text:
2015.El.II.JE/P.1-3. mellőző végzés | K Ú R I A
2015.El.II.JE/P.1-3. mellőző végzés
2015.El.II.JE/P.1-3. a Kúria Polgári Kollégiuma Jogegységi Tanácsának végzése jogegységi határozat meghozatalának mellőzéséről*
A Kúria Polgári Kollégiumának Jogegységi Tanácsa a Pécsi Ítélőtábla elnöke által – a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló 2011. évi CLXI. törvény (Bszi.) 32. § (1) bekezdés a) pontja alapján, a 33. § (1) bekezdés a) pontjára figyelemmel – indítványozott jogegységi eljárásban meghozta a következő
A Pécsi Ítélőtábla elnöke az egységes ítélkezési gyakorlat biztosítása érdekében jogegységi eljárás lefolytatását indítványozta abban a kérdésben, hogy ha a jogi személy tagja, alkalmazottja, vezető tisztségviselője, stb. tevékenységi körében eljárva – abból ki nem lépve – más személy személyiségi jogát megsérti, a jogsértés felróhatóságtól független (objektív) szankciói [Ptk. 2:51. § (1) bek.] levonása érdekében mely személy, illetve személyek perelhetők: csak a jogi személy vagy a jogi személy nevében eljáró természetes személy is.
Az indítvány indokaként kifejtette, hogy a kérdésben egységes joggyakorlat nem alakult ki, noha a szóban forgó személyiségi jogi perek gyakoriak, és azokat széles társadalmi érdeklődés övezi. Ennek okaként jelölte meg a kérdést általános jelleggel rendező jogi norma hiányát, amely hiátust az új Polgári Törvénykönyv sem, illetve csak részben, a közigazgatási, bírósági vagy ügyészségi jogkört gyakorlók vonatkozásában [Ptk. 2:51. § (2) és (3) bek.] pótolta.
A jogegységi eljárást indítványozó Pécsi Ítélőtábla [BDT 2010.2192., 2012.2697.] és a Szegedi Ítélőtábla [BDT 2011.2507., dr. Kemenes István vitaindító cikke a BDT 2008.10. számában] töretlen, valamint a Fővárosi Ítélőtábla [9.Pf.20.192/2008/3., 2.Pf.20.599/2013/7.] Győri Ítélőtábla [Pf.IV.20.016/2009/3.] és Debreceni Ítélőtábla [BDT 2008.1861.] nem egységes gyakorlata szerint a személyiségi jogok tárgyalt módon való megsértése esetén a betudás és az elválasztás bíróságok által kialakított elve alapján, az objektív jogkövetkezmények csak a jogi személlyel szemben érvényesíthetők. (Így foglalt állást a Civilisztikai Kollégiumvezetők 2009. február 17-19-én tartott Országos Értekezlete is.) A betudás elvének lényege az, hogy a jogi személy olyan, a jog által életre hívott fiktív jogalany, amely teljes jogképességgel rendelkezik, de önállóan cselekedni, intézkedni nem képes, működése természetes személyek (tag, alkalmazott, képviselő, stb.) közreműködését feltételezi. E természetes személyeknek a jogi személy tevékenységi (feladat- és hatás-)körében való eljárását mindaddig, amíg a tevékenységi körükből nem lépnek ki, azzal nem élnek vissza, a jogi személy cselekvésének kell tekinteni, a kapcsolódó polgári jogi joghatásokat pedig a jogi személynek kell betudni. Ez egyaránt igaz a vagyoni és a személyi, a szerződéses és a szerződésen kívüli jogviszonyokra. A jogi személy önálló – a természetes személy tagjaitól, tisztségviselőitől, képviselőitől elkülönült – jogalanyisága ugyanis abszolút, vagyis a jogi személyt minden olyan jog megilletheti és minden olyan kötelezettség terhelheti, amely természete szerint nem kizárólag az emberhez kapcsolódhat. Következésképp a jogi személy személyiségi jogsértést éppúgy elkövethet, mint ahogyan az vele szemben is megvalósítható. Az elválasztás elvének lényege pedig az, hogy abban a körben, ahol a jogi személy nevében eljáró természetes személy személyiségi jogot sértő magatartását a jogi személynek kell betudni, a természetes személy cselekvősége hiányzik; így a jogi személy mellett a természetes személlyel szemben objektív – és szubjektív – szankció sem érvényesíthető, vagyis kizárólag a jogi személy rendelkezik passzív perbeli legitimációval. Amennyiben ettől eltérően mind a jogi, mind a természetes személyt perelhetőnek tartanánk, azzal mintegy megkettőződne a jogsértő személye és maga a jogsértő magatartás is. Kivételt képez a betudás és az elválasztás elve főszabálya alól az az eset, amikor a jogi személy tevékenységi körében eljáró természetes személy a tevékenységi körével, illetve az abból eredő helyzetével visszaélve, a tevékenységi köréből mintegy kilépve, követi el a személyiségi jogsértést. Ebben az esetben a személyiségi jogsértésből fakadó igények természetes személlyel szembeni érvényesítésének is helye van.
A Kúria [EBH 2010.2126.; BH 2004.180; Pfv.IV.20.402/2014/7.] töretlen, valamint az ítélőtáblák egy részének [Győri Ítélőtábla Pf.V.20.251/2010/4., Debreceni Ítélőtábla Pf.I.20.396/2005/3., Fővárosi Ítélőtábla Pf.2.20.604/2011/3.] nem egységes gyakorlata ezzel szemben az, hogy a személyiségi jogok megsértéséért – a jogaiban megsértett választása szerint – akár a jogi személy, akár a nevében eljárt természetes személy, vagy valamennyien is perelhetők és helytállásra kötelesek. Ennek jogszabályi alapja az a – már az 1959-es – Ptk.-ban is megtalálható rendelkezés, hogy a személyiségi jogokat mindenki köteles tiszteletben tartani [régi Ptk. 75. § (1) bek.; Ptk. 2:42. § (2) bek.]. Ebből pedig az következik, hogy a személyiségi jogok megsértésére – a törvényben meghatározott eseteket kivéve – senki sem jogosult. Vagyis arra hivatkozással, hogy más nevében, tagjaként, alkalmazottjaként vagy képviselőjeként járt el, és harmadik személy személyiségi jogát e tevékenységével összefüggésben sértette meg, az objektív szankciók kiszabásától – kifejezett törvényi rendelkezés hiányában – senki, a jogsértő természetes személy sem mentesülhet. Egyrészt azért nem, mert a mentesülést biztosító álláspont nem egyeztethető össze a személyiségi jogok tiszteletben tartására irányuló általános törvényi kívánalommal. Másrészt pedig azért nem, mert a természetes személy személyiségi jogot sértő magatartását szükségképpen – és nem csak akkor, ha az kirívó jellegű – a tevékenységi körrel való visszaélésnek kell tekinteni, mivel jogsértésre a jogi személy felhatalmazást nem adhat. Ezért a személyiségi jogsértés esetén mindig a természetes személy magatartásának vizsgálatából szükséges kiindulni (és nem fordítva), azaz abból, hogy a jogsértés a természetes személy olyan cselekménye volt-e, amelyet valamely jogi személy nevében, tevékenységi körében fejtett ki. Amennyiben igen, úgy – a személyiségi jogában megsértett választása szerint – a személyiségi jogsértés objektív jogkövetkezményei a természetes személy mellett a jogi személlyel szemben is érvényesíthetők. Ennyiben tehát a betudás elve valóban érvényesül. A személyiségi jogsértés szubjektív – felróhatóságtól függő – szankciójának érvényesítésére a régi és a hatályos Ptk. is külön szabályokat fogalmazott meg a kárfelelősség általános és különös szabályai (így a másért való felelősségre vonatkozó rendelkezések) megadásával, illetve az ezekre speciálisan utaló 2:52. § (2) bekezdésével; ezért ezen igények elbírálására nem az objektív jogkövetkezményekre irányadó szabályok alapján kerül sor.
A Legfőbb Ügyész a jogegységi indítványra tett észrevételében kifejtette, hogy a jogegységi eljárás indítványozójának álláspontját osztja; érvelésében a betudás és elválasztás elve mellett azonban a felhatalmazás elve is hangsúlyosan megjelent. A felhatalmazási elv a betudás lehetőségét teremti meg. Tekintettel ugyanis arra, hogy a jogi személynek nincs cselekvőképessége, számára jogokat és kötelezettségeket csak természetes személy szerezhet, illetve vállalhat. A személyiségi jogsértést is csak természetes személy tudja elkövetni, ám ahhoz, hogy a magatartást, illetve annak jogkövetkezményeit a jogi személynek lehessen betudni, jogilag szabályozott felhatalmazás szükséges. A felhatalmazás alapulhat a Ptk. általános képviseleti szabályain, de olyan speciális képviseleti szabályon is, mint a közigazgatási, bírói vagy ügyészségi jogkör gyakorlására vonatkozó Ptk. 2:51. § (2) és (3) bekezdése; továbbá alapulhat munkaviszonyon vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyon is. A jogi személyben meglévő tagság vagy a jogi személyhez fűződő nem képviseleti jellegű, illetve nem munkavégzésre irányuló kapcsolat azonban önmagában nem teremt jogosultságot a jogi személy nevében való eljárásra, ezért a jogsértés nem minősülhet a jogi személy magatartásának. Ez alól kivételt képez az az eset, amikor a jogi személy önállóan értékelhető jogellenes magatartása hozzájárul a felperesek jóhírnevének a sérelméhez a jogi személy képviselőjének nem tekinthető természetes személy által tanúsított jogellenes magatartáshoz [BH 2008.297.].
A jogegységi eljárásban a Bszi. 36. § (1) bekezdés szerinti lehetőséggel élve a Jogegységi Tanács egy szakmai megbeszélés keretében kikérte a hazai jogtudomány több képviselőjének álláspontját is. Többségi álláspont alakult ki a meghallgatott jogtudósok között abban, hogy a mai viszonyok között a betudás elve általános kiindulópontként túl merevnek tűnik. A betudás elvének jogtudományi alapja Moór Gyula „beszámítási pont” elmélete. Ez az elmélet a jogi személy cselekvősége hiányának a pótlására alakult ki. A beszámítási elmélet azonban nem minden tényállás lefedésére alkalmas. Ez a helyzet olyan eseteknél, ahol nehezen mondható, hogy a ténylegesen cselekvő természetes személynek a jogsértésért való saját, személyes felelősségét a jogi személy felelőssége (helytállása) megszünteti (pl. a posta alkalmazottjának magántitkot sértő magatartása a kézbesítés során). Emellett szempont az is, hogy a jognak hatékony védelmet kell biztosítania a személyiségi jogaiban megsértett személy számára, akinek ahhoz is fűződhet érdeke, hogy ne a jogi személyt, hanem a jogsértő magatartás tényleges tanúsítóját, illetve őt is perelje.
A Jogegységi Tanács maga is végzett a tárgykörben nemzetközi jogösszehasonlítást (angol, német, svájci, francia és belga jog), valamint az uniós tagállamok legfelsőbb bíróságai számára kiküldött megkeresés útján is tájékozódott a jogegységi eljárás tárgyát képező kérdéssel kapcsolatos külföldi jogi megoldásokról. Az Európai Unió Legfelsőbb Bíróságai Elnökeinek Hálózatán keresztül 2015 júliusában kiküldött megkeresésre a következő országokból érkezett válasz: Belgium, Hollandia, Olaszország, Lengyelország, Cseh Köztársaság, Ciprus, Észtország, Litvánia, Lettország, Szlovénia, Egyesült Királyság (Anglia és Wales). A megkeresésre adott válaszok egybecsengtek a Kúria angol és belga jogra vonatkozó kutatásaival. Mindezek alapján az összehasonlító jogi vizsgálódások eredményeként az alábbi megállapítások tehetők. A vizsgált külföldi jogrendszerek a személyiségi jogok védelmét jellemzően a kötelmi jog (szerződésen kívül okozott kárért való felelősség) keretein belül oldják meg. A magyarhoz hasonló, a személyek jogában elhelyezett, átfogó törvényi szabályozás csak a svájci Ptk.-ban található. A külföldi jogrendszerek – ideértve a svájcit is – sem a kár, sem a kártérítés fogalmát nem szűkítik le a vagyoni károkra. Ezért a személyiségi jogok sérelme esetén ugyanazok az elvek érvényesülnek, mint a szerződésen kívül okozott (vagyoni) kárért való felelősség vonatkozásában. A betudás elve olyan átfogóan érvényesülő elvként, ahogy azt az eljárást indítványozó ítélőtábla tételezi, nem ismert a vizsgált külföldi jogrendszerekben. Különösen abban a formában nem, amely szerint a betudás elvéből magából természetszerűen következik, hogy a jogi személy felelőssége kizárólagos, vagyis az a ténylegesen cselekvő természetes személy felelősségét magába olvasztja, kioltja. A vizsgált jogrendszerek jellemzően nem értékelik a jogsértés, illetve a felelősség többszöröződéseként azt, ha ugyanazon tényállás alapján ugyanolyan típusú szankciót a jogi személlyel és a nevében eljáró természetes személlyel szemben is alkalmaznak.
1. A Ptk.-ból – az 1959-es kódexhez hasonlóan – hiányzik a betudás olyan általános szabálya, amelynek értelmében a jogsértést ténylegesen tanúsító természetes személy saját magatartása és az azért való „személyes” felelőssége (helytállása) a jogi személy magatartásába és felelősségébe (helytállásába) teljességgel betudódik (abban „kioltódik, elnyelődik”). Nincs ilyen absztrakt rendelkezés más hatályos jogszabályban sem. A Ptk. a régi Ptk.-hoz hasonlóan nem tartalmaz általános szabályt a tekintetben, hogy az, akinek a személyiségi jogát megsértik, a személyiségi jogsértés felróhatóságtól független (objektív) szankcióit kivel szemben érvényesítheti [2:51. § (1) bek.].
A Ptk. 2:51. § (2) és (3) bekezdése csak a közigazgatási, a bírósági és az ügyészségi jogkörben eljáró természetes személy harmadik személy személyiségi jogát sértő magatartása esetére rendelkezik úgy, hogy a 2:51. § (1) bekezdésében foglalt szankciókat a közhatalmi jogkört gyakorló jogi személlyel, a jogi személy bírósággal és a Legfőbb Ügyészséggel szemben kell érvényesíteni. Ha az eljárt bíróság nem jogi személy, az igényt azzal a bírósággal szemben kell érvényesíteni, amelynek elnöke a nem jogi személy bíróság bírái tekintetében az általános munkáltatói jogkört gyakorolja. Ez az objektív jogkövetkezmények érvényesítésére vonatkozó passzív legitimációs szabály egyébként összhangban áll azzal, hogy a Ptk. 2:52. § (2) bekezdése szerinti utaló szabály által felhívott 6:548. § (1) bekezdése és 6:549. § (1) bekezdése alapján a személyiségi jogaiban sértett személy sérelemdíj iránti igényét is a közhatalmi jogkört gyakorló jogi személlyel, a jogi személy bírósággal és a Legfőbb Ügyészséggel szemben érvényesítheti. Ebből a szabályozási technikából azonban önmagában nem következik, hogy a személyiségi jogsértés objektív jogkövetkezményeinek kötelezettjét absztrakt módon meg lehetne határozni.
Nem következik ez a Ptk. 2:52. § (2) bekezdésében foglalt utaló szabályból sem, mivel az kizárólag a személyiségi jogsértés esetén érvényesíthető szubjektív jogkövetkezmény, a sérelemdíj fizetésére kötelezés iránti igény vonatkozásában ad általános jellegű utaló szabályt a kártérítési jogi rendelkezések megfelelő alkalmazására, és nem az objektív jogkövetkezmények vonatkozásában.
2. A Ptk. 2:42. § (2) bekezdése az 1959-es Ptk. 75. § (1) bekezdéséhez hasonló tartalommal fogalmazza meg a személyiségi jogok általános védelmét, amely szerint az emberi méltóságot és az abból fakadó személyiségi jogokat mindenki köteles tiszteletben tartani. A személyiségi jogok e törvény védelme alatt állnak.
A jogi értékelés szempontjainak tényállásfüggő, és így esetenként változó jellegére tekintettel a Kúria Jogegységi Tanácsa nem látott lehetőséget arra, hogy a jogi személy nevében eljáró természetes személy személyiségi jogot sértő magatartásáért perelhető személyek köréről a jogalkalmazás egységét szolgáló jogegységi határozat formájában állást foglaljon. A kérdésnek a bíróságokra kötelező jogegységi határozattal történő eldöntése ugyanis elvonná az egyedi ügyben ítélkező bíróság – az adott ügy összes körülményének és a bizonyítékoknak az értékelésén alapuló – mérlegelési jogkörét. Mindezekre tekintettel a Bszi. 40. § (3) bekezdése szerint a Jogegységi Tanács a jogegységi határozat meghozatalának mellőzéséről rendelkezett.
Dr. Wellmann György s.k. a jogegységi tanács elnöke
Dr. Molnár Ambrus s.k. előadó bíró
Dr. Török Judit s.k. bíró
Böszörményiné dr. Kovács Katalin s.k. bíró
* Tartalma szerint a régi és az új Ptk. alkalmazására is vonatkozik.

matches: Kúria Kúria Kúria Pf.2 Kúria bíróság bíróság Kúria bíróság


text:
Köf.5.008/2016/4. számú határozat | K Ú R I A
Köf.5.008/2016/4. számú határozat
Az ügy száma: Köf.5008/2016/4.
A tanács tagja: Dr. Kozma György, a tanács elnöke, Dr. Hörcherné Dr. Marosi Ildikó előadó bíró, Dr. Balogh Zsolt bíró
Az indítványozó: a Kúria
Az érintett önkormányzat: Abasár Község Önkormányzata
Az ügy tárgya: helyi adó rendelet törvényességi felülvizsgálata
– Abasár Község Önkormányzata helyi adóról szóló, a 14/2013. (XI. 28.) önkormányzati rendelettel módosított 12/2012. (XII. 1.) számú önkormányzati rendelete 2013. január 1. és 2014. december 31. között hatályos 4. §-a törvényellenességének megállapítására irányuló indítványt elutasítja.
[1] Az adóalany 2006-ban, 35.781.455 forint vételár ellenében szerezte meg a tulajdonát képező, Abasár .... helyrajzi számú, 678 681 nm alapterületű, „kivett anyagbányaként” jelölt ingatlant, amelyet a 2013-2022 közötti időtartamra kiterjedő bányászati engedélye alapján bányavállalkozása részeként hasznosít. Az érintett önkormányzat a helyi adókról szóló, 2013-ban több alkalommal, majd pedig 2014-ben módosított 12/2012. (XII. 1.) önkormányzati rendelete (a továbbiakban: Ör.) értelmében az adóalany bevallása alapján 2013-ban az eredeti 33.834.050 forint helyett 10.000.000 forint, 2014-ben 13.533.620 forint telekadót vetett ki az ingatlanra. Az adóhatározatok jogszerűsége tárgyában folyamatban lévő peres eljárásban az Egri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság jogerős ítéletével az adóalany keresetét elutasította. Az adóalany által benyújtott felülvizsgálati kérelem alapján indult rendkívüli perorvoslati eljárásban, a Kúria I. Kfv. tanácsa, a per tárgyalásának felfüggesztése mellett, kezdeményezte a perben alkalmazandó önkormányzati rendelet törvényességének felülvizsgálatát.
[2] Az indítvány az Ör. és módosítása 2013. január 1. és 2014. december 31. közötti időben hatályos adómértékre vonatkozó rendelkezése törvénysértő jellegének megállapítására, megsemmisítésére és perbeli alkalmazhatóságának kizárására irányult. A bírói indítványban kifejtett álláspont értelmében az Ör. 4. § (5) – (6) bekezdései, valamint az Ör. 14/2013. (XI. 28.) önkormányzati rendelettel (a továbbiakban: Ör.mód.) módosított 4. § (5) – (6) bekezdései az Ör. és az Ör.mód. hatályának időtartama (2013. január 1. és 2014. december 31.) közötti időben ellentétesek voltak a helyi adókról szóló 1990. évi C. törvény (a továbbiakban: Helyi adó tv.) 6. § c)-d) pontjaival.
[3] Az indítvány kitért arra is, hogy az Ör. és az Ör.mód. szabályozása között az a különbség állt fenn, hogy míg az Ör. eltérő adómértéket állapított meg az adóalany és az önkormányzat területén található más telkek esetében a kedvezmények eltérő szabályozása mellett, addig az Ör.mód. egységes adómérték alkalmazásával, de a telkek hasznosítása szerinti eltérő mentességeket, kedvezményeket alkalmazott. A bírói kezdeményezés szerint ugyanakkor az érintett önkormányzat az adómérték megállapításának egyik esetében sem volt tekintettel a Helyi adó tv. 6. § c) és d) pontjában foglalt törvényi kritériumokra, illetve arra a tényre, hogy a településen a perbeli adóalany az egyedüli, aki bányavállalkozási tevékenységet folytat. Ezért a rávonatkozó, a Helyi adó tv. 6. §-a szerinti okokra visszavezethető indokok nélküli megkülönböztető adómérték vagy kedvezmény törvénysértőnek minősül.
[4] Az érintett önkormányzat, a Bszi. 52. §-a alapján részére megküldött állásfoglalásában az indítvány elutasítását kérte. Álláspontja szerint az Ör. 2013-ban elfogadott módosításai eredményeként az adóalany helyzete kedvezőbbé vált. Utalva a településen fekvő ingatlanok elvégzett értékelésére (fekvés, megközelíthetőség, közművesítettség, talajminőség, növényzet, kataszteri tiszta jövedelem), valamint a Magyar Államkincstár központi adatbázisából kiválasztott települések esetében meghatározott adómértékekre, és figyelemmel a Kúria Köf.5081/2012., a Köf.5021/2015., valamint Köf.5036/2015. számú, az utóbbi két esetben a jelen eljárásbelihez hasonló tényállás értékelésével meghozott határozataiban foglaltakra is megállapítható, hogy az Ör. és az Ör.mód. által alkalmazott 20 forint/nm/év adómérték, és az annak alapján kivetett adókötelezettség abszolút értéken sem minősíthető törvénysértőnek.
[5] Az önkormányzat állásfoglalásában foglaltak értelmében az Ör. és az Ör.mód. szerinti adómérték és adókönnyítő szabályok nem eredményeznek az adóalanyok között hátrányos megkülönböztetést, mivel az önkormányzati jogalkotó azt az adóztatott vagyontömeg értékéhez, ezen belül a telek hasznosításával is összefüggésben álló értékhez igazította. Mivel a bányaműveléssel hasznosított telek értékesebb az egyéb külterületi telkekhez viszonyítottan, ezért az szükségképpen és igazságosan – az adóalanyok közötti hátrányosan eltérő kezelés nélkül – vezet a magasabb adómértékhez a perbeli adózó esetében.
[6] Mindemellett az önkormányzat utalt arra is, hogy a perbeli adózó által hivatkozott és az indítványban elfogadott gazdasági ellehetetlenülésnek mond ellent az a Cégközlönyben közzétett adat, amely szerint az adózó 2013-ban 3,7 milliárd forint nettó árbevétel mellett 506 millió forint adózás előtti nyereséget, míg 2014-ben a 4,9 milliárd nettó árbevétel mellett 813 millió forint adózás előtti eredményt realizált.
[7] Az indítvány nem megalapozott.
[8] Az önkormányzat a támadott Ör.-t az Alaptörvény 32. cikk (2) bekezdésére visszavezethető, a Helyi adó tv. rendelkezései alapján végrehajtó jellegű jogalkotói jogkörében alkotta meg. Ezért az Ör. nem lehet ellentétes – egyéb jogszabályi rendelkezések mellett – a Helyi adó tv. szabályozásával sem.
[9] Figyelemmel a Bszi. 48. § (3) bekezdésére („… egyedi ügy elbírálása során önkormányzati rendelet olyan rendelkezését kell alkalmaznia ...”), a Kúria bírói kezdeményezés esetén annak az önkormányzati rendeleti rendelkezésnek a törvényességi vizsgálatát végzi el, amely a perben alkalmazandó jognak minősül. A rendelkezésre álló iratokból megállapíthatóan a helyi adóhatóság az adózót a 2013. és 2014. adóévekre vetette ki a telekadót. A bíróság által támadott adómértékeket és adókönnyítő szabályokat az Ör. és az Ör.mód. esetében is a 4. § tartalmazza. A Kúria tehát normakontroll eljárását az Ör. és az Ör.mód. 4. §-ának rendelkezéseire folytatta le.
[10] Mindezek előrebocsátása után a Kúria döntését az alábbi indokokra alapozta:
A Helyi adó tv. 6. § c) pontja értelmében „[a]z önkormányzat adómegállapítási joga arra terjed ki, hogy: (...) az adó mértékét a helyi sajátosságokhoz, az önkormányzat gazdálkodási követelményeihez és az adóalanyok teherviselő képességéhez igazodóan – az e törvényben meghatározott felső határokra, illetőleg a 16. § a) pontjában, a 22. § a) pontjában, a 26. §-ában, a 33. §-ának a) pontjában meghatározott felső határoknak 2005. évre a KSH által 2003. évre vonatkozóan közzétett fogyasztói árszínvonal-változással, 2006. évtől pedig a 2003. évre és az adóévet megelőző második évig eltelt évek fogyasztói árszínvonal változásai szorzatával növelt összegére (a felső határ és a felső határ növelt összege együtt: adómaximum) figyelemmel – megállapítsa (...)”. A valorizált mértékmaximum (2013. január 1-jétől kezdődően 313, 2 forint/nm) a Helyi adó tv. 22. §-a szerinti 200 forint/m² értékállóságát célozza. Mindazonáltal a Helyi adó tv. szerint „statikus” adómaximum a 200 forint/m², ugyanakkor a település az a telekadó megállapításakor 2013-ban nem léphette túl a 313 forint/m² mértéket.
[11] A Helyi adó tv. 6. § c) – és d) – pontja az Alaptörvény XV. és XXX. cikkei szerinti, az adózók közötti egyenlőség elvét és a teherbíró képességhez igazodó, arányos közteher-viselés alaptörvényi kötelezettségének követelményét közvetíti a helyi adó fizetési kötelezettségre vonatkozó szabályok megalkotásakor. A vagyoni típusú helyi adók esetében az adókötelezettség alapját a vagyontárgy és annak értéke jelenti. Az adó mértéke tehát akkor arányos – tesz eleget az Alaptörvény és a Helyi adó tv. egyenlőségi és teherbíró képességhez kötöttség követelményének –, amennyiben az nem oldódik el számottevően az adóztatott vagyon értékétől.
[12] Az önkormányzat végrehajtási jellegű jogszabályban, az absztrakció meghatározott szintjén alkotja meg a helyi adó megfizetésének szabályait, amelynek szempontjait – az egyéb jogszabályi környezet mellett – a Helyi adó tv. rendelkezései, azon belül a 6. § c) pontja határozzák meg. A Helyi adó tv. 6. § c) pontja alapján az adózók teherbíró képességére, a helyi sajátosságokra és az önkormányzat gazdaságpolitikai érdekeinek részeként az önkormányzat gazdálkodási követelményeire is figyelemmel kell lenni. Ezért az önkormányzatnak értékelnie kell az illetékességi területe alá tartozó telkek rendeltetését, azok földrajzi elhelyezkedését, a településre jellemző forgalmi értékeket általában és a településen belüli forgalmi értékekben jelentkező eltéréseket is.
[13] A Kúria eddigi gyakorlatában – a perbeli tényállást mindig szem előtt tartva – vizsgálta azt, hogy az érintett önkormányzat elvégezte-e a szabályozás kialakításakor azt az értékelő tevékenységet, amelyet az Alaptörvény közvetítő szabálya, a Helyi adó tv. 6. § c) pontja és egyéb rendelkezései róttak rá. Az indítvány elutasításával, azaz a helyi rendeletbeli mérték törvényességének megállapításával végződő döntéseiben (Köf.5001/2013., az „ecseri-ügy”, Köf.5038/2013., a „szabadbattyáni-ügy”, legutóbb: Köf.5009/2015. „kaposvári -ügy”, Köf.5021/2015. „taksonyi-ügy”, Köf.5036/2015. „veszprémi-ügy”) arra a következtetésre jutott, hogy az önkormányzatok az absztrakció meghatározott szintjén álló rendeletükben teljesítették a Helyi adó tv. rendelkezéseinek kritériumait. Ezért az egyedi esethez köthető tényállási elemek mellett sem váltak törvénysértővé az önkormányzati rendelet adómértékre vonatkozó szabályai.
[14] Ezzel szemben a Köf.5081/2012. számon elbírált „Zalaszentiván I.-ügyben” a korlátozott bizonyítási lehetőséget kínáló normakontroll eljárás keretei között is egyértelmű telekérték és az egyedi esetre alkotott rendeleti szabály miatt a Kúria az adómérték konfiskáló jellegét aggály nélkül megállapíthatta.
[15] A konkrét ügyben az érintett önkormányzat az Ör. világhálón elérhető, a 2013. adóévre vonatkozó telekadó szabályait két esetben módosította: részben a 13/2013. (XI. 28.) önkormányzati rendelettel, részben pedig a 19/2013. (XII. 20.) önkormányzati rendelettel. A telekadóra vonatkozó, visszamenőleges hatályú rendelkezések értelmében az adó tárgyát a belterületi és külterületi telkek képezték, a telekadó alanya az Ör. építményadóra vonatkozó [3. § (3) bekezdése] meghatározása szerint az, „… aki a naptári év (továbbiakban: év) első napján az építmény tulajdonosa”., Az önkormányzat a tételes adó bevezetése mellett döntött, amikor az Ör. 4. § (9) bekezdése az adó alapját a telek nm-ben számított területeként határozta meg.
[16] Az Ör. 4. § (8) bekezdése értelmében „[a]z adó mértéke: 10,- Ft/m2/év, tényleges bányaművelés alatt álló telek esetében 20,- Ft/m2/év”. Az Ör. 4. § (3)-(5) bekezdése tartalmazzák az adókönnyítéseket, amelyek elsődlegesen a belterületi, beépített telkekkel kapcsolatos adóterheken könnyítenek: a Helyi adó tv. rendelkezéseihez igazodó (3) bekezdés mellett a (4) bekezdés egészében mentesíti a telekadó fizetési kötelezettség alól az adózót, ha a belterületi telkén épület található [4. § (3) bekezdés a) pont], valamint a „ténylegesen bányaművelés alatt álló terület 50 ha-t meghaladó részét”. Adókedvezményt fogalmaz meg az önkormányzat a fizetendő adó összegét tekintve is a 4. § (5) és (6) bekezdésében: „[a]z adóhatóság által kivetett adó 50%-át kell befizetni adóköteles belterületi telek után”, illetve az „adóhatóság által kivetett adó 10%-át kell befizetni minden egyéb – a ténylegesen bányaművelés alatt álló terület kivételével – más adóköteles külterületi telek után”.
[17] Az Ör. értelmében tehát a ténylegesen bányaművelés alatt álló telek esetében az adóalap a telek négyzetméterben számított 50 hektárig terjedő területe, az adó mértéke 20 forint/m2/év, a kivetett adót azonban – szemben más telkekre szabott adókönnyítésekkel – kedvezmény nélkül, egészében meg kell fizetni.
[18] Az Ör.mód. – peres iratok között elérhető –, a 2014. adóévi telekadóra vonatozó módosított szabályai értelmében az adó mértéke minden telek esetében egységesen 20 forint/m²/év-ben került rögzítésre, a további módosítások pedig az adóköteles belterületi telkekre és – a ténylegesen bányaművelés alatt álló terület kivételével – az adóköteles külterületi telkekre kivetett adó ténylegesen fizetendő összegét érintették, az adótényállás egyéb elemeinek változatlanul hagyása mellett. A ténylegesen bányaművelés alatt álló telkek telekadó-fizetési kötelezettségét az Ör.mód. így nem érintette, mivel az adó éves mértéke változatlan maradt 2014-ben is és a megújított típusú adókedvezmények ezen adótárgyakra továbbra sem terjedtek ki.
[19] A bírói kezdeményezés annak vizsgálatára irányult, hogy vajon az Ör. és az Ör.mód által a ténylegesen bányaművelés alatt álló telkekre megállapított 20 forint/m²/év adómérték megfelelt-e a Helyi adó tv. 6. § c) pontjában foglalt arányossági követelménynek, illetve a 6. § d) pont szerinti mentességi, kedvezményi törvényi előírásoknak azzal a tényállási elemmel, hogy az adókönnyítő szabályok csak a bányászat útján hasznosított telkekre nem terjednek ki.
[20] A Kúria ebben az esetben is rögzíti azt, hogy a minden telekre, tehát a külterületi telkekre is kiterjedő, négyzetméterben megállapított, tételes adó miatt az önkormányzatokat fokozottan terheli az adómérték meghatározásakor a mérlegelés kötelezettsége, amelynek azonban a jelen indítvánnyal érintett önkormányzat megfelelt. A Helyi adót tv. 6. § c) pontja tekintetében a Kúria a fentiekben kifejtettekből az alábbi következtetéseket vonta le a konkrét ügyben:
[21] Az értékelendő szempontok között kellett az önkormányzatnak figyelembe venni a helyi sajátosságokat. Ebben a körben a Kúria elfogadta azt az önkormányzati hivatkozást, amely szerint a településen lévő telkek között – helyi sajátosságként – különbséget lehetett tenni a belterületi és a külterületi telkek, utóbbiak esetében pedig a bányászati tevékenység útján és egyéb módon hasznosítható telkek között. Helyesen jelenítette meg az adómértékben az érintett önkormányzat azt a körülményt, hogy a település külterületén – a település speciális adottságaként – értékes kőzetek külszíni fejtésére alkalmas bányaterületek vannak, amelyek eltérően a település más területeitől, az érintett külterületek értékét gazdasági hasznosíthatóságukra tekintettel, értéknövelő tényezőként, pozitívan befolyásolják.
[22] A perben nem vitatott tényként került megállapításra, hogy a településen három külszíni fejtésre alkalmas telek van, amelyek közül aktuálisan egy esetében folyik ilyen jellegű gazdasági tevékenység. A Kúria megítélése szerint önmagában ez a tény azonban nem teszi egyedivé, személyre szabottá az adómérték megállapítását. A bányászati tevékenységre alkalmas telkek – hasznosításuk esetén – adójogi összefüggésben osztani fogják az alapperben érintett telek jogi sorsát. Így a hasonló helyzetben lévő – homogén csoportba tartozó – adózókat egyenlően terhelő adó nem minősíthető az adózó tevékenységét közvetetten és nem az arányos közteherviselés révén befolyásoló gazdasági szabályozó eszköznek.
[23] Az önkormányzat által meghatározható, a Helyi adó tv. abszolút és valorizált adómaximum részben 200 forint/m²/év, illetve 313 forint/m²/év volt a perrel érintett időszakban. Ehhez képest az Ör. 4. § (8) bekezdése, illetve az Ör.mód. minden adótárgyra vonatkozó 4. § (5) bekezdése a perrel érintett telek esetében 20 forint/m²/év-ben rögzítette az adó mértékét, amelyet az önkormányzati jogalkotó 2014. adóévben sem változtatott meg. Az 20 forint/m²/év mérték a Helyi adó tv. szerinti valorizált értékhez és a 22. § a) pontja szerinti tételes adómaximumhoz képest vitathatatlanul lényegesen alacsonyabb. Erre tekintettel a vizsgált esetben nem lehetett megállapítani azt, hogy az önkormányzat az adómérték meghatározásakor kizárólag saját gazdasági érdekeit helyezte volna előtérbe.
[24] A konkrét esetben fizetendő, az évente rendszeresen visszatérő jellegű 10.000.000 forintot meghaladó telekadó abszolút értéken nem minősíthető alacsonynak. Ugyanakkor az a kiterjedt telekméret – 678.681 m2 alapterület – és a vagyontömeg értékének viszonylatában értékelendő.
[25] A Kúria a Helyi adó tv. 6. § c) pontja szerint mérlegelendő szempontok közül az adózó teljesítőképessége körében értékelte a perbeli telek értékét. A konkrét ügyben ebben a körben kellett figyelembe venni az iratok között elfekvő magánszakértői vélemény mellett (...) a telek 2006-os 35.781.455 forintos vételárát, valamint az adózó által hivatkozott és az érintett önkormányzat által nem vitatott, a településen található ingatlanok 98 forint/nm átlagos forgalmi értéket is. Az 2006-tól számítottan eltelt idő, a vállalkozásokat világviszonylatban sújtó gazdasági válságot követő konjunkturális időszakban a telekre kiadott hosszú távú bányászati engedély (2013-2022) mellett nem volt figyelmen kívül hagyható az a körülmény sem, hogy a telek természeti adottságai folytán előálló gazdasági előnyök pozitívan hatnak ki a telek értékviszonyaira is. A perbeli telek értékét minősítő körülmény ezért az önkormányzat által hivatkozott, az adózó által a telken folytatott bányászattal 2013-ban és 2014-ben elért 3,2 illetve 4,9 milliárdos nettó árbevétel és az azokhoz tartozó adózás előtti eredmény. Így a települési átlagos forgalmi értéket, valamint a 2006-os vételárat meghaladó, de az önkormányzat által az állásfoglalásában hivatkozott adó és értékbizonylatban foglaltakat el nem érő telekérték közötti vagyoni érték figyelembe vételével a Kúria Önkormányzati Tanácsának mérlegelése szerint az adómérték a konkrét esetben sem tette az adómértéket aránytalanná.
[26] A Kúria az adómérték arányosságának vizsgálatakor figyelmen kívül hagyta az önkormányzat állásfoglalásában hivatkozott, a Magyar Államkincstár központi adatbázisában fellelhető és más települések telekadó-mértékére vonatkozó utalásokat. Önmagában ugyanis a más településeken alkalmazott adómértékek nem jelentenek referenciapontot arra nézve, hogy az alapperbeli konkrét vagyontömeg értékéhez képest a vizsgált adómérték arányos-e.
[27] A bírói kezdeményezés az Ör. és az Ör.mód. által alkalmazott mentességi és kedvezmény szabályok vizsgálatát is indítványozta arra hivatkozással, hogy a településen a perbeli adózó az egyedüli, aki bányavállalkozással foglalkozik, ezért hátrányosan különbözteti meg az a szabályozás, amely csupán a ténylegesen bányaművelés alatt álló külterületi telkek esetén írja elő a teljes kivetett adó megfizetésének kötelezettségét.
[28] A kifejtettek értelmében és figyelemmel a jelen eljárás tényállásához és megítéléséhez nagy mértékben hasonló Köf.5021/2015., valamint a Köf.5036/2015. számú határozatokban foglaltakra is, a Kúria nem tudta megállapítani azt, hogy az Ör. és az Ör.mód. törvénysértő adómértéket, illetve a perbeli adózót – más adózókhoz képest – hátrányosan megkülönböztető adómentességi szabályokat alkalmazott volna.
[29] A Helyi adó tv. 6. § c) pontja alapján az adózók teherbíró képességére, a helyi sajátosságokra és az önkormányzat gazdálkodási követelményeire is figyelemmel kell lenni. Ezért az önkormányzatnak értékelnie kell az illetékességi területe alá tartozó telkek rendeltetését, azok földrajzi elhelyezkedését, a településre jellemző forgalmi értékeket általában és a településen belüli forgalmi értékekben jelentkező eltéréseket is.
[30] A hasonló helyzetben lévő – homogén csoportba tartozó – adózókat egyenlően terhelő adó nem minősíthető az adózó tevékenységét közvetetten és nem a közteherviselés révén befolyásoló gazdasági szabályozó eszköznek.
[31] 1990. évi C. törvény 6. §, 22. §
[32] A Bszi. 55. § (3) bekezdés értelmében „[h]a a (2) bekezdésben foglalt feltételek nem állnak fenn, az önkormányzati tanács az indítványt elutasítja”. Mivel a Kúria Önkormányzati Tanácsa a bírói kezdeményezésben foglaltakat nem látta megalapozottnak, ezért azt a Bszi. 55. § (3) bekezdése alapján elutasította.
[33] A döntés elleni jogorvoslatot a Bszi. 49. §-a zárta ki.
Budapest, 2016. május 10.

matches: Kúria Bíróság Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria


3.1 anyag: bármely kémiai elem és annak vegyületei, a radioaktív anyagok és a genetikailag módosított mikroorganizmusok és szervezetek kivételével;
12a.3 helyhez kötött diffúz forrás hatásterülete: a vizsgált diffúz forrás körül lehatárolható azon legnagyobb terület, ahol a diffúz forrás által maximális kapacitáskihasználás, ennek hiányában jellemző üzemállapot mellett kibocsátott – műszaki becsléssel meghatározható – légszennyező anyag terjedése következtében a légszennyező diffúz forrás környezetében a talajközeli és magaslégköri meteorológiai jellemzők mellett, a füstfáklya tengelye alatt a vonatkoztatási időtartamra számított várható talajközeli levegőterheltség-változás
13.4 helyhez kötött légszennyező forrás: levegőterhelést okozó vonalforrás, valamint az a levegőterhelést okozó pont-, vagy diffúz forrás, amely működése közben helyét nem változtatja meg;
14.5 helyhez kötött pontforrás hatásterülete: a vizsgált pontforrás körül lehatárolható azon legnagyobb terület, ahol a pontforrás által maximális kapacitáskihasználás mellett kibocsátott légszennyező anyag terjedése következtében a légszennyező pontforrás környezetében a talajközeli és magaslégköri meteorológiai jellemzők mellett, a füstfáklya tengelye alatt a vonatkoztatási időtartamra számított várható talajközeli levegőterheltség-változás
21.6 légszennyezettségi zóna: a levegőminőség vizsgálatának és kezelésének céljából Magyarország területének jogszabály által lehatárolt része;
24.7 légszennyező pontforrás: az a levegőterhelést okozó forrás, amelynél a légszennyező anyag kibocsátási jellemzői (térfogatáram, kibocsátási koncentráció, hőmérséklet, nyomás) méréssel vagy a mérés megvalósításának gyakorlati akadályai miatt műszaki számítással egyértelműen meghatározhatók;
31.8 nemzeti expozíciócsökkentési cél: Magyarország lakossága átlagos expozíciócsökkentésének százalékos értéke, amelyet a referenciaévre vonatkoztatva az emberi egészségre gyakorolt káros hatások csökkentésének céljából kerül meghatározásra, és amelyet – amennyiben lehetséges – adott időtartamon belül kell teljesíteni;
45. 1vonalforrás: a nyomvonalas közlekedési létesítmény (közút, vasút) vagy annak vizsgált szakasza, amelynél az elhaladó járművek jellemzői határozzák meg az egységnyi szakaszból származó légszennyező anyag kibocsátott mennyiségét;
46.9 közintézmény: az állami vagy önkormányzati fenntartású, vagy a közszolgáltatás ellátására vonatkozó hatályos szerződéssel rendelkező intézmény;
47.10 gazdálkodó szervezet: a polgári perrendtartásról szóló törvény szerinti gazdálkodó szervezet és a személyi jövedelemadóról szóló törvényben meghatározott mezőgazdasági őstermelő.
4. §11 Tilos a légszennyezés, a diffúz forrás környezetvédelmi követelményeknek nem megfelelő működtetése miatt fellépő levegőterhelés, valamint a levegő lakosságot zavaró bűzzel való terhelése, továbbá a levegő olyan mértékű terhelése, amely légszennyezettséget okoz.
(2)12 A levegővédelmi követelmények teljesülését a légszennyező forrás üzemelése során a hatásterületen biztosítani kell.
(3)13 A bűz kibocsátással járó környezeti hatásvizsgálat köteles vagy egységes környezethasználati engedély köteles tevékenységek, illetve létesítmények esetében a bűzterhelőnek védelmi övezetet kell kialakítania.
(4)14 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal a (3) bekezdés szerinti védelmi övezet nagyságát – a környezetvédelmi engedélyben, egységes környezethasználati engedélyben a legnagyobb teljesítmény-kihasználás és kedvezőtlen terjedési viszonyok (különösen az uralkodó szélirány, időjárási viszonyok) mellett, a domborzat, a védőelemek és a védendő területek, építmények figyelembevételével – a légszennyező forrás határától számított, legalább 300, legfeljebb 1000 méter távolságban lehatárolt területben határozza meg.
(5)15 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal a védelmi övezet kijelölése során a (4) bekezdésben előírt 300 méternél kisebb távolságot is meghatározhat, amennyiben 300 méternél kisebb a hatásterület és valamennyi levegővédelmi követelmény teljesül.
7. § (1)16 Amennyiben a levegőterheltség a tervezett helyhez kötött légszennyező forrás hatásterületén az Országos Légszennyezettségi Mérőhálózat (a továbbiakban: OLM) regionális adatai alapján nem haladja meg az egészségügyi határértéket, a helyhez kötött légszennyező forrás létesítésére irányuló engedélyezési eljárásban a levegővédelmi követelményeket úgy szükséges meghatározni, hogy annak várható levegőterhelése ne eredményezze az egészségügyi határértékek túllépését.
(1a)17 Amennyiben a levegőterheltség a tervezett helyhez kötött légszennyező forrás hatásterületén az OLM regionális adatai alapján meghaladja az egészségügyi határértéket, helyhez kötött légszennyező forrás akkor engedélyezhető, ha
9. § (1)18 Magyarország területén az országos légszennyezettség értékelése érdekében a levegőterheltségi szintet és a légszennyezettségi határértékek betartását az OLM vizsgálja.
(1a)19 A Levegőtisztaság-védelmi Referenciaközpont (a továbbiakban: LRK) javaslatot tesz az OLM automata mérőállomásainak, a manuális mérési pontoknak és az éves mintavételi program mintavételi pontjainak a helyére, amelyet a környezetvédelemért felelős miniszter jóváhagy.
(1b)20 A környezetvédelemért felelős miniszter az (1a) bekezdés szerinti helyek listáját közleményben teszi közzé.
(2)21 Magyarország területén
(2a)22 Magyarország területén
a környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal látja el.
(6)23 A levegőterheltségi szint adatai
10. § (1)24 Magyarország területén a levegőterheltségi szint mértéke szerint, a vizsgálati küszöbértékek alapján, légszennyezettségi agglomerációk vagy zónák kerülnek kijelölésre.
14. § (1)25 Azokra a zónákra és agglomerációkra, amelyekben a levegő kén-dioxid, nitrogén-dioxid, PM10, PM2,5, ólom, benzol vagy szén-monoxid szintje az éves levegőminőségi értékelés alapján meghaladja a határértéket, olyan megfelelő intézkedéseket tartalmazó levegőminőségi terv készítése szükséges, amelynek végrehajtásával a légszennyezettségi határértékek betartása a lehető legrövidebb időn belül biztosítható.
(4)26 A levegőminőségi tervet a környezetvédelmi, népegészségügyi, valamint közlekedési hatáskörében eljáró fővárosi és megyei kormányhivatal az érintett útkezelő, vasút üzembentartó nyilatkozata alapján, valamint a vonalforrás hatásterületével érintett települési önkormányzatok véleményének figyelembevételével, az érintett légszennyezők bevonásával, valamint az érintett nyilvánosság véleményének figyelembevételével készíti el. A levegőminőségi tervek tartalmi követelményeit az 1. melléklet tartalmazza.
(3)27 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal a levegőminőségi terv végrehajtását ellenőrzi.
16. § (1)28 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal a levegőminőségi terv elkészítése, módosítása és felülvizsgálata során a tervezeteket közzéteszi a saját hirdetőtábláján és honlapján, valamint kezdeményezi az érintett települési önkormányzat polgármesteri hivatalának hirdetőtábláján és a környezetvédelemért felelős miniszter által vezetett minisztérium honlapján való közzétételét. A tervezetet a hirdetőtáblán legalább 30 napra kell elhelyezni.
c)29 azon környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal megnevezését, ahová a tervezetre vonatkozó vélemények, észrevételek benyújthatók;
(3)30 Az érintett nyilvánosság a levegőminőségi terv és annak módosítása vagy felülvizsgálata tervezetére a (2) bekezdés szerinti tájékoztatás közzétételétől számított 30 napon belül tehet véleményt, illetve észrevételt. A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal a levegőminőségi terv, valamint annak módosítása, illetőleg felülvizsgálata elfogadása előtt az érintett nyilvánosság által határidőben tett véleményeket, észrevételeket – tekintettel a környezetvédelmi érdekekre – kellő mértékben figyelembe veszi.
(4)31 A figyelembe vett véleményekről, észrevételekről, vagy figyelmen kívül hagyásuk esetén annak indokairól a környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal a saját és az érintett települési önkormányzatok polgármesteri hivatalainak hirdetőtábláján, valamint a saját és a környezetvédelemért felelős miniszter által vezetett minisztérium honlapján tájékoztatja az érintett nyilvánosságot. Egyúttal közzéteszi az elfogadott levegőminőségi tervet, és az elfogadás alapjául szolgáló indokokat.
17. §32 A levegőminőségi tervek végrehajtása érdekében a környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal a légszennyező forrás üzemeltetőjét intézkedési terv kidolgozására kötelezi.
18. § (1)33 Azokra a zónákra és agglomerációkra, ahol a talaj közeli ózon koncentrációja meghaladja a célértéket, illetve a hosszú távú célkitűzést, a környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatalnak a közlekedési hatóság, vagy a települési önkormányzatok véleményének figyelembevételével, az érintett légszennyezők bevonásával meg kell határoznia azokat az aránytalanul nagy költségeket nem igénylő intézkedéseket (a továbbiakban: ózoncsökkentő program), amelyek biztosítják a célértékek, illetve a hosszú távú célkitűzés elérését.
(4)34 A füstköd-riadó tervben foglalt korlátozásokat a szmoghelyzet jellegének, súlyosságának, a meteorológiai előrejelzésnek a figyelembevételével a környezetvédelmi, közegészségügyi, valamint közlekedési hatáskörében eljáró fővárosi és megyei kormányhivatal véleményére tekintettel kell elrendelni.
22. § (1)35 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal a hatáskörébe tartozó légszennyező forrás létesítése, teljesítménybővítése, élettartamát meghosszabbító felújítása, alkalmazott technológiájának váltása és működésének megkezdése esetén a levegővédelmi követelményeket – ha e rendelet másként nem rendelkezik – levegőtisztaság-védelmi engedélyben írja elő.
(2)36 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal a levegőtisztaság-védelmi előírásokat
b)37 az a) pont alá nem tartozó esetekben létesítésre irányuló más hatósági engedélyezési eljárásban történő szakhatósági hozzájárulás kiadása vagy a levegőtisztaság-védelmi szakkérdés vizsgálata során, vagy
(3)38 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal a légszennyezettségi határérték betarthatósága érdekében, a jogszabályban előírt kibocsátási határértéknél szigorúbb kibocsátási határértéket is előírhat.
(3a)39 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal jogszabályban előírt határértéknél szigorúbb határértéket állapít meg, amennyiben a jogszabályban meghatározott határérték kevésbé szigorú, mint a hatályos elérhető legjobbtechnika-következtetésekben előírt kibocsátási szint.
(4)40 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal a 31. § (1) bekezdése szerinti levegőtisztaság-védelmi alapbejelentés 4. melléklet szerinti adattartalmához képest bekövetkezett változás miatt a működési engedélyt jogszabályváltozás esetén hivatalból, egyéb esetben kérelemre módosítja.
(5)41 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal az engedélyes kérelmére, vagy a tevékenységének megszűnéséről történő tudomásszerzés esetén hivatalból a működési engedélyt visszavonja.
(6)42 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal a (2) bekezdés b) pontja szerinti esetben a 31. § (1) bekezdése szerinti levegőtisztaság-védelmi alapbejelentés 4. melléklet szerinti adattartalmához képest bekövetkezett változás esetén az engedély módosítását, a tevékenységének megszűnéséről történő tudomásszerzés esetén visszavonását kezdeményezi az eljáró hatóságnál.
23. § (1)43 Ha a környezeti hatásvizsgálat köteles vagy egységes környezethasználati engedély köteles tevékenységhez kapcsolódó helyhez kötött légszennyező forrás létesítése esetén az OLM keretében nem áll rendelkezésre adat, a környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal az engedélyezéshez szükséges alap levegőterheltség megállapítása vagy a légszennyezettségi határértékek betarthatóságának ellenőrzése érdekében a légszennyező forrás létesítésének kérelmezőjét a helyhez kötött légszennyező forrás hatásterületére vonatkozó levegőterheltségi és levegőterhelési mérési terv elkészítésére kötelezheti.
(3)44 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal, ha a mérési terv megfelel az (2) bekezdés szerinti követelményeknek, a mérési tervet jóváhagyja, és a mérési tervben foglaltak szerint az engedélyest mérések elvégzésére kötelezi.
(4)45 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal az engedélyköteles légszennyező forrás létesítése, teljesítménybővítése, élettartalmát meghosszabbító felújítása, alkalmazott technológiájának váltása, használatba vétele esetén, a működési engedély feltételéül legalább egy, de legfeljebb hat hónap próbaüzemet írhat elő.
(6)46 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal a létesítési engedélyhez adott szakhatósági állásfoglalásában vagy a levegőtisztaság-védelmi szakkérdés vizsgálata nyomán előírhatja a használatbavételi, működési engedély feltételeként, hogy próbaüzem során vagy a használatbavétel engedélyezése után a kibocsátások meghatározása, a kibocsátási határértékek betartásának, illetőleg az adatszolgáltatás helyességének ellenőrzése érdekében mérésekkel határozzák meg a kibocsátásokat.
24. § (1)47 A nem a környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal hatáskörébe tartozó légszennyező forrás létesítéséhez, teljesítménybővítéséhez, élettartalmát meghosszabbító felújításához, alkalmazott technológiájának váltásához, üzemeltetéséhez nem kell levegőtisztaság-védelmi engedély.
25. § (1)48 Helyhez kötött légszennyező pontforrás csak engedély birtokában létesíthető és üzemeltethető, az engedély iránti kérelmek tartalmi követelményeit az 5. melléklet tartalmazza. A létesítési engedélykérelem dokumentációját a környezetvédelmi, természetvédelmi, vízgazdálkodási és tájvédelmi szakértői tevékenységről szóló kormányrendelet alapján környezetvédelmi szakterület levegőtisztaság-védelmi részterületen szakértői jogosultsággal rendelkező szakértő készíti el.
(3)49 Az engedélyes a kérelemhez csatolt műszaki dokumentációval igazolja, hogy a műszaki megoldás megfelel az elérhető legjobb technika alapján meghatározott levegővédelmi követelményeknek. A környezeti hatásvizsgálat köteles vagy egységes környezethasználati engedély köteles tevékenységek esetén az engedély kiadásának feltételéül a 23. § szerint mérések elrendelhetők.
(3)50 Környezetvédelmi engedély vagy egységes környezethasználati engedély köteles tevékenységek esetén a környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal az engedélyben megállapítja a bejelentésre kötelezett diffúz források körét. A felügyelőség a bejelentésre kötelezett diffúz forrásra vonatkozó levegővédelmi követelményeket a környezetvédelmi engedélyben vagy az egységes környezethasználati engedélyben állapítja meg.
(4)51 A (3) bekezdés hatálya alá nem tartozó, a 166/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (E-PRTR) I. melléklete szerinti tevékenységek keretében működtetett diffúz légszennyező források működtetéséhez levegőtisztaság-védelmi engedély szükséges.
(5)52 Az engedély iránti kérelem tartalmi követelményeit az 5. melléklet tartalmazza. Az engedélykérelem dokumentációját a környezetvédelmi, természetvédelmi, vízgazdálkodási és tájvédelmi szakértői tevékenységről szóló kormányrendelet alapján környezetvédelmi szakterület levegőtisztaság-védelmi részterületen szakértői jogosultsággal rendelkező szakértő készíti el.
(6)53 Az engedély legalább a 6. mellékletben felsorolt levegővédelmi követelményeket tartalmazza.
(7)54 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal az egyes tevékenységek illékony szerves vegyület kibocsátásának korlátozásáról szóló jogszabály szerint az egyes diffúz forrásokra kibocsátási határértéket és levegővédelmi követelményeket állapít meg.
31. § (1)55 Az engedélyköteles, illetve a 166/2006/EK Európai Parlamenti és Tanácsi rendelet (E-PRTR) I. melléklete szerinti légszennyező pont- és diffúz forrás (a továbbiakban: adatszolgáltatásra köteles légszennyező forrás) üzemeltetője legkésőbb a légszennyező forrás működési engedélykérelmének benyújtásával egyidejűleg, vagy az előzőektől eltérő esetben legkésőbb a tevékenység megkezdése előtt a környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal részére a 4. melléklet szerinti adattartalommal levegőtisztaság-védelmi alapbejelentést tesz.
(2)56 Az adatszolgáltatásra köteles légszennyező forrás üzemeltetője a tárgyévet követő év március 31-ig a környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal részére a 7. melléklet szerinti adattartalommal éves levegőtisztaság-védelmi jelentést nyújt be.
(3)57 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal a légszennyező forrás levegőterhelését befolyásoló műszaki, technológiai sajátosságai miatt e §-ban előírtaktól eltérő tartalmú, illetve gyakoriságú jelentéstételt engedélyezhet.
(4)58 Az adatszolgáltatásra köteles légszennyező forrás üzemeltetője a levegőtisztaság-védelmi alapbejelentésben bekövetkező változásokat – beleértve a tevékenység megszűntetését is – a változás bekövetkezésétől számított 30 napon belül bejelenti a környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal részére.
32. §59 (1) Az adatszolgáltatás elektronikus úton teljesítendő.
(2)60 A levegőterheltségi szint vizsgálata alapján a határértékek, a célértékek, a hosszú távú célkitűzések értékekei, a tájékoztatási küszöbértékek és a riasztási küszöbértékek túllépéséről, azok valószínűsíthető okairól és hatásairól a környezetvédelemért felelős miniszter éves levegőminőségi értékelést készít, melyet honlapján október 1-jéig közzétesz.
(3)61 A (2) bekezdés szerinti éves levegőminőségi értékelés az emberi egészség és a környezet szempontjából fontos egyéb információt is tartalmazhat.
c)63 a levegőminőségi terv alapján kidolgozott intézkedési terv be nem tartása, vagy
(2)64 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal próbaüzem esetén az (1) bekezdés a) és b) pontjában foglaltakat a próbaüzem befejezését követően veszi figyelembe.
(3)65 A környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal tájékoztatásul az (1) bekezdés szerinti határozatát közli a tevékenység helye szerinti települési önkormányzat jegyzőjével.
36. § (1)66 A levegőtisztaság-védelmi ügyben az elsőfokú hatósági jogkört – a (2)–(5) bekezdésben foglalt kivétellel – a környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal gyakorolja.
(2)67 A megyei kormányhivatal környezetvédelmi hatáskörben eljáró járási hivatala
b)68 az összesen 140 kWth-nál kisebb névleges bemenő hőteljesítményű, nem az a) pont szerinti kizárólag füstgázt kibocsátó tüzelőberendezés forrásával,
d)69 a nem gazdálkodó szervezet által végzett tevékenység okozta bűzterheléssel, és
e)70 a nem gazdálkodó szervezet által működtetett diffúz légszennyező forrással
(4)71 A (2) és (3) bekezdés szerinti levegőtisztaság-védelmi hatósági ügyekben a másodfokú hatósági jogkört a környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal gyakorolja.
(5)72 Az Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség jár el első fokon az átmeneti nemzeti tervben foglalt, a tüzelőberendezés legnagyobb megengedett kibocsátási mennyiségének meghatározásával kapcsolatos levegőtisztaság-védelmi hatósági ügyben.
(2)73 A légszennyező forrás üzemeltetőjének kérelme alapján, ha a kérelmező méréssel igazolja, hogy a levegővédelmi követelmények a légszennyező forrás közvetlen hatásterületén legalább egy éven keresztül folyamatosan teljesültek, és – figyelembe véve az alkalmazott technológiát – a jövőben is várhatóan teljesülnek, a környezetvédelmi hatáskörében eljáró megyei kormányhivatal a kijelölt védelmi övezetet megszünteti, és a védelmi övezet ingatlan nyilvántartásból való törléséhez hozzájárulását megadja.
38/A. §74 (1) A rendelet hatálybalépését megelőzően engedélyezett, a bűz kibocsátással járó környezeti hatásvizsgálat köteles vagy egységes környezethasználati engedély köteles tevékenységek, illetve létesítmények esetében a bűzterhelőnek védelmi övezetet nem kell kialakítania.
(4)75 A környezetvédelemért felelős miniszter a (3) bekezdés szerint jóváhagyott légszennyezettségi határértékektől való eltérést a környezetvédelemért felelős miniszter által vezetett minisztérium honlapján közzéteszi.
43. §76 (1) Ez a rendelet
a)–b)77
b)–c)79
1. melléklet a 306/2010. (XII. 23.) Korm. rendelethez80
12.12. a villamos energiáról szóló törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról, a földgázellátásról szóló törvény rendelkezéseinek végrehajtásáról, a távhőszolgáltatásról szóló törvény végrehajtásáról és az épületek energetikai jellemzőinek tanúsításáról szóló kormányrendeletek.
3. melléklet a 306/2010. (XII. 23.) Korm. rendelethez81
4. melléklet a 306/2010. (XII. 23.) Korm. rendelethez82
13.83 a hatásterület lehatárolása, előzetes vizsgálati eljárás, környezeti hatásvizsgálati eljárás, EKHE-eljárás, környezetvédelmi felülvizsgálati eljárás, hulladékégetés esetén az érvényes szabvány szerinti vagy azzal egyenértékű számítással, egyéb esetben egyszerűsített számítással,
15.84 a dokumentációt elkészítő szakértő engedélyének a száma.
7. melléklet a 306/2010. (XII. 23.) Korm. rendelethez85
8. melléklet a 306/2010. (XII. 23.) Korm. rendelethez86
b)–c)87
9. melléklet a 306/2010. (XII. 23.) Korm. rendelethez91
1 A 2. § 3. pontja a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 1. §-ával megállapított szöveg.
3 A 2. § 12a. pontját a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 3. §-a iktatta be.
4 A 2. § 13. pontja a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 4. §-ával megállapított szöveg.
5 A 2. § 14. pontja a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 5. §-ával megállapított szöveg.
6 A 2. § 21. pontja a 322/2011. (XII. 27.) Korm. rendelet 14. § a) pontja szerint módosított szöveg.
7 A 2. § 24. pontja a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 6. §-ával megállapított szöveg.
8 A 2. § 31. pontja a 322/2011. (XII. 27.) Korm. rendelet 14. § a) pontja szerint módosított szöveg.
9 A 2. § 46. pontját a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 7. §-a iktatta be.
10 A 2. § 47. pontját a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 7. §-a iktatta be.
11 A 4. § a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 8. §-ával megállapított szöveg.
12 Az 5. § (2) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 9. §-ával megállapított szöveg.
13 Az 5. § (3) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 10. §-ával megállapított szöveg.
14 Az 5. § (4) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés a) pontja szerint módosított szöveg.
15 Az 5. § (5) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 11. §-ával megállapított szöveg.
16 A 7. § (1) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 12. §-ával megállapított szöveg.
17 A 7. § (1a) bekezdését a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 12. §-a iktatta be.
18 A 9. § (1) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 13. §-ával megállapított szöveg.
19 A 9. § (1a) bekezdését a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 14. §-a iktatta be.
20 A 9. § (1b) bekezdését a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 14. §-a iktatta be.
21 A 9. § (2) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 15. §-ával megállapított szöveg.
22 A 9. § (2a) bekezdését a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 16. §-a iktatta be.
23 A 9. § (6) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 17. §-ával megállapított szöveg.
24 A 10. § (1) bekezdése a 322/2011. (XII. 27.) Korm. rendelet 14. § b) pontja szerint módosított szöveg.
25 A 14. § (1) bekezdése a 118/2015. (V. 13.) Korm. rendelet 3. §-ával megállapított szöveg.
26 A 14. § (4) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés c) pontja, a 118/2015. (V. 13.) Korm. rendelet 3. §-a szerint módosított szöveg.
27 A 15. § (3) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
28 A 16. § (1) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
29 A 16. § (2) bekezdés c) pontja a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
30 A 16. § (3) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
31 A 16. § (4) bekezdése a 221/2014. (IX. 4.) Korm. rendelet 508. § a) pontja, a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
32 A 17. § a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
33 A 18. § (1) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés d) pontja szerint módosított szöveg.
34 A 20. § (4) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés e) pontja szerint módosított szöveg.
35 A 22. § (1) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 18. §-ával megállapított szöveg.
36 A 22. § (2) bekezdés nyitó szövegrésze a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
37 A 22. § (2) bekezdés b) pontja a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 19. §-ával megállapított szöveg.
38 A 22. § (3) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
39 A 22. § (3a) bekezdését a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 20. §-a iktatta be.
40 A 22. § (4) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 21. §-ával megállapított szöveg.
41 A 22. § (5) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
42 A 22. § (6) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
43 A 23. § (1) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 22. §-ával megállapított szöveg.
44 A 23. § (3) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
45 A 23. § (4) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
46 A 23. § (6) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) és g) pontja szerint módosított szöveg.
47 A 24. § (1) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja, a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 30. §-a szerint módosított szöveg.
48 A 25. § (1) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 23. §-ával megállapított szöveg.
49 A 25. § (3) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 24. §-ával megállapított szöveg.
50 A 26. § (3) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
51 A 26. § (4) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 25. §-ával megállapított szöveg.
52 A 26. § (5) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 25. §-ával megállapított szöveg.
53 A 26. § (6) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 25. §-ával megállapított szöveg.
54 A 26. § (7) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 25. §-ával megállapított szöveg.
55 A 31. § (1) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
56 A 31. § (2) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
57 A 31. § (3) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
58 A 31. § (4) bekezdése a 310/2014. (XII. 11.) Korm. rendelet 11. § (1) bekezdésével megállapított, a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
59 A 32. § a 310/2014. (XII. 11.) Korm. rendelet 11. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
60 A 33. § (2) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 31. §-a szerint módosított szöveg.
61 A 33. § (3) bekezdése a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 32. §-a szerint módosított szöveg.
62 A 34. § (5) bekezdését a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 39. §-a hatályon kívül helyezte.
63 A 35. § (1) bekezdés c) pontja a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 33. §-a szerint módosított szöveg.
64 A 35. § (2) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
65 A 35. § (3) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
66 A 36. § (1) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja, a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 34. §-a szerint módosított szöveg.
67 A 36. § (2) bekezdése a 174/2012. (VII. 26.) Korm. rendelet 76. §-ával megállapított, nyitó szövegrésze a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 35. §-a szerint módosított szöveg.
68 A 36. § (2) bekezdés b) pontja a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 36. §-a szerint módosított szöveg.
69 A 36. § (2) bekezdés d) pontja a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 37. §-a szerint módosított szöveg.
70 A 36. § (2) bekezdés e) pontja a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 38. §-a szerint módosított szöveg.
71 A 36. § (4) bekezdését a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (1) bekezdése iktatta be.
72 A 36. § (5) bekezdését a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 26. §-a iktatta be.
73 A 38. § (2) bekezdése a 70/2015. (III. 30.) Korm. rendelet 159. § (2) bekezdés b) pontja szerint módosított szöveg.
74 A 38/A. §-t a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 27. §-a iktatta be.
75 A 41. § (4) bekezdése a 221/2014. (IX. 4.) Korm. rendelet 508. § b) pontja szerint módosított szöveg.
76 A 43. § a 378/2013. (X. 25.) Korm. rendelet 1. §-ával megállapított szöveg.
77 A 43. § (1) bekezdés a)–b) pontját a 378/2013. (X. 25.) Korm. rendelet 5. § (2) bekezdése hatályon kívül helyezte.
78 A 43. § (1) bekezdés c) pontját a 378/2013. (X. 25.) Korm. rendelet 5. § (3) bekezdése hatályon kívül helyezte.
79 A 43. § (2) bekezdés b)–c) pontját a 378/2013. (X. 25.) Korm. rendelet 5. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte.
80 Az 1. melléklet a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 28. §-ával megállapított szöveg.
81 A 3. melléklet a 10/2016. (II. 9.) Korm. rendelet 2. §-a szerint módosított szöveg.
82 A 4. melléklet a 310/2014. (XII. 11.) Korm. rendelet 11. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
83 Az 5. melléklet 13. pontja a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 29. §-ával megállapított szöveg.
84 Az 5. melléklet 15. pontját a 292/2015. (X. 8.) Korm. rendelet 29. §-a iktatta be.
85 A 7. melléklet a 310/2014. (XII. 11.) Korm. rendelet 11. § (4) bekezdésével megállapított szöveg.
86 A 8. melléklet a 378/2013. (X. 25.) Korm. rendelet 2. §-ával megállapított szöveg.
87 A 8. melléklet b)–c) pontját a 378/2013. (X. 25.) Korm. rendelet 5. § (2) bekezdése hatályon kívül helyezte.
88 A 8. melléklet d) pontját a 378/2013. (X. 25.) Korm. rendelet 5. § (3) bekezdése hatályon kívül helyezte.
89 A 8. melléklet g) pontját a 378/2013. (X. 25.) Korm. rendelet 5. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte.
90 A 8. melléklet i) pontját a 378/2013. (X. 25.) Korm. rendelet 5. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte.
91 A 9. melléklet a 310/2014. (XII. 11.) Korm. rendelet 11. § (5) bekezdése szerint módosított szöveg.