EPIS® Právní systém | Plné znění - 174/2019 (Vyhláška kraje Jihomoravský kraj)
Plné znění - 174/2019 (Vyhláška kraje Jihomoravský kraj)
174/XX/2019 Xxxxxxxxxxxxx smlouva xxxxxxxx xxxx xxxxxx Xxxxxxxxxxxx x xxxxxxxx Xxxxxxxx
uzavřená xxxxx xxxxxxxxxx §3a xxxxxx x. 553/1991 Xx., x xxxxxx xxxxxxx, xx xxxxx xxxxxxxxxx xxxxxxxx a xxxxxxxxxx §160 xxxx. 5 xxxxxx x. 500/2004 Xx., xxxxxxx řád, xx xxxxx xxxxxxxxxx xxxxxxxx, na základě xxxxxxxx Xxxx Města Xxxxxxxxxxxx ze xxx 2.8.2019, č. 18/6.2 x Xxxx Xxxxxxx Xxxxxxxx xx dne 21.8.2019, č. 12
xxxxxxxxxx xxxxxxxxx Xxxxx Xxx. Xxxxx Xxxxxxx
xxxxxxxxxx xxxxxxxxx Xxxxxxx Xxxxxx Xxöxxxxxxx
xx sídlem Xxxxxxxx, Xxxxxxxx 54, XXX 691 64
XX: 0028342
(xxxx xxx Xxxxxx)
1. Xxxxx xxxxxxxxxx §3a xxxxxx x. 553/1991 Xx., x xxxxxx xxxxxxx, xx znění pozdějších xxxxxxxx (xxxx xxx xxxxx x xxxxxx xxxxxxx), x xxxxx xxxxxxxxxx §159 x xxxx. xxxxxx x. 500/2004 Xx., xxxxxxx xxx, ve xxxxx xxxxxxxxxx předpisů, xxxx Xxxxxxx xxxxxxx Xxxxxxxxxxxx (xxxx jen MP Xxxxxxxxxxxx) xxxxxxxxx na xxxxx Xxxxxxx xxxxx xxxxxx policie dle xxxxxxxxxx §2 xxxxxx x xxxxxx xxxxxxx xxxx xxxxxxxxxx zákona.
2. XX Židlochovice bude xxxx xxxxxxx xxxxx xxxxxxxxx xxx dne xxxxxxxx této xxxxxxx.
3. Xxxxxxx strany se xxxxxxx, xx xxxxx xx základě xxxx xxxxxxxxxxxxx smlouvy bude x xxxxxxx 0,2 xxxxxx xxxxxxxxx 10 xxxxxxxxx x xxxxx xxxxxxxxxxx služby, xxxx xxxx na základě xxxxxxxxxxx, xxxxxx xxxxxxxxxxx, xxxxxxx xxxxxx xxxx xx xxxxxxx xxxxxx xxxxxxxx Xxxxxxx xx xxxxxx se xxxxxxxxx Xxxxx.
Xx. III.
Xxxxx xxxxxxxx xxxx xxxxxxx xxxx poskytován xxxxxxxxxx.
1. Xxxx xxxxxxx xx xxxxxxx na dobu xxxxxxxxx a xx xxxxxxxx dnem, xxx xxxxxxxxxx Xxxxxxxxx xxxxx Xxxxxxxxxxxxxx kraje x xxxxxxx xxxxxxxx s xxxxx xxxxxxxxx xxxxxx xxxxxx moci.
2. Xxxxx xxxx xxxxxxx xxx xxx xxxxxxxx xxxxxxx xxxxxxxxx stran. X xxxxxxxx xxxxxx xxxxxx xx třeba souhlasu Xxxxxxxxx úřadu Xxxxxxxxxxxxxx xxxxx.
3. Xxxx smlouvu xxx xxxxxxxxx xxxxxxxx xxxxxx. Xxxxxxxxx xxxxx xxxx xxxxx xxx xxx xxx xxxxxxx xxxxxx x počíná xxxxx xxxxxx xxxx xxxxxx následujícího xx xxxxxxxx výpovědi.
4. Xxxxxxx xxxxxx xxxx podat xxxxxxx návrh xx xxxxxxx této smlouvy xxxxx ustanovení §167 xxxx. 1 xxxxxx x. 500/2004 Xx., xxxxxxx xxx, ve xxxxx xxxxxxxxxx předpisů.
1. Městys xxxxx xx 10 xxx ode dne xxxxxxxx xxxx smlouvy XX Xxxxxxxxxxxx veškerou xxxxxxxx agendu xxxxxxxxxxx x xxxxxxx úkolů xxxxx xx. II. xxxx smlouvy. Město xxxx po dobu xxxxxxxxx xxxx xxxxxxx xxxxxxxx xxxxxxxx xxxxxx xxxxxxxxxxx s xxxxxxx xxxxx xxxxx xx. XX. této smlouvy.
2. Xxxxxx xxxx xxxxxxxxxx XX Xxxxxxxxxxxx xxxxxxx xxxxxxxx, xxxxxx prokazují xxxxxxxxxxx výkonu xxxxxxxxx xx xxxxx Xxxxxxx.
3. Xxxxxxx strany xxxxxxxx xxxx smlouvu xxxxxxxxxxx xx xxxxx xxxxxxxx xx úředních xxxxxxx xxxxx xxxxx nejméně xx xxxx 15 xxx.
4. Xx xxxx xxxxxxxxx této smlouvy xxxxxx smluvní strany xx úředních xxxxxxx xxxxx úřadů informaci x xxxxxxxx xxxx xxxxxxx x xxxxx xxxxxxxx.
5. Tato xxxxxxx xx xxxxxxxxxx xx xxxxx xxxxxxxxxxxx, x xxxxx xxxxx xxxxxx Xxxxx, xxxxx obdrží Xxxxxx a jeden xxxxxxxxx xxxxxx Xxxxxxx xxxx Xxxxxxxxxxxxxx xxxxx xxxxx se žádostí x xxxxxxx xxxxxxxx x jejím xxxxxxxxx.
X Xxxxxxxxxxxxxx xxx 11.09.2019
Xxx. Xxx Xxxxxx
xxxxxxxx Xxxxx Xxxxxxxxxxxx
X Xxxxxxxxx xxx 11.09.2019
Xxxxx Xxöxxxxx
xxxxxxxx Městysu Xxxxxxxx
Xxxx xxxxxxxxxxxxx smlouva xxxx xxxxxxxx dnem 15.10.2019, xxx xxxxxx xxxxxx moci xxxxxxxxxx Xxxxxxxxx úřadu Jihomoravského xxxxx xx dne 25.09.2019, x. j. XXX 137969/2019 x xxxxxxx xxxxxxxx x xxxxxxxx xxxx xxxxxxxxxxxxx xxxxxxx.


text:
⭐A SZOCIÁLIS ELLÁTÁSOK SZABÁLYOZÁSÁNAK PROBLÉMÁI A NEKI ÜGYEINEK TÜKRÉBEN. A tanulmány szerzõi: IVÁNYI KLÁRA és DR. UDVARI MÁRTON
A SZOCIÁLIS ELLÁTÁSOK SZABÁLYOZÁSÁNAK PROBLÉMÁI A NEKI ÜGYEINEK TÜKRÉBEN. A tanulmány szerzõi: IVÁNYI KLÁRA és DR. UDVARI MÁRTON
Download "A SZOCIÁLIS ELLÁTÁSOK SZABÁLYOZÁSÁNAK PROBLÉMÁI A NEKI ÜGYEINEK TÜKRÉBEN. A tanulmány szerzõi: IVÁNYI KLÁRA és DR. UDVARI MÁRTON"
1 A SZOCIÁLIS ELLÁTÁSOK SZABÁLYOZÁSÁNAK PROBLÉMÁI A NEKI ÜGYEINEK TÜKRÉBEN B E V E Z E T É S A tanulmány szerzõi: IVÁNYI KLÁRA és DR. UDVARI MÁRTON Az önkormányzat részérõl elkövetett hátrányos megkülönböztetés leggyakoribb formái A jogorvoslat nehézségei E S E T L E Í R Á S O K Társadalmi munkáért cserébe segély Jelzálogjog bejegyzése a rendszeres szociális segély ellenében Ápolási díj Rendszeres gyermekvédelmi támogatás /kiegészítõ családi pótlék Ö S S Z E F O G L A L Á S B E V E Z E T É S Az állam által biztosított szociális jogok az általános emberi jogok részét képezik. Az azonban, hogy a szociális jogokat, és az ezekhez kapcsolódó ellátásokat az adott ország milyen mértékben biztosítja lakói számára, jelentõsen függ annak gazdasági mutatóitól, fejlettségétõl. A magyar állam szociális kötelezettségét általánosságban, meglehetõsen tágan az Alkotmány 17. -a határozza meg. E szerint a Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik. Az Alkotmány 70/E. (1) bekezdése e rendelkezést szûkíti tovább, amikor felsorolja azokat az élethelyzeteket, melyek esetén az ország állampolgárainak joguk van meghatározott szociális ellátásokat igénybe venni. Így öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság, és az önhibán kívül bekövetkezett munkanélküliség alapján az állam meghatározott juttatásokat nyújt állampolgárai részére. Az alapokmány az állam Page 1 of 292 állam meghatározott juttatásokat nyújt állampolgárai részére. Az alapokmány az állam kötelességévé teszi egy olyan szociális ellátórendszer kiépítését és mûködtetését, amely más ellátórendszerekkel együtt garantálja a polgárok megélhetéséhez szükséges minimumot. Az állam szociális kötelezettségével kapcsolatos feladatokat a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló évi III. tv. (továbbiakban Szt.) foglalja rendszerbe. A törvény meghatározza az állam által biztosított egyes szociális ellátások formáit, szervezetét, a szociális ellátásokra való jogosultság feltételeit, valamint érvényesítésének garanciáit. A szociális ellátás feltételeinek biztosítása a szociális törvény illetve a helyi önkormányzatokról szóló évi LXV. törvény (továbbiakban önkormányzati törvény) szerint az állam és a helyi önkormányzatok feladata. Ezek alapján a különbözõ szociális feladat - és hatásköröket a helyi önkormányzat képviselõtestülete, illetve a település jegyzõje gyakorolja. Az elmúlt években számos olyan roma panaszos fordult hozzánk, aki azt sérelmezte, hogy a helyi önkormányzat a szociális ellátások megállapítása során diszkriminatív eljárást alkalmazott vele szemben. A panaszosoknak általában az volt a problémájuk, hogy az önkormányzat nem ad nekik segélyt, nem segít kilátástalan lakáshelyzetükön, vagy nem nyújt segítséget a munkába való elhelyezkedéshez. Gyakran megfogalmazott panasz még, hogy az önkormányzat dolgozói, tisztviselõi megalázó módon beszélnek a roma ügyféllel, nem adnak részükre megfelelõ tájékoztatást, sokszor át sem veszik beadványaikat, hanem már szóban elutasítják õket. A panaszok egy részében Irodánk nem tudott eljárni, ugyanis azokban diszkrimináció nem volt megállapítható. Bár a kérelmezõ valóban nagyon rossz anyagi helyzetben élt, általában emberetlen lakáskörülmények között, az önkormányzattól már kapott ellátásokon kívül egyéb segélyre, támogatási formára nem volt jogosult. A kistelepülési önkormányzatok többsége nehéz körülmények között, sokszor forráshiánnyal gazdálkodik, és képtelen megfelelni az egyre jobban szegényedõ, egyre reménytelenebb helyzetben lévõ roma lakosság elvárásainak. Sok félreértés adódik abból, hogy a roma panaszos nincs tisztában azzal, milyen segélyformák várhatók az önkormányzattól, milyen feltételek fennállása esetén. A kommunikációs zavar feloldásában gyakran a hivatal dolgozói sem együttmûködõk, nem magyarázzák el az ügyfélnek, miért is nem áll módjukban segíteni. Így a kérelmezõ annyit érzékel, hogy hiába kér segélyt, folyamatos elutasításban van része, és ezt gyakran úgy éli meg, hogy pusztán származása miatt kell különbözõ méltánytalanságokat elszenvednie. Számos beadvány esetében azonban valóban felmerült a gyanú, hogy az önkormányzat eljárása során nem a vonatkozó jogszabályok mentén járt el, és hátrányos helyzetbe hozta a roma származású kérelmezõt. Tanulmányunkban megpróbáljuk bemutatni az elmúlt évek során beérkezõ legtipikusabb szociális jellegû ügyeinken keresztül, hogy milyen problémákat vethet fel az, hogy a segélyezés Page 2 of 293 szociális jellegû ügyeinken keresztül, hogy milyen problémákat vethet fel az, hogy a segélyezés a települési önkormányzat hatáskörébe került. Bár az önkormányzat nem csak a pénzbeli, hanem a természetbeni és a személyes gondoskodást nyújtó ellátásokról is dönt, jelen tanulmányunkban elsõsorban a szociális rászorultságtól függõ pénzbeli ellátások iránti kérelmekkel, és az azokkal kapcsolatos anomáliákkal kívánunk foglalkozni. Az önkormányzat részérõl elkövetett hátrányos megkülönböztetés leggyakoribb formái A közigazgatás területérõl érkezõ panaszokról általában elmondható, hogy csak ritkán lehet kimutatni a nyílt, közvetlen diszkriminációt. A hátrányos megkülönböztetés általában úgy valósul meg, hogy a roma ügyféllel kevésbé odafigyelõen, körültekintõen jár el a hatóság, esetleg jobban megvárakoztatják, kevésbé veszik komolyan észrevételét, beadványát, vagy részére az egyébként is bürokratikus ügyintézés még bonyolultabbá, nehézkesebbé válik. A közigazgatás (vagy a tisztviselõ) lélektelen, bürokratikus ügyintézésével, viselkedésével szemben a sokszor akár írni - olvasni sem tudó kérelmezõ teljesen kiszolgáltatott helyzetben van. Elõfordul, hogy a hivatali ügyintézésben járatlan, hátrányos helyzetû, cigány kisebbséghez tartozó személy megkereséssel fordul az önkormányzathoz, a hivatal azonban nem veszi komolyan a kérelmezõ ügyfél voltát, és saját közigazgatási funkcióját. Az ilyen esetekben a diszkrimináció a kérelmezõ alacsony presztízse, kisebbségi helyzete miatti védtelensége, kiszolgáltatottsága okán következik be. Egy másik, gyakori probléma, amikor az írástudatlan, vagy gyenge írásképességû, ügyintézésben járatlan kérelmezõ szóban elõterjesztett igényét, beadványát a hivatal nem regisztrálja, nem jegyzõkönyvezi, így a közigazgatási eljárás el sem indul. Legtöbb esetben a szóban elõterjesztett igényt az ügyintézõ szóban el is utasítja, megfosztva ezzel a kérelmezõt a fellebbezés, illetve jogorvoslat lehetõségétõl. Az ide sorolható ügycsoportok harmadik típusa, amikor a rossz, vagy hiányos helyi szabályozás szubjektivizmushoz vezet a jogalkalmazásban, ez a szubjektivizmus pedig az elõítéletektõl sújtott cigány kisebbséghez tartozókat hozza még hátrányosabb helyzetbe. A gyakorlatban ez úgy valósul meg, hogy az önkormányzat olyan feltételekhez köti egy-egy segély megállapítását, mely feltételt sem a szociális törvény, sem a helyi rendelet nem tartalmaz, és gyakorlatilag csak a roma lakosokkal szemben alkalmazzák. Az is elõfordul, hogy a kistelepülésen a polgármester vagy jegyzõ számára kevésbé szimpatikus kérelmezõt ezen unszimpátia mentén utasítják el, mondvacsinált, törvénytelen indokokkal. Sok helyen érzi magát felhatalmazva az eljáró képviselõtestület, polgármester, hogy érdemes és érdemtelen szegényekre felosztva a kérelmezõket, kizárólag a szerintük érdemeseket támogassa. Page 3 of 294 kérelmezõket, kizárólag a szerintük érdemeseket támogassa. A negyedik terület az önkormányzat kötelezõ tájékoztatási, ügyféllel való együttmûködési kötelezettségének teljesítési hiányosságaiból eredõ diszkrimináció, ahol az átlagos állampolgár megkapja a jogai érvényesítéséhez szükséges információkat, a hátrányos helyzetû kisebbséghez tartozó polgárok azonban nem tudnak hozzájutni ezekhez. A hivatal diszkriminatív eljárásai mögött általában két ok szokott meghúzódni, külön-külön, vagy akár egyszerre. Mint arra a bevezetõben is utaltunk már, számos hátrányos helyzetû település egyszerûen nem tud megküzdeni a munkanélküliségbõl, rossz infrastrukturális viszonyokból, forráshiányból fakadó problémákkal. A legtöbb panasz hozzánk is olyan térségekbõl érkezik, ahol a környéken nagy a munkanélküliség, és a lakosság között magas a roma származásúak aránya. Elõfordul, hogy a roma lakosság száz százaléka munkanélküli, így gyakorlatilag minden család egyedüli megélhetési forrása a települési önkormányzat által nyújtott rendszeres szociális segély, illetve a gyerekek után kapott támogatások, melynek egy része szintén a település költségvetését terheli. Az ilyen településeken természetesen a nem roma lakosság élethelyzete sem sokkal kedvezõbb, és nagyon nagy a feszültség az anyagi javak elosztása körül. Az önkormányzatokra megoldhatatlan feladat hárul, az igények és a feladatok messze túlszárnyalják a forrásokat, így megpróbálnak ott húzni a nadrágszíjon, ahol csak tudnak. A megszorítások során elõfordul, hogy a képviselõtestület nem veszi figyelembe a jogszabályi elõírásokat, és önkényesen utasít el olyan kérelmezõket, akiket kevésbé tart érdemesnek arra, hogy támogasson. A megszorítások általában mindig a település roma lakosait érintik hátrányosabban. Az önkormányzat diszkriminatív eljárása mögött sokszor a nehéz gazdasági tényezõk mellet, vagy akár anélkül is határozott kirekesztõ szándék áll, mely egyértelmûen a kérelmezõ etnikai hovatartozására vezethetõ vissza. Munkatársaink számos olyan településen megfordultak, ahol a polgármester nem is titkolta a roma lakosokkal szembeni ellenérzését. Az is gyakori, hogy a település kirekesztõ, rasszista politikát folytató vezetõje, vezetõi ellen fellépõ roma lakost azzal "büntetik", hogy kérelmeit rendre elutasítják, vagy a számára addig folyósított támogatást megvonják. Így a segélyezés rendszere megint csak egyfajta büntetési eszközzé alakul át, mellyel azokat sújtják, akik valamilyen formában hangot mernek adni elégedetlenségüknek. A jogorvoslat nehézségei A fentiekben láthattuk, hogy a települési önkormányzatokkal szemben sokszor rendkívül kiszolgáltatott helyzetbe kerülhet a kérelmezõ, különösen, ha jogérvényesítési képessége alacsony. Page 4 of 295 A szociális ellátásra való jogosultság megállapítása során az eljáró önkormányzatnak az államigazgatási eljárásról szóló törvény[1] rendelkezéseit kell figyelembe venni. Ez alapján a kérelem benyújtását követõ 30 napon belül, de legkésõbb a következõ testületi ülésen érdemi határozatot kell hozni a kérelmezõ ügyében. A képviselõtestület szociális bizottságának elsõ fokon hozott határozata ellen harminc napon belül fellebbezésnek van helye, melyet ugyanazon önkormányzat képviselõtestülete fog elbírálni. A képviselõtestület határozata ellen fellebbezésnek már nincs helye. A kérelmezõ azonban, jogszabálysértésre való hivatkozással keresetet nyújthat be az illetékes bíróságra, melyben kérheti a határozat bíróság általi megsemmisítését. Ez az a pont, amikor a kérelmezõ eljut oda, hogy ügyét megvizsgálja egy az önkormányzattól független szerv, arra azonban nincs lehetõség, hogy a bíróság számára kedvezõ döntést hozzon. Amennyiben megállapításra kerül, hogy az eljárás során valóban jogszabálysértés történt, a bíróságnak mindössze arra van hatásköre, hogy a törvénysértõ határozatot megsemmisítse, és kötelezze az önkormányzatot új eljárás lefolytatására. A szociális rászorultságtól függõ pénzbeli ellátásokról szóló határozatot ugyanis a bíróság nem változtathatja meg. Mi történik tehát abban az esetben, ha valaki eljut a bíróságig, ahol eléri, hogy kimondassék, az önkormányzat nem törvényszerûen járt el: kezdõdik az eljárás elõröl. Ugyanazon önkormányzat ugyanazon képviselõi újból megtárgyalják az ügyet, és jó esetben figyelembe veszik a bíróság ajánlásait, majd azok mentén döntenek a támogatás megítélésérõl. Ilyenkor tehát kb. fél éven belül az illetõ pénzéhez jut, ez esetben természetesen visszamenõleg megkapva a támogatást. Rosszabb esetben azonban a képviselõk, sokszor a jegyzõ támogatása, illetve határozott állásfoglalása mellett úgy döntenek, nekik a bíróság ne mondja meg, mit és hogyan kellene csinálniuk, és újfent elutasítják a kérelmet. Természetesen a bíróság felé megint nyitva az út, ott azonban annyit érhet el a még kitartó öntudatos polgár, hogy ismét lehetõséget kap egy újabb eljárás lefolytatására ugyanazon önkormányzat által. Felmerül a kérdés, meddig lehet ezt játszani? Sajnos azt kell mondanunk, elméletileg bármeddig, amíg valamelyik fél ki nem fullad, és okos enged, szamár szenved alapon feladja a küzdelmet. Tanulmányunkban ismertetni fogunk egy esetet (B. Csabáné esete), melyben az ápolási díjért folyamodó kérelmezõ ügyében négy alkalommal kellett bíróságra menni, mert az önkormányzat képviselõtestülete, a helyi jegyzõ támogatása mellett nem volt hajlandó figyelembe venni sem a vonatkozó törvényi elõírásokat, sem a bíróság határozott állásfoglalását. Az ügyben több kísérletet tettünk arra, hogy az ördögi kört megszakítva egyéb úton bírjuk rá az önkormányzatot a jogszabályok betartására, azonban minden próbálkozásunk kudarcba fulladt. Feljelentést tettünk hivatali visszaélés miatt ismeretlen tettes ellen, azonban a nyomozást megszüntették, és a megszüntetés ellen benyújtott panaszunkat elutasították. Polgári peres eljárást kezdeményeztünk az önkormányzat ellen államigazgatási jogkörben okozott kár miatt, az eljárást azonban az illetékes bíróság felfüggesztette arra való hivatkozással, hogy a felperes még nem merítette ki a jogorvoslati lehetõségeket, hiszen folyamatban van az önkormányzat Page 5 of 296 még nem merítette ki a jogorvoslati lehetõségeket, hiszen folyamatban van az önkormányzat által hozott elutasító határozat bírósági felülvizsgálata (ekkor már negyedszer), és a megyei bíróság nem dönthet abban, hogy a felperes jogosult-e az ápolási díjra vagy sem. A három évig tartó sziszifuszi küzdelemnek végül az vetett véget, hogy a település új polgármestert kapott, aki hajlandó volt a panaszos jogi képviselõjével egy peren kívüli megállapodást kötni. Ekkor azonban már csak a korábban ki nem fizetett ápolási díj megfizetésérõl határozhatott az önkormányzat, a kérelmezõ súlyos beteg férje ugyanis idõközben elhunyt. [1] évi IV. tv. Társadalmi munkáért cserébe segély A szociális ellátásokról szóló törvény (Szt.) 45. (1) bekezdése alapján a települési önkormányzat képviselõtestülete a létfenntartást veszélyeztetõ rendkívüli élethelyzetbe került, valamint idõszakosan vagy tartósan létfenntartási gondokkal küzdõ személyek részére a rendeletében meghatározott átmeneti segélyt nyújt. A (3) bekezdés szerint az átmeneti segély adható alkalmanként vagy havi rendszerességgel. A támogatási forma rászorultsági alapon ítélhetõ meg, ennek mértékérõl az önkormányzat helyi rendeletet alkot. Annak idején nagy sajtó visszhangot is kapott az az eset, amikor Karcag város vezetése úgy döntött, nevelési célzattal és a köz érdekében is csak annak ítél meg átmeneti segélyt, aki "megdolgozik érte". Az 1991 és 1996 között folyamatosan zajló gyakorlat szerint a településen csak az kapott átmeneti segélyt, aki a rászorultság mellett meghatározott idejû közmunkát is elvégzett. Az önkormányzat ezen eljárása elsõsorban a város roma lakosságát érintette. A kérelmezõk által végzett munka egyezett a késõbbiekben közmunkások által végzett tevékenységgel (jégtörés, szemétgyûjtés, sepregetés), azonban a közmunkával illetve más foglalkoztatással ellentétben teljesen ingyenes volt az önkormányzat számára. Nem munkabért fizetett ugyanis érte, hanem a rászorultsági alapon járó átmeneti segélyt. A rászorultak öt nap munka után kétezer, tíz nap után négyezer forintot érõ élelmiszer - illetve tüzelõutalványt kaptak. A munkáról szóló igazolást csatolni kellett a segélykérelemhez, és csak ebben az esetben kerülhetett sor érdemi elbírálásra. Ha a kérelem nem tartalmazta az elvégzett társadalmi munkáról szóló igazolást, együttmûködés hiányára hivatkozva elutasították azt. A város polgármesterének az volt az álláspontja, hogy aki kér valamit, annak kötelességei is vannak. Mivel a helyi kisebbségi önkormányzat törvénysértõnek és megalázónak találta a segéllyel kikényszerített társadalmi munkavégzést, a kisebbségi ombudsmanhoz fordult. A CKÖ álláspontja az volt, hogy amit az önkormányzat segély kiosztására kap keretet, azért nem kell dolgozni. Ha viszont valaki munkát végez a városért, akkor azért munkabér jár. Page 6 of 297 Bár a vizsgálat során az önkormányzat makacsul ragaszkodott azon állításához, hogy a társadalmi munkavégzés önkéntes alapon mûködött, és nem volt feltétele a segélyezésnek, ezzel szemben álltak azok a hivatalos kérelem elutasító határozatok, melyek a munkavégzés hiányára hivatkoznak. 80 panaszos elmondása alapján, és annak köszönhetõen, hogy az önkormányzat pontosan dokumentálta, illetve regisztrálta a segélyezési gyakorlatot, elegendõ adat gyûlt össze ahhoz, hogy az ombudsman megállapítsa, hogy törvénysértés történt. A kisebbségi biztos a segélyezési gyakorlatot az Alkotmány 70/E (1) bekezdésével, az Szt. 10. (1) bekezdésével, de magával az önkormányzat helyi rendeletével is ellentétesnek találta. Az Alkotmány vonatkozó rendelkezése szerint Magyarország állampolgárai többek között az önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak. Az Szt. az átmeneti segélyt a szociális rászorultságtól függõ pénzbeli ellátások közé sorolja, végül az önkormányzat helyi rendelete sem tartalmazott társadalmi munkára, mint elõfeltételre vonatkozó utalást. A kisebbségi biztos rámutatott arra, hogy az önkéntesség fogalmával nem fér össze az, hogy a munkavégzés idõtartamát elõre meghatározták, láthatóan más nem végezte, csak aki átmeneti segélykérelmet nyújtott be, továbbá a gyakorlat ellen egyesek felszólalással éltek. Ezt követõen kezdeményezte, hogy az önkormányzat a társadalmi munkáért az adott évben irányadó minimálbér alapján fizessen a panaszosoknak órabért. A város polgármestere a kezdeményezést nem fogadta el, így az ombudsman a városi ügyészséghez fordult. A gyakorlat törvénysértõ jellege és a jövõbeli törvénysértés veszélye miatt az ügyészség figyelmeztetést nyújtott be az önkormányzathoz. A városi ügyész azonban nem látta érvényesíthetõnek a munka ellenértékének megfizetésére vonatkozó igényt, ezért a kisebbségi biztos megkereste a NEKI-t, hogy nyújtson a panaszosoknak segítséget igényük érvényesítéséhez. A kisebbségi biztos kezdeményezése alapján az ügyészség vizsgálata kiterjedt a polgármester büntetõjogi felelõsségének vizsgálatára is. Megállapítást nyert, hogy a segélykérelmek elbírálása a polgármester hatáskörébe tartozott, és a "társadalmi munka segélyért" gyakorlatának ötlete is tõle származott. A megyei fõügyészség azonban a célzatosság hiánya miatt nem talált alapos okot a polgármesterrel szemben hivatali visszaélés bûncselekménye miatt nyomozás elrendelésére, így az ügy büntetõjogi szála lezárult. 135 panaszos meghatalmazása alapján a NEKI által megbízott ügyvéd december 2-án polgári keresetet nyújtott be a megyei bírósághoz. A keresetet elsõsorban államigazgatási jogkörben okozott kárra alapította, másodsorban azt állította, hogy a felperesek és az önkormányzat között megbízásos jogviszony jött létre. A kereset szerint a felperesek nem önkéntesen végeztek társadalmi munkát, nem ajánlották ezt fel az illetékeseknek. Az önkormányzat tájékoztatta õket úgy, hogy az átmeneti segély jogosultságának feltétele az 5-10 napos társadalmi munka. Munkájukért munkabért nem kaptak, ezért anyagi veszteség érte õket. Page 7 of 298 napos társadalmi munka. Munkájukért munkabért nem kaptak, ezért anyagi veszteség érte õket. A munkavégzés bére nem lehet a szociális segély, mivel az munkavégzéstõl függetlenül jár az Szt. és a helyi rendelet alapján is. A kereset szerint az önkormányzat felróható magatartása miatt következett be a panaszosok anyagi kára. A jogsértõ gyakorlat sértette továbbá a felperesek emberi méltóságát is. A megyei bíróság május 5-én kelt ítéletében megállapította, hogy az önkormányzat jogsértõ magatartást tanúsított, amikor a segély fejében társadalmi munkavégzésre szólította fel a kérelmezõket, ezért valamennyi felperesnek a munkában eltöltött idõ arányában kártérítést ítélt meg. A megyei bíróság ítéletét a Legfelsõbb Bíróság mind másodfokon, mind a felülvizsgálati eljárás során helybenhagyta. Az ügyben folyó vizsgálatok, az ügyészi és ombudsmani állásfoglalások, illetve a bíróság megállapításai ellenére a város polgármestere - egyébként parlamenti képviselõ - következetesen kiállt a segélyezés ilyetén gyakorlata mellett. Álláspontja szerint "az adófizetõ állampolgárt irritálja, hogy befizetett pénze elfolyik A segélyt kérõt a könnyen jött pénz nem készteti arra, hogy ismét munkával teremtse elõ megélhetését".[1] A közmunkának pedagógiai hasznot is tulajdonít, miszerint "ezen személyek munkakultúra nevelésében is fontos szerepe volt annak, hogy a városgondnokságnál begyakorolhatták a fizikai munkát, s aztán elmehettek napszámba is, illetve más munkahelyet is nagyobb eséllyel próbálhattak megcélozni".[2] A polgármester szívesen hangoztatta azon álláspontját is, hogy a karcagi gyakorlatot érdemes lenne országosan bevezetni. Elképzelése úgy tûnik, találkozott más jogalkotók szándékával is, hiszen az Szt május 1-tõl hatályos módosító rendelkezéseinek egyik új eleme volt a rendszeres szociális segély munkavégzéssel való összekapcsolása. Az új szabályozás értelmében a rendszeres szociális segély jogosultsági feltételei között a rászorultság mellett megjelent a közmunka, közhasznú munka végzésének kötelezettsége is. Az önkormányzatok kötelesek 30 napos foglalkoztatást szervezni azok részére, akik a rendszeres szociális segélyre jogosultak. Bár a munkavégzésért cserébe munkabért kap a foglalkoztatott, azonban abban az esetben, ha a munkát nem vállalja, illetve nem végzi el, részére a foglalkoztatást követõen a rendszeres szociális segély nem állapítható meg. Álláspontunk szerint a karcagi gyakorlathoz hasonlóan az új szabályozás is hasonló problémákat vet fel. Azzal, hogy a segélyezésre való jogosultság megítélésekor teljesülnie kell annak a feltételnek, hogy a kérelmezõ minimum harminc napot a köz érdekében dolgozzon, a segélyezés legfontosabb alapismérve látszik elveszni, miszerint a rászorultság az egyetlen méltányolható szempont a támogatás odaítélésében. Mind a karcagi gyakorlat, mind az Szt évi ilyetén módosítása azon a sok vitát kiváltó, és szociálpolitikai szempontból álláspontunk szerint elfogadhatatlan elképzelésen alapul, miszerint érdemes és érdemtelen szegényekre oszthatók fel a kérelmezõk. Ez az elképzelés különbséget tesz a rászorultak között Page 8 of 299 szegényekre oszthatók fel a kérelmezõk. Ez az elképzelés különbséget tesz a rászorultak között aszerint, hogy ki érdemli meg a segítséget, és ki az, aki nem. Ez a megkülönböztetés azonban teljesen önkényes döntések és elvek mentén zajlik, és gyakorlatában diszkriminációt eredményez. Egyetértünk a jogalkotó azon szándékával, hogy a tartósan munkanélküliek helyzetén a települési önkormányzat is próbáljon segíteni úgy, hogy lehetõségeihez mérten foglalkoztatást szervezzen. Ez jó esetben segíthet a munkanélkülinek kizökkennie a munkanélküli lét monotóniájából, és azzal, hogy ha rövid ideig is, de munkabért kap, hozzájárulhat önbecsülésének visszaszerzéséhez. Az azonban, hogy a kérelmezõ munkáltatója gyakorlatilag ugyanaz az önkormányzat, aki majd segélykérelmét is elbírálja, mely elbírálásnak feltétele a felajánlott munka megfelelõ elvégzése visszás helyzetet teremt, és gyakorlatilag hasonlóan megalázó és kiszolgáltatott helyzetbe hozhatja a rászorultat, mint ami Karcagon is elõállt. Azok az önkormányzatok ugyanis, akik egyes kérelmezõket nem szívesen támogatnak ilyen vagy olyan megfontolásból, a közcélú munka intézményén keresztül találják meg a lehetõséget ahhoz, hogy az illetõ segélykérelmét késõbb elutasítsák. Az új jogi szabályozás bevezetése óta számos olyan panaszos fordul meg irodánkban, aki elmondta, hogy azért nem részesül semmilyen szociális ellátásban rászorultságától függetlenül, mert a közcélú munka végzése során munkaviszonyát az önkormányzat azzal, hogy nem együttmûködõ megszûntette. Ezt követõen pedig a rendszeres szociális segélyre való jogosultságát is elvesztette, hiszen a törvény úgy rendelkezik, hogy a támogatás nem állapítható meg annak, aki a munkaügyi központtal, illetve a települési önkormányzattal nem mûködött együtt. Abban az esetben, ha az önkormányzat harminc munkanapon belül nem tudja a munkanélküli foglalkoztatását megszervezni, akkor a segélyt attól függetlenül, hogy közcélú munkavégzés nem történt, meg kell állapítani. Általában a magasabb iskolai végzettséggel rendelkezõ személyeknek nem tud az önkormányzat munkát adni, hiszen a közcélú munkák közé általában az ároktakarítás, parkok, utcák takarítása, hó eltakarítás, parkosítás, stb. tartozik. Tipikusan olyan munkák, melyek elvégzéséhez különösebb iskolai végzettség nem szükséges, így kiválóan alkalmasak arra, hogy azokat a település iskolázatlan, megfelelõ képzettséggel nem rendelkezõ lakosaival elvégeztessék. Ezen aluliskolázott, fõképp roma lakosok azonban jogaikkal nincsenek megfelelõen tisztában, az önkormányzat esetleges rosszindulatával, önkényével szemben védtelenek, így ugyanahhoz a problémához jutunk vissza, miszerint kiszolgáltatottságukkal bármikor visszaélhetnek, még hátrányosabb helyzetbe kerülnek, és attól is megfosztják õket, amire egyébként jogosultak lennének. [1] Jászkun Krónika, június 24. [2] Magyar Hírlap, június 5. Page 9 of 2910 Jelzálogjog bejegyzése a rendszeres szociális segély ellenében február 15-ig volt hatályban a Sztv. azon rendelkezése, mely alapján a települési önkormányzat a rendszeres szociális segélyben részesülõ halála esetén a folyósított járadék összegéig hagyatéki terhet jelenthetett be a területileg illetékes közjegyzõnél[1]. Irodánk már magát a törvényi szabályozást is aggályosnak találta, és ezért az Alkotmánybírósághoz fordult, azonban volt olyan önkormányzat, aki nem elégedett meg a hagyatéki teher bejelentésének lehetõségével, hanem jelzálogjogot jegyeztetett be a segélyezett ingatlanára ban kereste meg Irodánkat egy panaszos azzal, hogy E. város önkormányzata a rendszeres szociális segélyben részesülõ személyek ingatlanára jelzálogjogot jegyeztet be. Az önkormányzat gyakorlata a településen élõ roma lakosságot nagyobb számban érintette, és felmerült a gyanú arra, hogy így kívánják "mesterségesen" ellehetetleníteni õket. Az ügy kivizsgálására felkértük a kisebbségi ombudsmant, aki megállapította, hogy E. város önkormányzatának rendelete ellentétes a Sztv. rendelkezéseivel. A kisebbségi biztos ajánlással fordult a megyei közigazgatási hivatalhoz, melyben kérte, hogy a hivatal kötelezze az önkormányzatot a jogszabályellenes rendelkezések megszüntetésére. Az önkormányzat a közigazgatási hivatal felszólításának eleget tett, és a jelzálogjog bejegyzési kérelmekrõl szóló határozatokat megsemmisítette. Az ombudsmani eljárás azzal a megállapítással zárult, hogy a jelzálogjog bejegyzése törvénysértõ, mert a Sztv. 32/A -a kizárólag a hagyatéki teherként való bejelentést teszi lehetõvé annak biztosítékául, hogy az önkormányzat az általa folyósított ellátás összegét a segélyben részesített halálát követõen visszakaphassa. Bár E. városban a jelzálog bejegyzési gyakorlat ezzel megszûnt, mind a kisebbségi biztoshoz[2], mind irodánkhoz a késõbbiekben is érkezett más településekrõl olyan panasz, hogy a helyi önkormányzat a segély összegét ráterheli a segélyezett ingatlanára. A tényfeltárásokat követõen azonban kiderült, hogy a bepanaszolt önkormányzatok "csupán" arról tájékoztatták határozatukban a kérelmezõt, hogy a részére megítélt rendszeres szociális segély összegének erejéig élni fognak a hagyatéki teher bejelentésének lehetõségével. Mivel a kérelmezõk és az önkormányzat között nem volt megfelelõ a kommunikáció, az ügyfelet a hivatal nem tájékoztatta megfelelõen, többen értelmezték úgy a határozatot, hogy jelzáloggal fogják ingatlanukat megterhelni. Sokan emiatt úgy döntöttek, inkább visszautasítják a segélyt, és számos olyan panaszos is volt, aki azt követõen sem vette fel a neki járó pénzt, hogy felvilágosítottuk arról, hogy "csak" hagyatéki teher bejelentésérõl van szó. A panaszok tehát két problémára is felhívták figyelmünket a törvényi szabályozás kapcsán. Egyrészt az önkormányzatok egy része félreértve a jogalkotó szándékát kötelezõ jelleggel, Page 10 of 2911 Egyrészt az önkormányzatok egy része félreértve a jogalkotó szándékát kötelezõ jelleggel, minden esetben hagyatéki teher bejelentésével kívántak élni, holott a törvény ennek csak a lehetõségét említi meg. A Sztv. 32/A szerint az önkormányzatok az idõskorúak járadéka esetében bejelenti, a rendszeres szociális segélyben részesülõ esetén pedig bejelentheti a hagyatéki terhet az illetékes közjegyzõnél. A két támogatási forma között alapvetõ különbség, hogy míg az egyikben csak a 62. évüket, illetve az illetõre irányadó nyugdíjkorhatárt már betöltött személyek részesülnek, a másikban a még aktív korú, de munkahellyel nem rendelkezõk, illetve a munkaképességüket min. 67 %-ban elvesztettek. Míg az idõskorú személy esetében feltételezhetõ, hogy van olyan hozzátartozó, akinek az eltartásról gondoskodni kellene, addig az aktív korú személynek valószínûleg eltartásra szoruló gyermeke van, akitõl nem várható el, hogy gondoskodjon munkanélkülivé vált vagy megrokkan szülõjérõl. Súlyosan méltánytalan tehát - elsõsorban a segélyezett kiskorú gyermekével szemben -, ha az önkormányzat minden esetben él a hagyatéki teher bejelentésének lehetõségével. Ez azért sem indokolt, mert így olyan személyekkel szemben is érvényesítik a követelést, akikkel szemben egyébként szociális ellátási kötelezettsége áll fenn. A hagyatéki teher bejelentése különösen hátrányosan érinti azokat a hozzátartozókat - a majdani örökösöket -, akik szociális helyzetükbõl adódóan nem képesek a segélyben részesülõ támogatására. Ahogy azt a kisebbségi ombudsman is beszámolójában kifejti[3], a jogalkotó szándéka nyilvánvalóan nem az volt, hogy a Sztv. rendelkezése õket sújtsa, hanem azt kívánta elérni, hogy az önkormányzat visszakaphassa a támogatás összegét azoktól az örökösöktõl, akik felróhatóan nem segítették a szociálisan rászoruló segélyezettet. Az önkormányzatok tehát akkor jártak volna el a törvény szellemében, ha a helyi sajátosságok figyelembevételével a településen élõ segélyezettek szociális körülményeihez igazítják a hagyatéki teherként való bejelentés szabályozását. A szabályozás másik problémája az volt, hogy számos kérelmezõ, ahogy ara már utaltunk, a hagyatéki teher bejelentésétõl való félelmében nem vette fel a neki egyébként járó juttatást. Az emberek úgy gondolták, nem kívánják haláluk után hasonlóan nehéz sorban élõ örököseikre terhelni annak a segélynek a visszafizetését, melyet az önkormányzat fizetett ki számukra. Ennek következtében olyan családok maradtak ellátás nélkül, ahol több kiskorú gyereket neveltek az önhibájukon kívül munkanélkülivé vált, vagy megrokkant szülõk. Irodánk a fent kifejtettek miatt novemberében az Alkotmánybírósághoz fordult azzal, hogy a Sztv. 32/A kifogásolt második fordulatát semmisítse meg, mivel az ellentétes az Alkotmányban szabályozott alapjogokkal és súlyosan hátrányos a segélyezettekre nézve. Az Alkotmánybíróság az ügyben döntést nem hozott, mivel idõközben a évi IV. törvény a kifogásolt rendelkezést hatályon kívül helyezte. Az kérdéses továbbra is, hogy mi lesz azon személyek sorsa haláluk után, akik eddig az elõzõ szabályozás alapján úgy kapták a támogatást, hogy az önkormányzat határozatot hozott a hagyatéki teher bejelentésének Page 11 of 2912 támogatást, hogy az önkormányzat határozatot hozott a hagyatéki teher bejelentésének igényérõl. [1] A Sztv. 32/A értelmében a települési önkormányzat az idõskorúak járadékában részesülõ személy esetében bejelenti, a rendszeres szociális segélyben részesülõ személy esetében - az önkormányzat rendeletében meghatározott esetekben - bejelenti hagyatéki teherként a folyósított járadék, illetõleg segély öszegét a területileleg illetékes közjegyzõnél. [2] OBH Beszámoló, [3] OBH Beszámoló, Ápolási díj A szociális igazgatásról és a szociális ellátásokról szóló törvény (Szt.) a pénzbeli ellátások körén belül rendelkezik az ápolási díjról. Az ápolási díj a tartósan gondozásra szoruló személy otthoni ápolását ellátó nagykorú hozzátartozó részére biztosított anyagi hozzájárulás. A szociális törvény az ápolási díjat eltérõen szabályozza, attól függõen, hogy az ápolt személy 18. életévét betöltötte-e vagy sem. Amennyiben az ápolt személy 18 éves még nem múlt el, akkor alanyi jogon, az Szt. rendelkezéseibõl következõen jogosult az ápolási díjra az õt gondozó hozzátartozó. Abban az esetben viszont, ha az ápolt személy 18. életévét betöltötte, akkor az ápolási díj csak abban az esetben jár neki, ha a települési önkormányzat errõl a szociális ellátási formáról rendelkezik. Látható tehát, hogy a jogalkotó a 18. évüket betöltött tartósan gondozásra szoruló betegeket és az õket ápolókat nehezebb helyzetbe hozza. Ezek a nehézségek abból fakadnak, hogy számukra az ápolási díj nem jár alanyi jogon, hanem végsõ soron attól függ, hogy a lakóhelyük önkormányzata akarja, illetve tudja-e biztosítani ezt az ellátási formát. Azzal, hogy a települési önkormányzatok kezébe került az ápolási díj megítélésének joga, további gyakorlati problémák is felmerülnek, melyek ugyancsak nehezítik az ápolást végzõ helyzetét, s amelyeket jól példáz B. Csabáné ügye. B. Csabáné április végén fordult lakóhelyének települési önkormányzatához ápolási díj iránti kérelemmel. Férje 1989-ben agyvérzést szenvedett, amely olyan súlyos fokú volt, hogy a kórházi kezelést követõen is folyamatos ápolásra szorult. Többszöri kórházi kezelést követõen állapota 2001-re annyira súlyossá vált, hogy az Országos Orvosszakértõi Intézet illetékes bizottsága I. rokkantsági csoportba sorolta. Ennek értelmében önálló életvitelre nem képes, önkiszolgálási képessége hiányzik, állapotában változás nem várható, az véglegesnek tekinthetõ. A felsoroltak miatt B. Csaba súlyos fogyatékosnak minõsült. A kérdéses település önkormányzata helyi rendeletében szabályozta a 18. évüket betöltött tartósan gondozásra Page 12 of 2913 önkormányzata helyi rendeletében szabályozta a 18. évüket betöltött tartósan gondozásra szoruló betegek ápolását végzõk számára nyújtandó ápolási díjat, így B. Csabáné joggal számíthatott arra, hogy megkapja ezt a pénzügyi ellátást. Annál is inkább, mivel férje szinte teljesen magatehetetlen állapotban volt már akkor, gondozása a feleség minden idejét igénybe vette, amellett dolgozni sem tudott. Mindezek ellenére augusztusában a képviselõ-testület elutasította kérelmét, mert ahhoz nem csatolt igazolást a férje egészségi állapotáról. Ekkor B. Csabáné a határozattal szemben keresetet nyújtott be a Nógrád Megyei Bírósághoz, kérve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát. A bíróság a képviselõ-testület határozatát hatályon kívül helyezte, és új eljárásra lefolytatására kötelezte az önkormányzatot. Indoklásában a bíróság kifejtette, hogy hiányos kérelem benyújtása esetén az eljáró közigazgatási szervnek fel kell hívnia a hiányosságra és hiánypótlásra a kérelmezõnek a figyelmét. Ezt a kötelességét az önkormányzat elmulasztotta, így eljárási jogszabálysértést követett el, mégpedig olyat, amely az ügy érdemi elbírálására is kihatott február 15-i ülésén a képviselõ-testület új határozatot hozott, melyben ismét elutasította a kérelmet. A háziorvos igazolása szerint a férj ugyanis önellátó, nem szorul állandó felügyeletre. Továbbá a helyi önkormányzat rendelete értelmében annak a kérelmezõnek állapítható meg ápolási díj, aki 18. életévét betöltött tartósan beteg személy gondozása miatt rendszeres, és megélhetését biztosító jövedelemmel járó keresõ foglalkozását nem tudja folytatni, valamint az ápolás elõtt rendszeres jövedelemszerzõ tevékenységet végzett. Megállapították, hogy a kérelmezõ keresõ tevékenységét nem az ápolás szükségessége miatt szakította meg, hanem attól függetlenül munkanélküli lett. Munkanélküli járadékra való jogosultsága április 15-én szûnt meg, és a helyi rendelet értelmében keresõ foglalkozás helyett nem lehet megélhetés forrása az ápolási díj március 19-én B. Csabáné ismét a Nógrád Megyei Bírósághoz fordult a határozat felülvizsgálata érdekében. Keresetében kifejti, hogy a határozat indokai nem fedik a valóságot, ugyanis férje a társadalombiztosítási nyugellátásról (Tny.) szóló törvény értelmében az I. rokkantsági csoportba tartozik. Ide azok sorolhatók, akik munkaképességüket teljes egészében elvesztették, és mások gondozására szorulnak. Az sem fedi a valóságot, hogy õ munka nélkül kíván jövedelemhez jutni, hiszen több mint harminc évig folyamatosan dolgozott, azonban a férje állapota annyit romlott az elmúlt években, hogy segítség nélkül képtelen közlekedni, étkezni, tisztálkodni, öltözködni. Mozgásképtelen állapota miatt a lakásban nem hagyható egyedül, így az egyetlen megoldás számukra az ápolási díj, hiszen akkor folyamatosan a felesége lehetne otthon vele és láthatná el a gondozását. Az önkormányzat ugyanakkor a kereset elutasítását kérte, arra való hivatkozással, hogy május 1. napjától kezdõdõen a 18 év feletti személy ápolása után megállapítható ápolási díjat a szociális ellátásokról szóló helyi rendeletben hatályon kívül helyezték, így ettõl az idõponttól kezdõdõen az alperes mûködési területén nincs lehetõség a 18 év feletti személy ápolása miatt Page 13 of 2914 kezdõdõen az alperes mûködési területén nincs lehetõség a 18 év feletti személy ápolása miatt az ellátás megállapítására. B. Csabáné a második elutasító határozat után, januárjában kereste fel a NEKI-t, és kérte segítségünket. Panaszában kifejtette, hogy úgy érzi, az önkormányzat szándéka egyértelmûen arra irányul, hogy semmilyen körülmények között ne kelljen a számára ápolási díjat fizetni. Elsõ lépésként jogi képviselõt biztosítottunk az ügyfél részére, aki már a január 22-én megtartott bírósági tárgyaláson képviselte a panaszost. Az aznap meghozott ítéletben a bíróság ismét hatályon kívül helyezte a közigazgatási szerv határozatát és új eljárás lefolytatására kötelezte. Az ítélet szerint az ügy érdemére kiható jogszabálysértéseket követett el a képviselõtestület. Az Szt. rendelkezései alapján ugyanis amennyiben a kérelmezõ nem ért egyet a háziorvos szakvéleményével, kérheti annak felülvizsgálatát az illetékes egészségügyi szakrendeléstõl. B. Csabánét azonban az önkormányzat nem értesítette arról, hogy az általa szeptember 25-én beszerzett háziorvosi igazolás pontosítását, felülvizsgálatát kérték a háziorvostól, aki úgy nyilatkozott, hogy a felperes férje önellátásra képes. Így a bíróság eljárása során pótolta ezt a mulasztást és a felperes kérelmére igazságügyi orvosszakértõt rendelt ki, aki szakvéleményében minden kétséget kizáróan megállapította, hogy felperes férje önmaga ellátására képtelen és emiatt mások ellátására, gondozására, tartós felügyeletére szorul. Ugyancsak kiderül a bíróság ítéletébõl, hogy nem helytálló az elutasítás azon indoka sem, miszerint nem lehet keresõ foglalkozás helyett a megélhetés forrása az ápolási díj, hiszen a felperes férje ápolását megelõzõen keresõ tevékenységet folytatott, és magának a szociális ellátásokról szóló törvénynek a célja az, hogy az ápolási díj a nem folytatható keresõ tevékenység helyett biztosítson valamilyen ellátást az arra rászorulónak. Annak sincs az ügy elbírálása szempontjából jelentõsége, hogy május 1-én hatályon kívül helyezték a helyi rendeletben az ápolási díjra vonatkozó szabályokat, mert a kérelem bõ egy évvel korábban került benyújtásra. Azt pedig az akkor hatályos jogszabályok alapján kell elbírálni április 25-én született meg a harmadik önkormányzati határozat, ami egyben a harmadik elutasítás is volt. Azért nem állapított meg ápolási díjat a kérelmezõnek a április 26-át követõ idõszakra, mert ebben az idõben nem volt ilyen rendelkezés a szociális ellátásokról szóló helyi rendeletben. Igaz ugyan, hogy augusztus 23-tól volt, és B. Csabáné szeptember 26-án benyújtott egy újabb kérelmet, de ezt nem vették figyelembe. Ezen túlmenõen a testületi ülésen hoztak egy olyan rendeletet, amely a május 1-én hozott ápolási díjat hatályon kívül helyezõ rendeletnek visszamenõleges hatályát állapítja meg, nevezetesen, hogy azt a folyamatban lévõ ügyekben, így B. Csabáné ügyében is alkalmazni kell. Végezetül, a képviselõtestület álláspontja szerint hiába felelt meg a feltételeknek a kérelmezõ, a díj megállapítása csak lehetõsége az önkormányzatnak nem pedig kötelezettsége. Page 14 of 2915 Mivel véleményünk továbbra is az volt, hogy az önkormányzat ismét jogszabálysértést követett el a döntés meghozatalakor, a jogi képviselõ ismét kérte az államigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát. Keresetlevelében elõadta, hogy a képviselõ-testület az elutasító határozatot és az ápolási díjat hatályon kívül helyezõ rendeletet ugyanazon a napon hozta, és erre a jogszabályra hivatkozik határozatában. A jogszabályoknak, így a helyi rendeleteknek sincs visszaható hatályuk, tehát csak a hatálybalépésük utáni jogi, illetve társadalmi viszonyokra vonatkozóan tartalmazhatnak rendelkezéseket. Nem dönthet tehát úgy az önkormányzat, hogy visszaható hatályú rendeletet alkot, hiszen az ellentétes a jogalkotási hierarchiában magasabban lévõ jogszabályokkal, és a jogbiztonság alapkövetelményével. Az Államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvény az eljárások megindításról úgy rendelkezik, hogy az az ügyfél kérelmére, bejelentésére, nyilatkozatára vagy hivatalból indul. Ennek értelmében maga az eljárás a kérelemnek a közigazgatási szervhez történõ megérkezésének napjával kezdõdik. Ebbõl pedig az következik, hogy B. Csabáné ügye április 26-án kezdõdött. Ezzel a jogszabályi rendelkezéssel áll összhangban az Szt. azon rendelkezése is, amely kimondja, hogy a pénzbeli és természetben nyújtott ellátásra vonatkozó igény esetén, ha azt jogerõsen megállapítják, az ellátás a kérelem benyújtásától esedékes. Már a jogalkotó szándékából is egyértelmûen következik tehát, hogy az elbírálás idõpontjától függetlenül, az eljárás során a kérelem benyújtásakor irányadó jogszabályok szerint kell eljárni. A szociális ellátásokról szóló helyi rendelet ápolási díjra vonatkozó rendelkezéseit május 1-ével helyezte hatályon kívül a képviselõtestület. A korábban benyújtott kérelmek esetében viszont a benyújtáskor hatályos jogszabályok alapján kell eljárni, még akkor is, ha az eljárás lefolytatására csak késõbb kerül sor. Ezt támasztja alá a kifejtetteken túl a bíróság korábbi ítélete is, amikor kimondja, hogy B. Csabáné ügyétben a benyújtáskor hatályos jogszabályok alapján kell eljárnia az önkormányzatnak. Nem helytálló az önkormányzat azon hivatkozása, hogy a feltételek megléte esetén sem kötelezõ az ápolási díj megállapítása. Ez az önkormányzat helytelen jogértelmezésbõl fakad, hiszen az alternatív jelleg pusztán arra vonatkozik, alkot-e rendeletet az ellátásról vagy sem. Amennyiben az önkormányzat rendeletében szabályozza az ápolási díjat, úgy az abban foglalt feltételek fennállása esetén kötelessége azt megállapítani. Amennyiben elfogadnánk az önkormányzat érvelését, teljesen feleslegessé válna bármilyen rendelet, jogszabály megalkotása, hiszen az jogi kötelezõ erõvel úgysem bírna, és mindenki a saját kénye-kedve szerint hozhatna döntéseket. Ez alapján a jogszabályok (helyi rendeletek) csak lehetõséget és nem kötelezettséget jelentenének. A polgári perrendtartás (Pp.)[1] közigazgatási perekre vonatkozó rendelkezései bizonyos ügyekben megengedik, hogy a bíróság ne pusztán hatályon kívül helyezze az államigazgatási Page 15 of 2916 ügyekben megengedik, hogy a bíróság ne pusztán hatályon kívül helyezze az államigazgatási szerv határozatát, hanem azt megváltoztassa, és érdemi döntést hozzon.[2] Mivel az önkormányzat sorozatos jogsértései miatt az ügy egyre csak húzódott, a panaszos a férje rokkantsági nyugdíján kívül más jövedelemmel nem rendelkezett, és egyre nehezebben tudott megélni, mindenképpen az vezetett volna eredményre, ha az ügy már nem kerül újra a képviselõ-testület elé, hiszen félõ volt, hogy ott ismét elutasító döntés születik. Az Szt-ben szabályozott szociális pénzbeli ellátásokról szóló határozatot azonban a bíróság nem változtathatja meg,[3] az ápolási díj pedig ilyen ellátás, így ezen lehetõséggel nem élhettünk. Idõközben az ügy tragikus fordulatot vett, mivel B. Csaba állapota az idõ multával egyre romlott, többször kórházi kezelésre szorult, majd június 10-én elhunyt. Felesége azonban úgy döntött, hogy bár férjén már nem segíthet, de folytatja a küzdelmet, igazának érvényre juttatását. A bíróság július 2-án hozott ítéletében immár harmadszor helyezte hatályon kívül az államigazgatási határozatot, és utasította új eljárásra a képviselõ-testületet. Megállapította, hogy jogszabályt sértett a döntést hozó szerv, amikor olyan rendeletre hivatkozott az elutasító határozatban, amely a határozat meghozatalakor még nem volt hatályban. Az az önkormányzati rendelet ugyanis, amely a május 1-i helyi rendelet visszaható hatályát állapítja meg csak a döntés másnapján, azaz április 26-án lett kihirdetve, tehát csak attól a naptól hatályos. A bírósági ítéletet azonban már bizonyos szkepticizmussal fogadta B. Csabáné és jogi képviselõje. A történtek fényében úgy érezték, hogy nem garantálja semmi, hogy a két és háromnegyed éve húzódó ügyben az önkormányzat jogszerûen fog dönteni. Megpróbálván megoldást keresni a reménytelennek tûnõ helyzetben, B. Csabáné jogi képviselõje polgári pert is indított az önkormányzat ellen, államigazgatási jogkörben elkövetett kár megtérítése iránt. Álláspontja szerint az önkormányzat jogellenesen járt el, amikor jogszabálysértõ határozatokat hozott, és ezzel az asszonynak vagyoni illetve nem vagyoni kárt okozott. A kereset benyújtásával párhuzamosan rendõrségi feljelentést is tett hivatali visszaélés miatt. A Büntetõ törvénykönyv a szerint ugyanis az a hivatalos személy, aki azért, hogy jogtalan hátrányt okozzon vagy jogtalan elõnyt szerezzen, hivatali kötelességét megszegi, hatáskörét túllépi, vagy hivatali helyzetével egyébként visszaél, bûntettet követ el, és három évig terjedõ szabadságvesztéssel büntetendõ. A jelen esetben álláspontunk szerint fennállt a gyanú, hogy az önkormányzat nem egyszerûen a jogszabályok félreértelmezése, vagy nem tudása miatt hozott folyamatosan jogszabályellenes határozatokat, hanem valamely tisztviselõjét vagy tisztviselõit a jogtalan hátrányokozás is motiválhatta augusztus 27-én megszületett a képviselõ-testület negyedik határozata, mely ismét elutasította B. Csabáné kérelmét. Természetesen arra a helyi rendeletre hivatkozik, amely április 25-én született, és amely az ápolási díjat hatályon kívül helyezõ május 1-tõl Page 16 of 2917 2002. április 25-én született, és amely az ápolási díjat hatályon kívül helyezõ május 1-tõl hatályos rendeletet a folyamatban lévõ ügyekre is alkalmazza. Így jogszabályi lehetõség hiányában nem állapították meg az ellátást. A már korábbról ismert forgatókönyv szerint következett a felülvizsgálat. Ennek eredményeképpen a bíróság újfent megszüntette az elutasító határozatot, és új eljárásra lefolytatására kötelezte a képviselõ-testületet, ezúttal negyedszer. Az önkormányzat képviselõ-testülete tehát nem változtatott álláspontján a bírósági ítéletek dacára sem. Jó elõjelként volt azonban értékelhetõ, hogy az idõközben hivatalba lépõ új polgármester nem zárkózott el a probléma megoldásától. Ez azonban nem tûnt egyszerûnek, hiszen a döntés joga a képviselõ-testület kezében volt. A többszöri egyeztetetés után végül megállapodás született az önkormányzat és B. Csabáné között, s ennek megfelelõen, június 5-én megszületett a határozat, mely megítélte az asszonynak a neki járó összeget. Az ügy tehát lezárult, bár több mint három év, négy bírósági döntés kellett hozzá, nem beszélve a rengeteg utazásról, jogi munkáról, a rendõrségi feljelentésrõl, és az elindított polgári perrõl. Üröm az örömben, hogy az önkormányzat elzárkózott attól, hogy a B.-nének járó elmaradt ápolási díj utáni kamatot kifizesse. Erre egy külön perben lehetett volna kötelezni, azonban B. Csabáné ettõl elállt, bízva abban, hogy élete nyugodtabbá válik. Döntését érthetõnek találtuk mi is, tekintettel az elmúlt évek jogi csatározásaira. A fentebb említett, államigazgatási jogkörben okozott kár megtérítése iránt indított pertõl a megegyezés fényében B. Csabáné elállt, így az is véget ért. A rendõrség június 26-án megszüntette a nyomozást, mely döntés ellen B. Csabáné nem nyújtott be panaszt, ugyancsak a megállapodásra tekintettel. B. Csabáné kálváriája jól példázza, hogy milyen, a bevezetõben már kifejtett nehézségekbe ütközhet a kérelmezõ a települési önkormányzat eljárása során. Mint arra már többször utaltunk, a döntés joga a települési önkormányzat kezében van, mely joggal visszaélhet. Abban az esetben, ha az önkormányzat bármilyen okból törvénytelenül jár el, az igénybe vehetõ jogorvoslat (közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata) egyszerûen nem hatékony. Hiába felelt meg B. Csabáné is az ápolási díj megállapításához szükséges feltételeknek, nem tudta elérni, hogy azt meg is ítéljék neki. Az Szt. szabályai szerint ugyanis az ápolási díj tekintetében a bíróság nem változtathatja meg a képviselõ-testület döntését, marad tehát az új eljárás lefolytatására való kötelezés, mely - mint láthattuk - extrém esetekben szinte akárhányszor ismétlõdhet. Rendelkezik még az Szt. a házi segítségnyújtás intézményérõl is, mely ugyancsak az önmaguk ellátására képtelen személyek részére nyújt segítséget, természetben nyújtott ellátás formájában. Ezt az ellátási formát azonban csak azok vehetik igénybe, akikrõl nem Page 17 of 2918 formájában. Ezt az ellátási formát azonban csak azok vehetik igénybe, akikrõl nem gondoskodnak. Abban az esetben tehát, ha van olyan hozzátartozó, aki ápolja a beteget, a házi segítségnyújtásra már nem tarthat igényt. Elesik tehát a gondozott egy újabb lehetõségtõl, ezért is lenne elengedhetetlen álláspontunk szerint, hogy a 18 éven felüliek esetében is kötelezõen szabályozandó legyen az ápolási díj. Arra a következtetésre jutottunk, hogy a 18. éven felülieknek adható ápolási díj jelenlegi szabályozása diszkriminatív helyzetet teremthet. Elõállhat ugyanis az az eset, hogy míg az egyik településen rokkanttá vált személyt hozzátartozója mindenfajta támogatás nélkül ápolja éveken át, a tõle akár két - három kilométerrel arrébb lévõ falu, város lakója ugyanezért a tevékenységért ápolási díjban részesül. Hogy elképzelésünket igazoljuk, levélben kerestük meg a B. Csabáné lakóhelyéhez hasonló nagyságú Nógrád megyei községeket, és kértük, hogy küldjék el részünkre a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló rendeletüket, illetve nyilatkozzanak, hogy hányan részesülnek ápolási díjban. Négy önkormányzat válaszolt megkeresésünkre, és kiderült, hogy mind a négy községben szabályozzák a felnõtt korú tartós betegeket ápolók részére nyújtandó ápolási díjat. Összesen 21 személy kapta az ápolási díjat, s ezek közül 19-en ápolnak 18 éven felüli személyt. Látható volt tehát, hogy az ápolási díj ezen formája a tartós betegek nagy százalékát érinti, s éppen a támogatás ezen formáját nem kell az Szt. szerint kötelezõen szabályoznia az önkormányzatoknak. Igazolódott azon elképzelésünk is, hogy ha B. Csabáné akár csak nyolc - tíz kilométerrel arrébb költözne, minden gond nélkül részesülne az ellátásban. Úgy gondoltuk, valós igény tehát az, hogy a 18 éven felülieket ápolók is részesüljenek alanyi jogon ápolási díjban. Nem kevésbé beteg, kiszolgáltatott és segítségre szoruló az sem, aki felnõttként szorul állandó ápolásra, és nem kevesebb gondot, terhet ró ez a hozzátartozóikra. Az ápolást végzõnek mindenképpen otthon kell maradnia a beteggel, s ezért nem tud munkát vállalni, ez pedig igen nagy teher egy család számára. A helyi önkormányzatokról szóló törvény 8. -a rendelkezik az önkormányzatok feladatairól, a (4) bekezdés a kötelezõen ellátandó feladatok között szabályozza a szociális ellátást is. Azzal tehát, hogy a hozzátartozó ápolja a magatehetetlen beteget, önkormányzati feladatot is ellát attól függetlenül, hogy kapja-e az ápolási díjat vagy sem. A fentiek alapján tehát elmondható, hogy indokolatlan az életkor alapján tett különbségtétel az ápolási díj megállapításakor. Az Alkotmány 70/E. -a is úgy rendelkezik, hogy a Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak. Azzal, hogy a jogalkotó a helyi önkormányzatokra bízza a döntést az ápolási díj meghatározása tekintetében, sérti a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogot, és súlyosan méltánytalan, az emberi méltóságot sértõ mind a gondozott, mind pedig a családja számára. A szociális Page 18 of 2919 az emberi méltóságot sértõ mind a gondozott, mind pedig a családja számára. A szociális biztonsághoz való jog nem függhet attól, hogy valaki az ország mely részén, városban, vagy községben él-e. A fent kifejtettek alapján a NEKI az Alkotmánybírósághoz fordult, hogy állapítsa meg, hogy az Szt. azon rendelkezései, melyek a 18. évüket betöltött tartósan beteg személyek gondozását végzõk részére juttatható ápolási díjra vonatkoznak (Szt. 41. (4) bekezdés) alkotmányellenesek és semmisítse meg azokat. Az ügy elbírálása jelenleg folyamatban van. [1] évi III. torvény A polgári perrendtartásról [2] Pp (1) Ha törvény ettõl eltérõen nem rendelkezik, a bíróság a jogszabálysértõ közigazgatási határozatot hatályon kívül helyezi és - szükség esetén - a közigazgatási határozatot hozó szervet új eljárásra kötelezi. q) ha törvény azt megengedi. [3] Rászorultságtól függõ pénzbeli ellátások az Szt-ben a rendszeres szociális segély, az idõskorúak járadéka, az ápolási díj, a lakásfenntartási támogatás, a temetési segély és az átmeneti segély. Az egyéb ellátások esetében a bíróság megváltoztathatja a képviselõ-testület döntését. Rendszeres gyermekvédelmi támogatás /kiegészítõ családi pótlék A rendszeres gyermekvédelmi támogatásról (2001. január 1-je és február 15-e között kiegészítõ családi pótlék) a gyermekek védelmérõl és a gyámügyi igazgatásról szóló évi XXXI. törvény (továbbiakban gyermekvédelmi törvény) rendelkezik. Céljaként a szociálisan hátrányos helyzetben lévõ családok anyagi támogatását jelöli meg, a gyermek családi környezetben történõ ellátásának elõsegítése, illetve a gyermek családból történõ kiemelésének megelõzése érdekében. A rendszeres gyermekvédelmi támogatás is olyan segélyezési forma, ahol a jogosultság feltételeit egységesen, a fenti törvényben az állam határozza meg, és a helyi önkormányzatok feladata az, hogy a szociális juttatás helyi feltételeit biztosítsa. Abban az esetben tehát, ha a jogosult megfelel a gyermekvédelmi törvényben foglalt feltételeknek, az önkormányzatoknak nincs mérlegelési joga abban a tekintetben, hogy megadja-e a támogatást, vagy nem. Az ápolási díj kapcsán leírtakhoz hasonlóan a támogatás kettõsségébõl fakadóan (az állam határozza meg a feltételeket, de az önkormányzatnak kell a támogatás feltételeit megteremteni), a rendszeres gyermekvédelmi támogatás esetében is elõfordulhat, hogy az önkormányzat önkényesen alkalmazva a jogszabályi elõírásokat nem állapítja meg a támogatást az egyébként arra jogosultnak. Page 19 of 2920 arra jogosultnak. Az M. községben élõ K. Ernõné januárjában nyújtotta be kérelmét kiegészítõ családi pótlék iránt. Az asszony január elseje óta munkanélküli volt, három kiskorú gyermekét egyedül nevelte, így anyagilag teljesen ellehetetlenült. Családjában az egy fõre jutó havi jövedelem összege nem érte el a tizenkettõezer forintot. Kérelmét azonban még márciusban sem bírálták el, ezért fordult Irodánkhoz egy vidéki városban tartott panasznapon. Az önkormányzat április 2- án hozta meg határozatát, amelyben elutasította a kérelmet arra hivatkozva, hogy a kérelmezõ családjában az egy fõre jutó átlagjövedelem meghaladta a jogszabályban elõírt öregségi nyugdíjminimumot. Bár K-né a kérelem benyújtásakor már munkanélküli volt, gyakorlatilag semmilyen jövedelemmel nem rendelkezett, az önkormányzat az elõzõ hat havi, még munkában töltött idõszak átlagjövedelmét vette számítása alapjául. A gyermekvédelmi törvény szerint az átlagjövedelem számításánál valóban a kérelem benyújtását megelõzõ hat hónap havi átlagát kell figyelembe venni, azonban ettõl a szabálytól el lehet térni, ha a jövedelmi viszonyokban tartós romlás vélelmezhetõ. Az önkormányzatnak is ezt kellett volna figyelembe vennie, hiszen tudomásuk volt arról, hogy az asszony munkával, így munkabérrel sem rendelkezik már. K. Ernõné fellebbezett a döntése ellen, azonban a több mint két hónappal késõbb megszületett határozatban ismét kedvezõtlen döntés született. Az akkor már hónapok óta munkanélküli asszony kérelmének elbírálásakor a képviselõtestület ismét a munkanélküliség elõtti állapot jövedelmi viszonyait vette alapul, s erre hivatkozva utasította el a kérelmet. Nem maradt más jogi lehetõség, mint bírósághoz fordulni. A NEKI ügyvédje keresetében kérte a Nógrád Megyei Bíróságot, hogy helyezze hatályon kívül a képviselõtestület határozatát, és kötelezze a törvénynek megfelelõ új eljárás lefolytatására az önkormányzatot. A kereset szerint az önkormányzat eljárása a gyermekvédelmi törvény szellemével és céljával ellentétes értelmezést tükrözött. K.-né családjában az egy fõre jutó havi jövedelem nem érte el a törvényben megszabott határt. Egy olyan kis település szociális bizottságától és képviselõtestületétõl, mint ahol K. Ernõné is élt, több mint elvárható lett volna, hogy felismerje: egy iskolázatlan, ötven százalékban rokkant, háromgyermekes anya munkához jutásának szinte semmi esélye nincsen. Így tehát okkal vélelmezhetõ, hogy a család anyagi helyzetében beállt romlás tartós lesz. Kitért a kereset arra is, hogy az igény másodfokú elbírálására fél évvel azt követõen került sor, hogy azt az asszony benyújtotta, miközben jövedelmi viszonyaiban ez alatt a hat hónap alatt semmilyen változás nem állt be. A Nógrád Megyei Bíróság októberében hozott ítéletet az ügyben, melyben K.-né keresetének helyt adva megsemmisítette az elutasító határozatot, és új eljárásra kötelezte az önkormányzatot. Indoklásában kifejtette, hogy az eljáró közigazgatási szervnek vizsgálnia kellett volna, vajon a kérelmezõ jövedelmi viszonyaiban a tartós romlás vélelmezhetõ-e. A határozatok meghozataláig eltelt három illetve hat hónap elég lett volna arra, hogy ezt a vizsgálatot Page 20 of 29 Több megjelenítése
Szociális ügyintéző: Szociális ügyek Pölöskeiné Köstner Szilvia igazgatási főmunkatárs Telefon: 99/330-012 Ügyfélfogadási időpontok:. hétfő: 08:00-12:00; 13:00-16:00 kedd 13:00-15:30 szerda: 08:00-12:00 Részletesebben Kincsesbánya Községi Önkormányzat Képviselő-testületének 10/2004. (IV. 29.) önkormányzati R E N D E L ET E. A gyermekek védelméről
TÁJÉKOZTATÓ A PÉNZBELI ÉS TERMÉSZETBENI SZOCIÁLIS ELLÁTÁSOKAT ÉRINTŐ, 2015. MÁRCIUS 1-JÉTŐL HATÁLYOS VÁLTOZÁSOKRÓL A pénzbeli és természetbeni szociális ellátások rendszere 2015. március 1-től jelentős Részletesebben Rábapatona Község Önkormányzata Képviselő-testületének 14/2013. (XI.28.) önkormányzati rendelete a szociális célú tűzifa támogatás helyi szabályairól
Balajt Község Önkormányzata Képviselő-testületének /2013.(XI..) önkormányzati rendelete a szociális célú tűzifavásárláshoz kapcsolódó kiegészítő támogatás felhasználásának helyi szabályairól TERVEZET Balajt Részletesebben A Rendelet 15. (2) bekezdése az alábbiakra módosul: 15. (2) Rendszeres települési gyógyszertámogatás a kérelmezőnek akkor lehet megállapítani,
Zalaszentmihály Község Önkormányzati képviselő-testületének 6/2015 (V.08.) önkormányzati rendelete a települési támogatásról és az egyéb szociális ellátásokról szóló 2/2015(II.27.) önkormányzati rendelet Részletesebben Tájékoztató a szociális ellátásokról a SINOSZ tagjai számára Szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátások
HALÁSZTELEK VÁROS ÖNKORMÁNYZAT KÉPVISELŐ-TESTÜLETÉNEK 14/2010. (XI.29.) ÖNKORMÁNYZATI RENDELETE A FELNŐTT KORÚAKRA VONATKOZÓ SZOCIÁLIS GONDOSKODÁS HELYI SZABÁLYAIRÓL SZÓLÓ 7/2009. (III. 27.) ÖNKORMÁNYZATI Részletesebben ÁPOLÁSI DÍJ. Az ápolási díj a tartósan gondozásra szoruló személy otthoni ápolását ellátó nagykorú hozzátartozó
ÁPOLÁSI DÍJ Az ápolási díj a tartósan gondozásra szoruló személy otthoni ápolását ellátó nagykorú hozzátartozó (Ptk. 8:1.. (1) bek 2.pont) részére biztosított anyagi hozzájárulás. ALANYI JOGÚ ÁPOLÁSI DÍJ: Részletesebben Szomor Község Önkormányzata Képviselő-testületének 12/2015. (XI.5.) önkormányzati rendelete a szociális tüzelőanyag támogatás helyi szabályairól
Szomor Község Önkormányzata Képviselő-testületének 12/2015. (XI.5.) önkormányzati rendelete a szociális tüzelőanyag támogatás helyi szabályairól Szomor Község Önkormányzatának Képviselő-testülete Magyarország Részletesebben Dunapataj Nagyközség Önkormányzata Képviselő-testületének 21/2005.(XI.01.) rendelete a gyermekek támogatásáról. I.FEJEZET Általános rendelkezések
Dunapataj Nagyközség Önkormányzata Képviselő-testületének 21/2005.(XI.01.) rendelete a gyermekek támogatásáról Dunapataj Nagyközség Képviselő-testülete a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról Részletesebben Nyékládháza Város Önkormányzata Képviselő-testületének. 9/2004. (IV. 28.)sz. rendelete. a gyermekek pénzbeli és természetbeni ellátásáról
Köztemetés A köztemetést a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló (1993. évi III.) törvény 48. -a szabályozza. A haláleset helye szerint illetékes települési önkormányzat polgármestere Részletesebben ELŐTERJESZTÉS A Képviselő-testület 2013. december 12. napján tartandó ülésére
ELŐTERJESZTÉS A Képviselő-testület 2013. december 12. napján tartandó ülésére Tisztelt Képviselő-testület! A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény 2014. január 1. Részletesebben A rendelet célja. A rendelet hatálya
Hét Község Önkormányzatának 5/2009. (III.31.) számú rendelete a szociális igazgatásról, pénzbeli, természetbeni szociális ellátásokról Hét Község Önkormányzat képviselő-testülete a lakosság szociális ellátásának Részletesebben Bakonyszentlászló Község Önkormányzat Képviselő-testületének. 13/2015. (XI. 2,) önkormányzati rendelete
Bakonyszentlászló Község Önkormányzat Képviselő-testületének 13/2015. (XI. 2,) önkormányzati rendelete a szociális célú tüzelőanyag támogatás helyi szabályairól A rendeletet Bakonyszentlászló Község Önkormányzat Részletesebben Bátaapáti község Önkormányzata Képviselő-testületének 15/2013. (XII.21.) önkormányzati rendelete
Sajtoskál Községi Önkormányzat Képviselő-testületének 13/2013. (XI. 29.) önkormányzati rendelete a szociális tűzifa támogatás helyi szabályairól Sajtoskál Községi Önkormányzat Képviselő-testülete az Alaptörvény Részletesebben Oroszi Község Önkormányzata Képviselő-testületének 6/2014. (XI. 28.) önkormányzati rendelete a szociális tűzifa juttatás szabályairól
Oroszi Község Önkormányzata Képviselő-testületének 6/2014. (XI. 28.) önkormányzati rendelete a szociális tűzifa juttatás szabályairól Oroszi Község Önkormányzatának Képviselő-testülete az Alaptörvény 32. Részletesebben Prügy Községi Önkormányzata Képviselő-testületének 24/2013. (XII.17.) önkormányzati rendelete a szociális célú tűzifa támogatás helyi szabályairól
Vác Város Polgármesteri Hivatal Szociális Osztálya 2600. Vác, Március 15. tér. 11. I. Az ápolást végző személyre vonatkozó adatok 1. Személyes adatok KÉRELEM az ápolási díj megállapítására Neve:... Születési Részletesebben Szakoly Község Önkormányzata Képviselő-testületének 11/2015. (XI. 23.) önkormányzati. Rendelete. A szociális célú tűzifa támogatás helyi szabályairól
KÓNY KÖZSÉG ÖNKORMÁNYZATA KÉPVISELŐ-TESTÜLETÉNEK 10/2014. (XI.19.) ÖNKORMÁNYZATI RENDELETE A SZOCIÁLIS CÉLÚ TŰZIFA TÁMOGATÁS HELYI SZABÁLYAIRÓL Kóny Község Önkormányzatának Képviselő-testülete az Alaptörvény Részletesebben Zsámbék Város Polgármesteri Hivatala
Zsámbék Város Polgármesteri Hivatala 2072 Zsámbék, Rácváros u. 2-4. Tel.: (36)-23-565-610, (36)-23-565-612 Fax: (36)-565-629 E-mail: hivatal@zsambek.hu Web: www.zsambek.hu 4. számú melléklet a 63/2006. Részletesebben 1/1998.(I. 20.) 1 R E N D E L E T E
Marcalgergelyi község Önkormányzata Képviselő-testületének 1/1998.(I. 20.) 1 R E N D E L E T E A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról 2 1 Módosította az 5/l999.(IV.21.) és 7/2003.(VII.10.) rendelet Részletesebben Úrkút Község Önkormányzata Képviselő-testületének 12/2014. (X.7.) számú önkormányzati rendelet a szociális tüzelőanyag támogatás helyi szabályairól
Úrkút Község Önkormányzata Képviselő-testületének 12/2014. (X.7.) számú önkormányzati rendelet a szociális tüzelőanyag támogatás helyi szabályairól Úrkút Község Önkormányzatának Képviselő-testülete az Részletesebben Az R. 3. (2) bekezdésben a Magyar Köztársaság szövegrész helyébe a Magyarország szöveg lép.
Ócsa Város Önkormányzat../2013.(...)sz. önkormányzati rendelete a pénzbeli és természetben nyújtott szociális ellátásokról szóló 18/2011.(IX.29.) önkormányzati rendelet módosításáról Ócsa Város Önkormányzata Részletesebben Települési támogatások
Becske Község Önkormányzat képviselő-testületének 3/2015. (II.23.) önkormányzati rendelete a települési támogatásról és az egyéb szociális ellátásokról Becske Község Önkormányzat Képviselő-testülete a Részletesebben E LŐ T E R J E S Z T É S. Kéthely Község Önkormányzat Képviselő-testületének 2014. november 27-i ülésére
1 E LŐ T E R J E S Z T É S Kéthely Község Önkormányzatának P o l g á r m e s t e r e 8713 Kéthely, Ady E. u. 1. Tel.:85/539-036 Kéthely Község Önkormányzat Képviselő-testületének 2014. november 27-i ülésére Részletesebben A rendelet hatálya. Esztergom Város Önkormányzatának 29/2007. (IV.27.) ör. rendelete az idősek támogatásáról
Esztergom Város Önkormányzatának 29/2007. (IV.27.) ör. rendelete az idősek támogatásáról (Egységes szerkezetben a 26/2008.(III.20.)* esztergomi ör. rendelettel) Esztergom Város Önkormányzatának Képviselő-testülete Részletesebben Rendelet. Önkormányzati Rendeletek Tára. Dokumentumazonosító információk
Rendelet Önkormányzati Rendeletek Tára Dokumentumazonosító információk Rendelet száma: 2/2006.(II.10.) Rendelet típusa: Alap Rendelet címe: a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatás helyi szabályozásáról Részletesebben Rendszeres szociális segély. Ügyleírás: Szükséges okiratok:
JÁNOSSOMORJA VÁROS ÖNKORMÁNYZATA KÉPVISELŐ-TESTÜLETÉNEK 15/2013. (XI. 27.) rendelete a szociális igazgatásáról és a szociális ellátások helyi szabályairól Jánossomorja Város Önkormányzatának Képviselő-testülete Részletesebben Nagyszentjános Község Önkormányzat Képviselő-testületének 12/2013. (XI. 29.) önkormányzati rendelete a szociális célú tűzifa kiosztásának szabályairól
Nagyszentjános Község Önkormányzat Képviselő-testületének 12/2013. (XI. 29.) önkormányzati rendelete a szociális célú tűzifa kiosztásának szabályairól Nagyszentjános Község Önkormányzatának Képviselő-testülete Részletesebben Nagybánhegyes Község Önkormányzata Képviselő-testületének 9/2015. (XI. 25.) Ör. számú rendelete
Neszmély Község Önkormányzata megalkotja 9./2012(II.15.) önkormányzati rendeletét az egyes szociális és gyermekvédelmi ellátási formák helyi szabályozásáról Neszmély Község Önkormányzatának Képviselő-testülete Részletesebben A rendelet célja. Bevezető rendelkezések. (1) A rendelet hatálya az Sztv. 3. ( 1 ) - ( 3 ) bekezdésében meghatározott személyekre terjed ki.
Borsodnádasd Város Önkormányzatának 5/2009.(III.27.) számú rendelete A szociális ellátásokról, egységes szerkezetben a módosításáról szóló 18/2009.(IX.25) számú rendelettel Az önkormányzat képviselő-testülete Részletesebben Nagytevel Község Önkormányzat Képviselő-testületének 14/2014. (XII.1.) önkormányzati rendelete a szociális tűzifa támogatás helyi szabályairól
Nagytevel Község Önkormányzat Képviselő-testületének 14/2014. (XII.1.) önkormányzati rendelete a szociális tűzifa támogatás helyi szabályairól Nagytevel Község Önkormányzat Képviselő-testülete az Alaptörvény Részletesebben Boda Község Önkormányzata képviselő-testületének 1./2015. (01.19). önkormányzati rendelete. a szociális célú tűzifa támogatás helyi szabályairól
Boda Község Önkormányzata képviselő-testületének 1./2015. (01.19). önkormányzati rendelete a szociális célú tűzifa támogatás helyi szabályairól Boda Község Önkormányzatának képviselő-testülete az Alaptörvény Részletesebben Rákóczifalva Nagyközség Képviselő-testületének 19/2007.(VII. 25.) a 23/2007.(XI.28.) a 11/2008.(VI.27.) a 3/2009.(II. 13.) a 15/2009.(IX.04.
Rákóczifalva Nagyközség Képviselő-testületének 19/2007.(VII. 25.) a 23/2007.(XI.28.) a 11/2008.(VI.27.) a 3/2009.(II. 13.) a 15/2009.(IX.04.) a 17/2009.(XI.27.) a 4/2010.(II. 12.) a 5/2011. (IV. 1.) a Részletesebben Németbánya Község Önkormányzat Képviselő-testületének 16/2014.(XII.19.) önkormányzati rendelete a szociális célú tűzifa támogatás helyi szabályairól
Németbánya Község Önkormányzat Képviselő-testületének 16/2014.(XII.19.) önkormányzati rendelete a szociális célú tűzifa támogatás helyi szabályairól 2 Németbánya Község Önkormányzatának Képviselő-testülete Részletesebben Foglalkoztatás- és szociálpolitika
Foglalkoztatás- és szociálpolitika Munkanélküliség 2008/09 I. félév Dr. Teperics Károly egyetemi adjunktus E-mail: teperics@puma.unideb.hu Gazdaságilag aktív nem aktív népesség A gazdaságilag aktív népesség Részletesebben GELSE KÖZSÉG ÖNKORMÁNYZAT KÉPVISELŐ-TESTÜLETE 14/2012. (VIII.24) önkormányzati rendelete a gyermekvédelem helyi szabályairól
GELSE KÖZSÉG ÖNKORMÁNYZAT KÉPVISELŐ-TESTÜLETE 14/2012. (VIII.24) önkormányzati rendelete a gyermekvédelem helyi szabályairól Gelse Község Önkormányzat Képviselő-testülete Magyarország Alaptörvénye 32. Részletesebben a gyermekvédelem helyi szabályozásáról szóló 5/2009. ( IV.2) önkormányzati rendelet módosításáról
BÁTAAPÁTI KÖZSÉG ÖNKORMÁNYZATA KÉPVISELŐ-TESTÜLETÉNEK 16/2013. (XII.21.) önkormányzati rendelete a gyermekvédelem helyi szabályozásáról szóló 5/2009. ( IV.2) önkormányzati rendelet módosításáról A gyermekvédelmi Részletesebben NYÍREGYHÁZA MEGYEI JOGÚ VÁROS KÖZGYŰLÉSÉNEK. 20/2000.(V.1.) számú. r e n d e l e t e
NYÍREGYHÁZA MEGYEI JOGÚ VÁROS KÖZGYŰLÉSÉNEK 20/2000.(V.1.) számú r e n d e l e t e a szociális rászorultságtól függő egyes pénzbeli és természetben nyújtott szociális ellátásokról szóló 46/1999.(X.1.)számú Részletesebben A szociális ellátások helyi szabályozásáról szóló 4/2015. (II.18.) rendelet módosítása
Az előterjesztés száma: 128/2015. A rendelet tervezet elfogadásához minősített többség szükséges! Decs Nagyközség Képviselő-testületének 2015. június 24-én, 18-órakor megtartandó ülésére A szociális ellátások Részletesebben Csernely Községi Önkormányzat Képviselő-testületének 1/2015. (I.29.) önkormányzati rendelete. a szociális tüzelőanyag juttatásról
Csernely Községi Önkormányzat Képviselő-testületének 1/2015. (I.29.) önkormányzati rendelete a szociális tüzelőanyag juttatásról Csernely Községi Önkormányzat Képviselő-testülete az Alaptörvény 32. Cikk Részletesebben Kistolmács Község Önkormányzata Képviselő-testületének. 5/2013. (XII. 10.) önkormányzati rendelete
Kistolmács Község Önkormányzata Képviselő-testületének 5/2013. (XII. 10.) önkormányzati rendelete a szociális célú tűzifa támogatás helyi szabályairól Kistolmács Község Önkormányzatának Képviselő-testülete Részletesebben I. A rendelet célja. II. A rendelet hatálya
Takácsi Község Önkormányzat Képviselő-testülete 5/2013. (II. 19.) önkormányzati rendelete a személyes gondoskodást nyújtó ellátásokról, azok igénybevételének rendjéről, a fizetendő térítési díjak megállapításáról Részletesebben Ludányhalászi Községi Önkormányzat Képviselő-testületének 10/2003. (09.05) számú rendelete a gyermekvédelmi ellátások helyi szabályozásáról.
Székkutas Község Önkormányzat Képviselőtestületének 4/2006.(III.21.) Ktr. rendelete A gyermekek védelmét szolgáló pénzbeli és természetbeni ellátásokról. 1 Székkutas Község Önkormányzat Képviselőtestülete Részletesebben Kétsoprony Község Képviselőtestületének 9/2008. (V.30.) számú rendelete a gyermekvédelem helyi rendszeréről. 1.. 2..
Kétsoprony Község Képviselőtestületének 9/2008. (V.30.) számú rendelete a gyermekvédelem helyi rendszeréről. Egységes szerkezetben Kétsoprony Község Képviselőtestülete a helyi önkormányzatokról szóló 1990. Részletesebben POGÁNY KÖZSÉG ÖNKORMÁNYZATI KÉPVISELŐTESTÜLETE. 1/2012. (II. 15.) rendelete a szociális ellátásokról
POGÁNY KÖZSÉG ÖNKORMÁNYZATI KÉPVISELŐTESTÜLETE 1/2012. (II. 15.) rendelete a szociális ellátásokról Pogány község Önkormányzatának képviselőtestülete az 1990. évi LXV. törvény 1. (3) bekezdés, az 1991. Részletesebben a Képviselő-testület 2013. október 29-i ülésére
ÖCS KÖZS ÉG ÖNK ORM ÁNY ZA TA P O L G Á R M E S T E R 8292 Öcs, Béke utca 35. (88) 263-001 fax:(88) 263-001 Ügyszám: 11/2-12/2013. Készítette: Farkasné Barka Andrea Tárgy: Szociális célú tűzifa juttatásáról Részletesebben e.) Megállapítja, megszünteti az ápolási díjat és kétévente legalább egyszer felülvizsgálja az ápolási díjra való jogosultságot.
Pécs Megyei Jogú Város Közgyűlésének 3/2002.(02.15.)sz. rendelete az önkormányzat pénzbeli és természetben nyújtott szociális ellátásairól és gyermekvédelmi támogatásairól szóló 50/1999.(11.25.) számú Részletesebben Bodajk Város Önkormányzat Képviselő-testületének. 31/2015. (X. 28.) önkormányzati rendelete. szociális célú tüzelőanyag támogatás helyi szabályairól
Ugod Község Önkormányzat Képviselő-testületének 12/2015. (X.25.) önkormányzati rendelete a szociális tűzifa támogatás helyi szabályairól Ugod Község Önkormányzat Képviselő-testülete a szociális igazgatásról Részletesebben I. fejezet Általános rendelkezések
Jakabszállás Község Önkormányzat Képviselő-testületének 8/2003. /IX.9/ a gyermekvédelem helyi rendszeréről Jakabszállás Község Önkormányzatának Képviselő-testülete a helyi önkormányzatokról szóló 1990. Részletesebben Tárnokréti Község Önkormányzata Képviselő-testületének 3/2015. (II.27.) önkormányzati rendelete az egyes szociális ellátásokról
Tárnokréti Község Önkormányzata Képviselő-testületének 3/2015. (II.27.) önkormányzati rendelete az egyes szociális ellátásokról Tárnokréti Község Önkormányzatának Képviselő-testülete a szociális igazgatásról Részletesebben A GYERMEKVÉDELEM HELYI SZABÁLYAIRÓL
IZSÓFALVA NAGYKÖZSÉGI ÖNKORMÁNYZAT 12/2006. (IX. 8.) RENDELETE A GYERMEKVÉDELEM HELYI SZABÁLYAIRÓL (egységes szerkezetben Izsófalva Nagyközségi Önkormányzat 12/2006. (IX. 8.) sz. rendeletének módosításaival) Részletesebben A megváltozott munkaképességű személyek ellátásai
A megváltozott munkaképességű személyek ellátásai A megváltozott munkaképességű személyek ellátásairól és egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi CXCI. törvény rendelkezik az új ellátási formákról. Részletesebben Személyes gondoskodást nyújtó ellátási formák
Magyarszerdahely község Önkormányzat Képviselő-testületének 7/2006.(V.18.) számú rendelete a gyermekvédelem helyi rendszeréről Magyarszerdahely község Önkormányzatának Képviselő-testülete a helyi önkormányzatokról Részletesebben (2) A támogatás ugyanazon lakóingatlanra csak egy jogosultnak állapítható meg, függetlenül a lakásban élő személyek és háztartások számától.
Tótvázsony Község Önkormányzatának Képviselő-testülete az Alaptörvény 32. cikk (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, a 3. (6) bekezdése tekintetében a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás Részletesebben Hidegség Község Önkormányzata Képviselő-testületének 12/2004.(XII. 25.) rendelete
Hidegség Község Önkormányzata Képviselő-testületének 12/2004.(XII. 25.) rendelete a gyermekvédelmi ellátásokról Hidegség Község Önkormányzatának Képviselő-testülete a gyermekek védelméről és a gyámügyi Részletesebben 1. A szociális rászorultságtól függő pénzben és természetben nyújtott ellátásokról szóló 10/2006. (IX.20.) önkormányzati rendelet módosítása
Mikebuda Község Önkormányzata képviselő-testületének 11/2013. (XII. 13.) önkormányzati rendelete az önkormányzati segély kialakításával összefüggő rendeletmódosításokról Mikebuda Község Önkormányzatának Részletesebben Ortaháza Község Önkormányzata Képviselő-testületének 8/2013. (XII.1.) önkormányzati rendelete a szociális tűzifa támogatás helyi szabályairól
Ortaháza Község Önkormányzata Képviselő-testületének 8/2013. (XII.1.) önkormányzati rendelete a szociális tűzifa támogatás helyi szabályairól Ortaháza Község Önkormányzata Képviselő-testülete az Alaptörvény Részletesebben C S A N Á D P A L O T A VÁROS ÖNKORMÁNYZAT KÉPVISELŐ-TESTÜLETÉNEK 3/2015.(II.26) önkormányzati rendelete
C S A N Á D P A L O T A VÁROS ÖNKORMÁNYZAT KÉPVISELŐ-TESTÜLETÉNEK 3/2015.(II.26) önkormányzati rendelete az önkormányzat által nyújtható települési támogatásokról Záradék: Kihirdetés ideje: 2015. február Részletesebben A rendelet hatálya. Az eljárás alapja
Egységes szerkezetbe foglalta: Valentovics Beáta jegyző Egységes szerkezetbe foglalás ideje: 2014. február 3. Jászszentlászló Községi Önkormányzat Képviselő-testülete 7/2003.(VI.25.) számú rendelete a Részletesebben KÖVEGY KÖZSÉG ÖNKORMÁNYZATA. 12/2005./X.11./Ö.r. Számú rendelete
Gárdony Város Önkormányzat Képviselő-testületének 39/2004. (IX. 29.) számú rendelete a személyes gondoskodást nyújtó ellátásokról, azok igénybevételéről, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12,13,14,15, Részletesebben Ipolytölgyes községi Önkormányzat Képviselő-Testületének 7/2009.(V. 13.) számú rendelete a szociális ellátások helyi szabályozásáról.
K É R E L E M ápolási díj megállapításához I. Az ápolást végző személyre vonatkozó adatok 1. Személyi adatok: Neve: Születési neve: Anyja neve: Születési hely, év, hó, nap: Lakóhely: Tartózkodási hely: Részletesebben Szajol Községi Önkormányzat Képviselő-testületének a. 17/2014. (XI. 27.) önkormányzati rendelete
Szajol Községi Önkormányzat Képviselő-testületének a 17/2014. (XI. 27.) önkormányzati rendelete A természetben nyújtott szociális célú tűzifa támogatás jogosultsági feltételeiről Szajol Községi Önkormányzat Részletesebben I. FEJEZET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. A földprogram működtetéséről
Segesd Község Önkormányzata Képviselő-testületének 5/2012. (IV. 1.) önkormányzati rendelete a gazdálkodást segítő támogatásról Segesd Község Önkormányzatának Képviselő-testülete a szociális igazgatásról Részletesebben Nagyoroszi Község Önkormányzat Képviselő-testületének. 3/2008. (III.28.) rendelete. a szociális ellátások rendjéről. Általános rendelkezések
Nagyoroszi Község Önkormányzat Képviselő-testületének 3/2008. (III.28.) rendelete a szociális ellátások rendjéről Nagyoroszi Község Önkormányzatának Képviselő-testülete a szociális igazgatásról és ellátásokról Részletesebben -------------------------------------------------------------------------------------------------
S a l g ó t a r j á n M e g y e i J o g ú V á r o s P o l g á r m e s t e r e ------------------------------------------------------------------------------------------------- Ikt.szám: 41.115/2009. Javaslat Részletesebben KIVONAT. Kemecse Város Önkormányzat Képviselő-testületének 2014. december 11-én megtartott ülésének jegyzőkönyvéből.
KIVONAT Kemecse Város Önkormányzat Képviselő-testületének 2014. december 11-én megtartott ülésének jegyzőkönyvéből. A Képviselő-testület 6 igen szavazattal, 1 ellenszavazattal és tartózkodás nélkül az Részletesebben Kapolcs község Önkormányzata Képviselő-testületének. 6/2013.(XII.15.)önkormányzati rendelete
Kapolcs község Önkormányzata Képviselő-testületének 6/2013.(XII.15.)önkormányzati rendelete a természetbeni ellátásban nyújtott szociális célú tűzifa juttatásról Kapolcs község Önkormányzata Képviselő-testületének Részletesebben Pécs Megyei Jogú Város Önkormányzata Közgy
Pécs Megyei Jogú Város Önkormányzata Közgyűlésének 4/2004. (02.20.) számú rendelete az önkormányzat pénzbeli és természetben nyújtott szociális ellátásairól és gyermekvédelmi támogatásairól szóló 27/2003. Részletesebben NYERGESÚJFALU VÁROS ÖNKORMÁNYZATA KÉPVISELŐ- TESTÜLETÉNEK 3/2015.(II.27.) önkormányzati rendelete a szociális ellátásokról. 1. Települési támogatás
NYERGESÚJFALU VÁROS ÖNKORMÁNYZATA KÉPVISELŐ- TESTÜLETÉNEK 3/2015.(II.27.) önkormányzati rendelete a szociális ellátásokról Nyergesújfalu Város Önkormányzata Képviselő-testülete a szociális igazgatásról Részletesebben bekezdésben foglaltakon túlmenően a kiterjed Gyvt. 4. (2)-(4) bekezdésében foglalt gyermekekre, személyekre is.
Szilvásvárad községi Önkormányzat Képviselő-testületének 17/2008.(VI.25.) RENDELETE a gyermekvédelem helyi végrehajtási szabályairól (Egységes szerkezetbe foglalva a módosítására hozott 22/2008. (VIII. Részletesebben Lőrinci Város Önkormányzata Képviselőtestületének. 8/2006. (V. 25.) önkormányzati RENDELETE. A gyermekek védelméről. Rendelet-módosítási javaslat
Jelenlegi szabályozás Lőrinci Város Önkormányzata Képviselő-testületének 8/2006. (V. 25.) önkormányzati RENDELETE A gyermekek védelméről Lőrinci Város Önkormányzatának Képviselő-testülete (továbbiakban: Részletesebben I. Fejezet. Eljárási szabályok, a törvény hatálya
Bag Nagyközség Önkormányzat képviselő-testületének 2/2015. (II.16.) önkormányzati rendelete a pénzbeli és természetben nyújtott szociális és egyes személyes gondoskodást nyújtó ellátásokról Bag Nagyközség Részletesebben 1. A rendelet hatálya. 2. E rendeletben alkalmazott fogalmakat az Sztv. 4. -a szerint kell értelmezni.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság


text:
v é g z é s t : A Fővárosi Ítélőtábla az elsőfokú bíróság végzését helybenhagyja. - PDF
Download "v é g z é s t : A Fővárosi Ítélőtábla az elsőfokú bíróság végzését helybenhagyja."
1 Fővárosi Ítélőtábla 6.Pkf /2014/3. A Fővárosi Ítélőtábla a Fekete Ügyvédi Iroda (felperesi jogi képviselő iroda címe; ügyintéző: dr. Fekete Csaba ügyvéd) által képviselt... (felperes címe) felperesnek, a Réti, Antall és Társai Ügyvédi Iroda (alperesi jogi képviselő iroda címe; ügyintéző: dr. Réti László ügyvéd) által képviselt Magyar Állam alperes ellen általános szerződési feltételek érvényességének megállapítása iránt indított perében, a Fővárosi Törvényszék augusztus 26. napján meghozott, 56.G /2014/2. számú végzése ellen, a felperes részéről 3. sorszám alatt előterjesztett fellebbezés folytán tárgyaláson kívül meghozta a következő v é g z é s t : A Fővárosi Ítélőtábla az elsőfokú bíróság végzését helybenhagyja. Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek (tizenkétezerhétszáz) forint másodfokú perköltséget. A felperes az illetékbélyegben lerótt (háromszázezer) forint fellebbezési illeték visszatérítését jogosult kérni az illetékes állami adóhatóságtól. A végzés ellen fellebbezésnek nincs helye. I n d o k o l á s A felperes, a Kúriának a pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseire vonatkozó jogegységi határozatával kapcsolatos egyes kérdések rendezéséről szóló évi XXXVIII. törvény (a továbbiakban: Törvény) alapján, a október 19. és július 26. között hatályos, valamint a november 30-án beolvadt... Takarékszövetkezet által szeptember 19-től november 29-ig alkalmazott üzletszabályzataiban, általános szerződési feltételeiben, illetve egyedi szerződéseiben az egyoldalú kamat, költség- és díjemelést lehetővé tevő szerződési kikötések tisztességességének megállapítása iránt indított pert az alperessel szemben. Az elsőfokú bíróság fellebbezett végzésével a keresetlevelet idézés kibocsátása nélkül elutasította. A felperes által lerótt eljárási illetéket forintra mérsékelte és megállapította, hogy a felperes forint illeték visszatérítése iránt folyamodhat az állami adóhatósághoz. Döntését azzal indokolta, hogy a cégnyilvántartás adatai alapján teljes bizonyossággal nem volt megállapítható, hogy a keresetben megjelölt időszakban kötött szerződések vonatkozásában a Törvényben meghatározott kötelezettségek és jogosultságok felperest terhelik, illetve illetik-e. A keresetleveléhez pedig nem csatolta az egyesülésről szóló szerződést, vagy egyéb olyan okiratot, amely kétséget kizáróan alátámasztotta volna, hogy a
2 6.Pkf /2014/3. 2 Takarékszövetkezet által kötött szerződések vonatkozásában jogosult a kereset előterjesztésére. Nem mellékelte továbbá a Pp. 93. (2) bekezdése által előírt példányszámban a különböző időpontokban hatályba lépett általános szerződési feltételeket. Mindezek miatt a keresetlevél nem felelt meg a Pp (2) bekezdésének. Utalt arra, hogy a keresetlevélhez csatolt kivonatban a felperes nem jelölte meg szerződési feltételenként egyértelműen és áttekinthetően a keresetét megalapozó tényeket és azok bizonyítékait, ennek következtében a kivonat nem elégítette ki a Törvény 8. (5) bekezdésének követelményét. Utalt arra is, hogy a Törvény alapján indult perekben a Pp. szabályait a Törvény eltérő rendelkezése hiányában kell alkalmazni. Az eltérő rendelkezések így a 7. (4) bekezdése, 7. (7) bekezdés h) pontja ugyanakkor a perek gyors befejezését kívánják biztosítani. A perek hatékony elbírálását a törvény azzal kívánja elősegíteni, hogy a megfelelő előkészítésük érdekében a keresetlevélhez speciális melléklet csatolását írja elő. A bíróságnak ezért a Pp (1) bekezdésének feltételeit meghaladóan a Törvény által előírt kötelező tartalmi elemek fennállását is vizsgálnia kellett. Figyelemmel arra, hogy a felperes keresetlevele a Törvény előírásainak maradéktalanul nem felelt meg, azt a 7. (7) bekezdése h) pontjára figyelemmel hiánypótlási felhívás mellőzésével a Pp (1) bekezdés j) pontja szerint idézés kibocsátása nélkül el kellett utasítani. Az illeték mérsékléséről az Itv. 58. (1) bekezdés f) pontja alapján rendelkezett.
3 6.Pkf /2014/3. 3 A végzéssel szemben a felperes terjesztett elő fellebbezést, amelyben annak hatályon kívül helyezését, és az elsőfokú bíróságnak az ügy érdemi tárgyalására való utasítását kérte. Fellebbezésében kiemelte, hogy a.. Takarékszövetkezet mindössze egyetlen kereseti kérelme vonatkozásában érintett. A jogutódlás igazolása ezért nem képezte akadályát a további kereseti kérelmei érdemi elbírálásának. Utalt arra, hogy a csatolt cégkivonatok szerint a... Takarékszövetkezet beolvadással megszűnt. Ennek folytán a évi X. törvény 74. (3) bekezdése értelmében a vagyona az átvevő szövetkezetre, mint jogutódra szállt át. Csatolta a takarékszövetkezetek között létrejött egyesülési szerződést. Álláspontja szerint mindezek alapján egyértelműen megállapítható, hogy a. Takarékszövetkezet általános jogutóda. Hangsúlyozta, hogy a keresetlevelében hivatkozott szerződési kikötéseket a kivonatban feltüntette, és a kivonatot három példányban csatolta. Ehhez képest érthetetlen, hogy az elsőfokú bíróság az általános szerződési feltételek hiányát kifogásolta. Valamennyi érintett üzletszabályzatának és általános szerződési feltételeinek, továbbá az egyes egyedi szerződésmintáknak a terjedelme ugyanis több ezer oldal. Ezek nagy része a keresetével semmilyen összefüggést nem mutat, csatolásukat az ésszerű pervitel sem indokolja. Az elutasításnak ezért a Pp. 93. (2) bekezdése és a 121. (2) bekezdése alapján sincs helye. Kiemelte, a kivonatban feltüntette, hogy keresete indokolásának pontosan mely része tartalmazza az egyes szerződéses kikötéshez tartozó indokokat, tényeket és bizonyítékokat. A kereseti kérelmeit lehetetlen mondatonként megindokolni, már csak azért is, mert nem egy-egy bekezdés vagy alpont tartalmazza a módosításra lehetőséget adó kikötéseket. Ezért a Törvény 7. feltételének való megfelelés is csak egyben, a módosításra lehetőséget adó kikötéssel kapcsolatos alpontok, adott esetben fejezet teljes vizsgálata alapján lehetséges. Álláspontja szerint az elsőfokú bíróság a bizonyítékok előterjesztésének olyan módját kérte tőle számon, ami a jogszabályok előírásaiból nem következik. Végezetül utalt arra, hogy az. Takarékszövetkezetnek a felperessel azonos napon beadott, ugyanolyan szerkezetű keresetlevele alapján az elsőfokú bíróság a tárgyalást kitűzte. Az alperes fellebbezésre tett észrevétele szerint a cégnyilvántartás adataiból valóban nem állapítható meg teljes bizonyossággal, hogy a felperes a per tárgyát képező szerződések tekintetében is a... Takarékszövetkezet jogutóda. A fellebbezéshez csatolt további okiratok pedig a Törvény 7. (1) bekezdése, valamint a Pp a és 235. (1) bekezdése alapján nem vehetők figyelembe. Álláspontja szerint a felperesnek a bíróságot olyan helyzetbe kell hoznia, hogy lehetősége legyen a kivonatban feltüntetett rendelkezéseknek az általános szerződési feltételekkel való összevetésére. A Törvény alapján indult más perekben ezért gyakran több száz, vagy ezer oldalnyi melléklet csatolására is sor került. Utalt arra is, hogy a Törvény világos útmutatást ad a tények és bizonyítékok feltüntetésének szükségességére nézve. A fellebbezés nem alapos. Alapvetően téves volt a felperesnek az az érvelése, hogy a keresetlevél hiányosságának a következménye csak az érintett kereseti kérelem tekintetében vonható le. A Pp ának, ának, 125. (1) bekezdésének és ának rendelkezéseiből ugyanis az következik, hogy a bíróságnak a keresetlevelet egységes egészként kell vizsgálnia.
4 6.Pkf /2014/3. 4 Keresethalmazat esetén ezért bármelyik kereseti kérelemnek a hiányossága az egész keresetlevél idézés kibocsátása nélküli elutasításához vezet. Az ítélőtábla annyiban egyetértett a felperessel, hogy a jogutódlás körében a cégnyilvántartás adataihoz képest további bizonyíték csatolására nem volt szükség. A cégnyilvántartás adataiból az ugyanis megállapítható, hogy a felperes jogelődje a... Takarékszövetkezet november 30-tól. A... Takarékszövetkezet törlésére pedig átalakulás, beolvadás miatt került sor. A évi X. törvény 74. (3) bekezdése egyértelműen rögzíti, hogy a beolvadt szövetkezet megszűnik, vagyona az átvevő szövetkezetre, mint jogutódra száll át. A vagyon átszállásával pedig a vagyonnal kapcsolatos jogok és kötelezettségek is átszállnak a jogutódra. Ennek folytán a cégnyilvántartási adatok alapján teljes bizonyossággal megállapítható, hogy a keresetben megjelölt időszakban kötött szerződések vonatkozásában a Törvényben meghatározott jogok és kötelezettségek a felperest illetik, illetve terhelik. Ezt meghaladóan az ítélőtábla osztotta az elsőfokú bíróságnak a keresetlevél és a kivonat hiányosságaira, és a jogkövetkezmény alkalmazására vonatkozó álláspontját. A fellebbezésben foglaltakra tekintettel kiemeli, hogy a Törvény célja annak indokolása szerint egy olyan hatékony és gyors eljárási rend kialakítása volt, amelyben a bíróságnak kizárólag az érintett szerződéses kikötések érvényességét kell vizsgálnia. Ennek elősegítése érdekében a jogi képviselő által benyújtott keresetlevéllel szemben a Törvény a Pp ához képest további követelményeket támasztott, amelynek részeként előírta kivonat készítését, egyúttal meghatározta annak kötelező tartalmi elemeit [8. (5) bekezdés]. A keresetlevélhez mellékelt kivonatban a felperes a keresetlevelében foglaltakkal azonos terjedelemben ugyan feltüntette azokat a szerződési feltételeket, amelyeknek az érvényességét kérte megállapítani, és megjelölte azt az időszakot is, amely alatt a kikötéseket alkalmazta. Emellett azonban a kivonata nem tartalmazta a keresetét megalapozó tényeket, és azok bizonyítékait, csupán visszautalt a keresetlevele egyes pontjaira. A keresetlevél felhívott pontjaiban ugyanakkor lényegében a jogi álláspontját részletezte, külön, a keresetét megalapozó tények és bizonyítékok kiemelése nélkül. A kivonat a gyors eljárás lefolytatásának egyik eszköze. Rendeltetésének betöltésére nem alkalmas, amennyiben a törvényben előírtakat nem, vagy a szerződési feltételekhez és a részletes keresetlevélhez képest nem tömörítve tartalmazza. Helyesen utalt az elsőfokú bíróság arra is, hogy nem mellőzhető az érintett időszakokra vonatkozó általános szerződési feltételek teljes terjedelemben való becsatolása sem. A kereset alapjául szolgáló tényeket és azok bizonyítékait ugyanis a szerződési feltételek tartalmazzák, a törvénynek való megfelelés szempontjából a bíróságnak a szerződési feltételeket azok összefüggésében kell vizsgálnia, a kivonat készítése a szerződési feltételek csatolását nem pótolja. Tekintettel arra, hogy a Törvény 7. (7) bekezdés h) pontja a hiánypótlást kizárta, a keresetlevél és a kivonat hiányosságai miatt az elsőfokú bíróság megalapozottan alkalmazta a Pp (1) bekezdésének jogkövetkezményét. Döntésének jogszerűségét nem befolyásolta, hogy azonos módon szerkesztett keresetlevél alapján az elsőfokú bíróság más esetben a tárgyalást kitűzte. Az elutasításnak azonban nem a hiánypótlási felhívás
5 6.Pkf /2014/3. 5 eredménytelensége volt az oka, ezért annak helyesen a Pp (1) bekezdés i) pontja alapján volt helye. A kifejtettekre figyelemmel az ítélőtábla az elsőfokú bíróság érdemben helyes végzését a Pp a folytán alkalmazandó 253. (2) bekezdése alapján helybenhagyta. A felperes fellebbezése nem vezetett eredményre, ezért a Pp. 78. (1) bekezdése alapján köteles alperesnek, a fellebbezési eljárásban kifejtett tevékenységével arányos ügyvédi munkadíjból álló másodfokú perköltségét megfizetni. A évi CC. törvénnyel módosított Itv. 57. (1) bekezdés a) pontja szerint a végzés elleni fellebbezés illetékmentesnek minősült. A felperes ezért az Itv. 80. (1) bekezdés i) pontja alapján a szükségtelenül lerótt fellebbezési illeték visszatérítését kérheti. Budapest, szeptember 16. Világhyné Dr. Böcskei Terézia s. k. a tanács elnöke Dr. Csóka István s. k. Dr. Lente Sándor s. k. előadó bíró bíró A kiadmány hiteléül: Hilcz Ádámné tisztviselő

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság