text:
Ideiglenes és biztosítási intézkedések - Luxemburg
A luxemburgi jogban számos olyan intézkedés létezik, amelynek célja a követeléseiket rendező bírósági eljárás lefolytatására váró felek jogainak védelme.
Ezek két csoportra oszthatók:
olyan intézkedések, amelyeket a bíróság kontradiktórius eljárás nélkül rendel el: ilyen esetekben a bíróság a felek egyikétől ideiglenes rendelkezés iránti egyoldalú kérelmet kap, és határozatát az adott fél által szolgáltatott információk alapján hozza meg; és
olyan intézkedések, amelyeket a bíróság kontradiktórius eljárást követően rendel el: ilyen esetekben a bíróság a határozatát csak nyilvános meghallgatást (vagy néha zárt ülést) követően hozza meg, ahol a felek lehetőséget kapnak az álláspontjuk ismertetésére; a meghallgatást (a bírósági végrehajtó által kézbesített) idézéssel (assignation) hívják össze vagy a hivatalvezető hívja össze a jogszabályokban előírt eljárástól függően.
Az ideiglenes eljárásról határozó bíró sürgős esetekben bármely olyan ideiglenes intézkedést elrendelhet, amely ellen nem merül fel súlyos ellenvetés, vagy amelyet valamely jogvita indokolttá tesz.
Emellett a rendelkezéseik végrehajtásával kapcsolatos nehézségek ügyében is eljárhatnak.
Hasonlóképpen mindig elrendelhetnek bármely olyan biztosítási vagy az eredeti állapot helyreállítására irányuló intézkedést, amely szükséges a közvetlenül fenyegető károk megelőzése vagy egy nyilvánvalóan jogellenes magatartás megszüntetése érdekében.
A kérelem benyújtása nyomán idézést (assignation) bocsátanak ki az ebből a célból az ilyen meghallgatások esetében szokásos napon és időben tartandó meghallgatáson való megjelenésre.
Sürgős esetekben azonban az elnök vagy az őt helyettesítő bíró tárgyalásra vagy akár az otthonába szóló idézést adhat ki olyan meghatározott időpontra is, amely akár hétvégére, munkaszüneti napra vagy általában nem munkanapnak minősülő napra esik.
Sürgős esetekben a kerületi bíróság elnöke vagy az őt helyettesítő bíró bármely olyan ideiglenes intézkedést elrendelhet, amely ellen nem merül fel súlyos ellenvetés, vagy amelyet valamely jogvita indokolttá tesz. Emellett egy ítélet vagy bármely egyéb végrehajtható okirat végrehajtásával kapcsolatos nehézségek ügyében is eljárhatnak. Amennyiben a gyorsított eljárás egy végrehajtható okirat vagy ítélet végrehajtásával kapcsolatos nehézségekre vonatkozik, az intézkedés végrehajtásának helye szerinti bíróság illetékes.
Az elnöklő bíró vagy az őt helyettesítő bíró bármikor elrendelheti a közvetlenül fenyegető károk megelőzése vagy valamely nyilvánvalóan jogellenes magatartás megszüntetése érdekében szükséges biztosítási vagy az eredeti állapot helyreállítására irányuló intézkedéseket. Annak megakadályozása érdekében, hogy bizonyítékok vesszenek el, elrendelhetnek bármilyen esetlegesen szükséges vizsgálati intézkedést, beleértve a tanúk meghallgatását.
Számos konkrét jogszabályi rendelkezés vonatkozik az ideiglenes vagy biztonsági intézkedésekre konkrét ügyekben (például ingatlan-bérlet, közös tulajdonban lévő ingatlan, tulajdonközösség, öröklés, házassági vagyonjogi rendszerek stb. esetén). A konkrét hatásköri és illetékességi szabályokat általában a bíróságot ideiglenes intézkedés meghozatalára jogosító jogszabályokban állapítják meg. Nincsenek általános hatásköri és illetékességi szabályok, kivéve, hogy főszabály szerint a jogvitát érdemben tárgyaló bíróság elnöklő bírája jogosult meghozni az ideiglenes intézkedéseket.
Konkrét eljárási rendelkezés hiányában, az intézkedés elrendelését kérelmező félnek az ideiglenes intézkedés meghozatalára hatáskörrel és illetékességgel rendelkező bíróhoz (juridiction des référés) kell fordulnia. Az érintett összegtől függően ez valamely békebíró (juge de paix – a legfeljebb10 000 EUR nagyságú összeg esetén) vagy a kerületi bíróság (tribunal d’arrondissement) ideiglenes eljárás iránti kérelmekről határozó bírája. Az említett bírák általános hatáskörrel rendelkeznek arra nézve, hogy ideiglenes és biztonsági intézkedéseket rendeljenek el a közvetlenül fenyegető károk megelőzése vagy a nyilvánvalóan jogellenes magatartás megszüntetése érdekében.
Főszabály szerint az ügyvédi képviselet nem kötelező.
A bíróság általában csak akkor fogadhat el ideiglenes intézkedéseket, ha megítélése szerint valóban szükség van rájuk, vagy sürgősség esete áll fenn.
Ha egy hitelező vagyontárgyak lefoglalása iránti kérelmet nyújt be, a bíróságnak meg kell vizsgálnia, hogy a követelés a benyújtott iratok és magyarázatok alapján legalább elviekben jól megalapozott-e.
Az ideiglenes intézkedések egy személy teljes ingó vagyonára vonatkozhatnak. Csak a napi létfenntartáshoz szükségesnek tartott egyes vagyontárgyak mentesülnek a lefoglalás alól.
A luxemburgi jog lehetővé teszi a bérek és fizetések, valamint az azt helyettesítő bevételek (nyugdíjak, járadékok stb.) lefoglalását. Ugyanakkor a jövedelemnek a létfenntartáshoz alapvetőnek tartott része mindig mentesül a lefoglalás alól.
A hitelező ingatlanvagyont azonban nem foglalhat le, mert az jogerős bírósági határozathoz kötött.
Az esetek többségében az ideiglenes intézkedést elrendelő bíróság határozza meg annak jogkövetkezményeit. Határidőt szabhat meg, illetve bizonyos vagyontárgyakra vagy cselekményekre korlátozhatja a végzését.
Ha a bíróság az egyik fél egyoldalú kérelme alapján engedélyezi a lefoglalást, a jogszabályok meghatározzák azt a határidőt, amelyen belül az érvényesítés iránti kérelem benyújtható a bírósághoz. Ha ez idő alatt nem kérelmezik az érvényesítést, a lefoglalás automatikusan semmissé válik.
Az ideiglenes intézkedések olyan intézkedések, amelyek meghozatalára a törvény annak érdekében jogosítja fel a bíróságokat, hogy ideiglenesen szabályozzák a felek közötti jogvitákat, amíg nem születik végleges megoldás az ügy teljes körű tárgyalásának végén.
Az Európai Közösségek Bíróságának fogalommeghatározása szerint „az ideiglenes, többek között a biztonsági intézkedések… célja a ténybeli vagy a jogi helyzet fenntartása olyan jogok védelme érdekében, amelyek elismerését nem az ügyben illetékes bíróságon keresik.”
Ideiglenes intézkedések hozhatók egy helyzet rosszabbodásának megakadályozása érdekében is.
A gyakorlatban az ilyen intézkedések lehetővé teszik a hitelezők számára, hogy megvédjék magukat a nem fizetés kockázatával szemben az alábbi két módszer egyikével: az adós nem rendelkezhet a vagyontárgyaival, vagy nyilvántartásba veszik a vagyontárgyakkal kapcsolatos terhet, így azok adásvétele esetén a későbbi tulajdonosoktól is behajtható a tartozás.
A kontradiktórius meghallgatást követően hozott ideiglenes intézkedés ellen fellebbezés nyújtható be. A fellebbezési határidő a határozat kézbesítésétől számított 15 nap.
Az egyoldalú kérelmek alapján hozott határozatok ellen nem nyújtható be fellebbezés. Az intézkedést tévesnek tartó fél új ideiglenes intézkedés iránti kérelmet nyújthat be a bírósághoz, amely felfüggeszti az egyoldalú kérelem alapján hozott eredeti intézkedés hatályát.
Utolsó frissítés: 02/05/2019

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
2008. március 13.(*)
„Hatodik HÉA‑irányelv – Adóköteles vagy adómentes gazdasági tevékenységeket és nem gazdasági tevékenységeket is folytató adóalany – Az előzetesen felszámított HÉA‑ra vonatkozó adólevonási jog –Részvények és atipikus részesedések kibocsátásával összefüggő költségek – Az előzetesen felszámított HÉA‑nak a tevékenység gazdasági jellege szerinti megosztása – A levonható arányosított adó kiszámítása”
A C‑437/06. sz. ügyben,
az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Niedersächsisches Finanzgericht (Németország) a Bírósághoz 2006. október 24‑én érkezett, 2006. október 5‑i határozatával terjesztett elő az előtte
a Securenta Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmanagement AG
a Finanzamt Göttingen
tagjai: K. Lenaerts tanácselnök, R. Silva de Lapuerta (előadó), Juhász E., J. Malenovský és T. von Danwitz bírák,
– a Securenta Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmanagement AG képviseletében R. Jouvenal Rechtsanwalt,
– a portugál kormány képviseletében L. Fernandes és R. Laires, meghatalmazotti minőségben,
– az Egyesült Királyság Kormánya képviseletében Z. Bryanston‑Cross, meghatalmazotti minőségben, segítője: P. Harris barrister,
a főtanácsnok indítványának a 2007. december 11‑i tárgyaláson történő meghallgatását követően,
1 Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17‑i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o., a továbbiakban: hatodik irányelv) 2. cikke 1. pontjának és 17. cikke (5) bekezdésének értelmezésére vonatkozik.
2 A kérelmet a Securenta Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmanagement AG (a továbbiakban: Securenta) és a Finanzamt Göttingen (a továbbiakban: Finanzamt) közötti, a hozzáadottérték‑adó (a továbbiakban: HÉA) összegek levonására irányuló jog terjedelmének tárgyában indult peres eljárás keretében terjesztették elő.
3 A hatodik irányelv 2. cikke előírja:
„A hozzáadottérték-adó alá tartozik:
4 A hatodik irányelv 4. cikke a következő meghatározásokat tartalmazza:
5 A hatodik irányelv 13. cikkének B. része szerint:
„Az egyéb közösségi rendelkezések sérelme nélkül, az általuk meghatározott feltételek mellett a tagállamok mentesítik az adó alól a következőket, annak érdekében, hogy biztosítsák az ilyen mentességek megfelelő és egyértelmű alkalmazását, valamint, hogy megakadályozzák az adókijátszásokat, az adókikerüléseket és az esetleges visszaéléseket:
d) a következő ügyletek
5. azon ügyletek, beleértve a közvetítést is, de kivéve a kezelést és a letéti kezelést [helyesen: de kivéve a letéti őrzést és a kezelést], amelyek részvényekre, gazdasági társaságokban vagy egyesületekben megtestesülő részesedésre, adóskötelezvényekre vagy egyéb értékpapírokra vonatkoznak [...]
6 A hatodik irányelv 17. cikkének szövege a következő:
a) az olyan termékek és szolgáltatások után fizetendő, illetve megfizetett hozzáadottérték‑adó, amelyet részére egy másik adóalany szállított [helyesen: értékesített] vagy fog szállítani [helyesen: értékesíteni], illetve teljesített vagy teljesíteni fog;
b) a behozott termékekre fizetendő vagy megfizetett hozzáadottérték‑adó;
c) az 5. cikk (7) bekezdésének a) pontja és a 6. cikk (3) bekezdése szerint fizetendő hozzáadottérték‑adó.
(3) A tagállamok továbbá biztosítják valamennyi adóalany részére a (2) bekezdésben meghatározott hozzáadottérték‑adó levonását vagy visszatérítését, amennyiben az a termékeket és szolgáltatásokat a következő célokra használja fel:
(5) Amennyiben az adóalany termékeket és szolgáltatásokat olyan értékesítéshez használ fel, amelyre […] adólevonási jog áll fenn, és ezzel egyidejűleg olyan értékesítéshez is, amelyre nézve nem áll fenn az adólevonási jog, úgy a hozzáadottérték‑adó levonását csupán addig a mértékéig lehet megengedni, amely az először említett értékesítésre vonatkozik. [helyesen: az adólevonás csak a HÉA‑nak az adóköteles tevékenységekkel arányos része tekintetében engedélyezhető].
a) engedélyezhetik az adóalanynak, hogy üzleti tevékenysége valamennyi részterületére külön levonási hányadot alkalmazzon, ha minden ilyen részterületről külön nyilvántartást vezet;
b) kötelezhetik az adóalanyt, hogy üzleti tevékenysége valamennyi részterületére külön levonási hányadot alkalmazzon, és hogy valamennyi ilyen részterületről külön nyilvántartást vezessen;
c) engedélyezik vagy kötelezővé teszik, hogy az adóalany az adólevonást a termékek vagy szolgáltatások összességére vagy egy részére [helyesen: összességének vagy egy részének rendeltetése szerint] alkalmazza;
e) engedélyezik, hogy amennyiben az adóalany által le nem vonható hozzáadottérték‑adó jelentéktelen összegű, úgy azt figyelmen kívül lehessen hagyni.
7 A hatodik irányelv 19. cikke szerint:
„(1) A 17. cikk (5) bekezdésének első albekezdése szerinti levonható arányosított adó a következő tört eredménye, amelynél:
– a számlálóban a 17. cikk (2) és (3) bekezdése szerint az adólevonásra jogosító éves tevékenység teljes, hozzáadottérték‑adó nélkül számított összege [helyesen árbevételének összege] összege szerepel,
– a nevezőben pedig a számlálóban szereplő, továbbá az adólevonásra nem jogosító éves tevékenység teljes [árbevételének], hozzáadottérték‑adó nélkül számított összege szerepel. […]
(2) Az (1) bekezdés rendelkezéseitől eltérően a levonható arányosított adó kiszámítása során figyelmen kívül kell hagyni az adóalany olyan tárgyi eszközök teljesítéséből származó bevételeit, amelyet az saját üzleti céljaira használt fel. Figyelmen kívül kell hagyni az eseti ingatlan- és pénzügyi ügyleteket […],
Az ideiglenes levonási hányad alapján alkalmazott adólevonást korrigálni kell, amikor a következő évben a végleges levonási hányadot megállapítják.”
8 A forgalmi adóról szóló 1993. évi törvény (Umsatzsteuergesetz 1993, BGBl. 1993. I., 565. o., a továbbiakban: UStG)1. §‑ának (1) bekezdése HÉA‑kötelesnek minősíti a vállalkozó által tevékenységi körében, belföldön ellenszolgáltatás fejében teljesített ügyleteket.
9 Az UStG 4. §‑a (8) bekezdésének e) és f) pontja értelmében adómentesek azon ügyletek, beleértve a közvetítést is, de kivéve a letéti őrzést és kezelést, amelyek értékpapírokra vonatkoznak, valamint azon ügyletek és közvetítések, amelyek gazdasági társaságokban és egyéb személyegyesülésekben megtestesülő részesedésre vonatkoznak.
10 Az UStG 15. cikke előírja:
„(1) Az adóalany az alábbi előzetesen felszámított adóösszegeket vonhatja le:
1. azt az adót, amelyet a vállalkozása számára más adóalanyok által teljesített termékértékesítés vagy egyéb szolgáltatásnyújtás során […] kiállított számlákon elkülönítetten feltüntettek […];
2. a vállalkozása számára belföldre importált […] termékek után megfizetett, behozatalt terhelő forgalmi adót […];
3. a termékeknek a vállalkozása számára történő, Közösségen belüli beszerzése után fizetett adót.
(2) Az előzetesen felszámított adó levonásából ki vannak zárva az azon termékértékesítések, termékimport és Közösségen belüli termékbeszerzés, valamint egyéb szolgáltatások után fizetett adók, amelyek esetében a terméket illetve a szolgáltatást az adóalany a következő tevékenységekhez használja fel:
1. adómentes tevékenységek,
4) Amennyiben az adóalany a vállalkozása számára értékesített, behozott vagy a Közösségen belül beszerzett terméket vagy általa igénybe vett egyéb szolgáltatást csak részben használja fel olyan tevékenységekhez, amelyek az előzetesen felszámított adó levonását kizárják, nem vonható le a mindenkori előzetesen felszámított adó összegének azon része, amelyik a felszámított adó levonásának kizárását eredményező tevékenységekhez gazdaságilag kapcsolódik. Az adóalany a le nem vonható részösszeget megfelelő becslés alapján állapíthatja meg.
11 A Securenta az 1994‑es vitás évben mindenfajta ingatlan, értékpapír, részesedés és befektetési eszköz megszerzésével, kezelésével és értékesítésével foglalkozott. E társaság a szükséges tőkét részvények és atipikus csendestársi részesedések nyilvános jegyzési felhívás útján való kibocsátásából szerezte. Ennek során nyilvános – jegyzési felhívást közzétevő – társaságként számos csendestársat vett fel tagjai közé. Az így társult személyek tőke‑hozzájárulást nyújtottak, amely tőkét a Securenta újra befektetette.
12 Az 1994. év során a Securenta 2 959 800 DEM összegű adóköteles forgalmat ért el. A Securenta összforgalma 6 480 006 DEM összegre rúgott. Ez 226 642 DEM összegű osztalékbevételt, az értékpapírok eladásából származó 1 389 930 DEM összegű, így összesen 1 616 572 DEM összegű bevételt tartalmazott. Az előzetesen felszámított HÉA‑összegek (összesen 6 838 535 DEM) nagy részét, azaz 6 161 679 DEM‑et nem lehetett meghatározott értékesítési ügyletekhez kapcsolni.
13 Az adókötelezettségének megállapítására irányuló igazgatási eljárás során a Securenta megerősítette, hogy az új tőke megszerzéséhez kapcsolódó költségekre eső előzetesen felszámított HÉA teljes összege levonható, mivel a részvénykibocsátás a tőkeellátottságának megszilárdítását szolgálta, és ezen ügylet általában véve a gazdasági tevékenységét segítette.
14 A Finanzamt elutasította egyrészt azoknak az előzetesen felszámított HÉA‑összegeknek a levonását, amelyek az atipikus csendestársi részesedések kibocsátásával felmerült költségekre estek (4 171 424 DEM), másrészt pedig elutasította a Securenta bérbeadási tevékenységeihez kapcsolódó 676 856 DEM összegű előzetesen felszámított HÉA‑összeg levonását. A Finanzamt tehát 1 990 254 DEM összegben határozta meg a meghatározott értékesítési ügyletekhez közvetlenül nem kapcsolódó, felszámított HÉA‑összeget. Ezek alapján a Finanzamt a végrehajtott befektetések mértékének szempontját alkalmazva körülbelül 45%‑os megosztási kulcs alapján meghatározta az arányosítást, amely alapján a levonható előzetesen felszámított adó összege 1 567 616 DEM‑et, az 1994. év tekintetében visszatérítendő összeg pedig 1 123 647 DEM‑et tett ki.
15 A Securenta keresetet nyújtott be e határozat ellen. A Niedersächsisches Finanzgericht 2001. október 18‑i ítéletében elutasította e keresetet.
16 A Securenta fellebbezést nyújtott be e határozat ellen Bundesfinanzhofhoz, amely 2004. november 18‑i ítéletében hatályon kívül helyezte a Niedersächsisches Finanzgericht ítéletét.
17 Az ügyben ismételten eljáró Niedersächsisches Finanzgericht az eljárás felfüggesztéséről határozott, és az alábbi kérdéseket terjesztette előzetes döntéshozatalra a Bíróság elé:
„1) Abban az esetben, ha az adóalany egyidejűleg vállalkozási és annak nem minősülő tevékenységet is végez, az előzetesen felszámított [HÉA] levonására vonatkozó jogosultságot az egyrészről az adózás alá tartozó és adóköteles tevékenységek, másrészről az adózás alá tartozó és adómentes tevékenységek egymáshoz viszonyított aránya határozza meg, vagy ezen adó levonása csak annyiban engedhető meg, ha a részvények és csendestársi részesedések kibocsátásával felmerült költségek a […] [hatodik] irányelv 2. cikkének 1. pontja értelmében vett gazdasági tevékenységgel függnek össze?
2) Abban az esetben, ha az előzetesen [felszámított HÉA] csak akkor vonható le, ha a részvények és csendestársi részesedések kibocsátásával felmerült költségek a gazdasági tevékenységgel függnek össze: az előzetesen felszámított [HÉA‑]összegek megosztását a vállalkozási és az annak nem minősülő tevékenység között a »befektetés jellege szerinti megosztási kulcs« alapján kell elvégezni, vagy – a [hatodik] irányelv 17. cikke (5) bekezdésének megfelelő alkalmazása alapján – az »ügylet jellege szerinti megosztási kulcs« is helyes […]?”
18 A Securenta azt állítja, hogy a tőkeszerzéshez kapcsolódó költségekre eső előzetesen felszámított teljes HÉA‑összeg levonható, mivel a részvénykibocsátás általában véve a társaság gazdasági tevékenységét segítő pénzügyi forrásnövelést szolgálja. A levonási jog terjedelmének meghatározásához meg kell határozni egyrészről az adózás alá tartozó és adóköteles ügyletek, másrészről pedig az adózás alá tartozó és adómentes ügyletek egymáshoz viszonyított arányát.
19 A német kormány állítása szerint az előzetesen felszámított HÉA csak akkor vonható le, ha a részvények és csendestársi részesedések kibocsátásával felmerült költségek vállalkozási tevékenységhez kapcsolódnak. A hivatkozott kormány előadja, hogy az alapügyben az így szerzett tőke egy részét olyan területre, mégpedig pénzügyi befektetésre fordították, amely területen nem végeztek vállalkozási tevékenységet,. A befektetés jellege szerinti megosztási kulcsot alkalmazva az előzetesen felszámított HÉA‑t meg kell tehát osztani a vállalkozási és az annak nem minősülő tevékenység között.
20 A portugál kormány úgy érvel, hogy az előzetesen felszámított HÉA kizárólag a vállalkozási tevékenység keretében végrehajtott ügyletek tekintetében vonható le és a megosztás legmegfelelőbb módszere, ha a befektetés jellege szerinti megosztási kulcsot alkalmazzák.
21 Az Egyesült Királyság Kormánya hangsúlyozza, hogy a nem gazdasági tevékenységhez kapcsolódó, előzetesen felszámított általános költségek hányadát nem kell figyelembe venni az előzetesen felszámított levonható HÉA kiszámításánál. A megosztás módszerét illetően a hivatkozott kormány azt állítja, hogy nem a hatodik irányelv rendelkezései vonatkoznak rá, mivel az a tagállamok mérlegelési jogkörébe tartozik.
22 Az Európai Közösségek Bizottsága jelzi, hogy valamely vállalkozási tevékenység adójogi megítélése a mentességre való jogosultságot keletkeztető valamely tény fennállásától függ. Míg az értékpapírokra vonatkozó ügyletek mentesek a HÉA alól, az ingatlanértékesítések adott esetben HÉA‑kötelesek lehetnek. E körülmények között a kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy megvizsgálja a Securenta által végzett különböző tevékenységek jellegét. E tekintetben a Bizottság a befektetés jellege szerinti és a gazdasági valóságnak megfelelő megosztási kulcs alkalmazását ajánlja.
23 Első kérdésével az előterjesztő bíróság arra vár választ, hogy hogyan kell meghatározni a gazdasági tevékenységeket és a nem gazdasági tevékenységeket is végző adóalany esetében az előzetesen felszámított HÉA levonására vonatkozó jogosultságot.
24 Az előterjesztett kérdés megválaszolásához emlékeztetni kell arra, hogy először is, a levonásra vonatkozó jogosultság a HÉA‑rendszer elválaszthatatlan része, és főszabály szerint nem korlátozható, valamint az adóköteles ügyletekre előzetesen felszámított adó egészére vonatkozik (lásd a C‑62/93. sz., BP Soupergaz ügyben 1995. július 6‑án hozott ítélet [EBHT 1995., I‑1883. o.] 18. pontját és a C‑110/98–C‑147/98. sz., Gabalfrisa és társai egyesített ügyekben 2000. március 21‑én hozott ítélet [EBHT 2000., I‑1577. o.] 43. pontját).
25 A hatodik irányelvvel létrehozott adólevonási rendszer célja ugyanis, hogy a vállalkozót teljes egészében mentesítse a valamennyi gazdasági tevékenysége keretében fizetendő vagy megfizetett HÉA terhe alól. A közös HÉA‑rendszer következésképpen valamennyi tevékenység adóterhét illetően biztosítja a tökéletes semlegességet, függetlenül azok céljától és eredményétől (lásd a 268/83. sz. Rompelman‑ügyben 1985. február 14‑én hozott ítélet [EBHT 1985., 655. o.] 19. pontját, a C‑37/95. sz., Ghent Coal Terminal ügyben 1998. január 15‑én hozott ítélet [EBHT 1998., I‑1. o.] 15. pontját és a C‑223/03. sz., University of Huddersfield ügyben 2006. február 21‑én hozott ítélet [EBHT 2006., I‑1751. o.] 47. pontját).
26 A kérdést előterjesztő bíróság által szolgáltatott információkból kitűnik, hogy a Securenta háromféle tevékenységet végez, azaz először is a hatodik HÉA‑irányelv hatálya alá nem tartozó nem gazdasági tevékenységeket, másodszor gazdasági tevékenységeket, amelyek tehát ezen irányelv hatálya alá tartoznak, de HÉA‑mentesek, harmadszor pedig adóköteles gazdasági tevékenységeket. Ezen összefüggésben az a kérdés merül fel tehát, hogy ezen adóalany levonhatja‑e a meghatározott értékesítési ügyletekhez közvetlenül nem kapcsolódó ügyletekre felszámított HÉA‑összeget, és ha igen, akkor milyen mértékben.
27 A részvények vagy atipikus csendestársi részesedések kibocsátása során felmerült költségeket illetően meg kell jegyezni, hogy az ilyen ügylethez kacsolódó előzetesen felszámított HÉA levonásához szükséges, hogy a felmerült költségek a levonásra jogosító adóköteles ügyletek árának alkotóelmét képezzék (lásd a C‑408/98. sz., Abbey National ügyben 2001. fenruár 22‑én hozott ítélet [EBHT 2001., I‑1361. o.] 28. pontját; a C‑16/00. sz., Cibo Participations ügyben 2001. szeptember 27‑én hozott ítélet [EBHT 2001., I‑6663. o.] 31. pontját és a C‑435/05. sz. Investrand‑ügyben 2007. február 8‑án hozott ítélet [EBHT 2007., I‑1315. o.] 23. pontját).
28 E körülmények között a részvények és atipikus csendestársi részesedések kibocsátásához kacsolódó költségekre eső előzetesen felszámított HÉA csak akkor jogosít adólevonásra, ha az így szerzett tőkét az érintett gazdasági tevékenységeibe fektették. A Bíróság ugyanis úgy ítélte meg, hogy a hatodik irányelv által meghatározott adólevonási rendszer az adóalanyok valamennyi gazdasági tevékenységeire – azok céljától és eredményétől függetlenül – vonatkozik, feltéve hogy az utóbbiak főszabály szerint maguk is HÉA‑kötelesek (lásd a fent hivatkozott Gabalfrisa és társai ügyben hozott ítélet 44. pontját; a C‑98/98. sz., Midland Bank ügyben 2000. június 8‑án hozott ítélet [EBHT 2000., I‑4177. o.] 19. pontját és a fent hivatkozott Abbey National ügyben hozott ítélet 24. pontját).
29 Az alapügyben, amint azt a kérdést előterjesztő bíróság megjegyezte, a részvénykibocsátások és a pénzügyi befektetések kapcsán felmerült szolgáltatásnyújtásokkal kapcsolatos költségek nem kizárólag a Securenta által végzett gazdasági tevékenységeket érintették, és így nem képezték a hivatkozott tevékenységekre vonatkozó ügyletek árának alkotóelemét. Ha azonban ez az eset állt volna fent, az érintett szolgáltatásnyújtások közvetlenül és egyértelműen összefüggenének az adóalany gazdasági tevékenységeivel (lásd a fent hivatkozott Abbey National ügyben hozott ítélet 35. és 36. pontját, valamint a fent hivatkozott Cibo Participations ügyben hozott ítélet 33. pontját). A Bírósághoz benyújtott aktából azonban kiderül, hogy a Securenta által az alapeljárásban vitatott pénzügyi ügyletek kapcsán ismertetett költségek – legalábbis részben – nem gazdasági tevékenység folytatását szolgálták.
30 Márpedig az adóalany költségeire előzetesen felszámított HÉA nem jogosíthat adólevonásra, ha olyan tevékenységekhez kapcsolódik, amelyek nem gazdasági jellegüknél fogva nem tartoznak a hatodik irányelv hatálya alá.
31 Az első kérdésre azt a választ kell tehát adni, hogy ha valamely adóalany adóköteles és adómentes gazdasági tevékenységeket és a hatodik irányelv hatálya alá nem tartozó nem gazdasági tevékenységeket is végez, a részvények és atipikus csendestársi részesedések kibocsátásával összefüggő költségekre eső HÉA csak akkor vonható le, ha e költségek az adóalanynak az ezen irányelv 2. cikkének 1. pontja szerinti gazdasági tevékenységéhez kapcsolódnak.
32 Második kérdésével az előterjesztő bíróság arra vár választ, hogy ha az előzetesen felszámított HÉA csak akkor vonható le, ha az adóalany felmerült költségei gazdasági tevékenységekhez kapcsolódnak, a befektetés jellege szerinti, vagy a hatodik irányelv 17. cikke (5) bekezdésének megfelelő alkalmazásában az ügylet jellege szerinti megosztási kulcsot kell‑e alkalmazni az e költségekre eső HÉA‑összegek megosztásához.
33 E kérdés megválaszolásához meg kell jegyezni, hogy a hatodik irányelv rendelkezései nem szabályozzák, hogy a tagállamok mely módszereket vagy feltételeket kötelesek alkalmazni az előzetesen felszámított HÉA‑összegeknek a költségek gazdasági vagy nem gazdasági tevékenységekhez való kapcsolódása szerinti megosztását lehetővé tevő rendelkezések elfogadásakor. Ugyanis, amint az a Bizottság észrevételében szerepel, a hatodik irányelv 17. cikkének (5) bekezdésében és a 19. cikkében szereplő szabályok kizárólag a gazdasági tevékenységekhez kapcsolódó költségekre eső előzetesen felszámított HÉA‑ra vonatkoznak, megosztva azt az adóköteles, így levonásra jogosító és a levonásra nem jogosító adómentes tevékenységek között.
34 E körülmények között, valamint hogy az adóalanyok elvégezhessék a szükséges számításokat, a tagállamok feladata, hogy a közös HÉA‑rendszer alapjául szolgáló elvek tiszteletben tartásával meghatározzák az erre alkalmas módszereket és feltételeket.
35 E tekintetben a Bíróság úgy ítélte meg, hogy amennyiben a hatodik irányelv nem tartalmazza a szükséges információkat e számításokhoz, a tagállamok hatáskörébe tartozik – ezen irányelv célját és szerkezetét figyelembe véve – annak meghatározása (lásd ebben az értelemben a C‑72/05. sz. Wollny‑ügyben 2006. szeptember 14‑én hozott ítélet [EBHT 2006., I‑8297. o.] 28. pontját).
36 Különösen, amint azt a főtanácsnok az indítványa 47. pontjában kifejtette, a tagállamok által e tekintetben elfogadandó intézkedéseknek tiszteletben kell tartani a közös HÉA‑rendszer alapját képező adósemlegesség elvét.
37 A tagállamok annak biztosításával kötelesek tehát gyakorolni mérlegelési jogkörüket, hogy a HÉA‑nak csak a levonásra jogosító ügyletekkel arányos része vonható le. Biztosítaniuk kell tehát, hogy a gazdasági tevékenységekre és a nem gazdasági tevékenységekre eső hányad kiszámítása objektíven tükrözi a felmerült költségeknek e két tevékenységre eső tényleges arányát.
38 Hozzá kell tenni, hogy a hivatkozott jogkör gyakorlása során a tagállamok adott esetben a befektetés jellege szerinti vagy pedig az ügylet jellege szerinti megosztási kulcsot, illetve egyéb megfelelő kulcsot alkalmazhatnak, vagy akár egyszerre többféle módszerrel is élhetnek.
39 A második kérdésre tehát azt a választ kell adni, hogy az előzetesen felszámított HÉA‑összegeknek a gazdasági tevékenységek és a nem gazdasági tevékenységek közti megosztására vonatkozó módszerek és feltételek hatodik irányelv szerinti meghatározása a tagállamok hatáskörébe tartozik, amelyek e hatáskör gyakorlása során kötelesek figyelembe venni ezen irányelv célját és szerkezetét, és kötelesek e tekintetben olyan számítási módot meghatározni, amely objektíven tükrözi a felmerült költségeknek e két tevékenységre eső tényleges arányát.
1) Ha valamely adóalany adóköteles és adómentes gazdasági tevékenységeket és a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17‑i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv hatálya alá nem tartozó nem gazdasági tevékenységeket is végez, a részvények és atipikus csendestársi részesedések kibocsátásával összefüggő költségekre eső hozzáadottérték‑adó csak akkor vonható le, ha e költségek az adóalanynak az ezen irányelv 2. cikkének 1. pontja szerinti gazdasági tevékenységéhez kapcsolódnak.
2) Az előzetesen felszámított hozzáadottérték‑adóösszegeknek a gazdasági tevékenységek és a nem gazdasági tevékenységek közti megosztására vonatkozó módszerek és feltételek a 77/388 hatodik irányelv szerinti meghatározása a tagállamok mérlegelési jogkörébe tartozik, amelyek e jogkör gyakorlása során kötelesek figyelembe venni ezen irányelv célját és szerkezetét, és e tekintetben olyan számítási módot kötelesek meghatározni, amely objektíven tükrözi a felmerült költségeknek e két tevékenységre eső tényleges arányát.

matches: Bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság


text:
Fõtémakör: LEVÉL AZ OTP VEZÉRIGAZGATÓHOZ (is) az OTP pénzkezelési csalásairól
AZ OLYAN BANKOSOK, AKADÉMIKUSOK, ÜGYÉSZEK ÉS BÍRÁK MIND KORRUPTAK, AKIK AZ IVÓVIZET TRÁGYÁVAL MÉRGEZ(TET)Õ TERRORISTÁKNAK BÛNSEGÉDKEZNEK
A GILISZTÁZÁST HITELEZÉSI CSALÁS SORÁN, mielõtt az állati trágya kupacokba behelyezték a "humusztermelõnek" hazudott gilisztákat, az állati trágyákból vízzel kiáztatták a nitrogénvegyületek nagyrészét, rá a talajra, amivel elszennyezeték az ivóvízkészlet-talajvizet, a házikerti kutak vizét vírusokkal, nitráttal, nitrittel stb!
ALAPPER:
TEJFALUSSY ANDRÁSÉK MÉRÉSEI LELEPLEZIK AZ IVÓVÍZ KUTAKAT MÉRGEZÕ "HUMUSZT TERMELTETÉSI TECHNOLÓGIAI" CSALÁST HITELEZTETÕ EGYETEMI TANÁROKAT, AKADÉMIKUSOKAT ÉS A CSALÁSON VAGYONOSODÓ HITELEZÕKET (OTP- ÉS TÁRSAIT).
A keresetet letárgyalását évekig azzal a hamis ürüggyel halogatta a Fõvárosi Bíróság, hogy "meg kell várnia a Tejfalussy András ellen a verõcei önkormányzat áétal folytatott gondnokság alá helyeztetési per befejezõdést, az pedig azt közölte, hogy mivel megszüntették a gmk-kat, ezért a felperes gmk végelszámolója a végelszámolás folyamatban léte ellenére sem lehet perképes, és a gmk egyik tagja sem lehet jogutód (csak ha a tb tartozásokat akarják behajtani, akkor lehet), és az sem számít, hogy Tejfalussy András személyesen is felperes, utóbbit nem is indokolta a bíró. a perben ennek megfelelõen kkiadott végzés törvénysértõ és alkotmánysértõ is, bírósági jogkörben okozták részünkre a kereseti követelésünk és a kamatai mértékû kárt.
BÜNTETÕPERT INDÍTUNK A GILISZTÁZÁSI STB. CSALÁSOKÉRT IS FELELÕS ORSZÁGOS TAKARÉKPÉNZTÁR VEZETÕI ELLEN:
Nyílt levél (Code: OTPcsanyi060404)
Csányi Sándor OTP-vezérigazgatóhoz és a Magyar Titkosszolgálathoz
Alulírott Tejfalussy András dipl. mérnök feltaláló Agroanalízis Tudományos Társaság gmk v.a. végelszámoló (1036 Bp., Lajos u. 115., Tel./fax: 36-1/250-6064), ezúton ismételten kérem Csányi Sándor OTP vezérigazgatótól, hogy az OTP peren kívüli egyezség útján fizesse ki az AGROANALÍZIS TUDOMÁNYOS
TÁRSASÁG GMK v.a. részére az OTP-s gilisztázás hitelezési csalás leállításának a PTK. 484-487. §. szerint is járó kárelhárítási díját, mert szükségünk van a pénzre a folyamatban lévõ további kárelhárítási munkáinkhoz.
Az Országos Takarék Pénztár elõzõ vezérigazgatója dr. Tisza László felkért, hogy segítsek leállítani az OTP-s beosztottjai által szervezett országos hitelezési csalást, amelynek során "humusztermelõ gilisztákat" vásároltattak fel a lakosokkal OTP hitelbõl, s az ingatlanokra táblázták be az adósságot. Elõbb a Mezõbanknak, majd ott kapott tanácsra az OTP-nek is jeleztük, hogy a méréseink szerint nem humusz a termék, vagyis nem humuszt termelnek a felvásároltatott giliszták. Az OTP vezérigazgatója ezek után kérte tõlem valamint az általam képviselt, vezetett Agroanalízis Tudományos Társaságtól a részletes felvilágosítást, majd ennek alapján leállította a hitelezési csalást.
Azonban nem nekünk, a kárelhárítóknak fizetett, hanem a többieket a hamis gilisztákkal ellátó székesfehérvári telephelyû "gilisztatenyésztõ érdekképviseletnek" utaltak át 100 millió forintot, amelyet ott pályázat keretében szétosztottak. A hamis gilisztákat vásárlók többsége semmiféle kártalanításban sem részesült. Sokuk ingatlanát dobra verték a hiteltartozásuk ürügyén. Számosan öngyilkosok is lettek miattuk. A hamis giliszták hitelbõl hamis, magas áron felvásároltatásában például egy hamis szabvány készíttetésével is közremûködõ földmûvelésügyi minisztériumi vezetés a legválogatottabb államvédelmi hatósági, belügyminiszteri, ügyészségi és bírósági csalások segítségével megpróbált engem, a csalásainak a leleplezõjét "elmegyógyintézetbe záratni". A csaló hazai bíró(ságo)k a mai napig egyetlen egy érdemi tárgyalást sem engedtek megtartani sem az OTP -vel szemben (a kárelhárítási munkánk miatti tartozása kifizettetésére 1993-ban indított perben). De az 1997-ben ellenem az államvédelmi hatóság fegyveres rendõrkommandósai által végrehajtott elrablás és agyrázkódásosra verés és rugdosás bûntettek elkövetõit sem engedték bíróság elé állítani, a mai napig sem. Sõt a Feleségem ellen (Horváth Péter és társai által) 1992-ben elkövetett súlyos testi sértés ügyében sem engedték meg az érdemi bûnügyi vizsgálatot és a kártérítés tárgyalást, 1993-tól mindmáig. Ráadásul a súlyos testi sértési bûncselekményben bûnrészes Horváth Péter eltulajdonította a balesettel általa okozott zûrzavarnak az erre való kihasználásával egy értékes új (APA-) számítógépes programom fejlesztési dokumentációját is. Õt a mai napig is fedezik, még a legfelsõbb bíróság is, s egy érdemi tárgyalást sem engedtek tartani ezen bûnügyekben, helyette az õ általa ellenem és a feleségem ellen kreált hamis vádakkal foglalkoznak, s ezúton neki, a bûnelkövetõnek ítélnek meg bírói csalások útján jogtalan kártérítéseket. Mindezekben a Köztársasági Elnök Hivatala hamis iratával (X-398/l998.) maguk a köztársasági elnökök is bûnsegédeznek, fedezik a hitelezési csalást, a balesetokozást, a pszichiátriai csalást, az államvédelmi hatósági brutalitást és a bírói közokirat-hamisításokat, s az ezekkel bûnpártolt licencjog sértéseket.
A bûncselekmény sorozat részletes dokumentációját, ideértve Magyarország területeirõl a magyar lakosság kálisóval mûtrágyázással és ételízesítéssel és vírusos, mérgezett vezetékes ivóvízzel stb. kipusztítását és az ingatlanaik ezúton valószínûleg külföldiek (pl. a gazdag kínaiak és mohamedánok számára is?) az izraeli titkosszolgák által megszerzését és eladását is, amelyet szintén a mi méréseink lepleztek le, lásd az Agroanalízis Tudományos Társaság
pjt www.aquanet.fw.hu internetes honlapján.
Ehhez képest érdemes megítélni az OTP vezérigazgatók és a hasonló gazdagok "magyarok iránti jóindulatát", amirõl a Leleplezõ legutóbbi száma szól. E számban Drábik János cikke ír Kína és az izraeli titkosszolgák faji alapú népirtásban való együttmûködésérõl. Ez történik, amikor a Talmudban a betegségek legfõbb okaként szereplõ konyhasó-hiányos étkezésre (hazánkban is a mérgezõ, ivartalanító hatású kálisóval mûtrágyáztatnak, s a konyhasó helyett az ételeket azzal ízesíttetik, de csak a nem kóser étrendûekét) és nem desztillált (vagyis vírusos és mérgezett) ivóvíz ivására késztetik a nem kóser étrendû lakosokat. Kína és az iszlám országok lakosait sem mérgezik a kálisóval (lásd hozzászólásomat a Leleplezõben).
Budapest, 2006. 04. 04
Copy: dr. Sólyom László köztársasági elnöknek, dr. Polt Péter legfõbb ügyésznek, valamint a Fõvárosi Bíróságon dr. Bérczes Renáta bírónak (tájékoztatásul)
ITT KATTINTHAT DRÁBIK JÁNOS KÍNÁVAL (IZRAELI TITKOSSZOLGÁLATI RELÁCIÓKBAN IS) FOGLALKOZÓ, A LELEPLEZÕ 2006. 6. SZÁMÁBAN MEGJELENT TANULMÁNYÁRA!
Tejfalussy András magyarázó észrevételei az alábbi számlamegkopási ügyben:
Az AGROANAL(ÍZIS) TUDOMÁNYOS TÁRSASÁG (pjt) A CÉGBEJEGYZÉSE ALATT KÉNYTELEN VOLT KÉT TAGJÁNAK A NEVÉRE NYITNI A TÁRSASÁGNAK UTALT PÉNZEKET FOGADÓ ALÁBBI SZÁMLÁT, MERT AZ OTP CSAKIS A CÉGBEJEGYZÉS MÁR BEFEJEZÕDÉSE UTÁN LETT VOLNA HAJÉANDÓ A TÁRSASÁG NEVÉRE SZÁMLÁT NYITNI. A CÉGBEJEGYZÉS TÖBB ÉVIG HÚZÓDOTT AMIATT, MERT VALAKI ELLOPOTT IRATOKAT A CÉGBÍRÓSÁGI AKTÁBÓL, A DÓRA TIBRRAL TÁMADT ELSZÁMOLÁSI VITA IDEJÉN.
A Cégbíróság 1985. dec. 31-ével megszüntette Dóra Tibor társaságunknál volt tagságát, miután a Társaságunk kizárta õt a kölcsönbe vitt pénzünkkel nem rendesen elszámolni próbálásai miatt.
A Dóra ellen az elszámoltatására indított per azért szûnt meg ítélet nélkül, mert a Budai Központi Kerületi Bíróság az alperes Dórát tartotta nyilván felperesként, s p nem kérte, hogy egy nekünk szóló irat postán eltûnése miatt szünetelni kezdett pert folytassa a bíróság. Közben mi hibába kértük a sdzüneteltetés abbahagyását, nem vettéki figyelembe, mert alperesként tartottak nyilván.
Az OTP egyszerûen "elemelte a számlánkól az 514.000.-Ft-ot a saját javára, s mivel Dóra Tibor nem titlakozott, nyilván az õ javára is:
Miután Tejfalussy András nagy nyilvános botrányt rendezett az OTP irodájában, elismerték, hogy a saját számlájukra tették át az egész pénzt, s ott lopják a mi pénzünknek a kamatait:
AzAzóta számos esetben fordultunk bírósághoz, rendõrséghez, ügyészséghez, de ezek mindig a csalólnak bûnsegédkeznek, nem engedik felvennünk a pénzt és a kamatait, lásd például:
2/1.: T-ComOTPvhCsalasok061123
Dr. Kovács Tamás legfõbb Ügyész részére
1055. Budapest, Markó u. 16.
Tárgy: Tájékoztatás egyes ügyészek és bírósági végrehajtók és bûnsegédeik végrehajtási korrupcióiról a legfõbb ügyész és a Budapesti II-III. ker. Bíróság elnöke részére, a Bp. II-III. ker. Bírósági 3.V.1124/1999/25. sz. végrehajtási felhívás ügyében, az az elleni per száma: 17.P.23.240/2006.
Miután a mai napig is folytatódik az általam Önnél már feljelentett, iratok eltüntetésére alapozott végrehajtási csalás az ügyészség bizonyítható bûnsegédkezésével, az alábbiakról tájékoztatom Önöket, a mellékelt korábbi hamis ügyészi határozat, mint konkrét bûnügyi bizonyíték alapján.
Önök jól tudják, hogy Kovács István, a Budapesti II-III. ker. Bíróság végrehajtója csak komoly ok alapján tarthatta felfüggesztve 1999-tõl 2006 szeptemberéig a MATÁV által ellenem megítéltetett telefondíj-tartozás végrehajtását.
Mi más lehetett ez a komoly ok, ha nem az, hogy a 210.000 Ft és kamatai tartozás végrehajtani próbálása azon alapult, hogy a MATÁV Rt. a fax-jel-átvitel lelassításával adósított el s miután az ezt észrevevõ amerikai fax-partnerem közzétette a lapjában, a MATÁV (2001. május 11-én) visszavonta a bírósággal addigra, engem az ügy tárgyalásától távol tartva megítéltetett jogtalan díjkövetelését?
A díjkövetelést visszavonó irathoz hivatalból hozzájutó Kovács István és társai miért merték megindítani ellenem 2006. szeptemberében az 1999-ben elrendelt végrehajtást, ha nem azért, mert addigra meghalt dr. Felkai Andrásné, a Bp. II-III. ker. Bíróság elnöke, akihez benyújtottam a tartozást megszüntetõ 2001. május 11-i megállapodást? Ezután már eltüntethették a bíróságnál is és a MATÁV-/T-Com-nál is az elõzményi iratokat? Ezeket ugyanis a Bp. II-III. ker. bíróság elnökénél nyújtottam be. s õ ezt tanúsítani tudta volna, ha tovább él. Megtalálták ismét az ügyészt ezen új végrehajtási csaláshoz. aki megint megakadályozza majd a nyomozást?
A mellékelt hamis ügyészségi határozat nem Kovács István végrehajtó és társai ilyen csalásait bizonyítja? Az ügyészség akkoriban az OTP III. ker. fiókjának a Kovács István által kivitelezett végrehajtási csalását fedezte hamis határozattal. Azt, hogy az egyik OTP számlánkon lévõ több mint félmillió forintunkat, amit az OTP eltulajdonított, az ügyészség az én OTP tartozásomnak tüntette fel a mellékelt hamis határozatával. A valóságban csak 9.000,-Ft-tal tartoztam egy másik számlánál ugyanezen OTP fióknak a saját kifizetés túllépése alapján. Kovács István mintegy 600.000.-Ft új beszerzésû irodai eszközt rabolt el az irodámból és közben mintegy százezer forintos kárt okozott az irodám bejárati ajtajának a szétveretésével. Egy 9.000.-Ft-os alaptartozás és kamatai behajtásához egyáltalán lehetett ehhez is joguk?
2/2.: T-ComOTPvhCsalasok061123
Miért tették ezt, ha nem azért, hogy eltüntethessék annak a nyomát, hogy az OTP eltüntette egy társasági számlánkon lévõ több mint félmillió forintunkat? Erre a számlánkra utaltattam a gmk-nk részére az Innofinance Rt. banktól járó részesedéseket. E számla Tejfalussy András és Dóra Tibor névre lett nyitva. Megvizsgálandó kérdés, hogy Dóra Tibor tiltakozott-e e számla 1997. október 1-én eltûnése és az ellen, hogy azután az OTP III. ker. fiók nem küldte tovább az értesítéseit a pénzrõl. Ha Dóra Tibor nem tiltakozott, az a pénzeltûnés hamis ügyészségi határozattal fedezésében is a bûnrészességét bizonyítja. Õ abban is bûnrészes lehet, hogy a mainapig is érvényben van a hamis ügyészi határozat. Ugyanis Dóra Tibornak semmi köze sincs a gmk-nak utalt pénzekhez, amióta a Cégbíróság 1985. dec. 30. idõponttal törölte az õ gmk-s tagsági viszonyát, s Dóra soha sem mert bejelenteni követelést a számlán tartott pénzre (ellene mi indítottunk pert, mivel 1 millió forint általa kölcsönkért pénzûnkkel nem volt hajlandó tisztességesen elszámolni).
Kérem a fenti tájékoztatás szíves tudomásul vételét és Kovács István bírósági végrehajtó és társai tevékenységeinek a kivizsgálását. Követelem, hogy töröltessék a Kovács István és társai által az ingatlanomra 2006. szeptemberében mégis rájegyeztetett 1999-ben megítélt telefondíj tartozás azonnal töröltetését, valamint a mellékelt hamis ügyészi határozat visszamenõleges és végleges hatályon kívül helyezését, továbbá annak tisztázását, hogy milyen iktatási rend lehet a bíróságokon, ha azokról eltûnhetnek a legfontosabb bizonyítékok.
Az a tény, hogy a MATÁV-nak a megítélt díjkövetelésérõl lemondó 2001. május 11-i nyilatkozata (ebben megállapodásunk) nem csak a Bp. II-III. ker. Bíróság elnöki iroda iktatókönyvébõl és aktáiból tûnt el,hanem a MATÁV-/T-Com sem találja, nem bûnszervezetet
valószínûsít?
Csatolom bûnügyi bizonyítékként az OTP-s tartozás irányát ellenkezõjére hamisító ügyészi határozatot, amellyel a mai napig is fedezi az ügyészség a Kovács István és társai által velem szemben elkövetett elõzõ végrehajtási kirablást: B.I._242/1999. Budapesti I. és XII. kerületi Ügyészség, dr. Turcsányi Erika kerületi vezetõ ügyész / Szabó iktatószámú, 1999. március 23-i hamis ügyészi határozat. Az óügy egyéb iratai a www. aquanet.fw.hu hnlapon vannak közzétéve, ezért mellõztön a jelen kiegészítõ feljelentéshez csatolásukat.
Az ügyet lehetõleg nem a korábbi csalásokban bûnsegédkezõ rendõrségekkel és ügyészségekkel kellene kivizsgáltatni!
Budapest, 2006. november 20.
dipl. mérnök feltaláló feljelentõ nem adós /elperes
1036 Budapest, Lajos u. 115., Tel./fax: 260-6064
Cc: Budapesti II-III. ker. Bíróság elnöke részére, fax: 3887112
Copy: Nyílt levélként, Juszt Gyula TV Ügyvédje címû jogi wawrwk mûsora részére is.
közzétéve: www.aquanet.fw.hu.
A gilisztázás hitelezési csalásban fõbírák is bûnsegédkeznek
iL elel
2/1. Code: Csany070704
Személyesen Csányi Sándorhoz, az OTP vezérigazgatójához
Fax: 36-1-473-5996
1989-ben, Dabason, a Fehérakác MgTsz-nél, az általam nemzetközileg szabadalmaztatott mérések (egy új módszertant, tudományos software-t és annak mérési alkalmazásait találtam fel a technológiai kutatások nagyságrendileg felgyorsítására, az okozatok okainak a mérésekkel visszakalibrálására) alkalmazásával kiderítettünk egy ún. tudományos csalást a biológiában és a mezõgazdaságban és ezzel összefüggésben a gazdaságban.
Ez, az elsõsorban az OTP által finanszírozott csalás abból állt, hogy egy hamis szabvány útján elõírt álmérésre alapozva, mely mérésnél az ahhoz elõírt mérõmûszer elvileg sem tudta megkülönböztetni a humuszt a nem humusz állati trágyától, az OTP (és késõbb egyéb bankok is, pl. a Mezõbank és a Takarékszövetkezetek) felvásároltatták humusztermelõ gilisztaként a humuszt termelni biológiai okokból képtelen (Eisenia Foetida) trágyagilisztát, az így nagyságrendekkel felcsalt áron, s ezáltal egy csomó embert végzetesen eladósítottak, mivel azok nem tudhatták eladni a felcsalt áron sem a gilisztaszaporulatot, sem az álhumuszt, s a hitelezõik ennek alapján bírósági végrehajtással kifoszthatták õket.
Az OTP elõzõ vezérigazgatója, Tisza László 1990-ban meghívott magához, miután értesítettük õt a méréseinkkel kiderített csalásról, s megkért, hogy személyesen bizonyítsam be neki (a mérésekbõl és tankönyvekbõl), hogy valóban csalás a gilisztákkal etetett szervestrágyákból közvetlenül való humusztermeltetés, s miután ezt megtettem, leállította a csalás további finanszírozását.
Kérdés, hogy ezek után nekünk miért nem fizetett az OTP, amelyet mi az említett csalás kiderítéssel legalább 12 milliárd forintnyi, további csalás- finanszírozástól mentesítettük.
Kérdés, hogy az OTP miért adott a csaláshoz hamis tulajdonságokkal felruházott gilisztákat tenyésztõk székesfehérvári egyesületének a csalás kiderülés miatti veszteségeik fedezéseként 100.000.000 Ft-ot.
S az is kérdés, hogy az OTP fõjogásza, dr. Korba Szabolcs a bíróságon is miért akadályozta meg, nem csak a kárelhárítási - akár megbízás nélkül is, a Ptk. 484-487. §. szerinti kárelhárító megbízás nélküli ügyvitel jogcímén -, részünkre járó díjazást, de még a III. ker. OTP-hez a társaságunk részére (a Dóra-Tejfalussy tagok nevén lévõ társasági számlánkra) átutalt és ott kamatozó, akkor kb. félmillió forintnyi társasági pénzünk részünkre kifizetését is megakadályozta, a saját korábbi pénzünket sem engedte felvennünk, s eközben az OTP bírósági végrehajtó útján betöretett a 1036 Budapest, Lajos u. 115. alatti, tudományos társasági irodámba, s elraboltatott onnan kb. akkora beszerzési értékû irodai eszközünket, mint amennyi a számlánkon lévõ ezen összeg volt, majd hamisan azt igazoltatták az OTP részére (az I-XII. ker. Ügyészség vezetõjével), hogy mi tartoztunk az OTP-nek ezen számla szerinti összeggel, s nem az OTP tartozott vele nekünk.
2/2. Code: CsanyiLelelpezo070704
S az is a fenti kérdésekhez tartozik, hogy ezután fegyveres rendõrök elraboltak, s eközben és a III. kerületi Rendõrkapitányságon agyrázkódásosra rugdostak-vertek, mint mondták a fentiek vonatkozásában a nemzsidók elleni rablógyilkosságra uszító és emiatt általam a fõnökük elõtt kifogásolt hiteles talmud-szövegek miatt, s hogy közvetlenül ezután, agyrázkódásosra vert állapotomban egy bíró elé hurcoltak, hogy általa elmeorvosi úton állami gondnokság alá helyeztessenek (1997. IX. 10.), s ebbe csak azért buktak bele, mert a családom tagjai és a tudományos munkatársaim is, és külföldiek is, sorozatosan felléptek ellenük a nemzetközi jogvédõ szerveknél (és mivel nekem még agyrázkódásosan is jóval több eszem volt, mint a bírónak és a rendõröknek együttesen). Nem tudom, hogy az OTP fõjogásza és a bûnsegédei hogy intézték el, de még a köztársasági elnökök is hamis iratot (X-398/1998.) készítettek és tartanak fenn személyem sérelmére e csalások és emberi jog sértések nemzetközi közvélemény elõtt letagadásához, szembehazudásához.
A fentiek minden pénzügyi és bûnügyi stb. dokumentációja megtekinthetõ a www.aquanet.fw.hu internetes tudományos honlapunkon, ahol természetesen a jelen nyílt levél és az Ön személyes válasza (vagy határidõn túl elmaradása) is közzé lesz majd téve.
A LELEPLEZÕ CÍMÛ FOLYÓIRAT LEGUTÓBBI SZÁMÁBAN* ÖNNEL KÉSZÍTETT INTERJÚT ELOLVASVA, AZ OTT LEÍRTAK ALAPJÁN, KÍVÁNCSI VAGYOK, HOGY ÖN SZEMÉLYESEN MIT SZÓL EZEKHEZ, TUD-E EZEKRÕL, s folytatni akarja-e a fenti gyakorlatot.
(MEGJEGYZÉS*: TÕLEM IS KÖZÖLTEK EGY ÍRÁST UGYANEBBEN A LAPSZÁMBAN, AZ A CÍME, HOGY KIDERÜLT.)
Verõce, 2007. 07. 04.
Tejfalussy András dipl. mérnök méréstani szakértõ s.k.
VÉGELSZÁMOLÓ, 1036 Budapest, Lajos u. 115.
36-20-2181408
Tejfalussy András (1-420415-0215) dipl. mérnök méréstani szakértõ feltaláló
Tel./fax: 36-1-250-6064, 36-27-380-665, 36-202181408, ujvizforras@freemail.hu
AGROANALÍZIS TUDOMÁNYOS TÁRSASÁG Környezetvédelmi- és Gazdaságosság
Ellenõrzõ Központja (TUDOMÁNYOS RENDÕRSÉG PJT) www.aquanet.fw.hu
Code: StrasbourgiGilisztaCsalas080328
Tisztelt Nemzetközi Bíróság!
Alulírt Tejfalussy András magyar állampolgár (többi azonosító adat a jelen beadvány fejlécében)
bejelentem az alábbi csalás-bûnpártolás-megállapítási- és kártérítési keresetemet,
ezúton kérve megállapítani, ill. ítélni az alperes Magyar Állam terhére a következõket:
1./ Kérem megállapítani, hogy a humuszt termelni képtelen - lásd a nívódíjas agráregyetemi
tankönyvi tantételt (1) - Eisenia Foetida gilisztáknak a tudományos csalók által megtévesztett
több tízezer magyarral képtelenül magas áron bankhitel terhére országosan felvásároltatása (s
ennek fõügyészek és fõbírák által bûnpártolása is) az alperes Magyar Állam felelõsségére történt.
2./ Kérem megállapítani, hogy a tantételt (1) semmibe vevõ alperesi szabványosítók és vízjogi
stb. engedélyezõ hatóságok közremûködésével, elsõsorban az Országos Takarék Pénztár (OTP)
hitelakciói keretében szervezték meg a humuszt termelni képtelen giliszták humusztermelési
célra OTP hitelekbõl olyan magas áron felvásároltatását, mintha az emésztési folyamatuk során e
giliszták valójában nem a nemhumusz állati trágyát, hanem az igazi talajhumuszt ürítenék (2) .
3./ Kérem megállapítani, hogy az 1-2./ pontok szerinti bûnözést egyes hitelezõk és hiteltartozás
behajtók a mai napig is az alperes felelõsségi körében folytatják bírósági segítséggel, bírósági
végrehajtásokkal, az 1994-es legfelsõbb bírósági hamis elvi határozat alapján (3), s a Pest
Megyei Bíróság 10.Pk.20.272/2008/2. számú 2008. március 12-i keltezésû végzésében (4)
szereplõk bûnsegédi közremûködésével.
4./ Kérem megállapítani, hogy miután a felperesi szabadalmak szerinti új tudományos biológiai
hatás ellenõrzõ mérések leleplezték az 1-3./ pont szerinti biológiai és hitelezési csalást, a felperes
a mérési eredmények Pest Megyei Bírósággal közlése, OTP vezérigazgatója részére bemutatása,
szaksajtóban (5) megírása útján leállította a gilisztafelvásárlás-hitelezési csalás folytatást az
OTP-nél és más hitelintézeteknél is, pl. az akkor még létezõ Mezõbanknál.
5./ Kérem megállapítani, hogy a felperes által véghezvitt 1-4./ pont szerinti csalás-leleplezés után
az OTP ahelyett, hogy a sok milliárdos károkozás folytatást leállító felperesnek fizetett volna,
inkább kártalanította a hitelezési csaláshoz tárgyi eszközként felhasznált gilisztákat szaporító
gilisztatenyésztõket az ezek érdekvédelmi egyesületének adott 100.000.000.-Ft kártérítéssel (6),
miközben a mezõgazdasági miniszterek, belügyminiszterek, ügyészségek az önkormányzatok és
a Váci Városi Bíróság (Pest Megyei Bíróság) hamis okiratok készítése és felhasználása
segítségével folyamatosan igyekeztek jogilag cselekvõképtenné téve likvidáltatni felperest (7).
6./ Kérem hogy a t. Nemzetközi Bíróság szíveskedjék az 1-5./ pont szerinti tényállás
megállapítása alapján arra ítélni a Magyar Állam alperest, mivel felelõs a felperesi kárelhárítási
díjigény érdemi tárgyalását több mint 10 éve nem megkezdõ bíróságokért, hogy fizesse meg a
felperes részére a felperes (és polgári jogi társaság gmk-ja) 1996. 05. 24-én benyújtott pontosított
keresete és perbehívási kérelme (2) szerinti kárelhárítási díjat és annak 1996 05. 24-tõl a
tényleges kifizetésig eltelt idõtartamra számított magyarországi törvényes késedelmi kamatait.
7./ Felperes megküldi jelen keresetét a Pest Megyei Bíróságnak, annak 10.Pk.20.272/2008/2.
számú 2008. március 12-i keltezésû végzésére ráírt elfogultsági kifogásaival (3), valamint a Fejér
Megyei Bíróságnak is (ügyszám: 3.P.20.689/2007.), kérve, hogy a t. Pest Megyei Bíróság, s a t.
Fejér Megyei Bíróság - mely utóbbinál a Pest Megyei Bíróság és alperes társai idõhúzásai és
egyéb jogsértései miatt van folyamatban per, de az érdemi tárgyalás még sem kezdõdött el -
szíveskedjenek kiadni a gilisztázási csalási kár elhárítási díj kifizettetésére vonatkozó eddigi
felperesi keresetek aktáit a t. Nemzetközi Bíróság részére, s a többi ügyrõl ily módon leválasztott
ezen felperesi kereseti követelést a hazai bíróságok ne tárgyalják le a nemzetközi bíróság helyett.
Mellékletek (www.aquanet.fw.hu internetes honlapunk kepek mappájában is megtalálhatók!)
1./ Tankönyv címlapja és tantétele, ami szerint nem létezik humusztermelõ giliszta (Code:
giltankonyv1ak-1bk)
2./ A felperes (és társai) által a Fõvárosi Bíróságra a 2.P.20.129/1993. perben 1996. május 24-én
benyújtott keresetpontosítás és perbehívási kérelem (Code: gilotpper96ak-96ek)
3./ A hamissági bizonyítékok felperes által utólagos rájegyzésével a Magyar Köztársaság
Legfelsõbb Bírósága máig érvényben tartott 1994-es hamis elvi határozata, melynek alapján a
bíróságok a mai napig is arra kötelezik a károsultakat, hogy kamatostól fizessék vissza a nem
létezõ humusztermelõ giliszta vásárlására történt aljas felbíztatás útján velük felvetetett
hiteleket az õket megcsalók jogtalan gazdagítására. (Code: Gil-LFBhamisElviHatarozat94a-94b)
4./ Magyar Köztársaság Pest Megyei Bírósága a 10.Pk.20.272/2008/2. számú 2008. március 12-i
végzése a felperes által ráírt megjegyzésekkel. (Code: OTP-PM-Vac-elfogult080320a, -b, -ikt)
5./ A gilisztázási biológiai csalás és az arra alapozott hitelezési, szabványosítási, bírósági és
ügyészségi stb. hivatali csalásokat is leleplezõ ellenõrzõ mérés eredményei egyik ismertetése a
felperes által a Kertészet Szõlészet elnevezésû magyar szaklapban. (Code: gilcikkkertszol2)
6./ A MAGYAR HÍRLAP által megjelentetett cikk arról, hogy az OTP a hitelezési csaláshoz
tárgyi eszközként felhasznált gilisztákat szaporító gilisztatenyésztõket az ezek érdekvédelmi
egyesületének adott 100.000.000.-Ft kártérítéssel támogatta a csalás méréseinkkel leleplezése
miatti gilisztaár (vissza)csökkenési veszteségeik enyhítésére, s ezt a Legfelsõbb Bíróság hamis
határozata (3) szerinti hamis indokolással tették. (Code: OTPgil-100millio980621)
7./ Fõvárosi Bíróság 2.P.20.129/1993/78.sz.v.(Közös emberi jog sértés a Pest Megyei Bírósággal)
Ezen alperesi tudatos jogsértések elítélését és az alperesi jogsértések miatti kártérítés részemre
megítélését az Emberi Jogi Egyezmény által kötelezõen elõírt idõben történõ tisztességes
bírósági eljáráshoz való jogom további biztosítására is kérem kell a t. Nemzetközi Bíróságtól.
Budapesten, 2008. március 21-én.
Kapják: 1./ Pest Megyei Bíróság (ad.- 10.Pk.20.272/2008/2.)
2./ Fejér Megyei Bíróság (ad.- 3.P.20.689/2007.)
AZ ÁLHUMUSZ-TERMELTETÉSI OTP-HITELEZÉSI CSALÁS HAMIS LEGFELSÕBB BÍRÓSÁGI ELVI HATÁROZATTAL FEDEZÉSÉNEK BIZONYÍTÉKAI
Itt is lehet kattintani a számla-eltulajdonítást megelõzõ rendõrségen megveretési, likvidálási kísérletes "akcióra"!
Itt is lehet kattintani a gilisztázás-hitelezési OTP-s és bírósági stb. csalások részletesebb ismertetésére!
EURÓPAI UNIÓS PÁLYÁZATI KORRUPCIÓ A GILISZTA CSALÁSI ÜGYBEN IS
A MAGYAR LAKOSSÁG TISZTA IVÓVÍZHEZ JUTÁSÁNAK AKADÁLYOZÁSA IS A GILISZTÁZÁS-HITELEZÉSI CSALÁS
Itt is lehet kattintani a bírósági talmudizmus szabályrendszerére!

matches: bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
# paksi bővítés, # Jávor Benedek, # atomerőmű, # Oroszország, # Paks, # szerződés, # bíróság, # ítélet
2019. február 8. péntek, 18:09
Évek óta pereskedik a párbeszédes Jávor Benedek a paksi bővítés szerződéseiért, mivel közérdekű adatigénylésére nem adták ki a dokumentumokat. Pénteken az EP-képviselő videóüzenetben jelentette be, hogy jogerősen megnyerte a pert, így a Roszatommal kötött szerződés legnagyobb részét ki kell adni.
Közérdekű infó a közpénzek elköltése, de...
A bíróság bizonyos körben viszont arra jutott, hogy megalapozott az üzleti titokra való hivatkozás, így teljes egészében nem rendelte el a szerződések nyilvánosságát.
Elkértük az ítéletet Jávor Benedektől, hogy megtudjuk: pontosan mi fog kiderülni a paksi szerződésekről.
Már, ha ki fog egyáltalán derülni valami mostanában, Jávor ugyanis arra számít, hogy a kormány még egy felülvizsgálati kört is lefut a Kúriánál.
A bíróság arra az alapállásra helyezkedett, hogy a közpénzek elköltése közérdekű információ, és hiába nemzetközi szerződés alapján született a konkrét megállapodás a beruházásról, attól még vonatkozik rá a közérdekű adatok nyilvánosságát garantáló Infotörvény.
Marad azért egy-két titok
De ez még nem jelenti azt, hogy a Paks II-vel kapcsolatos pénzügyek teljes egészükben nyilvánosak lesznek. Például az ütemezés és a fizetési feltételek részletei kapcsán a bíróság elfogadta az üzleti titokra való hivatkozást, és ami még lényegesebb: a kötbérfizetésre is.
A kötbér azt jelenti, hogy ha útközben a megrendelő inkább mégis eláll a szerződéstől, akkor egy jellemzően nagyobb összeget kell kifizetnie a vállalkozónak – akkor is, ha a vállalkozónak amúgy nem származik kára abból, hogy végül is nem lett semmi az üzletből. Ez azért lényeges kérdés, mert a paksi bővítés ellenzői körében népszerű az a gondolat, hogy el kellene állni a már megkötött szerződéstől, csak hát
nem lehet tudni, hogy mennyire lőné ezzel lábon magát Magyarország, és mekkora kötbért kellene ebben az esetben kifizetni az oroszoknak. Na, ez ezután sem fog kiderülni.
A bíróság ugyanis azzal érvel az ítéletben, hogy ha kiderülne, hogy mennyi kötbérben állapodtak meg a felek, akkor az orosz fővállalkozó nem tudná szigorúbb kötbérfeltételekkel rászorítani az alvállalkozókat, hogy időben teljesítsenek, ez pedig alapvető érdek a projekt időben való befejezése és nyereségessége szempontjából is.
A bíróság szerint legfeljebb akkor győzhetne a közérdek a kötbér megismerése ügyében, ha a paksi beruházás fővállalkozója szerződésszegést követne el, de egyelőre ilyesmi nem merült fel.
Az általános felelősségi korlátozásra vonatkozó kikötés részleteit sem ismerhetjük majd meg továbbra sem. (Nem lehet tudni, hogy pontosan mire vonatkozik ez a paksi szerződésben, de a dolog általában véve azt jelenti, hogy ha az egyik fél vagy alvállalkozója megszegi a szerződés valamely rendelkezését, például késedelembe esik, és emiatt a másik kárt szenved, akkor milyen feltételek mellett úszhatja meg a károk megtérítését a vétkes fél a felek előzetes megállapodása alapján.) A bíróság ugyanis elfogadta azt az érvet, hogy ha ez kiderülne, akkor a fővállalkozó versenytársai túl sokat megtudnának az orosz cég kockázattűrő képességéről, és így előnyösebb helyzetben tudnának ajánlatokat tenni más, hasonló projektek esetén.
Amit azért megtudunk
Ami viszont nyilvános lesz a közpénzekkel összefüggésben, azok a szerződéses garanciák részletei, a szavatossági felelősségre (vagyis annak garanciái, hogy az elkészült blokkok tényleg rendesen működjenek) és a tulajdon átszállására vonatkozó rendelkezések.
Azt is érdemes kiemelni, hogy míg elsőfokon a bíróság méltányolta a nemzetbiztonsági okokra való hivatkozást a titkosítás indokaként, addig a másodfokon eljáró Fővárosi Ítélőtábla megalapozatlannak találta ezt az érvet, és csak az üzleti titok alapján állapított meg olyan szerződéses pontokat, amiket továbbra sem kell nyilvánosságra hozni.
Jávor Benedek szerint összességében így is a szerződés nagyjából kilencven százaléka nyilvános lesz, bár a párbeszédes politikus arra számít, hogy a Kúriát is meg fogja járni az ügy, mielőtt a dokumentumok valóban megismerhetők lesznek.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság