text:
NAIH nyilvántartási szám: JELENTÉSE. az AJB-6010/2014. számú ügyben, az oktatási elkülönülésre vonatkozó szabályokról - PDF Ingyenes letöltés
NAIH nyilvántartási szám: JELENTÉSE. az AJB-6010/2014. számú ügyben, az oktatási elkülönülésre vonatkozó szabályokról
Download "NAIH nyilvántartási szám: 40689 JELENTÉSE. az AJB-6010/2014. számú ügyben, az oktatási elkülönülésre vonatkozó szabályokról"
1 ALAPVETŐ JOGOK BIZTOSÁNAK HIVATALA AZ ENSZ NEMZETI EMBERI JOGI INTÉZMÉNYE NAIH nyilvántartási szám: Az alapvető jogok biztosa és a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak védelmét ellátó biztoshelyettes JELENTÉSE az AJB-6010/2014. számú ügyben, az oktatási elkülönülésre vonatkozó szabályokról Előadó: dr. Tóth László dr. Fórika László Érintett szerv: Emberi Erőforrások Minisztériuma 2015.
2 Az alapvető jogok biztosa és a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak védelmét ellátó biztoshelyettes Jelentése az AJB-6010/2014. számú ügyben, az oktatási elkülönülésre vonatkozó szabályokról 1. Az eljárás megindítása A Kormány november 8-án fogadta el a T/2085. számú, a nemzeti köznevelésről szóló évi LXXIX. törvény módosításáról szóló törvényjavaslatot, amelynek 27. (5) bekezdésének z) pontja lehetőséget biztosít arra, hogy a nemzetiségi és a vallási, világnézeti tekintetben elkötelezett iskolai nevelés-oktatás szervezése esetében az elkülönítés tilalma alóli kivételek érvényesülésének sajátos feltételeit a Kormány rendeletben állapítsa meg. A törvényjavaslat ismeretében több civil szervezet az oktatási szegregáció (felzárkózási célra hivatkozó) jogszerűvé tételétől tartva a sajtóhoz fordult, illetve december 8-án kelt közös indítványában kérte az alapvető jogok biztosát, hogy szólaljon fel a parlamentben a törvényjavaslat elfogadása ellen, a javaslat törvénybe iktatása esetén pedig kérje a rendelkezés utólagos normakontroll keretében való felülvizsgálatát az Alkotmánybíróságnál december 12-én a nemzetiségek jogainak védelméért felelős biztoshelyettes az emberi jogok világnapjára is tekintettel sajtóközleményt adott ki 1, amelyben határozottan és következetesen kiállt a társadalmi befogadás mellett. A biztoshelyettes közleményében kifejtette, hogy álláspontja szerint az integráció alapvető színterei a nevelési és oktatási intézmények, amelyek az együttműködés és kölcsönös megértés első szervezett fórumai. Fenti előzményeket követően az Országgyűlés december 16-i ülésnapján elfogadta a nemzeti köznevelésről szóló évi CXC. törvény módosításáról szóló évi CV. törvényt, amely szerint a kivételeket lehetővé tevő, a későbbiekben megszülető kormányrendeletet a jogellenes elkülönítés tilalmára különös tekintettel kell majd megalkotni. Az Európai Bizottság legújabb Magyarországról szóló országjelentésének 2 a hazai oktatást elemző részében kiemeli, hogy a magyar oktatási rendszer egyik legnagyobb, mindmáig megoldatlan kihívása a roma többségű iskolák vagy osztályok megléte és a minőségi befogadó oktatás hiánya. A jelentés szerint a helyzet megoldására a kormányzat tett ugyan lépéseket, de hiányzik egy átfogó és hatékony stratégia a roma tanulók elkülönített oktatásának felszámolására. Az anyag megemlíti, hogy az érintettek attól tartanak, hogy a köznevelési törvény módosítása csak mélyíti a meglévő problémát, konzerválja, illetve kiterjeszti a jogellenes elkülönítés gyakorlatát az oktatási rendszeren belül Country Report Hungary 2015 Including an In-Depth Review on the prevention and correction of macroeconomic imbalances
3 A törvénymódosítás megszületését övező, illetve a jogellenes elkülönítés tilalmának értelmezésével összefüggő társadalmi vita és a beérkezett beadvány együttesen tették indokolttá az ombudsmani vizsgálat megindítását. A vizsgálat célja, hogy alapjogi elemzéssel feltárja az említett kormányrendelet mozgásterét, s ezzel megelőzhető legyen egy esetlegesen az alapjogi visszásság bekövetkezésének veszélyével is járó jogszabályi környezet kialakítása. 2. Az érintett alapvető jogok és elvek A nemzetiségek a magyar politikai közösségen belüli, állami védelmet és támogatást élvező kulturális és politikai közösségek: A velünk élő nemzetiségek a magyar politikai közösség részei és államalkotó tényezők. Vállaljuk, hogy [ ] a magyarországi nemzetiségek nyelvét és kultúráját [ ] ápoljuk és megóvjuk. [Alaptörvény, Nemzeti hitvallás] A Magyarországon élő nemzetiségek államalkotó tényezők. [Alaptörvény XXIX. cikk (1) bekezdés első mondat]; az alapvető jogok korlátozására csak a szükségesség/arányosság figyelembevételével kerülhet sor: Az alapvető jogokra és kötelezettségekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg. Alapvető jog más alapvető jog érvényesülése vagy valamely alkotmányos érték védelme érdekében, a feltétlenül szükséges mértékben, az elérni kívánt céllal arányosan, az alapvető jog lényeges tartalmának tiszteletben tartásával korlátozható. [Alaptörvény I. cikk (3) bekezdés]; az egyenlő bánásmód követelménye és az esélyegyenlőség elve: A törvény előtt mindenki egyenlő. Minden ember jogképes. Magyarország az alapvető jogokat mindenkinek bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, fogyatékosság, nyelv, vallás, politikai, vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül biztosítja. [Alaptörvény XV. cikk (1) és (2) bekezdés]; a tanulás szabadsága: Magyarország biztosítja [ ] - a lehető legmagasabb szintű tudás megszerzése érdekében - a tanulás [ ] szabadságát. [Alaptörvény X. cikk (1) bekezdés]. 3. Az alkalmazott jogszabályok A nemzetiségek jogairól szóló évi CLXXIX. törvény (Njt.); a nemzeti és etnikai kisebbségek jogairól szóló évi LXXVII. törvény (Nektv.) Az egyenlő bánásmódról és az esélyegyenlőség előmozdításáról szóló évi CXXV. törvény (Ebktv.) A nemzeti köznevelésről szóló CXC. törvény (Nkt.); a nemzeti köznevelésről szóló évi CXC. törvény módosításáról szóló törvény A nemzetiség óvodai nevelésének irányelve és a nemzetiség iskolai oktatásának irányelve kiadásáról szóló 17/2013. (III.1.) EMMI rendelet (új nemzetiségi köznevelési irányelv); a nemzetiség óvodai nevelésének irányelve és a nemzetiség iskolai oktatásának irányelve kiadásáról szóló 32/1997. (XI. 5.) MKM rendelet (régi nemzetiségi oktatási irányelv) Az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról szóló évi CXII. törvény (Infotv.) Az oktatásban alkalmazott megkülönböztetés elleni küzdelemről szóló egyezmény kihirdetéséről szóló évi 11. törvényerejű rendelet 2
4 A faji megkülönböztetés valamennyi formájának kiküszöböléséről New Yorkban december 21-én elfogadott nemzetközi egyezmény kihirdetéséről szóló évi 8. törvényerejű rendelet Az Egyesült Nemzetek Közgyűlése XXI. ülésszakán, december 16-án elfogadott Gazdasági, Szociális és Kulturális Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya kihirdetéséről szóló évi 9. törvényerejű rendelet Az Egyesült Nemzetek Közgyűlése XXI. ülésszakán, december 16-án elfogadott Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya kihirdetéséről szóló évi 8. törvényerejű rendelet A gyermek jogairól szóló, New Yorkban, november 20-án kelt egyezmény kihirdetéséről szóló évi LXIV. törvény A nőkkel szembeni megkülönböztetés minden formájának felszámolásáról december 18-án New Yorkban elfogadott egyezmény kihirdetéséről szóló évi 10. törvényerejű rendelet Az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló, Rómában, november 4-én kelt Egyezmény és az ahhoz tartozó nyolc kiegészítő jegyzőkönyv kihirdetéséről szóló évi XXXI. törvény Az Európai Szociális Karta kihirdetéséről szóló1999. évi C. törvény Az Európa Tanács Nemzeti Kisebbségek Védelméről szóló, Strasbourgban, február 1-jén kelt Keretegyezményének kihirdetéséről szóló évi XXXIV. törvény 4. Nemzetközi egyezmények, az Európa Tanács és az Európai Unió irányadó dokumentumai és a strasbourgi bíróság gyakorlata 4.a. Nemzetközi jogi környezet Az 1960-as, UNESCO oktatásban alkalmazott megkülönböztetés elleni küzdelemről szóló egyezmény (CADE) azon emberi jogi dokumentumok egyike, amely kifejezetten nevesíti és tilalmazza az oktatási szegregációt. 3 A hátrányos megkülönböztetés meghatározása körében az UNESCO Egyezmény 1. cikke kimondja, hogy a megkülönböztetés kifejezés alatt értendő a fajon, bőrszínen, nemen, nyelven, valláson, politikai vagy bármilyen egyéb véleményen, nemzetiségi vagy társadalmi származáson, vagyoni helyzeten vagy születésen alapuló minden olyan különbségtétel, kizárás, korlátozás, vagy kedvezés, amelynek célja vagy következménye az oktatás terén való egyenlő elbánás megszüntetése vagy akadályozása, nevezetesen [...]; (c) bizonyos személyek vagy csoportok részére külön oktatási rendszerek vagy intézetek létesítése vagy fenntartása, a jelen egyezmény 2. cikkében foglalt rendelkezések fenntartásával, vagy (d) valamely személynek vagy csoportnak az emberi méltósággal össze nem egyeztethető helyzetbe való juttatása. A faji megkülönböztetés valamennyi formájának kiküszöböléséről szóló egyezmény 4 (ICERD) 1. cikke értelmében faji megkülönböztetés minden olyan különbségtételt, kizárást, megszorítást vagy előnyben részesítést jelent, amelynek alapja a faj, a szín, a leszármazás, a nemzetiségi vagy etnikai származás, és amelynek célja vagy eredménye politikai, gazdasági, társadalmi, kulturális téren vagy a közélet bármely más terén az emberi jogok és alapvető 3 UNESCO Egyezmény az Oktatásban Alkalmazott Megkülönböztetéssel Szembeni Küzdelemről, 13. cikk, elérhető: 4 Egyezmény a Faji Megkülönböztetés minden Formájának Felszámolásáról, elérhető: 3
5 szabadságjogok elismerésének, egyenrangú élvezetének vagy gyakorlásának megsemmisítése vagy csorbítása. Az ICERD 3. cikke szerint A részes államok különösen elítélik a faji elkülönítést és az apartheidet és vállalják, hogy a joghatóságuk alá tartozó területeken minden ilyen természetű gyakorlatot megakadályoznak, eltiltanak és megszüntetnek. Az ENSZ Faji Megkülönböztetés Kiküszöbölésének Bizottsága XIX. számú ajánlásában 5 a faji megkülönböztetéssel kapcsolatban világosan utal a szegregációra, amely mind szándékosan, mind mulasztással elkövethető állami vagy magánszemélyek által egyszerre több tulajdonság alapján is, mint amilyen a faj, bőrszín, etnikai hovatartozás vagy vagyoni helyzet. A Bizottság ezért figyelembe veszi, hogy míg néhány országban a kormányzati politika vezetett teljes vagy részleges faji megkülönböztetéshez, addig a szegregáció a magánszemélyek nem szándékolt cselekményeinek mellékterméke is lehet. Számos városban a lakhatási mintákat befolyásolják a különböző csoportok közötti vagyoni különbségek, amelyek összefügghetnek fajjal, bőrszínnel, leszármazással és nemzeti vagy etnikai származással, ebből következően a lakosok stigmák áldozatai, és olyan megkülönböztetés áldozatai, amely a faji hovatartozáson túl más fajta tulajdonságon is alapul. A Bizottság ezért megerősíti, hogy a faji alapú szegregáció szándékos és közvetlen közreműködés nélkül is elkövethető az állami szervek részéről. Felhívja ezért a részes államokat, hogy monitorozzanak minden olyan trendet, amely faji megkülönböztetéshez vezethet, hogy azon dolgozzanak, hogy minden negatív következményt megszüntessenek, és hogy ezeket az intézkedéseket ismertessék periodikus jelentéseikben. 6 Az ENSZ Faji Megkülönböztetés Kiküszöbölésének Bizottsága a XXVII. számú, romák diszkriminációjával kapcsolatos általános ajánlásában 7 sürgeti az államokat, hogy: előzzék meg és akadályozzák meg - amennyire csak lehetséges - a roma tanulók szegregációját, és emellett tegyék lehetővé a kétnyelvű, vagy anyanyelvi oktatásukat, és ennek érdekében törekedjenek arra, hogy javuljon az oktatás minősége minden iskolában és a kisebbségi csoportok iskolai teljesítménye, alkalmazzák a roma közösség tagjait iskolai dolgozóként és mozdítsák elő az interkulturális oktatást. Az Európa Tanács számos ajánlásában megtalálható a roma gyerekek iskolai szegregációja és e jelenséggel való fellépés szükségessége. A Miniszterek Bizottsága R(2000) 4. számú ajánlásában 8 megjegyzi, hogy a romák által az iskoláztatásban elszenvedett problémák nagyrészt a múltban kialakított, hosszú ideje alkalmazott oktatáspolitikák eredménye, amelyek vagy asszimilációjukhoz, vagy a roma tanulók iskolai elkülönítéséhez vezettek azon az alapon, hogy e tanulók szociálisan és kulturálisan hátrányos helyzetűek. Az oktatással kapcsolatban a Bizottság hozzátette, hogy a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy ne alakítsanak ki a romák számára külön tananyagot, amely külön osztályok kialakításához vezethet. A Miniszterek Bizottság a (2009) 4. sz. ajánlásában 9 elítéli az iskolai de facto szegregációt is. A Bizottság szerint a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a szegregációt az oktatásban faji és etnikai alapon tilalmazó jogszabályok vannak érvényben, hatékony, arányos és visszatartó erejű jogkövetkezmények mellett, és hogy e jogszabály hatékonyan alkalmazásra is kerüljenek. A dokumentum szerint a hatóságoknak 5 Az ENSZ Faji megkülönböztetés elleni bizottságának (CERD) XIX. sz. általános ajánlása, 3. cikk, elérhető: 6 CERD XIX. sz. általános ajánlása, 3. és 4. cikk 7 CERD XXVII. általános ajánlása a romák diszkriminációjáról, 3. szakasz, Az oktatás területét érintő intézkedések, 18. cikk, elérhető: 8 Miniszterek Bizottsága, R(2000)4. sz. ajánlás A roma/cigány gyermekek oktatásáról Európában, elfogadva február 3-án, elérhető: 9 Miniszterek Bizottsága, R(2009)4. sz. ajánlás A romák és travellerek oktatásáról Európában, elfogadva június17-én, elérhető: 4
6 deszegregációs intézkedéseket kell foganatosítaniuk ott, ahol a roma és traveller gyermekek de facto szegregációja faji vagy etnikai alapon történik. Az Európai Tanács Rasszizmus és Intolerancia elleni Bizottsága (ECRI) 7. számú általános politikai ajánlásában 10 a szegregációt tilalmazó jogszabályokért száll síkba és felvázolja a szegregáció definícióját. ECRI szerint szegregáció a természetes vagy jogi személy azon cselekménye, amellyel objektív és ésszerű ok nélkül személyek egy csoportját a felsorolt tulajdonságok valamelyike alapján elkülönít. Ez alapján az önkéntes elkülönülés nem eredményez szegregációt. Az ECRI 11 egy ezt követő, a cigány-ellenesség és a romákkal szembeni diszkrimináció leküzdéséről szóló ajánlásában felhívja a tagállamokat, hogy azonnali jogi és politikai intézkedéseket tegyenek ahhoz, hogy véget vessenek a roma gyerekek iskolai szegregációjának, hogy integrálják őket azokba az iskolákba, ahová a többségi gyerekek járnak; és hogy szüntessék meg a roma gyerekek túl nagy arányú speciális iskolába helyezését, biztosítva, hogy a nem értelmi sérült roma gyerekeket nem helyezik ilyen intézménybe, és azokat, akiket már ilyen iskolába tettek, azonnal áthelyezik normál tantervű iskolákba ben az Európai Bizottság közleményt adott ki, amelyben szorgalmazta a roma integrációt célzó nemzeti stratégiák elfogadását, konkrét politikai és egyéb intézkedések meghatározásával. 13 Az Európai Tanács december 9-én ajánlásokat fogalmazott meg a hatékony roma integrációs intézkedésekkel kapcsolatban. 14 Az Európai Bizottság 2013-as, roma stratégiákat értékelő jelentése 15 elsősorban az egyes tagállamok strukturális feltételeit vizsgálta, míg a 2014-es jelentés már valamennyi kulcsfontosságú terület tekintetében elemezte a megtett intézkedéseket. 16 Az Európai Bizottság a Nemzeti roma integrációs stratégiák európai keretprogramjában említést tesz sok más egyéb probléma mellett arról is, hogy néhány tagállamban a roma gyerekek csak korlátozott számban fejezik be az általános iskolát, és a roma gyerekek felülreprezentáltak a speciális oktatásban és a szegregált iskolákban 17. A Bizottság felhívta a tagállamokat, hogy biztosítsák minden roma gyermek minőségi oktatáshoz való hozzáférését, és hogy ne legyenek diszkrimináció vagy szegregáció áldozatai. Minimum, hogy a tagállamok biztosítsák az általános iskola elvégzését. Ki kell szélesíteniük a kora-gyermekkori oktatáshoz való hozzáférési lehetőségeket, és csökkenteniük kell az Európai 2020 stratégia szerint a korai iskolaelhagyást a középfokú oktatásban is. Mindezeken túl, az Európai Unió Tanácsa is javaslatokat fogalmazott meg a hatékony roma integrációs intézkedésekkel összefüggésben 18 mind az oktatás, mind a diszkriminációval szembeni fellépés terén, sürgetve a tagállamokat, hogy érvényesítsék az egyenlő bánásmód 10 ECRI 7. sz. általános ajánlása a rasszizmus és a faji diszkriminációval szembeni jogszabályokról, december 13. elérhető: 11 ECRI 13. sz. általános ajánlása a cigányellenesség és a romákkal szembeni diszkrimináció leküzdéséről, június 24., elérhető: RPG%2013%20- %20A4.pdf 12 Ugyanott 4. pont d. és f. cikk 13 Az Európai Bizottság közleménye: A nemzeti romaintegrációs stratégiák uniós keretrendszere ig, elérhető: -ig.pdf 14 Tanácsi ajánlás a tagállamok hatékony roma integrációs intézkedéseiről, 2013/C 378/01, elérhető: 15 Elérhető: 16 Jelentés, elérhető: 17 Az Európai Bizottság közleménye: A nemzeti roma integrációs stratégiák uniós keretrendszere 2020-ig 18 Tanácsi ajánlás a tagállamok hatékony roma integrációs intézkedéseiről, 2013/C 378/01 5
7 követelményét és biztosítsák a roma fiúk és lányok hozzáférését a minőségi és normál tantervű oktatáshoz, valamint hogy tegyenek intézkedéseket azért, hogy a roma diákok legalább is tankötelezettségüknek eleget tegyenek. E cél eléréséhez szükséges intézkedések körébe tartozóan: (a) szüntessenek meg mindenféle iskolai szegregációt; (b) szüntessék meg a roma tanulók indokolatlan speciális oktatásba helyezését; (c) tegyék hozzáférhetőbbé a koragyermekkori oktatást és gondoskodást, s szükség esetén nyújtsanak ehhez célzott támogatást. Hasonlóan (d) legyenek figyelemmel az egyéni tanulói szükségletekre is a szülőkkel való szoros együttműködés mellett; (e) alkalmazzanak inkluzív és személyre szabott oktatási és tanulási módszereket, beleértve a tanulási nehézséggel küzdő tanulók támogatását az analfabetizmus leküzdésére, és népszerűsítsék a tanórán kívüli foglalkozások szervezését; (f) szorgalmazzák a szülők részvételének növelését és javítsanak a tanárok oktatásán, ahol ez szükséges; (g) ösztönözzék a romák középfokú és felsőfokú oktatásban való részvételét és annak elvégzését Az Európai Unió Tanácsa továbbá szorgalmazza, hogy a tagállamok folytassák a 2000/43/ET irányelv végrehajtását, mind regionális, mind helyi szinten hajtsanak végre a romák szegregációjának megszüntetésére irányuló intézkedéseket. A szegregáció elleni küzdelemre irányuló szakpolitikákat és intézkedéseket a helyi köztisztviselőknek és a civil társadalom képviselőinek, valamint maguknak a romáknak szánt, megfelelő többek között az emberi jogok védelmével kapcsolatos képzési és tájékoztatási programoknak kell kísérniük. Az oktatáshoz való jog egy nemzetközileg elismert jog. Az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatától kezdve számos más emberi jogi standardokat lefektető nemzetközi dokumentumban - egyezményekben, nyilatkozatokban, ajánlásokban, keretprogramokban és akciótervekben - érvényre juttatott jog. A nemzetközi emberi jogi egyezmények tartalmazzák az oktatáshoz való jogból fakadó jogi kötelezettségeket és céljuk a fenti dokumentumokéhoz hasonló: annak előmozdítása, hogy minden ember oktatáshoz való joga kirekesztés és diszkrimináció mentesen érvényesülhessen. 19 Az oktatáshoz való jog teljes érvényesülésének előfeltétele a közoktatási intézményekhez való diszkrimináció-mentes hozzáférés. Az oktatáshoz való jog sérelmét eredményezi például az, ha bizonyos etnikumú személyeket, vagy nyelvi, vallási csoportokat korlátoznak a létező közoktatási intézményekhez való hozzáférésben, miként ez a roma gyermekek esetében is történik számos európai országban. 20 Az iskolai szegregációval szembeni fellépés szempontjából fontos források: - Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozata 21 : 26. cikk Gazdasági, Szociális és Kulturális Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya 22 : 2. cikk (2); 3. cikk; 13 & 14. cikkek Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya 23 : 26. cikk A Gyermek Jogairól szóló Egyezmény 24 : 2; 28 & 29. cikkek Egyezmény a Nőkkel Szembeni Megkülönböztetés Felszámolásáról 25 : 10. cikk - Egyezmény a Faji Megkülönböztetés Minden Formájának Felszámolásáról: 1; 2 & 5. cikkek - UNESCO Egyezmény az Oktatásban Alkalmazott Megkülönböztetéssel Szembeni Küzdelemről:1; 3 & 4. cikkek 19 UNESCO Egyezmény az Oktatásban Alkalmazott Megkülönböztetéssel Szembeni Küzdelemről, 13. cikk 20 DH és társai kontra Cseh Köztársaság, Kérelem sz. App. No /00., Nagykamara, A/RES/217/A (III) UNTS UNTS UNTS UNTS 13 6
8 Emberi Jogok Európai Egyezménye 26 (EJEB): I. sz. Kiegészítő Jegyzőkönyv, 2. cikk Európai Szociális Charta 27 : 10. cikk Európa Tanács Nemzeti Kisebbségek Védelméről Szóló Keretegyezménye 28 : 12 & 14. cikkek Az Európai Unió Alapjogi Chartája 29 : 14. cikk. 4.b. Az EJEB vonatkozó gyakorlata 30 Az Emberi Jogok Európai Egyezményének 1. számú kiegészítő jegyzőkönyvének 2. cikke a következőről rendelkezik: Senkitől sem szabad megtagadni az oktatáshoz való jogot. Az állam az oktatás és tanítás terén vállalt feladatkörök gyakorlása során köteles tiszteletben tartani a szülők vallási és világnézeti meggyőződésével összhangban lévő oktatáshoz és tanításhoz való jogot. Az ún. belga nyelvi ügyben az EJEB kimondta, hogy az 1. sz. Kiegészítő jegyzőkönyv 2. cikkének első mondata, hogy egy meghatározott időben létező oktatási intézményekhez való hozzáférést biztosítja, amely csak egy része az oktatáshoz való jognak. Ahhoz, hogy az oktatáshoz való jog hatékonyan érvényesülhessen, az is szükséges többek között, hogy e jog kedvezményezettje hasznosítani is tudja a megszerzett oktatást, és a részes államok érvényben lévő szabályainak megfelelően valamilyen formában hivatalos elismerést kapjon elvégzett tanulmánya. 31 A bíróság kimondta továbbá, hogy a 2. cikkben biztosított oktatáshoz való jog természetéből adódóan a részes államok szabályozását kívánja meg, amely helyszíntől és időtől függően különbözhet az adott közösség és a személyek szükségletei és forrásai szerint. Magától értetetődően ez a szabályozás soha sem érheti az oktatáshoz való jog lényegi tartalmát, miként az Egyezményben foglalt más jogokkal sem ütközhet. 32 Az EJEB gyakorlata szerint az 1. sz. kiegészítő jegyzőkönyv 2. cikkében szereplő tiszteletben tartani többet jelent a puszta elismerésnél vagy figyelembe vételnél, az elsősorban negatív kötelezettségen túl az magában foglalja a részes államok pozitív kötelezettségét is. 33 Az EJEB gyakorlata szerint diszkrimináció akkor történik, amikor valakit objektív és ésszerű ok nélkül megkülönböztető bánásmódban részesítenek vele hasonló helyzetben lévő személyekhez képest 34, vagy amikor a részes államok a lényegesen különböző helyzetben lévő személyeket nem e különbségeikre tekintettel, különbözőképpen kezelik 35 Az EJEB szerint a 26 ETS No ETS No ETS No Közzétéve az Európai Közösségek hivatalos lapjában, december 18. (2000/C 364/01). 30 Lásd bővebben: Kézikönyv a magyarországi iskolai szegregáció dokumentálásához és monitorozásához (DARE-Net projekt: A szegregáció felszámolása és fellépés a romákért az oktatási hálózatban, 2014) A projektet a Romani CRISS, a Harvardi Egyetem FXB Center for Health and Human Rights, az ANTIGONE, az Európai Roma Jogok Központja, a Life Together és az Integro Association Bulgaria szervezetekkel közösen alakította ki és valósította meg az Európai Bizottság támogatásával az EACEA - Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Ügynökség "Egész életen át tartó tanulás" programja keretében. 31 A belga nyelvi ügy, Kérelem sz /62, július 23.; Kjeldsen, Busk Madsen és Pedersen kontra Dánia, Kérelem sz. 5926/72, december 7., 52; Leyla Şahin kontra Törökország, Kérelem sz /98, Ugyanott Campbell és Cosans kontra az Egyesült Királyság, Kérelem sz: 7511/76, február Willis kontra Egyesült Királyság, Kérelem sz /97, 48, Okpisz kontra Németország, Kérelem sz /00, Lásd: Thlimmenos kontra Görögország, Kérelem sz /97, 44; belga nyelvi ügy, 10. 7
9 jelenlegi demokratikus társadalmakban, amelyek a pluralizmusra és a különböző kultúrák tiszteletben tartására épültek, nem létezik olyan, egy személy etnikai hovatartozásán alapuló különbségtételének objektív alapokon nyugvó oka, amely e különbségtételt igazolná. 36 Az EJEB gyakorlata szerint még az olyan általános szakpolitika vagy intézkedés is lehet diszkriminatív, amelye egy bizonyos csoportot aránytalan mértékben hoz hátrányos helyzetbe, akkor is, ha az intézkedés célcsoportja nem kifejezetten az adott csoport, és miként az Európai Unió jogában, nevezetesen a Faji Egyenlőségi Irányelvben ez közvetett hátrányos megkülönböztetésnek minősülhet, amelyhez nem szükséges a diszkriminációra irányuló szándék sem. 37 Az EJEB világossá tette azt is, hogy a diszkrimináció abban az esetben is sérti az Egyezményt, ha az egy de facto szituációból következik. 38 Az EJEB bírói gyakorlata értelmében a romák nem csak a diszkriminációval szembeni védelemre jogosultak, de speciális oltalomra van szükségük. 39 E a speciális védelmi igény az európai és a nemzetközi szervezetek és az Európa Tanácsa ajánlásai szerint az oktatás területére is érvényes. 40 A Chapman kontra Egyesült Királyság ügyben az EJEB említést tett arról, hogy az Európa Tanács tagállamai között nemzetközi egyetértés látszik kialakulni a kisebbségek különleges szükségleteinek elismeréséről és biztonságuk, azonosságtudatuk és életvitelük védelméről, mely nem csak kizárólag a kisebbségek érdekeinek védelmére, hanem az egész közösség számára értéket jelentő kulturális sokféleség megőrzésére irányul. 41 Az EJEB gyakorlata szerint a romák sérülékeny helyzete azt jelenti, hogy igényeikre és eltérő életmódjukra külön figyelmet kell fordítani, mind a vonatkozó jogszabálykörnyezetben, mind a konkrét ügyekben hozandó határozatok esetében sérülékeny helyzetben vannak, amely alapján kitüntetett figyelmet kell szentelni szükségleteikre, életmódjukra a jogalkotás és a különböző döntéshozatali eljárások során. 42 Számos olyan ügyben, amelyben a kérelmezők romák voltak, az EJEB figyelembe vette a romák speciális helyzetét, nevezetesen azt a tényt, hogy a romák, saját történelmük következményeként a kisebbségek speciális típusát képezik, hátrányos helyzetük és sérülékenységük okán. A Bíróság kimondta, hogy ebből követezően a romák speciális védelmet igényelnek, s e védelem kiterjed az oktatás területére is. 43 A roma vonatkozású ügyekben a Bíróság kimondta, hogy ha olyan csoportok oktatáshoz való jogáról van szó, amelyek a múltban az oktatás során diszkriminációt szenvedtek és annak hatásai ma is érezhetők, a strukturális problémák pozitív intézkedések alkalmazását teszik szükségessé annak érdekében, többek között azért, hogy a kérelmezők megkapják a támogatást az iskolai tananyag követésében jelentkező nehézségeik leküzdéséhez. Ezek a kötelezettségek kifejezetten szükségesek ott, ahol a közvetlen hátrányos megkülönböztetésüknek konkrét előzményei vannak. Ezért néhány további lépés szükséges ezen problémák kezeléséhez, aktív, rendszerszintű beavatkozás szükséges a releváns szociális szolgáltatók részéről. 44 Néhány esetben a Bíróság megjegyezte azt is, hogy bár voltak erőfeszítések a roma gyerekek magas arányának csökkentésére a speciális oktatásban, tényleges hatást mégsem sikerült kifejteniük. Ebben az esetben a Bíróság figyelembe veszi, 36 Timishev kontra Oroszország, Kérelem sz /00 és 55974/00, DH és társai kontra Csehország Zarb Adami kontra Málta, Kérelem sz /02, Chapman kontra az Egyesült Királyság, Kérelem sz /95; Connors kontra az Egyesült Királyság Kérelem sz / DH és társai kontra Csehország Oršuš és társai kontra Horvátország, Kérelem sz /03, Nagykamara, Chapman kontra Egyesült Királyság DH és társai kontra Csehország, Oršuš és társai kontra Horvátország
10 hogy az államnak sajátos, pozitív (tevőleges) kötelessége, hogy a múltban elkövetett diszkrimináció vagy diszkriminatív gyakorlat továbbfolytatását megelőzze A magyar szabályozás és az irányadó bírósági gyakorlat elvi irányai 5.a. Hazai szabályozási háttér Az irányadó nemzetközi és európai iránymutatásokkal összhangban, illetve a társadalmi viszonyoknak, tapasztalatoknak megfelelően a magyar jog külön elkövetési magatartásként tiltja a jogellenes elkülönítést. Az Ebktv. 10. (2) bekezdése értelmében jogellenes elkülönítésnek minősül az a magatartás, amely a 8. -ban meghatározott tulajdonságai alapján egyes személyeket vagy személyek csoportját másoktól anélkül, hogy azt törvény kifejezetten megengedné elkülönít. A törvény a lakhatásra valamint az oktatásra vonatkozó speciális rendelkezései körében is kitér az elkülönítés kérdésére. A törvény indokolása szerint a jogellenes elkülönítés leggyakrabban az oktatás területén valósul meg. A 27. (3) bekezdése értelmében az egyenlő bánásmód követelményének megsértését jelenti különösen valamely személy vagy csoport a) jogellenes elkülönítése egy oktatási intézményben, illetve az azon belül létrehozott tagozatban, osztályban vagy csoportban, b) olyan nevelésre, oktatásra való korlátozása, olyan nevelési, oktatási rendszer vagy intézmény létesítése, fenntartása, amelynek színvonala nem éri el a kiadott szakmai követelményekben meghatározottakat, illetve nem felel meg a szakmai szabályoknak, és mindezek következtében nem biztosítja a tanulmányok folytatásához, az állami vizsgák letételéhez szükséges, az általában elvárható felkészítés és felkészülés lehetőségét. (4) Az oktatási intézményekben nem működhetnek olyan szakkörök, diákkörök és egyéb tanulói, hallgatói, szülői vagy más szervezetek, amelyek célja más személyek vagy csoportok lejáratása, megbélyegzése vagy kirekesztése. Az Ebktv. 28. értelmében nem sérti az egyenlő bánásmód követelményét, ha az oktatást csak az egyik nembeli tanulók részére szervezik meg, feltéve, hogy az oktatásban való részvétel önkéntes, továbbá emiatt az oktatásban résztvevőket semmilyen hátrány nem éri, továbbá nem sérti az egyenlő bánásmód követelményét, ha a) közoktatási intézményben a szülők kezdeményezésére és önkéntes választása szerint, b) felsőoktatási intézményben a hallgatók önkéntes részvétele alapján olyan vallási vagy más világnézeti meggyőződésen alapuló, továbbá nemzetiségi oktatást szerveznek, amelynek célja vagy tanrendje indokolja elkülönült osztályok vagy csoportok alakítását; feltéve, hogy emiatt az oktatásban résztvevőket semmilyen hátrány nem éri, továbbá ha az oktatás megfelel az állam által jóváhagyott, államilag előírt, illetve államilag támogatott követelményeknek. Elvi jelleggel merülhet fel az a kérdés, hogy az elkülönített oktatás abban az esetben is tilos-e, ha az azonos minőséget képvisel, illetve, hogy mi különbözteti meg a származás alapján való jogszerű elkülönített oktatást az oktatási szegregációtól. Érdemes röviden utalni az amerikai jogfejlődésre e tekintetben. Az Amerikai Egyesült Államok Legfelsőbb Bírósága 1896-ban a Plessy c. Ferguson 46 ügyben kimondta, hogy nem sérül az egyenlő bánásmód elve, ha a feketék és a fehérek lényegében azonos minőségű szolgáltatásban részesülnek, még ha e szolgáltatások elkülönítettek is. A doktrína szerint feketék és fehérek iskolája egyenlő, ha az épület, a tanmenet, a tanárok képesítése, a bizonyítvány és a többi kézzel fogható ( tangible ) tényező azonos minőségű. Ezt az elvet bírálta felül a Legfelsőbb Bíróság Horváth és Kiss kontra Magyarország, Kérelem sz /11,
11 ben, amikor a Brown c. Board of Education 47 ügyben kimondta, hogy a fekete és a fehér gyerekek faji alapon történő elkülönítése az államilag fenntartott iskolákban a fekete gyermekekre nézve az egyenlő bánásmód elvének megszegését jelenti még akkor is, ha a fizikai körülmények és minden kézzel fogható tényező egyenlő. Az Ebktv. szabályai az Alaptörvény II. és XV. cikkének kibontását, részletezését tartalmazzák. E törvény alkalmazásában közvetlen hátrányos megkülönböztetésnek minősül az olyan rendelkezés, amelynek eredményeként egy személy vagy csoport a törvényben felsorolt húsz tulajdonság valamelyikével ténylegesen vagy a diszkrimináló által vélelmezetten rendelkezik, s e tulajdonsága miatt részesül kedvezőtlenebb bánásmódban, mint amelyben más, összehasonlítható helyzetben levő személy vagy csoport részesül, részesült vagy részesülne. Közvetett diszkriminációnak minősül az a közvetlen megkülönböztetésnek nem minősülő, látszólag az egyenlő bánásmód követelményének megfelelő rendelkezés, amely a 8. -ban meghatározott tulajdonságokkal rendelkező egyes személyeket vagy csoportokat más, összehasonlítható helyzetben lévő személyhez vagy csoporthoz képest lényegesen nagyobb arányban hátrányosabb helyzetbe hoz. E fogalom tartalmi eleme, hogy tényleges hátrány álljon fenn az adott rendelkezés következtében meghatározott tulajdonságokkal rendelkező személyek vagy csoportok hátrányára, éspedig lényegesen nagyobb arányban, mint az adott tulajdonsággal nem rendelkező, egyébként összehasonlítható helyzetben levő személyek vagy csoportok vonatkozásában. A közvetlen hátrányos megkülönböztetés eseteiben kivételekkel érvényesíthető 48, a közvetett diszkrimináció körében pedig általánosan érvényesülhet a törvény 7. (2) bekezdésében szereplő kimentés : Ha e törvény eltérően nem rendelkezik, az olyan magatartás, intézkedés, feltétel, mulasztás, utasítás vagy gyakorlat (a továbbiakban együtt: rendelkezés) nem sérti az egyenlő bánásmód követelményét, a) amely a hátrányt szenvedő fél alapvető jogát másik alapvető jog érvényesülése érdekében, elkerülhetetlen esetben korlátozza, feltéve, hogy a korlátozás a cél elérésére alkalmas és azzal arányos, b) amelynek az a) pont hatálya alá nem tartozó esetekben tárgyilagos mérlegelés szerint az adott jogviszonnyal közvetlenül összefüggő, ésszerű indoka van. Az Ebktv. az elkülönítést generálisan tiltja, az oktatási elkülönítést csak szűk körre, pontosan meghatározott esetekben, feltételekkel, indokoltsággal engedi meg, minden más esetet jogellenes elkülönítésnek minősít, 49 amellyel kapcsolatban kimentésnek sincs helye Az Ebktv. nem enged kimentést, ha a közvetlen hátrányos megkülönböztetés az érintett személy vagy csoport a faji hovatartozása, a bőrszíne, a nemzetisége, vagy a nemzetiséghez való tartozása miatt részesül kedvezőtlenebb bánásmódban, mint amelyben más, összehasonlítható helyzetben levő személy vagy csoport részesül, részesült vagy részesülne. Az Ebktv. a kimentés lehetőségét a szegregáció esetkörére sem biztosítja. 49 Ebktv. 27. (3) szerint: Az egyenlő bánásmód követelményének megsértését jelenti különösen valamely személy vagy csoport a) jogellenes elkülönítése egy oktatási intézményben, illetve az azon belül létrehozott tagozatban, osztályban vagy csoportban, b) olyan nevelésre, oktatásra való korlátozása, olyan nevelési, oktatási rendszer vagy intézmény létesítése, fenntartása, amelynek színvonala nem éri el a kiadott szakmai követelményekben meghatározottakat, illetve nem felel meg a szakmai szabályoknak, és mindezek következtében nem biztosítja a tanulmányok folytatásához, az állami vizsgák letételéhez szükséges, az általában elvárható felkészítés és felkészülés lehetőségét. 50 Ebktv. 7. (1) szerint: Az egyenlő bánásmód követelményének megsértését jelenti - különösen a III. fejezetben meghatározottak szerint - a közvetlen hátrányos megkülönböztetés, a közvetett hátrányos megkülönböztetés, a zaklatás, a jogellenes elkülönítés, a megtorlás, valamint az ezekre adott utasítás. (2) Ha e törvény eltérően nem rendelkezik, az olyan magatartás, intézkedés, feltétel, mulasztás, utasítás vagy gyakorlat (a továbbiakban együtt: rendelkezés) nem sérti az egyenlő bánásmód követelményét, a) amely a hátrányt szenvedő fél alapvető jogát másik alapvető jog érvényesülése érdekében, elkerülhetetlen esetben korlátozza, feltéve, hogy 10
12 A kivétel szabályait a törvény 28. -a tartalmazza: 28. (1) Nem sérti az egyenlő bánásmód követelményét, ha az oktatást csak az egyik nembeli tanulók részére szervezik meg, feltéve, hogy az oktatásban való részvétel önkéntes, továbbá emiatt az oktatásban résztvevőket semmilyen hátrány nem éri. (2) Nem sérti az egyenlő bánásmód követelményét, ha a) közoktatási intézményben a szülők kezdeményezésére és önkéntes választása szerint, b) felsőoktatási intézményben a hallgatók önkéntes részvétele alapján olyan vallási vagy más világnézeti meggyőződésen alapuló, továbbá nemzetiségi oktatást szerveznek, amelynek célja vagy tanrendje indokolja elkülönült osztályok vagy csoportok alakítását; feltéve, hogy emiatt az oktatásban résztvevőket semmilyen hátrány nem éri, továbbá ha az oktatás megfelel az állam által jóváhagyott, államilag előírt, illetve államilag támogatott követelményeknek. A 28. (3) bekezdése szerint a 27. (2) bekezdésének a) pontjától a nyelvi vagy kulturális önazonosság megőrzését szolgáló, illetve egyházi vagy nemzetiségi oktatási intézmény tekintetében jogszabály eltérően rendelkezhet. Mivel kivételt szabályozó rendelkezésekről van szó, azokat szűken, az alapszabály érvényesülését a legkevésbé érintő módon kell értelmezni. A jogértelmezés során figyelemmel kell lenni arra is, hogy az Alaptörvény szerint egy jogszabályt elsődlegesen (magából) a jogszabályszövegből levezethető társadalomszabályozási, jogviszonyszabályozási céllal és az Alaptörvénnyel összhangban kell értelmezni. 51 Az Alaptörvény 28. cikke ugyanis axiómaként fogalmazza meg a jogszabályok szabályozási értékelvűségét annak kimondásával, hogy a bíróságok a jogalkalmazás során a jogszabályok szövegét elsősorban azok céljával és az Alaptörvénnyel összhangban értelmezik. Az Alaptörvény és a jogszabályok értelmezésekor azt kell feltételezni, hogy a józan észnek és a közjónak megfelelő, erkölcsös és gazdaságos célt szolgálnak. Ide kapcsolódik, hogy a jogállamiság kapcsán az Alkotmánybíróság a 31/1998. (VI. 25.) AB határozatában rámutatott arra is, hogy a demokratikus jogállamokban így hazánkban is a joggal való visszaélés tilalma nem szorítkozik egyetlen jogágra, hanem e tilalom az egész jogrendszerben érvényre jut, így érvényesül a közjogban is, ahol e tilalom egyaránt irányadó a jogalkotó szervek, a jogalkalmazó szervek, illetőleg az ügyfelek magatartására. A rendeltetésszerű joggyakorlás tehát olyan általános jogelv, amelynek konkrét, egyes esetekre történő törvényi szabályozása nem lehetséges. Mindig adott esetekre tekintve kell vizsgálni, hogy sérül-e a rendeltetésszerű joggyakorlás követelménye vagy sem. Mindezek alapján megvalósíthat jogellenes elkülönítést (szegregációt) a nemzetiségi alapon elkülönüléssel megszervezett oktatás is, ahogy erre az alapvető jogok biztosa és a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak védelmét ellátó biztoshelyettes az AJB- 3894/2012. számú ügyben készült közös jelentése is rámutat. Példa erre, ha nem a szülők önkéntes választásáról van szó, mert pl. a szülők döntése nem minősíthető megfelelő tájékoztatáson alapuló nyilatkozatnak. További eset lehet, ha a nemzetiségi nevelési-oktatási programnak nincs valós tartalma, a speciális program csak papíron létezik ; az elkülönüléssel megvalósított program nemzetiségi-származási szempontból integráltan is hatékonyan megvalósítható lett volna, azaz ha a nemzetiségi program megvalósításának nem elengedhetetlenül szükséges, indokolt feltétele az elkülönülés; ha az elkülönüléssel a korlátozás a cél elérésére alkalmas és azzal arányos, b) amelynek az a) pont hatálya alá nem tartozó esetekben tárgyilagos mérlegelés szerint az adott jogviszonnyal közvetlenül összefüggő, ésszerű indoka van. (3) A 8. b)- e) pontja szerinti tulajdonságon alapuló közvetlen hátrányos megkülönböztetés, valamint jogellenes elkülönítés esetében a (2) bekezdés nem alkalmazható. 51 Az Alaptörvény tehát az objektív teleologikus jogértelmezés primátusát hangsúlyozza. 11
13 megvalósított nemzetiségi program nem egyeztethető össze a gyermek mindenek felett álló érdekével, mert objektíve mérhető hátrányt okoz, az intézmény tanulóinak jogszabályban meghatározott hányada a nemzetiségi programmal való okozati összefüggésre tekintet nélkül nem éri el az (államilag) elvárt képességszintet 52. A nemzetközi, illetve a magyar szabályozás is az említett Brown c. Board of Education ügyben hozott ítélet logikájára épül: az elkülönített oktatás még abban az esetben is jogellenes, ha teljes mértékben azonos feltételek biztosításával történik. Az Ebktv. csak meghatározott körben emeli ki a jogellenes elkülönítés köréből a nembeli, a hitéleti és a nemzetiségi alapon szerveződő oktatást. Ennek megfelelően például a nemzetiségi nevelés-oktatás elkülönítéssel való megszervezése csak a nemzetiségi hovatartozás vonatkozásában nem minősül jogellenes elkülönítésnek, minden más, az Ebktv. 8. -ában szabályozott védett tulajdonság alapján történő további elkülönítés jogellenes lehet, ahogy az egyébként jogszerűen megszervezett világnézetileg elkötelezett oktatás is jogellenes, ha a vallásos elkötelezettségen kívüli egyéb tulajdonság alapján is elkülönít. A többes diszkrimináció értékelésének egyik alapvető szabálya ugyanis az, hogy az érintett védett tulajdonságok sérelmét külön-külön is elemezni kell; így az egyik védett tulajdonság körében kimutatható kimentési ok nem hat ki a másikra is. A nemzetiségi alapon megszervezett elkülönült oktatás esetleges alkotmányellenességének a megállapíthatósága során figyelemmel kell lenni arra is, hogy a nemzetiségi nevelés-oktatás a köznevelés általános feladatai mellett többletszolgáltatásként látja el a nemzetiségi identitással, kultúrával, hagyománnyal, nyelvvel kapcsolatos speciális feladatait. Az Alaptörvény X. cikk (1) bekezdése alapján a tanulás szabadsága alapjog, melynek célja a lehető legmagasabb szintű tudás megszerzése. A tanuláshoz való jog és az Alaptörvénynek az alapjogok korlátozhatóságára vonatkozó I. cikk (3) bekezdésére tekintettel alapjogi visszásságot valósíthat meg, ha a nemzetiségi jogok érvényesítése körében konkrét esetben, rossz minőségben és/vagy elkülönített módon megszervezett nemzetiségi oktatás az említett általános tanulási cél elérését korlátozza. A tanuláshoz való jog, az Alaptörvény jogértelmezési klauzulája és az Ebktv. 28. (2) bekezdés b) pontja államilag előírt, illetve államilag támogatott követelmények fordulatának (mint objektív elvárásnak) az együttes értelmezése szerint a látszólag jogszerűen megszervezett nemzetiségi oktatás sem szolgálhat a rossz minőségű, az államilag támogatott követelmények elérését nem biztosító oktatás igazolására. Az objektív minőségi elvárásra tekintettel az elkülönülve megszervezett, minden egyéb feltétel vonatkozásában jogszerű nemzetiségi oktatás is minősülhet jogellenes elkülönítésnek, szegregációnak. Ugyanez igaz a nemi és a vallásos alapon elkülönülve megszervezett oktatás esetkörére is. Az állam a tanuláshoz való jog céljának érvényesíthetősége érdekében egyfelől intézményes intézkedéseket köteles tenni, támogató feltételeket köteles biztosítani, másfelől a cél elérését gátló tényezőkkel szemben hatékonyan köteles fellépni. Az államnak elsőrendű 52 20/2012. (VIII. 31.) EMMI rendelet 80. -ában foglaltak szerint az iskola székhelye szerint illetékes kormányhivatal felhívja az iskola fenntartójának figyelmét, hogy az általa fenntartott iskolában intézkedési terv elkészítését kell kezdeményeznie, ha az adott évben elvégzett mérések központilag feldolgozott eredményei alapján a felmért évfolyamok vonatkozásában az iskola bármely telephelyére és bármely képzési típusára vonatkozóan a) a 6. évfolyamon a tanulók legalább fele szövegértésből és legalább fele matematikából nem érte el a 2. képességszintet, b) a 8. évfolyamon a tanulók legalább fele szövegértésből és legalább fele matematikából nem érte el a 3. képességszintet, c) a 10. évfolyamon a tanulók legalább fele szövegértésből és legalább fele matematikából nem érte el a 3. képességszintet. A képességszinteket az adott tanévben az országos mérési feladatok keretében felmért tanulók teljesítményértékei alapján kell meghatározni pedagógiai, méréselméleti és statisztikai számítások alapján. A képességszinteket a tanév rendjéről szóló miniszteri rendelet - évente, az országos mérések lebonyolítása évének megjelölésével együtt - tartalmazza. 12
14 kötelezettsége az alapvető jogok tiszteletben tartása és védelme [Alaptörvény I. cikk (1) bekezdése], ezért a kormányzati szervek nem hivatkozhatnak a feltételek hiányára a lehető legmagasabb szintű tudás megszerzésének intézményes hibái kapcsán. Az állam szervei főszabályként nem érvelhetnek jóhiszeműen az integráció érdekében szükséges intézkedések megtételének lehetetlenségével, az intézkedéseknek a vélelmezett a megfelelő feltételek hiányára alapozott veszélyeivel a jogellenesen megszervezett oktatási elkülönítés rendszerszintű és konkrét esetei kapcsán sem, hiszen az alapvető jogok védelméhez szükséges feltételek biztosítása az állam feladata. 5.b. A magyar bírósági gyakorlat 53 A jogellenes iskolai elkülönítés miatt indított perek többségét az elmúlt tíz évben az Esélyt a Hátrányos Helyzetű Gyerekeknek Alapítvány (CFCF) indította, részben az önkormányzatok ás az iskolák által kialakított vagy fenntartott iskolai szegregációra fókuszálva, részben pedig az oktatási minisztérium és egyéb központi/országos jogalkalmazó szervek tevékenysége nyomán, azzal a céllal, hogy rámutasson ezen oktatási szereplők esetleges mulasztásaira a szegregáció tekintetében. A bírósági ítéletek nagyrészt egy irányba mutató érvelés mentén döntöttek, állapították meg a jogellenes elkülönítés tilalmába ütköző iskolai szegregációt és határoztak a fennálló jogsértő állapot megszüntetéséről. A hazai bírói gyakorlat kiterjed az osztályok, iskolaépületek és iskolák közötti jogellenes elkülönítés, a szegregáció okozta kár és a félrediagnosztizáláshoz vezető eljárási hiányosságok bírósági megállapítására is. A szegregációval szembeni hatékony jogorvoslat tárgyában a bíróságok kimondták: a jogellenes elkülönítés felszámolása deszegregációs intézkedési terv alapján lehetséges. A korábbi, többnyire konzekvens bírósági ítélkezési gyakorlathoz képest fordulatot hozott a jogértelmezésben a Kúria április 22-én hozott döntése, amely a felekezeti oktatás keretében, a lelkiismereti és vallásszabadság gyakorlásának szabadságára, illetve (ennek részeként) az egyház cigánypasztorációs céljaira való hivatkozással nem találta jogsértőnek a korábban az alsófokú bíróságok által nemzetiségi hovatartozás szempontból szegregálónak minősített nyíregyházi, a Huszár-telepen található iskola működését. Az alábbiakban azoknak a fontosabb bírósági pereknek a bemutatására kerül sor, amelyek nagymértékben meghatározzák a jogellenes iskolai elkülönítéssel kapcsolatos hazai jogértelmezés és jogalkalmazási gyakorlat irányadó alapelveit. Természetesen a bírósági gyakorlat bemutatásával nem az ítéletek minősítése a jelentés célja, ezt az ombudsmani hatásköri szabályok eleve kizárják, azonban álláspontunk szerint a meglévő peres gyakorlat összegzése nélkül az iskolai szegregációhoz kapcsolódó magyarországi joggyakorlat alakulásának bemutatása annak a jogalkotásra gyakorolt esetleges hatása miatt nem volna lehetséges. 1.) A miskolci ügyben született másodfokú ítélet (2006) szerint 54 ( ) egy hátrányt kiváltó állapot minden aktivitást nélkülöző fenntartása is megvalósíthatja a jogsértést. Ezzel ellentétes jogértelmezés mellett elesnének a jogvédelemtől azok a tanulók vagy tanulói csoportok, amelyek korábban, spontán kialakult, de idővel szakmailag már nem indokolható helyzetben szenvednek hátrányos megkülönböztetést. A Debreceni Ítélőtábla részben megváltoztatta az elsőfokú bíróság döntését és kimondta, hogy az önkormányzat azzal a mulasztásával, hogy az iskolák integrációja mellett nem módosította az iskolák beiskolázási körzetét, 53 Kézikönyv a magyarországi iskolai szegregáció dokumentálásához és monitorozásához (DARE-Net projekt: A szegregáció felszámolása és fellépés a romákért az oktatási hálózatban, 2014) Debreceni Ítélőtábla, Pf. I /2005/7. ( ) 9. o. 1. bekezdése 13
15 fenntartotta a roma gyerekek iskolai elkülönítését, s ezzel megsértette az egyenlő bánásmód követelményét. Az ügy elvi jelentőségét az adja, hogy az ítélőtábla rámutatott arra is, a perben irányadó fordított bizonyítási szabályok alapján a felperesnek kizárólag az elszenvedett hátrány tényét és az Ebktv. 8. -ában meghatározott valamely védett tulajdonság meglétét kell bizonyítania, a kettő közötti okozati összefüggés kérdése a kimentési bizonyítás során tisztázható. Ezzel lényegében az Ítélőtábla elismerte, hogy az Ebktv. megdönthető törvényi vélelmet állított fel a mellett, hogy a védett tulajdonság és a hátrány között oksági kapcsolat van. A sikertelen kimentési bizonyítás pedig az alperes terhére esik. A Debreceni Ítélőtábla egy további, nagy jelentőséggel bíró körülményre is rámutatott: hátrányos megkülönböztetés nem csupán aktív magatartással, de mulasztással is megvalósítható. 2.) A hajdúhadházi iskola ügyében a helyi cigány kisebbségi önkormányzat és roma szülők egy csoportja tiltakozását fejezte ki a civil szervezet eljárása ellen, és felszólította keresete visszavonására. A bírósági eljárás során ugyanakkor fény derült arra, hogy a szülők aláírását az önkormányzat előre legyártott nyomtatványokon gyűjtötte, valamint a kisebbségi önkormányzat elnöke a felperes mellett tanúskodott, szemben a kisebbségi önkormányzat egy másik tagjával, aki az eljárás során az önkormányzatot támogatta. A megyei bíróság ugyanakkor hangsúlyozta 55, hogy a közérdekű igényérvényesítésre jogosult szervezet a jogsértéssel érintettek - tehát a potenciális áldozatok - hozzájárulása nélkül is, saját jogán jogosult az eljárás megindítására. Precedens jelentősége volt annak is, hogy a bíróság közoktatási szakértőt rendelt ki az egyes iskolaépületekben tanuló gyerekek etnikai hovatartozásának megállapítására, ezzel mintegy elismerve a percepción alapuló etnikai adatgyűjtés szükségességét. A fentieken túl a megyei bíróság ítéletében azt is hangsúlyozta, hogy a jogellenes elkülönítésért való felelősség megállapíthatóságánál nincs jelentősége annak, hogy a szegregáció aktív és szándékos, avagy mulasztásban megnyilvánuló magatartás eredményeként jött-e létre. A megyei bíróság nem fogadta el azt az alperesi védekezést, miszerint a roma gyerekek iskolai szegregációjának történelmi hagyományai vannak Hajdúhadházon, s így az elkülönítés nem az alperesek szándékos magatartása révén jött létre. A bíróság szerint az sem szolgálhat az alperesek kimentéséül, hogy az elkülönítés megszüntetésének pénzügyi akadályai voltak, vagy, hogy a szegregált iskolákban egyúttal cigány kisebbségi oktatást is biztosítottak. Az ügyben az alperesi fellebbezést, majd másodfokú ítéletet követő felülvizsgálati eljárásban a Legfelsőbb Bíróság elmarasztalta a fenntartó önkormányzatot 56 és a város két iskoláját, amiért a roma gyerekeket a főépülettől külön épületben helyezték el valamint kötelezte az iskolákat a törvénysértés megszüntetésére. Egyúttal az LB döntése jóváhagyta azt a módszert, mellyel az adatkezelésre vonatkozó szabályok megsértése nélkül állapítható meg, melyik gyerek roma és melyik nem. 3.) Egy nemzetközi ügyvédi iroda 2008-ben felajánlotta ingyenes, pro bono jogi szolgáltatásait öt roma fiatal számára, hogy képviselje őket a Miskolci Önkormányzattal szemben indítandó kártérítési perben. Az érintettek azokba az iskolákba jártak, amelyek vonatkozásában a miskolci iskolai szegregációs ügyben 55 Hajdú-Bihar Megyei Bíróság, 6.P /2006. ( ) 56 Legfelsőbb Bíróság, Pfv. IV /2008/4. ( ) 14
16 a Debreceni Ítélőtábla az önkormányzatot elmarasztaló döntést hozott. Az első fokon eljáró Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Bíróság ítélete szerint annak ellenére, hogy az alperes önkormányzat valóban nem teremtette meg az integrált oktatás feltételeit és ezzel megsértette a felperesek egyenlő bánásmódhoz való jogát, nem tartozik kártérítési felelősséggel, ugyanis a felperesek nem tudták bizonyítani, hogy az alperes jogsértő magatartásával összefüggésben őket kár érte volna. A felperesek fellebbezését a másodfokon eljáró Debreceni Ítélőtábla elutasította és eltérő indokolás mellett, de hatályában fenntartotta az elsőfokú bíróság döntését. A felülvizsgálati eljárásban 57 elkerülhetetlen volt a korábbi közérdekű miskolci deszegregációs ügyben született ítélőtáblai ítélet értelmezése. A Legfelsőbb Bíróság arra az álláspontra helyezkedett, hogy a jogsértés kizárólag közvetett hátrányos megkülönböztetésként értékelhető, valamint, hogy a közvetett hátrányos megkülönböztetés törvényi tényállásának fogalmi eleme a hátrány, ezért a felperesek nem kötelesek a jogsértés megállapításán felül további kárt bizonyítani. A döntés elvi jelentősége abban áll, hogy az LB kártérítést ítélt meg szegregált iskolákba járó roma gyerekeknek, megállapítva, hogy az elkülönítés puszta ténye önmagában károkozásnak minősül, melyért kártérítés jár. 4.) A kaposvári iskolai szegregációs ügyben az LB részben helybenhagyta az alacsonyabb szintű bíróságok ítéleteit és elmarasztalta az önkormányzatot szegregált iskola fenntartásáért. Másrészt ítéletében utasította a felperes Alapítványt, hogy új keresetben kérje a Bíróságot egy végrehajtható deszegregációs terv jóváhagyására és az alperes által történő végrehajtás szankcionálására. Az LB ebben az ítéletében (a korábbi bírósági gyakorlattól eltérve) az iskolai elkülönítés esetére effektív szankciót határozott meg ) A jászladányi ügyben a település polgármesterének kezdeményezésére egy magániskolát hoztak létre, amelynek fenntartója egy olyan alapítvány volt, amelynek kuratóriumában a polgármester is tagsággal rendelkezett. Az új, alapítványi iskolát azoknak a tanulóknak hozták létre, akik tanulni akartak. Az alapítvány iskola tanulóinak túlnyomó többségét nem roma tanulók alkották. Az alapítványi iskola létrehozásával szemben számos állami szerv próbált meg fellépni, sikertelenül. A kormányhivatal megtámadta az önkormányzat és az alapítvány között létrejött bérleti szerződést, de a pert minden fokon elvesztette július 23-án a CFCF és egy helyi civil szervezet, a Jászsági Roma Polgári Jogi Szervezet közérdekű keresettel fordultak a bírósághoz Jászladány önkormányzatával és az alapítvánnyal szemben. A felperesek az önkormányzat és az alapítvány között létrejött bérleti szerződés semmisségének megállapítását, az önkormányzati iskola tanulóinak az alapítványi iskolában tanulóktól való jogellenes elkülönítésének és az alacsonyabb minőségű oktatás miatt az önkormányzati iskola tanulóinak közvetlen hátrányos megkülönböztetése megállapítását kérték. Az alperesek vitatták a felpereseknek a bérleti szerződés semmiségének megállapítására irányuló kereshetőségi jogát. 57 Pfv. IV /2010/3 58 Legfelsőbb Bíróság Pfv /2010/5. 15
17 A Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság december 9-én elutasította a felperesek keresetét 59. A Debreceni Ítélőtábla helybenhagyta a felperesek keresetét elutasító elsőfokú ítéletet. 60 A CFCF felülvizsgálati kérelmet nyújtott be a másodfokú bíróság ítéletével szemben, egyúttal indítványozta előzetes döntéshozatali eljárás kezdeményezését az Európai Unió Bírósága előtt a Faji irányelv közvetlen hatályosulása tárgyában. A Legfelsőbb Bíróság elutasította az indítványt ismételten a Bíróság Ynos kft. v. János Varga ügyben (C-302/04) hozott döntésére hivatkozással. A Legfelsőbb Bíróság hatályon kívül helyezte a másodfokú bíróság döntését 61, helyt adott a felperesek jogellenes elkülönítés megállapítására irányuló keresetének. Megállapította, hogy az önkormányzat a roma és halmozottan hátrányos helyzetű gyerekeket jogellenesen különítette el a többségében nem roma, jobb jövedelmi helyzetben lévő tanulóktól. A döntés szerint az önkormányzati fenntartású iskola tanulóit etnikumuk és vagyoni helyzetük alapján különítették el az alapítványi iskola tanulóitól. A Legfelsőbb Bíróság szerint az önkormányzati és az alapítványi iskola összehasonlítható helyzetben voltak tekintettel arra, hogy mindkét iskola az önkormányzat tulajdonában lévő épületben működött. 6.) A kisebbségi ombudsman 2011 áprilisában tette közzé jelentését 62 a 2011 márciusában Gyöngyöspatán történt események vizsgálatáról. A kisebbségi biztos a félkatonai szervezetek járőrözésén és a rendfenntartó szervezetek mulasztásának vizsgálatán túl kiterjesztette vizsgálódását a település általános iskolájára is, tekintettel arra, hogy tényfeltárása során jelzéseket kapott a roma gyerekeket ért sérelmekről. A kisebbségi ombudsman jelentése szerint a gyöngyöspatai Nekcsei Demeter Általános Iskolában osztályok szintjén fizikailag elkülönítették a cigány tanulókat. A CFCF az ombudsmani jelentésre és saját tényfeltáró tevékenységére alapította keresetét, amelyben kérte megállapítani a cigány tanulók osztályok közötti elkülönítését, hogy az elkülönített gyerekek alacsonyabb szintű oktatásban részesültek és azzal, hogy a napköziben kizárólag olyan szülők gyerekei részesülhettek, akiknek mindkét szülője dolgozott, a cigány tanulókat közvetetten megkülönböztették december 6-án az Egri Törvényszék ítéletében 63 megállapította az osztályok közötti jogellenes elkülönítést, valamint hogy a cigány tanulók alacsonyabb minőségű oktatást kaptak. A törvényszék a CFCF keresetét ezt meghaladóan elutasította. A törvényszék ítélete precedens értékű a tekintetben, hogy elrendelte a jogsértő állapot felmenő rendszerű megszüntetését a szegregációt kizáró osztályszervezési gyakorlat alkalmazására kötelezve az alpereseket. A felperes és az alperesek egyaránt fellebbeztek a törvényszék döntésével szemben. A Fővárosi Ítélőtábla október 17-én meghozott, immár jogerős 59 Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság,16.P /2007. ( ) 60 Debreceni Ítélőtábla, Pf. I /2010/6 61 Legfelsőbb Bíróság, Pfv.IV /2011/7. ( ) Egri Törvényszék 12.P /2011/47. 16
18 döntése szerint az érintett roma származású tanulókat az iskola jogellenesen különítette el 2004 és 2012 szeptembere között ) A Nyíregyháza szélén található Guszev, vagy más néven Huszár-telepi iskola ügyében február 28-án hozta meg elsőfokú ítéletét a Nyíregyházi Törvényszék. A törvényszék megállapította, hogy a roma tanulókat iskolák között különítették el, és hogy az önkormányzatnak az iskolaépület ingyenes használatba adására, illetve az iskolabusz megszüntetésére vonatkozó döntése a roma gyerekek szegregációját eredményezte. A bíróság ítélete szerint nem szolgálhatott a görög katolikus egyház kimentéséül az a tény, hogy felekezeti oktatást nyújtott. Rámutatott arra, hogy az iskola tanulóinak szülei a Huszár-telepi iskolát nem annak felekezeti jellege miatt választották, hanem annak közelsége, illetve a belvárosi iskolákban folyó zaklatás miatt. A bíróság megtiltotta a jogsértés folytatását és eltiltotta az egyházat új első osztályok indításától. A másodfokon eljáró Debreceni Ítélőtábla november 6-án tartott tárgyalást az ügyben, a jogerős döntés helyben hagyta a Nyíregyházi Törvényszék első fokú ítéletét és elmarasztalta a korábbi és a jelenlegi fenntartókat, az önkormányzatot, a Klebelsberg Intézményfenntartó Központot, valamint a Görög Katolikus Egyház Hajdúdorogi Egyházmegyéjét. Az ítélőtábla szerint az elsőfokú bíróság helyesen állapította meg a tényállást és osztotta annak a jogellenes elkülönítésről szóló álláspontját is. Az ítélet kimondja, hogy az alperesek jogellenesen különítették el a Huszár-telepi cigány származású gyerekeket a nem cigányoktól 2011 és 2013 között. A bíróság ezért kötelezte az alpereseket a jogsértés abbahagyására és eltiltotta őket a további jogsértésektől. A sok vitát kiváltott ügyben a Kúria felülvizsgálati eljárásban április 22-én hozott ítéletet 65. A Kúria, a jogerős ítéletet megváltoztató, a felperesi keresetet elutasító döntése szerint nem minősül jogellenesnek a szülői kezdeményes alapján szervezett oktatás, amennyiben az önkéntes alapon valósul meg és nem éri oktatási hátrány az oktatásban résztvevő gyermekeket, és ezáltal a szabad iskolaválasztáshoz való jog nem kérdőjelezhető meg. A kúriai döntés alapján a szülők kérésére szervezett vallási, vagy világnézeti alapon szervezett oktatás keretében, a szabad iskolaválasztás és a lelkiismereti és vallásszabadság érvényesülése érdekében szervezett oktatás nem jogsértő, a tanulók cigány nemzetiségi hovatartozását pedig az intézményfenntartó egyház cigánypasztorációs céljai teszik indokolttá és jogszerűvé. A Kúria ebben az ítéletében a korábbi bírósági gyakorlathoz képest alapvetően másként értelmezi az oktatási szegregáció általános fogalmát is: Az egyenlő bánásmód sérelme, adott esetben a szegregáció akkor volna megállapítható, ha a jogsértő a sérelmezett hátrányt okozó magatartást az adott csoporttal szemben, annak védett tulajdonsága miatt tanúsítja. A hazai bírósági döntések bemutatását összegezve kimondható, hogy az ítélkezés nagyjából egy évtizeden keresztül kialakított gyakorlata a Kúria friss döntésének hatására új megvilágítást kapott, ezáltal azonban egyidejűleg a korábbi ítéletek közötti, egymásra épülő 64 Fővárosi Ítélőtábla 2.Pf /2013/20. Elérhető: //arhiv.cfcf.hu/images/gy%c3%b6ngy%c3%b6spata_%c3%adt%c3%a9let_csokkentett_ pdf 65 Kúria Pfv.IV /2015/4. Elérhető: 17
19 koherencia megbomlani látszik és a jogértelmezés, illetve jogalkalmazás a felmerült ellentmondások kezelésére nem rendelkezik megfelelő, egyértelmű eszközrendszerrel. 5. A vizsgálat megállapításai a. A hatáskör tekintetében Az ombudsman feladat- és hatáskörét, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságait az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. (4) bekezdés szerint az alapvető jogok biztosa a hatóságok tevékenysége során felmerült, az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében hivatalból eljárást folytathat. A hivatalból indított eljárás természetes személyek pontosan meg nem határozható, nagyobb csoportját érintő visszásság kivizsgálására vagy egy alapvető jog érvényesülésének átfogó vizsgálatára irányulhat. A jelentést az alapvető jogok biztosa és a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak védelmét ellátó helyettese közösen készítette. Az Ajbt. 1. (2) bekezdés c) pontja értelmében az alapvető jogok biztosa tevékenysége során megkülönböztetett figyelmet fordít többek között az Alaptörvény XXIX. cikkében meghatározott, a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak az érvényesítésére. A nemzetiségi biztoshelyettes pedig folyamatosan figyelemmel kíséri a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak érvényesülését, és az Ajbt. 3. (2) bekezdése d) pontja alapján közreműködik az alapvető jogok biztosának vizsgálatában. Az Ajbt. 18. (1) bekezdése értelmében hatóságnak minősül a közigazgatási szerv, a helyi önkormányzat, valamint a nemzetiségi önkormányzat. Az Ajbt. 18. (2) bekezdése értelmében a közoktatási intézmények közszolgáltatást végző szervnek számítanak. E felhatalmazások alapján az ombudsman a nemzetiségi oktatás helyzetét vizsgálhatja. Az Ajbt. feljogosítja az alapvető jogok biztosát egy adott jogi szabályozás alapjogi szempontú vizsgálatára, valamint a jogszabály hiányosságával összefüggő intézkedések megfogalmazására. A preventív alapjogvédelemre is hangsúlyt helyező ombudsmani gyakorlat alapján a biztos mandátuma keretei között marad akkor, amikor az alapjogi aspektusú vizsgálathoz nélkülözhetetlen módon a konkrét alapjogsérelmek és ezen alapuló panaszok megelőzése érdekében áttekinti a releváns jogi szabályozás egyes elemeit, feltérképezi és jelzi a jogalkotó szervek vagy az Alkotmánybíróság irányába a normaszöveggel kapcsolatban felmerülő alkotmányossági aggályokat. b. Az alkotmányos alapjogok és alapelvek tekintetében Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggésrendszer feltárása során autonóm, objektív és neutrális módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget mandátumának. Az ombudsmani intézmény megalakulása óta az országgyűlési biztos következetesen, zsinórmértékként támaszkodott az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint az ombudsmani jogvédelem speciális vonásainak megfelelően alkalmazta az alapjog-korlátozás alkotmányosságát megítélni hivatott egyes alapjogi teszteket. Az Alaptörvény vonatkozó rendelkezéseinek szövege nagyrészt megegyezik az Alkotmányban foglaltakkal, legalábbis az alkotmányos követelmények és alapjogok tekintetében nem tartalmaz olyan rendelkezést, amely ellentétes volna a korábbi Alkotmány szövegével. Az Alkotmánybíróság a 22/2012. (V. 11.) AB határozatában arra mutatott rá, hogy az előző Alkotmány és az Alaptörvény egyes rendelkezései tartalmi egyezősége esetén 18
20 éppen nem a korábbi alkotmánybírósági döntésben megjelenő jogelvek átvételét, hanem azok figyelmen kívül hagyását kell indokolni. A Testület továbbá a 13/2013. (VI. 17.) AB határozatban rámutatott: Az Alaptörvény negyedik módosítása következtében ( ) az Alkotmánybíróságnak ezen összevetés eredményeképpen az Alaptörvény hatálybalépése előtt meghozott határozataiban foglalt érvek felhasználását kellő részletességgel indokolni kell. A korábbi alkotmánybírósági döntésben megjelenő jogelvek figyelmen kívül hagyása ugyanakkor az előző Alkotmány és az Alaptörvény egyes rendelkezései tartalmi egyezősége esetén is lehetségessé vált, a szabályozás változása a felvetett alkotmányjogi probléma újraértékelését hordozhatja. Az Alkotmánybíróság az újabb ügyekben vizsgálandó alkotmányjogi kérdések kapcsán felhasználhatja a korábbi határozataiban kidolgozott érveket, jogelveket és alkotmányossági összefüggéseket, ha az Alaptörvény adott szakaszának az Alkotmánnyal fennálló tartalmi egyezése, az Alaptörvény egészét illető kontextuális egyezősége, az Alaptörvény értelmezési szabályainak figyelembevétele és a konkrét ügy alapján a megállapítások alkalmazhatóságának nincs akadálya, és szükségesnek mutatkozik azoknak a meghozandó döntése indokolásába történő beillesztése. Az Alkotmánybíróság a fenti feltételek vizsgálata mellett a hatályát vesztett alkotmánybírósági határozat forrásként megjelölésével, a lényegi, az adott ügyben felmerülő alkotmányossági kérdés eldöntéséhez szükséges mértékű és terjedelmű tartalmi vagy szövegszerű megjelenítéssel hivatkozhatja vagy idézheti a korábbi határozataiban kidolgozott érveket, jogelveket. Ezzel összhangban az ombudsmani elvi megállapítások megfogalmazása, az egyes alapjogok, alkotmányos elvek értelmezése során kiindulópontnak számítanak az Alkotmánybíróság határozataiban, azok indokolásában kifejtett megállapítások, következtetések. Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése alapján Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság korábbi töretlen gyakorlata alapján ennek a jogállami minőségnek nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Az Alkotmánybíróság által gyakran hivatkozott tétel, hogy a jogbiztonság az állam s elsősorban a jogalkotó kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság követelménye nemcsak az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Az Alkotmánybíróság döntéseiben felhívta a figyelmet, hogy a jogállamiságnak számos összetevője van, a jogállamiság elvéből következő egyik legfontosabb alapkövetelmény ugyanakkor éppen a közhatalom, a közigazgatás törvény alá rendeltsége: a közhatalommal rendelkező szervek a jog által megállapított működési rendben, a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki tevékenységüket. A jogalkotással kapcsolatban a jogállamiság/jogbiztonság elvéből levezetett alapelv a normavilágosság elve. Ezen elv értelmezését többek között az 814/B/2004. AB. határozat indoklása tartalmazza: a normavilágosság sérelme miatt az alkotmányellenesség akkor állapítható meg, ha a szabály a jogalkalmazó számára értelmezhetetlen, vagy eltérő értelmezésre ad módot és ennek következtében a norma hatását tekintve kiszámíthatatlan, előre nem látható helyzetet teremt a címzettek számára, illetőleg a normaszöveg túl általános megfogalmazása miatt teret enged a szubjektív, önkényes jogalkalmazásnak. Az Alkotmánybíróság a 12/2004. (IV. 7.) AB határozatában korábbi döntéseire hivatkozva hangsúlyozta: Az állam kötelessége az alapvető jogok tiszteletben tartására és védelmére a szubjektív alapjogokkal kapcsolatban nem merül ki abban, hogy tartózkodnia kell megsértésüktől, hanem magában foglalja azt is, hogy gondoskodnia kell az érvényesülésükhöz szükséges feltételekről. Ennek érdekében a jogalkotó köteles olyan 19
Előadó: dr. Tóth László dr. Fórika László. 1. Az eljárás megindítása
Az alapvető jogok biztosa és a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak védelmét ellátó biztoshelyettes Közös jelentése az AJB-6010/2014. számú ügyben az oktatási elkülönülésre vonatkozó szabályokról 1.

matches: bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
IV/01679/2017
. IV/01679/2017
Első irat érkezett: 08/25/2017
Az ügy tárgya: A Pécsi Törvényszék 2.Szef.18/2017/2. számú végzése elleni alkotmányjogi panasz (garázdaság)
Az indítványozó - az Abtv. 27. §-a alapján - a Pécsi Törvényszék 2.Szef.18/2017/2. számú végzése és a Pécsi Járásbíróság 22.Sze.1900/2017/4/III. számú végzése alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól.
Az indítványozó előadta, az elsőfokú bíróság garázdaság szabálysértésének elkövetése miatt pénzbírsággal sújtotta. A másodfokú bíróság a döntést helybenhagyta.
Az indítványozó sérelmezte, hogy az eljáró bírósági titkár a nyilatkozata megtételét időkorlátok közé szorította, a bizonyítási eljárást nem folytatta le szabályosan és a sérelmezett végzés indokolása - álláspontja szerint - valótlanságokat tartalmaz. Az indítványozó álláspontja szerint mindezzel sérült az Alaptörvény IX. cikk (1) bekezdése szerinti véleménynyilvánítási szabadsága, a XXIV. cikk (1) bekezdése szerinti tisztességes hatósági eljáráshoz való joga és a XXVIII. cikk (1) bekezdése szerinti tisztességes bírósági eljáráshoz való joga..
Pécsi Törvényzék 2.Szef.18/2017/2. számú végzése, Pécsi Járásbíróság 22.Sze.1900/2017/4/III. számú végzése
IV_1679-2_2017_indkieg_anonim.pdf IV_1679_0_2017_indítvány_anonim.pdf
A határozat száma: 3113/2018. (IV. 9.) AB végzés
Az ABH 2018 tárgymutatója: jogorvoslathoz való jog; véleménynyilvánítási szabadság; közéleti szereplő bírálhatósága
3113_2018 AB végzés.pdf
Az Alkotmánybíróság a Pécsi Törvényszék, mint másodfokú bíróság 2.Szef.18/2017/2. számú végzése alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
[1]	1. Az indítványozó az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 26. § (1) és (2) bekezdésére, valamint a 27. §-ára hivatkozással alkotmányjogi panaszt nyújtott be az első fokon eljáró Pécsi Járásbíróság mint Központi Szabálysértési Bíróságnál a Pécsi Törvényszék, mint másodfokú bíróság 2.Szef.18/2017/2. számú végzése alaptörvény-ellenességének megállapítása és megsemmisítése céljából. Az alkotmányjogi panasz 2017. augusztus 25-én érkezett az Alkotmánybírósághoz.
[2]	A Pécsi Járásbíróság mint Központi Szabálysértési Bíróság 22.Sze.1900/2017/4/III. számú, 2017. május 16-án kelt végzésében az indítványozóval szemben garázdaság szabálysértése miatt 30 000 Ft pénzbírságot szabott ki.
[3]	Az elsőfokú bíróság által megállapított tényállás szerint 2016. december 15-én a mohácsi városi önkormányzat közmeghallgatást és testületi ülést tartott hivatali épületében. A képviselőtestület ülésének megkezdése előtt az indítványozó nem a hallgatóság részére biztosított székre ült, hanem a sajtó részére fenntartott egyik helyre. A polgármester, aki egyben az ülés levezető elnöke is volt, többször felszólította az indítványozót, hogy a hallgatóság részére fenntartott helyre üljön, azonban ennek az indítványozó nem tett eleget. Az indítványozó a képviselőtestület ülésének és a polgármester eljárásának a törvényességét kioktató, becsmérlő stílusban vitatta, majd felállt és miközben kép-és hangfelvételt készített, kiabálni kezdett. Az indítványozó magatartása miatt ellehetetlenült az ülés megtartása és ezért a polgármester zárt ülést rendelt el. A hallgatóság elhagyta a termet, de erre az indítványozó nem volt hajlandó. Visszaült az általa elfoglalt székre és a kiérkező rendőrök csak testi kényszer alkalmazásával tudták a teremből eltávolítani úgy, hogy az indítványozót a földön ülve húzták ki a folyosóra. Az ülésről videofelvétel készült, amelyen az indítványozónak a polgármesterrel folytatott vitája, valamint magatartása, továbbá a hallgatóság, illetve a képviselő testület tagjainak a megbotránkozása látható. Az elsőfokú bíróság úgy ítélte meg, hogy a rendelkezésre álló videofelvétel alapján a tényállás egyértelműen megállapítható, így tanúk meghallgatása nem szükséges.
[4]	A Pécsi Törvényszék, mint másodfokú bíróság 2.Szef.18/2017/2.számú, 2017. május 31-én kelt végzésében a járásbíróság elsőfokú végzését hatályában fenntartotta.
[5]	2. Az indítványozó alkotmányjogi panaszát az Abtv. 26. (1) bekezdésére, 26. § (2) bekezdésére, valamint a 27. §-ára, továbbá az Alaptörvény XXV. cikkében foglalt panaszjogra hivatkozással nyújtotta be. Az Abtv. 26. § (1) bekezdése és a 26. § (2) bekezdése, valamint az Alaptörvény XXV. cikke tekintetében az indítvány azonban nem jelölt meg sem támadott jogszabályi rendelkezést, sem pedig az alapjogi sérelemre vonatkozó indokolást nem adott elő.
[6]	Az indítványozó az Abtv. 27. §-a alapján a Pécsi Járásbíróság mint Központi Szabálysértési Bíróság 22.Sze.1900/2017/4/III. számú ítélete, valamint a Pécsi Törvényszék mint másodfokú bíróság 2.Szef.18/2017/2. számú végzése alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte. Az alkotmányjogi panasz szerint a támadott bírósági határozatok sértik az indítványozónak az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében, a XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdésében, valamint a IX. cikk (1) bekezdésében foglalt jogait.
[7]	Az indítványozó a bizonyítékok értékelését kifogásolta, mert álláspontja szerint sérti az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében és a XXVIII. cikk (1) bekezdésében foglalt tisztességes eljárás elveit az, hogy ügyét az elsőfokú bíróság csak a vallomása és a videofelvétel alapján bírálta el, továbbá végzésében nem tért ki az indítványozó által fontosnak tartott körülményekre. Az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdésében foglalt jogorvoslathoz való jogával kapcsolatban sérelmezte, hogy a Pécsi Törvényszék, mint másodfokú bíróság a támadott végzésében az indítványozó véleménye szerint nem indokolta megfelelő részletességgel az elsőfokú döntés helybenhagyását és azt, hogy a másodfokú döntés ellen nincs helye további jogorvoslatnak. Mindezek alapján az indítványozó úgy ítélte meg, hogy a bíróság pártatlansága kétséges, ezért a Pécsi Járásbíróság, valamint a Pécsi Törvényszék másodfokú tanácsának elnökével szemben kizárási indítványt is benyújtott. Álláspontja szerint a bíróságok eljárása és a bírság kiszabásának körülményei sértik az Alaptörvény IX. cikk (1) bekezdésében foglalt véleménynyilvánításhoz való jogát. Ennek alátámasztására hivatkozott az Alkotmánybíróság 36/1994. (VI. 24.) AB határozatára, amelynek alapján álláspontja szerint a közszereplőknek el kell viselniük az általa megfogalmazott bírálatot. Az indítványozó szövegszerűen idézte a 30/1992. (V. 26.) AB határozatban foglalt azon elvet, hogy a kommunikációra irányuló processzusban helye van minden véleménynek, jónak és károsnak, kellemesnek és sértőnek egyaránt, különösen azért, mert maga a vélemény minősítése is ennek a folyamatnak a terméke. Az indítványozó külön indokolás nélkül állította azt, hogy a támadott döntések az Alaptörvény 28. cikkében foglaltakat is sértik.
[8]	3. Az indítványozót az Alkotmánybíróság főtitkára felhívta a panasz alkotmányjogi indokolásának a kiegészítésére abban a tekintetben, hogy a sérelmezett bírói döntés miért ellentétes az Alaptörvény hivatkozott rendelkezéseivel.
[9]	Az indítványozó alkotmányjogi panaszának kiegészítésében – határidőn belül – közölte, hogy azért kéri a támadott végzések megsemmisítését, mert azok az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdését és a XXVIII. cikk (1) bekezdésben foglalt tisztességes eljárás részét képező indokolási kötelezettséget sértik. Az indítványozó az Alkotmánybíróság 7/2013. (III. 1.) AB határozatára hivatkozással kifogásolta, hogy – álláspontja szerint – az elsőfokú végzés indokolása sablonos, mert az elsőfokú bíróság nem vette figyelembe az ügy lényegi körülményei tekintetében kifejtett érveit. Az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdésének sérelmére irányuló kifogásait azzal egészíti ki, hogy a másodfokú bíróság már azelőtt meghozta a döntését, mielőtt a fellebbezésének az indokolása megérkezett.
[10]	4. Az Alkotmánybíróságnak először azt kellett vizsgálnia, hogy az alkotmányjogi panasz a befogadhatóság törvényi feltételeinek eleget tesz-e.
[11]	Az Abtv. 26. § (1) és az Abtv. 26. § (2) bekezdésére alapozott indítvány vonatkozásában az Abtv. 52. § (1), illetve (1b) bekezdésében foglalt, a határozott kérelemmel szemben támasztott követelményeknek nem tesz eleget. Az indítványozó sem a bírósági eljárásban alkalmazott alaptörvény-ellenes jogszabályi rendelkezést, sem pedig bírói döntés nélkül alkalmazott vagy hatályosuló jogszabályi rendelkezést nem jelölt meg, illetve azzal kapcsolatban alkotmányjogi szempontból értékelhető indokolást sem adott elő. Az Alkotmánybíróság ezért az indítványt ebben a tekintetben nem vizsgálhatta érdemben, így a továbbiakban csak az Abtv. 27. §-án alapuló alkotmányjogi panasz feltételeinek történő megfelelést vizsgálta.
[12]	Az Abtv. 30. § (1) bekezdése értelmében az Abtv. 27. §-ára alapozott alkotmányjogi panaszt a sérelmezett döntés kézbesítésétől számított hatvan napon belül lehet benyújtani az ügyben első fokon eljárt bírósághoz címezve. Az elsőfokú bíróság tájékoztatása szerint a Pécsi Törvényszék mint másodfokú bíróság
22.Szef.1900/2017/4/III. számú végzését az indítványozónak 2017. június 6-án kézbesítették. Az indítványozó alkotmányjogi panaszát 2017. augusztus 7-én adta postára. Tekintettel arra, hogy a határidő utolsó napja munkaszüneti napra esett, így a következő munkanapon, 2017. augusztus 7-én postázott panasz határidőben benyújtottnak számít.
[13]	5. Az alkotmányjogi panasz részben eleget tesz az Abtv. 52. § (1), illetve (1b) bekezdésében foglalt, az indítványokkal szemben támasztott követelményeknek, mivel tartalmazza az Alkotmánybíróság hatáskörét megalapozó törvényi rendelkezést (az Abtv. 27. §) és az Alaptörvény sérülni vélt rendelkezéseit [IX. cikk (1) bekezdés, XXIV. cikk (1) bekezdés, XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdés].
[14]	5.1. Az indítványozó hivatkozik az Alaptörvény 28. cikkének a sérelmére is. Az Alkotmánybíróság rámutat arra, hogy ezen rendelkezés nem tekinthető az Alaptörvényben biztosított jognak, így ennek alapján alkotmányjogi panasz benyújtására az indítványozónak nincs lehetősége {legutóbb pl. 3215/2017. (IX. 13.) AB végzés, Indokolás [11]; 3203/2015. (X. 14.) AB végzés, Indokolás [9]}.
[15]	5.2. Az indítvány hivatkozik az Alaptörvény XXV. cikkére, amely biztosítja, hogy bárki kérelemmel, panasszal vagy javaslattal forduljon bármely közhatalmat gyakorló szervhez, de erre vonatkozóan alkotmányjogi szempontból értékelhető indokolást nem ad elő, így kérelme ezen alaptörvényi rendelkezés vonatkozásában nem felel meg az Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) pontjában foglaltaknak. Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint az ilyen indokolás hiánya az indítványi elem érdemi elbírálásának az akadálya {pl: 3149/2016. (VII. 22.) AB végzés, Indokolás [27]}.
[16]	5.3. Az indítvány megjelöli a támadott bírósági határozatokat (Pécsi Járásbíróság mint Központi Szabálysértési Bíróság 22.Sze.1900/2017/4/III. számú végzése, Pécsi Törvényszék mint másodfokú bíróság 2.Szef.18/2017/2. számú végzése), az alapjogi sérelemre vonatkozó indokolást és kifejezett kérelmet terjeszt elő arra nézve, hogy az Alkotmánybíróság állapítsa meg a felsorolt határozatok alaptörvény-ellenességét és semmisítse meg azokat.
[17]	5.4. Az Abtv. 27. § a) pontja értelmében az alaptörvény-ellenes bírói döntéssel szemben az egyedi ügyben érintett személy vagy szervezet alkotmányjogi panasszal fordulhat az Alkotmánybírósághoz, ha az ügy érdemében hozott döntés vagy a bírósági eljárást befejező egyéb döntés az indítványozó Alaptörvényben biztosított jogát sérti. Az alapul szolgáló büntető ügyben az indítványozó eljárás alá vont személy volt, így nemcsak az alkotmányjogi panasz benyújtására jogosultnak, hanem egyben érintettnek is tekinthető.
[18]	5.5. Az Abtv. 27. § b) pontjában foglaltak szerint a bírói döntéssel szemben alkotmányjogi panasz akkor terjeszthető elő, ha az indítványozó a jogorvoslati lehetőségeit kimerítette vagy a jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Alkotmánybíróság rögzíti, hogy az indítványozó a jogerős másodfokú bírósági határozat ellen nyújtotta be panaszát és ezt követően további rendes jogorvoslat nem állt rendelkezésére. Az Alkotmánybíróság ennek alapján megállapította, hogy az indítvány a befogadáshoz szükséges ezen feltételnek is eleget tett.
[19]	6. Az Alkotmánybíróság ezután az Abtv. 29. §-ában, az indítvány befogadásához szükséges további feltételek fennállását vizsgálta.
[21]	6.1. Az indítványozó alkotmányjogi panaszának kiegészítésében hivatkozott az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésének a sérelmére. Az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdése a hatósági eljárás vonatkozásában fogalmazza meg a tisztességes eljárás követelményét, így a panasszal támadott bírósági határozatok és ezen alaptörvényi rendelkezés között nincs összefüggés. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint ennek következtében a panasznak ez az eleme érdemben nem vizsgálható {pl. 3179/2013. (X. 9.) AB végzés, Indokolás [6]; 3122/2017. (V. 30.) AB végzés, Indokolás [12] és 3124/2017. (V. 30.) AB végzés, Indokolás [13]}.
[22]	6.2. Az indítvány szerint az eljáró bíróság nem tett eleget az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében foglalt indokolási kötelezettségének, mert nem tért ki az indítványozó fellebbezésében közölt minden körülményre és tényre. Az Alkotmánybíróság szerint megállapítható azonban, hogy az eljáró bíróságok a határozataikban számot adtak az érdemi döntést alátámasztó lényeges érvekről. Az alkotmánybírósági gyakorlat szerint a bíróságok indokolási kötelezettségéből nem következik a felek által felhozott minden észrevétel egyenként való megcáfolási kötelezettsége, különösen nem az indítványozó szubjektív elvárásait kielégítő mélységű érvrendszer bemutatása {3107/2016. (V. 24.) AB határozat, Indokolás [38]; 30/2014. (IX. 30.) AB határozat, Indokolás [89]}. Az Alkotmánybíróság ezért ebben a vonatkozásban az érdemi vizsgálatot mellőzte.
[23]	6.3. Az indítványozó szerint az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében foglalt tisztességes eljáráshoz való jogát sértette az, hogy az elsőfokú bíróság csak a videofelvétel alapján állapította meg a tényállást, és a tanúk meghallgatását nem tartotta szükségesnek.
[24]	Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint a tényállás megállapítása, a bizonyítékok értékelése, a cselekmény minősítése és a szankció kiszabása olyan törvényességi kérdések, amelyekről történő döntés az eljáró bíróságok hatáskörébe tartozik. Az Alkotmánybíróság jogköre nem teremthet alapot arra, hogy minden olyan esetben beavatkozzon a bíróságok tevékenységébe, amikor olyan – vélt vagy valós – jogszabálysértő jogalkalmazásra került sor, amely egyéb jogorvoslati eszközzel már nem orvosolható {pl. 3147/2016. (VII. 22.) AB határozat, Indokolás [23]; 3352/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [14]–[15]}. Az Alkotmánybíróság ezért az indítványt ebben a tekintetben nem vizsgálta érdemben.
[25]	6.4. Az indítványozó szerint az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdésében foglalt jogorvoslathoz való jogát sérti, hogy a másodfokú döntés ellen nincs helye további jogorvoslatnak, valamint az, hogy a Pécsi Törvényszék már azelőtt meghozta döntését, mielőtt a fellebbezésének az írásbeli indokolása és a bírói tanács elnöke elleni kizárási kérelme megérkezett volna, holott a fellebbezési határidő álláspontja szerint még nem járt le. Ez utóbbi körülmény az indítványozó szerint a bíróság pártatlanságát megkérdőjelezi.
[26]	Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a másodfokú tanács elnöke a végzés meghozatala után levélben tájékoztatta az indítványozót arról, hogy az elsőfokú bíróság határozatát a tárgyaláson bejelentett fellebbezés alapján bírálta felül és már azelőtt meghozhatta a döntését, mielőtt az indítványozó fellebbezésének részletes indokolása megérkezett volna. Ennek indoka, hogy a szabálysértés miatt folyó eljárásban a törvény nem teszi kötelezővé a fellebbezés írásbeli indokolásának a bevárását. A bíróság álláspontja szerint az indítványozó fellebbezésének indokolása egyébként nem tartalmaz olyan körülményt, amely a határozat megváltoztatását indokolná. A tanács elnöke közölte továbbá, hogy az indítványozó kizárási kérelme is a határozat jogerőre emelkedése után érkezett a bírósághoz, ezért az okafogyottá vált.
[27]	Az Alkotmánybíróság töretlen gyakorlata szerint az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdésében rögzített jogorvoslathoz való jog a rendes jogorvoslatokra vonatkozik. Tárgyát tekintve a bírói, illetőleg hatósági döntésekre terjed ki, tartalma szerint pedig az érdemi határozatok tekintetében a más szervhez vagy a magasabb fórumhoz fordulás lehetőségét jelenti. A jogorvoslati rendszer kialakításában a jogalkotó nagyfokú szabadsággal rendelkezik abban, hogy hány jogorvoslati szintet határoz meg és a jogorvoslatok eljárási rendjében eltérő szabályokat állapíthat meg. Minden jogorvoslat lényegi eleme a jogorvoslás lehetősége, vagyis a jogorvoslat fogalmilag tartalmazza a jogsérelem orvosolhatóságát {legutóbb pl. 3025/2016. (II. 23.) AB határozat, Indokolás [24]–[25]; 36/2013. (XII. 5.) AB határozat, Indokolás [60]}. A jogorvoslathoz való jog a jogsérelem orvoslásának a lehetőségét és nem az ahhoz való jogot jelenti, hogy annak eredményeként a bíróság az indítványozó elvárásainak megfelelő döntést hozzon.
[28]	Jelen alkotmányjogi panasz alapjául szolgáló ügyben az indítványozónak lehetősége volt arra, hogy egy magasabb szintű jogorvoslati fórumhoz forduljon és az elsőfokú bíróság döntését a másodfokú bíróság által megvizsgáltassa. Az a körülmény, hogy a másodfokú bíróság nem várta meg a döntés meghozatalával azt az időpontot, amikor az indítványozó fellebbezésének az indokolása megérkezik, akkor lenne releváns, ha megállapítható lenne, hogy a bírói döntés érdemére ez a körülmény kihatott. A másodfokú bíróság ebben a tekintetben közölte, hogy a fellebbezés tartalmának az ismeretében sem tartja indokoltnak döntésének a megváltoztatását.
[29]	Az Alkotmánybíróság felülvizsgálata kizárólag akkor terjedhetne ki a másodfokú jogorvoslat körülményeire, ha azok olyan alaptörvény-ellenességet vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdést vetnének fel, amelyek az ügy érdemére kihatottak volna. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az indítványozó a jogorvoslathoz való jogát gyakorolhatta, és kizárólag annak kedvezőtlen eredményét kívánja alkotmányos vizsgálat tárgyává tenni. Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az alkotmányjogi panaszban foglalt érvek alapján az ügy érdemére kiható alaptörvény-ellenességre, illetve alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésre utaló kétely az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében foglaltak tekintetében nem merült fel, így az Alkotmánybíróság az erre vonatkozó érdemi vizsgálatot nem tartotta indokoltnak.
[30]	6.5. Az indítványozó az alkotmányjogi panaszban arra hivatkozott – a 30/1992. (V. 26.) AB határozatban és 36/1994. (VI. 24.) AB határozatban foglaltakat idézve –, hogy a közszereplőkre irányuló véleménynyilvánítás szabályai tágabb körben engedik meg a sértő véleménynyilvánítást. Az indítványozó szerint az elsőfokú bíróság mint központi szabálysértési bíróság által kiszabott bírság ennek fényében alaptörvény-ellenes módon korlátozta a IX. cikk (1) bekezdésében foglalt véleménynyilvánításhoz való jogát. Az Alkotmánybíróság utal arra, hogy maga az alkotmányjogi panasz rögzíti tényként, hogy az indítványozó véleményének kifejezésre juttatása csak azután történt, miután a polgármester többször felszólította a távozásra és vele szemben rendőri intézkedést kért. Az elsőfokú bíróság azonban nem az indítványozó véleményének a kifejtése miatt alkalmazott vele szemben szabálysértési szankciót, hanem azért, mert egy hatósági intézkedés iránt fizikai engedetlenséget tanúsított. Az elsőfokú bíróság által rögzített tényállás alapján az is megállapítható, hogy a „kioktató, becsmérlő stílusban” tett közlés nem a közügyek megvitatására, hanem az ülést levezető polgármester rendfenntartásra irányuló intézkedése ellen irányult (támadott elsőfokú végzés 2. oldal 7. bekezdés). Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint – az eset körülményeire tekintettel – az Alaptörvény IX. cikk (1) bekezdésben foglalt véleménynyilvánításhoz való joggal kapcsolatos, érdemi alkotmányjogi összefüggés nem állapítható meg.
[31]	A kifejtett indokok alapján az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt az Ügyrend 30. § (2) bekezdésének a) és h) pontjai alapján érdemi vizsgálatra alkalmatlannak tartotta.
. 08/25/2017
. constitutional complaint against the ruling No. 2.Szef.18/2017/2 of the Pécs Regional Court (public nuisance)
. 3113/2018. (IV. 9.)

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
HITELES MOZGALOM - Véleményünk, álláspontunk - MEGKAPTUK A KÚRIA MEGÁLLAPÍTÁSAIT
MEGKAPTUK A KÚRIA MEGÁLLAPÍTÁSAIT
Szeretnénk tájékozatni a Hiteles Mozgalom aktivistáit és támogatóit, hogy a Kúritától megkaptuk véleményezésre a joggyakorlat elemző csoport megállapításait.
A megállapításokból egyértelműen kitűnik hogy jogosak észrevételeink és a bíróságoknak el kell járniuk ezekben a perekben. Az elmúlt években a bíróságok sorra utasították vissza a kereseteket, észrevételeinkkel egyszerűen nem tudtak mit kezdeni. A készülő anyag alapján a véleményünk szerint már be kell fogadni a bíróságoknak a kereseteket.
Az eddigi bírósági tárgyalásokon gyakran évekig ment a vita arról, hogy mely bíróság jogosult eljárni, illetve hogy a bíróság egyáltalán jogosult-e eljárni az ügyben. A bankok mindent elkövettek, hogy a PSZÁF hatáskörébe utalják az ügyeket, mint Fogyasztóvédelmi ügy, és ezáltal elkerüljék a bírósági eljárást.
A joggyakorlat elemző csoport megállapításait elkezdtük tanulmányozni, az már első olvasatra is látszik, hogy a létező problémáknak csak egy részét vizsgálták. Nagyon jelentős kérdéseket nem vizsgáltak és így ezekről nem is mondtak véleményt.
Feladatunknak tekintjük, hogy a megállapításokat véleményezzük és kiegészítsük a Kúria vizsgálati anyagát új pontokkal.
Kérjük támogatóinkat, fejtsék ki véleményüket és küldjék el a címünkre:
A kúriának pár napja elküldött levelünk, melyre válaszul elküldték a tervezetet:
Tisztelt Kúria! kuria@kuria.birosag.hu
Tisztelt Joggyakorlat elemző csoport!
Tisztelt Dr. Vezekényi Ursula bírónő!
A sajtóból értesülünk arról, hogy elkészült vizsgálatuk eredménye a bankok fogyasztói szerződéskötési és szerződésteljesítési gyakorlatáról, különösen a devizaelszámolású ingatlanfedezetű kölcsönök kapcsán.
"Húszoldalas munkaanyagban összegezte megállapításait a múlt héten az a kúriai joggyakorlat-elemző csoport, amely a bankok egyoldalú szerződésmódosítási jogának főbb kérdéseit tekintette át."
http://m.mno.hu/magyar_nemzet_gazdasagi_hirei/tisztessegtelen-az-erthetetlen-feltetel-1106878
A Kúria honlapján nem találtunk vizsgálatról szóló anyagot. Feltételezzük azért, mert még nem teljesen kész a Kúria vizsgálata, csak részeredmények vannak.
Amennyiben lehetséges, szeretnénk a vizsgálat anyagát megismerni és ha mód van rá, szeretnénk kifejteni álláspontunkat a vizsgálat témakörevel, megállapításaival kapcsolatban.
Ha a vizsgálat anyagának csak egy része nyílvános jelenleg, kérjük annak az anyagrésznek az átküldését tanulmányozásra, melyet a Magyar Nemzet című újságnak küldtek el.
Több százezer család érintett, szeretnénk az érintetteket tájékoztatni az életüket meghatározó fejleményekről.

matches: KÚRIA KÚRIA bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria


text:
Autós ügyek – HitelSikerek
Posted on 2020-06-29 By Szerkesztő HS
A Gyulai Törvényszék helyben hagyta az Orosházi Járásbíróság ítéletét, mely a K&H Pannonlízing deviza alapú kölcsönszerződéséből eredő követelésen alapuló az Erinum Capital Pénzügyi Szolgáltató Zrt. felperes keresetét elutasította. A másodfokú ítéletben a bíróság indokolása szerint: Az egyedi kölcsönszerződés az árfolyamkockázatra…
A Győri Ítélőtábla közbenső ítéletével helybenhagyta a Tatabányai Törvényszék ítéletét, mely a Lombard Lízing Zrt. lízingszerződésének érvénytelenségét mondta ki. Az elsőfok tisztességtelennek találta az árfolyamkockázatra vonatkozó szerződéses kikötéseket, mellyel a másodfokú bíróság is egyetértett. Részlet a másodfokú ítéletből: “Az alperesi…
Posted on 2020-06-24 By Szerkesztő HS
Ismét Lombard Lízing Zrt. keresetet elutasított el a bíróság. Az Egri Törvényszék, mint másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyta, ami a kereset alapjául szolgáló kölcsönszerződés érvénytelenségét mondta ki. Az elsőfokú ítélet szerint a Lombard Lízing Zrt. kölcsönszerződése semmis, mert…
Az Egri Törvényszék, mint másodfokú bíróság két nagyon hasonló ítéletet hozott, melyekben mindkét ügyben az elsőfok által meghozott ítéletet megváltoztatták és a szerződések érvénytelensége miatt a Lombard Lízing Zrt. keresetei elutasításra kerültek. Mindkét ügyben azt kellett vizsgálnia a másodfokú bíróságnak,…
Posted on 2020-06-16 By Szerkesztő HS
A Fővárosi Törvényszék, mint másodfokú bíróság helybenhagyta az elsőfok elutasító ítéletét, mely a CIB Credit Zrt. kölcsönszerződésre alapított követelését kívánta volna érvényesíteni. A szerződés érvénytelenségét a kamat feltüntetésének hiánya okozta. Az elsőfokú bíróság idokolásában olvasható, hogy mivel sem a kölcsönszerződés…
Másodfokon a bíróság elutasította az Intrum Justitia Követeléskezelő Zrt. keresetét. Az elsőfokú eljárás mindent rendben talált a K&H Autófinanszírozó Zrt. (felperes) és adós(alperes) között létrejött gépjárművásárlási kölcsönszerződéshez kapcsolódó az árfolyam változásáról szóló tájékoztatás kapcsán, azonban a másodfokon eljáró bíróság az…
Gépjárművásárlási kölcsönszerződés érvénytelenségét mondta ki a Fővárosi Törvényszék mint másodfokú bíróság. Az eredetileg Banif Plus Bank Zrt. által még 2007-ben nyújtott svájci frank alapú fogyasztási kölcsönszerződésről 2019 nyarán az elsőfokon eljáró bíróság már megállapította az érvénytelenséget, de a felperes Cofidis…
Posted on 2020-05-06 By P. Anikó
A Szerencsi Járásbíróság elutasította az Inhold Zrt. keresetét, melyet a másodfokon eljáró Miskolci Törvényszék ítélete is megerősített. A perbeli ügy alapja egy a Budapest Autófinanszírozási Zrt. által még 2007-ben nyújtott gépjármű vásárlási kölcsönszerződésre alapított követelés volt. A kölcsönszerződés 2013-ban felmondásra…
Posted on 2020-04-20 By Szerkesztő HS
A Fővárosi Törvényszék, mint másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyta, mely a Banco Primus Fióktelep Magyarország jogképességének hiánya miatt kötött kölcsönszerződés érvénytelenségét mondta ki. A 2008-ban kötött gépjármű vásárlási céllal kötött CHF alapú kölcsönszerződést a Banco Primus Fióktelep Magyarország…
A Győri Ítélőtábla közbenső ítéletben mondta ki az eredetileg Bank Plus Bank Zrt. kölcsönszerződésének érvénytelenségét. A még 2008-ban kötött gépjármű vásárláshoz nyújtott kölcsön 120 hónapra CHF alapon jött létre, mely konstrukcióban a Bank Plus Bank Zrt. az OTP Bank Nyrt….
Posted on 2020-02-19 2020-02-18 By Szerkesztő HS
A Tatabányai Törvényszéken született első fokon hozott közbenső ítéletével a bíróság megállapította a Merkantil Bank Hungary Zrt. kölcsönszerződésének érvénytelenségét. A bank az árfolyamkockázatról való tájékoztatási kötelezettség bizonyításának nem tudott eleget tenni, a perben nem tudta bemutatni, hogy az általa hivatkozott…
Posted on 2020-02-18 By Szerkesztő HS
2019 őszén tömegesen kerültek kiküldésre fizetési meghagyások elsősorban gépjármű kölcsönökhöz kapcsolodó követelések tekintetében és jelzések alapján úgy tűnik, hogy ez a hullám megismétlődni látszik. Mint arról korábbi írásainkban is már tájékoztatást adtunk, melyet elolvashat ITT, ITT és ITT most ismét…

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság