text:
Ab: A szomszédos telek tulajdonosát ügyfélnek kell tekinteni - Szakma - Jogászvilág
2017. 10. 19. 9:00
Cimkék: Alkotmánybíróság, Alaptörvény, közigazgatási per, szomszédos telek, ügyféli jogok
Az Alkotmánybíróság megsemmisítette a Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 5.Kpk.30.026/2017/7. számú végzését, kimondva: A közigazgatási perben a bíróság nincs a közigazgatási határozatban megállapított tényálláshoz kötve, és a jogszerűség szempontjából felülbírálhatja a közigazgatási szerv mérlegelését is. A szomszédos telek tulajdonosát pedig ügyfélnek kell tekinteni.
Az indítványozó a Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal Debreceni Járási Hivatala Földhivatali Osztályhoz benyújtott kérelmében a Debrecen 0378/3 helyrajzi számú ingatlan telekalakításával kapcsolatban ügyféli regisztrációját és ügyfélkénti bevonását kérte arra hivatkozással, hogy ő a telekalakítással érintett ingatlannal közvetlenül telekhatáros ingatlan tulajdonosa. A kérelemben előadta, hogy a szomszédos ingatlanon engedélyezett telekalakítás sérti a jogos érdekét, és jogszabálysértő, mivel nem felel meg az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (Étv.) 23. § (1) bekezdése szerinti követelményeknek. Az indítványozó jogos érdekét pedig sérti, hogy a telekalakítással érintett ingatlanon három nagyméretű, ipari génmódosított technológiát alkalmazó és gyógyszereket gyártó kísérleti üzemet terveznek megépíteni, amelyek az egészségre veszélyes vegyi anyagokat és mikroorganizmusokat fognak alkalmazni. A közforgalmi út megépítése zajterhelést fog okozni, továbbá annak csapadékelvezetése nem biztosított. Az indítványozó az előkertre vonatkozó tilalom miatt az előkertbe kerülő építményein nem fog tudni jogszerű átalakítást végezni.
Az elsőfokú közigazgatási szerv a kérelmet érdemi vizsgálat nélkül elutasította. Az indítványozó fellebbezése nyomán a Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal megsemmisítette az elsőfokú végzést és az elsőfokú közigazgatási szervet új eljárásra utasította. A megismételt eljárásban az elsőfokú közigazgatási szerv ismételten elutasította az indítványozó ügyféli regisztrációs igényét, illetve ügyfélkénti bevonása iránti kérelmét. Az indítványozó fellebbezésében hivatkozott a hasonló egyedi ügy kapcsán meghozott 12/2015. (V. 14.) AB-határozatra, amely az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdése alapján alkotmányos követelményként rögzítette azt, hogy a telekalakítási eljárásban a telekalakítással érintett telekkel szomszédos telek tulajdonosát is ügyfélnek kell tekinteni. A Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal ezt a fellebbezési kérelmet elutasította. A Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal kitért az Abh.-ra is, amellyel kapcsolatosan azt emelte ki, hogy az indítványozó által előadottak mind olyan sérelmek, amelyek a telekalakítástól eltérő eljárásban orvosolhatók. Az indítványozó ezek után kezdeményezte a másodfokú végzés bírósági felülvizsgálatát, de a Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság a felülvizsgálati kérelmét elutasította, majd ezt követően az Alkotmánybírósághoz (Ab) fordult.
Az Ab rámutatott: a telekalakítási eljárással érintett telekkel közvetlenül szomszédos telek tulajdonosának az a lehetősége, hogy a telekalakítási eljárásban félként vegyen részt, alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés
Az ügy befogadásával összefüggésben az Ab rámutatott arra, hogy az eljárás során idézett Abh.-ban az Alkotmánybíróság már megállapította, hogy a telekalakítási eljárással érintett telekkel közvetlenül szomszédos telek tulajdonosának az a lehetősége, hogy a telekalakítási eljárásban félként vegyen részt, alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés. A korábbi alkotmányjogi panasz eljárásban az indítványozó a jogorvoslathoz való jog sérelmét állította, de a jelen alkotmányjogi panaszban hivatkozott tisztességes hatósági és bírósági eljáráshoz való joggal azonban szintén természetszerűleg összefügg az ügyféli minőség megállapítása, ezért az ügyet az Ab érdemben bírálta el.
Az Alkotmánybíróság a tisztességes bírósági eljáráshoz való jog tartalmát elvi jelleggel a 7/2013. (III. 1.) AB-határozatban fejtette ki. Ennek során – az Abtv. 27. §-a szerinti alkotmányjogi panasz fényében – megállapította: annak alkotmányos igénye, hogy a közigazgatási határozatok bírói ellenőrzése során a perbe vitt jogok és kötelezettségek érdemi elbírálást nyerjenek, nemcsak a szabályozási környezettel, hanem az egyedi bírói döntésekkel szemben is érvényesíthető. A tisztességes bírósági eljáráshoz fűződő jog körébe tartozik a hatékony bírói jogvédelem követelménye, amely szerint a jogi szabályozással szemben alkotmányos igény, hogy a perbe vitt jogokról a bíróság érdemben dönthessen. A közigazgatási határozatok vonatkozásában ez azt jelenti, hogy azok törvényességének bírói ellenőrzése alkotmányosan nem korlátozódhat a formális jogszerűség vizsgálatára. A közigazgatási perben a bíróság nincs a közigazgatási határozatban megállapított tényálláshoz kötve, és a jogszerűség szempontjából felülbírálhatja a közigazgatási szerv mérlegelését is.
Az Alkotmánybíróság a lényeges tényállásbeli hasonlóságra és az indítványban történt meghivatkozására tekintettel összefoglalta a korábbi Abh. tartalmát, amely a rendelkező rész második pontjában az Alaptörvény XXVIII. cikk (7) bekezdéséből fakadó alkotmányos követelményként rögzítette, hogy a Ket. 15. § (1), (3) és (8) bekezdésének alkalmazása során a telekalakítási eljárással érintett telekkel közvetlenül szomszédos telek tulajdonosát is ügyfélnek kell tekinteni. A Ket. 15. § (1) bekezdése a közigazgatási eljárásjog általános ügyféldefinícióját tartalmazza, melynek értelmében ügyfél az a természetes vagy jogi személy, továbbá jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet, akinek jogát vagy jogos érdekét az ügy érinti, akit hatósági ellenőrzés alá vontak, illetve akire nézve a hatósági nyilvántartás adatot tartalmaz. A 15. § (3) bekezdés rögzíti annak lehetőségét, hogy törvény vagy kormányrendelet rendelkezése alapján az azokban meghatározott személyek ex lege ügyfélnek minősüljenek. A 15. § (8) bekezdése az ügyféli jogállást megtagadó végzéssel szembeni önálló fellebbezés lehetőségét biztosítja.
Az Alkotmánybíróság azért tartotta fontosnak felidézni az Abh. indokolásának főbb pontjait, mert az annak alapjául szolgáló egyedi ügy lényeges vonásaiban megegyezik a jelen alkotmányjogi panasz eljárást megelőző egyedi üggyel. Az indítványozó a telekalakítás folytán bekövetkező, az ingatlana állapotát – ezáltal jogos érdekét – érintő változásokra mutatott rá, és ezekre alapította ügyfélkénti bevonására irányuló kérelmét. A Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság támadott végzése azon a megfontoláson alapul, hogy a Ket. 15. § (1) bekezdése az ügyfél fogalmát általánosságban adja meg, ezzel szemben a Korm. r. 36. § (3) bekezdése szűkített, taxatív felsorolása megállapítja azt, hogy milyen személyi kör jogosult a telekalakítás engedélyezése iránti kérelem benyújtására. Az indítványozó a telekalakítási eljárás megindítására ezek alapján valóban nem jogosult, kérelme azonban nem is erre irányult, hanem arra, hogy jogában, jogos érdekében érintett ügyfélként megnyíljon számára a lehetőség az eljárásban való részvételre, érveinek, észrevételeinek előadására. Ehhez pedig a Ket. 15. § (1) bekezdése szerinti általános ügyfélfogalomnak az Alaptörvényben foglalt alapvető jogok fényében történő értelmezése szükséges.
Végül az Ab azt is hangsúlyozta, hogy a jelen ügyben felvetődő kérdésről az Alkotmánybíróság az Abh.-ban már állást foglalt, ebből kifolyólag a bíróságok kötelesek jogértelmező tevékenységüket e keretek között folytatni. Az Alkotmánybíróság mindezekre tekintettel megállapította, hogy a Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság támadott végzése ellentétes az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése szerinti tisztességes bírósági eljáráshoz való joggal, és azt megsemmisítette.

matches: Bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság


text:
Király György JUREX Iparjogvédelmi Iroda Debrecen november /24 - PDF
Király György JUREX Iparjogvédelmi Iroda Debrecen november /24
Download "Király György JUREX Iparjogvédelmi Iroda Debrecen 2014. november 20 21. 1/24"
1 Király György JUREX Iparjogvédelmi Iroda Debrecen november /24
2 Középpontban a a védjegyek és a földrajzi árujelzők oltalmáról szóló évi XI. törvény 62. (2) bekezdése előtt és után 2/24
3 ig 62. (1) A védjegybejelentésben nem változtatható meg a) a megjelölés, b) az árujegyzék úgy, hogy bővebb legyen annál, mint ami a bejelentés napján benyújtott bejelentésben szerepelt. (2) A bejelentő az (1) bekezdés b) pontjában megszabott keretek között a védjegy lajstromozása kérdésében hozott döntés jogerőre emelkedéséig módosíthatja az árujegyzéket től 62. (1) A védjegybejelentésben nem változtatható meg a) a megjelölés, b) az árujegyzék úgy, hogy bővebb legyen annál, mint ami a bejelentés napján benyújtott bejelentésben szerepelt. (2) A bejelentő az (1) bekezdés b) pontjában megszabott keretek között a védjegy lajstromozása kérdésében hozott döntés meghozatalának napjáig módosíthatja az árujegyzéket. 3/24
4 Vt. indokolása: Módosítási tilalom vonatkozik a megjelölés megváltoztatására és az árujegyzék bővítésére. Hatályos törvényünk sem a védjegybejelentésekkel, sem a lajstromozott védjegyekkel kapcsolatban nem ad lehetőséget a megosztásra. A Védjegyjogi Szerződés viszont ezt megengedi, amit a törvényjavaslat figyelembe vesz. A megosztásra a különféle termékekre, illetve szolgáltatásokra bejelentett megjelölések, illetve lajstromozott védjegyek esetében van lehetőség. A megosztás az árujegyzék valamely részére az eredeti bejelentési nap - és adott esetben elsőbbség - megtartásával ugyanarra a védjegyre további bejelentést, illetve lajstromozást eredményez. A bejelentő szempontjából abban az esetben lehet előnyös a megosztás, ha az eljárás során felmerülő lajstromozási akadály csak az árujegyzék egy részét érinti. Ilyenkor - az eljárás elhúzódása nélkül - a kifogás alá nem eső árujegyzékkel a megosztott bejelentés révén oltalmat szerezhet. Hasonló módon a lajstromozott védjegy megosztása célszerű lehet a törlési eljárásokkal szembeni védekezésként, ha a törlési ok nem érinti a teljes árujegyzéket (62., 63. ). 4/24
5 62. (1) A védjegybejelentésben nem változtatható meg a) a megjelölés, b) az árujegyzék úgy, hogy bővebb legyen annál, mint ami a bejelentés napján benyújtott bejelentésben szerepelt. (2) A bejelentő az (1) bekezdés b) pontjában megszabott keretek között a védjegy lajstromozása kérdésében hozott döntés meghozatalának napjáig módosíthatja az árujegyzéket. 5/24
6 és ha az a döntés egyszer megszületik, a döntést követően a bejelentő az árujegyzéket nem korlátozhatja. Ugyanis a törvény 62. -a szerint ez a döntés (valóban?) jogerőssé vált (titokban). Megváltoztatási kérelmet hiába is nyújtana be az eljáró Hivatalba az áruosztály korlátozására vonatkozóan? 6/24
7 Történt egyszer, a régi és az új védjegytörvényt átívelő időszakban, hogy a jogosult felszólalásával kapcsolatos felhívásra a bejelentő nem válaszolt, és a bejelentőre nézve kedvezőtlen döntés született. A megjelölésének Magyarországra kiterjedő oltalmát a Hivatal elutasította. A bejelentő már csak a döntés kézhezvételekor kapott észbe. A határozatban (döntésben) továbbra is benne volt a megváltoztatási kérelem előterjesztésének lehetősége (mint minden döntésben). Vajon az új törvény hatálya alatt a megváltoztatási kérelem mennyire lehet eredményes? 7/24
8 A megváltoztatási kérelmet az árujegyzék korlátozásával együtt nyújtotta be a bejelentő. A régi és az új jogszabály eltérését és következményeit ez a felszólalási ügy jól mutatja, ahol a felszólalást a megjelölés Magyarországra kiterjedő oltalmának elismerése ellen még a régi törvény hatálya alatt, 2010 végén nyújtotta be a felszólaló, de a felszólalással kapcsolatos intézkedések már az új törvény hatályba lépését követően zajlottak. 8/24
9 A Hivatal a kérelmet továbbította a bíróságra, mert a 46/A.... (3) E törvény eltérő rendelkezése hiányában a Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala csak megváltoztatási kérelem alapján és csak annak a bírósághoz történő továbbításáig módosíthatja és vonhatja vissza a következő kérdésekben hozott az eljárást befejező döntését: a) a védjegy lajstromozása; h) a megjelölés Magyarországra kiterjedő oltalmának végleges elutasítása; szerinti eljárást nem alkalmazta, lévén, hogy az új törvény értelmezése nem adott erre lehetőséget.? 9/24
10 A Törvényszék a beadványt szintén az új jogszabály alapján bírálta el, és a következő döntést hozta: A megváltoztatási kérelem nem megalapozott. A Vt. 62. (2) bekezdése szerint a bejelentő az (1) bekezdés b) pontjában megszabott keretek között a védjegy lajstromozása kérdésében hozott döntés meghozatalának napjáig módosíthatja az árujegyzéket. Vt. Indokolás: Módosítási tilalom vonatkozik a megjelölés megváltoztatására és az árujegyzék bővítésére. Ebben az esetben a 39. (3) A Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala döntése a kézbesítéssel emelkedik jogerőre, ha nem kérik annak megváltoztatását. nem alkalmazható? 10/24
11 A bejelentő árujegyzék korlátozását a Törvényszék nem vizsgálta, amit a következővel indokolt: Mivel a Vt. 62. (2) bekezdése alapján az árujegyzék a megváltoztatási kérelemben már nem módosítható, ezért a bíróság ezt a kérelmet már nem vizsgálta. Ez a mondat általam bővítve tehát azt fejezi ki, hogy: Mivel a Vt. 62. (2) bekezdése alapján az árujegyzék a megváltoztatási kérelemben már nem módosítható, mert a bejelentő az (1) bekezdés b) pontjában megszabott keretek között a védjegy lajstromozása kérdésében hozott döntés meghozatalának napjáig módosíthatja csak az árujegyzéket, ezért a bíróság ezt a kérelmet már nem vizsgálta. 11/24
12 A törvény azt írja elő, hogy a bejelentő a döntés meghozataláig módosíthatja. Nem azt, hogy nem módosítható. Az nincs a törvényben, hogy a bíróság sem módosíthatja (39. (3)). A bíróságot ez a törvényi rendelkezés miért korlátozza? A bíróság miért ne korlátozhatná az árujegyzéket? A törvény szövege szerint a bejelentő nem módosíthatja. Ez nem lenne probléma akkor, ha a 62. -t a 39. (3) tükrében az illetékes döntéshozók is így értelmeznék. Azaz aszerint, ahogy az a törvény szövegéből következik. 12/24
13 Ebben az esetben a bíróság álláspontja szerint a 77. az árujegyzék korlátozása esetében nem alkalmazható. 77. (1) A bíróság kérelemre megváltoztathatja a Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatalának a) a 46/A. (3) bekezdésében felsorolt döntéseit; A 46/A. (3) bekezdés szerint megváltoztathatná többek között a védjegy lajstromozása és a megjelölés Magyarországra kiterjedő oltalmának végleges elutasítása kérdésében hozott hivatali döntést. 13/24
14 Mi az oka annak, hogy az egyezség megkötésének a lehetőségét sem vizsgálták az eljárás során? Fel sem vetődött az a kérdés, hogy vajon a felszólaló fenntartaná-e a felszólalását abban az esetben, ha a bejelentő a beadványában foglaltak szerint korlátozná az árujegyzéket. Nyilván az új törvény 62. (2) bekezdésének az előzőekben ismertetett értelmezése és a 39. (3) mellőzése miatt fel sem merült az eljáró Tanácsban ennek a lehetőségnek az alkalmazása. 14/24
15 A Tanács 207/2009/EK Rendelet 42. cikkének a felszólalás vizsgálatára vonatkozó (4) bekezdése szerint a hivatal (OHIM), ha ezt helyénvalónak ítéli, a feleket egyezség megkötésre hívhatja fel. Az új Vt. a következőket tartalmazza: 61/F. A felszólalás tárgyában helye van egyezségnek. 89. (4) A bírósági eljárásban nincs helye egyezségnek, ha a Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala előtt folyó eljárásban sem lehetett egyezséget kötni. 15/24
16 A Rendelet 42. cikk (5), (6) bekezdése szerint: (5) Ha a felszólalás vizsgálata során megállapítást nyer, hogy a megjelölés a közösségi védjegybejelentés árujegyzékében szereplő áruk, illetve szolgáltatások egésze vagy azok egy része tekintetében nem részesülhet oltalomban, a bejelentést ezen áruk, illetve szolgáltatások tekintetében el kell utasítani. Ellenkező esetben a felszólalást el kell utasítani. (6) A védjegybejelentés elutasításáról szóló határozatot annak jogerőre emelkedését követően meg kell hirdetni. 16/24
17 43. cikk A bejelentés visszavonása, korlátozása és módosítása (1) A bejelentő a közösségi védjegybejelentést bármikor visszavonhatja, illetve az abban szereplő árujegyzéket bármikor korlátozhatja. Ha a bejelentést már meghirdették, a visszavonást vagy a korlátozást is meg kell hirdetni. 17/24
18 58. cikk Fellebbezéssel megtámadható határozatok (1) Az elbírálók, a felszólalási osztályok, a védjegy-igazgatási és jogi osztály, valamint a törlési osztályok határozatai ellen fellebbezésnek van helye. A fellebbezésnek halasztó hatálya van. (2) Az olyan határozat, amellyel az eljárás a felek valamelyikének vonatkozásában nem fejeződik be, csak az ügydöntő határozat elleni fellebbezésben támadható meg, kivéve, ha a határozat a külön fellebbezést megengedi. 59. cikk Jogosultság a fellebbezésre, illetve a fellebbezési eljárásban való részvételre Az eljárásban részt vevő bármelyik fél, akit a határozat hátrányosan érint, fellebbezhet. Az eljárásban részt vevő bármely más fél a fellebbezési eljárásban ügyfélként vesz részt. 18/24
19 A Törvényszék döntése ellen a bejelentő fellebbezett. Az Ítélőtábla figyelembe vette azt, hogy a felszólalást je előtt nyújtotta be a felszólaló, és a felszólás benyújtásakor hatályos védjegytörvény alapján a Hivatalt új eljárásra utasította. Ezt követően a bejelentő az árujegyzék korlátozásával elérte, hogy a felszólaló elállt a felszólalástól. Ugyanakkor az Ítélőtábla a végzésében útmutatást adott az új védjegytörvény 62. -ában előírtak alkalmazására a következők szerint: 19/24
20 A fellebbezésben felvetettekre tekintettel megjegyzi a másodfokú bíróság, hogy a jelenleg hatályos szabály tartalmát illetően az elsőfokú bíróság álláspontjával és az ellenérdekű féi érveivel értett egyet. Az új szabály és az ahhoz fűzött indokolás alapján egyértelmű, hogy jelenleg már nem a lajstromozás kérdésében hozott döntés jogerőre emelkedéséig, hanem a hivatali határozat meghozataláig lehetséges a bejelentés során az árujegyzék módosítása. Ez azonban a jelen ügyben a fentiek szerint még nem irányadó. 20/24
21 21/24
22 62. (1) A védjegybejelentésben nem változtatható meg a) a megjelölés, b) az árujegyzék úgy, hogy bővebb legyen annál, mint ami a bejelentés napján benyújtott bejelentésben szerepelt. (2) A bejelentő az (1) bekezdés b) pontjában megszabott keretek között a védjegy lajstromozása kérdésében hozott döntés meghozatalának napjáig módosíthatja az árujegyzéket. 62. (1) A védjegybejelentésben nem változtatható meg a) a megjelölés, b) az árujegyzék úgy, hogy bővebb legyen annál, mint ami a bejelentés napján benyújtott bejelentésben szerepelt. (2) A bejelentő az (1) bekezdés b) pontjában megszabott keretek között a védjegy lajstromozását elrendelő döntés meghozatalának napjáig módosíthatja az árujegyzéket. 22/24
23 32. (1) A védjegylajstromban feltüntetett védjegyjogosult a Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatalához intézett írásbeli nyilatkozattal a védjegyoltalomról lemondhat. (3) A védjegyoltalomról az árujegyzékben meghatározott áruk, illetve szolgáltatások egy része tekintetében is le lehet mondani. 68. (1) A védjegyjogosult az árujegyzék szétválasztásával meghatározott áruk, illetve szolgáltatások tekintetében megoszthatja a védjegyoltalmat. 23/24

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
2014. december | Magyar Igazságügyi Akadémia
Beküldés ideje: 2015. június 5., 10:49
Szakirodalmi újdonságok 2014. december
Bírósági könyvtárak kurrens időszaki kiadványainak tartalomjegyzékei
A bírói hatalom kárfelelőssége / Borbás Beatrix.- Bp.: HVG-ORAC, 2014.- 262 p.., 20 cm.- ISBN 978 963 258 206 1 — Lelőhelyinformáció
A bizalmi vagyonkezelés / B. Szabó Gábor [et al.]. - Budapest : HVG-ORAC, 2014. 343 p. ; 24 cm. - ISBN 978-963-258-251-2 — Lelőhelyinformáció
Ingatlannyilvántartás / Kovács András. - Budapest : Opten, [S.a.]. - 217 p. ; 24 cm. - (Bírói gyakorlat füzetek, ISSN 2063-725X ; 11. ) ISBN 978-615-5122-02-6 — Lelőhelyinformáció
Kiskönyv az új Polgári Törvénykönyvről gazdasági szakembereknek / Andor Ágnes. - Budapest : Wolters Kluwer, 2014. - 219 p. ; 19 cm ISBN 978-963-295-410-3 — Lelőhelyinformáció
Kommentár a Polgári Törvénykönyvhöz : kommentár a Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvényhez. 1-2. köt. / szerk. Vékás Lajos, Gárdos Péter. - Budapest : Wolters Kluwer, 2014. - ISBN 978-963-295-428-8 — Lelőhelyinformáció
A KRESZ értelmezése a joggyakorlatban / Fülöp Ágnes – Fülöp Natasa – Major Róbert.- 3.hat.bőv.kiad., Bp.: HVG-ORAC, 2014.- 582. p. 20 cm ISBN 978 963 258 259 7 — Lelőhelyinformáció
A Kúria és elnökei I. / szerk.: Bódiné Beliznai Kinga.- Bp.: HVG-ORAC, 2014.-234 p., 24 cm.- (Bibliotheca Curiae).- ISBN 978-963-258-235-1 — Lelőhelyinformáció
A magyar bírósági gyakorlat az előzetes döntéshozatali eljárások kezdeményezésének tükrében : 2004-2014 / szerk.: Osztovics András.- Bp: HVG-ORAC, 2014.- 235 p.; 24 cm.- ( Bibliotheca Curiae) ISBN 978-963-258-238-2 — Lelőhelyinformáció
Médiajogi kommentárok / szerk. Koltay, Lapsánszky. - Budapest : Wolters Kluwer, 2014. ISBN 978-963-295-398-4 — Lelőhelyinformáció
Nagykommentár a szerzői jogi törvényhez : nagykommentár a szerzői jogról szóló 1999. évi LXXVI. törvényhez / szerk. Gyertyánfy Péter. - Budapest : Wolters Kluwer, 2014. ISBN 978-963-295-390-8 — Lelőhelyinformáció
Nagykommentár a tőkepiaci törvényhez : nagykommentár a tőkepiacról szóló 2001. évi CXX. törvényhez / Farkas [Péter et al.]. - Budapest : Wolters Kluwer, 2014. ISBN 978-963-295-402-8 — Lelőhelyinformáció
A nemzetközi jog hatása a magyar joggyakorlatra / Blutman László. - Budapest : HVG-ORAC, 2014. - 531, [1] p. ; 24 cm Bibliogr.: p. 521-531. ISBN 978-963-258-214-6 — Lelőhelyinformáció
Nemzetközi jog. - Budapest : CompLex, 2014. - 885 p. ; 25 cm Név-, tárgy- és egyéb mutatók: p. 833-879. Bibliogr.: p. 881-885. ISBN 978-963-295-382-3 — Lelőhelyinformáció
Quaerendo et Creando : ünnepi kötet Tattay Levente 70. születésnapja alkalmából. - Budapest : Szent Istán Társulat, 2014. - 738 p. ; 25 cm. - (Xenia, ISSN 2061-9227 ) Bibliogr. a lábjegyzetekben ISBN 978-963-277-486-2 — Lelőhelyinformáció
Üzleti jog az új Polgári Törvénykönyv után. - Budapest : Typotex, 2014. - 318 p. ; 24 cm. - (Baccalaureus scientiae tankönyvek, ISSN 1787-9655) Tárgymutató: p. 297-318. ISBN 978-963-279-385-6 — Lelőhelyinformáció
Bírósági könyvtárak kurrens időszaki kiadványainak tartalomjegyzéke
Acta Juridica ISSN 1216-2574 — Volume 55 Number 4
Adó- és Pénzügyi szaklap ISSN 0238-3950 — 28. évf. (2014), 16. szám
Büntetőjogi Szemle ISSN 2063-8183 — 33. évf. (2014), 3. szám
Családi Jog ISSN 1589-7516 — 12. évf. , 4. szám
Gazdaság és jog ISSN 1217-2464 — 22. évf. (2014), 12. szám
Jog, állam, politika ISSN 2060-4580 — 2014. 4. szám
Jogesetek magyarázata (JEMA) ISSN 2061-4837. — 5. évf. (2014), 2. szám
Jogtudományi közlöny ISSN 0021-7166 — 69. évf. (2014) 12. szám
JURA ISSN 1218-0793 — 20. évf. (2014) 2. szám — A JURA I. — XX. évfolyamának teljes tartalomjegyzékével, p. 278—297.
Kúriai döntések : bírósági határozatok ISSN 2063-9767 — 62. évf. (2014) 12. szám
Új Magyar Közigazgatás ISSN 2060-4599 — 7. évf. (2014), 4. szám
Acta Juridica ISSN 1216-2574 — Volume 55 Number 4 — Lelőhelyinformáció
Rule of law, division of powers, constitutionalism / Stumpf István. — p. 299-317.
‘Pool of responsibility’: A new approach to doping prevention / Hermann, Aaron. — p. 318-333.
Remarks on the creation and the prologue of Lex Baiuvariorum / Nótári Tamás. — p. 334-350.
The preamble of the Satversme: the new approach to constitutional self-restraint / Jarinovska, Kristīne. — p. 351-366.
Appraising the cross-currents of law, religion and culture on same sex marriage issue in Nigeria: The human rights approach / Olookoba, Saka Muhammed, Mahmud, Adebayo Kayode. — p. 367-383.
The judgment of the European Court of Human Rights in the case of Preda and others v. Romania: Prospects of further practice in cases related to the property restitution in Romania / Bónis Péter. — p. 384-403.
A 2014-2015. évi kontroll adatszolgáltatások a személyi jövedelemadó-bevallás tükrében / Diós Judit. — p. 3-18.
Feltöltési kötelezettség az egyes adónemeknél / Németh Nóra. — p. 19-22.
A 2014. évi társaságiadó-alapot módosító tételek II. / Czapkó Tiborné. — p. 23-32.
A gazdálkodó szervezetek közötti egyes ügyletek illetékjogi megítélése / H.Nagy Dániel. — p. 33-42.
A tartozásátvállalás és számvitele / Umenhoffer Ferenc. — p. 43-56.
Járulék kontra adó a társadalombiztosítási rendszerben – határon innen és túl / Potocskáné Kőrösi Anita, Bokorné Kitanics Tünde. — p. 57-62.
Utólagos bérjellegű kifizetések / Elek Diána. — p. 63-65.
A nyugdíjigény érvényesítése során alkalmazandó egyéb szabályok / Sipos Gabriella. — p. 67-74.
Adalékok a nyugdíjbiztosítási adategyeztetéshez III. / Kiss Sándor. — p. 74-79.
Büntetőjogi Szemle ISSN 2063-8183 — 33. évf. (2014), 3. szám — Teljesszövegű elérés
Criminal Legislation against Bribery in the People's Republic of China: Formation, Evolution and Evaluation / Xiaoping, Qian. — p. 3-9.
A legal historical survey of the development of hungarian public prosecution with special empasis on ius puniendi becoming a state monopoly / Gergi-Horgos, Lívia. — p. 10-13.
Fejtegetések a rablás bűncselekményének rendbeliségéről - rövid kitérővel a folytatólagos egység megállapításának bírói gyakorlatára / Bujdos Iván Ákos. — p. 14-18.
Eltérő bűncselekmény-fogalom az anyagi és eljárási jogban / Czédli-Deák Andrea. — p. 19-25.
A bűncselekmény fogalmának alakulása / Mészáros Ádám Zoltán. — p. 26-31.
A titkos információgyűjtés és a titkos adatszerzés alkalmazása során felmerülő kérdések / Nyitrai Endre. — p. 32-40.
A hírérték margóján: személyhez fűződő jogok védelméhez való jog a büntetőeljárásban különös tekintettel a személyes adatok védelmére / Pálvölgyi Ákos. — p. 41-45.
Családi Jog ISSN 1589-7516 — 12. évf. , 4. szám — Lelőhelyinformáció
A bírósági közvetítés fejlődésének lehetőségei Magyarországon / Gyengéné Nagy Márta. — p. 1-6.
A családi pótlék egyes gyakorlati kérdései / Lipka Erika. — p. 31-36.
Kísérő nélküli kiskorúak a menekültjogban és a gyermekvédelemben: árnyak a Paradicsomban / Haraszti Margit Katalin. — p. 7-21.
A 12-14 életév közötti gyermekek a gyermekvédelem és az igazságszolgáltatás rendszerében / Igaz Barbara, Kenese Attila. — p. 22-30.
Jogellenes gyermekelviteli ügyek az USA bíróságainak gyakorlatából / Tancsik Annamária. — p. 37-40.
A fogyatékosság észlelése és jelentősége a szülői felügyelettel kapcsolatos családjogi gyakorlatban - Amerikában már beszélnek róla / Megyeri Nóra. — p. 41-46.
Gazdaság és jog ISSN 1217-2464 — 22. évf. (2014), 12. szám — Lelőhelyinformáció
A munkaviszonyból keletkező kötelmek szabályozásáról / Lőrincz György. — p. 3-8.
A jogátruházás, jogbérlet egyes sajátos kérdései a domain nevekkel összefüggő hazai jogviták gyakorlatában / Verebics János. — p. 8-14.
A disztribútor védelme a forgalmazási szerződés megszűnése esetén / Sobor Dávid. — p. 14-18.
Hitelezői igények bejelentése a csődeljárásban - egy friss kúriai döntés margójára / Boóc Ádám. — p. 18-22.
A bennfentes kereskedelem szabályozásának jövője / Kókai Krisztián. — p. 22-25.
Felmondás - de mikor? / Szakál Róbert. — p. 25-26.
A terrorcselekmények elkövetésével való fenyegetés a bírói gyakorlat tükrében / Bartkó Róbert. — p. 3-12.
Inter arma silent leges‒ Szólásszabadság és háborús pszichózis az első világháborúban / Szerző. — p. 13-32.
A demokratikus közvélemény mint alkotmányos érték a magyar Alkotmánybíróság gyakorlatában / Smuk Péter. — p. 33-52.
A felsőoktatás finanszírozásának modelljei és tapasztalatai – A felsőoktatás finanszírozásának elméleti és nemzetközi modellje / G. Karácsony Gergely. — p. 53-73.
Társfelelősségünk a teremtett világért – A természet tisztelete és a Természetfeletti tisztelete / Németh Gábor. — p. 75-90.
A görög etikai gondolkodás kezdete – Hérakleitosz / Szoboszlai-Kiss Katalin. — p. 91-104.
Jogesetek magyarázata (JEMA) ISSN 2061-4837 — 5. évf. (2014), 2. szám
A jelszóval védett cikkek használatához kérje könyvtárosa segítségét, aki készséggel segít a használatban.
Az Alkotmánybíróság határozata a devizahitelekről A szerződési szabadság régi-új korlátai / Drinóczi Tímea. — p. 3-12. Elektronikus változat
Az Alkotmánybíróság határozata a bírósági törvények felülvizsgálatáról Velencei Bizottság kontra Alkotmánybí́róság / Sólyom Péter. — p. 13-28. Elektronikus változat
A kúria jogegységi határozata a közhatalmat gyakorlókról készült képmás és hangfelvétel nyilvánosságáról Közszereplő-e a nyilvános helyen szolgálatot teljesítő rendőr? / Balogh Adrienn, Hegyi Szabolcs. — p. 29-35. Elektronikus változat
A kúria jogegységi határozata a devizaalapú kölcsönszerződésekkel kapcsolatos perekben felmerülő egyes elvi kérdésekről A devizaalapú kölcsönök érvényessége / Czugler Péter Áron. — p. 36-45. Elektronikus változat
A szegedi Ítélőtábla döntése a terrorcselekménnyel fenyegetés és a közveszéllyel fenyegetés elhatárolásáról A fenyegetés fogalmának értelmezése / Deák Zoltán. — p. 46-57. Elektronikus változat
A kúria önkormányzati tanácsának határozata az önkormányzat pénzbeli szociális rendeletének törvényességéről Az önkormányzat eredeti és származékos jogalkotási kötelezettségének határai és keretei, valamint a normavilágosság követelménye az önkormányzati jogalkotásban / Hoffman István. — p. 58-65. Elektronikus változat
A kúria döntése a jegyzőre vonatkozó speciális abszolút kizárási ok értelmezéséről Az önkormányzat és az ügyfél perben állásának hatása a jegyző pártatlanságára / Rozsnyai Krisztina. — p. 66-72. Elektronikus változat
Az európai Bíróság ítélete az európai unió kishatárforgalmi szabályozásáról A határ menti lakosok tartózkodási jogának értelmezése / Bartha Ildikó. — p. 73-84. Elektronikus változat
Az európai Bíróság ítélete az onel/omel védjegy ügyében A közösségi védjegyek tényleges használatának területi kérdései / Keserű Barna Arnold. — p. 85-92. Elektronikus változat
Az európai Bíróság ítélete a légi utasokra vonatkozó adatállomány kezeléséről „Pillérközi” megközelítés a személyes adatok védelméhez való jog területén / Nagy Klára. — p. 93-100. Elektronikus változat
Az európai Bíróság ítélete az európai unió légi közlekedésre vonatkozó kibocsátáskereskedelmi rendszeréről Az EU (területi) joghatósága, az uniós másodlagos jogi aktusok területen kívüli hatálya / Papp Zoltán. — p. 101-110. Elektronikus változat
Jogtudományi közlöny ISSN 0021-7166 — 69. évf. (2014) 12. szám — Lelőhelyinformáció
A büntethetőségi akadályok / Belovics Ervin. — p. 547-556.
A közszerzemény intézménye a 19-21. századi magyar házassági vagyonjogban / Herger Csabáné. — p. 557-568.
Az ügynökségek jogalkotási hatásköre az Amerikai Egyesült Államokban / Forgács Anna. — p. 569-578.
A bizalmi vagyonkezelés egyes kötelmi jogi jellemzői / Miczán Péter. — p. 579-589.
A szakvélemény evolúciója a Pp.-ben / Cséffai Attila Csaba. — p. 591-600.
JURA — ISSN 1218-0793 — 20. évf. (2014) 2. szám — Elektronikus hozzáférés
The law creation in the Polish – Lithuanian Seym, 16th through 18th centuries / Baran. Kazimierz. — p. 5-13.
A devizahitelesek és a római jog / Bessenyő András. — p. 14-25.
A magyar alkotmánybíráskodás és a közös európai alkotmányos standardok / Chronowski Nóra. — p. 26-38.
A vallásszabadság és egyházalapítás az alkotmányos párbeszéd tükrében / Drinóczi Tímea. — p. 39-62.
Legal regulation on the right of people with disabilities to be included in the life of the community / Gradwohl, Csilla. — p. 63-71.
A bírói meggyőződés, szubjektív elemek a büntető ítélkezésben / Háger Tamás. — p. 72-78.
A certum pretium határain: ármeghatározás a vevő és harmadik személy által / Jusztinger János. — p. 79-91.
Etikai stratégiák a korrupció elleni küzdelemben / Kőhalmi László. — p. 92-98.
A nemzetközi jog érvényesülése az uniós jogban a Sólyom-ügy tükrében / Mohay Ágoston. — p. 99-103.
A pénzügyi jog Magyarországon a szocialista korszakban / Pfeffer Zsolt. — p. 104-115.
A feléntúli sérelem dogmatikai konstrukciója a római jogban és a modern polgári törvénykönyvekben / Pókecz Kovács Attila. — p. 116-126.
A médiatörvények kontextusa, rendelkezései és gyakorlata / Polyák Gábor, Nagy Krisztina. — p. 127-149.
Az Európai Unió adójogának jellegzetességei és az adóharmonizáció folyamata / Szilovics Csaba. — p. 150-155.
Vallási és szekuláris értékek az Egyesült Államokban / Zsigmond Anna. — p. 156-163.
Sérülhet-e a biztonság a nyilvános büntetőeljárásban? / Antal Dániel. — p. 164-168.
Az állam és szervei magánjogi jogalanyiságáról / Bölcskei János. — p. 169-175.
A személyes adatok védelmének bírósági gyakorlata Magyarországon / Böröcz István. — p. 176-184.
A 9/11-re adható válaszokról / Csányi Csaba. — p. 185-188.
A művészeti alkotás szabadsága a gyakorlatban – Az alanyi kört megillető kiegészítő jogosultság / Cseporán Zsolt. — p. 189-195.
Az előzetes letartóztatás legvitatottabb kérdései a gyakorlatban / Farkas Henrietta Regina. — p. 196-202.
A Yukos-ügy, gazdasági társaságok az Emberi Jogok Európai Bírósága előtt / Greksza Veronika. — p. 203-213.
A munkáltatói utasítás helye a 21. század munkajogában / Kajtár Edit. — p. 214-224.
70 éves a népbírósági jogszabályunk – még mindig „aktuális”… / Papp Attila. — p. 225-235.
Local and Regional Democracy Development in Hungary / Trabucco, Fabio Ratto. — p. 236-251.
Szodómiaperek a XVIII. századi Nagy-Britanniában / Talabos Dávidné Lukács NIkolett. — p. 251-255.
A pénzhamisítás szabályozásának története Magyarországon / Tóth Dávid. — p. 256-264.
„The Mutual Roles of Religion and State in Europe” (Edited by Balázs Schanda) / Ádám Antal. — p. 265-272.
A pécsi Jogi Kar könyvbemutatója (2014) / Csoknya Éva Tünde. — p. 273-277.
A Buol-Schauenstein-minisztertanács jegyzőkönyvei / Herger Csabáné. — p. 278-279.
A Schwarzenberg minisztérium jegyzőkönyveinek záró kötete / Kajtár István. — p. 280.
Szabó Marcel, Greksza Veronika: Right to Water and the Protection of Fundamental Rights in Hungary / Láncos Petra Lea. — p. 281-282.
A Jagelló Egyetem és a Pécsi Tudományegyetem jogtörténeti tanszékeinek negyedik közös konferenciája / László Balázs. — p. 283-285.
Kúriai döntések : bírósági határozatok ISSN 2063-9767 — 62. évf. (2014) 12. szám — Lelőhelyinformáció
Az ingatlan becsértéke ellene benyújtott végrahajtási kifogás elbírálása / Domonkos Gyöngyi. — p. 1317-1321.
A jogi képviselő mulasztására visszavezethető perorvoslati esély elvesztésének kártérítési következményei a régi Ptk. alapján / Bodonocivh Klára, Villám Krisztián. — p. 1322-1326.
A magánszakértői vélemény perjogi helyzete a polgári peres eljárásban / Molnár Ambrus. — p. 1327.
Új Magyar Közigazgatás ISSN 2060-4599 — 28. évf. (2014), 4. szám
A közszolgálat jogdogmatikai és rendszerelvszerű egységes szabályozásának problematikája / Prugberger Tamás. — p. 1-8.
Vezetőkiválasztás a közigazgatásban / Petró Csilla. — p. 9-17.
Népszámlálási adatokhoz és konkrét létszámhoz kötöttség a nemzetiségi önkormányzatok szabályozásában / Móré Sándor. — p. 18-22.
Rendszert a rendszerekben! - avagy gondolatok a nyilvántartások rendszertanáról / Gerencsér Balázs Szabolcs, Berkes Lilla. — p. 23-31.
Átalakuló sajtószabadság – az állam jövőbeni feladatai a demokratikus nyilvánosság erősítése érdekében / Koltay András. — p. 32-40.
A pénzügyi gondok szerepe és jogállása az önkormányzati adósságrendezési eljárásban / Gyirán Zoltán. — p. 41-48.
Közszolgálati reformok: A Kormánytisztviselői Döntőbizottság működése – Interjú dr. Csóka Gabriellával / Juhász Lilla Mária. — p. 49-51.
Változások a helyi önkormányzatok feladat- és hatáskörének szabályozásában / Feik Csaba. — p. 52-64.
A nemzeti vagyonról szóló törvény alkalmazása a helyi önkormányzatok életében / Mogyorósi Sándor. — p. 65-71.
Egyes állatvédelmi hatósági jogkörökről / Szűcs József. — p. 72-73.
A Ket. egyes rendelkezéseiről II. / Boros Anita. — p. 74-77.
Felsőbírósági jogesetek / Lehóczki Balázs, Széplaki-Nagy Gábor, Balogh Zsolt et.al.. — p. 78-92.
A Kúria Önkormányzati Tanácsa döntéseinek elvi megállapításai – az eljárási kérdések vonatkozásában – II. rész. / Tilk Péter, Havasi Bianka, Kovács Ildikó. — p. 93-100.
Dr. Gyergyák Ferenc, a Deák Ferenc Jogász Díj 2014. évi díjazottja / Vörös Tamás. — p. 101-102.
Ismertető Kovács András Ingatlan-nyilvántartás című munkájáról / Ződi Zoltán. — p. 103-104.
Az új választási eljárás szabályozás gyakorlati tapasztalatai – Műhelykonferencia 2014. július 9. Nemzeti Közszolgálati Egyetem Ludovika Campus / Sasvári Róbert. — p. 105-108.
XXII. Országos Jegyző-Közigazgatási Konferencia / Gyergyák Ferenc. — p. 109-110.
„Közös égbolt alatt” Magyarországi Nemzetiségiek I. Országos Találkozója Ceglédbercel, 2014. szeptember 12-13. / Török József, Pető Zsolt. — p. 111-112.
Előadásvázlatok az öröklési jog köréből / Fábián Ferenc. - 2. átdolg. és kibőv. kiad.. - Budapest : Patrocinium, 2014. - 113 p. ; 24 cm. - (Bethlen-sorozat, ISSN 2062-2546 ) Bibliogr.: p. 112-113. ISBN 978-615-5337-46-8
Környezetjog / Fodor László. - Debrecen : Debreceni Egyetemi K, 2014. - 317 p. ; 24 cm Bibliogr.: p. 307-317. és a lábjegyzetekben ISBN 978-963-318-405-9
Bevezetés a házasságjogba / Hársfai Katalin. - 3. kiad. - Budapest : Szent István Társulat, 2014. - 155 p. ; 20 cm Bibliogr.: p. 149-152. és a lábjegyzetekben ISBN 978-963-277-079-6
Halhatatlan cenzúra / Pruzsinszky Sándor. - Budapest : Médiatudományi Intézet, 2014. - 240 p. ; 25 cm. - (Médiatudományi Könyvtár, ISSN 2063-5222 ; 12. ) Bibliogr.: p. [235]-240. és a lábjegyzetekben ISBN 978-615-5302-08-4
A kisebbségi területi autonómia elmélete és gyakorlata : nemzetközi jogi és összehasonlító jogi analízis / Tóth Norbert. - Budapest : Nemzetpolitikai Kutatóintézet : L'Harmattan, 2014. - 176 p. ; 24 cm Bibliogr.: p. [163]-176. és a lábjegyzetekben ISBN 978-963-236-868-9
Magyarország védelmi igazgatása a közigazgatás új környezetében. - Budapest : Zrínyi, 2014. - 382 p. : ill. ; 24 cm + 1 db DVD. - (Védelmi igazgatás, hagyomány és megújulás / sorozatszerk. Isaszegi János, ISSN 2064-3306 ) ISBN 978-963-327-617-4
Rendszerváltás, demokrácia és államreform az elmúlt 25 évben : ünnepi kötet Verebélyi Imre 70. születésnapja tiszteletére. - Budapest : Wolters Kluwer, 2014. - 627, [1] p. ; 23 cm Prof. Dr. Verebélyi Imre szakmai közleményeinek, fontosabb külföldi konferencia előadásainak válogatott jegyzéke: p. 617-[628.] Bibliogr. a tanulmányok végén található jegyzetekben ISBN 978-963-295-408-0
Civil szervezetek jogi szabályozása. - Budapest : Árboc, 2014. - 72 p. ; 29 cm A jogszabályi kivonatok és hivatkozások a 2014. március 15. napjától hatályos szöveggel és tartalommal vannak közölve ISBN 978-963-9997-61-5
Burkus Éva Miskolci Törvényszék
Pataki Gábor OBH MIA
Sándor Gertrúd Zalaegerszegi Törvényszék
dr. Szirmai Györgyné Egri Törvényszék
Tóth Gábor Fővárosi Törvényszék
Szerkesztette: Pataki Gábor (MIA TDO)

matches: Kúria kúria kúria kúria kúria Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Kúria


text:
Tájékoztató a Kúria Pfv. IV. 20085/2017 számú, a kaposvári szegregációs ügyben hozott ítéletéről | K Ú R I A
Tájékoztató a Kúria Pfv. IV. 20085/2017 számú, a kaposvári szegregációs ügyben hozott ítéletéről
A jogsértés megállapítása és a további jogsértéstől eltiltás, illetve a jogsértés abbahagyásra kötelezés mellett a bíróság a jogsértés megszüntetése körében konkrét intézkedéseket is elrendelhet az egyenlő bánásmód követelményének érvényesítésére.
A Kúria hatályában fenntartotta a Pécsi Ítélőtáblának az egyenlő bánásmód megsértését az alperesek részéről megállapító jogerős ítéletét arra is kiterjedően, hogy az megtiltotta a Kaposvár, Pécsi úti szegregált tagiskolában 2017. szeptember 1-től új első osztály indítását, és előírta deszegregációs terv elkészítését, határidő tűzésével.
A jogerős ítélettel szemben a felperes és az EMMI IV. r. alperes nem élt felülvizsgálati kérelemmel. Az I-II-III. r. alperesek arra hivatkoztak, hogy jogsértést nem követtek el, és a jogerős döntés ellentétes a szabad iskolaválasztáshoz való joggal, nem alkalmas a kívánt hatás kiváltására és érdemben nem hajtható végre.
A Kúria a felülvizsgálati kérelmeket nem találta alaposnak. Megállapította, hogy korábbi, 2010-es, a jogellenes elkülönítést megállapító ítéletét követően a jogsértéstől eltiltó rendelkezésnek az alperesek nem szereztek érvényt, a helyzet az iskolában érdemben nem változott. A szabad iskolaválasztáshoz való jog nem abszolút jog, hiszen akkor adott esetben egyetlen intézmény sem lenne megszüntethető. Az adott esetben a jogellenes elkülönítés, az egyenlő bánásmód sérelmének mielőbbi megszüntetése élvez elsőbbséget az összes körülmény mérlegelése mellett.
A Kúria szerint a jelen esetben a felperes érdemben végrehajtható kereseti kérelmet terjesztett elő, amely nem csupán az iskola megszüntetésére irányult. A végrehajthatóságra utal az is, hogy miután a Kúria a jogerős ítélet végrehajtásának felfüggesztésére irányuló kérelmet elutasította, ténylegesen nem indult új első osztály, megoldható volt a gyermekek elhelyezése, az új körzethatárok kijelölése és elkészült a deszegregációs terv is.

matches: Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
28/2/17: Flashmob - Utcai ítélet-az állam bíróság előtt / Street judgement - Freedom for the migrants imprisoned in hungary!Szabadságot a magyarországon bebörtönzött migránsoknak!
28/2/17: Flashmob - Utcai ítélet-az állam bíróság előtt / Street judgement
Utcai ítélet flashmob - az állam bíróság előtt terrorizmus vádjával
Street justice flashmob - the state is on trial for terrorism
Február 28-án 18.30-kor összegyűlünk a Mikszáth Kálmán téren, hogy bűntettei miatt a magyar államot bíróság elé állítsuk. 2015-ben ez az állam erőszakosan bebörtönzött 11 véletlenszerűen kiválasztott embert, akik maguk és családjuk számára kerestek biztonságot. Egy abszurd és megjátszott koncepciós perben, az úgynevezett “röszkei perben” tömegzavargásban való részvétel és terrorizmus vádjával állították őket bíróság elé. Ugyanezen a napon fog a másodfokú bíróság döntést hozni a röszkei 11 egyike, Yamen A. ügyében, akit a bíróság elsőfokon három év börtönbüntetésre ítélt. Ahogy az állam színjátékot rendezett mások elítéléséből, úgy fogjuk mi is nyilvánosságra hozni az ő bűntetteit! Hallunk majd tanúvallomásokat, áttekintjük a bizonyítékokat és eldöntjük, hogy az emberek vagy az állam vétett-e.
On the 28th of February at 18:30 we will gather on Mikszáth Kálmán Tér to put the Hungarian state on trial for its criminal deeds! In 2015 this state has violently and arbitrarily imprisoned 11 people who were seeking safety for themselves and their families. It accused them with outrageous and unjustified charges of terrorism and mass riot in absurd, spectacular show trials; the so-called ‘Röszke trials’. It will be the day on which Yamen, one of the ‘Röszke 11’, will receive his court sentence. We will therefore come together to put the state itself on trial and pass judgment on its actions. As this state has made a spectacle of the judgement of others we will make a spectacle of the revelation of its crimes! We will hear testimonies, review the evidence and decide whether it is the people or the state who is at fault.


text:
Nem örülhetnek a bankok: itt az Európai Bíróság ítélete devizaügyben! | Pécsi Tükör
Címlap / Közösség / Devizahitelesek / Nem örülhetnek a bankok: itt az Európai Bíróság ítélete devizaügyben!
Ha az ügyben végül jogegységi határozat születik itthon, annak alapján a bíróságok korrigálhatják majd az esetleges problémás részeket a szerződésekben.
Nem örülhetnek a bankok
Az ítélet első olvasata alapján úgy látjuk, nincs olyan eleme az Európai Bíróság döntésének, amely alapján fellélegezhetnének a bankok. A várakozások átlagához képest banki szempontból rosszabb az ítélet, hiszen:
1. Lényegében azt állapította meg az Európai Bíróság, hogy a Kúria vizsgálhatja az árfolyamrés tisztességtelenségét. Ezt a szerződéses feltételt ugyanis nem minősíti az Európai Bíróság egyértelmûen a szerződés alapvető elemének, hanem ennek eldöntését a Kúriára bízza.
2. Azt sem állapítja meg az Európai Bíróság, hogy az árfolyamrés alkalmazása a szolgáltatás arányos ellenértéke lenne, és ezért nem lenne megállapítható a tisztességtelensége. Ezzel szemben azt mondta ki a testület, hogy nem tekinthető a szolgáltatásért fizetendő díjazásnak.
3. A Kúriának kell eldöntenie, az árfolyamrés alkalmazása világos és érthető-e, vagyis emiatt fennállhat-e a tisztességtelenség.
4. A tisztességtelen pontokat a Kúria jogegységi határozata alapján kiküszöbölhetik a bíróságok.
Egy fontos szempont van azonban, ami miatt valószínûleg nem várható drasztikusan negatív árfolyamreakció pl. az OTP árfolyamában: nem mondták ki a szerződések érvénytelenségét (igaz, erre reálisan nem is számíthattunk), a devizahitelekbe való kormányzati beavatkozás lehetőségét (amihez a Kúria jogegységi határozata kellhet a mostani ítélet alapján) bizonyos mértékben pedig már beárazhatta a piac.
Az Európai Bíróság közleménye teljes terjedelemben:

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Kúria Bíróság Kúria Kúria Bíróság


text:
1999. évi CXXI. törvény - a gazdasági kamarákról
Az állam gazdasági szerepvállalásának csökkentéséhez szükség van a gazdasággal összefüggő közfeladatok egy részének a gazdálkodó szervezetek által köztestületi formában, önigazgatás útján történő ellátására. Az egyesülési jog alapján működő egyesületek jogainak és érdekeinek tiszteletben tartásával, a gazdaság fejlesztésével, támogatásával, általános érdekeinek előmozdításával, az Európai Uniós integrációval, a regionális fejlesztéssel kapcsolatos tevékenységek elősegítése céljából, a gazdasági tevékenységet folytatók önkormányzat alakításához való jogát elismerve, az Országgyűlés a gazdasági kamarákról a következő törvényt alkotja: *
1. § * E törvény hatálya Magyarország területén székhellyel vagy fiókteleppel rendelkező gazdálkodó szervezetekre, a kereskedelmi és iparkamarára, valamint - az érdek-képviseleti jogok gyakorlása tekintetében - gazdasági érdek-képviseleti szervezetekre terjed ki.
e) * országos gazdasági érdek-képviseleti szervezet: gazdasági érdek-képviseleti célra létrehozott olyan egyesület, illetve egyesületek szövetsége, amelynek legalább 10 megyére vagy legalább 9 megyére és a fővárosra kiterjedően van tagsága;
f) * képviseletre jogosult természetes személy: az egyéni vállalkozó, a gazdálkodó szervezet tagja (részvényese), vezető tisztségviselője, illetőleg alkalmazottja, továbbá az egyéni vállalkozó alkalmazottja és segítő családtagja;
g) * gazdasági kamara: a kereskedelmi és iparkamara területi és országos szervezetei, továbbá az agrárkamara;
h) területi gazdasági kamara: a megyei (fővárosi) és a megyeszékhelyen kívüli megyei jogú városi kamara.
3. § (1) A gazdasági kamarák köztestületek (Ptk. 65. §), amelyeket e törvény alapján, választással a gazdálkodó szervezetek hoznak létre. A gazdasági kamarák - külön törvény rendelkezéseit figyelembe véve - jogosultak kezdeményezni kiemelten közhasznú szervezetként történő nyilvántartásba vételüket.
(3) * Gazdasági kamaraként kereskedelmi és iparkamarákat kell alakítani. Másfajta gazdasági kamara e törvény szerint nem hozható létre. A kereskedelmi, ipari és kézműipari tevékenységet folytató gazdálkodó szervezetekkel kapcsolatos kamarai közfeladatokat a kereskedelmi és iparkamarák látják el.
(4) * A gazdasági kamarák feladatainak ellátása nem érinti az egyesülési szabadság érvényesülését, így különösen nem korlátozza az egyesületek ahhoz való jogát, hogy tevékenységük célját - az egyesülési jogról szóló törvény rendelkezéseivel összhangban - szabadon határozzák meg.
5. § A gazdasági kamara - alapszabályának megfelelően - helyi szervezeti egységet hozhat létre.
6. § (1) * Országos gazdasági kamaraként a kereskedelmi és iparkamaráknak a Magyar Kereskedelmi és Iparkamarát kell megalakítaniuk.
6/A. § * A gazdasági kamarát a székhelye szerint illetékes törvényszék veszi nyilvántartásba az egyesületek bírósági nyilvántartásba vételére irányadó rendelkezések szerint.
b) ha kettő vagy több gazdasági kamarára válik szét,
c) tagjainak száma az alapszabályban meghatározott legkisebb létszám alá csökken. Az alapszabály a legkisebb létszámot 10 főnél kisebb létszámban nem határozhatja meg,
d) * a bíróság a 28. § (3) bekezdésének d) pontja alapján feloszlatja.
(3) A szétválásról hozott döntésben rendelkezni kell a vagyon megosztásáról. A gazdasági kamara jogai és kötelességei a vagyonmegosztás arányában a szétváló kamarákra, mint jogutódokra szállnak. A jogelőd kamara vagyonmegosztáskor nem ismert esetleges tartózásaiért, illetve valamely jogutód kamara által átvállalt, de be nem hajtható tartozásokért a jogutód kamarák öt évig egyetemlegesen felelnek.
(4) Ha a gazdasági kamara az (1) bekezdés c) pontjában meghatározott ok miatt szűnik meg, a gazdasági kamara általános jogutódja az azonos fajtájú országos gazdasági kamara, amely - szükség szerint más gazdasági kamara kijelölésével - gondoskodik a kamarai közfeladatok folyamatos ellátásáról.
8. § (1) A gazdálkodó szervezet kamarai tagsága - kérelmére - a tagokról vezetett nyilvántartásba történő bejegyzéssel jön létre. A bejegyzés kizárólag az (5) bekezdésben meghatározott okból tagadható meg.
(2) * A gazdasági kamara tagjának joga, hogy a képviseletre jogosult természetes személy útján
(2a) * A kamarai nyilvántartásba bejegyzett gazdálkodó szervezet részére kötelezően nyújtandó térítésmentes kamarai alapszolgáltatások a következők:
a) * a gazdálkodó szervezet jogutód nélkül megszűnik, illetve az egyéni vállalkozási tevékenység megszűnik,
(5) * Nem lehet a gazdasági kamara tagja a kizárásról rendelkező határozat, illetve közigazgatási per esetén az ítélet jogerőre emelkedésétől számított egy évig az a gazdálkodó szervezet, amelynek tagsága a (4) bekezdés c) pontjában meghatározott okból szűnt meg.
A gazdálkodó szervezetek kamarai nyilvántartása *
8/A. § * (1) A cégbejegyzésre kötelezett gazdálkodó szervezet a cégjegyzékbe való bejegyzését, az egyéni vállalkozó a külön jogszabályban meghatározott bejelentés alapján történő nyilvántartásba vételét követő öt munkanapon belül köteles a székhelye szerint illetékes területi gazdasági kamaránál a kamarai nyilvántartásba való bejegyzését kérni.
h) törvényes képviselő, és - önkéntes adatszolgáltatás alapján, a gazdálkodó szervezet erre irányuló kérelme esetén - a kamarai kapcsolattartásra jogosult személy neve és elérhetőségei.
(5) A gazdálkodó szervezet a megszűnése, vagy a kamarai nyilvántartásban szereplő adataiban történt változás esetén köteles öt munkanapon belül a nyilvántartást vezető területi gazdasági kamaránál a kamarai nyilvántartásból való törlését, illetve az adatmódosítást kezdeményezni. A kamarai nyilvántartásból való törlésért, illetve a változásbejelentés alapján történő adatmódosításért díjat nem kell fizetni.
8/B. § * (1) Az üzleti forgalom biztonságának, valamint a gazdaság fejlesztésének előmozdítása érdekében az országos kamara a kamarai nyilvántartás részeként, a gazdálkodó szervezetek iránti bizalom megítélését elősegítő és gazdasági tevékenységüket jellemző, nyilvánosan elérhető és közhiteles nyilvántartásból származó nyilvános információkat tartalmazó adatbázist hoz létre és működtet.
(6) Az országos gazdasági kamara a d)-g) pontban foglaltakat annak bejegyzésétől számított egy év elteltével törli az adatbázisból.
9. § * A gazdasági kamarák a gazdaság fejlesztésével összefüggésben
e) * az országos gazdasági érdek-képviseleti szervezetekkel együttműködve ellátják a szakképzésről szóló törvényben és végrehajtási rendeletében, valamint a felnőttképzésről szóló törvényben és végrehajtási rendeletében meghatározott feladataikat, szervezik és végzik a mesterképzést és a mestervizsgáztatást.
9/A. § * (1) A törvény a gazdasági kamarák számára - a gazdaság fejlesztésével összefüggésben - biztosítja a lehetőséget, hogy
b) * közreműködjenek az európai uniós csatlakozásból, illetve tagságból eredő, a gazdálkodó szervezeteket és az egyes szakmákat érintő tájékoztatási és képzési feladatok ellátásában - kivéve azokat a képzési területeket, ahol a kamarák ellenőrzési jogkörrel rendelkeznek - ennek részeként pályázati módszertani útmutatót állítsanak össze, tájékoztatást adjanak az európai uniós pályázati lehetőségekről és feltételekről és az egyes szakmákat érintő uniós jogszabályokról, az uniós intézmények egyéb aktusairól és az Európai Bizottság döntéseiről;
(2) * A gazdasági kamarák - külön törvények rendelkezései szerint - részt vesznek az (1) bekezdésben, valamint a 9. §-ban meghatározott feladataikkal összefüggő célokat szolgáló elkülönített állami pénzalapok és költségvetési előirányzatok felhasználására vonatkozó döntések előkészítésében.
A területi gazdasági kamarák feladatai az üzleti forgalom biztonságával kapcsolatban
a) * árukra vonatkozó, az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti származási igazolásokat, bizonyítványokat és kereskedelmi forgalomban szükséges más okmányokat állítanak ki, illetve hitelesítenek;
c) * a gazdasági érdek-képviseleti szervezetek bevonásával kidolgozzák a valamennyi gazdálkodó szervezetre általánosan érvényes, a tisztességes piaci magatartásra és tisztességes kereskedelmi gyakorlatra vonatkozó etikai szabályokat, figyelemmel kísérik e szabályok, valamint a tisztességtelen piaci magatartás tilalmáról szóló törvényben, illetve a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló törvényben meghatározott, a tisztességtelen verseny és a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmára vonatkozó rendelkezések érvényesülését, a kamarai etikai szabályok megsértése esetén a kamarai tag gazdálkodó szervezeteket határozatban figyelmeztetik és - az etikai szabályzatban meghatározott esetekben és módon - a figyelmeztetést nyilvánosságra hozzák, a tisztességtelen verseny vagy a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmára vonatkozó jogszabályokba ütköző magatartás esetén pedig kezdeményezhetik a hatáskörrel rendelkező szervnél a szükséges intézkedés megtételét. Etikai vétség esetén a gazdasági kamarák a nem kamarai tagok felé jelzéssel és figyelemfelhívással élhetnek;
d) * az iparjogvédelmi és a szerzői jogok megsértése esetén a kamarai tag gazdálkodó szervezeteket határozatban figyelmeztetik, és - az etikai szabályzatban meghatározott esetekben és módon - a figyelmeztetést nyilvánossága hozzák;
e) * határozatban figyelmeztetik a fogyasztók érdekeivel ellentétes gazdasági tevékenységet folytató és ezzel a gazdálkodó szervezetek széles körének jó hírnevét sértő vagy veszélyeztető kamarai tag gazdálkodó szervezeteket, és - az etikai szabályzatban meghatározott esetekben és módon - a figyelmeztetést nyilvánosságra hozzák, súlyosabb vagy ismétlődő esetben kezdeményezhetik a tevékenység gyakorlásának meghatározott időre történő felfüggesztéséhez szükséges intézkedések meghozatalát; ha a gazdálkodó szervezet gazdasági tevékenysége a fogyasztók széles körét érintő vagy jelentős nagyságú hátrányt is okoz, pert indíthatnak a fogyasztók polgári jogi igényeinek érvényesítése iránt;
f) * együttműködnek a fogyasztóvédelmi hatósággal és a Gazdasági Versenyhivatallal, amelyek az általuk hozott jogerős határozatokat az illetékes gazdasági kamarákkal közlik;
h) * a cégnyilvánosságról, a bírósági cégeljárásról és a végelszámolásról szóló 2006. évi V. törvény (a továbbiakban: Ctv.) alapján törvényességi felügyeleti eljárást kezdeményezhetnek, illetve a fővárosi és megyei kormányhivatal járási (fővárosi kerületi) hivatalánál (a továbbiakban: járási hivatal) az egyéni vállalkozói tevékenység megszüntetését kezdeményezhetik és a járási hivatal az egyéni vállalkozói tevékenység megszüntetéséről az egyéni vállalkozó székhelye szerinti jegyzőt értesíti;
i) * működtetik a fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény alapján működő békéltető testületeket;
j) * közreműködnek a gazdálkodó szervezetek nemzetközi gazdasági kapcsolataival összefüggő minőségvédelmi és szállítmányozási kárügyek intézésében.
(2) * Ha a bíróság vagy a Gazdasági Versenyhivatal jogerős vagy végleges határozatával megállapította a tisztességtelen piaci magatartás tilalmáról szóló törvényben meghatározott, a tisztességtelen verseny tilalmára vonatkozó rendelkezések megsértését, a gazdasági kamara a bíróság, illetve a Gazdasági Versenyhivatal határozatát nyilvánosságra hozhatja.
(3) * A gazdasági kamarák (1) bekezdés h) pontja szerinti kezdeményezése alapján a cégbíróság, illetve a járási hivatal köteles a megfelelő eljárást lefolytatni és annak eredményéről a kamarát is írásban tájékoztatni.
b) az a) pontban említett javaslatok, vélemények, tájékoztatások megalapozottsága érdekében - a statisztikai törvény rendelkezéseinek megfelelően - adatokat gyűjtenek és az adatok alapján a gazdasági folyamatokról elemzéseket készítenek és hoznak nyilvánosságra.
(3) * A gazdálkodó szervezetek széles körét érintő jogszabályok, szabályozási koncepciók tárgyában a miniszterelnök által kijelölt miniszterek és az országos gazdasági kamarák évente legalább kétszer szakmai konzultációt tartanak.
(4) * A kamarai közfeladatok ellátása, a 8/A. § és a 8/B. § szerinti kamarai nyilvántartás, valamint a 31. § (1) bekezdése szerinti névjegyzék vezetése érdekében a céginformációs és az elektronikus cégeljárásban közreműködő szolgálat, illetve az egyéni vállalkozók nyilvántartását vezető szerv, az állami adóhatóság, az élelmiszerlánc-felügyeleti szerv, a Közbeszerzési Hatóság, a fogyasztóvédelmi hatóság, a munkaügyi hatóság, a Gazdasági Versenyhivatal elektronikus úton, térítésmentesen és nyilvántartás céljából módon átadja az országos kamara számára az e törvényben meghatározott nyilvános adatokat. Az adatszolgáltatás lebonyolításának technikai szabályait az érintett szervek és az országos gazdasági kamara megállapodásban rögzítik.
(5) * A kamarai közfeladatok ellátásához, valamint az (1) bekezdés b) pont szerinti elemzések elkészítéséhez a gazdasági kamarák jogosultak a gazdálkodó szervezetekről vezetett hatósági nyilvántartások nyilvános adataihoz való hozzáférésre, az adatszolgáltatással kapcsolatban felmerült költségek megtérítése mellett.
h) * megállapítja a közfeladatok ellátásához nyújtott költségvetési támogatás területi gazdasági kamarák közötti elosztásának elveit;
i) * kidolgozza a kamarák részére átadott közfeladatok egységes eljárás keretében történő ellátásához szükséges önkormányzati szabályzatot;
j) * közreműködik a külkereskedelem fejlesztésében, részt vesz a külkereskedelem fellendítését elősegítő gazdálkodó szervezetek rendszerének kialakításában és működtetésében.
(2) * A Magyar Kereskedelmi és Iparkamara állandó választottbíróságot működtet.
(3) * Az országos kamara alapszabálya az országos kamara számára további feladatokat állapíthat meg.
(4) * A Magyar Kereskedelmi és Iparkamara külön jogszabály szerint - a területi kereskedelmi és iparkamarák bevonásával - biztosítja a Teljesítésigazolási Szakértői Szerv működésének feltételeit.
13. § (1) * A gazdasági kamarák - ideértve az országos kamarákat is - a 9-12. §-okban foglalt közfeladatokat - a 10. § (1) bekezdésének c)-e) pontjaiban foglalt eltérések figyelembevételével - minden gazdálkodó szervezet vonatkozásában ellátják.
(2) Az országos gazdasági érdek-képviseleti szervezetek a 9-10. §-okban és a 12. §-ban foglalt közfeladatok ellátásában együttműködnek a gazdasági kamarákkal.
13/A. § * (1) A 12. § (1) bekezdés c) pontjában meghatározott közfeladatokat
a) az országos gazdasági kamara az állam és az országos gazdasági kamara által - 50 százalékot meghaladó állami tulajdonrésszel - alapított gazdálkodó szervezet, illetve
(2) Az államnak az (1) bekezdés a) pontja szerinti gazdálkodó szervezet alapításával kapcsolatos jogait, valamint az államot megillető tulajdonosi jogok és kötelezettségek összességét - ide nem értve a (3) bekezdésben foglaltakat - a külgazdasági ügyekért felelős miniszter gyakorolja.
13/B. § * (1) A 12. § (1) bekezdés j) pontjában meghatározott közfeladatokat az országos gazdasági kamara az állam és az országos gazdasági kamara által - 50 százalékot meghaladó állami tulajdonrésszel - alapított zártkörűen működő részvénytársaság közreműködésével látja el.
(2) * Az (1) bekezdés szerinti társasággal kapcsolatosan az államot megillető tulajdonosi jogok és kötelezettségek összességét a külgazdasági ügyekért felelős miniszter gyakorolja.
16. § (1) A gazdasági kamara alapszabályában - e törvény keretei között - meg kell határozni
a) a kamara nevét és székhelyét,
c) a tagozatok, az osztályok, illetve helyi és egyéb szervek, szervezeti egységek létesítése esetén azok feladatkörét, a kamara más szervezeteihez való kapcsolódásának és működésének rendjét;
d) az országos gazdasági érdek-képviseleti szervezetekkel való együttműködés módját és részletes szabályait;
g) a kamarai tagdíj mértékét, számításának és fizetésének módját,
j) a kamarai osztályok számát és fajtáit, küldöttgyűléseik összehívásának módját és határozathozataluk rendjét, valamint gazdasági súlyuk megállapításának módját,
m) a küldöttgyűlés kötelező összehívásának eseteit, rendszerességét, módját,
16/A. § * A gazdasági kamara az alapszabályában vagy kamarai szabályzatában meghatározhatja azon ügyeket, amelyek intézése során akkor is az elektronikus ügyintézés és a bizalmi szolgáltatások általános szabályairól szóló törvény elektronikus ügyintézéssel kapcsolatos rendelkezéseinek alkalmazásával jár el, ha az ügyfél a kamara tagja vagy alkalmazottja, és az eljárás nem minősül közigazgatási hatósági ügynek.
17. § (1) * A gazdasági kamara legfőbb szerve a kamarai tagokból - a választási névjegyzékbe felvett - gazdálkodó szervezetek által választott küldöttgyűlés.
c) * a kamara elnökének (alelnökeinek), az elnökség, valamint az ellenőrző és etikai bizottság tagjainak, a testületek póttagjainak a megválasztása és visszahívása, e tisztségviselők díjazásának megállapítása;
18. § (1) A küldöttgyűlést az alapszabályban meghatározott időközönként, de legalább évente egyszer össze kell hívni. A küldöttgyűlést akkor is össze kell hívni, ha azt legalább a küldöttek egyötöde - az ok és a cél megjelölésével - írásban kéri.
b) * a tagdíjra vonatkozó általános szabályok megállapítása, a gazdasági kamarák pénzügyi forrásaiból az országos gazdasági kamaráknak járó rész meghatározása;
20. § (1) Az elnökség feladata a küldöttgyűlések közötti időszakban, a küldöttgyűlés határozatainek megfelelően a gazdasági kamara működésének irányítása. Az elnökség testületi szerv.
21. § (1) * A gazdasági kamarát az elnök önállóan képviseli. Jogkörét az alapszabályban meghatározott módon, valamint esetenként és az ügyek meghatározott csoportjaira nézve az alelnökre, főtitkárra, titkárra írásban átruházhatja.
(2) * A gazdasági kamarák alelnökeinek számát a kamara alapszabálya állapítja meg.
22. § (1) * A küldöttgyűlés legalább háromtagú ellenőrző bizottságot választ. Az ellenőrző bizottság testületi szerv, amely elnökét tagjai közül maga választja.
24. § (1) * Az etikai bizottság látja el - az etikai szabályok megállapítása kivételével - a 10. § (1) bekezdésének c)-f) pontjaiban meghatározott gazdasági kamarai feladatokat. A gazdasági kamara tisztségviselői az etikai bizottság tevékenységében - szükség szerint - közreműködnek. Az etikai bizottság testületi szerv, amely elnökét tagjai közül maga választja.
A titkár és a kamara ügyintéző szervezete.
26. § * A területi kereskedelmi és iparkamarán belül - e törvény rendelkezéseinek keretei között - kereskedelmi, ipari és kézműipari tagozatot kell létrehozni. A gazdasági kamara feladatainak ellátásához további szervezeti egységeket hozhat létre. Ebben az esetben meg kell állapítani a szervezeti egységek feladatkörét, továbbá a kamara más szerveivel való kapcsolódásuk rendjét. A kereskedelmi és iparkamarán belül az e törvényben meghatározottakon túlmenő tagozatok létrehozásáról - a választási időszakok megtartásának figyelembevételével - a kamara alapszabálya rendelkezhet.
A kamarai küldöttekkel, a testületi szervek tagjaival, a tisztségviselőkkel szemben támasztott követelmények és az összeférhetetlenség szabályai
27. § * (1) A gazdasági kamara tisztségviselői:
d) * a főtitkár, illetve a titkár.
b) * magyar állampolgár, a külön törvény szerinti szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személy vagy olyan külföldi állampolgár, aki munkavállalási engedéllyel rendelkezik vagy Magyarországon engedély nélkül végezhet munkát; és
b) a gazdasági kamara titkára,
d) az a)-c) pontokban említett személyek közeli hozzátartozója Ptk. 685. § b) pont és élettársa.
(4) Az ellenőrző bizottság tagjának - a kamara tagján kívül - megfelelő szakértelemmel rendelkező más személy is megválasztható. Az országos gazdasági kamara ellenőrző bizottsága tagjának - a gazdasági kamara küldöttén kívül - megfelelő szakértelemmel rendelkező más személy is megválasztható.
c) szabadságvesztés-büntetését tölti;
b) * Magyarországon nem rendelkezik lakóhellyel vagy tartózkodási hellyel; továbbá
c) * kormányzati szolgálati, közszolgálati, vagy állami szolgálati jogviszonyban áll.
28. § * (1) * A gazdasági kamarák működése felett a törvényességi ellenőrzést az ügyészség - az e törvényben foglalt eltérésekkel - a rá irányadó külön jogszabályok rendelkezései szerint gyakorolja. A törvényességi ellenőrzés nem terjed ki az állandó választottbíróságra, továbbá az olyan ügyekre, amelyekben egyébként bírósági vagy közigazgatási hatósági eljárásnak van helye.
(2) * A törvényességi ellenőrzést gyakorló ügyészség ellenőrzi, hogy a gazdasági kamara
(5) * A közigazgatási ügyben eljáró bíróság az ügyészség keresete alapján megállapítja a kamara megszűnését, ha tagjainak száma az alapszabályban meghatározott legkisebb létszám alá csökken.
30. § (1) * A kamarai küldötteket (pótküldötteket) a választási névjegyzékben szereplő gazdálkodó szervezetek a kereskedelmi és iparkamarákban tagozatokban választják meg. A gazdálkodó szervezetek szavazati jogukat kizárólag a választási névjegyzékben szavazásra jogosult személyként feltüntetett személy útján gyakorolhatják. Minden gazdálkodó szervezetet a kamarai választások során egy szavazat illet meg.
(3) * Valamennyi gazdálkodó szervezetet be kell osztani a kereskedelmi és iparkamarákban tagozatokba.
(4) * Az egyes kamarai tagozatokba a (3) bekezdés szerinti beosztott gazdálkodó szervezetek a tagozat gazdasági súlyának megfelelő számú kamarai küldöttet (pótküldöttet) választanak. Az egyes tagozatok által választott küldöttek (pótküldöttek) számát a területi gazdasági kamara alapszabálya határozza meg.
31. § (1) * A gazdálkodó szervezetekről a kereskedelmi és ipari kamarán belül tagozatonként a gazdasági kamara köteles választási névjegyzéket és tagjegyzéket összeállítani és vezetni. A névjegyzék tartalmazza a gazdálkodó szervezet nyilvántartási számát, nevét, székhelyét, tevékenységi körét, a kamarai választások során a gazdálkodó szervezet képviseletében szavazásra jogosult személy(ek) nevét. A tagjegyzék tartalmazza a kamarai tag nevét, székhelyét, tevékenységi körét, a tagsági jogviszony kezdőidőpontját és a tagsági jogviszonnyal összefüggő kérdésekben a kamarai tag nevében e törvény rendelkezései szerint képviseletre jogosult személy(ek) nevét. A tagjegyzék a választási névjegyzék része.
(3) * A kamara tagja a naptári év utolsó napjára szóló hatállyal kérheti, hogy a gazdasági kamara a következő naptári év első napjától kezdődően a kereskedelmi és iparkamarán belül másik tagozatba sorolja át.
(4) * A gazdálkodó szervezet a gazdasági kamaránál a naptári év utolsó napjára szóló hatállyal kérheti választási jogosultsága megszüntetését és a választási névjegyzékből való törlését, ha szavazati jogával nem kíván élni, vagy ha egyszerre folytat kereskedelmi és ipari szakmák körébe és a külön törvény szerinti agrárkamarai tagságot eredményező tevékenységek körébe tartozó tevékenységet, és a következő naptári év első napjától kezdődően az agrárkamarában kíván választójoggal élni.
32. § * (1) A gazdasági kamara - amennyiben a gazdálkodó szervezet a választási névjegyzékbe való felvételét kéri - a nyilvántartásba vételt nem tagadhatja meg.
(2) * A gazdasági kamara alapszabályban kijelölt testületi szerve a kamara választóinak és tagjainak jegyzékét a kamara székhelyén és ügyfélszolgálati irodáiban betekintésre bárki számára hozzáférhetővé teszi.
(4) * A választási névjegyzékkel és a tagjegyzékkel kapcsolatos kifogást a közszemlére tétel időtartama alatt írásban kell a gazdasági kamara alapszabályban kijelölt testületi szervével közölni, amely az alaptalannak tartott kifogást legkésőbb a beérkezést követő 3 napon belül átteszi a megyeszékhelyen működő járásbírósághoz, Budapesten a Pesti Központi Kerületi Bírósághoz.
(5) * A bíróság a kifogásról a beérkezésétől számított 3 napon belül, polgári nemperes eljárásban határoz. Ha a bíróság a kifogást alaposnak tartja, elrendeli a választási névjegyzék vagy a tagjegyzék kiigazítását, ellenkező esetben a kifogást elutasítja. A bíróság határozata ellen további jogorvoslatnak nincs helye.
33. § (1) * A gazdasági kamara küldöttei, a testületi szervek tagjai, valamint a kamara elnöke és más választott tisztségviselők négyéves időtartamra választhatók meg és újraválaszthatók.
34. § * (1) * A gazdasági kamarák a közfeladataik ellátásával, illetve működésükkel járó költségeket a következő bevételekből fedezik:
(2) * Az (1) bekezdés f) pontjában megállapított, a gazdasági kamarák közfeladatainak ellátásához kapcsolódó költségvetési támogatás felhasználásáról a Magyar Kereskedelmi és Iparkamara Küldöttgyűlése dönt, amelynek célját, módját és ellenőrzését a gazdaságpolitikáért felelős miniszter és a Magyar Kereskedelmi és Iparkamara által kötött szerződés határozza meg.
(3) * A költségvetési támogatás felhasználásáról a gazdasági kamarák évente beszámolnak a fejezetet irányító szervnek, amely a költségvetési támogatás felhasználását és hatékonyságát évente köteles ellenőrizni.
Kamarai hozzájárulás *
34/A. § * (1) * A kamarai közfeladatok ellátásához történő hozzájárulásként a gazdálkodó szervezet köteles kamarai hozzájárulást fizetni. Nem köteles kamarai hozzájárulást fizetni az egyéni vállalkozó, ha vállalkozási tevékenységét a naptári év teljes időszakában szünetelteti és ezt a nyilvántartását vezető területi gazdasági kamarának bejelenti.
(5) * A meg nem fizetett kamarai hozzájárulás köztartozás, amelyet az állami adóhatóság adók módjára hajt be. A kamarai hozzájárulás behajtása érdekében a gazdasági kamara akkor is megkeresheti az állami adóhatóságot, ha a tartozás a 10 000 forintot nem haladja meg, de eléri az 5 000 forintot.
35. § * (1) A gazdasági kamara a (2) bekezdésben foglalt kivétellel üzletszerűen - nyereség és vagyonszerzés céljából - termelő, kereskedelmi vagy szolgáltató tevékenységet nem folytathat, gazdasági társaságnak nem lehet tagja és ilyen társaságban nem szerezhet részesedést.
(2) * A gazdasági kamara - gazdasági tevékenységet is igénylő közfeladatainak ellátása érdekében - gazdasági társaságot alapíthat, a gazdasági tevékenység során elért adózott eredményét azonban kizárólag csak a közfeladatok ellátására fordíthatja.
(3) A gazdasági kamara olyan gazdasági társaságnak lehet tagja, illetve olyan társaságban szerezhet részesedést, amelyben felelőssége vagyoni hozzájárulásának mértékét nem haladja meg. A gazdasági kamara és a (2) bekezdés szerinti társasága közfeladatai ellátását veszélyeztető mértékű hitelt nem vehet fel, váltót, illetve más hitelviszonyt megtestesítő értékpapírt nem bocsáthat ki, az államháztartás alrendszereitől kapott támogatást hitel fedezetéül, hitel törlesztésére nem használhatja fel, illetve ideiglenesen felszabaduló szabad pénzeszközeit csak állami garanciavállalás mellett kibocsátott értékpapírba fektetheti.
A gazdasági kamara önkormányzati határozatainak megtámadása *
36. § (1) * Az országos gazdasági kamara testületi szerve által hozott olyan határozatot, amely jogszabályba, a kamara alapszabályába vagy más önkormányzati szabályzatába ütközik, a gazdasági kamara támadhatja meg.
(4) * A közigazgatási pert a gazdasági kamara tagjának a gazdasági kamara ellen, illetve a gazdasági kamarának az országos kamara ellen az ellenőrző bizottság állásfoglalásától, vagy a (3) bekezdés szerinti határidő eredménytelen elteltétől számított harminc napon belül kell megindítania.
(5) * A (4) bekezdésben megállapított határidő elmulasztása esetén igazolásnak nincs helye.
A GAZDASÁGI ÉRDEK-KÉPVISELETI JOGOK GYAKORLÁSÁRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK
37. § (1) A gazdálkodó szervezetekre, az általuk folytatott gazdasági tevékenységre vonatkozó - jogszabály alkotására, program elfogadására, átfogó intézkedés meghozatalára irányuló vagy egyéb jelentős - előterjesztésnek (a továbbiakban: gazdasági előterjesztés) a Kormányhoz történő beterjesztése előtt meg kell kérni az országos gazdasági kamarák és az érdekelt országos gazdasági érdek-képviseleti szervezetek véleményét.
(4) Gazdasági előterjesztésnek a helyi önkormányzat képviselő-testületéhez való benyújtása előtt meg kell kérni a helyi önkormányzat területén működő, érdekelt gazdasági érdek-képviseleti szervezet, valamint a gazdasági kamara véleményét.
(5) Nem kell megkérni a gazdasági kamara véleményét olyan előterjsztésekről, amelyek kizárólag valamely foglalkozás gyakorlóinak az érdekeit, illetőleg a munkáltatói vagy munkavállalói érdekeket érintik.
(7) Ha a gazdasági érdek-képviseleti szervezetekből álló szövetség tart igényt véleményének megkérésére, az előterjesztő nem köteles megkérni a szövetség tagjainak véleményét.
(8) * Ha a gazdasági érdek-képviseleti szervezet vagy a gazdasági kamara véleménye az előterjesztő véleményétől a lényeges kérdésekben eltér, akkor az előterjesztésben a véleményeltérésről a Kormányt, a minisztert, illetve a képviselő-testületet tájékoztatni kell. A gazdasági előterjesztésre beérkezett el nem fogadott véleményekről és annak szakmai indokairól az érdekelt országos gazdasági kamarát, illetve az országos gazdasági érdek-képviseleti szervezetet tájékoztatni kell.
39. § * (1) A Magyar Kézműves Kamara a Magyar Kereskedelmi és Iparkamarába, továbbá a kézműves kamarák a kereskedelmi és iparkamarákba 2000. március 31. napjával beolvadnak; a kézműves kamarák - ideértve az országos kamarát is - megszűnnek, a megszűnt kamarák általános jogutódai a kereskedelmi és iparkamarák, illetve a Magyar Kereskedelmi és Iparkamara.
(3) A nemzetközi szerződésekben, továbbá a Magyar Kézműves Kamara által külföldi gazdasági (kereskedelmi) kamarákkal kötött szerződésekben a Magyar Kézműves Kamara részére megállapított - kamarai feladatokkal összefüggő - jogok és kötelezettségek a Magyar Kereskedelmi és Iparkamarára szállnak át 2000. március 31-i hatállyal.
42. § * A területi gazdasági kamarák által 2000. október 31. napjáig terjedő időszakra megállapított és meg nem fizetett tárgyévi tagdíj köztartozás, amelyet a gazdasági kamara - az adózás rendjéről szóló törvény rendelkezéseinek megfelelő alkalmazásával - adók módjára hajt be a tagdíj megállapítása tárgyában hozott, a végrehajtás alapját képező fizetési kötelezettséget megállapító végleges határozat alapján. A kézműves kamarákat megillető meg nem fizetett tagdíjtartozás behajtásáról 2000. március 31. napjától a kereskedelmi és iparkamarák gondoskodnak.
43. § * (1) A „kamara” elnevezés használatára csak az e törvényben szabályozott gazdasági kamarák, továbbá a külön törvényekben szabályozott szakmai kamarák jogosultak.
(2) * A „kamara” elnevezés használatára azok az egyesületek is jogosultak,
kamarai feladatokkal összefüggő tevékenység folytatására. A névhasználatra való jogosultságot az alapító kamara igazolja. Külföldi alapító esetében azt is igazolni kell, hogy az alapító - személyes joga szerint - jogosult a „kamara” elnevezés használatára.
(3) * Azok az egyesületek, amelyeknek az (1) bekezdésben említett kamarák a tagjai, elnevezésükben e körülményre utalhatnak.
44. § (1) * E törvény - a (2) bekezdésben foglaltak kivételével - 2000. november 1. napján lép hatályba.
(2) * A 26-33. §-ok és a 39-47. §-ok 2000. március 31. napján lépnek hatályba. A 48-54. §-ok e törvény kihirdetése napján lépnek hatályba.
45. § * (1) Az egyes adótörvények és az azzal összefüggő egyéb törvények módosításáról szóló 2011. évi CLVI. törvény (a továbbiakban: Módtv.) hatálybalépésekor már működő gazdálkodó szervezetek 2012. január 1-jétől számított 60 napon belül kötelesek a 8/A. § (1)-(3) bekezdés rendelkezéseinek megfelelően kamarai nyilvántartásba vételüket kezdeményezni.
(3) * E törvénynek az egyes igazságügyi, jogállási és belügyi tárgyú törvények módosításáról szóló 2013. évi CCXLIII. törvénnyel (a továbbiakban: Módtv.2.) megállapított 2. § a) pont ab) alpontja szerinti gazdálkodó szervezet a nyilvántartásba vételi kötelezettséget a Módtv.2. hatálybalépését követő 60 napon belül köteles teljesíteni. Nem köteles kamarai nyilvántartásba vételét kezdeményezni a 2. § a) pont ab) alpontja szerinti egyéni vállalkozó, ha a Módtv.2. hatálybalépését követő 30 napon belül bejelenti a nyilvántartás vezetésére köteles területi gazdasági kamarának, hogy egyéni vállalkozói tevékenységét szünetelteti.
(4) * A Módtv.2. alapján az országos gazdasági kamara és az érintett szervek legkésőbb 2014. június 30-ig megkötik a 11. § (4) bekezdése szerinti megállapodásokat.
(5) * Az országos gazdasági kamara a Módtv.2.-vel megállapított 8/B. § alapján létrehozandó nyilvántartást 2015. december 31. napját követően köteles működtetni, amelyhez a gazdaságpolitikáért felelős miniszter az általa vezetett minisztérium költségvetési fejezete terhére költségvetési támogatást nyújt.
46. § * Ahol jogszabály területi kereskedelmi és iparkamarát, vagy területi kézműves kamarát, illetve Magyar Kereskedelmi és Iparkamarát, vagy Magyar Kézműves Kamarát említ, azon 2000. március 31. napjától kereskedelmi és iparkamarát, illetve Magyar Kereskedelmi és Iparkamarát kell érteni.
48. § * (1) A gazdasági kamara a tulajdonában lévő ingatlanok, gépjárművek, üzletrészek tulajdonjogát 2000. október 31. napjáig nem ruházhatja át, illetve ezeket nem terhelheti meg, közhasznú társasága ilyen ügyleteihez nem járulhat hozzá. Közhasznú társaságot 2000. október 31. napjáig nem alapíthat, ilyen társaságban részesedést nem szerezhet, a külön törvényben meghatározott kötelező eseteken kívül törzstőkét nem emelhet, és a törzstőke emeléséhez nem járulhat hozzá, ha abban többségi tulajdonnal vagy többségi szavazati joggal rendelkezik.
49. § * E törvény végrehajtását - a soron kívüli kamarai választások lebonyolításáig - kormánymegbízott felügyeli. Felhatalmazást kap a Kormány, hogy a kormánymegbízott feladat- és hatáskörét rendeletben szabályozza. *
50. § * Felhatalmazást kap a Kormány, hogy azokban a közigazgatási ügyekben, amelyekben a gazdasági kamarák nem törvény rendelkezése alapján járnak el, rendelkezzen e feladatok további ellátásáról.
Kihirdetve: 1999. XII. 23.
Módosította: 2011. évi CLXXV. törvény 134. § a).
Megállapította: 2012. évi CXXVI. törvény 52. § (1). Hatályos: 2012. VIII. 1-től.
Megállapította: 2013. évi CCXLIII. törvény 8. § (1). Hatályos: 2014. I. 1-től.
Hatályon kívül helyezte: 2012. évi CXXVI. törvény 54. § (1). Hatálytalan: 2012. VIII. 1-től.
Megállapította: 2013. évi CCXLIII. törvény 8. § (2). Hatályos: 2014. I. 1-től.
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 1. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2012. évi CXXVI. törvény 52. § (3). Hatályos: 2012. VIII. 1-től.
Megállapította: 2012. évi CXXVI. törvény 52. § (4). Hatályos: 2012. VIII. 1-től.
Módosította: 2011. évi CLXXV. törvény 134. § c).
Megállapította: 2012. évi CXXVI. törvény 52. § (5). Hatályos: 2012. VIII. 1-től.
Hatályon kívül helyezte: 2011. évi CCII. törvény 32. § (1) h). Hatálytalan: 2012. I. 1-től.
Beiktatta: 2003. évi CXXXI. törvény 2. §. Módosította: 2011. évi CLXXV. törvény 134. § c), 2011. évi CCI. törvény 190. §.
Beiktatta: 2003. évi CXXXI. törvény 3. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2011. évi CLVI. törvény 403. § (1). Hatályos: 2012. I. 1-től.
Beiktatta: 2011. évi CLVI. törvény 403. § (2). Hatályos: 2012. I. 1-től.
Módosította: 2009. évi CXV. törvény 67. § (2).
Módosította: 2017. évi L. törvény 182. § a).
Beiktatta: 2011. évi CLVI. törvény 404. §. Hatályos: 2012. I. 1-től.
Megállapította: 2013. évi CCXLIII. törvény 8. § (3). Hatályos: 2014. I. 1-től.
Beiktatta: 2013. évi CCXLIII. törvény 8. § (4). Hatályos: 2014. I. 1-től.
Módosította: 2017. évi L. törvény 182. § b).
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 5. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2013. évi LXXVII. törvény 36. §. Hatályos: 2013. IX. 1-től.
Beiktatta: 2003. évi CXXXI. törvény 5. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Módosítva: 2016. évi XIII. törvény 124. § (2) alapján.
Megállapította: 2012. évi CXXVI. törvény 52. § (7). Hatályos: 2012. VIII. 1-től.
Megállapította: 2016. évi XIII. törvény 124. § (1). Hatályos: 2016. V. 1-től. Lásd: 2016. évi XIII. törvény 121. § (1)-(2).
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 6. § (1). Módosította: 2009. évi LVI. törvény 217. §.
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 6. § (2). Hatályos: 2004. I. 1-től.
Módosította: 2006. évi CIX. törvény 102. § (5) i), 2009. évi LVI. törvény 217. §.
Megállapította: 2012. évi XCIII. törvény 50. § (1). Hatályos: 2013. I. 1-től.
Beiktatta: 2003. évi CXXXI. törvény 6. § (3). Hatályos: 2004. I. 1-től.
Módosította: 2009. évi LVI. törvény 217. §, 2017. évi L. törvény 182. § c).
Beiktatta: 2003. évi CXXXI. törvény 6. § (4). Módosította: 2012. évi XCIII. törvény 50. § (2).
Beiktatta: 2003. évi CXXXI. törvény 7. § (1). Hatályos: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2013. évi CCXLIII. törvény 8. § (5). Hatályos: 2014. I. 1-től.
Beiktatta: 2003. évi CXXXI. törvény 7. § (3). Hatályos: 2004. I. 1-től.
Beiktatta: 2003. évi CXXXI. törvény 8. § (1). Hatályos: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2012. évi CLXXVIII. törvény 358. §. Hatályos: 2012. XI. 30-tól.
Megállapította: 2017. évi LX. törvény 68. §. Hatályos: 2018. I. 1-től. Lásd: 2017. évi LX. törvény 65. §, 67. §.
Beiktatta: 2003. évi CXXXI. törvény 8. § (3). Hatályos: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2013. évi XXXIV. törvény 18. § (1). Hatályos: 2013. VII. 1-től.
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 9. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2014. évi XCIX. törvény 271. §. Hatályos: 2015. I. 1-től.
Beiktatta: 2012. évi CLXXVIII. törvény 360. §. Hatályos: 2012. XI. 30-tól.
Megállapította: 2013. évi XXXIV. törvény 18. § (3). Módosította: 2014. évi XXI. törvény 27. §.
Megállapította: 2016. évi CXXI. törvény 35. §. Hatályos: 2017. I. 1-től.
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 10. § (1). Hatályos: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 10. § (2). Hatályos: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 11. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Hatályon kívül helyezte: 2017. évi LX. törvény 69. § b). Hatálytalan: 2018. I. 1-től.
Hatályon kívül helyezte: 2003. évi CXXXI. törvény 26. § (1). Hatálytalan: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 12. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 13. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 14. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2012. évi CXXVI. törvény 52. § (8). Hatályos: 2012. VIII. 1-től.
Hatályos: 2000. III. 31-től.
Beiktatta: 2003. évi CXXXI. törvény 16. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Módosította: 2009. évi LVI. törvény 217. §.
Megállapította: 2016. évi LXIV. törvény 41. §. Hatályos: 2016. VII. 1-től.
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 17. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2012. évi CXVII. törvény 37. §. Hatályos: 2012. VII. 24-től.
Módosította: 2012. évi CXVII. törvény 38. § a).
Hatályon kívül helyezte: 2017. évi L. törvény 183. §. Hatálytalan: 2018. I. 1-től.
Módosította: 2017. évi L. törvény 182. § d).
Megállapította: 2012. évi CXXVI. törvény 52. § (9). Hatályos: 2012. VIII. 1-től.
Megállapította: 2012. évi CXXVI. törvény 52. § (10). Hatályos: 2012. VIII. 1-től.
Megállapította: 2012. évi CXXVI. törvény 52. § (11). Hatályos: 2012. VIII. 1-től.
Megállapította: 2012. évi CXXVI. törvény 52. § (12). Hatályos: 2012. VIII. 1-től.
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 20. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Módosította: 2012. évi CCXI. törvény 35. §.
Módosította: 2017. évi CXXX. törvény 45. §.
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 21. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 22. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Megállapította: 2011. évi CLVI. törvény 406. §. Hatályos: 2012. I. 1-től.
Módosította: 2008. évi CV. törvény 50. § (7).
Beiktatta: 2011. évi CLVI. törvény 407. §. Hatályos: 2012. I. 1-től.
Megállapította: 2013. évi CCXLIII. törvény 8. § (6). Hatályos: 2014. I. 1-től.
Megállapította: 2012. évi CLXXVIII. törvény 361. §. Hatályos: 2012. XI. 30-tól.
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 23. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Módosította: 2006. évi IV. törvény 367. § 21.
Módosította: 2017. évi L. törvény 182. § e).
Megállapította: 2017. évi L. törvény 181. § (1). Hatályos: 2018. I. 1-től.
Megállapította: 2017. évi L. törvény 181. § (2). Hatályos: 2018. I. 1-től.
Az utolsó mondatot beiktatta: 2003. évi CXXXI. törvény 24. §. Hatályos: 2004. I. 1-től.
Hatályon kívül helyezte: 2011. évi LXVI. törvény 38. § (2) g). Hatálytalan: 2011. VII. 1-től.
Hatályon kívül helyezte: 2007. évi LXXXII. törvény 2. § 432. Hatálytalan: 2007. VII. 1-től.
Hatályos: 2000. III. 31-től. Módosította: 2017. évi L. törvény 182. § f).
Megállapította: 2003. évi CXXXI. törvény 25. §. Módosította: 2011. évi CLXXV. törvény 134. § c).
Módosította: 2006. évi V. törvény 133. § e), 2007. évi LXXXII. törvény 2. § 432.
Módosította: 2007. évi LXXXII. törvény 2. § 432.
Megállapította: 2011. évi CLVI. törvény 408. §. Hatályos: 2012. I. 1-től.
Beiktatta: 2013. évi CCXLIII. törvény 8. § (7). Hatályos: 2014. I. 1-től.
Hatályos: 1999. XII. 23-tól.
Lásd: 15/2000. (II. 11.) Korm. rendelet.

matches:
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
§ 21
§ 432
§ 432
§ 432


text:
IV/01737/2013
. IV/01737/2013
Első irat érkezett: 11/26/2013
Az ügy tárgya: a Kúria Pfv.V.20.089/2013/6. számú ítéletének és a Fővárosi Ítélőtábla 17.Pf.22.255/2011/7. számú ítéletének alaptörvény-ellenessége tárgyában előterjesztett alkotmányjogi panasz
Az indítványozó a Kúria Pfv.V.20.089/2013/6. számú ítélete és a Fővárosi Ítélőtábla 17.Pf.22.255/2011/7. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Abtv. 27. §-a szerinti eljárás keretében.
Az indítványozó jótállási igény érvényesítése iránt indított pert egy gépkocsikat forgalmazó cég ellen, és a támadott bírói döntések azt állapították meg, hogy a gépkocsi hibája kijavítható, ezért az alperes céget arra kötelezték, hogy a hibát javítsa ki. Az indítványozó szakértői szerint azonban a hiba ténylegesen nem javítható, a helyzetet csak kicseréléssel lehetne orvosolni.
Az indítványozó alkotmányjogi panaszában arra hivatkozott, hogy a bírósági döntés sértette az élethez és emberi méltósághoz való jogát, mert a bíróság tulajdonképpen arra kötelezte őt, hogy a meghibásodott kocsi használatával élete árán és mások életének veszélyeztetése mellett közlekedjen. Emellett a tisztességes eljáráshoz való joga is sérült, mert a bíróság nem volt pártatlan, és az eljárás indokolatlanul elhúzódott. A döntés emellett ellentétes a nemzetközi jog és az uniós jog vonatkozó szabályaival..
Kúria Pfv.V.20.089/2013/6. számú ítélete. a Fővárosi Ítélőtábla 17.Pf.22.255/2011/7. számú ítélete
IV_1737_2013_inditvany1_anonim.pdf IV_1737_2013_inditvany_anonim.pdf
A határozat száma: 3115/2014. (IV. 17.) AB végzés
ABH oldalszáma: 2014/1769
v é g z és t:
1. Az Alkotmánybíróság a Kúria Pfv.V.20.089/2013/6. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
2. Az Alkotmánybíróság a 3354/2012. (XII. 5.) AB végzéssel lezárt alkotmánybírósági eljárás folytatására irányuló kérelmet visszautasítja.
[1]	1. Az indítványozó alkotmányjogi panaszt terjesztett elő az Alkotmánybíróságnál.
[2]	Az indítványozó kérte egyrészt az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a alapján a Kúria Pfv.V.20.089/2013/6. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését a Fővárosi Ítélőtábla 17.Pf.22.255/2011/7. számú ítéletére kiterjedő hatállyal. Másrészt indítványozta a 3354/2012. (XII. 5.) AB végzéssel megszüntetett alkotmánybírósági eljárás megismétlését, és a megismételt eljárás keretében az Abtv. 26. § (1) bekezdése alapján a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: régi Ptk.) 306. § (1) bekezdés b) pontja alaptörvény-ellenességének megállapítását, megsemmisítését és alkalmazásának kizárását a konkrét ügyben.
[3]	Az indítványozó (a későbbi per felperese) 2006 szeptemberében egy használt gépjárművek értékesítésével foglalkozó cégtől vásárolt egy személygépkocsit, amelyet egy hónappal korábban helyeztek forgalomba. A birtokba vételt követően derült ki, hogy a gépjármű „jobbra húz”, az egyenes haladási irányt csak folyamatos ellenkormányzással lehet megtartani. Ezzel a problémával az indítványozó megkereste az egyik márkaszervizt (a későbbi per II. rendű alperesét), amely megállapította, hogy a hibajelenséget a hátsó futómű hibája okozza, ám azt nem javították ki, hanem az első futómű állításával próbálták korrigálni. Az indítványozó ezt követően a gépjármű magyarországi forgalmazásával foglalkozó vezérképviselethez (a per későbbi I. rendű alperese) fordult –, amely az értékesítését márkakereskedéseken keresztül végzi – kérve a jármű kicserélését. A későbbiekben a vezérképviselet elismerte, hogy a gépjármű gyári hibás, annak hátsó futóműve nem javítható, ezért a futómű cserére szorul. Az indítványozó elzárkózott a további garanciális javításoktól, először a gépjármű cseréjére tartott igényt, majd jelezte, hogy eláll a szerződéstől és kérte a hibás teljesítésből eredő vagyoni és nem vagyoni kára megtérítését is. Az első fokon eljárt Fővárosi Bíróság 28.P.22.107/2007/72. számú ítéletével megállapította, hogy az indítványozó az elállás jogát az I. rendű alperessel szemben azért nem gyakorolhatta, mert nem álltak egymással jogviszonyban, a II. rendű alperessel szemben pedig azért nem, mert nem tőle vásárolta a járművet, így értelemszerűen nem élhetett az adásvételi szerződésétől való elállás jogával sem.
[4]	A kártérítési igényeket pedig nem tartotta megalapozottnak az elsőfokú bíróság. A fellebbezés folytán másodfokon eljárt Fővárosi Ítélőtábla 17.Pf.21.786/2010/5. számú ítéletével helybenhagyta a Fővárosi Bíróság ítéletét és elutasította a fellebbezésben előadott keresetváltoztatást, amelyben indítványozó jelezte, hogy elállás helyett cserét is elfogadna. A Legfelsőbb Bíróság mint felülvizsgálati bíróság Pfv.VII.21.238/2011/5. számú ítéletében a jogerős ítéletnek a felülvizsgálati kérelemmel nem támadott részét nem érintette, egyebekben azt hatályon kívül helyezte és a másodfokú bíróságot új eljárásra és új határozat hozatalára utasította. A Legfelsőbb Bíróság megállapította, hogy a Fővárosi Ítélőtábla a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 247. § (1) bekezdését helytelenül alkalmazta, mivel a bírói gyakorlat szerint nem jelent keresetmódosítást, ha a jogosult a választott szavatossági jogáról másikra tér át. A megismételt eljárásban az indítványozó az első fokon előterjesztett keresetét úgy módosította, hogy csupán a gépkocsi kicserélésére irányuló követelését tartotta fenn. A fentiek szerint megváltoztatott keresetet elbírálva a Fővárosi Ítélőtábla 17.Pf.22.255/2011/7. számú ítéletével a Fővárosi Bíróság 28.P.22.107/2007/72. számú ítéletét hatályában fenntartotta. Az ítélőtábla megállapította, hogy a gépjármű hibája 2009-ben kijavításra került (a hátsó futóművet kicserélték), így az indítványozó jótállási jogai kimerültek, azaz nem térhet át egy másik vagylagosan érvényesíthető szavatossági igényre. Az indítványozó felülvizsgálati kérelmet terjesztett elő a másodfokú ítélet ellen, amelyet a Kúria Pfv.20.089/2013/6. számú ítéletével helyben hagyott. Ezt követően fordult az indítványozó az Alkotmánybírósághoz, kérve a megismételt eljárásban hozott bírói döntések alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését.
[5]	Álláspontja szerint a támadott bírósági ítéletek nem tartják tiszteletben alapvető emberi jogait, különösen az élethez való alapjogát, mivel az eljáró bíróságok figyelmen kívül hagyták a kérdéses jármű javíthatatlanságának megállapítására irányuló bizonyítási indítványait, illetve arra kötelezték, hogy egy nyilvánvalóan hibás gépjárművel közlekedjen. Ezzel a bíróságok egy multinacionális vállalat közelebbről meg nem jelölt jogai érdekében korlátozták az indítványozó élethez való jogát [Alaptörvény I. cikk (1) és (3) bekezdése, II. cikk].
[6]	Az indítványozó állítása szerint sérült a tisztességes és pártatlan bírósági eljáráshoz való joga, mivel a bíróságok sorozatosan mellőzték bizonyítási indítványait és ezért döntésüket hibás adatokra hivatkozva hozták meg. A gépjármű kijavítása több mint 7 éve nem történt meg, ami az indítványozó szerint önmagában is súlyos jogsérelem, de tetézi ezt az, hogy a bíróságok sem akadályozták meg a rendeltetésellenes joggyakorlást, ami sérti az ésszerű határidőn belüli eljáráshoz fűződő alapjogát. [Alaptörvény XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdése]
[7]	Úgy véli továbbá, hogy az Alaptörvényben biztosított fogyasztói jogai is sérelmet szenvedtek, mivel a bíróságok a bizonyítási teher téves megállapításával gátolták érdekei érvényesítését [Alaptörvény M) cikk (2) bekezdés].
[8]	Végezetül előadta, hogy az ítéletek azért is alaptörvény-ellenesek, mert nem biztosítják a nemzetközi jog és a magyar jog összhangját, mivel figyelmen kívül hagyták a fogyasztási cikkek adásvételének és a kapcsolódó jótállásnak egyes vonatkozásairól szóló 1999/44/EK. irányelv, illetve az azt módosító 2011/83/EU. irányelv előírásait. [Alaptörvény Q) cikk (2) bekezdés]
[10]	Az Alkotmánybíróság a Kúria mint felülvizsgálati bíróság Pfv.V.20.089/2013/6. számú ítélete elleni alkotmányjogi panasz befogadhatóságának vizsgálata során megállapította, hogy az az Abtv. 51–52. §§-ban foglalt formai feltételeknek megfelel. Ezt követően az Alkotmánybíróság azt vizsgálta, hogy az alkotmányjogi panasz megfelel-e a befogadhatóság tartalmi követelményeinek, így különösen az Abtv. 26–27. § és 29–31. § szerinti feltételeknek. Az Abtv. 29. §-a szerint az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség, vagy az ügyben felmerült alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés esetén fogadja be.
[11]	Az indítványozó a támadott bírói döntések alaptörvény-ellenességét arra alapozva állította, hogy a bíróságok a kérdéses gépjármű tényleges műszaki állapotának megállapítására irányuló bizonyítási indítványait (gyári adatok beszerzése, a magánszakértői vélemény, közösségi jogra való hivatkozás) nem vették figyelembe, illetve nem tettek meg mindent a tényállás teljes felderítése érdekében, a rendelkezésre álló bizonyítékokat pedig nem megfelelően értékelték.
[12]	Az Alkotmánybíróságnak az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdés d) pontja, valamint az Abtv. 27. §-a alapján a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség kiküszöbölésére van jogköre, a bírói döntés irányának, a bizonyítékok bírói mérlegelésének, és a bírósági eljárás teljes egészének ismételt felülbírálatára azonban már nem rendelkezik hatáskörrel {3231/2012. (IX. 28.) AB végzés, Indokolás [4]}.
[13]	A fentiekből megállapítható, hogy az indítványozó alkotmányjogi panaszában valójában a bíróság által megállapított tényállást, a bírói törvényértelmezés helyességét, valamint a bíróság által mindezekből levont következtetéseket vitatja. Az indítvány tehát nem tartalmaz olyan pontosan körülírt alaptörvény-ellenességet, amelyet alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésként lehetne értékelni, vagy amely felvetné a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség kételyét.
[14]	Mindezekre tekintettel az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az Abtv. 27. § szerinti alkotmányjogi panasz nem felel meg az Abtv. 29. §-a szerinti feltételeknek, ezért azt az Ügyrend 30. § (2) bekezdés a) pontja alapján visszautasította.
[15]	3. Az indítványozó másodlagos kérelme a IV/1430/2012. számon iktatott alkotmányjogi panasza tárgyában a 3354/2012. (XII. 5.) AB végzéssel megszüntetett alkotmánybírósági eljárás megismétlésére, és a megismételt eljárás keretében az Abtv. 26. § (1) bekezdése alapján a régi Ptk. 306. § (1) bekezdés b) pontja alaptörvény-ellenességének megállapítására, megsemmisítésére és alkalmazásának konkrét ügyben való kizárására irányult.
[16]	Az Alkotmánybíróság a IV/1430/2012. számon indult alkotmánybírósági eljárást okafogyottság miatt megszüntette, ezzel az adott ügyet a 3354/2012. (XII. 5.) AB végzéssel lezárta, így az eljárás megismétlése lényegében jogorvoslatot jelentene az Alkotmánybíróság végzése ellen. Tekintettel arra, hogy az Abtv. 39. §-a szerint az Alkotmánybíróság döntése mindenkire nézve kötelező és ellene jogorvoslatnak nincs helye, az eljárás megismétlésére sincs törvényes lehetőség. Ez természetesen nem zárja ki azt, hogy az indítványozó újabb alkotmányjogi panaszt terjesszen elő, amennyiben annak törvényi feltételei fennállnak.
[17]	Az Alkotmánybíróság ugyanakkor megjegyzi, hogy amennyiben a kérelmet új (újból előterjesztett) alkotmányjogi panaszként kezelné, úgy azt vissza kellene utasítania egyrészt a törvényi feltételeknek való megfelelés, másrészt az indítványozói jogosultság hiányára tekintettel, figyelemmel az alábbiakban kifejtettekre. Az Abtv. szerint alkotmányjogi panaszt azzal a bírói döntéssel szemben lehet előterjeszteni, amely az Alaptörvényben biztosított jogot sért. Az indítványozó az Alaptörvény M) cikk (2) bekezdésére és a Q) cikk (2) bekezdésére hivatkozott.
[18]	Az Alkotmánybíróság az M) cikk (2) bekezdésével összefüggésben megállapította,: „[az] úgy értelmezhető, hogy más országok alkotmányaiban alapvető jogként megfogalmazott, nevesített fogyasztói jogok (így jellemzően a jó minőségű áruhoz és szolgáltatáshoz, ezzel kapcsolatban a felvilágosításhoz és tájékoztatáshoz, az egészség, a biztonság és a gazdasági érdekek védelméhez, illetve a kártérítéshez való jog) az Alaptörvény M) cikk (2) bekezdése alapján közvetlenül nem, hanem csak más jogszabály közbejöttével érvényesíthetők magánszemélyeknek a szerződéses kapcsolataira.” {8/2014. (III. 20.) AB határozat, Indokolás [59]}
[19]	Az Alkotmánybíróság ezen határozatában megerősítette továbbá a 3175/2013. (X. 9.) AB határozatban foglaltakat, amely kimondta, hogy az M) cikk (2) bekezdése által biztosított fogyasztói jogok ugyan állami kötelezettséget jelentenek, amelyhez külön nevesített alapjogok kapcsolódnak, önmagában azonban nem tekinthető alapjognak. {8/2014. (III. 20.) AB határozat, Indokolás [63]}
[20]	A Q) cikk (2) bekezdésére való hivatkozás pedig nemzetközi szerződésbe ütközés vizsgálatára irányuló indítványnak minősül, erre azonban a panaszos az Abtv. 32. § (2) bekezdése alapján nem jogosult.
[21]	Mindezekre tekintettel az indítványozónak a 3354/2012. (XII. 5.) AB végzéssel lezárt alkotmánybírósági eljárás folytatására irányuló kérelmet az Alkotmánybíróság az Ügyrend 30. § (2) bekezdés h) pontja alapján visszautasította.
. 11/26/2013
. 3115/2014. (IV. 17.)

matches: Kúria Kúria bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság