text:
Vj-82/2003
2. Kf. 27. 173/2004/5. szám
A Fővárosi Ítélőtábla a személyesen eljárt Balogh Gábor (Budapest) felperesnek a Gazdasági Versenyhivatal (Budapest) alperes ellen versenyügyben hozott közigazgatási határozat felülvizsgálata iránt indult perében - amelybe az alperes pernyertességének előmozdítása érdekében a UPC Magyarország Kft. (Budapest) beavatkozott -, a Fővárosi Bíróság 2004. évi május hó 7. napján kelt 13.K.33.365/2003/6. számú ítélete ellen az alperes által 7. sorszám alatt előterjesztett és 8. sorszám alatt indokolt fellebbezés folytán az alulírott helyen 2005. évi január hó 12. napján megtartott nyilvános tárgyalás alapján meghozta a következő
Kötelezi a felperest, hogy az illetékhivatal külön felhívására fizessen meg az államnak 15.000 (azaz tizenötezer) forint kereseti, valamint 24.000 (azaz huszonnégyezer) forint fellebbezési illetéket.
Az elsőfokú bíróság alperes határozatát hatályon kívül helyezte, és az alperest új eljárásra kötelezte. Az irányadó tényállás szerint az alperes a tisztességtelen piaci magatartás és versenykorlátozás tilalmáról szóló 1996. évi LVII. törvény (a továbbiakban: Tpvt.) 67. §-ának (1) bekezdése, illetve 70. §-a szerint a felperes bejelentése alapján versenyfelügyeleti eljárást indított a UPC Magyarország Kft.-vel szemben (a továbbiakban: beavatkozó) amelynek fő tevékenységi köre kábeltelevíziós és Internet, szolgáltatás biztosítása egyéni és közületi előfizetők részére. Az általa nyújtott nagyobb átviteli sebességet lehetővé tevő, magasabb műszaki követelményeknek megfelelő adathálózati szolgáltatást a Chellot 2000. őszén vezette be. A széleskörű lakossági Internet szolgáltatás biztosítása érdekében megfogalmazásra kerültek a jóhiszemű használat szabályai, illetőleg az általános vállalkozási feltételek módosítása, amelyet a Hírközlési Felügyelet 2000. október 24-én hagyott jóvá azzal, hogy az általános szerződési feltételekbe (a továbbiakban: ÁSZF) bekerült a Chello szolgáltatás korlátlan adatforgalmának biztosítása. Ezt követően 2001. április 4. napján kelt döntésével a Hírközlési Felügyelet a beavatkozó újabb kérelmének megfelelően további módosításokat eszközölt az ÁSZF-ben az adatforgalmi korlát alkalmazhatósága érdekében, melynek tényleges alkalmazására 2002. november elejétől került sor (a Hírközlési Felügyelet 2002. június 10-én kelt HBB-5213-10/2002. határozata után).
A versenyeljárás során abban kellett állást foglalni, hogy a beavatkozó Chello elnevezésű Internét szolgáltatása (a továbbiakban: Chello) adatforgalmi korlátjának létéről, illetve nem létéről adott tájékoztatás alkalmas volt-e a fogyasztói döntések tisztességtelen befolyásolására a Tpvt. 8. § (2) bekezdésének a) pontjába ütközően.
A vizsgálati jelentésben rögzítettek szerint a Chello adatforgalmi korlátozásának a szolgáltatásra vonatkozó vállalkozási feltételek közé történő beiktatását megelőzően a beavatkozó tájékoztatta az előfizetőket arról, hogy a Chello korlátlan adatforgalmat biztosít, melynek közlése idején az állítás a valóságnak megfelelő volt, ezért hiányzik a jogsértés megállapításához szükséges feltétel. Nem volt kifogásolható, hogy elvált egymástól az adatforgalmi korlátozásnak a vállalkozási feltételek (2001. április 04., illetve utóbb az általános szerződési feltételek (2002. június 10.) közzé történő felvétele és a korlátozásnak az érintett előfizetőkkel szemben történő tényleges érvényesítése. Így a beavatkozó megteremtette annak a feltételét, hogy az időközben bevezetésre került adatforgalmi korlátozást csak a hűségidőszak lejárta után alkalmazza azon előfizetők esetében, akik még az adatforgalmi korlátozástól mentes időszakban vállaltak - a rendelkezésre álló adatok alapján egyéves - kedvezményezett előfizetői jogviszonyt. A szolgáltató levélben, honlapján és az ügyfélszolgálatánál elhelyezett ÁSZF-ben tájékoztatta meglévő előfizetőit a szerződési feltételek módosításáról, az új előfizetők pedig legkésőbb a szerződéskötéskor megismerhették a Chello használatának részletes szabályait, illetőleg korlátait.
A lefolytatott bizonyítási eljárás eredményeként a 2003. október 02. napján kelt Vj-82/2003/8. számú határozatával az alperes az eljárást megszüntette. A határozat indokolása szerint a Chello szolgáltatásra vonatkozó piaci tájékoztató magatartás a versenyjogi értékelés szempontjából két időbeli szakaszra osztható, az első 2000. novemberétől 2001. április elejéig terjedő időtartam, mely során fogyasztót megtévesztő magatartást nem tanúsított a beavatkozó, mert piaci tájékoztatásai valósak voltak, igazodtak az irányadó feltételekhez, azaz sem elvileg, sem gyakorlatilag nem volt adatforgalmi korlát a Chello igénybevételében. A második időszak 2001. április 5. napjával kezdődött és 2002. novemberéig tartott, amikor is a beavatkozó hatósági jóváhagyással az ÁSZF közé iktatta az adatforgalmi korlátot, melynek gyakorlati alkalmazására 2002. november elejétől került sor. Versenyjogi szempontból csak a piaci hatást kiváltani képest tájékoztatásoknak volt jelentősége. Ezek tekintetében megállapítást nyert, hogy a második időszakban a beavatkozó a piaci tájékoztatásaiban az adatforgalmi korlát létére, vagy hiányára sem előfizetőinek, sem a vele még szerződéses kapcsolatba nem került fogyasztóinak tájékoztatást nem nyújtott. A leendő előfizetők tekintetében ellentmondásos volt ez a helyzet, mert lehetőség lett volna az adatforgalmi korlát alkalmazására, azonban a beavatkozó a gyakorlatban annak érvényesítését halasztotta. A beavatkozó az érdeklődőknek a korlátozás részleteit ismertető levelet küldött, a korlátozást ténylegesen az adatforgalmi korláttól mentes időszakban kötött szerződésekben vállalt egy éves hűségidőszak lejárta után vezette be. Mindebből következően a piaci tájékoztatás hiányával nem indította versenyjogellenesen előfizetőit szerződésük fenntartására még akkor sem, ha esetlegesen nem a vállalkozási feltételeknek, vagy az ÁSZF-nek megfelelő formában adott tájékoztatást.
A felperes mint a szolgáltatóval előfizetői szerződést kötő személy, keresetlevelet nyújtott be a bírósághoz, kérve annak megállapítását, hogy a beavatkozó versenyjogsértő magatartást valósított meg. Nyilatkozata szerint 2001. november 29. napja óta a beavatkozó összesen egy alkalommal tájékoztatta a vállalkozási feltételek, illetve a ÁSZF változásáról, miközben ezt minden módosításkor meg kellett volna tennie. Az előfizetői szerződés hátoldala ugyan tartalmazott egy kivonatos ÁSZF-t, de abban konkrétan nem szerepelt a forgalmi korlátozás mértéke, és a jóhiszemű felhasználók a reklámok hatására. a beavatkozó alkalmazottaitól kapott információ alapján értelemszerűen forgalmi korláttól mentes széles sávú szolgáltatásra fizettek elő. Előadása szerint 2002. novemberében szerzett tudomást Internetes közléssel az adatforgalmi korlát bevezetéséről, melyre vonatkozóan külön írásbeli tájékoztatást nem kapott.
Az alperes a határozatában foglaltak fenntartásával a kereset elutasítását indítványozta azzal, hogy nincs törvényi akadálya, hogy a felperes tetszése szerint döntsön a szerződés fenntartása, vagy felmondása között, választásában nem volt jelentősége a vizsgált piaci magatartásnak.
Az alperessel egyezően a versenyhatóság pernyertessége érdekében beavatkozó UPC Kft. a kereset elutasítását indítványozta, fenntartva a versenyeljárás során előadottakat. Hangsúlyozva, hogy az adatforgalmi korlát bevezetéséről a fogyasztó a Web oldalon értesülhetett, nem volt kötelező külön írásbeli tájékoztatást küldeni minden egyes fogyasztónak. Az ügyfélszolgálatnál elhelyezett ÁSZF tartalmazott tájékoztatást a szerződési feltételek módosításáról, míg az új előfizetők legkésőbb a szerződéskötéskor megismerhették a Chellora vonatkozó szabályozási rendet.
Az elsőfokú bíróság a Vj-82/2003/8. számú határozatot hatályon kívül helyezte, és az alperest új eljárás lefolytatására kötelezte. Megállapította, hogy a Chellora vonatkozó piaci tájékoztatás két időbeli szakasza közül a 2000. novemberétől 2001. áprilisáig terjedő első szakaszban a beavatkozó nem tanúsított fogyasztót megtévesztő magatartást, mert valósak voltak az arra vonatkozó piaci tájékoztatásai, hogy korlátlan adatforgalommal vehető igénybe szolgáltatása. A második időszak az adatforgalmi korlátozás vállalkozási feltételek közé iktatásával 2001. április 5. napjával kezdődött, és 2002. novemberéig a tényleges korlátozás bevezetéséig tartott, mely tekintetében a versenyjogi szempontból kifogásolható beavatkozói magatartás felmerülhetett. Kiemelte, hogy az adatforgalmi korlát tényleges bevezetéséről a módosított szerződési feltételekben előírtak ellenére a beavatkozó nem értesítette írásban, 30 nappal a tervezett hatályba lépést megelőzően az előfizetőket, így azok nem értesültek olyan körülményről, amely alapján a szolgáltatás további igénybevételéről dönthettek volna. A korábbi, a fogyasztók számára kedvező információ érvényességének tudata az előfizetők választási szabadságára kihathat, ezért a változásról szóló tájékoztatás elmaradása a Tpvt. 8. §-ának (2) bekezdés a) pontjába ütköző magatartásnak minősül.
Az alperes fellebbezésében az ítélet megváltoztatása mellett a felperes keresetének teljeskörű elutasítását kérte. Álláspontja szerint fogyasztó megtévesztésére alkalmas magatartás akkor merülhetne fel, ha a beavatkozó a piaci tájékoztatás hiányával indította volna előfizetőit szerződésük fenntartására, azonban ilyen körülmény nem volt megállapítható. Az a tény, hogy az előfizetők nem a vállalkozási vagy szerződési feltételekben rögzítetteknek megfelelő formában szereztek tudomást a feltételek módosulásáról versenyjogi értelemben azért nem releváns, mert a Tpvt. alapján bármely tájékoztatás jogsértő jellegének megállapításának minimális feltétele, hogy annak tartalma legyen valótlan, megtévesztésre alkalmas. A bíróság azonban a beavatkozó részéről megvalósult és vizsgált közlések valóságtartalmát elfogadta, így döntése jogszabálysértő.
A beavatkozó a fellebbezésre vonatkozóan érdemi észrevételt nem terjesztett elő.
Az elsőfokú bíróság döntését anélkül hozta meg, hogy érdemben vizsgálta volna a felperes perindítási, illetve kereshetőségi jogát; a felperes perindítási jogosultságát az általa a beavatkozóval kötött szerződés alapján nem tette kérdésessé.
A Fővárosi Ítélőtáblának a fellebbezés kapcsán elsődlegesen abban a kérdésben kellett állást foglalnia, hogy felperesnek volt-e kereshetőségi joga.
Versenyügyben az alperesi hivatalbóli eljárások vagy a vizsgáló észlelése, vagy bejelentés alapján indulnak. A Tpvt. 69.§-ának /l/ bekezdése értelmében a Gazdasági Versenyhivatal hatáskörébe tartozó, e törvénybe ütköző magatartás észlelése esetén a Gazdasági Versenyhivatalhoz címzett bejelentéssel élhet az, akinek jogát vagy jogos érdekét az ügy érinti. A bejelentőt nem illetik meg az ügyfél jogai, és nem terhelik annak kötelességei. Mindezek folytán a perben felülvizsgált versenyügyben ügyfél a vizsgálat alá vont beavatkozó volt.
A Tpvt. 70.§-ának /1/ bekezdése alapján a vizsgáló abban az esetben rendeli el a vizsgálatot, ha a közérdek védelme az eljárás lefolytatását szükségessé teszi. A közérdek, és nem a magánérdek védelme esetén elrendelt vizsgálatról való rendelkezés összefügg a Tpvt. bejelentőt ügyfélnek nem minősítő rendelkezésével. A vizsgálat befejezésekor a vizsgáló jelentést készít, amelynek alapján az eljáró versenytanács a Tpvt. 72.§-ának /1/ bekezdése alapján vagy megszünteti az eljárást, vagy (ha indokoltnak tartja) további vizsgálatot rendel még el, végül határozatában ideiglenes intézkedéssel megtilthatja a törvény rendelkezéseibe ütköző magatartás további folytatását, illetve elrendelheti a törvénybe ütköző állapot megszüntetését. Az alperes határozatában az eljárás megszüntetésről rendelkezett, amely a Tpvt. 77. §-ának (1) bekezdés j) pontja alapján érdemi döntésnek minősül.
Az ügy érdemében hozott határozat elleni jogorvoslat formája a bírósági felülvizsgálat. A Tpvt. 83.§-ának /1/ bekezdése értelmében az ügy érdemében hozott határozat felülvizsgálata - ideértve annak kiegészítését és a rendelkező részt érintő kijavítását is - a kézbesítésétől számított harminc napon belül keresettel kérhető a bíróságtól. A 84. § szerint az eljáró versenytanács érdemi határozata ellen benyújtott kereset alapján indult bírósági eljárás során - a 83. §-ban meghatározott eltérésekkel - a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) XX. fejezete az irányadó.
A közigazgatási bíráskodás kiterjesztéséről szóló 1991. évi XXVI. törvénnyel módosított Áe. 72.§-ának /1/ bekezdése, illetőleg a Pp. 327.§-ának /1/ bekezdése értelmében az államigazgatási hatósági (közigazgatási) ügy érdemében hozott határozat bírósági felülvizsgálatát az ügyfél, illetőleg a törvényes érdekeiben sérelmet szenvedett fél kérheti, azaz perindításra az jogosult, akinek jogát vagy törvényes érdekét az eljárás alapjául szolgáló ügy érinti.
A bíróságnak minden esetben vizsgálnia kell a közigazgatási eljárásban ügyfélként részt vett, avagy részt nem vett fél perindítási jogosultságát, illetve azt, hogy a fél a keresetben megjelölt jogszabálysértés vonatkozásában kereshetőségi joggal rendelkezik-e. A Legfelsőbb Bíróság Közigazgatási Kollégiumának KK. 32. számú állásfoglalásában adott iránymutatás szerint a közigazgatási határozat felülvizsgálatát kérő felperes törvényes érdekeltségének hiánya miatt, ha az már a keresetlevél alapján megállapítható, a keresetlevelet idézés kibocsátása nélkül kell elutasítani. Ha azonban a felperes igényérvényesítési jogosultsága, kereshetőségi joga vitás, ebben az esetben a bíróságnak ítélettel kell döntenie a kereseti kérelem tárgyában.
A perbeli esetben a felperes a közigazgatási eljárásban nem volt ügyfél, keresetében a Pp.121.§-ának /1/ és /2/ bekezdésében, és a Pp. 327.§-ának /1/ bekezdésében foglaltak ellenére perindítási jogosultsága kapcsán törvényes érdekeltségét a beavatkozóval fennálló szerződéses előfizetői jogviszonyban jelölte meg.
Az elsőfokú bíróság lényegében az előfizetői jogviszonyra figyelemmel fogadta el a felperes ügyféli minőségét, amelyet az alperes sem vitatott.
A felperes a Chello-t igénybe vevő fogyasztókat érintő beavatkozói magatartás okán kezdeményezte a vizsgálat lefolytatását az alperesnél.
A tájékoztatási kötelezettség elmulasztása miatt őt egyedi fogyasztóként ért konkrét joghátrányt nem jelölt meg, mindösszesen elvi jogsérelemként arra hivatkozott, hogy a Chello adatforgalmi korlátjának a mértéke kifogásolható. A rendelkezésre álló periratok alapján a másodfokú bíróság arra a megállapításra jutott, hogy felperes nem igazolta és nem bizonyította, hogy adatforgalmi korlátozás nélküli szerződést kötött volna, miután a hírközlési hatóság már jóváhagyta az általános vállalkozási feltételek módosítását. Ebből következően az általános, elvi jellegű jogsérelem - ha annak nincs a gazdasági verseny szempontjából relevanciája - önmagában nem alapozza meg a jelen perben a felperesi igényérvényesítés lehetőségét arra, hogy a beavatkozót az alperes elmarasztalja. A felperes egyébként 2002. januárjában és nyarán a beavatkozói ÁSZF-ket az internetről letöltötte (ahol beavatkozó közzétette) így tájékoztatás, ismeret hiányára alappal nem hivatkozhat.
A felperes igényérvényesítési jogosultsága akkor lenne megállapítható az alperesi határozat hatályon kívül helyezésére, ha egyéni előfizetőként a közvetlen és nyilvánvaló érdekeltsége fennálltát igazolta volna ahhoz, hogy az alperes a Tpvt. hatálya alá tartozó, szankcionálható jogsértő magatartás miatt elmarasztalja a beavatkozót; ennek hiányában azonban a kereshetőségi joga nem volt megállapítható. Az egyedi előfizető felperes kereshetőségi joga a "fogyasztók elvi jogsérelmének" orvoslására nem terjedhetett ki.
Mulasztott ezért az elsőfokú bíróság amikor a felperes perindítási és kereshetőségi jogosultságának érdemi vizsgálata nélkül döntött a perben.
Mindezek folytán a Fővárosi Ítélőtábla az alperes fellebbezésének helytadva az elsőfokú bíróság ítéletét a Pp. 253. §-ának (2) bekezdése alapján megváltoztatta és a felperes keresetét elutasította.
Az alperes perköltség iránti igényt nem terjesztett elő, ezért a Pp. 78. §-ának (2) bekezdése alapján az erre vonatkozó rendelkezést a másodfokú bíróság mellőzte.
A pervesztes felperes a 6/1986. (VI.26.) IM.sz. rendelet 13. §-ának (2) bekezdése alapján köteles a tárgyi illetékfeljegyzése jog folytán le nem rótt kereseti és fellebbezési illeték viselésére.
Budapest, 2005. évi január hó 12. napján
Vj-82/2003/8
2003. 10. 02

matches: Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Darák: A Kúria ennyit tudott tenni | Mandiner
Mindenki átérzi, hogy méltánytalan, esetenként rendkívül nehéz helyzetbe kerültek a devizahitelesek, elsősorban az árfolyamkockázat miatt. A kialakult helyzetre a jog elsősorban a szerződésmódosítás lehetőségét kínálja, aminek alapvetően háromféle módja lehet: a felek, azaz a hitelezők és az adósok közötti megegyezés, a bírói út és a jogszabályalkotás – fejtette ki Darák Péter az MTI-nek adott interjújában.
A Kúria elnöke elmondta: az utólagos szerződésmódosítás egy másik módja a jogszabályalkotás, és az azzal járó politikai felelősség vállalása, és a harmadik lehetőségre – a felek közti megegyezésre – is vannak példák a fejlett jogállamok gyakorlatában.
Ehhez nyilván konszenzuskereső, kompromisszumkész társadalmi, közéleti közegre van szükség, ahol az ilyen mechanizmusoknak már jól bejáratott gyakorlata van, az abban részt vevő intézményekben pedig bízik a társadalom. A hazai közéletben is felvetődtek már olyan vélemények, hogy a balul sikerült devizahitelezés nyomán felmerülő terheket meg kellene osztani a bankok, az ügyfelek és a kormány között. A bíróság azonban nem jogosult semmiféle ilyen jellegű döntés meghozatalára, ez nem annyira jogi problémák bírói megoldását, hanem sokkal inkább társadalmi problémák politikai kezelését kívánja meg – mutatott rá Darák.
Hozzátette: jelenleg Magyarországon hiányoznak a jogi eszközök, nemcsak a jogszabályok, de még a bírói gyakorlat is. Devizahitelekkel kapcsolatos korábbi magyar ítélkezési gyakorlat alig van, de a fejlett jogállamok bíróságai sem igazán találkoztak ezzel a problémakörrel, hiszen ez a pénzügyi termék Nyugat-Európában sokkal szűkebb körben terjedt el, mint Magyarországon.
A Kúria mindazt megtette, amit jelen helyzetben egy jogegységi eljárás keretei között meg lehetett tenni, és nagyon tudatos volt a tekintetben, hogy mi az, amiről nem határoz - hangsúlyozta az elnök. A Kúria azokkal az elvi kérdésekkel foglalkozott, amelyek az egyes ügyek vizsgálata nélkül megválaszolhatók, „előkérdését” jelentik a konkrét perek eldöntésének.
A főbíró kiemelte: a jogegységi döntés nem tette okafogyottá a sok ezernyi konkrét pert, melyek jelentős része az érvénytelenség kérdését veti fel, hiszen több tucatnyi pénzintézet által kidolgozott több mint száz különféle szerződéstípusról van szó, melyekben eltérő feltételek, kikötések szerepelnek. Darák Péter hangsúlyozta, hogy ezek a jogviták csak a konkrét ügyben vitatott szerződés vizsgálatával dönthetők el. A jogegységi határozat után is nyitott marad az egyoldalú szerződésmódosítások tisztességességének megítélésére vonatkozó kérdés, amelyről az Európai Bíróság fog dönteni a Kúria korábbi megkeresése alapján. Az egyoldalú szerződésmódosítás tisztességtelenségének kérdése egyébként jogi értelemben ugyan jelentős elvi kérdés, pénzügyi hatásait tekintve azonban kisebb súlyú mint az árfolyamkockázat – mutatott rá Darák.
A hétfői jogegységi határozat a jogkövetkezményeket tekintve arra az álláspontra helyezkedik, hogy amennyiben valamilyen okból mégis érvénytelen egy devizahiteles szerződés, az érvénytelenség elsődleges jogkövetkezménye – ha ez lehetséges – a szerződés érvénytelen elemeinek kiküszöbölése útján a szerződés érvényessé nyilvánítása. Csak ha ez nem lehetséges, akkor merülhetnek fel az érvénytelenség más jogkövetkezményei.
Arra a felvetésre, hogy sokak szerint ellentmondó ítéletek születtek a devizahiteles perekben, Darák Péter kiemelte: ez javarészt alaptalan felvetés. A hétfői az első olyan jogegységi határozat, amely alapvetően a joggyakorlat továbbfejlesztése céljából született, és nem azért, mert ellentmondó lett volna a bírói gyakorlat. Igaz ugyan, hogy a bírák hol az adósok, hol a hitelezők javára ítéltek, de többnyire egységes jogelvek, értelmezés alapján jártak el. Az eltérő döntések oka javarészt az volt, hogy eltérőek voltak az adott ügy körülményei, így például a vitatott szerződés tartalma.
MTI Darák Péter: a Kúria nem tehetett többet (1. rész)
MTI Darák Péter: a Kúria nem tehetett többet (2. rész)
| gazdaság | belföld | kormány | devizahitel | jog | jogalkotás | politika | hitelszerződés | bankok | módosítás | Kúria | Darák Péter | jogegységi határozat | érvénytelenség | ügyfelek
Csigorin 2013. december 18. 12:04
Nocsak, egy intelligens ember. Hogy kerulhetett ilyen magas polcra?
bookmark 2013. december 18. 12:04
A kúria megszünt magyarnak lenni.
bookmark 2013. december 18. 12:13
Itt az ideje eltörölni a kötelező banki átutalást a fizetéseknél és a nyugdíjjaknál. Meg kellene teremteni a törvényi hátterét a közösségi hitelezési formának. Vagyis magánszemélyek alapíthassanak olyan társaságot, amely a tagjainak adhasson hitelt. Egyszerűbb legyen mint a takarékszövetkezet.
Be kell vezetni a Drábik féle fehérpénzt.
bookmark | 2013. december 18. 12:20
bookmark 2013. december 18. 12:20
Ja és garantálni kell, hogy ha az ingatlan vagy a hitel tárgya elvételre kerül, akkor a hitel szünjön meg.
oskar | 2013. december 18. 12:31
oskar 2013. december 18. 12:26
Az egyoldalú utólagos szerződés módosításról is mondhatott volna valamit.
A politikánál van a labda.
Hozzanak olyan törvényt, hogy az egyoldalú szerződésmódosítás Magyarországon nem megengedett.
Egyébként meg mindenki olvassa el a szerződést és csak akkor írja alá, ha számára megfelelő.
oskar 2013. december 18. 12:30
Azt is mondhatta volna, hogy pl. az aki 10 milliót vett fel és 20 milliót kell visszafizetni, ami uzsoraprofit a bankoknak, a hitelfelvevők is módosíthatják a szerződést a nem várt árfolyamemelkedés miatt.
oskar 2013. december 18. 12:31
Az USA-ban így van.
Ott vállalják ezt a kockázatot a bankok.
bookmark 2013. december 18. 13:20
OK a megoldás az az, hogy ki kell vetni egy egyszeri adót a bankokra, pont amennyi a devizahitel állományuk. Az így befolyt összegből egybe végtörleszteni az összes devizahitelt. A hitelesek pedig tisztességes kamattal fizetnék vissza az államnak a hitelt.
Tudom, hogy utópia.
nyugalmazott tanár 2013. december 18. 13:37
Micsoda képmutató szöveg:
"nem avatkozhatnak be a szerződésekbe az egyik fél hátrányára."
De ráteszi a becsétjét a másik fél hátrányára folytatott gyakorlatra. A másik fél hátránya, amely fél maga a társadalom, és éppenséggel annak a védelme lenne a köletessége.
Szabad kezet ad nem csak az eddigi uzsorásoknak, de példát állít minden csirkefogónak, aki más megkárosítására törekszik.
Ez jogszerű? Ez jogállam?
Kik ezek a "bírák"?
bookmark 2013. december 18. 13:49
Ha nem tévedek a bankok is olyan társaságok, amelyek a cégbíróságon vannak bejelentve. Meg kéne nézni, hogy minden törvényt betartottak-e a működésükkel kapcsolatban, mert ha nem hát törölni kell a cégbejegyzésüket. Ciao
Csigorin 2013. december 18. 13:51
Hol "nalunk"?
Csigorin 2013. december 18. 14:01
es visszamenoleg mindenkinek folyositsanak egy hazra es egy autora valo hitelt, amirol mondjak ki hogy nem kell visszafizetni.
Csigorin 2013. december 18. 14:17
ugy van, hozzanak torvenyt hogy Magyarorszagon minden zembernek jar egy ingyen haz meg egy ingyen auto, es ezt a bankok meg a multik kotelesek megfizetni es nem terhelhetik a zemberekre.
Fizessek ki a sargarepak, vagy a marslakok.
bookmark 2013. december 18. 16:59
A Soproni pénzt már Pesten is elfagadják több boltokban is.
bookmark 2013. december 18. 17:06
@Hétköznapi fasizmus
A kuria szerint ha valakinek elárverezik a házát és még mindig tartozik egy ház árával az törvényes. Főleg pedig nem erkölcsbe ütköző, viszont ha a kormány változtatni próbál a törvényen, mert akkor onnantól az lenne a törvényes, akkor meg támadnak vadul Brüsszelből.
Vagyis ne gyere azzal, hogy mi a törvényes.
magnamater 2013. december 18. 17:52
Ennyit tudtak tenni, és remekül tudnak mosakodni.

matches: Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria Bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria kúria


text:
 Erdészeti jog - Törlik vagy sem, megszűnik - Mi lesz veletek, megbízott erdőgazdálkodók? | Erdő-Mező
Erdészeti jog – Törlik vagy sem, megszűnik – Mi lesz veletek, megbízott erdőgazdálkodók?
2020. Már. 06 Erdészeti jog, Kiemelt 2 hozzászólás
Országszerte a több ezret is meghaladja azon erdőgazdálkodók száma, akiknek a bejegyzése erdőgazdálkodási tevékenység ellátására szóló megbízási szerződésen alapul. A jelenleg hatályos Erdőtörvény szerint ezen jogviszonyok hatályukat vesztik 2020. május 7-én.
Az alább felvezetett példa hűen tükrözi hogy egy szerződés törvényben előirt megszűnése esetén, annak napjától a jogok már nem gyakorolhatóak, függetlenül attól,hogy a korábbi jogosult kikerül a nyilvántartásból vagy sem.
Sokat vitatott kérdés az elővásárlási jog a termőföld adás-vétel (így az erdők) esetében. Azonban a 23/2019. számú közigazgatási elvi döntés, amely IDE kattintva olvasható, nemcsak ebben a tekintetben szolgálhat okulásra.
Az ügy röviden – de nem feltétlenül akkurátusan – összefoglalva:
Adott egy termőföld adás-vétel. Kifüggesztés alatt jön a szomszéd földet használó földműves, és a földhasználatára alapozva elővásárlási jogával élve bejelentkezik a földre, mert szerinte megelőzi az eredeti vevőt. Azonban a Földhivatal állítása szerint a földhasználati nyilvántartásukban a vétel tárgyát képező föld szomszédságában nincs földhasználó. Ennek következményeként emberünk nem azon a ranghelyen elővásárlási jogosult, mint amit lenyilatkozott (mint a szomszéd földnek már 3 éve haszonbérlője), ezért hátrébb sorolják, az eredeti vevővel azonos ranghelyre. A Földhivatal az eredeti vevővel hagyja jóvá az adás-vételt.
Hősünk minden szinten jogorvoslattal él, azonban mindenütt „elbukja” az ügyet.
Minden Bíróság úgy ítélte meg, hogy a 3 éves földhasználói „minősítése” nem állja meg a helyét. Pedig már majdnem 20 éve használta a területet. Az elővásárlási jognyilatkozat megtételekor hatóságilag jóváhagyott haszonbérleti szerződéssel is rendelkezett. Akkor hogyan lehetséges ez?
A válasz nagyon prózai. Alanyunk eredeti földhasználói jogcíme haszonkölcsön szerződés volt. A haszonkölcsön szerződések viszont a Földforgalmi törvény egy rendelkezése folytán 2014. december 31-ével hatályukat vesztették.
Ismerős fordulat? A törvényben foglaltaknak köszönhetően emberünk földhasználati bejegyzését 2015. január 1-jével törölték a nyilvántartásból. A haszonbérleti szerződését 2015. decemberében kötötte, és – nagyon hamar – 2016 februárjában „már” jóvá is hagyták. Volt tehát egy „szünet”, amikor az egyik földhasználati jogcíme megszűnt, de a másik még nem jött létre. Mivel az adás-vétel 2016-ban volt, a haszonbérlet alapján a 3 éves földhasználata jogilag nem volt megalapozott.
A Kúria azt is megállapította döntésében, hogy „22] A felperes álláspontja annyiban helytálló, hogy valóban nem a földhasználati nyilvántartásba történő bejegyzés keletkezteti a földhasználatot a nyilvántartás deklaratív jellegéből adódóan, de a hatóság az Fétv. 93. §-a alapján a földhasználati nyilvántartásba bejegyzett adatokat köteles közhitelesnek elfogadni, mindaddig, amíg annak valóságtartalmát nem döntik meg.”
A következő egy kitalált történet, de akár lehetne valóságos is:
2020. november 15. – Áll az EUTR-es ellenőr az út szélén. Esik az eső, rossz napja van. Megállítja a kamiont, ami roskadásig van pakolva frissen kitermelt fával. Ellenőrzi a szállítójegyeket, fuvarleveleket és minden egyebet, amire felhatalmazása van. A kamionon lévő rakományt egy bejegyzett erdőgazdálkodótól vásárolták egy 2020 októberi végi kitermelésből, ahogy az a felmutatott iratokból kiderül. Látszólag egyébként minden bizonylat stimmel, az okmányok rendben lévőnek bizonyulnak.
Az ellenőr felhívja az illetékes erdészeti hatóság egyik ügyintézőjét, és a következőket kérdezi: ”- Van-e XY erdőrészlet az adattártban? – Igen van. Ezen erdőrészlet gazdálkodója XY? –Igen, Ő az; Milyen jogcímen van bejegyezve XY a nyilvántartásba? – Megbízási szerződéses jogviszony alapján. – Köszönjük„ – majd leteszi a telefont, odafordul a sofőrhöz, és közli vele hogy lefoglalja a teljes szállítmányt… és a kamiont is.
Miért intézkedhetett így?
A jegyzőkönyvekben és a későbbi határozatokban az szerepel, hogy a szállítmány XY erdőrészletből származott. Az Országos Erdőállomány Adattár szerint az erdőrészlet bejegyzett erdőgazdálkodója XY. Bejegyzésének alapja megbízási szerződés. A fakitermelés és a fa értékesítése 2020.októberében történt. Az erdőgazdálkodói jogviszony az Erdőtörvény szerint a fakitermelés és a fa értékesítésének időpontjában már megszűnt. Mivel fakitermelésre kizárólag erdőgazdálkodó adhat megbízást a lefoglalt szállítmány a fakitermelésre vonatkozó szabályok megsértésével kitermelt fa, tehát illegális fakitermelésből származik. De amúgy elég lenne neki pusztán csak a gyanú vagy a vélelem is.
forrás:portal.NEBIH.gov.hu
Az erdőgazdálkodó a nyilvántartásból való törléséről határozatot nem kapott, hiszen megbízási szerződése törvény szerint egy meghatározott napon megszűnt, mellyel automatikusan az erdőgazdálkodói jogosultsága is megszűnt. ( Evt.18§ 3.bek.) Bár jóhiszeműen járt el a gazdálkodó, mégis ugyanazzal a szankcióval sújtható, mint amikor illetéktelenek által elkövetett fakitermelésről (falopásról) beszélünk.
Az erdőgazdálkodói jogosultság jogfolytonos fenntartása ezért kiemelten fontos is lehet. A Kúria döntéséből az is kiolvasható, hogy a földhasználati nyilvántartás – és persze hasonló módon az erdőgazdálkodói nyilvántartás is – egy, a felek között érvényesen és hatályosan létrejött jogcímen alapuló bejegyzés. Így amennyiben a földhasználatot megalapozó szerződés törvényi előírás szerint hatályát veszti, megszűnik maga a földhasználati jogosultság- ahogyan az erdőgazdálkodói jogosultság is! Az erdőgazdálkodói közhiteles nyilvántartás tehát – a még jelenleg hatályos rendelkezés szerint – 2020. május 7-én magával az Erdőtörvény vonatkozó rendelkezésével lesz cáfolható, és annak valóságtartalma megdönthető!
A feljebb megosztott közigazgatási elvi határozat is jól tükrözi, hogy miért fontos a törvényi előírások alapján hatályát vesztő szerződések esetében – mint amilyen az erdőre szóló megbízási szerződés is – a földhasználati jogcímet időben rendezni vagy a dátum napjától minden arra alapozott tevékenységet teljesen beszüntetni.
Emberünk akkor nyerhetett volna a bíróságon, ha a haszonkölcsön szerződésének hatályvesztése előtt megkötik a haszonbérleti szerződést, azt hatóságilag jóváhagyják, és be is jegyezteti.
Kapcsolódó jogesetet szolgáltatott még az az Irodánkat felkereső erdészeti szolgáltatást nyújtó cég, aki – igen helyesen – lekérte a terület-kimutatását az erdészeti hatóságtól, és azzal szembesült, hogy a közel 600 hektárnyi gazdálkodásában lévő erdők 90%-ára megbízási szerződéses jogcímmel szerepel a nyilvántartásban. Ez előtt értetlenül és megdöbbenve álltak, hiszen mappákba lefűzve rendelkezésükre álltak a földrészletenként és tulajdonosonként megkötött haszonbérleti szerződések.
Tanácsunkra egy kis otthoni/irodai kutatómunka után megtalálták a nyilvántartásba vételi határozataikat, illetve a körzeti erdőtervezéskor lezajlott jogszerű használat felülvizsgálat eredményeként meghozott határozatot. Abban is az szerepelt, hogy a benyújtott haszonbérleti szerződések alapján tartják nyilvántartásban őket. Ha elfogadjuk a téves nyilvántartási adatot (a bejegyzés alapja megbízás), akkor közel 30 földrészletre száz főt meghaladó tulajdonossal kellett volna „újraszerződni”.
Azonban a meglévő szerződések és határozatok – és természetesen egy kis előzetes egyeztetés – alapján ebben az esetben egyértelműen a nyilvántartási bejegyzés hibájának kijavítása iránt kell intézkednie az erdészeti hatóságnak. A közhiteles nyilvántartási adat mind a hatóság saját határozatával, mind az ügyfél rendelkezésére álló okiratokkal megcáfolható volt.
Fenti ügyek alapján kijelenthető, hogy az erdőgazdálkodói bejegyzés alapjául szolgáló földhasználati jogcím (haszonbérlet,többlethasználat,szívességi földhasználat és megbízás) eltér magától a bejegyzéstől, azzal nem azonos fogalom. (Addig, amíg nem rendelkezel ilyen bejegyzéssel, akkor sem vághatsz fát, ha kizárólagos tulajdonos vagy az erdőben.) Az érvényesen és hatályosan létrejött földhasználati jogcím a bejegyzésnek az alapja. A bejegyzés az erdőgazdálkodói jogokat és kötelezettségeket keletkezteti és nem a földhasználati jogcímet. Ha a bejegyzés alapjául szolgáló jogviszony megszűnik, például jogszabályi rendelkezés miatt egy meghatározott napon, vagy mert a határozott időtartam lejárt, arra a következő naptól már további jogosultsági jogokat alapozni nem lehet. Törlés ide vagy oda, onnantól már nem erdőgazdálkodó.
A megbízott erdőgazdálkodóknak a folyamatban lévő ügyeiket és a jövőbeni – idei és hosszabb távú – jogviszonyukat, ügyleteiket, támogatási vonatkozásokat kell átgondolni.
Érdemes-e várni a jogviszony rendezésével?
Tartsuk észben, hogy minden jogviszony módosítható, amennyiben még most, a hatályvesztés előtt rendezik, és egy későbbi jogszabály-módosítás kedvezőbb opciót nyújt, válthat a tulajdonosi közösség. Azonban előfordulhat, hogy nem kedvezőbbre, hanem szigorúbb irányba történik elmozdulás az erdők használatba adásának tekintetében, így egy módosítás után már bizonyos lehetőségek nem állnak majd rendelkezésre.
A várható módosításokról szó lesz a 4 helyszínes erdészeti jogi fórumon, melynek időpontjairól és helyszíneiről IDE KATTINTVA is tájékozódhat.
Ha esetleg eddig nem tették, a hatályvesztés következményeiről korábban írt cikksorozatunkban ITT olvashatnak.
Címke: erdészeti jog, erdőgazdálkodó, megbízott erdőgazdálkodó
2 Hozzászólás “Erdészeti jog – Törlik vagy sem, megszűnik – Mi lesz velet...”
2020-03-07 - 13:56
Ez egy alapvetően téves, megtévesztő jogértelmezés. Komoly bajok fognak származni abból, ha ezt terjesztik.
2020-03-09 - 08:07
Miben téved Balogh Natália.
Nézzük meg a hatályos jogszabályi előírást az Evt.-ből:
“113. §
(25)535 Az erdőről és az erdő védelméről szóló 1996. évi LIV. törvény 13. § (4) bekezdés a) pontja alapján, valamint az erdőről és az erdő védelméről szóló 1996. évi LIV. törvény hatálybalépését megelőzően megkötött megbízási szerződést bármelyik fél 60 napos felmondási idővel felmondhatja.
(25a)536 A (25) bekezdés szerinti szerződések 2020. május 7-én hatályukat vesztik, az ilyen jogcímen fennálló bejegyzéseket az erdészeti hatóság törli az erdőgazdálkodói nyilvántartásból.2
Az első lényeges kérdés, mi minősül megbízási szerződésnek, megbízási jogviszonynak. Nos nem szaporítva a szót, a lényeg, hogy a megbízott a megbízó utasításai szerint jár el, és az elvégzett feladatért megbízási díj illeti meg.
Ezek után nézzük, hogyan lehet szétszálazni egy megbízási jogviszonyt más jogviszonyoktól. A dolog lényege. Egy szerződést soha nem az elnevezése, hanem annak tartalma szerint értékelünk. Ez azt jelenti, hogy attól, hogy a szerződés fejlécében az áll, hogy “Megbízási szerződés”, az nem jelenti azt, hogy a tartalma is arról szól. Vagyis, ha a szerződés nem megbízási díjat tartalmaz, hanem pl. bérleti díjat, akkor az nem megbízási szerződés hanem használati megállapodás, haszonbérleti, vagy feles bérleti szerződés. Tehát ha a “megbízott erdőgazdálkodó” a tulajdonosok részére a haszonvételekből származó bevétel után pénzben, vagy természetben díjat fizet, akkor az nem megbízási jogviszony. Ha viszont a szerződésben bármilyen formában az erdőgazdálkodó részére díj, jutalék van kikötve, az megbízási jogviszony. Tehát először ezt kell tisztázni.
És akkor most térjünk rá arra, 2020 május 7-tel automatikusan megszűnik-é a megbízott erdőgazdálkodók lehetősége arra,hogy gyakorolják erdőgazdálkodói jogaikat.
A válasz egyértelműen nem. Ahogy azt az Evt. kimondja:
“18. §
(3) Az erdőgazdálkodói jogok és kötelezettségek a nyilvántartásba történő bejegyzéssel keletkeznek és – a határozott idejű szerződéseket kivéve – a nyilvántartásból való törléssel szűnnek meg.”
Vagyis mindaddig, amíg valakit nem törölnek “jogerősen” a nyilvántartásból, addig erdőgazdálkodó. Balogh Natália ott téved először, hogy összekeveri a fentebb beidézett jogszabályi előírást a határozott idejű szerződésekkel. Ez utóbbi esetén ugyan kétségtelen, hogy az erdőgazdálkodási jogosultság a szerződés lejártával megszűnik. A megbízási jogviszony esetében azonban a törvény ezt nem mondja ki. Azt mondja ki, hogy az ilyen szerződések hatályukat veszítik. Tehát. Az idézett jogszabályi előírás nem mondja ki, hogy ez egyben azt is jelenti, hogy megbízott erdőgazdálkodók automatikusan törlésre kerülnek a nyilvántartásból. Azt mondja ki, hogy “az ilyen jogcímen fennálló bejegyzéseket az erdészeti hatóság törli az erdőgazdálkodói nyilvántartásból.”
És akkor nézzük, hogy hogyan.
Balogh Natália második tévedése az, hogy ez a törvény erejénél fogva következik be. Vagyis, hogy 2020 május 8-án a megbízott erdőgazdálkodók már akkor sem erdőgazdálkodók, nem gyakorolhatják jogaikat, ha egyébként még szerepelnek a nyilvántartásba. Ennek alátámasztására beidéz egy Kúria elvi határozatot (elvi határozat, nem elvi döntés Kedves Natália).
Csakhogy. Ennek a határozatnak semmi köze az erdőgazdálkodói nyilvántartáshoz. Mint ahogy a blogbejegyzésben is kiemelésre került a Kúria határozat a földhasználói nyilvántartással kapcsolatos megállapításokat tesz. A földhasználói nyilvántartás -ahogy az a kiemelt Kúria határozatban is olvasható- deklaratív bejegyzés. Vagyis a már létező jogot, a földhasználat jogát regisztrálja. Tehát a jog, a használat joga ettől a bejegyzéstől függetlenül már fönnáll. Magyarul, egy szántót akkor is birtokba lehet venni, lehet használni, ha az erre jogosult nem jegyezteti be ezt a jogot a földhasználati nyilvántartásba.
Az erdőknél azonban ez nem így működik. Hiába szerez valaki akár tulajdon-, akár használati jogot egy erdőnek minősülő földre, addig nem használhatja, nem gazdálkodhat rajta, amíg nyilvántartásba nem veszik, mint erdőgazdálkodó. Ebből egyértelműen következik, hogy az erdőgazdálkodói nyilvántartásba vételi nem deklaratív, hanem KONSTITUTÍV jogi aktus. Vagyis jogot KELETKEZTET! Ahogyan azt az Evt. fentebb idézett 18. §-a kimondja.
Miután ezt a jogot egy hatósági jogi aktus keletkezteti, annak törléséhez is hatósági jogi aktus szükséges. Ezt egyértelműen kimondja a 433/2017. Korm. rendelet is:
“3. § (1) Az erdészeti hatóság az erdőnek minősülő föld használatára vonatkozó bejegyzés erdőgazdálkodói nyilvántartásból történő törlésére irányuló hivatalból indított eljárást folytat le
c) ha az erdőgazdálkodó az erdészeti hatóság felszólítása ellenére nem tudja igazolni a használati jogosultságát.”
A b)pont alkalmazandó ebben az esetben. Miután az Evt. előírása szerint 2020 május 7-tel a megbízási szerződések hatályukat veszítik, így ezzel a nappal megszűnik megbízott erdőgazdálkodó használati jogosultsága. A kormányrendelet előírása szerint tehát az erdészeti hatóságnak ezek után hivatalból indított törlési eljárást kell lefolytatnia. Annak eredményéről határozatot kell hoznia, azt közölnie kell az érintettekkel. Természetesen megjelölve a jogorvoslati lehetőséget is. Amikor ez a határozat hatályosul, és a megbízott erdőgazdálkodót törlik a nyilvántartásból, akkor szűnnek meg az ehhez köthető jogai, és kötelezettségei.
DE ADDIG NEM!

matches: Bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
A Kúria kétszer is bizonyította, hogy független, szabadon működő testület. Két döntésével is bizonyította mindezt.
Szándékos csalás történt a választáson?
Az már biztos, hogy eltűnt többezer szavazat az április 8-i választásokon. Ha a 4360 szavazatból csak 506 a Fidesz-KDNP listájára érkezik, akkor a kormánypártok még nagyobb fölénnyel nyertek volna. Az origo.hu szerint szándékos csalás történt.
A Kúria szándékosan nem adhatta meg a Fidesznek járó plusz egy mandátumot
A Kúria súlyosan belenyúlt a rendszerbe
A szavazatok megsemmisítésével kapcsolatban megszólalt Orbán Viktor miniszterelnök is, aki szerint a Kúria óriásit hibázott, amikor súlyosan belenyúlt a rendszerbe.
Orbán Viktor: a Kúria súlyosan beavatkozott a választásokba | Magyar Idők
A lap szombati cikkében azt írta, hogy az Alkotmánybíróság (Ab) szerint is jogszerűtlenül érvénytelenített több ezer határon túli szavazatot a Kúria, a testület végzése szerint jogorvoslatra nincs lehetőség, így egy parlamenti mandátumot elveszített a Fidesz, de a kétharmad még így is biztos. Hozzátették, hogy az ellenzéki tagokkal kiegészült Nemzeti Választási Bizottság, majd a Kúria több ...
Nem csillapszanak a kedélyek Sváby András körül. A Soros Györgyre és az ő édesanyjára megjegyzést tevő, egykor szebb napokat is látott tévésről újabb dokumantum szivárgott ki. Kattintás csak 18 éven felülieknek.
Sváby András: B*sszál otthon a férjeddel! - hangfelvétel
A Napló-riporter trágárul és agresszíven beszélt egy nővel, pedig csak egy vicces tréfa lett volna az egész. Példátlan hangnemet ütött meg Sváby, amiről hangfelvétel is készült - írja az Origo. Egy döbbenetes hangfelvétel jutott az Origo birtokába, amin Sváby András olyan ocsmány stílusban beszél, amit talán még egy ittas, masszív kocsmázás után sem enged meg magának egyetlen jóérzésű ember sem.
Lehet élőlánc
Ment a találgatás, hogy lehet-e élőlánc a parlament körül: nos a Kúria döntésének értelmében a civilek megpróbálhatják megaladályozni az országgyűlési képviselőket abban, hogy kedden felvegyék a munkát.
Pert nyertünk, lehet élőlánc a Parlament körül jövő héten! A rendőrségnek biztosítania kell, hogy akár az országgyűlési őrség által lezárt területen is tüntethessenek a polgárok. Mi a helyszínen leszünk, hogy lássuk, eleget tesz-e a rendőrség alkotmányos kötelezettségének - közölte a Társaság a Szabadságjogokért Facebook-oldalán.
Megműtötték a legendát
Meg kellett opreálni a Manchester United legendás menedzserér Sir Alex Fergusont. A néhány évvel ezelőtt visszavonult szakember agyvérzést kapott, a felépülése hosszú időt vesz igénybe.
Labdarúgás: Sir Alex Ferguson agyvérzést kapott, megműtötték
SportFaktor A Manchester United korábbi edzőlegendáját, Sir Alex Fergusont súlyos állapotban szállítottak kórházba.
https://aktualis.blogstar.hu/./pages/aktualis/contents/blog/52250/pics/lead_800x600.png
https://aktualis.blogstar.hu/2018/05/06/blogstar-kavehaz/52250/

matches: Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria