseket, nevezetesen a nemzetközi házassági eljárásokban a jogbiztonság és a rugalmasság növelését, valamint a bírósághoz való hozzáférés javítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért azok terjedelmük miatt közösségi szinten jobban megvalósíthatók, a Közösség a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően e rendelet nem lépi túl a célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.
(13) E rendelet tiszteletben tartja különösen az Európai Unió Alapjogi Chartája által a közösségi jog általános elveiként elismert alapvető jogokat és elveket. Különösen törekszik a Charta 47. cikkében elismert, tisztességes eljáráshoz való jog tiszteletben tartásának biztosítására.
(14) [Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkének megfelelően az Egyesült Királyság és Írország közölték szándékukat, amely szerint e rendelet elfogadásában és alkalmazásában részt kívánnak venni.]
(15) Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkének megfelelően Dánia nem vesz részt e rendelet elfogadásában, és így az nem kötelező rá nézve és nem alkalmazandó rá,
A 2201/2003/EK rendelet a következőképpen módosul:
(1) a cím helyébe a következő szöveg lép:
„A Tanács 2201/2003/EK rendelete a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, továbbá a házassági ügyekben alkalmazandó jogról”
(2) a rendelet a következő 3a. cikkel egészül ki:
A bíróság megválasztása a felek által a házasságfelbontással és különválással kapcsolatos eljárásban
2. fennáll a 3. cikkben felsorolt valamely joghatósági ok, vagy
3. legalább három évig ott volt a házastársak utolsó közös szokásos tartózkodási helye, vagy
4. a házastársak egyike e tagállam állampolgára, vagy az Egyesült Királyság és Írország tekintetében „domicile”-lal (lakóhellyel) rendelkezik az utóbbi tagállamok egyikének területén.
(3) A 4. és 5. cikkben a „3. cikk” szövegrész helyébe a „3. és 3a. cikk” szövegrész lép.
(4) A 6. cikket el kell hagyni.
(5) A 7. cikk helyébe a következő szöveg lép:
Amennyiben a házastársak egyike sem rendelkezik szokásos tartózkodási hellyel valamely tagállam területén, és nem közös állampolgárai egyetlen tagállamnak sem, illetve az Egyesült Királyság és Írország tekintetében nem rendelkeznek „domicile”-lal (lakóhellyel) az utóbbi tagállamok egyikének területén sem, azon tagállam bíróságai illetékesek:
5. amely tagállam területén legalább három évig a házastársak korábbi közös szokásos tartózkodási helye volt; vagy
6. a házastársak egyike e tagállam állampolgára, vagy az Egyesült Királyság és Írország tekintetében „domicile”-lal (lakóhellyel) rendelkezik az utóbbi tagállamok egyikének területén.”
(6) A 12. cikk (1) bekezdésében a „3. cikk” szövegrész helyébe a „3. és 3a. cikk” szövegrész lép.
(7) A rendelet a következő IIa. fejezettel egészül ki:
Házasságfelbontással és különválással kapcsolatos ügyekben alkalmazandó jog
1. A házastársak megállapodhatnak a házasságfelbontásra és különválásra alkalmazandó jog kijelölésében. A házastársak a következő jogok egyikét jelölhetik ki:
7. a házastársak utolsó közös szokásos tartózkodási helye szerinti állam joga, amennyiben egyikük még ott tartózkodik;
8. az egyik házastárs állampolgársága szerinti állam joga, illetve az Egyesült Királyság és Írország tekintetében az egyik házastárs „domicile”-je (lakóhelye) szerinti állam joga;
9. azon állam joga, amelyben a házastársak legalább öt évig tartózkodtak;
10. azon tagállam joga, amelyben a kérelmet benyújtották.
11. amelyben a házastársak közös szokásos tartózkodási helye található; ennek hiányában
12. amelyben a házastársak utolsó közös szokásos tartózkodási helye volt, amennyiben egyikük még ott tartózkodik; ennek hiányában
13. amelynek mindkét házastárs állampolgára, illetve az Egyesült Királyság és Írország tekintetében amelyben mindkét házastárs „domicile”-lel (lakóhellyel) rendelkezik; ennek hiányában
14. amelyben a kérelmet benyújtották.
Külföldi jog alkalmazása
Amennyiben egy másik tagállam joga alkalmazandó, a bíróság az e jog tartalmáról való tájékozódáshoz igénybe veheti a polgári és kereskedelmi ügyekben létrehozott Európai Igazságügyi Hálózatot.
A vissza- és továbbutalás tilalma
Az e rendelet által meghatározott jog alkalmazása ezen jog szabályainak alkalmazását jelenti nemzetközi magánjogi szabályai kivételével.
20e. cikk
Az e rendelet által meghatározott jog valamely rendelkezésének alkalmazása csak akkor tagadható meg, ha az ilyen jogalkalmazás nyilvánvalóan összeegyeztethetetlen az eljáró bíróság államának közrendjével.”
2. cikkHatálybalépés
Ezt a rendeletet 2008. március 1-jétől kell alkalmazni.
[1] Intézkedési program a polgári és kereskedelmi ügyekben hozott határozatok kölcsönös elismerése elvének végrehajtására, 2000.11.30-án elfogadva, HL C 12., 2001.1.15., 1. o.
[2] Az Európai Tanács által 1998. december 3-án elfogadott bécsi cselekvési terv, HL C 19., 1999.1.23., 1. o.
[3] Az Európai Tanács által 2004. november 4–5-én elfogadott Hágai Program: a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésének erősítése az Európai Unióban.
[4] A Tanács 1347/2000/EK rendelete (2000. május 29.) a házassági ügyekben és a házastársaknak a közös gyermekekkel kapcsolatos szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, HL L 160., 2000.6.30., 19. o.
[5] A Tanács 2201/2003/EK rendelete (2003. november 27.) a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről, HL L 338., 2003.12.23., 1. o.
[6] COM(2005) 82 végleges.
[7] A válaszokat a következő internetes címen tették közzé: http://europa.eu.int/comm/justice_home/news/consulting_public/news_consulting_public_en.htm.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság