text:
2011. szeptember 21. | Mattiassich Péter | 4096 | |
■ A megbízás előzményei és a baleset
2007-ben a Bíróság megbízott Cz. S. halált okozó, foglalkozás körében elkövetett gondatlan veszélyeztetés vétségének igazságügyi munkavédelmi szakértői kivizsgálásával. A kivizsgálandó esemény H. P. segédmunkás 2001-ben történt balesete és az ezzel kapcsolatos körülmények voltak.
A baleset bekövetkezésének lefolyása egyértelműen nem deríthető ki a részemre átadott vizsgálati anyagból, mert a területen dolgozók, valamint az ügyben érintettek egymásnak ellentmondó tanúvallomásokat tettek. Ezeket a nyilatkozatokat a vizsgálat során eltelt időszakban kirendelt munkavédelmi szakértők és a vizsgáló hatóságok igyekeztek megérteni, de a baleset lefolyását így is csak feltevések alapján lehetséges elemezni.
A balesettel kapcsolatban Cz. S. jegyzőkönyvben azt nyilatkozta, hogy „H. P.-vel megbeszéltük, hogy az építkezésen fogunk találkozni, mert munkát szeretett volna kapni, mint segédmunkás. Mivel annyira elfoglalt voltam, nem mindig tudtam volna időt szakítani rá: a szombati napon lett volna lehetőség átbeszélni ezeket a dolgokat. Szombati nap később mentem be és addigra megtörtént a baleset.”
Ennek alapján tartózkodott H. P. kb. 8 óra körül az építési területen. Az már nem rekonstruálható egyértel-műen, amit biztosan csak egyes nyilatkozatok támasztanak alá, hogy H. P. építőanyagot szállított talicskával, és eközben figyelmetlenül belelépett egy, a padozatban kiképzett 60x60 cm nagyságú, fedetlen technológiai nyílásba, és leesett a közlekedő szint alatt kb. 3 méterrel lejjebb levő lévő pinceszintre. Az esés következtében súlyos sérüléseket szenvedett. A baleseti eseményt az ott dolgozók közül közvetlenül senki sem látta. A fővállalkozó M. Kft. 2. sz. építési naplójában különleges eseményként bejegyezték, hogy „ma reggel 8-órakor az egyik munkás megcsúszott, elesett és zúzódásos sérüléseket szenvedett. Helyszíni elsősegélynyújtás után a mentő elszállította.”
Cz. S. építésvezető a Rendőrkapitányság tanúmeghallgatási jegyzőkönyvében azt nyilatkozta, hogy „amikor a baleset helyszínére értem, láttam, hogy a sérült magánál van, kérdeztem, hogy mi történt, mire ő azt válaszolta, hogy elestem, és nagyon fájlalta a deréktájékát.
Ezt követően megkérdeztem tőle, hogy fel tudsz-e ülni, mire azt válaszolta, hogy nehezen.” Cz. S. ezután hívta a mentőket, és értesítette a balesetről a hozzátartozókat. A kiérkező mentők az X Kórház Traumatológiai Szakambulanciájára szállították. A műtét után a Központi Intenzív és Anaesthesiológia Osztályra került, ahol a CT vizsgálatok IV-V. bordatörést és kisagyi állományvérzést állapítottak meg nála. Később a sérült a szakszerű orvosi ellátás ellenére elhalálozott. Az igazságügyi orvos szakértő boncjegyzőkönyve szerint „a nevezett halálának oka tüdőgyulladás, alapja magasból való leesésből eredő koponyatörés és agyzúzódás. Az elszenvedett sérülések és a bekövetkezett halál között közvetett, indirekt okozati összefüggés állapítható meg”.
A baleset után a helyi Rendőrkapitányság által elrendelt eljárást – a nyomozás eredménye alapján, fél évvel később – idegenkezűség, illetve bűncselekmény elkövetésének alapos gyanúja hiányában megszüntették. Ekkor özv. H. P.-né jogi képviselőjén keresztül fellebbezést nyújtott be a határozat ellen. Ennek alapján új eljárás lefolytatására kötelezték a Rendőrkapitányságot „annak tisztázása céljából, hogy az elhalt milyen minőségben tartózkodott az építkezésen, és terhel-e valakit a felelősség a bekövetkezett balesetért.” A szakértői vizsgálati eredmények, valamint a tanúvallomások alapján a Bíróság halált okozó gondatlanságból, foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetés vétsége miatt vádat emelt Cz. S. építésvezető, I. rendű vádlott és T. G. kőműves brigádvezető, II. rendű vádlott ellen.
A tárgyaláson az ügyészség a vádat, a vádirati tényállást módosította, és indítványozta T. G. II. rendű vádlott felmentését az ellene emelt vád alól bizonyítottság hiányában. Végül a Bíróság ítéletében mindkét vádlottat az ellenük felhozott vád alól felmentette. Ezt az Ügyészség a II. rendű vádlott estében tudomásul vette, Cz. S. vádlott esetében a bűnösség megállapítása és büntetés kiszabása végett fellebbezést jelentett be, és a Bíróságot új eljárásra kötelezte. A Bíróság a korábbi két szakértői véleményben talált ellentmondásos álláspontok, valamint a vád tárgyává tett cselekmény maradéktalan tisztázása érdekében újabb igazságügyi munkavédelmi szakértői bizonyítási vizsgálatot rendelt el, amely elvégzésére személyemet bízta meg.
■ A baleset bekövetkezésével kapcsolatos tények
A T. Kft. alkalmazásában nem volt az építési munkákat irányító, jogszabályban meghatározott, megfelelő szakképesítéssel és gyakorlattal rendelkező megbízott „felelős műszaki vezető”, valamint távolléte, illetve akadályoztatása ideje alatt hasonló, megfelelő építőipari szakképesítésű jogosultsággal rendelkező, helyettesítő személy. Cz. S., az építési munkákat irányító építésvezető szakképzettségét tekintve kőműves szakmunkás végzettségű (nincs róla igazoló dokumentum). Zs. I. építési brigádvezető lakatos szakképesítéssel rendelkezik, és betanított kőművesként, munkairányítóként dolgozott az építkezésen.
Az építési terület nem volt megfelelően bekerítve, illetve védve az illetéktelen személyek behatolásának megakadályozására. Az építési munkaterületen a különböző szinteken kialakított födémáttörések nem megfelelően voltak elkerítve védőkorlátokkal, illetve lefedésekkel ellátva a magasból történő leesés elleni balesetek bekövetkezése ellen. A baleset idején a helyszínen munkákat irányító építési brigádvezető nem megfelelően végezte a munkavezetői feladatát, mert nem tudta megakadályozni idegen személy belépését az irányítása alá tartozó munkaterületre.
A baleset helyszínén munkákat végző dolgozók nem jelezték, hogy idegen személy tartózkodik felügyelet nélkül a munkaterületükön. Hiányoznak a munkaterületen dolgozók munkaügyi nyilvántartásából az egyéni védőeszközök kiadási bizonylatai, a védőeszközök használatának oktatása nincs az előírások szerint dokumentálva. Nem derült ki a vizsgálati anyagból, hogy ki és mikor rendelte el a baleset helyén levő ételliftakna falazási munkáját: személy szerint ki végezte a falazást, mert akkor neki kellett volna gondoskodni munkavégzése alatt az aknafedő helyett megfelelő elkerítésről.
■ A kivitelezés során megvalósult munkavédelmi szabálysértések
K. S., a T. Kft. ügyvezetőjének jogszabálysértései a következők. A T. Kft. ügyvezetője jogosulatlan építőipari kivitelezői tevékenység végzésére kötött szerződést cége nevében, mivel nem gondoskodott a cége alkalmazásában álló, vagy megbízott, az építési munka jellegének megfelelő, jogszabályban meghatározott szakképesítéssel és gyakorlattal rendelkező megbízott „felelős műszaki vezetőről”, aki az építési munkákat az építési törvényben előírt követelmények szerint irányította volna.
Azaz a T. Kft. ügyvezetője nem kért igazolást Cz. S.-től az építésvezetői munkakörbe történő megbízása előtt megfelelő végzettségéről és szakmai gyakorlatáról. Anélkül alkalmazta az építésvezetői irányító munkakörben, hogy meggyőződött volna a felelős műszaki vezetői névjegyzékbe történt felvételéről. K. S., ezzel a döntésével veszélyeztette az irányítása alá tartozó dolgozók testi épségét és egészségét. K. S., a T. Kft. ügyvezetője jogszabálysértéseket követett el, mert nem tartotta be az alábbiakban felsorolt előírásokat.
Az 1997. évi LXXVIII. Törvény az épített környezet alakításáról és védelméről 39. § (1) előírása szerint „Az építésügyi hatósági (létesítési) engedélyhez kötött építmények építőipari kivitelezési tevékenysége akkor folytatható, ha: b) az építés műszaki munkálatait az építési munka jellegének megfelelő és jogszabályban meghatározott szakképesítéssel és gyakorlattal rendelkező felelős műszaki vezető irányítja. 40. § (2): „a felelős műszaki vezető felel az építési tevékenységre vonatkozó szakmai minőségi és biztonsági előírások megtartásáért és a munkálatok végzésének szakszerűségéért.” Az 51/2000. (VIII. 9.) FVM-GM-KöViM együttes rendelet 2. § 7. előírása szerint „Felelős műszaki vezető: az építési munkahelyen végzett építési-szerelési munkát az Étv. 40. § (2) bekezdésében meghatározott felelősséggel irányító személy.
A felelős műszaki vezető felel az építménynek, építményrésznek, szakmunkának a kivitelezési terveknek megfelelő megvalósításáért, továbbá az építési tevékenységre vonatkozó szakmai, minőségi és biztonsági előírások megtartásáért és a munkálatok végzésének szakszerűségéért.” Az 1997. évi LXXVIII. Törvény az épített környezet alakításáról és védelméről, 10. § (1): „A felelős műszaki vezető csak az a személy lehet, akit az építményfajta, valamint a szakterület megjelölésével a névjegyzékbe felvettek. Az országosan összesített névjegyzék kiadásáról az építményfajta szerint hatáskörrel rendelkező minisztérium gondoskodik.”
K. S., mint munkáltató továbbá nem gondoskodott Cz. S. építésvezető távolléte esetén helyettesítő személy megbízásáról, ezáltal megszegte az alábbiakban felsorolt jogszabályokban előírt kötelezettségeket: Fmüv 7. § (2): „A felelős műszaki vezető tartós akadályoztatása esetén a kivitelezőnek gondoskodnia kell a helyettesítésről. A helyettesítés ideje alatt elvégzett építőipari kivitelezési tevékenységért a felelős műszaki vezetőt helyettesítő – az e rendelet szerinti jogosultsággal rendelkező – személy felel.” Mvt. 40. § (1): „A munkafolyamatot, a technológiát, a munkaeszközt, az anyagot úgy kell megválasztani, hogy az sem a munkavállalók, sem a munkavégzés hatókö- rében tartózkodók egészségét és biztonságát ne veszélyeztesse.” Mvt. 54. § (1): „Az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos munkavégzés érdekében a munkáltató köteles figyelembe venni a következő általános követelményeket: c) a veszélyek keletkezési helyükön történő leküzdése; h) a kollektív műszaki védelem elsőbbsége az egyéni védelemhez képest; i) a munkavállalók megfelelő utasításokkal történő ellátása.” (5):
Az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos munkavégzés érdekében a munkáltató köteles: a) „a szükséges utasításokat és tájékoztatást kellő időben a munkavállalónak megadni; b) rendszeresen meggyőződni arról, hogy a munkakörülmények megfelelnek-e a követelményeknek, a munkavállalók ismerik, illetve megtartják-e a rájuk vonatkozó rendelkezéseket.”
Cz. S. építésvezető jogszabálysértései a következők.
Amint fentebb már kiemelésre került, Cz. S.-nek nem volt meg a felelős műszaki vezetői jogosultságú munkakör betöltéséhez előírt, megfelelő szakképesítése. Amennyiben Cz. S. építésvezető az építkezésen úgy látta el a munkairányítói munkakörét, mintha felelős műszaki vezetői feladatot végzett volna, akkor az azokra vonatkozó, előírt követelményeket kell vizsgálni. Cz. S. nem gondoskodott arról, hogy az építkezés területe körül legyen kerítve: „Az egész építkezést a fővállalkozó nem kerítette körbe. K. S.-sel próbáltuk megbeszélni, hogy az épület legyen bekerítve. Szalaggal próbáltuk bekeríteni.” Ilyen megoldással nem teljesült az ÉKBSz 2.9. vonatkozó előírása: „Az irányító személy gondoskodik arról, hogy az építkezés területe úgy körül legyen kerítve, illetve határolva, hogy oda illetéktelen személy ne juthasson be.”
Cz. S. nem jelölte ki azt a személyt, aki távollétében a munka irányítását végzi, illetve a biztonság érdekében szükséges intézkedéseket megteszi. Cz. S. a következőket nyilatkozta: „rajtam kívül más személy nem volt igazából jogosult arra, hogy illetéktelen személy bejutása esetén azt eltávolítsa. Ha én éppen a bejárás során távolabb estem attól a helytől, ahol illetéktelen személy bejut az építkezésre, akkor értelemszerűen nem tudok gondoskodni arról, hogy eltávolítsam.”
Ezzel a nyilatkozatával elismerte, hogy kizárólagosan ő volt a felelős az építkezés megfelelő bekerítéséért és azért, hogy oda illetéktelen személy ne juthasson be. A fentieknek azonban ellentmondanak az alábbiak. Cz. S. nyilatkozata: „Előző nap én megbeszéltem a két brigádvezetővel, T. G.-vel és Zs. I.-vel, hogy a baleset napján, vagyis szombaton, amíg én meg nem érkezek, ők látják el azon feladatot, hogy ellenőrzik a munkavégzés területét, és ha valamilyen probléma adódik, vagy intézkedés szükséges, azt meg-teszik…” (Ezt a nyilatkozatot a két brigádvezető nem erősítette meg.) Ezáltal teljesült az ÉKBSz 2.4. vonatkozó előírása: „Illetéktelen személy bejutása esetén, annak eltávolítására azonnal intézkednie kell.” A hivatkozott Biztonsági Szabályzat előírja, hogy: „Az irányító személy köteles – a munkavégzés ideje alatt – a munkahelyen tartózkodni.
■ 1992. évi XXII. törvény a Munka Törvénykönyvéről (Mt)
■ 1993. évi XCIII. törvény a munkavédelemről, egységes szerkezetben a végrehajtásáról szóló 5/1993. (XII. 26.) MüM rendelettel (Mvt)
■ 1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről (Étv)
■ 32/1994 (XI. 10.) IKM rendelet Építőipari Kivitelezési Biztonsági Szabályzat kiadásáról (ÉKBSz, a baleset időpontjában hatályos jogi szabályozás)
■ 253/1997. (XII. 20.) Kormányrendelet az országos településrendezési és építési követelményekről (OTÉK)
■ 33/1998. (VI. 24.) NM rendelet a munkaköri, szakmai, illetve személyi higiénés alkalmasság orvosi vizsgálatáról és véleményezéséről (Ma)
■ 65/1999. (XII. 22.) EüM együttes rendelet a munkavállalók munkahelyen történő egyéni védőeszköz-használatának minimális biztonsági és egészségvédelmi követelményeiről (Védő)
■ 51/2000. (VIII. 9.) FVM-GM-KöViM együttes rendelet az építőipari kivitelezési, valamint a felelős műszaki vezetői tevékenység gyakorlásának részletes szakmai szabályairól és az építési naplóról (Fmüv)
Amennyiben munkahelyét elhagyja, kijelöli azt a személyt, aki rendelkezik a 2.2. pontban foglalt feltételekkel, és távollé-tében a munka irányítását végzi, illetve a biztonság érdekében szükséges intézkedéseket megteszi, valamint a kijelölést a többiek tudomására hozza.” (2.2.: „A munka irányítására olyan személyt kell kijelölni, aki megfelelő gyakorlati ismeretekkel rendelkezik, a szükséges tapasztalatok birtokában van, és képes a munkák olyan megszervezésére és irányítására, hogy az ott dolgozókat veszély, ártalom, illetve baleset ne érje.”) Nem elfogadható és értelmetlen Cz. S. további nyilatkozata: „…természetesen nem volt olyan hatáskörük, hogy ha valaki szembeszegül velük, bármit tudtak volna tenni.” T. G. kőműves szakképesítéssel rendelkezik, Zs. I. lakatos szakképesítéssel rendelkezik, és betanított a kőművesként dolgozott az építkezésen.
A tanúnyilatkozatok és Cz. S. szerint mindkét nevezett brigádvezető a szükséges tapasztalatok birtokában volt, és képes volt a munkák olyan megszervezésére és irányítására, hogy az ott dolgozókat veszély, ártalom, illetve baleset ne érje. Szakértői észrevétel: ha valaki átveszi a főnöke irányító tevékenységét, akkor ettől nem választható el a munkaterületen történő intézkedési jogkör sem. Ha ez nem így működik, akkor az irányító tevékenység nem felel meg a fenti előírás követelményeinek, tehát nem végrehajtható!
Ebben az esetben is érvényesül az ÉKBSz 2.5. vonatkozó előírása: „Az irányító személy kijelölése nem mentesíti a munkáltatót a jogszabályokban meghatározott követelmények teljesítése, illetve a felelősség alól.” Cz. S. nem megfelelően szervezte meg az ételliftakna falazási munkafolyamatát, illetve nem tudta megfelelően biztosítani a környezetében történő közlekedés munkavédelmi követelményét. Cz. S. nem dokumentálta, hogy ki és mikor rendelte el a baleset helyén levő ételliftakna falazási munkáját. Valamint azt sem tudta megnevezni, hogy személy szerint ki kezdte meg a falazási munkát, mert a falazási munkát végző dolgozónak kellett volna gondoskodnia a munka megkezdése előtt eltávolított aknafedő helyett a magasból történő leesés elleni védelemnek megfelelő elkerítésről. Cz. S. nem tartotta be az Fmüv együttes rendelet 9. §-ának előírásait.
A felelős műszaki vezető feladatai különösen: az építési– szerelési munkák irányítása; építési–szerelési munkára vonatkozó jogszabályok (szakmai és minőségi követelmények), munkavédelmi… és más kötelező hatósági előírások betartásának az általa vezetett építkezéseken való ellenőrzése; …az építési munkahely átvétele, őrzésének biztosítása; az építőipari munkafolyamat szakszerű megszervezése…, a technológiai, a munkavédelmi és az egészségügyi előírások betartatása; az azonnali intézkedést igénylő építési műszaki feladatok meghatározása és irányítása; az építményen végzett építési–szerelési munkák, továbbá az alvállalkozók munkájának összehangolása. A Bírósági anyagban nem találtam igazolását Cz. S. jegyzőkönyvben tett nyilatkozatának, amiben azt állítja, hogy: „H. P.-vel megbeszéltük, hogy az építkezésen fogunk találkozni, mert munkát szeretett volna kapni, mint segédmunkás. Mivel annyira elfoglalt voltam, nem mindig tudtam volna időt szakítani rá: a szombati nap lett volna lehetőség átbeszélni ezeket a dolgokat.” Mivel Cz. S. szombaton később ment be az építkezésre, előzőleg meg kellett volna kérnie K. S.-t, a T. Kft. ügyvezetőjét, hogy amikor H. P. a megjelölt szombati napon az építkezésen fogja őt keresni munka felvételi ügyben, akkor fogadja, és beszélje meg vele az alkalmazásba vételét.
A megbízás előzményei és a baleset 2007-ben a Bíróság megbízott Cz. S. halált okozó, foglalkozás körében elkövetett gondatlan veszélyeztetés vétségének igazságügyi munkavédelmi szakértői kivizsgálásával. A kivizsgálandó esemény H. P. segédmunkás 2001-ben történt balesete és az ezzel kapcsolatos körülmények voltak. A baleset bekövetkezésének lefolyása egyértelműen nem deríthető ki a részemre átadott vizsgálati anyagból, mert a területen dolgozók, valamint az ügyben érintettek egymásnak ellentmondó tanúvallomásokat tettek. Ezeket a nyilatkozatokat a vizsgálat során eltelt időszakban kirendelt munkavédelmi szakértők és a vizsgáló hatóságok igyekeztek megérteni, de a baleset lefolyását így is csak feltevések alapján lehetséges elemezni.
A balesettel kapcsolatban Cz. S. jegyzőkönyvben azt nyilatkozta, hogy „H. P.-vel megbeszéltük, hogy az építkezésen fogunk találkozni, mert munkát szeretett volna kapni, mint segédmunkás. Mivel annyira elfoglalt voltam, nem mindig tudtam volna időt szakítani rá: a szombati napon lett volna lehetőség átbeszélni ezeket a dolgokat. Szombati nap később mentem be és addigra megtörtént a baleset.” Ennek alapján tartózkodott H. P. kb. 8 óra körül az építési területen. Az már nem rekonstruálható egyértel-műen, amit biztosan csak egyes nyilatkozatok támasztanak alá, hogy H. P. építőanyagot szállított talicskával, és eközben figyelmetlenül belelépett egy, a padozatban kiképzett 60x60 cm nagyságú, fedetlen technológiai nyílásba, és leesett a közlekedő szint alatt kb. 3 méterrel lejjebb levő lévő pinceszintre. Az esés következtében súlyos sérüléseket szenvedett.
A baleseti eseményt az ott dolgozók közül közvetlenül senki sem látta. A fővállalkozó M. Kft. 2. sz. építési naplójában különleges eseményként bejegyezték, hogy „ma reggel 8-órakor az egyik munkás megcsúszott, elesett és zúzódásos sérüléseket szenvedett. Helyszíni elsősegélynyújtás után a mentő elszállította.” Cz. S. építésvezető a Rendőrkapitányság tanúmeghallgatási jegyzőkönyvében azt nyilatkozta, hogy „amikor a baleset helyszínére értem, láttam, hogy a sérült magánál van, kérdeztem, hogy mi történt, mire ő azt válaszolta, hogy elestem, és nagyon fájlalta a deréktájékát. Ezt követően megkérdeztem tőle, hogy fel tudsz-e ülni, mire azt válaszolta, hogy nehezen.” Cz. S. ezután hívta a mentőket, és értesítette a balesetről a hozzátartozókat.
A kiérkező mentők az X Kórház Traumatológiai Szakambulanciájára szállították. A műtét után a Központi Intenzív és Anaesthesiológia Osztályra került, ahol a CT vizsgálatok IV-V. bordatörést és kisagyi állományvérzést állapítottak meg nála. Később a sérült a szakszerű orvosi ellátás ellenére elhalálozott. Az igazságügyi orvos szakértő boncjegyzőkönyve szerint „a nevezett halálának oka tüdőgyulladás, alapja magasból való leesésből eredő koponyatörés és agyzúzódás. Az elszenvedett sérülések és a bekövetkezett halál között közvetett, indirekt okozati összefüggés állapítható meg”. A baleset után a helyi Rendőrkapitányság által elrendelt eljárást – a nyomozás eredménye alapján, fél évvel később – idegenkezűség, illetve bűncselekmény elkövetésének alapos gyanúja hiányában megszüntették. Ekkor özv. H. P.-né jogi képviselőjén keresztül fellebbezést nyújtott be a határozat ellen.
Ennek alapján új eljárás lefolytatására kötelezték a Rendőrkapitányságot „annak tisztázása céljából, hogy az elhalt milyen minőségben tartózkodott az építkezésen, és terhel-e valakit a felelősség a bekövetkezett balesetért.” A szakértői vizsgálati eredmények, valamint a tanúvallomások alapján a Bíróság halált okozó gondatlanságból, foglalkozás körében elkövetett veszélyeztetés vétsége miatt vádat emelt Cz. S. építésvezető, I. rendű vádlott és T. G. kőműves brigádvezető, II. rendű vádlott ellen. A tárgyaláson az ügyészség a vádat, a vádirati tényállást módosította, és indítványozta T. G. II. rendű vádlott felmentését az ellene emelt vád alól bizonyítottság hiányában. Végül a Bíróság ítéletében mindkét vádlottat az ellenük felhozott vád alól felmentette. Ezt az Ügyészség a II. rendű vádlott estében tudomásul vette, Cz. S. vádlott esetében a bűnösség megállapítása és büntetés kiszabása végett fellebbezést jelentett be, és a Bíróságot új eljárásra kötelezte.
A Bíróság a korábbi két szakértői véleményben talált ellentmondásos álláspontok, valamint a vád tárgyává tett cselekmény maradéktalan tisztázása érdekében újabb igazságügyi munkavédelmi szakértői bizonyítási vizsgálatot rendelt el, amely elvégzésére személyemet bízta meg. A baleset bekövetkezésével kapcsolatos tények A T. Kft. alkalmazásában nem volt az építési munkákat irányító, jogszabályban meghatározott, megfelelő szakképesítéssel és gyakorlattal rendelkező megbízott „felelős műszaki vezető”, valamint távolléte, illetve akadályoztatása ideje alatt hasonló, megfelelő építőipari szakképesítésű jogosultsággal rendelkező, helyettesítő személy.
Cz. S., az építési munkákat irányító építésvezető szakképzettségét tekintve kőműves szakmunkás végzettségű (nincs róla igazoló dokumentum). Zs. I. építési brigádvezető lakatos szakképesítéssel rendelkezik, és betanított kőművesként, munkairányítóként dolgozott az építkezésen. Az építési terület nem volt megfelelően bekerítve, illetve védve az illetéktelen személyek behatolásának megakadályozására. Az építési munkaterületen a különböző szinteken kialakított födémáttörések nem megfelelően voltak elkerítve védőkorlátokkal, illetve lefedésekkel ellátva a magasból történő leesés elleni balesetek bekövetkezése ellen. A baleset idején a helyszínen munkákat irányító építési brigádvezető nem megfelelően végezte a munkavezetői feladatát, mert nem tudta megakadályozni idegen személy belépését az irányítása alá tartozó munkaterületre.
A baleset helyszínén munkákat végző dolgozók nem jelezték, hogy idegen személy tartózkodik felügyelet nélkül a munkaterületükön. Hiányoznak a munkaterületen dolgozók munkaügyi nyilvántartásából az egyéni védőeszközök kiadási bizonylatai, a védőeszközök használatának oktatása nincs az előírások szerint dokumentálva. Nem derült ki a vizsgálati anyagból, hogy ki és mikor rendelte el a baleset helyén levő ételliftakna falazási munkáját: személy szerint ki végezte a falazást, mert akkor neki kellett volna gondoskodni munkavégzése alatt az aknafedő helyett megfelelő elkerítésről. A kivitelezés során megvalósult munkavédelmi szabálysértések K. S., a T. Kft. ügyvezetőjének jogszabálysértései a következők.
A T. Kft. ügyvezetője jogosulatlan építőipari kivitelezői tevékenység végzésére kötött szerződést cége nevében, mivel nem gondoskodott a cége alkalmazásában álló, vagy megbízott, az építési munka jellegének megfelelő, jogszabályban meghatározott szakképesítéssel és gyakorlattal rendelkező megbízott „felelős műszaki vezetőről”, aki az építési munkákat az építési törvényben előírt követelmények szerint irányította volna. Azaz a T. Kft. ügyvezetője nem kért igazolást Cz. S.-től az építésvezetői munkakörbe történő megbízása előtt megfelelő végzettségéről és szakmai gyakorlatáról. Anélkül alkalmazta az építésvezetői irányító munkakörben, hogy meggyőződött volna a felelős műszaki vezetői névjegyzékbe történt felvételéről. K. S., ezzel a döntésével veszélyeztette az irányítása alá tartozó dolgozók testi épségét és egészségét. K. S., a T. Kft. ügyvezetője jogszabálysértéseket követett el, mert nem tartotta be az alábbiakban felsorolt előírásokat. Az 1997. évi LXXVIII.
Törvény az épített környezet alakításáról és védelméről 39. § (1) előírása szerint „Az építésügyi hatósági (létesítési) engedélyhez kötött építmények építőipari kivitelezési tevékenysége akkor folytatható, ha: b) az építés műszaki munkálatait az építési munka jellegének megfelelő és jogszabályban meghatározott szakképesítéssel és gyakorlattal rendelkező felelős műszaki vezető irányítja. 40. § (2): „a felelős műszaki vezető felel az építési tevékenységre vonatkozó szakmai minőségi és biztonsági előírások megtartásáért és a munkálatok végzésének szakszerűségéért.” Az 51/2000. (VIII. 9.) FVM-GM-KöViM együttes rendelet 2. § 7. előírása szerint „Felelős műszaki vezető: az építési munkahelyen végzett építési-szerelési munkát az Étv. 40. § (2) bekezdésében meghatározott felelősséggel irányító személy.
A felelős műszaki vezető felel az építménynek, építményrésznek, szakmunkának a kivitelezési terveknek megfelelő megvalósításáért, továbbá az építési tevékenységre vonatkozó szakmai, minőségi és biztonsági előírások megtartásáért és a munkálatok végzésének szakszerűségéért.” Az 1997. évi LXXVIII. Törvény az épített környezet alakításáról és védelméről, 10. § (1): „A felelős műszaki vezető csak az a személy lehet, akit az építményfajta, valamint a szakterület megjelölésével a névjegyzékbe felvettek. Az országosan összesített névjegyzék kiadásáról az építményfajta szerint hatáskörrel rendelkező minisztérium gondoskodik.” K. S., mint munkáltató továbbá nem gondoskodott Cz. S. építésvezető távolléte esetén helyettesítő személy megbízásáról, ezáltal megszegte az alábbiakban felsorolt jogszabályokban előírt kötelezettségeket: Fmüv 7. § (2):
„A felelős műszaki vezető tartós akadályoztatása esetén a kivitelezőnek gondoskodnia kell a helyettesítésről. A helyettesítés ideje alatt elvégzett építőipari kivitelezési tevékenységért a felelős műszaki vezetőt helyettesítő – az e rendelet szerinti jogosultsággal rendelkező – személy felel.” Mvt. 40. § (1): „A munkafolyamatot, a technológiát, a munkaeszközt, az anyagot úgy kell megválasztani, hogy az sem a munkavállalók, sem a munkavégzés hatókö- rében tartózkodók egészségét és biztonságát ne veszélyeztesse.” Mvt. 54. § (1):
„Az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos munkavégzés érdekében a munkáltató köteles figyelembe venni a következő általános követelményeket: c) a veszélyek keletkezési helyükön történő leküzdése; h) a kollektív műszaki védelem elsőbbsége az egyéni védelemhez képest; i) a munkavállalók megfelelő utasításokkal történő ellátása.” (5): Az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos munkavégzés érdekében a munkáltató köteles: a) „a szükséges utasításokat és tájékoztatást kellő időben a munkavállalónak megadni; b) rendszeresen meggyőződni arról, hogy a munkakörülmények megfelelnek-e a követelményeknek, a munkavállalók ismerik, illetve megtartják-e a rájuk vonatkozó rendelkezéseket.” Cz. S. építésvezető jogszabálysértései a következők.
Amint fentebb már kiemelésre került, Cz. S.-nek nem volt meg a felelős műszaki vezetői jogosultságú munkakör betöltéséhez előírt, megfelelő szakképesítése. Amennyiben Cz. S. építésvezető az építkezésen úgy látta el a munkairányítói munkakörét, mintha felelős műszaki vezetői feladatot végzett volna, akkor az azokra vonatkozó, előírt követelményeket kell vizsgálni. Cz. S. nem gondoskodott arról, hogy az építkezés területe körül legyen kerítve: „Az egész építkezést a fővállalkozó nem kerítette körbe. K. S.-sel próbáltuk megbeszélni, hogy az épület legyen bekerítve. Szalaggal próbáltuk bekeríteni.” Ilyen megoldással nem teljesült az ÉKBSz 2.9. vonatkozó előírása: „Az irányító személy gondoskodik arról, hogy az építkezés területe úgy körül legyen kerítve, illetve határolva, hogy oda illetéktelen személy ne juthasson be.” Cz. S. nem jelölte ki azt a személyt, aki távollétében a munka irányítását végzi, illetve a biztonság érdekében szükséges intézkedéseket megteszi. Cz. S. a következőket nyilatkozta: „rajtam kívül más személy nem volt igazából jogosult arra, hogy illetéktelen személy bejutása esetén azt eltávolítsa. Ha én éppen a bejárás során távolabb estem attól a helytől, ahol illetéktelen személy bejut az építkezésre, akkor értelemszerűen nem tudok gondoskodni arról, hogy eltávolítsam.”
Ezzel a nyilatkozatával elismerte, hogy kizárólagosan ő volt a felelős az építkezés megfelelő bekerítéséért és azért, hogy oda illetéktelen személy ne juthasson be. A fentieknek azonban ellentmondanak az alábbiak. Cz. S. nyilatkozata: „Előző nap én megbeszéltem a két brigádvezetővel, T. G.-vel és Zs. I.-vel, hogy a baleset napján, vagyis szombaton, amíg én meg nem érkezek, ők látják el azon feladatot, hogy ellenőrzik a munkavégzés területét, és ha valamilyen probléma adódik, vagy intézkedés szükséges, azt meg-teszik…” (Ezt a nyilatkozatot a két brigádvezető nem erősítette meg.) Ezáltal teljesült az ÉKBSz 2.4. vonatkozó előírása: „Illetéktelen személy bejutása esetén, annak eltávolítására azonnal intézkednie kell.”
A hivatkozott Biztonsági Szabályzat előírja, hogy: „Az irányító személy köteles – a munkavégzés ideje alatt – a munkahelyen tartózkodni. Amennyiben munkahelyét elhagyja, kijelöli azt a személyt, aki rendelkezik a 2.2. pontban foglalt feltételekkel, és távollé-tében a munka irányítását végzi, illetve a biztonság érdekében szükséges intézkedéseket megteszi, valamint a kijelölést a többiek tudomására hozza.” (2.2.: „A munka irányítására olyan személyt kell kijelölni, aki megfelelő gyakorlati ismeretekkel rendelkezik, a szükséges tapasztalatok birtokában van, és képes a munkák olyan megszervezésére és irányítására, hogy az ott dolgozókat veszély, ártalom, illetve baleset ne érje.”)
Nem elfogadható és értelmetlen Cz. S. további nyilatkozata: „…természetesen nem volt olyan hatáskörük, hogy ha valaki szembeszegül velük, bármit tudtak volna tenni.” T. G. kőműves szakképesítéssel rendelkezik, Zs. I. lakatos szakképesítéssel rendelkezik, és betanított a kőművesként dolgozott az építkezésen. A tanúnyilatkozatok és Cz. S. szerint mindkét nevezett brigádvezető a szükséges tapasztalatok birtokában volt, és képes volt a munkák olyan megszervezésére és irányítására, hogy az ott dolgozókat veszély, ártalom, illetve baleset ne érje. Szakértői észrevétel: ha valaki átveszi a főnöke irányító tevékenységét, akkor ettől nem választható el a munkaterületen történő intézkedési jogkör sem. Ha ez nem így működik, akkor az irányító tevékenység nem felel meg a fenti előírás követelményeinek, tehát nem végrehajtható!
Ebben az esetben is érvényesül az ÉKBSz 2.5. vonatkozó előírása: „Az irányító személy kijelölése nem mentesíti a munkáltatót a jogszabályokban meghatározott követelmények teljesítése, illetve a felelősség alól.” Cz. S. nem megfelelően szervezte meg az ételliftakna falazási munkafolyamatát, illetve nem tudta megfelelően biztosítani a környezetében történő közlekedés munkavédelmi követelményét. Cz. S. nem dokumentálta, hogy ki és mikor rendelte el a baleset helyén levő ételliftakna falazási munkáját.
Valamint azt sem tudta megnevezni, hogy személy szerint ki kezdte meg a falazási munkát, mert a falazási munkát végző dolgozónak kellett volna gondoskodnia a munka megkezdése előtt eltávolított aknafedő helyett a magasból történő leesés elleni védelemnek megfelelő elkerítésről. Cz. S. nem tartotta be az Fmüv együttes rendelet 9. §-ának előírásait. A felelős műszaki vezető feladatai különösen: az építési– szerelési munkák irányítása; építési–szerelési munkára vonatkozó jogszabályok (szakmai és minőségi követelmények), munkavédelmi… és más kötelező hatósági előírások betartásának az általa vezetett építkezéseken való ellenőrzése; …az építési munkahely átvétele, őrzésének biztosítása; az építőipari munkafolyamat szakszerű megszervezése…, a technológiai, a munkavédelmi és az egészségügyi előírások betartatása; az azonnali intézkedést igénylő építési műszaki feladatok meghatározása és irányítása; az építményen végzett építési–szerelési munkák, továbbá az alvállalkozók munkájának összehangolása.
A Bírósági anyagban nem találtam igazolását Cz. S. jegyzőkönyvben tett nyilatkozatának, amiben azt állítja, hogy: „H. P.-vel megbeszéltük, hogy az építkezésen fogunk találkozni, mert munkát szeretett volna kapni, mint segédmunkás. Mivel annyira elfoglalt voltam, nem mindig tudtam volna időt szakítani rá: a szombati nap lett volna lehetőség átbeszélni ezeket a dolgokat.” Mivel Cz. S. szombaton később ment be az építkezésre, előzőleg meg kellett volna kérnie K. S.-t, a T. Kft. ügyvezetőjét, hogy amikor H. P. a megjelölt szombati napon az építkezésen fogja őt keresni munka felvételi ügyben, akkor fogadja, és beszélje meg vele az alkalmazásba vételét.
1. A szakértő állapítsa meg, hogy Cz. S., mint építésvezető megtett-e mindent a szakmai szabályok maradéktalan betartása érdekében, hogy a vádirat tárgyává tett baleset ne következhessen be?
Cz. S., mint építésvezető nem tett meg mindent a szakmai szabályok maradéktalan betartása érdekében. Indoklás: lásd a mulasztások tételes felsorolását! Továbbá: Cz. S. nem tartotta be a Munka Törvénykönyve 103. § b. pontja előírását, miszerint „a dolgozó köteles a munkáját az elvárható szakértelemmel és gondossággal, a munkájára vonatkozó szabályok, előírások és utasítások szerint végezni”.
2. A szakértő az iratanyag áttanulmányozása után véleményezze a korábban már eljárt C. L. iü. szakértő szakértői véleményében foglaltakat; egyetért a szakértő álláspontjával?
Nem értek egyet C. L. nyilatkozatával, miszerint a munkát „a segédmunkás segédletével a kőműves végzi, a kőműves felügyeli ekkor a segédmunkás munkáját, de nem munkavédelmi szempontból”. Ez az állítás ebben a formában nem igaz, mert a kőművesnek figyelmeztetni kell a hozzá beosztott dolgozót, ha az bármilyen szabálytalanságot művel! Saját szakértői állásfoglalásom a Cz. S. távolléte esetén történtekről a következő: Cz. S. távolléte esetén két különböző irányítási szinten intézkedhetett a munkavégzés során történő felelőssége átruházásáról: mint építésvezető (felelős műszaki vezető) csak abban az esetben adhatta volna át helyettesítésre a munkaterületen folyó kivitelezői munkák irányítását, ha teljesíti az Étv. 10. § (1) előírását:
„A felelős műszaki vezető csak az a személy lehet, akit az építményfajta és a szakterület megjelölésével a névjegyzékbe felvettek.” Valamint, ha teljesül a Fmüv 7. § (2) előírása: „A felelős műszaki vezető tartós akadályoztatása esetén a kivitelezőnek gondoskodnia kell a helyettesítésről. A helyettesítés ideje alatt elvégzett építőipari kivitelezési tevékenységért a felelős műszaki vezetőt helyettesítő – az e rendelet szerinti jogosultsággal rendelkező – személy felel.” Ilyen személyt a T. Kft.-nél nem alkalmaztak!

matches:
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
§ 7
Bíróság
Bíróság
Bíróság
Bíróság
§ 7


text:
Jogászszemmel: Jogos népharag? - Vasárnapi hírek
Jogászszemmel: Jogos népharag?
Szerző: Sándor Zsuzsa | Megjelent a 2017. augusztus 26.-i lapszámban
„A bíróság elrendelte annak a férfinak a házi őrizetét, aki a gyanú szerint 2017. május 15-én érvényes vezetői engedély nélkül, autójával a Dózsa György úton halálos közúti balesetet okozott. A cselekmény halálos közúti baleset gondatlan okozásának vétsége, és kábítószer fogyasztásával elkövetett kábítószer birtoklása vétsége megállapítására lehet alkalmas.” Így szól a Fővárosi Törvényszék közleménye.
Természetesen M. Richárdról van szó, és arról a balesetről, amelyben ketten meghaltak, és további öt ember megsérült.
A sajtóközleményt, meglehetősen szokatlan módon, a megjelenését követő napon helyesbítették.
A változtatás ugyan alig észrevehető, ám igen lényeges. Míg az első közlemény szerint a gyanúsított összeütközött a szabályosan közlekedő Citroennel, a másodikból a szabályosan szó kimaradt. Ez alátámasztja a gyanúsítottnak azt az állítását, hogy a műszaki szakértői vélemény szerint nem biztos, hogy ő az egyedüli felelős a balesetért. Ennek megítélése persze majd a bíróság dolga lesz.
A népharagot az váltotta ki, hogy M. Richárdot a bíróság előzetes letartóztatás helyett „csupán” házi őrizetbe helyezte. A bírói gyakorlatban ez a döntés valóban szokatlan. De attól még nem biztos, hogy törvénysértő is.
A házi őrizet és az előzetes letartóztatás törvényi előfeltételei azonosak: a szökés, a bizonyítás megnehezítése és a bűnismétlés veszélye. A bíróság azt mérlegeli, hogy „az előzetes letartóztatással elérni kívánt célok” eléréséhez elegendő-e a házi őrizet.
Anélkül, hogy a bíróság végzésének indokait olvashatnánk, számos olyan körülmény vált ismertté, amely magyarázhatja ezt a döntést.
Vegyük sorra. Kell-e tartani attól, hogy a gyanúsított megszökik? A sajtó felháborodottan tudósított arról, hogy miközben folyt a nyomozás, M. Richárd a Seychelle-szigeteken nyaralt. Az viszont, hogy a várható súlyos büntetés ellenére onnan visszajött, hogy három hónappal a tragédia után a hatóság rendelkezésére állt, éppen nem ok annak feltételezésére, hogy meg akarna szökni. Mint ahogy azok az – ugyancsak a sajtóban megjelent – információk sem erre utalnak, melyek szerint egy korábbi zavaros ügyben egy „korrupt” rendőr segíthetett M. Richárdnak és társának, hogy „visszaszerezzenek” egy ellopott autót. Abban az ügyben M. Richárdot is megfigyelték a titkosszolgák. Az már csak az én fantáziám szüleménye, hogy akár segíthetett is a rendőrségnek, hiszen vele szemben – eddigi ismereteim szerint – nem indult eljárás. Normális az, akit figyel a titkosszolgálat és szökni próbál?
Marad tehát a bűnismétlés veszélye mint ok a letartóztatásra vagy a házi őrizet elrendelésére. Házi őrizetben a gyanúsított csak akkor és csak azért hagyhatja el a lakását, amikor és amiért azt a bíróság megengedi. Ez az intézkedés akár elég is lehet ahhoz, hogy ne tudjon újabb bűncselekményt elkövetni. Ha pedig megszegi a házi őrizet szabályait, jöhet az előzetes letartóztatás.
És hogy megnyugtassam a felháborodott közvéleményt, elárulok még valamit. 1 év előzetes letartóztatás beszámítása 1 évvel teszi rövidebbé a majdan kitöltendő büntetést, míg 1 év házi őrizet csak mintegy 4 hónappal.
Az ítélet persze még odébb van. E cikk írásakor még a házi őrizetről szóló végzés sem jogerős. Ma még csak a politikusok „tudják”, mit kell tennie a bíróságnak. Rogán Antal – igaz, most csak némi unszolásra, hiszen vélhetően saját őrző emberéről van szó – már megint megmondta a tutit.
Akárcsak az MSZP – amelyik még a híreket sem olvasva –, kokain hatásáról beszél, holott a szakértői vélemény szerint a gyanúsított a balesetkor nem állt már kábítószer hatása alatt.
Jó lenne, ha a politikusok végre nem dumálnának bele bírósági döntésekbe! Se jobbról, se balról, se pró, se kontra! Tennék inkább tisztességesen a saját dolgukat. És főként hagyják, hogy a bíróság is azt tegye! Akár tetszik nekik, akár nem.
Következő: Nagy N. Péter: Leminősítve
Előző: Hegyi Iván: Hab a…
Előző: Hegyi Iván: Hab a kávén

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
IV/02772/2015
. IV/02772/2015
Első irat érkezett: 08/27/2015
Az ügy tárgya: a Szegedi Törvényszék 2.Pf.20.774/2015/4. számú ítélete elleni alkotmányjogi panasz (házastárs által a vagyonközösség fennállása alatt kötött kölcsönszerződés joghatása)
Az indítványozó - az Abtv. 27. §-a alapján - a Szegedi Törvényszék 2.Pf.20.774/2015/4. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól. Az indítványozó - az Abtv. 42. § (2) és (3) bekezdése alapján - azt kérte egyúttal az Alkotmánybíróságtól, hogy kötelezze a másodfokon eljárt bíróságot, hogy az elsőfokon eljárt Szegedi Járásbíróság 4.P.20.360./2014/30. számú ítéletét helyezze hatályon kívül, és az elsőfokon eljárt bíróságot utasítsa a per újabb tárgyalására és újabb határozat meghozatalára.
Az indítványozó álláspontja szerint a másodfokon eljárt bíróság döntésének indokolása hiányos, nem megalapozott és ellentmondásos, továbbá a bizonyítékok okszerűtlen mérlegelésén alapul, ezért sérti a tisztességes eljáráshoz való jogot, illetve az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésébe ütközik, tekintettel arra, hogy az indítványozó elévülésre vonatkozó kifogása, illetve semmisségi okra való hivatkozása ellenére a bíróság az elévülés, illetve a semmisség kérdését nem vizsgálta.
Az indítványozó álláspontja szerint a támadott döntés a tulajdonhoz való jogát is sérti, tekintettel arra, hogy a döntés okán a házastársi közös vagyonból rá eső rész erejéig, de vagyonával egy őt jogszerűen nem terhelő kötelezettségért helytállni tartozna.
Az indítványozó perbeli alperes álláspontja szerint a támadott döntés azért sérti a jogorvoslathoz való jogát, mert a perben a pertárgy értéke nem érte el a Pp. 271. § (2) bekezdésében előírt hárommillió forintos felülvizsgálati értéket, ennek okán a jogerős ítélet álláspontja szerint valójában megfosztotta az ügy érdemében hozott elsőfokú döntés elleni fellebbezés jogától..
a Szegedi Törvényszék 2.Pf.20.774/2015/4. számú ítélete
a Szegedi Járásbíróság 4.P.20.360/2014/30. számú ítéletéte
IV_2772_1_2015_inditvany_anonim.pdf IV_2772_3_2015_ind_kieg.pdf
A határozat száma: 3242/2016. (XI. 18.) AB végzés
Az ABH 2016 tárgymutatója: bírósághoz fordulás joga; jogbiztonság mint jogsérelem alapja; jogorvoslathoz való jog; tisztességes eljáráshoz való jog; tulajdonhoz való jog
A határozat kelte: Budapest, 11/08/2016
2016.10.24 16:00:00 3. öttagú tanács
Az Alkotmánybíróság a Szegedi Törvényszék 2.Pf.20.774/2015/4. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
[1]	1. Az indítványozó jogi képviselője útján alkotmányjogi panasz indítványt terjesztett elő az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (továbbiakban: Abtv.) 27. § alapján, amelyben kezdeményezte a Szegedi Törvényszék 2.Pf.20.774/2015/4. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését.
[2]	Az indítványozó – az Abtv. 42. § (2) és (3) bekezdése alapján – azt kérte egyúttal az Alkotmánybíróságtól, hogy kötelezze a másodfokon eljárt bíróságot, hogy az első fokon eljárt Szegedi Járásbíróság 4.P.20.360/2014/30. számú ítéletét helyezze hatályon kívül, és az első fokon eljárt bíróságot utasítsa a per újabb tárgyalására és újabb határozat meghozatalára. Az indítványozó álláspontja szerint a támadott ítélet sérti az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdését, a XXIV. cikk (1) bekezdését, a XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdését, valamint a XIII. cikk (1)–(2) bekezdését.
[3]	1.1. Az alkotmányjogi panasz alapjául szolgáló ügy tárgya az üzletszerű gazdasági tevékenységet folytató adós személy volt házastársával szemben a hitelezői igények mikénti érvényesíthetősége volt. Az indítványozó volt házastársa és egy magánszemély hitelező között kötött kölcsönszerződés alapján a hitelező mint felperes a kölcsönösszeg visszafizetését az adós (az indítványozó volt házastársa) helyett az indítványozótól követelte, miután az az adóson jogerős ítélet ellenére, fedezethiány miatt végrehajthatatlannak bizonyult.
[4]	A házasságról, a családról és a gyámságról szóló 1952. évi IV. törvény (továbbiakban: Csjt.) 30–31. § alapján a házastársi vagyonközösség alatt csak a házastársak közös egyetértésével lehet olyan vagyonjogi rendelkezést tenni, ami nem a házastársak különvagyonára vonatkozik; a házassági életközösség megszűnésekor a vagyonközösség véget ér. A Csjt. ugyanakkor felállít egy megdönthető vélelmet, miszerint bármelyik házastársnak a vagyonközösség fennállása alatt kötött visszterhes ügyletét a másik házastárs hozzájárulásával kötött ügyletnek kell tekinteni, kivéve, ha az ügyletkötő harmadik tudott, vagy a körülményekből tudnia kellett arról, hogy a másik házastárs az ügylethez nem járult hozzá. Ha azonban a házastárs az ügyletet a mindennapi élet szükségleteinek fedezése körében kötötte, a másik házastárs csak akkor hivatkozhat hozzájárulásának hiányára, ha az ügylet megkötése ellen az ügyletkötő harmadik személynél előzőleg kifejezetten tiltakozott. Az indítványozó arra hivatkozott, hogy ő a kölcsönügyletről nem tudott, ahhoz nem adta egyetértését, az ügyletben félként nem szerepel, a kölcsön pedig nem a családi illetve magánszükséglet érdekében köttetett (hanem volt házastársa vállalkozása anyagi nehézségeinek finanszírozására); a kölcsönszerződés módosítására pedig már az életközösségük megszűnését követő időpontban került sor. Ezáltal a kölcsön a volt házastársának különvagyonára vonatkozó ügyletnek tekinthető, annak a hitelező részére történő visszafizetéséért őt nem terheli felelősség. A felperes hitelező mindezzel szemben bizonyítási indítványt terjesztett elő, miszerint az indítványozó mint alperes és az adós a kölcsönügylet időpontjában életközösségben álltak, eszerint a Csjt. szerinti vélelem alapján a kölcsönt házastárs hozzájárulásával kötött ügyletnek kell tekinteni. A bíróság a bizonyítási indítványt elkésettnek ítélte meg.
[5]	Az első fokon eljárt bíróság a felperes kereseti kérelmét elutasította, és megállapította, hogy a kölcsönszerződés megkötésében az indítványozó ténylegesen nem vett részt, bár a kölcsönszerződés időpontjában még házastársak voltak és életközösségük is fennállt, a kölcsönszerződés módosításakor azonban már nem állt fenn az életközösség. Az első fokon eljárt bíróság továbbá megállapította, hogy az adós nem a mindennapi életszükséglet fedezésére kötötte a kölcsönszerződést, hanem vállalkozása körében, és a felperesnek a körülményekből tudhatott arról, hogy ehhez az indítványozó, mint alperes nem járult hozzá.
[6]	A felperes hitelező fellebbezési kérelmet terjesztett elő a Szegedi Törvényszéknél, melyben hivatkozott többek között arra is, hogy nem neki, mint felperesnek kellene bizonyítania a Csjt. 30. § (2) bekezdése szerinti vélelem esetén az életközösség fennállását, hanem az indítványozónak, mint alperesnek kellett volna bizonyítania, hogy a kölcsönszerződés ellen tiltakozott. Továbbá arra hivatkozott, hogy az első fokú bíróság a bizonyítás során több kérdésben nem járt el körültekintően. A Szegedi Törvényszék jogerős ítéletében megállapította, hogy az elsőfokú bíróság a Csjt. szerinti vélelem megdöntését illetően okszerűtlenül mérlegelte a bizonyítékokat és helytelenül értelmezte a Csjt. szabályait. A másodfokú bíróság úgy ítélte meg, hogy nincs jelentősége annak, hogy a kölcsön visszafizetési határidejére vonatkozó szerződés módosítása a házastársi életközösség megszűnését követően került sor, mert a követelés alapja a korábbi kölcsönszerződés, mely még az életközösség fennállása alatt keletkezett. A Törvényszék ítélete szerint a vélelem megdöntése szempontjából egyrészt nem annak van jelentősége, hogy az indítványozó tudott-e az ügyletről, hanem annak, hogy a hitelező felperes tudhatott-e a házastárs hozzájárulása hiányáról, vagy tudnia kellett volna-e az ügyletkötés körülményei alapján erről. A Csjt. alapján, ha a házastárs az ügyletet a mindennapi élet szükségleteinek fedezése körében kötötte, a másik házastárs csak akkor hivatkozhat hozzájárulásának hiányára, ha az ügylet megkötése ellen előzőleg kifejezetten tiltakozott. A Szegedi Törvényszék szerint nem állapítható meg, hogy a kölcsönösszeget kizárólag a vállalkozás körében használta fel az adós, miután az indítványozó az ügylet keletkezésekor és azt követően kizárólag gyes, gyed, valamint családi pótlék jövedelemmel rendelkezett, így az adós vállalkozásából származó jövedelme egyúttal részben az indítványozó megélhetését is biztosíthatta, így az ügylet nem volt ellentétes a házastársak közös érdekével, nem tekinthető úgy, hogy bizonyított a nem családi élet szükségletei körében történő részbeni felhasználás. A törvényszék ítélete szerint az első fokú bíróság tévesen jutott arra következtetésre, hogy az indítványozó a Csjt. szerinti vélelmet megdöntötte, így az első fokú ítélet anyagi jogszabályt sért. A törvényszék az első fokú bíróság ítéletét megváltoztatta, és megállapította, hogy az indítványozó a volt házastársával egyetemlegesen kötelezett, ezáltal kötelezte az indítványozót, hogy fizessen meg a felperes részére – a Csjt. alapján meghatározott törvényi korlátra tekintettel a közös vagyonból rá eső rész erejéig fennálló részként – a kölcsön tartozásból 530 000 Ft-ot, és ennek minden késedelmi kamatát, továbbá az eljárási költségeket.
[7]	1.2. Az indítványozó szerint a döntés az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésébe ütközik, mivel az jogsértő módon született. Az indítványozó álláspontja szerint a támadott döntés sérti a jogorvoslathoz való jogát is, mert a perben a pertárgy értéke nem érte el a Pp. 271. § (2) bekezdésében előírt hárommillió forintos felülvizsgálati értéket, ennek okán felülvizsgálattal nem tudott élni, és azzal, hogy a másodfokú bíróság tartalmában új ítéletet hozott a jogerős ítélet – álláspontja szerint – valójában megfosztotta az ügy érdemében hozott elsőfokú döntés elleni fellebbezés jogától. Az indítványozó álláspontja szerint a támadott döntés a tulajdonhoz való jogát (Alaptörvény XIII. cikk) is sérti, tekintettel arra, hogy vagyonával egy őt szerinte jogszerűen nem terhelő kötelezettségért helytállni tartozik. Az indítványozó álláspontja szerint az eljárás továbbá a tisztességes hatósági eljárás követelményét (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés) is sérti, mivel a bíróság döntésének indokolása hiányos, nem megalapozott és ellentmondásos. Az eljárás a panasz értelmében egyúttal az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésébe is ütközik, mivel az indítványozónak a követelés vele szembeni elévülésére vonatkozó kifogását, illetve az ügylet semmisségére való hivatkozását a bíróság nem vizsgálta meg, az erre vonatkozó indítványi elemet figyelmen kívül hagyta, továbbá a bizonyítékokat okszerűtlenül mérlegelte. Mindezekre figyelemmel az indítványozó kérte a bírói döntés alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését.
[8]	Az indítványozó részletesen ismertette az ügy előzményeit, illetve az Alkotmánybíróság gyakorlatát, ugyanakkor alapjogsérelmét a hivatkozott alaptörvényi rendelkezések vonatkozásában kellően nem támasztotta alá, ezért a főtitkárság hiánypótlásra hívta fel az alapjogsérelem indokolása tekintetében. Az indítványozó kiegészítette panaszát. Ebben lényegében megismételte az indítványban is felhozott érveit.
[9]	2. Az Abtv. 56. § (1) bekezdésében meghatározottak szerint az Alkotmánybíróságnak mindenekelőtt az alkotmányjogi panasz befogadhatóságáról szükséges döntenie, ezért az Alkotmánybíróság elsőként azt vizsgálta, hogy a benyújtott indítvány megfelel-e az alkotmányjogi panasz befogadhatóságára vonatkozó törvényben meghatározott formai követelményeknek.
[10]	2.1. Az indítványozó az alkotmányjogi panaszt határidőben nyújtotta be. Az indítványozó megjelölte az Abtv. 27. §-át, mint az Alkotmánybíróság hatáskörére vonatkozó törvényi rendelkezést, az indítvány az indítványozó jogosultságára vonatkozó hivatkozást tartalmaz, továbbá megjelölte az indítványozó az Alaptörvény – álláspontja szerint – megsértett rendelkezéseit, a vizsgálandó döntést.
[11]	2.2. Az indítvány a határozott kérelem Abtv. 52. § (1b) bekezdésében előírt feltételeinek azon részében megfelel, hogy az indítványozó kifejezett kérelmet terjesztett elő a bírói döntés megsemmisítésére.
[12]	2.3. Alkotmányjogi panaszában az indítványozó részben az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésére hivatkozott. Az Alkotmánybíróságnak következetes a gyakorlata a tekintetben, hogy alkotmányjogi panasz csak az Alaptörvényben biztosított jog sérelmének valószínűsítésére alapítható. Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében megfogalmazott jogállamiság és jogbiztonság elvére hivatkozásnak csak kivételesen, a visszaható hatályú jogalkotásra és a felkészülési idő hiányára alapított indítványok esetében van helye {3062/2012. (VII. 26.) AB határozat, Indokolás [171]}. Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése nem jogot, hanem olyan jogelvet tartalmaz, amelynek egyedi érintett vonatkozásában fennálló sérelme önmagában nem valósulhat meg, így arra alkotmányjogi panasz nem alapítható. {3315/2014. (XI. 21.) AB végzés, Indokolás [11]}. Az indítványozó visszaható hatályú jogalkotásra és a felkészülési idő hiányára nem hivatkozott.
[13]	2.4. Az indítványozó a sérelmezett ítélet alaptörvény-ellenességét részben az Alaptörvény XIII. cikkének (1) bekezdésében rögzített tulajdonhoz való jog sérelmére alapozta. Álláspontja szerint ugyanis tulajdonsértő azon helyzet, hogy vagyonával egy őt szerinte jogszerűen nem terhelő kötelezettségért helytállni tartozik. Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint az „alkotmányos tulajdonvédelem köre és módja nem szükségképpen követi a polgári jogi fogalmakat, és nem azonosítható az absztrakt polgári jogi tulajdon védelmével” {26/2013. (X. 4.) AB határozat, Indoklás [161]}. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint önmagában az, hogy egy kötelmi jogviszonnyal kapcsolatos bírói döntés a jövőre nézve változást idéz elő a felek vagyoni helyzetében, nem eredményezi a tulajdonhoz való jognak az Alaptörvény XIII. cikk (1) bekezdésében foglalt sérelmét. Ezen túlmenően az indítvány nem tartalmaz olyan indokolást, amelyből kitűnhetne, hogy a kifogásolt bírói döntés miért sérti a felhívott alaptörvényi szabályokat.
[14]	2.5. Az indítványozó hivatkozott az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdése sérelmére is; a tisztességes hatósági eljárás és a tisztességes bírósági tárgyalás követelményeinek megsértését is állította. A tisztességes bírósági tárgyalás követelményével összefüggésben a XXVIII. cikk (1) bekezdésére alapítható alkotmányjogi panasz. Az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdése ezzel szemben a tisztességes – közigazgatási – hatósági eljáráshoz való jogot biztosítja. Az Alkotmánybíróság értelmezési gyakorlata szerint az Alaptörvény e rendelkezése és a bírói eljárás tisztességessége (esetleges tisztességtelensége) között nincs érdemi kapcsolat, tehát arra alapított alkotmányjogi panasz érdemi elbírálására nincs lehetőség {lásd például: a 3173/2015. (IX. 23.) AB határozat, Indokolás [34], illetve a 3212/2015. (XI. 10.) AB határozat, Indokolás [9]}.
[15]	2.6. Az Abtv. 56. § (2) bekezdése értelmében az Alkotmánybíróság mérlegelési jogkörében vizsgálja az alkotmányjogi panasz befogadhatóságának törvényben előírt tartalmi feltételeit, melynek alapján azt vizsgálta meg, hogy az Abtv. 27. §-ában, valamint az Abtv. 29–31. §-aiban foglalt tartalmi feltételeket az alkotmányjogi panasz kimeríti-e. Az egyedi ügyben való érintettség megállapítható, mivel az indítványozó a panasszal támadott ügy alperese volt, rá nézve a sérelmezett ítélet rendelkezést tartalmaz. Megállapítható továbbá, hogy az indítványozó a jogorvoslati lehetőségeit kimerítette.
[16]	3. Az Abtv. 29. §-a a befogadhatóság további tartalmi feltételeiként nevesíti, hogy a panasznak a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenességet vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdést kell tartalmaznia. A befogadhatóság tartalmi feltételeit vizsgálva az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az Abtv. 29. §-ában foglalt tartalmi feltételek nem állnak fenn, az alábbiak miatt.
[17]	3.1. Az indítványozó a XXVIII. cikk (7) bekezdésében foglalt jogorvoslathoz való jog sérelmét is állította. Indítványában kifejtettek szerint, a pertárgy értéke miatt kúriai felülvizsgálatra a törvényi szabályozás folytán nem volt lehetősége. Mivel a másodfokú bíróság tartalmában új ítéletet hozott, álláspontja szerint lényegében a jogorvoslathoz való jog alkotmányos tartalma szerinti lehetőség, azaz a döntés ellen a más szervhez vagy ugyanazon szervezeten belül magasabb fórumhoz fordulás lehetősége nem állt a rendelkezésére.
[18]	Az Alkotmánybíróság rámutat arra, hogy a pertárgy értékére vonatkozó törvényi szabályozásból eredő követelmények nem képezik bírói mérlegelés tárgyát. Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata értelmében mindemellett a jogorvoslathoz fűződő jog csak annyit jelent, hogy az érintett jogát vagy jogos érdekét befolyásoló határozat felülvizsgálata érdekében legyen lehetőség más szervhez, vagy azonos szerv magasabb fórumához fordulni {3157/2014. (V. 23.) AB határozat, Indokolás [32]}, ugyanakkor az Alaptörvény nem rendelkezik róla, így a jogalkotóra bízza annak meghatározását, hogy hány fokú jogorvoslati rendszert hoz létre. Az Alkotmánybíróság gyakorlata értelmében akár az egyfokozatú fellebbviteli rendszer is kielégíti a jogorvoslatokkal szemben támasztott alkotmányos követelményeket.
[19]	Az Alaptörvényből továbbá az sem következik, hogy a jogalkotónak a jogerős döntést követően további felülvizsgálati fórumot kellene biztosítania a másodfokon vesztes fél számára. A felülvizsgálati kérelem rendkívüli jogorvoslat, az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint a rendkívüli jogorvoslat nem tekinthető az alkotmányos jogorvoslathoz való jog részének [például: 3242/2015. (XII. 8.) AB végzés], a jogorvoslathoz való jog többfokú jogorvoslathoz való jogot nem foglal magában. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az indítványozó jogorvoslati jog sérelmére vonatkozó érvei lényegében a másodfokú bíróság döntésének tartalmi kifogásolásából eredeztethetők, mivel az – a rendelkezésére álló törvényi lehetőségek közül – nem az elsőfokú bíróság ítéletének hatályon kívül helyezése, és új eljárásra utasítása mellett döntött, hanem érdemi, új ítéletet hozott.
[20]	Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az indítványban kifogásolt további jogorvoslati lehetőségek – törvényben meghatározott okból fennálló – hiánya, illetve a bíró törvényes lehetőségek alapján meghozott érdemi döntése sem jelenti az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdésében biztosított jogorvoslathoz való alapvető jog sérelmét.
[21]	3.2. Az indítványozó hivatkozott az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésének sérelmére is. Álláspontja szerint a döntés indokolása hiányos, az indítványozónak a követelés vele szembeni elévülésére vonatkozó kifogását, illetve az ügylet semmisségére való hivatkozását a bíróság nem vizsgálta meg, az erre vonatkozó indítványi elemet figyelmen kívül hagyta, továbbá a bizonyítékokat okszerűtlenül mérlegelte, ezáltal tévesen jutott arra a következtetésre, hogy az indítványozó a Csjt. szerinti vélelmet nem döntötte meg.
[22]	A panasz az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésének sérelmét, azaz a tisztességes bírósági eljárás sérelmét állító része tekintetében az Alkotmánybíróság már több ízben megállapította, hogy az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdése, valamint az Abtv. 27. §-a alapján az Alkotmánybíróságnak nem feladata a konkrét jogvitákban való ítélkezés, ahogyan a jogalkalmazói jogértelmezés felülbírálata sem. A bírói döntés elleni alkotmányjogi panasz nem tekinthető a bírósági szervezeten belül jogorvoslattal nem támadható bírói határozatok által okozott valamennyi – vélt vagy valós – jogsérelem orvoslása eszközének. Az Alkotmánybíróságnak kizárólag arra van hatásköre, hogy az alapjogi sérelmet orvosolja. Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint „[a] bíró bármely ténybeli vagy jogi tévedése nem teszi automatikusan tisztességtelenné az egész eljárást, mivel az ilyen tévedések teljesen soha nem küszöbölhetők ki, azokat az igazságszolgáltatás ma ismert rendszere magában hordozza” {3325/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [15]}. Az Alkotmánybíróság szerepe nem abban áll, hogy a rendes bíróságok minden vélt vagy valós tévedését korrigálja, ezzel ugyanis – az Alkotmánybíróság megfogalmazásában – „a bírósági szervezet feletti »szuperbíróság« szerepébe” lépne és hagyományos jogorvoslati fórumként járna el” {3325/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [14]}. Az Alkotmánybíróság „a bírói döntés irányának, a bizonyítékok bírói mérlegelésének és értékelésének, illetve a bírósági eljárás teljes egészének ismételt felülbírálatára nem rendelkezik hatáskörrel” {3231/2012. (IX. 28.) AB végzés, Indokolás [4]}. A bíróságok eljárásában eldöntendő jogértelmezési, illetve ténykérdések felülmérlegelésére ezáltal tehát az Alkotmánybíróságnak nincs hatásköre, tartózkodik annak vizsgálatától, hogy a bírósági döntések indokolásában megjelölt bizonyítékok és megjelenő érvek megalapozottak-e, mint ahogy azt sem vizsgálja, hogy a jogalkalmazó helytállóan értékelte-e az eljárásban beszerzett bizonyítékokat és előadott érveket {3309/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [5]; 3315/2014. (XI. 21.) AB végzés, Indokolás [16]; 3014/2015. (I. 27.) AB végzés, Indokolás [14]; 3029/2013. (II. 12.) AB végzés, Indokolás [16]; 3027/2014. (II. 17.) AB végzés, Indokolás [20]; 3168/2013. (IX. 17.) AB végzés, Indokolás [13];}.
[23]	Az eljárt elsőfokú bíróság döntése indokolásában megjelenik az, hogy az indítványozó hivatkozását a szerződés semmisségére miért nem vizsgálta (az adós elismerte a kötelezettséget, melyre nézve az ügylet kapcsán korábban – 1.P.22.276/2010/5. számon – jogerős ítélet született). A másodfokú bíróság előtt a felperesi fellebbezés, és az alperesi ellenkérelem is a bizonyítási kérdésekre és a Csjt. szerinti vélelem megdöntésére korlátozódott, elévülésre vonatkozó érvelés nélkül. A másodfokú bíróság az elsőfokú döntést szabad mérlegelése folytán az anyagi jogszabálysértésre tekintettel megváltoztatta. A támadott döntések a panaszban foglalt érvek alapján nem vetik fel annak kételyét, hogy az eljárt bíróságok a tisztességes bírósági tárgyalásból eredő követelményeket sértő módon folytatták volna le a bizonyítási eljárást. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az indítványozó alkotmányjogi panasza a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben elsősorban arra irányult, hogy az eljáró bíróság téves jogértelmezését és ténybizonyítását sérelmezve elérje, hogy a számára kedvezőtlen döntést változtassa meg az Alkotmánybíróság. Az indítványban felvázolt kérdések megítélése jogalkalmazási és nem alkotmányossági kérdés.
[24]	Fentiekre tekintettel az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a jelen ügyben nem merült fel a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség, illetve alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés, így az alkotmányjogi panasz az Abtv. 29. §-ban foglaltaknak nem felelt meg. Az Alkotmánybíróság ezért az Abtv. 56. § (2) bekezdése alapján, az 56. § (3) bekezdésére figyelemmel, valamint az Ügyrend 30. § (2) bekezdés a) és h) pontjára tekintettel az alkotmányjogi panaszt visszautasította.
. 3242/2016. (XI. 18.)

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


Részleges díjmentesség38
6/A. §39 (1) A D2 díjkategóriába tartozó személygépkocsi üzembentartója – azonos időszakra és kizárólag egy forgalmi rendszám után – a D1 díjkategóriájú jogosultság megváltása esetén a D2 és a D1 díjkategória díjmérték különbözetének megfizetése alól mentesül és így úthasználati jogosultságot szerez (a továbbiakban: részleges díjmentesség), ha
7. §40 (1)41 A Kkt. 33/B. § (8) bekezdése szerint díjfizetés ellenőrzésére jogosult szervezet (a továbbiakban: díjfizetés ellenőrzésére jogosult szervezet) a megfelelő jogosultságot, és annak megvásárlását a forgalmi rendszám, felségjel és a díjkategória alapján ellenőrzi.
(2)42 Megállítás útján történő ellenőrzése alkalmával a gépjármű vezetője köteles az ellenőrző pontnál megállni a jogosultság ellenőrzése végett, és jogosulatlan úthasználat megállapítása esetén a kapcsolódó adminisztratív tevékenység ellátásának idejére a gépjármű közúti forgalomban érvényes hatósági engedélyét a díjfizetés ellenőrzésére jogosult szervezet ellenőrének átadni. Jogosulatlan úthasználat esetében megállítás útján történő ellenőrzéskor a helyszínen a gépjármű vezetője köteles a megfelelő pótdíjat vagy a pótdíjkülönbözetet megfizetni, vagy ha annak feltételei fennállnak, díjkategóriájának megfelelő úthasználati jogosultságot vásárolni. Ha a helyszíni megállítás alkalmával elmulasztja a jogosultság megvásárlását, a 7/A. § (3) bekezdésében foglaltak alkalmazásának a vásárlás elmulasztását követően nincs helye.
(3)43 Az úthasználati jogosultság fennállása a díjfizetés ellenében használható autópályákról, autóutakról és főutakról szóló miniszteri rendelet szerinti díjköteles útszakasz – a közúti közlekedés szabályairól szóló miniszteri rendelet szerint lakott területnek minősülő részei kivételével – bármely pontján, és csomópontjain is ellenőrizhető.
7/A. §44 (1) Ha a gépjármű az ellenőrzéskor nem rendelkezik érvényes jogosultsággal – a (2) és a (3) bekezdésben foglalt kivétellel –, jogosulatlan úthasználat miatt a gépjármű kategóriájának megfelelő pótdíjat kell fizetni.
7/B. §45 (1) A 7/A. §-ban meghatározott határidők nyugszanak, ha:
b)46 a közlekedési hatóság által kiállított hatósági bizonyítvánnyal igazolja, hogy a jogosulatlan úthasználat időpontját megelőzően gépjárművének hatósági jelzése jogellenesen került ki a birtokából,
b)47 a pótdíj kiszabására alapot adó esemény során feltételezetten használt gépjármű egyedi azonosító jelével visszaéltek,
(3)48 Amennyiben a (2) bekezdésben foglaltak nem vagy nem határidőben teljesülnek, úgy a pótdíj mértéke a 60 napon túli pótdíj mértékével egyezik meg.
(1a)52 Az (1) bekezdésben foglaltakon túl is átírható a jogosultság, amennyiben a kérelmező hitelt érdemlően igazolja, hogy az átírásban érintett mindkét jármű vonatkozásában egyidejűleg jogosult nyilatkozatot tenni, a vásárlást igazoló ellenőrző szelvényt vagy nyugtázó értesítést bemutatja, és megfizeti a (9) bekezdés szerinti szolgáltatási díjat. A jelen bekezdés szerinti átírás a 3. § (2) bekezdés a) pontja szerinti jogosultság esetén kizárólag az érvényesség kezdete előtt végezhető el.
(1b)53 Ha az (1) vagy az (1a) bekezdés szerinti két jármű nem esik azonos díjkategóriába, az átírás a díjkategória-különbözet megfizetésével lehetséges azzal, hogy a különbözetet az érvényesség teljes időtartamára kell megfizetni.
(2)54 Rendszámcsere esetében a (9) bekezdés szerinti díj ellenében a jogosultságot kérelemre a NÚSZ Zrt. átírja az új rendszámra. Az eljárásra az (1) bekezdésben foglaltak megfelelően irányadók azzal kiegészítve, hogy a kérelmezőnek a rendszámcsere tényét is igazolnia kell. Ha a rendszám általános, a tulajdonos, vagy a nyilvántartásba vétel országára tekintet nélküli cseréjét jogszabály írja elő, úgy a jogosultság átírása ingyenes.
(4)56 Téves díjkategória-megállapítás esetén, a jogosultság érvényességi időtartamán belül a (9) bekezdés szerinti díj ellenében lehetőség van a díjkategóriát a NÚSZ Zrt. vagy a NÚSZ Zrt. által bevont közreműködő ügyfélszolgálati irodájában a megfelelő díjkülönbözet megfizetése vagy visszaigénylése mellett az e rendeletben meghatározott helyes kategóriára módosítani. Az eljárás során a helyes díjkategória megállapítása érdekében be kell mutatni a jogosultság megvásárlását igazoló ellenőrző szelvényt vagy a nyugtázó értesítést, valamint a gépjármű forgalmi engedélyét. Az újonnan kiadásra kerülő, a megfelelő díjkategóriájú jogosultsághoz regisztrált rendszámnak meg kell egyeznie az eredeti, forgalmi engedély által igazolt rendszámmal. A pótdíj kiszabását követő díjkategória helyesbítés nem mentesít az előzetesen kiszabott pótdíj vagy pótdíjkülönbözet megfizetésének kötelezettsége alól.
(5)57 Téves rendszám feltüntetése esetén – legfeljebb 3 karakter eltérésig –, az úthasználati jogosultság érvényességi idejének kezdetétől számított 60 naptári napon belül, illetve a téves rendszám miatt kapott pótdíjfizetési felszólítás kézhezvételét követő 60 napon belül lehetőség van a NÚSZ Zrt. vagy az általa bevont közreműködő ügyfélszolgálati irodájában, továbbá a NÚSZ Zrt. által biztosított egyéb módon a rendszám megfelelő módosításával a helyes rendszám rögzítésére. Az eljárás során be kell mutatni a gépjármű forgalmi engedélyét, a jogosultság megvásárlását igazoló ellenőrző szelvényt vagy a nyugtázó értesítést. Az átírási díj a (9) bekezdésben meghatározott díj. Ebben az esetben a jogosultság a módosított rendszámra érvényes a teljes érvényességi időn belül. A „0” és az „O” karakterek felcseréléséből adódó karaktertévesztés átírása során szolgáltatási díj nem kerül felszámításra.
(5a)58 Téves felségjel feltüntetése esetén az úthasználati jogosultság érvényességi idejének kezdetétől számított 60 naptári napon belül, illetve a téves felségjel miatt kapott pótdíjfizetési felszólítás kézhezvételét követő 60 napon belül lehetőség van a NÚSZ Zrt. vagy az általa bevont közreműködő ügyfélszolgálati irodájában, továbbá a NÚSZ Zrt. által biztosított egyéb módon a felségjel megfelelő módosításával a helyes felségjel rögzítésére. Az eljárás során be kell mutatni a gépjármű forgalmi engedélyét és a jogosultság megvásárlását igazoló ellenőrző szelvényt vagy a nyugtázó értesítést. Az átírási díj összege a (9) bekezdésben meghatározott díj. Ebben az esetben a jogosultság a módosított felségjellel érvényes a teljes érvényességi időn belül.
(9)62 A 2. § (3a) bekezdésében, a 6/A. § (5) bekezdésében, valamint a 8. § (1)–(8) bekezdésében szabályozott szolgáltatások általános forgalmi adót tartalmazó díja – ha e rendelet másként nem rendelkezik – 1470 forint. Ha az ügyintézés ugyanazon jármű vonatkozásában történik és több, a járműre ugyanazon vásárlási esemény során vásárolt jogosultságot érint, a szolgáltatási díjat kérelmenként csak egyszer kell megfizetni függetlenül attól, hogy a kérelemben több jogosultság is érintett.
(10)63 Nincs helye a jelen § szerinti szolgáltatás nyújtásának, amennyiben a szolgáltatást igénybe vevő kérelme előterjesztésével egy időben, vagy legkésőbb a NÚSZ Zrt. felhívásától számított 90 napon belül nem nyújtja be hiánytalanul valamennyi, a szolgáltatás igénybevételéhez szükséges iratot.
9/A. §64 (1)–(9)65
9/A. §68 A 2. § (1) bekezdés a)–e) pontja szerint a díjfizetés alól mentesülő járművek üzemben tartói az autópályák, autóutak, és főutak használatának díjáról szóló 36/2007. (III. 26.) GKM rendelet módosításáról szóló 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet (a továbbiakban: Módr.) hatálybalépését69 követő 30 napon belül jogosultak a 2. § (1) bekezdése alapján jogosult járműveknek a 2. § (3) bekezdése szerinti nyilvántartásba történő bejegyzését kérni arra a 2017. február első napja és a bejegyzés napja közti időszakra (a továbbiakban: mentességi időszak), amely időszakban a 2. § (1) bekezdése szerinti díjmentességi ok fennállt. A bejegyzés tényének igazolása és a 8. § (9) bekezdése szerinti szolgáltatási díjnak a nyilvántartást vezető hatóság általi bejegyzést követő 15 napon belüli megfizetése esetén a mentességi időszakban kiszabott pótdíjak elengedésre kerülnek.
9/B. §70 A Módr.-val megállapított 7/A. § (10) és (12) és a 8. § (5), (5a) és (9) bekezdése azon ügyekben is alkalmazandó, amelyek tekintetében a pótdíj fizetésére vonatkozó első felszólítás kézbesítésére a Módr. hatálybalépése71 után került sor.
Az Európai Unió jogának való megfelelés72
10. §73 Ez a rendelet a következő uniós jogi aktusoknak való megfelelést szolgálja:
1. melléklet a 36/2007. (III. 26.) GKM rendelethez74
2. melléklet a 36/2007. (III. 26.) GKM rendelethez75
3–7. melléklet a 36/2007. (III. 26.) GKM rendelethez76
37 A 6. § (8) bekezdését a 3/2015. (I. 29.) NFM rendelet 1. § (3) bekezdése iktatta be, hatályon kívül helyezte az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 14. § (1) bekezdés b) pontja.
38 A 6/A. §-t megelőző alcímet a 75/2015. (XII. 29.) NFM rendelet 13. §-a iktatta be.
39 A 6/A. §-t a 75/2015. (XII. 29.) NFM rendelet 13. §-a iktatta be, szövege az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 7. §-ával megállapított szöveg.
40 A 7. § a 108/2007. (XII. 23.) GKM rendelet 6. §-ával megállapított szöveg.
41 A 7. § (1) bekezdése a 75/2015. (XII. 29.) NFM rendelet 14. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
42 A 7. § (2) bekezdése az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 8. §-ával megállapított szöveg.
43 A 7. § (3) bekezdése az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 8. §-ával megállapított szöveg.
44 A 7/A. §-t a 108/2007. (XII. 23.) GKM rendelet 7. §-a iktatta be, szövege az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 9. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
45 A 7/B. §-t a 79/2012. (XII. 27.) NFM rendelet 5. §-a iktatta be.
46 A 7/B. § (1) bekezdés b) pontja az 1/2017. (I. 3.) NFM rendelet 50. § c) pontja szerint módosított szöveg.
47 A 7/B. § (2) bekezdés b) pontja az 57/2014. (XII. 30.) NFM rendelet 5. § g) pontja szerint módosított szöveg.
48 A 7/B. § (3) bekezdése az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 13. § d) pontja szerint módosított szöveg.
51 A 8. § (1) bekezdése az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 10. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
52 A 8. § (1a) bekezdését a 79/2012. (XII. 27.) NFM rendelet 6. § (1) bekezdése iktatta be, szövege az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 10. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
53 A 8. § (1b) bekezdését az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 10. § (1) bekezdése iktatta be.
54 A 8. § (2) bekezdése az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 10. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
56 A 8. § (4) bekezdése az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 10. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
57 A 8. § (5) bekezdése az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 10. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
58 A 8. § (5a) bekezdése a 75/2015. (XII. 29.) NFM rendelet 16. § (1) bekezdésével megállapított, az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 13. § d) pontja szerint módosított szöveg.
62 A 8. § (9) bekezdését a 95/2011. (XII. 30.) NFM rendelet 8. § (4) bekezdése iktatta be, szövege az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 10. § (4) bekezdésével megállapított szöveg.
63 A 8. § (10) bekezdését az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 10. § (4) bekezdése iktatta be.
64 A 9/A. §-t az 57/2014. (XII. 30.) NFM rendelet 4. §-a iktatta be, szövege a 3/2015. (I. 29.) NFM rendelet 2. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
65 A 9/A. § (1)–(9) bekezdését a 9/B. § hatályon kívül helyezte.
68 Az újabb 9/A. §-t az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 11. §-a iktatta be.
69 A hatálybalépés időpontja 2018. január 1.
70 A 9/B. §-t újonnan az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 11. §-a iktatta be.
72 A 10. §-t megelőző címet a 68/2007. (VII. 18.) GKM rendelet 1. §-a iktatta be.
73 A 10. §-t a 68/2007. (VII. 18.) GKM rendelet 1. §-a iktatta be.
74 Az 1. mellékletet a 47/2008. (XII. 31.) KHEM rendelet 8. § (2) bekezdés d) pontja hatályon kívül helyezte, újonnan az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 12. § (1) bekezdése iktatta be.
75 A 2. mellékletet az 58/2017. (XII. 29.) NFM rendelet 14. § (1) bekezdés c) pontja hatályon kívül helyezte.
76 A 3–7. mellékletet a 108/2007. (XII. 23.) GKM rendelet 10. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte.


text:
,.,, : 14440rJe2 p Érkezet : C1 i Á~ i. Tisztelt Elnök Úr! - PDF
Download ",.,, : 14440rJe2 p Érkezet : C1 i Á~ i. Tisztelt Elnök Úr!"
1 r -,- ű F~.~ iva la MAGYARORSZÁG KORMÁNYA,.,, : 14440rJe2 p Érkezet : C1 i Á~ i. Zárószavazás el őtti módosító javasla t Kövér László ú r az Országgy űlés Elnöke részér e Budapest Tisztelt Elnök Úr! A Kormány, mint el őterjesztő nevében az egyes házszabályi rendelkezésekről szóló 46/1994. (IX. 30.) OGY határozat 107. (1) bekezdés b) pontja alapján az egyes büntető tárgyú törvények módosításáról szóló T/11105/27. számú egységes javaslathoz az alább i terjesztem el ő : zárószavazás el ő tti módosító javaslato t 1. Az egységes javaslat 24. -a az alábbiak szerint módosul : 24. (1) Az elektronikus hírközlésről szóló évi C. törvény (a továbbiakban: Eht.) 1. (1) bekezdése a következő e) ponttal egészül ki : (E törvény hatálya kiterjed) e) a 159/B. és a 182. (3) bekezdés tekintetében az elektronikus kereskedelm i szolgáltatások, valamint az információs társadalommal összefügg ő szolgáltatások egye s kérdéseiről szóló törvényben meghatározott keres ő- és gyorsítótárolás-szolgáltatást végző közvetítő szolgáltatókra (a továbbiakban együtt : keres ő- és gyorsítótár-szolgáltatók). (2) Az Eht. 10. (1) bekezdése a következő 28. ponttal egészül ki : (A Hatóság) 28. szervezi és ellen őrzi az elektronikus hírközlő hálózat útján közzétett adat büntet ő ügyben elrendelt ideiglenes vagy végleges hozzáférhetetlenné tétele végrehajtását, és enne k érdekében működteti a központi elektronikus hozzáférhetetlenné tételi határozato k adatbázisát, valamint közreműködik a hozzáférhetetlenné tételhez szükséges technikai környezet biztosításában.
2 2 (3) Az Eht. a 92. -t követ ően a következő alcímmel és 92/A. -sal egészül ki : Együttműködés elektronikus adat ideiglenes és végleges hozzáférhetetlenné tételébe n 92/A. (1) Az elektronikus kereskedelmi szolgáltatások, valamint az információ s társadalommal összefügg ő szolgáltatások egyes kérdéseiről szóló törvényben meghatározott egyszerű adatátvitelt és hozzáférést biztosító közvetít ő szolgáltatást végző elektronikus hírközlési szolgáltató (a továbbiakban : hozzáférést biztosító elektronikus hírközlés i szolgáltató) a Hatóság értesítését követ ően köteles haladéktalanul, de legkés őbb egy munkanapon belül a büntető ügyben eljáró bíróság által az elektronikus hírközl ő hálózat útján közzétett adathoz való hozzáférés megakadályozásával elrendelt ideiglenes vagy véglege s hozzáférhetetlenné tételt teljesíteni. (2) Ha a Hatóság azt észleli, hogy a hozzáférést biztosító elektronikus hírközlési szolgáltató nem teljesíti az (1) bekezdés szerinti kötelezettségét, annak haladéktalan teljesítésére hívja fel, ha a hozzáférést biztosító elektronikus hírközlési szolgáltató a kötelezettségének a felhívás ellenére nem tesz eleget, a Hatóság ezt jelzi a bíróságnak. (3) A bíróság a hozzáférést biztosító elektronikus hírközlési szolgáltatóval szemben a büntetőeljárásról szóló törvényben meghatározott mértékű rendbírságot szabhat ki. (4) A hozzáférést biztosító elektronikus hírközlési szolgáltató köteles a bíróság megnevezésével és a határozat számának a megjelölésével tájékoztatni a felhasználókat a tartalomhoz való hozzáférés ideiglenes vagy végleges megakadályozásának a jogalapjáról. (5) A hozzáférést biztosító elektronikus hírközlési szolgáltató köteles a bíróság által a szolgáltatás Magyarországon történő megkezdésének időpontja el őtt elrendelt elektronikus adathoz való hozzáférés ideiglenes és végleges megakadályozását a szolgáltatá s megkezdését ől a 159/C. (1) bekezdése szerint teljesíteni. " (4) Az Eht. a 159/A. -t követ ően a következő alcímmel, valamint 159/B. -sal és 159/C. -sal egészül ki : A Hatóság közrem űködése az elektronikus adat ideiglenes és véglege s hozzáférhetetlenné tételébe n 159/B. (1) A Hatóság a büntetőeljárásról szóló évi XIX. törvény 158/D. (5 ) bekezdése és 596/A. (6) bekezdése alapján szervezi és ellenőrzi a büntető ügyben a bíróság által elrendelt elektronikus adat ideiglenes és végleges hozzáférhetetlenné tétele végrehajtását. (2) A bíróság elektronikus úton megküldött értesítése alapján a Hatóság a bíróság elektronikus adat ideiglenes vagy végleges hozzáférhetetlenné tételér ől szóló rendelkezését kizárólag elektronikus úton közli a hozzáférést biztosító elektronikus hírközlés i szolgáltatókkal. (3) A Hatóság az (1) bekezdésben meghatározott feladat végrehajtása érdekébe n m űködteti a központi elektronikus hozzáférhetetlenné tételi határozatok adatbázisát ( a továbbiakban: KEHTA), és a működtetés céljából feldolgozza az oda bevitt adatokat. A KEHTA adatai nem nyilvánosak, azokba csak a bíróság, az ügyész, a nyomozó hatóság és a z Országgyűlés illetékes bizottságának a tagjai tekinthetnek be.
3 3 (4) A bíróság elektronikus úton megküldött értesítése alapján a Hatóság a KEHTA-ba n rögzít i a) az eljáró bíróság megnevezését és a határozat számát, b) az elektronikus adathoz való hozzáférés megakadályozásáról, illetve a megakadályozá s megszüntetéséről szóló rendelkezést, c) az elektronikus adat azonosítására és elérésére vonatkozó adatokat. (5) A Hatóság a hiányosan megküldött értesítéssel kapcsolatosan az adatok pótlás a érdekében a bíróságot elektronikus úton megkeresi, továbbá jelzi a bíróságnak, ha a rendelkezés elektronikus hírközlési szolgáltatók általi végrehajtása a megadot t adattartalommal kétséges lehet. 159/C. (1) A hozzáférést biztosító elektronikus hírközlési szolgáltatók és a keres ő- és gyorsítótár-szolgáltatók kötelesek a KEHTA-hoz csatlakozni abból a célból, hogy a bíróság elektronikus adathoz való hozzáférés megakadályozásáról, illetve a megakadályozá s megszüntetéséről rendelkező határozatainak eleget tegyenek, illetve a végrehajtást a hozzáférhetetlenné tett adatra irányuló keresés eredményeként találat vagy a tárolt változa t elérhet őségének nem biztosításával el ősegítsék. (2) Mentesül a KEHTA-hoz való csatlakozási kötelezettség alól az a nyilvános internet - hozzáférés-szolgáltatást nyújtó szolgáltató, amely kizárólag olyan más elektronikus hírközlés i szolgáltatón keresztül csatlakozik a Budapesti Adatkicserél ő Központhoz (BIX) és a nemzetközi adatkicserél ő központokhoz, amely szolgáltató már csatlakozott a KEHTA-hoz. (3) A KEHTA és a hozzáférést biztosító elektronikus hírközlési szolgáltatók, illetve a keres ő- és gyorsítótár-szolgáltatók közötti adatcsere elektronikus formában, hitelesítet t adatkapcsolat útján történik. A bíróság és a Hatóság közötti elektronikus kapcsolattartá s biztonságos kézbesítési szolgáltatás útján történik. (4) A Hatóság a hozzáférést biztosító elektronikus hírközlési szolgáltató vagy a keres ő- és gyorsítótár-szolgáltató kérésére a rendelkezésére álló technikai lehet őségekhez képest közrem űködik a határozatok végrehajtásához szükséges technikai környezet biztosításában. (5) Ha a Hatóság az elektronikus adat ideiglenes és végleges hozzáférhetetlenné tételében a (4) bekezdés szerint közrem űködik, az érintett hozzáférést biztosító elektronikus hírközlési szolgáltatóval és a keres ő- és gyorsítótár-szolgáltatóval közigazgatási szerződést köt. A közreműködés keretében a Hatóság a közigazgatási szerződésben meghatározott módon és feltételekkel hozzáférést biztosít az érintett hozzáférést biztosító elektroniku s hírközlési szolgáltató vagy a keres ő- és gyorsítótár-szolgáltató részére olyan technikai segítségnyújtó rendszerhez, amely műszaki jellemzőinél fogva alkalmas a hozzáférhetetlenné tétel megvalósítására. (6) A Magyarország területén található adatkicserél ő központok, így különösen a Budapest Internet Exchange (BIX) kötelesek közrem űködni az e szerinti intézkedések végrehajtásában. (7) A Hatóság ajánlást adhat ki az e szerinti hozzáférhetetlenné tételi kötelezettsé g teljesítésének módjára vonatkozó legjobb gyakorlatokról, illetve felhasználói segítséget nyújt
4 4 a bíróság, a hozzáférést biztosító elektronikus hírközlési szolgáltatók és a keres ő- és gyorsítótár-szolgáltatók számára a KEHTA kezeléséhez." (5) Az Eht (3) bekezdése a következ ő 33. ponttal egészül ki : (Felhatalmazást kap az Elnök arra, hogy rendelettel állapítsa meg :) 33. a 1591B. szerinti elektronikus hírközlési szolgáltatók és a keres ő- és gyorsítótárszolgáltatók KEHTA-hoz való kapcsolódásának és elektronikus kapcsolattartásának, valamint a KEHTA-hoz való kapcsolódás alóli mentesülés részletes szabályait. (6) Az Eht. a) 10. &(2) bekezdésében az A Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság elnöke ( a továbbiakban: Elnök) ellátja az (1) bekezdés 2., 4 8., valamint pontjaiban szövegrész helyébe az A Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság elnöke (a továbbiakban : Elnök) ellátj a az (1) bekezdés 2., 4 8., valamint pontjaiban bl 156. (8) bekezdésében az iránymutatást szövegrész helyébe az ajánlást szöveg lép." 2. Az egységes javaslat 25. -a az alábbiak szerint módosul : 25. (1) Ez a törvény a (2) (5) bekezdésben meghatározott kivétellel június 29-én lép hatályba. (2) A 19. és a június 30-án lép hatályba. (3) Az 1. (11) bekezdése, a 4 12., a 13. (1) (3) bekezdése és (6) bekezdése, a 14. (1) és (3) bekezdése, a 20. és a 22. (1) bekezdése július 1-jén lép hatályba. (4) Az 1. (1) (10) bekezdése, a 2., a 3., a 17. és a július 2-án lép hatályba. (5) A 13. (4) és (5) bekezdése, a 14. (2), (4) és (5) bekezdése, a 22. (2) bekezdése és a január 1-jén lép hatályba.
5 5 Indokolá s 1. A módosítás egyrészt a technikai közreműködés kereteit teszi érthet őbbé a szövegben, továbbá az Eht. 10. (1) és (2) bekezdése közötti összhang megteremtése érdekébe n szükséges. 2. Az új Btk. rendelkezései miatt szükségessé vált Be. módosítások hatálybalépéséne k igazodnia kell az új Btk. hatálybalépéséhez, erre tekintettel indokolt a hatályba léptet ő rendelkezések módosítása. Budapest, május W
T/10858. számú törvényjavaslat. egyes törvények távszerencsejáték-szervezéssel összefüggő módosításáról
MAGYARORSZÁG KORMÁNYA T/10858. számú törvényjavaslat egyes törvények távszerencsejáték-szervezéssel összefüggő módosításáról Előadó: Varga Mihály nemzetgazdasági miniszter Budapest, 2013. április 2013.
EMBERI ERÓFORRÁSOK MINISZTÉRIUM A MINISZTER T/11107/
Gmt"nyszcám : EMBERI ERÓFORRÁSOK MINISZTÉRIUM A MINISZTER Érkezett: 2013.t E N L O. T/11107/ Zárószavazás előtti módosító javasla t Dr. Kövér László úrnak, az Országgy űlés elnökének Helyben.. Az előterjesztő
a záp tűl Hivatal-cl
a záp tűl Hivatal-cl ORSZÁGGY Ű LÉSI KÉPVISELŐ íresreanyszárat: J 11362.2.,, Érkezett: 2007 NOV 2 O. Módosító javasla t Dr. Szili Katali n az Országgy űlés Elnöke részére Helyben Tisztelt Elnök Asszony!

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Csapatnév: LÁZÁR KÚRIA
Csíktaploca egyik legnevesebb családja a Lázár család volt. Mindkét Lázár kúria jól reprezentálja a család településen belül betöltött szerepét. Benevezéskor döntenünk kellett, hogy melyik kúriára fektessük a hangsúlyt és melyik épülettel nevezzünk be a vetélkedőre. Hosszas töprengés után döntött csapatunk a hátsó Lázár kúria mellett, mivel ez egy „élő kúria". Rendeltetésének megfelelően - igaz, hosszas hányadtatás és pereskedés után - újra lakott épületként funkcionál.
A kommunizmus évei nagyon rossz állapotba sodorták az épületet. Lázár Miklós mintagazdasága a történelem sodrában elenyészett, áldozata lett a kommunizmusnak. Mára már szinte semmi nem maradt meg a gazdaság régi arculatából. Ennek ellenére, a hosszas pereskedést követően a rossz állapotok dacára is, a család a felújítás mellett döntött és megtartva az épület régi szerepét, lakóházként használja ma is. Újra élettel telt meg udvara. Jelenleg négy generáció lakja az 5 évestől a 96 évesig és próbálnak az együttélés nehézkes akadályain túllépni.
Erőfeszítésük, hogy az omladozó épületet lakhatóvá tegyék megérte a fáradságot. Hisz nem sok kúria tulajdonosa mondhatja el, hogy újra a régi családi fészekben tudja élni mindennapjait. Boldogsággal tölti el tulajdonosait, hogy meg tudták valósítani ezt a nem kis feladatot. Remélik, a taplocaiak is hasonló képpen vélekednek, hogy településük visszakapott egy régi impozáns épületet, és nem az enyészet martaléka lett. Kérdésünkre, hogyan képzelik el a kúria jövőjét, azt a választ kaptuk, hogy reményeik szerint még sokáig a családnak nyújt majd otthont.
Céljuk, hogy fennmaradjon a köztudatban a családnak és kúriának a taplocaiak életében betöltött szerepe, valamint annak története. Erre pedig a legjobb módszer, ha a taplocai gyerekekkel ismertetjük meg ezeket a történeteket. Reméljük, a héten a kastélynap keretén belül szervezett vetélkedővel és látogatással előre mozdítottuk iskolánkkal e nemes célkitűzést. Hisz a gyerekek azok, akik tovább fogják vinni hagyományainkat, szokásainkat és történelmünket. A jövőben is törekedni fogunk, hogy hasonló megmozdulásokban vehessenek részt diákjaink, hiszen a gazdag élmények és szórakozások mellett alapos helyismeretre is szert tehettek.
A vetélkedő keretén belül a csapatok fogalmazást kellett írjanak, hogy hogyan képzelik el a kúria jövőjét. Ezekből a fogalmazásokból tallózunk a következőkben:
„A Lázár család Taploca egyik legrégibb és leghíresebb családja, melynek leszármazottjai ma is élnek.
Sok nehézség után sikerült visszakapniuk az egyik ősi fészküket, amely ma újra régi pompájába tündököl. A leszármazottak több tagja is itt lakik, bizonyítva, hogy ők őseik méltó utódai. Azt hiszem, hogy ez 2020-ban sem lesz másképp.
A kúriát sokan fogják lakni, és egy részében valószínű, hogy múzeum lesz berendezve. Lehetséges, hogy az udvaron lesznek rózsák és a kapu is más lesz, csak a kúria nem változik.
Én úgy gondolom, hogy érdemes meglátogatni a Lázár kúriát, mert sok érdekes dolgot lehet megtudni róla." (Ardelean-Kovács Laura)
„2011-ben vagyunk. Ha azon gondolkozunk, hogy milyen lesz a Lázár kúria 2020-ban, akkor annyi jut eszembe, hogy ugyanilyen szép lesz, annyi változással, hogy az emberek közelebbről is megnézhetik például a régi bútorokat, amik az épületben vannak, a kinti tárgyakat, amik már nagyon rég ott vannak az udvaron a család tulajdonában. Múzeumot is csinálhatnának az épületből.
Ez egy részből jó, másrészből nem. Az a jó a múzeum tervével, hogy több ember megtudhatja, hogy mire lehet büszke Taploca népe. Ami viszont nem a legjobb a dologban, hogy nyilvánossá válik a drága és fontos Lázár kúria.(...)" (Baciu Sorina)
„A Lázár kúriában valószínűleg különböző eseményeket szerveznek majd, amelyen az emberek is részt vehetnek. Lehet, hogy egy múzeum lesz vagy egy emlékház. Szerintünk ismertebb lesz egy pár év múlva." (Ardelean Hunor)
„A Lázár kúria 2020-ban a tulajdonos véleménye szerint csak családi ház lesz, úgy mint most. Nem lesz rendezve benne semmilyen tevékenység. Az is valószínű, hogy anyagi állapota nem lesz ilyen jó. Erre bizonyíték megfigyelések alapján az, hogy idők elteltével a házak, kastélyok, kúriák is rombolódnak. De a tulajdonos ezen segíthet, ha például renováltatja." (Zsók Adél)
„Szerintem az udvart minél jobban ki kell díszíteni udvari növényekkel, mert annál szebb lesz (...)" (Ráduly Dávid)

matches: KÚRIA kúria kúria kúria kúria kúria kúria kúria kúria