text:
Egy konkrét követelés bizonyításának terhe általában a kérdéses kijelentést tevő vagy követelést támasztó félre hárul. Például a gondatlansági keresetben a gondatlanságot a felperesnek, a károsult közrehatását pedig az alperesnek kell bizonyítania. A kereset jogalapjának alátámasztásához szükséges tények bizonyítása általában a felperesre, a keresettel szembeni védekezéssel kapcsolatos bizonyítás terhe pedig az alperesre hárul, ha pedig az alperes viszontkeresetet nyújt be, e kereset tekintetében rá hárul a bizonyítási teher. Bizonyos esetekben azonban egyes jogszabályi rendelkezések az alperesre hárítják a bizonyítási terhet. Például a munkaviszony jogellenes megszüntetésével kapcsolatos követelés esetén a bizonyítási teher a munkáltató alperesre hárul, vagyis neki kell bizonyítania, hogy az elbocsátás alapos okból történt. [Lásd a módosított, a munkaviszony jogellenes megszüntetéséről szóló 1977. évi törvényt].
Az elfogadott tényeket nem kell bizonyítani. A bírák az általános ismereteikre hagyatkozhatnak vagy hivatalból figyelembe vehetik azokat a tényeket, amelyek egyértelműek, széles körben ismertek vagy közismertek, és e tények tekintetében ezért nincs szükség bizonyításra. A jog felállít bizonyos vélelmeket, amelyeket bizonyítékokkal meg lehet dönteni. Ezek közé tartoznak a gyermekek törvényességére, a házasság érvényességére, a nagykorú személy beszámíthatóságára vonatkozó vélelmek, valamint a halál vélelme olyan személyek esetében, akiket az összes megfelelő intézkedés megtétele ellenére több mint 7 éve nem láttak, és nem volt fellelhető rájuk vonatkozó információ. A res ipsa loquitur elvét akkor kell alkalmazni, ha a gondatlanságot olyan körülmények között vélelmezik, amelyekben a baleset oka egyértelműen az alperes, illetve annak a baleset időpontjában meglévő alkalmazottja vagy ügynöke érdekkörében merült fel, és a baleset rendes körülmények között nem történt volna meg akkor, ha a felelős személyek kellő gondossággal jártak volna el. A res ipsa loquitur elvére való hivatkozás esetén az alperesre hárul a bizonyítás terhe, és ő az, akinek be kell bizonyítania, hogy nem volt gondatlan. Az ok-okozati összefüggést azonban továbbra is a felperesnek kell bizonyítania. Megjegyzendő, hogy a res ipsa loquitur elvére nem kell hivatkozni, illetve annak nem kell a felperes keresetében szerepelnie ahhoz, hogy a felperes arra az ügy tárgyalásán támaszkodjon, ha a tények alapján egyértelműen megállapítható, hogy az elv alkalmazható.
A polgári ügyekben a fél akkor nyeri meg a pert, ha a kérdés tekintetében a valószínűségek mérlegelését követően meggyőzi a bíróságot. Ennek megfelelően, ha a fél nem képes meggyőzni a bíróságot arról, hogy az általa előadott tények valószínűbbek, mint az ellenérdekű fél által előadott tények, elveszti az ügyet. Ez rugalmas szabály, a bíróság egyes ügyekben – például a csalással kapcsolatos követelésre vonatkozó ügyekben – az állítás súlyossága miatt általában több bizonyítékot követel meg.
A polgári eljárásokban a bizonyítékokat dokumentumok feltárása, nyilvánosságra hozatal és tanúvallomások útján lehet beszerezni.
Dokumentumok feltárása: A felsőbíróság előtti keresetek esetében a dokumentumok feltárására az egyik fél által a másikhoz intézett, a dokumentumok önkéntes feltárására irányuló írásbeli kérelemmel kerül sor. A bíróság csak akkor rendeli el a dokumentumok feltárását, ha a másik fél elmulasztja vagy megtagadja a dokumentumok önkéntes feltárását, vagy figyelmen kívül hagyja a dokumentumok feltárására irányuló kérelmet. [Lásd a felsőbb bíróságok módosított eljárási szabályzata 31. rendelkezésének 12. szabályát]. A kért dokumentumfeltárásnak relevánsnak és az ügyben a kérdéses tények megállapításához szükségesnek kell lennie. Emellett lehetőség van az ügyben félnek nem minősülő személytől is kérni dokumentumok feltárását.
Nyilvánosságra hozatal: A személyi sérüléssel kapcsolatos ügyekben bármely fél – a bírósághoz intézett kérelem nélkül – köteles a másik fél számára elérhetővé tenni az olyan szakértők által készített orvosi jelentéseket, akiket a tárgyaláson tanúként fognak meghallgatni. [Lásd a felsőbb bíróságok módosított eljárási szabályzata 39. rendelkezésének 46. szabályát]. Emellett mindkét fél köteles megosztani a másik féllel a meghallgatni kívánt tanúk nevét és címét tartalmazó listát, a felperes pedig köteles a követelés tárgyát képező veszteséggel vagy sérüléssel kapcsolatos, különös károkat szenvedett eszközöket és költségeket tartalmazó nyilatkozatot tenni.
Tanúk: A felek álláspontjuk alátámasztása érdekében a bíróság engedélye nélkül hivatkozhatnak a tanúvallomásokra, kivéve a felsőbíróság kereskedelmi kollégiuma előtt folyó eljárásokat, amelyekben a tanúvallomásra hivatkozó fél köteles benyújtani a tanú által aláírt tanúvallomást, és fel kell kérnie a tanút, hogy a tárgyaláson szóban adja elő bizonyítékait. Amennyiben a fél a felsőbíróság kereskedelmi kollégiuma előtt folyamatban lévő ügyben nem nyújtja be a tanúvallomást, a bíróság engedélye nélkül nem szólíthatja a tanút. A bíróság emellett tág hatáskörrel rendelkezik a elfogadott bizonyítékkal kapcsolatban, és kizárhatja az egyébként elfogadható bizonyítékokat vagy korlátozhatja a tanú kikérdezését. Bizonyos körülmények között a fél emellett kérheti a bíróságtól, hogy a tanú a vallomását a per tárgyalását megelőzően, a bíróság által kijelölt tisztviselő előtt eskü alatt tett nyilatkozatban tehesse meg. Általában a bíró feladata, hogy meghallgassa a felek által hivatkozott bizonyítékokat, de maga nem vesz részt a tényfeltárásban. A bíró általában nem jogosult a felek hozzájárulása nélkül szólítani tanúkat, ezt megteheti azonban a bíróság polgári eljárásban történő megsértése esetén vagy egyes gyermekvédelmi eljárásokban. A bíró emellett visszahívhatja a fél által már szólított tanúkat.
Szakértők: A feleknek általában nem kell megszerezniük a bíróság engedélyét álláspontjuk szakértői bizonyítással történő alátámasztásához. Amennyiben szakértői bizonyításra kívánnak hivatkozni, a feleknek a tárgyalást megelőzően meg kell osztaniuk egymással a szakvéleményeket. A felsőbíróság kereskedelmi kollégiuma előtt folyamatban lévő ügyekben a bíró a tárgyalást megelőző eljárás részeként felkérheti a szakértőket, hogy egyeztessenek azon kérdések azonosítása céljából, amelyekkel kapcsolatban vallomást kell tenniük, egyezzenek meg az e kérdésekkel kapcsolatos vallomásukban, és vizsgáljanak meg minden olyan kérdést, amelynek vizsgálatára a bíró őket felkérheti. E szakértőket felkérheti a bíróság arra, hogy készítsenek a találkozóik és egyeztetéseik eredményeit tartalmazó összefoglalót, majd azt közösen nyújtsák be a hivatalvezetőnek és küldjék meg a feleknek. A szakértői egyeztetések ezen eredményei nem kötik a feleket. [Lásd a felsőbb bíróságok eljárási szabályzata 63A. rendelkezése 6. szabálya (1) bekezdésének (ix) pontját].
A bíróság hivatalból kijelölhet egy szakértőt törvényszéki szakértőként annak érdekében, hogy segítse a bíróságot a tárgyalt ügyben. A bíróság felkérheti a törvényszéki szakértőt, hogy készítsen jelentést, amelynek másolatát a felek is megkapják, és hogy e személy a bíróságnak nyújtandó tanácsadás vagy segítség céljából vegyen részt a tárgyaláson.
Dokumentumok feltárása: A bíróság csak akkor hoz a dokumentumok feltárására irányuló végzést, ha a dokumentumok feltárására köteles fél elmulasztotta, megtagadta vagy figyelmen kívül hagyta az önkéntes dokumentumfeltárást. Ezért ha a bíróság elrendeli a dokumentumok feltárását, általában meg kell téríteni az azt kérő félnek a kérelem benyújtásával kapcsolatos költségeit. Amennyiben a peres felet kötelezik a rendelkezése alatt vagy a birtokában lévő egyes dokumentumok feltárására, azokról másolatot kell készítenie, és el kell juttatnia azt a másik félnek. A dokumentumok feltárására irányuló végzés teljesítésére a dokumentumok feltárására vonatkozó eskü alatt tett nyilatkozat megtételével kerül sor, amely az eskü alatt tett nyilatkozat mellékleteiként tárja fel a releváns dokumentumokat. A dokumentumok feltárására irányuló végzés teljesítésének elmulasztása miatt elutasítható a kereset vagy figyelmen kívül hagyható a védekezés annak biztosítása érdekében, hogy a felek eleget tegyenek a dokumentumok feltárására irányuló végzésnek.
Tanúk: A feleknek nem kell megszerezniük a bíróság engedélyét álláspontjuk tanúbizonyítással történő alátámasztásához. Azokban az esetekben, amelyekben a bíróság elrendeli, hogy a tanúvallomás megtételére nyilatkozatban kerüljön sor, a tanú a bíróság által kijelölt tisztviselő előtt, szóban tesz vallomást. A meghallgatást a tárgyaláshoz hasonlóan kell lefolytatni a tanú kikérdezésének teljes körű lehetőségével és az így szerzett bizonyítékokról készített jegyzőkönyvvel.
Szakértők: A feleknek általában nem kell megszerezniük a bíróság engedélyét álláspontjuk szakértői bizonyítással történő alátámasztásához. A szakértők a megállapításaikat és pártatlan szakvéleményüket tartalmazó írásbeli jelentést készíthetnek. Amennyiben szakértői jelentés készítésére kerül sor, azt a tárgyalást megelőzően meg kell osztani. A szakértő elsősorban a bíróságnak, nem pedig az eljárásban részt vevő feleknek tartozik felelősséggel annak ellenére, hogy díját az őt felkérő fél fizeti meg.
A bíróság elutasíthatja a meghatározott bizonyítékot beszerezni kívánó vagy arra hivatkozó fél indítványát, ha véleménye szerint a bizonyíték irreleváns, szükségtelen vagy elfogadhatatlan. A „legjobb bizonyíték elve” szerint a tényre vonatkozó legjobb és legközvetlenebb bizonyítékra kell hivatkozni, vagy ha a legjobb bizonyíték nem áll rendelkezésre, annak hiányát kell figyelembe venni. Például egy konkrét levél tartalmának legjobb bizonyítéka magának a levélnek a bemutatása, nem pedig az annak tartalmára vonatkozó szóbeli beszámoló. Általában a kérdéses tények szempontjából releváns összes bizonyíték elfogadható. Egyes bizonyítékok azonban elfogadhatatlanok, mint például a bizalmas kommunikáció (például az ügyfél és az ügyvéd közötti bizalmas kommunikációra vonatkozó bizonyítékok). Ennek megfelelően a bizonyíték elfogadhatóságáról minden ügyben a bíró dönt.
A tényeket bizonyítékok, vélelmek, a bizonyítékokból származó következtetések, valamint egyes ismert tényeknek a bíróság által hivatalból történő figyelembevétele útján lehet bizonyítani. A polgári eljárásokban alkalmazható bizonyítékok típusai a tanúvallomások, az iratok és a tárgyi bizonyítékok. Az iratok közé tartoznak az okiratok, a számítógépes nyilvántartások, a fényképek, valamint a kép- és hangfelvételek.
Főszabály szerint a tanúk a tárgyaláson szóban adják elő vallomásukat, ahol felszólítják őket, hogy erősítsék meg nyilatkozataik hitelességét és pontosságát.
A szakértők – a bíróság eltérő rendelkezése hiányában – írásbeli jelentések útján nyújtják be bizonyítékaikat. A szakértői jelentésnek tartalmaznia kell a következtetéseket, az azok alapjául szolgáló tényeket és vélelmeket, valamint a szakértői utasítások lényegét. A bíróság dönti el, hogy a szakértőnek meg kell-e jelennie a tárgyaláson azért, hogy ott szóban is előadhassa bizonyítékait.
A bíróság széles körű mérlegelési jogkörrel rendelkezik az egyes bizonyítékok súlyának vagy hitelességének megítélése terén. Például annak ellenére, hogy a híresztelésre alapozott bizonyíték elfogadható a polgári eljárásban, annak általában kisebb a súlya, mint a közvetlen tanúvallomásnak, különösen ha a nyilatkozattevőt magát is felszólíthatták volna vallomástételre.
Bizonyos iratokat és nyilvántartásokat hitelesnek kell elismerni. Például a vállalkozások és közigazgatási szervek nyilvántartásait hitelesnek kell elismerni, ha azokat a vállalkozás vagy közigazgatási szerv tisztségviselője hitelesíti, illetve különböző típusú közokiratokat (például jogszabályokat, belső szabályzatokat, határozatokat, egyezményeket és bírósági jegyzőkönyveket) elég a nyomtatott vagy hitelesített másolatokkal bizonyítani, azok tekintetében nincs szükség további bizonyításra.
Bizonyos ügyleteket kizárólag írásban lehet megkötni, éppen ezért azok bizonyításához is írásbeli bizonyítékra van szükség. Erre példa a földterület adásvételére irányuló szerződés.
Főszabály szerint amennyiben a tanú cselekvőképes, őt fel lehet szólítani arra, hogy a bíróság előtt megjelenjen és vallomást tegyen. Az a fél, aki biztosítani kívánja a tanú tárgyaláson való megjelenését, a tanú megidézésére vonatkozó olyan idézést készít elő, amely kötelezi a tanút, hogy vallomástétel céljából a bíróságon megjelenjen. Az idézés a bíróság általi kibocsátását és megfelelő kézbesítését követően kötelezi a tanút a tárgyaláson való megjelenésre. A tanú megidézésére vonatkozó idézést nem teljesítő személy megsérti a bíróságot.
A cselekvőképes tanúk vallomástételre való kötelezésére vonatkozó főszabály nem alkalmazható a külföldi uralkodókra és háztartásaikra, a külföldi diplomáciai képviselőkre és konzuli tisztviselőkre, bizonyos nemzetközi szervezetek képviselőire, valamint a bírákra és az ülnökökre az e jogkörben végzett tevékenységükkel összefüggésben. A felek házastársai és hozzátartozói számára polgári eljárásban kötelezővé lehet tenni a vallomástételt. A tanú köteles a kérdésekre válaszolni, kivéve olyan körülmények között, amelyek fennállása esetén sérülne az önvádra kötelezés tilalma. Ennek megfelelően a tanú köteles válaszolni a kérdésre, kivéve, ha bizonyítja, hogy alapos oka van feltételezni, hogy a válaszadással saját magát vádolná meg.
Mindazonáltal azok a tanúk, akik főszabály szerint vallomásra kötelezhetők, jogosultak kiváltság alapján bizonyos dokumentumokat a megvizsgálástól visszatartani és a válaszadást bizonyos kérdésekre megtagadni. A kiváltságok főbb típusai az ügyvédi titoktartási kötelezettség, a bizalmas kommunikáció, valamint a fent említett önvádra kötelezés tilalma.
A bizonyítékot emellett közérdekű mentesség alapján is vissza lehet tartani, ha annak bemutatása sértené a közérdeket. A mentességet élvező bizonyítékok közé tartoznak a nemzetbiztonsághoz, a diplomáciai kapcsolatokhoz, a központi kormányzat működéséhez, a gyermekek jólétéhez, a bűncselekmények felderítéséhez, valamint az informátorok védelméhez kapcsolódó bizonyítékok. Emellett az újságírók nem kötelesek megjelölni a forrásaikat, kivéve, ha azok megosztása az igazságszolgáltatás vagy a nemzetbiztonság érdekében, illetve zavargás vagy bűncselekmény megelőzéséhez szükséges.
A megidézett és a vallomástételt megtagadó tanú a bíróság megsértése miatt a jogsértés jóvátételéig börtönbüntetésre ítélhető, illetve vele szemben pénzbírságot is ki lehet szabni. A tanú megidézésére vonatkozó idézés teljesítésének elmulasztása tulajdonképpen a bírósági végzés teljesítésének elmulasztását jelenti, vagyis a vallomástétel megtagadása megsérti a bíróságot.
A nagykorú személyek nem alkalmasak arra, hogy polgári eljárásban vallomást tegyenek, ha képtelenek az eskü megértésére vagy észszerű vallomás megtételére. Előfordulhat, hogy a kiskorú tanú nem alkalmas a vallomástételre, ha nincs tisztában az igazmondási kötelezettséggel vagy nem rendelkezik megfelelő értelmi képességgel ahhoz, hogy az általa előadott bizonyítékot alátámassza; e kérdésben a konkrét perben eljáró bíró jogosult dönteni.
A tanúk először megteszik saját vallomásukat, majd ezt követően őket az ellenérdekű fél ügyvédje is kikérdezi. A kikérdezés során a tanúknak befolyásoló kérdéseket is fel lehet tenni. Bizonyos esetekben a kikérdezést követően a tanút az őt eredetileg szólító fél újból kikérdezheti. Emellett a bíró is feltehet kérdéseket a tanúnak, például bizonyos kérdések tisztázása érdekében.
Bizonyos esetekben a tanúk számára az élő televíziós kapcsolaton keresztüli vallomástételt is lehetővé kell tenni. A gyermek vagy a mentális zavarban szenvedő fél jólétét érintő eljárásokban a bíróság a gyermek vallomását élő televíziós kapcsolat segítségével is meghallgathatja, és a gyermekhez intézett kérdéseket közvetítő segítségével is felteheti. A bizonyíték élő televíziós kapcsolat segítségével való felvételére akkor is lehetőség van, ha a kérdéses tanú Írország joghatóságán kívül él.
A jogellenesen beszerzett bizonyíték nem feltétlenül elfogadhatatlan. Az abban az esetben fogadható el, ha releváns, de a bíró mérlegelési jogkörében jogosult azt kizárni. Amennyiben a bíró úgy véli, hogy a bizonyítékot a közrend érdekében – a kérdéses tények szempontjából betöltött relevanciája ellenére – ki kell zárni, a bizonyíték nem kerül befogadásra.
Az eljárásban részt vevő felek nyilatkozatai a félnek nem minősülő személyek nyilatkozataival azonos mértékben fogadhatók el bizonyítékként.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Az egyértelműség kedvéért, a belga jogrendszer sajátosságaira figyelemmel az 1. és a 2.1. kérdéseket közösen tárgyaljuk.
Különbséget kell tenni először is a hatáskör (compétence d’attribution/volstrekte bevoegdheid, más néven compétence matérielle/materiële bevoegdheid) és az illetékesség (compétence territoriale/territoriale bevoegdheid) között.
Minden kereset egy követelést tartalmaz, amely gyakran pénzösszegre vonatkozik. A jogalkotó a bíróság hatáskörét oly módon határozza meg, hogy megjelöli azon követelések tárgyát és értékét, amelyek kapcsán a bíróság eljárhat.
A tájékoztatóban az 1. és a 2.1. pont vonatkozik a hatáskörre.
Az alsóbb szintű bíróságok illetékessége nem terjed ki Belgium egész területére. A jogszabályok különböző területekre osztják az országot (járások, kerületek stb.). Minden bíróság csak saját területén járhat el. Ezt nevezik illetékességnek, amelyet a 2.2. kérdésre adott válasz ismertet.
Korlátlan hatáskör: az elsőfokú bíróság
Az elsőfokú bíróság (tribunal de première instance/rechtbank van eerste aanleg) „korlátlan hatáskörrel” (plénitude de compétence/volheid van bevoegdheid) rendelkezik. Ez azt jelenti, hogy az elsőfokú bíróság, más bíróságokkal ellentétben, minden ügyben eljárhat: a más bíróságok hatáskörébe tartozó ügyekben is.
A bíróságokról szóló törvénykönyv (Code judiciaire/Gerechtelijk Wetboek) 568. cikke kimondja, hogy az elsőfokú bíróság minden ügyben eljár, azok kivételével, amelyeket közvetlenül a fellebbviteli bíróság (cour d’appel/hof van beroep) vagy a semmítőszék (Cour de cassation/Hof van Cassatie) elé terjesztettek. Az elsőfokú bíróság korlátlan hatáskörre „feltételes”, abban az értelemben, hogy az alperes kifogásként hivatkozhat arra, hogy a bíróság nem rendelkezik hatáskörrel, mivel más bíróság rendelkezik különös hatáskörrel az ügyben. Az elsőfokú bíróság kizárólagos hatáskörrel rendelkezik bizonyos ügyekben. Bizonyos típusú jogvitákat az elsőfokú bíróság elé kell terjeszteni akkor is, ha a követelés értéke nem haladja meg a 2500 eurót, így például a személyállapoti követeléseket.
Az egyéb bíróságok felsorolása alább szerepel, hatáskörük rövid ismertetésével.
a) A békebíróság
A bíróságokról szóló törvénykönyv 590. cikke szerint a békebíróság (juge de paix/vrederechter) általános hatáskörrel rendelkezik minden 2500 euró alatti értékű követelést illetően, azok kivételével, amelyek esetében a törvény kifejezetten más bíróság hatáskörét írja elő. Ezen általános hatáskörön túl a békebíróság különös hatáskörrel (lásd a bíróságokról szóló törvénykönyv 591., 593. és 594. cikkét), illetve kizárólagos hatáskörrel (a bíróságokról szóló törvénykönyv 595. és 597. cikke) is rendelkezik bizonyos ügyekben, a követelés értékétől függetlenül. A békebíróság különös hatáskörébe tartozó ügyek például a bérleti szerződésekkel, közös tulajdonnal, út- és egyéb szolgalmi jogokkal és tartásdíjjal kapcsolatos ügyek. A békebíróság hatáskörrel rendelkezik örökbefogadási nyilatkozatokkal és apaság elismerésével kapcsolatos ügyekben. A kisajátítással és a zárlattal kapcsolatos ügyek a békebíróság kizárólagos hatáskörébe tartoznak.
b) A rendészeti bíróság
A bíróságokról szóló törvénykönyv 601a. cikke szerint a rendészeti bíróság (tribunal de police/politierechtbank) jár el minden közúti balesetből eredő kártérítési igény kapcsán, annak összegétől függetlenül. Az ilyen ügyekben a rendészeti bíróság kizárólagos hatáskörrel rendelkezik.
c) A kereskedelmi bíróság
A bíróságokról szóló törvénykönyv 573. cikke szerint első fokon a kereskedelmi bíróság (tribunal de commerce/rechtbank van koophandel) jár el a vállalkozások közötti ügyekben, vagyis a tartósan gazdasági tevékenységet folytató természetes személyek vagy cégek olyan jogvitáiban, amelyek az e tevékenység részeként kifejtett cselekményekre vonatkoznak, és amelyek nem tartoznak más bíróság különös hatáskörébe.
A valamely vállalkozás ellen pert indító, vállalkozásnak nem minősülő felperes dönthet úgy, hogy a kereskedelmi bíróság előtt indítja meg az ügyet. A kereskedelmi bíróság emellett váltóügyekben (saját váltó és idegen váltó) is eljár.
Ezen általános hatáskör mellett a kereskedelmi bíróság különös és kizárólagos hatáskörrel is rendelkezik bizonyos ügyekben. A különös hatáskörébe tartozó ügyeket a bíróságokról szóló törvénykönyv 574. cikke sorolja fel. Ezek közé tartoznak a kereskedelmi társaságokkal kapcsolatos jogviták, valamint a tengeri és belvízi hajózással kapcsolatos keresetek. A bíróságokról szóló törvénykönyv 574. cikkének (2) bekezdése értelmében a kereskedelmi bíróság kizárólagos hatáskörrel rendelkezik a közvetlenül a fizetésképtelenségből vagy a fizetőképesség helyreállítására irányuló eljárásból eredő keresetek és jogviták elbírálására a fizetésképtelenségről szóló, 1997. augusztus 8-i törvény (loi du 8 août 1997 sur les faillites/faillissementswet van 8 augustus 1997) és a vállalkozások folytonosságáról szóló, 2009. január 31-i törvény (loi du 31 janvier 2009 relative à la continuité des entreprises/wet van 31 januari 2009 betreffende de continuïteit van de ondernemingen) alapján, amennyiben ezeket a fizetésképtelenségre vagy a fizetőképesség helyreállítására irányuló eljárásra alkalmazandó külön törvény szabályozza.
d) A munkaügyi bíróság
A munkaügyi bíróság (tribunal du travail/arbeidsrechtbank) a fő különbíróság, amely lényegében a kifejezetten hozzá telepített ügyekben rendelkezik hatáskörrel. Ezeket az ügyeket a bíróságokról szóló törvénykönyv 578. és azt követő cikkei ismertetik, és azok a következők:
munkahelyi balesetekkel és foglalkozási megbetegedésekkel kapcsolatos jogviták;
társadalombiztosítási jogviták.
A munkaügyi bíróság kizárólagos hatáskörrel rendelkezik az 578–582. cikkben hivatkozott jogszabályok, illetve az egyes szociális törvények megsértése esetén alkalmazandó közigazgatási bírságokról szóló törvény (loi relative aux amendes administratives applicables en cas d’infraction à certaines lois sociales/wet betreffende de administratieve geldboeten in geval van inbreuk op sommige sociale wetten) által előírt közigazgatási bírságok kapcsán, valamint a kollektív adósságrendezésekkel kapcsolatos követelések tárgyában.
e) Az alsóbb szintű bíróságok elnökei – Ideiglenes intézkedés iránti eljárás
A bíróságokról szóló törvénykönyv 584–589. cikke azt mondja ki, hogy az elsőfokú bíróság, a kereskedelmi bíróság és a munkaügyi bíróság elnökei sürgős esetekben jogosultak ideiglenes döntést hozni a bíróságuk hatáskörébe tartozó ügyekben (ideiglenes intézkedés iránti eljárás, [référé/kort geding]). Ennek feltétele, hogy az ügy sürgős legyen, a határozat pedig csak ideiglenes határozat lehet, amely nem prejudikálja magát az ügyet. Ily lehet például a szakértői vizsgálat elrendelése, tanú kihallgatásának elrendelése stb.
f) A biztosítási intézkedésekkel kapcsolatban eljáró bíró
A biztosítási intézkedésekkel kapcsolatban eljáró bíró (juge des saisies/beslagrechter, lásd a bíróságokról szóló törvénykönyv 1395. cikkét) foglalkozik a biztosítási intézkedésekkel (saisies conservatoires/bewarende beslagen), az ítéletek végrehajtásával, továbbá a Szövetségi Adóhivatal keretében a Tartási Ügyek Hivatala létrehozásáról szóló, 2003. február 21-i törvényben (loi du 21 février 2003 créant un Service des créances alimentaires au sein du SPF Finances/wet van 21 februari 2003 tot oprichting van een Dienst voor alimentatievorderingen bij de FOD Financiën) hivatkozott Tartási Ügyek Hivatala által hozott intézkedésekkel kapcsolatos valamennyi követeléssel.
g) A fiatalkorúak bírósága
Bár a fiatalok védelme a belga szövetségi államot alkotó közösségek feladata, a fiatalkorúak bíróságának kialakítása továbbra is szövetségi ügy, és azt az ifjúságvédelemről szóló, 1965. április 8-i törvény (loi relative à la protection de la jeunesse du 8 avril 1965/wet op de jeugdbescherming van 8 april 1965) szabályozza. A fiatalkorúak bírósága (tribunal de la jeunesse/jeugdrechtbank) az elsőfokú bíróság egy csoportja, amely a fiatalok védelmét szolgáló intézkedésekkel foglalkozik.
h) A családjogi bíróság
A családjogi bíróság (tribunal de la famille/familierechtbank) rendelkezik hatáskörrel a családjogi jogvitákban. Hatásköre közelebbről kiterjed a következőkre (a bíróságokról szóló törvénykönyv 572a. cikke):
a házastársak és bejegyzett élettársak közötti jogviták;
a szülői felügyelettel kapcsolatos jogviták;
a tartási kötelezettséggel kapcsolatos jogviták;
a házastársi vagyonjogi szerződésekkel kapcsolatos jogviták.
A belga jogrendszer alapelve a felperes választási joga. Ezt az általános gyakorlatot a bíróságokról szóló törvénykönyv 624. cikkének (1) bekezdése rögzíti. A felperes általában az alperes vagy több alperes esetén valamelyik alperes lakóhelye (domicile/woonplaats) szerint illetékes bíróság előtt indítja meg a pert.
Mi a helyzet akkor, ha az alperes nem természetes személy, hanem jogi személy? A jogi személy címe a székhelyének (siège/hoofdzetel), vagy azon helynek a címe, ahonnan irányítják.
A felperes bizonyos esetekben jogosult arra, hogy az ügyet eltérő bíróság elé terjessze. E lehetőségeket többek között a bíróságokról szóló törvénykönyv 624. cikkének (2)–(4) bekezdése rögzíti. Az alperes vagy több alperes esetén valamelyik alperes lakóhelye szerinti bíróság mellett a felperes a következők közül választhat:
azon hely bírósága, ahol egy vagy több, a jogvitában szereplő követelés keletkezett, illetve ahol a kötelezettségeket teljesítik, teljesítették vagy teljesíteni kellett volna;
a szóban forgó aktus végrehajtására kiválasztott kézbesítési cím szerinti bíróság;
azon hely bírósága, ahol a bírósági végrehajtó (huissier de justice/gerechtsdeurwaarder) személyesen beszélt az alperessel, amennyiben az alperes(ek)nek nincs belgiumi vagy külföldi címe.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint továbbá az ideiglenes intézkedés iránti eljárásokban azon bíróság elnöke rendelkezik illetékességgel, ahol az ítéletet végre kell hajtani.
A tartásdíjat illetően a bíróságokról szóló törvénykönyv 626. cikke kimondja, hogy a társadalmi beilleszkedési támogatáshoz való joghoz kapcsolódó tartási követelések a felperes (például a tartásra jogosult családtag) lakóhelye szerinti bíróság előtt érvényesíthetők.
Ezeket a 624. és 626. cikkben rögzített szabályokat ellenkező rendelkezés hiányában kell alkalmazni, és azoktól a felek szabadon eltérhetnek. A felek ennélfogva illetékességi kikötést tartalmazó megállapodást köthetnek, amely szerint bármely jogvitát csak kijelölt elsőfokú bíróságok elé lehet terjeszteni.
Van ugyanakkor néhány kivétel a szabad választás elve alól.
A jogszabály megjelöl több olyan esetet, amikor a felperes nem választhat. Ezeket az eseteket elsősorban a bíróságokról szóló törvénykönyv 627–629. cikke rögzíti. Ilyen esetet képeznek például:
a munkaszerződésekre vonatkozó jogviták (a 627. cikk (9) bekezdése) esetében: az a bíróság rendelkezik illetékességgel, amelynek területén a gazdasági tevékenység, illetve a foglalkozás vagy a társaság, szervezet vagy csoport tevékenységének folytatásához igénybe vett bánya, üzem, műhely, üzlet, iroda, illetve általában vett helyszín található;
helyrehozhatatlan megromlás miatt a házasság felbontása vagy a különválás iránti keresetek (a 628. cikk (1) bekezdése) esetében: a házastársak utolsó közös lakóhelye szerinti bíróság vagy az alperes lakóhelye rendelkezik illetékességgel.
Még ezekben az esetekben is van némi választási szabadság. A bíróságokról szóló törvénykönyv 630. cikke kimondja, hogy a jogvita felmerülését követően a felek megállapodhatnak e jogszabályi rendelkezésektől való eltérésben. Ugyanakkor minden ilyen jellegű megállapodás semmis, ha azt a jogvita felmerülése előtt kötötték.
Egyes esetekben, különösen a bíróságokról szóló törvénykönyv 631–633. cikkében leírt helyzetekben az egyik bíróság kizárólagos illetékességgel rendelkezik. Ilyenkor a felperesnek nincs választási lehetősége, továbbá sem a jogvita felmerülését megelőzően, sem pedig azt követően nincs lehetőség illetékességi kikötést tartalmazó megállapodás megkötésére. Ezek az esetek többek között a következők:
Fizetésképtelenség (a bíróságokról szóló törvénykönyv 631. cikkének (1) bekezdése): A fizetésképtelenség megállapítására illetékes kereskedelmi bíróság azon hely bírósága, amely a kereskedő üzleti tevékenységének fő helye, illetve jogi személy esetében székhelyének helye a fizetésképtelenség bejelentésének vagy a bírósági kérelem benyújtásának időpontjában. Másodlagos fizetésképtelenség: a fizetésképtelen személy vonatkozó üzleti tevékenysége helye szerint illetékes kereskedelmi bíróság. Több telephely esetén az a bíróság illetékes, amelyikhez a felperes először fordult a kérelmével.
A fizetőképesség helyreállítására irányuló eljárás (a bíróságokról szóló törvénykönyv 631. cikkének (2) bekezdése): Az illetékes bíróság azon hely kereskedelmi bírósága, amely az adós üzleti tevékenységének fő helye, illetve jogi személy esetében székhelyének helye a kérelem benyújtásának időpontjában.
Az adójogszabályok alkalmazásával kapcsolatos jogviták (632. cikk): Az adó beszedését végző iroda székhelye szerint illetékes fellebbviteli bíróság székhelyén működő helyi bíróság rendelkezik illetékességgel, ha pedig a jogvita nem adó beszedésével kapcsolatos, akkor az azon hely szerint illetékes bíróság, ahol a vitatott határozatot hozó adóhatóság székhelye található. Ha azonban az eljárás nyelve a német, az eupeni elsőfokú bíróság rendelkezik kizárólagos illetékességgel.
A biztosítási intézkedésekkel és végrehajtási intézkedésekkel kapcsolatos jogviták (633. cikk): Jogszabály eltérő rendelkezése hiányában a biztosítási intézkedés helye szerinti bíróság az illetékes. Foglalásra való felhatalmazás (saisie-arrêt/beslag onder derden) esetén az érintett adós lakóhelye szerinti bíróság rendelkezik illetékességgel. Ha az érintett adós lakóhelye Belgiumon kívül található vagy ismeretlen, az illetékes bíróság a foglalás végrehajtásának helye szerinti bíróság (lásd a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 22. cikkének (5) bekezdését is).
Amint az fent már szerepelt, a 624. és 626. cikkben rögzített szabályokat ellenkező rendelkezés hiányában kell alkalmazni, és azoktól a felek szabadon eltérhetnek. A felek illetékességi kikötést tartalmazó megállapodást köthetnek, amely szerint bármely jogvitát csak kijelölt elsőfokú bíróságok elé lehet terjeszteni.
A bíróságokról szóló törvénykönyv 627–629. cikkében hivatkozott esetekben a jogvita felmerülése előtt nem lehet illetékességi kikötést tartalmazó megállapodást kötni. A 630. cikk alapján azonban az ilyen megállapodások megengedettek a jogvita felmerülését követően.
A bíróságokról szóló törvénykönyv 631–633. cikkében ismertetett esetekben nem lehet illetékességi kikötést tartalmazó megállapodást kötni.
Az e kérdésre adandó válasz az 1. és 2. kérdésre adott válaszban található.
A bíróságokról szóló törvénykönyv vonatkozó cikkei: Szövetségi Igazságügyi Szolgálat
Kattintson a Législation consolidée/Geconsolideerde wetgeving (egységes szerkezetbe foglalt jogszabályok) linkre.
A Mot(s)/Woord(en) (kifejezés[ek]) mezőbe írja be az alábbi számot: 624.
Kattintson a Recherche/Opzoeking (Keresés) gombra.
Kattintson a Liste/Lijst (Listázás) gombra.
* Kattintson a Justice de A à Z/Justitie van A tot Z (Jog A-tól Z-ig) pontra.
* Válassza a Cours: compétence/Hoven: bevoegdheid (Bíróságok: illetékesség) pontot.
Kattintson a Compétence territoriale/Territoriale bevoegdheid (Illetékesség) gombra.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
A Nemzetközi Bíróság bontana, Izrael épít - Közel-Kelet Blog
Két év után szabadon engedték az öt fogvatartott...
A Nemzetközi Bíróság bontana, Izrael épít
2009.07.09. 22:59 salamonmandy
Fotó: www.nrg.co.il
Palesztinok és nemzetközi szervezetek nagyobb nyomást gyakorolnának Izraelre, hogy az betartsa a Nemzetközi Bíróság által 2004 július 9-én hozott döntést – írja az Al-Jazeera.net.
A Nemzetközi Bíróság öt évvel ezelőtt döntött arról, hogy az izraeli biztonsági fal (גדר ההפרדה ), ellentmond a nemzetközi törvényeknek és felszólította Izraelt, hogy állítsa le az építkezést és rombolja le az eddig felemelt falat.
A Nemzetközi Bíróság (International Court of Justice) az Egyesült Nemzetek Szervezetének elsődleges bírói szerve. A bíróság Hollandiában, Hágában található, 1945-ben alapította az Egyesült Nemzetek Alapokmánya és elsődleges feladata a tagállamok által elé tárt jogviták eldöntése.
A Nemzetközi Bíróság 2004 júliusában közölte döntését, miszerint a fal jogtalan, mivel nagy része Ciszjordánián belül épült.
A döntés felszólította az izraeli félt a fal építésének befejezésére a megszállt palesztin területeken belül, beleértve kelet Jeruzsálemet és környékét.
A Nemzetközi Bíróság továbbá döntött arról, hogy Izraelnek kompenzálnia kell azokat a károkat, amelyeket a fal megépítése okozott a palesztin területeken.
Az ENSZ szerint, Izrael a bírósági döntés megszületése ellenére is folytatta a fal építését és azóta egy újabb, közel 200 km-nyi falat emelt.
A fal több tízezer palesztin mozgását nehezíti meg, hiszen azok a palesztinok, akik szeretnének belépni a „zárt területre”, akár családi, egészségügyi, gazdasági, vagy oktatási okokból kifolyólag, az izraeli kormánytól kell egy nehezen beszerezhető dokumentumot megszerezniük.
Az emberi jogok palesztin központja közzétett egy közleményt, mely szerint Izrael öt évvel azután is folytatja a fal építését, hogy a Nemzetközi Bíróság döntésében jogtalannak ítélte azt:
Ezek szerint Izrael a mai napig 413 kilométert emelt fel abból a 709 km hosszúra tervezett falból, mely közel 35 ezer palesztint fog bezárni a „zárt övezetbe”, ami a fal és a „zöld vonal” (az 1949-es tűzszünet vonala) között helyezkedik el.
Az izraeli kormány még 2002-ben határozott a fal megépítéséről, azután, hogy három év alatt több, mint 1000 izraeli halt meg és több tízezren sérültek meg palesztin öngyilkos merényletek következtében.
A fal szögesdrótból és betonból áll és áthatol palesztin területeken, így például Qualqilya és Tulkarim városain is.
Izrael szerint a fal sikeresen csökkentette a civilek ellen elkövetett támadások számát.
A falról egy érdekes poszt: a judapest.org -on.
Címkék: izrael palesztin
https://kozelkelet.blog.hu/api/trackback/id/tr371237423

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
Polémia egy bajkeverõvel
"Gazsink" extravaganciáin akár kacaghatnánk is. Már korábban is be akarta vezetni a "tabut" és az "anatémát", némi újságosbódé borogatással egybekötve. Most többet akar, balhét akar. Alighanem meglesz...
De mi lesz a vége? A dicsõ elõdök Kun Béla, Szamuely Tibor, Korvin Klein Ottó a proletariátust szólították harcba a "burzsoák" ellen. A munkásosztályt azonban mára felszámolta a proletár vezérek pereputtyából verbuválódott burzsoázia. Gazsi nem lett burzsoá [ha lett is, nem tudunk róla]. Maradt tehát liberális értelmiségi. Csakhogy a fenti tablón szereplõk is azok voltak színbõl, aztán tömeggyilkosokká lettek, szívbõl.
Néhány adalék az echte "liberális értelmiségi" Szamuely Tibor portréjához.
Tiborkánk Fiuméban [is] újságiróskodott. "...Kedves viselkedésével, megnyerõ modorával szinte pillanatokon belül a fiumei társasági élet középpontjába került ,,, ugynúgy élt, mint a korszak bohém újságírói ... kedvelt mindenféle szórakozást ... minden múlatságban, bolondozásban benne volt ... Apja szemében ... már nem tévelygõ bárány volt, hanem a család büszkesége, akinek a tekintélye az õ tekintélyét is növelte. Most már kötelességének érezte, hogy támogassa ... fiát, olyan gondtalan életet biztosított számára amilyent elképzelése szerint egy jónevû ujságírónak élnie kellett, ilyen módon vált lehetõvé, hogy fiumei tartózkodása alatt ... a Grand Hotel Budaiban béreljen szállást, és a szálló éttermének törzsvendége legyen. Választékos eleganciával öltözött, sziporkázó szellemességével gyakran ragadta magával az úgynevezett társaságot."
Ebbõl a formális logika szabályai szerint az következnék, hogy a Szamuely apuka és sziporkázó fiacskája szeretik azt a népet, amely befogadó készségével számukra lehetõvé tette, hogy ilymódon tenyészkedjenek. De nem! Óh nem! Változik a szín és változik a szerep, a héber mimikri.
Az "eszerek" elfoglalták Moszkvában a Postát. A "kardszemû lengyel" Felix Edmundovics Dzerzsinszkij Samuely Tiborra bízta a fontos objektum visszafoglalását, ami sikerült is. Aztán a gyõztesek az Anarchisták Központi Klubját vették ostrom alá, szintén teljes sikerrel. És innen adjuk át ismét a szót Szamuely krónikásának.
"...A Klub életben maradt védelmezõi fegyvertelenûl szorongtak egy teremben. A vöröskatonák puskatussal terelték be õket, és nem sajnálták sem az erejüket, sem a fegyvert és a különben rendkivûl fegyelmezett Szamuely Tibor sem intette rendre a harcosokat."
Szamuely közli a "betereltekkel", hogy a helyszinen agyonlöveti õket.
"Csend volt. Ekkor az egyik 'anarchista' félrelökdöste társait, zokogva omlott Szamuely Tibor elé. Engem ne ... Hisz együtt raboskodtunk a fogolytáborban ... Három gyermekem vár otthon ... A feleségem ... A szemébõl könnyek csorogtak. Mindkét karjával átölelte Szamuely Tibor lábát, úgy rimánkodott ... Szamuely Tibor felismerte [!] és olyan mozdulattal seperte félre csizmájáról a volt fogolytársa kezét, ahogyan szemetet lök le magáról az ember [ember (?)] ... Elindúlt az ajtó felé, s közben utasította a lett lövészek parancsnokát: végezzék ki õket." [Zalka Miklós: Szamuely. Kossuth Könyvkiadó - 1979. 24 old., 42 - 43 old.]
Nos erre mondják mifelénk: "liber-bolsi attitûd". Tetszenek látni? Van ilyen! Köszönjük, nem kérjük. Sõt javalljuk a berzenkedõknek, nyughassanak és ne akkor kiáltsanak "antiszemitizmust" amikor esetleg már késõ lesz.
Gazsi, vedd már észre, mi nem szeretjük a magadfajta értelmiségieket. Elõdeid sem szépen végezték, neked sincs életbiztosításod. És ha megengeded, néhány kommentárt fûzök a Magyar hírlapban megjelent soraidhoz, amelyek egy tárgyalási élménnyel kapcsolatos dühödet cifrázza.
Tamás Gáspár Miklós: Ebbõl elég volt
Történelmi szavak. A nyíltan antiszemita bíró [Ne ítélj, hogy meg ne itéltessél, mondja az Írás.], szerint tehát a törvény a megcélzott ÁLDOZAT esetleges erõszakos reakciójától védi a társadalmat.
1988-ban, a rendszerváltás hajnalán az új köztársaság alapítói gondoltak a veszedelmekre: mindenki a szovjet hadseregtõl, a KGB-tõl és a magyarországi posztsztálinistáktól tartott. Azt nem sejtettük, hogy az új köztársaság elsõ másfél évtizedében a posztsztálinizmus kevesebb fõfájást fog okozni, mint a poszt fasizmus, [Bölcsen tudjuk: neked, nektek nem volt igazán bajotok a sztálinizmussal, de ez egy más történet. Demszky barátod is megmondta: az antikommunizmus manapság nem divat...] hogy az 1990 tavaszán föllángolt õrjöngõ antiszemitizmus [Õszintén szólva én két õrjöngõt detektáltam, téged és Haraszti Miklóst. Hozzátok képest Landeszmann rabbit akár "rabbi leben" nek is szólíthatnánk] nem lesz múló epizód. Amikor 1990-ben megírtam hírhedt cikkemet - "Új reformkor vagy új Horthy-korszak?” az akkori (heti) "Beszélõ”-ben -, akkor néhai pártom is elhatárolta magát tõlem; de én is inkább csak riogatni akartam, nem hittem volna, hogy a Horthy-korszak problematikája és szellemisége domináns lesz a huszonegyedik század elején. [Mi jöhetett a "liberális értelmiség" 1919-es forradalmi õrjöngése után? Ellen-forradalom, böllérbicska, Britannia szálló, stb.]
Az elmúlt három hétben bebizonyosodott, hogy a politikai antiszemitizmusnak komoly társadalmi és intézményi támogatottsága van. A fasisztoid és a nyílt fasiszta támadásokra adott demokratikus válasz pedig zavarodott és zavaros. Ez az írás a demokratikus ellentámadás [A ti "demokratikus ellentámadásaitokat" túl jól ismerjük már. Mondd csak, ki lesz Péter Gábor utóda? És Himler Marcinak élnek még rokonai az USA-ban?] tartalmának és irányának a vázlatos meghatározására törekszik - azoknak íródik, akik ezt az ellentámadást helyesnek és szükségesnek tartják.
1.) Elõször: október 23-án Csurka István és Jean-Marie Le Pen társaságában David Irving, az ismert neonáci áltörténész és az 1956-i magyar forradalom ismert rágalmazója mondott beszédet (evvel az erõvel Berecz Jánost [Berecz János nem szónokolt, mert nem ért rá. Könyvet írt. Vállalta. Ezzel az erõvel szónokolhatna is. A könyvön biztos többet keresett, mintha írás helyett dumált volna.] is fölkérhették volna szónoknak). Mintha ez szégyennek és gyalázatnak nem volna elég, Mr. Irving megszólalt az állami televízió "Éjjeli menedék” nevû mûsorában és az állami rádió "Vasárnapi Újság” c. népszerû, ám vitatott mûsorában is; a tévémûsort az állami tévé a kormányhoz lojális vezetõsége megszüntette - helyesen. [Szólásszabadság Gazsi módra.] (Az ellen senkinek nem lehet és nincs is kifogása, hogy a magántulajdonú "Magyar Demokrata” meginterjúvolta az õsz fasisztát.) Igen ám, csakhogy Orbán Viktor, a magyarországi jobboldal vezére [Magad is tudod, a Viktor nem vezér hanem ugyanolyan "felülvezérelt" politikus, mind Medgyessy. Mire hát a rizsa?] David Irving állami ("közszolgálati”) szponzorálásának támogatására hívta föl az ún. polgári köröket. Az ügyet aztán az új szélsõjobboldali [Újabb sommás ítélet. Bírónak biztos jó lennél, mondjuk egy nemzeti forradalom leverése után...] párt, az ún. "Jobbik” végül "kiszervezte alóla”; a tévé elõtti szombati tüntetésen az állami rádió vezetõje, Kondor Katalin ("Vári” fn. tmb. - állítólag…) szónokolt. (Kondor, tudjuk, nem közszereplõ.) Az állam illetékes szerve, az ORTT panaszbizottsága egyébként kinyilvánította, hogy a neonáci tartalmú tévéadás nem volt törvénysértõ, ami nem igaz.
2.) Antiszemita uszító és izgató cikke miatt a bíróság elsõ fokon elítélte ifj. H. Lóránt ref. lelkészt, a MIÉP volt képviselõjét. Evvel a bíróság bebizonyította, hogy a jelenlegi törvényi szabályozás elégséges a veszedelmes fajgyûlölõ propaganda [Légy erõs! E polémiával párhuzamosan folyik a Talmud elemzése. Ha tudni akarod, mi a fajgyûlölet kukkants bele, vagy iratkozz be egy rabbiképzõbe.] fékentartására. Másodfokon a budapesti ítélõtábla viszont fölmentette a neonyilas álkeresztyén állelkészt, amivel harsogó ideológiai zûrzavart idézett elõ.
a) A "Népszabadság”, a "Magyar Hírlap” és a "Népszava” vezércikke, valamint liberális véleményformálók azt mondták, a tábla ítéletét tiszteletben kell tartanunk még az antifasisztáknak is. Ez tévedés. Elõször is logikailag lehetetlen tiszteletben tartani mind az elsõfokú, mind a másodfokú bíróság ítéletét: valamelyikük helytelenül értelmezi a hatályos jogot. Másodszor: ifj. H. Lóránt exképviselõ, állelkész cikkének közvetlenül fenyegetõ, továbbá nyíltan alkotmányellenes cselekvésre fölhívó tartalma [Úgy látszik, még nem olvastad a "neonyilas" nyilatkozatát? Tedd meg utólag. Vagy te is dislexiás vagy, mint Bush?] egyértelmûvé teszi, hogy a másodfokon eljáró tábla ítélete durván törvénysértõ és alkotmányellenes, semmiféle tiszteletet nem érdemel. Harmadszor: az ítélet szóbeli indoklásában a bíró színt vallott: cinikus, alpári és otromba antiszemita gúnyolódásra ragadtatta magát. Ezt mondta (a pénteki, november 7-ei "Népszabadság” szerint): ifj. H. Lóránt cikke, úgymond, "nem hív föl erõszakos cselekedetre… A »rekeszd ki õket!…« fölhívásból pedig nem következik az a szándék, hogy olvasóit erõszakos cselekmények elkövetésére uszítsa… [Áruld már el, Te [!] mit értesz "kirekesztés" alatt? Ahhoz, hogy egy szó miatt fröcsögj, definiálnod kellene azt, és bizonyítanod, hogy mikor kimondta, Hegedûs is ugyanazt értette amit te most! Milyen filozófus vagy te, hogy definiálatlan kifejezésekkel operálsz?] A bíróság szerint köztudomású, hogy a zsidóság részérõl [!!!] nem kell fenyegetõ erõszakos magatartástól tartani, így föl sem merülhet az erõszakos magatartás elhárításának szükségessége”.
Történelmi szavak. A nyíltan antiszemita bíró szerint tehát a törvény a megcélzott ÁLDOZAT esetleges erõszakos reakciójától védi a társadalmat. A bíró nyíltan gúnyt ûz tehát a Magyar Köztársaság jogrendjébõl, hiszen nyilvánvaló, hogy a Büntetõ Törvénykönyv idevágó cikkelyének célzata az általa (csúfondárosan) vélelmezettnek éppen az ellenkezõje. Ezt a nyíltan antiszemita bíró csöppet se titkolja. Ez a bíró szigorúbban fogalmazó, tágabb érvényû törvényt se volna hajlandó alkalmazni - a probléma nem a jogszabály, hanem a bírói kar (sok száz egyéb példából is kitetszõ) reakciós szelleme. [A birói kar nem reakciós, hanem opportunista. Ez jól jött nektek, mikor 1945-ben megkezdtétek, majd '56 után folytattátok az akasztásokat. Ha egy bíró nem opportunista, akkor deviáns. Egyszóval "más". Ex (ál)adjunktusod Fodor Gábor a másság apostola. Suszteroljátok már be ebbe a kategóriába a bírót is. Te meg hagyd abba a hõzöngést. Apropó, akasztás. Láttál már akasztást? Én láttam a Csillagban. Most hogy a Talmudban elolvastam az akasztófa leírását, beugrott, hogy a szegedi bitók hajszálpontosan olyanok voltak. (Két embert akasztottak egyszerre..).] A bírák jelentõs része ahhoz a fölsõ középosztályhoz tartozik, amely cigányellenes, nõellenes, homofób, idegengyûlölõ, antiszemita és mélyen lenézi a kitaszított szegényeket. Ez a fölsõ középosztály villanegyedeiben [Ennek, tudod, szintén van megoldása. Ezt már lejátszottátok a "fordulat éve" magasságában. Ki kell telepíteni a rohadtakat a Hortobágyra és az igy felszabaduló lakásteret "szociális bérlakásként" ki kell utalni. No nem a kitaszított szegényeknek, hanem a betelepûlõk közûl azoknak, akiknek drága a lakópark.] a szélsõjobboldalra szavaz, tudósai mélyen klerikálisak [Tán' nem elég szolgalelkû a Klérus? Kevés köztük a III/III-as?Paskai neked egy reakciós klérus? Gazsi, te nem tudod mit beszélsz!] és konzervatívok, egyetemista gyerekei pedig a régi és az új etnicizmus, regresszív ökoromantika, sovén Nyugat-ellenesség és irredenta pózolás virtuózai. Mindez nem jogi kérdés.
(b) A liberális véleményformálók azt állítják, hogy helytelen dolog hivatásos politikusoknak, kormányférfiaknak az ifj. H. Lóránt-ítélet ügyében nyilvánosan állást foglalniuk. Ebben szerintem tévednek. Úgy vélem, Kovács László külügyminiszter, a Magyar Szocialista Párt elnöke jól tette, hogy élesen elítélte a másodfokú bíróság (a tábla, amelynek fölállításáért magam is annyit harcoltam) ítéletét. Ez alkotmányos szempontból sem aggályos. Elvégre az igazságszolgáltatás csupán a három hatalmi ág egyike, akár a törvényhozás és a (végrehajtó) kormányzat; ha a parlament által meghozott törvényeket, sõt: az alkotmányt is bírálhatjuk és bíráljuk, miért ne bírálhatnók a törvényeket csak végrehajtó bíróság döntéseit? Ne feledjük, hogy a végrehajtó hatalom (a köztársasági elnök és az ellenjegyzõ igazságügy-miniszter) a kegyelmi eljárásban fölülbírálhatja a bírósági ítéleteket.Viszont az alkotmánybíróság megsemmisítheti az országgyûlés által hozott törvényeket, sõt fölszólíthatja a törvényhozást új jogszabályok meghozatalára. A hatalmi ágak közötti heves vita normális dolog: ezt kifogásolni nem más, mint a demokratikus jogállamiság félreértése. A jog nem az igazságszolgáltatás hitbizománya: erre utal pl. az ombudsman és az "egyeztetés” (arbitrázs) párhuzamos jogintézménye is.
(c) A begyulladt és passzivitáshoz szokott demokratikus közvélemény rémes állapotát illusztrálja, hogy a föltámadó fajgyûlölet szerteágazó társadalmi problémakötegét erre a teljesen gépies módon tárgyalt kérdésre redukálják: legyen-e új gyûlöletbeszéd-törvény vagy ne legyen? Sokan a szólásszabadság védelme miatt az SZDSZ-re neheztelnek (ez könnyû), nem pedig a szükséges antifasiszta küzdelemre [Küzdelem után áhítozol? Hogy gondolod? Harci helikoptereket küldesz a középosztály "állásainak kifüstölésére"? Leromboltatod a házaikat? És hogy érzed majd magad, ha egyszercsak rájössz, hogy nem vadász vagy, hanem nyúl?] összpontosítanak (ami nehéz). Többször elmondtam, most se mondhatok mást: a sokak - így az MSZP - által szorgalmazott gyûlöletbeszéd-törvényt ezek a bíróságok soha nem fogják a fasisztákkal szemben alkalmazni [Nem ment gyakorlatba az igazságtételi törvény sem. Verebes ujságcikkben támadta Wiesenthalt, amikor az úgy nyilatkozott, hogy a kommunista bûnök sem évûlnek el. (Mondtam is, hogy õ egy antiszemita szemita.)] (ld. a weimari köztársaság tapasztalatát), az ilyen törvények visszahoznák a Horthy korszak felekezet és osztály elleni izgatásról szóló paragrafusát, amellyel haladó embereket (pl. a falukutatókat népi szociográfusokat meg különféle árnyalatú szocialista írókat) volt szokás elítélni. Föltéve, de meg nem engedve, hogy az új - többek szerint alkotmányellenes - gyûlöletbeszéd-törvény ellenzõinek nincs igazuk, a törvény (bár az alkotmánybíróság majdnem biztosan megsemmisítené) nem oldana meg semmit; néhány pénzbüntetést kacagva kifizetnek, és a Kondor Katalinok (állítólag: "Vári” fn. tmb.) ismét - szerénykedve! - "nemzeti hõsnek” nevezhetnék magukat, mint a rádió elnöke tette a David Irving neonáci áltörténész állami szponzorálását követelõ demonstráción szombaton a Szabadság téren. Nem errõl van itt szó, ez csak a jogfetisizmus, azaz: a honpolgári gyávaság ürügye.
"Ne tegyünk semmit, majd a bíróság elintézi” - gondolják a riadt szociálliberálisok. A bíróság, mint látható, semmit sem intéz el. Mit tegyünk tehát?
Abból kell kiindulnunk, hogy - kompetens tudományos fölmérésekbõl, vizsgálatokból ezt pontosan tudjuk - a magyar nép döntõ többsége egyáltalán nem antiszemita. Ez passzív vélekedés ugyan, nem szilárd meggyõzõdés. Csak avval válhat komoly belsõ meggyõzõdéssé, ha kimutatjuk - márpedig nem nehéz kimutatni -, hogy az antiszemiták hiedelmei nem pusztán erkölcsileg fölháborítók és politikailag veszedelmesek, hanem tárgyilag helytelenek és hamisak. A zsidókat mindennel és mindennek az ellenkezõjével vádolják. A reneszánszban keresztyénellenes kalmárszellemmel. A fölvilágosodás idején középkorias vallásos fundamentalizmussal, babonasággal, elzárkózással. A restauráció idején épp ellenkezõleg, gyökértelen kozmopolitizmussal és univerzalizmussal. A szabadelvû kapitalizmus virágkorában szocializmussal és forradalmi fölforgatással. A szovjet rendszerben nyugatossággal, és újra kozmpolitizmussal. Ma pedig cionista nacionalizmussal. Hitler újítása: mindezek az egymásnak ellentmondó állítások egyszerre igazak ("zsidó összeesküvés”, "a zsidó kapitalisták és szocialisták titkos összefogása faji céljaik érdekében.”) [No, ami azt illeti, ebbe a témakörbe mások is belekontárkodtak. Gondoljunk példáúl Fordra. Jut eszembe, te tán' meg tudnád magyarázni, mi volt a szerepe a Kelet New-Yorki Kahalnak (Kehillah) abban, hogy a Nagy Okt. Szoc. Forr. úgy alakúlt, ahogy alakúlt? Továbbá, hogy a Népbiztosok Tanácsának etnikai összetétele miért úgy alakult, ahogy alakult?] De ha a zsidók a barikád mindkét oldalán jelen vannak (ami tény), akkor ebben nem különböznek másoktól, hanem hasonlítanak hozzájuk.
Mi sem egyszerûbb, mint a föltámadott kapitalizmus igazságtalanságainak orvoslása helyett bûnbakokra vadászni. Meg kell mondani az antiszemitizmussal butított embercsoportoknak: becsapják õket. Ezt megmondani nem elég, de nélkülözhetetlen. Azt is le kell szögezni, hogy az izraeli kormány vagy zsidó és zsidó csoportok bírálata nem antiszemitizmus. [Nagy engedmény részedrõl. Sajnos, post festam történt. A bírálaton már túl vagyunk. A fegyvereké a szó. Azt akarod, itt is így legyen?] Ámde itt és most az antisziemitizmus mellett áll hatalom és erõ - és az ilyen hatalmat meg kell törni. Félmillió ártatlan [Félmillió, szörnyû szám! Az áldozatok többsége biztos ártatlan volt. De gyönyörködj egy kicsit ebben a nõstény karvalyban. Ez mondta, hogy ötszázezer iraki csecsemõ és kisgyerek éhhalála "megérte a politikai árat".Te nagy humanista, hullattál e akár krokodil könnyeketis az iraki ártatlano kért.Emiatt nem hallottalak soha sehol pofázni. Ha tévednék, küldd el utánvéttel a szalagot, vagy ezt tárgyazó "mûvedet". Akkor (ezért) elnézést fogok kérni.] magyar honpolgár láthatatlan tömegsírja: az európai levegõ. Félmillió a hatmillió meggyilkolt európai zsidóból. Ez (is) a mi európai örökségünk. A helyzet világos, engedékenységre és kétértelmûségre semmi ok.
A magyar társadalom demokratikus többségének meg kell mutatnia - az utcákon, az országházban, az újságokban, a rádióban, a tévében, az interneten és mobiltelefonon -, hogy nem tûri a fasizmust. A jobboldal nem fasiszta vezetõi persze hallgatni fognak. Sajnos ezt nélkülük kell világossá tenni - holott a jobboldali szavazók többsége nem az antiszemitizmus miatt, hanem annak ellenére, másért szavaz a maga pártjaira.
Szívósan tiltakozni kell az új és régi fasiszmus minden megnyilvánulása ellen, szünet nélkül, kitartóan, türelmesen. Ez akkor lesz hiteles csak, ha minden területen föllépünk az egyenlõség és a szabadság mellett. A magyar államnak alkotmányos kötelessége megvédeni a területén élõ kisebbségeket. Itt nemcsak elvek forognak kockán, hanem a mintegy százezer [Én többre saccolom...] magyar zsidó (vagy zsidó magyar) konkrét személyes élete és biztonsága, ha fizikai épsége még nem is. [Hogy lehet valakinek veszélyben az élete, ha "fizikai épsége" még nincs veszélyben? Bontakozz ki, magyarázd meg.] Mint minden nagy politikai konfliktusban: emberek szenvedése, szorongása, reménye, bánata a tét. A kérdés mindig az: tudunk-e másokért is tenni valamit.
Milyen lesz a hazánk? Erre kell válaszolni.
Ki az utcára, demokraták! Ki az utcára, antifasiszták! Ki az utcára, rendes emberek! Pusztuljon a fasizmus! [Jó hogy ezt az utcai témát szóbahozod, mert ebben professzor vagyok. Ha ki akartok rajzani, azt be elõre be kell jelenteni a Vasprefektus úrnak. Nem léphettek az úttestre. A járdát pedig, ahol feszengtek majd, oroszlán ketreccé alakítja a Prefektus úr. Ott túl a rácson pedig várnak rátok a gumibotos rendõrök, a könnygázt és magasnyomásu fecskendõket hordozó automobilok és persze a rabomobílok. Ha tüntettek, számolhattok ellentüntetõkre is, hiszen demokrácia van. De, mint vázoltam, ti rács mögött lesztek. Igy csak a rácson keresztûl ugathattok egymásra. Szintén azért mert demokrácia van. Ha viszont a "nulla toleranciát" a Vasprefektus úr veletek szemben netán nem alkalmazza és hagyja, hogy bódékat és budikat borogassatok, úgy megdõl az az "elméleted", hogy a hatalom idegen kezekben van. Az emberek esetleg azt fogják hinni, hogy zsidó diktatúra van.Ezt pedig nem szeretnék hinni. A te egészségednek se tenne jót.]
A szerzõ tudományos kutató, egyetemi tanár.
A kommentátor pedig nyugdíjazott fõügyész és nyugdijas ügyvéd. aki tulajdonképp azt akarja mondani: áldás - békesség, te meg ne ökörködj Gazsi, mert baj lesz!
Folytatja... Én is.
A Comment eredeti címében szerepelt a "bohóc" kifejezés is, TGM-et illetõen... Azután átírtam a címet abból a megfontolásból, hogy aki "erõs" kifejezést használ, önmagát is minõsíti.
Azután jött az ujabb Népszabadság interjú. Ebbõl idézek.
"Miért mondanék mást? Senki nem cáfolt meg eddig!
Amikor a felsõ középosztályról írok, akkor nemcsak a jövedelmi, vagyoni helyzetrõl beszélek. A felsõ középosztály presztízst, státust is jelent. A bírói szakma magas presztízsû foglalkozás. Ami pedig a felsõ középosztály szellemét illeti, azt mindenki ismeri Magyarországon. Tessék megnézni, hogy a Pasaréti térre vagy az Apor Vilmos térre tartó buszjáratokon, a 105-ösön, az 5-ösön vagy a Rózsadomb felé járó 91-es buszon mit olvasnak az emberek csütörtökönként, amikor a legtöbb hetilap megjelenik. Tessék megnézni, hogy milyen újság van azoknak a tisztviselõknek a kezében, akik a Markó utca bírósági épületek, vagy a Magyar Nemzeti Bank felé tartanak. Ne tréfáljunk! A bírálóim úgy tesznek, mintha nem is Magyarországon élnének, nem tudnák, miféle hitek, meggyõzõdések terjednek az országban. Tudja, Magyarország nagyon furcsa ország. Egyrészt a gorombaság, másrészt az eufemizmus uralkodik. Az én hûvösen, szárazon és józanul megfogalmazott cikkemben mindenki által ismert tényeket szögeztem le. Ezek után a gyalázkodásnak és a mocskolódásnak az elképesztõ áradata következett, amelyben olyan emberek vádolnak gyûlöletbeszéddel, akiket másutt egy jobb kikötõi kocsmából is kidobnának. Ha nálunk valaki kimondja azt a szót, hogy „zsidó”, azonnal kitör az õrület, a téboly."
Az idézet [és az egész interjú] a paranoia jelein túl a sclerosis szimptómáit is tükrözi. [E szinróma egyik jellemzõje az emlékezethiány és a kritikátlanság.] Mit lehetne egy olyan embernek, egy olyan emberrõl írni, aki saját förmedvényét "hûvös, száraz és józanúl megfogalmazott cikknek" minõsíti? És mit szólhatunk arról az újságról, amely egy ilyen eszementnek lapteret biztosít?
A kérdés az eset és tanulságai kapcsán a következõ. Miért kúszik a magyar gerincekbe még most is bénító félelem ha egy ilyen pojáca lármázni kezd? A demokrácia - mondják - annyit tesz, mint nem félni. Kezdjünk hozzá!

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


(2)15 A természetes személyek esetében a személyes adatok nyilvántartásba vételéhez, valamint azok nyilvánosságra hozatalához szükséges az érintett hozzájárulása.
b)16 tájékoztatást kérhetnek a KPIR működtetéséért felelős fogyasztóvédelmi hatóságtól a KPIR-ben nyilvántartott adatokról, amelyet a KPIR működtetéséért felelős fogyasztóvédelmi hatóság a személyes adatok védelmére vonatkozó előírások betartása mellett adhat meg.
a) a piacfelügyeleti hatóságok körét, valamint a termékek piacfelügyeleti ellenőrzésére vonatkozó részletes szabályokat;17
b) az importtermékek ellenőrzésével kapcsolatos részletes szabályokat;18
c) a megjelenésükben másnak látszó és ezáltal a fogyasztó egészségét vagy biztonságát veszélyeztető termékek forgalmazására és ellenőrzésére, továbbá az alkalmazható jogkövetkezményekre vonatkozó részletes szabályokat,19 valamint
d)20 a felvonók és mozgólépcsők létesítésével összefüggő engedélyezésre, üzemeltetésére, ellenőrzésére, az eljáró hatóság kijelölésére, feladataira és eljárására, a felvonó szakértői, tervezői és ellenőri tevékenységre, a felvonók és mozgólépcsők (mozgójárdák), valamint az ezekhez kapcsolódó intézkedések nyilvántartására vonatkozó részletes szabályokat,21
e)22 a műszaki-biztonsági hatósági felügyelet alatt álló berendezések létesítésének tervezésére, létesítésére, üzembe helyezésére, üzemeltetésére, átalakítására, javítására, időszakos ellenőrzésére és megszüntetésére vonatkozó műszaki-biztonsági irányítási rendszer követelményeit és a hatósági jóváhagyás és felügyelet feltételeit,
f)23 berendezés létesítésére, üzembe helyezésére, üzemeltetésére, alkalmasságának ellenőriztetésére, biztonságtechnikai felülvizsgálatára és bejelentésére vonatkozó kötelesség megszegése esetén a műszaki-biztonsági hatóság által kiszabható bírság megállapításának részletes szabályait,
g)24 a piacfelügyeleti hatóság által – közigazgatási hatósági hatáskörben eljárva – alkalmazandó kiegészítő eljárási szabályokat
(1a)25 Felhatalmazást kap az iparügyekért felelős miniszter, hogy – az adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben – a nyilvántartott szervezetek és a felvonó- és mozgólépcső ellenőrök engedélyezéséért és a nyilvántartásba vételért, a felvonók és mozgólépcsők nyilvántartásának vezetéséért, beleértve a nyilvántartásba vételt is, továbbá a felvonók és mozgólépcsők létesítésének, használatbavételének, áthelyezésének, átalakításának, megszüntetésének és ismételt üzemeltetésének engedélyezéséért fizetendő díj – ideértve a jogorvoslati díjat is – mértékét, valamint a beszedésével, kezelésével, nyilvántartásával, visszatérítésével kapcsolatos részletes szabályokat rendeletben határozza meg.26
(1b)27 Felhatalmazást kap az iparügyekért felelős miniszter, hogy – az adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben – a műszaki biztonsági hatóság részére a műszaki biztonsági hatósági eljárásért fizetendő díj – ideértve a jogorvoslati díjat is – mértékét, valamint a beszedésével, kezelésével, nyilvántartásával, visszatérítésével kapcsolatos részletes szabályokat rendeletben határozza meg.
a) a termék forgalmazásával összefüggő egyes követelményekkel, telepítésével, üzembe helyezésével, alkalmazásával és használatával összefüggő követelményeket,28
b) a feladat- és hatáskörébe tartozó termékek forgalmazására alkalmazandó követelményeket, biztonságossági előírásokat, címkézésre vonatkozó külön előírásokat, az egyes termékek megfelelőségértékelésének módját, valamint a megfelelőségi tanúsítványokat kiadó szervezetek körét vagy az ilyen szervezetek köre meghatározásának szabályait,29
c) az a) pontban meghatározott egyes követelményekhez kapcsolódó piacfelügyeleti eljárásra vonatkozó különös szabályokat,30
d) az a) pontban meghatározott követelmények megsértése esetén alkalmazandó különös jogkövetkezményeket31
30/A. §32 A műszaki biztonsági feladatkörében eljáró fővárosi és megyei kormányhivatal, valamint a műszaki biztonsági feladatkörében eljáró Budapest Főváros Kormányhivatalának hatáskörébe tartozó műszaki biztonsági hatósági eljárásokban a hatóság az eljárást megszünteti, ha az ügyfél a kérelmére indult eljárásban a hiánypótlásra való felhívásnak (ideértve az igazgatási szolgáltatási díj és illeték, valamint a kérelemhez jogszabály alapján csatolandó mellékletek tekintetében történő felhívást is) határidőben nem tett eleget, és az erre megállapított határidő meghosszabbítását sem kérte.
32/A. §33 E törvénynek az általános közigazgatási rendtartásról szóló törvény és a közigazgatási perrendtartásról szóló törvény hatálybalépésével összefüggő egyes törvények módosításáról szóló 2017. évi L. törvénnyel (a továbbiakban: Ákr.-Kp. Módtv.) megállapított rendelkezéseit az Ákr.-Kp. Módtv. hatálybalépését34 követően indult és a megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
33. §35
34. §36
35. §37
37. §39
38. §40
15 A 25. § (2) bekezdése a 2019: XXXIV. törvény 112. §-a szerint módosított szöveg.
16 A 26. § (2) bekezdés b) pontja a 2019: XXXIV. törvény 111. §-a szerint módosított szöveg.
17 Lásd a 367/2012. (XII. 17.) Korm. rendeletet, a 6/2013. (I. 18.) Korm. rendeletet, a 146/2014. (V. 5.) Korm. rendeletet, a 218/2016. (VII. 22.) Korm. rendeletet, a 365/2016. (XI. 29.) Korm. rendeletet.
18 Lásd a 6/2013. (I. 18.) Korm. rendeletet.
19 Lásd a 6/2013. (I. 18.) Korm. rendeletet.
20 A 30. § (1) bekezdés d) pontja a 2014: XVI. törvény 288. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
21 Lásd a 146/2014. (V. 5.) Korm. rendeletet, a 227/2014. (IX. 4.) Korm. rendeletet.
22 A 30. § (1) bekezdés e) pontját a 2015: CLXXXVI. törvény 184. § (5) bekezdése iktatta be, e módosító törvény 205. §-a alapján a 2016. január 1-jét követően indult eljárásokban kell alkalmazni.
23 A 30. § (1) bekezdés f) pontját a 2017: L. törvény 412. § (3) bekezdése iktatta be.
24 A 30. § (1) bekezdés g) pontját a 2017: CLXXIX. törvény 19. §-a iktatta be.
25 A 30. § (1a) bekezdését a 2014: XVI. törvény 288. § (3) bekezdése iktatta be.
26 Lásd a 61/2016. (XII. 29.) NGM rendeletet.
27 A 30. § (1b) bekezdését a 2017: L. törvény 412. § (4) bekezdése iktatta be.
28 Lásd a 34/2014. (X. 30.) NGM rendeletet, a 19/2016. (VI. 17.) NGM rendeletet, a 23/2016. (VII. 7.) NGM rendeletet, a 28/2016. (VIII. 23.) NGM rendeletet, a 35/2016. (IX. 27.) NGM rendeletet, a 43/2016. (XI. 23.) NGM rendeletet, a 44/2016. (XI. 28.) NGM rendeletet.
29 Lásd a 34/2014. (X. 30.) NGM rendeletet, a 19/2016. (VI. 17.) NGM rendeletet, a 23/2016. (VII. 7.) NGM rendeletet, a 28/2016. (VIII. 23.) NGM rendeletet, a 35/2016. (IX. 27.) NGM rendeletet, a 43/2016. (XI. 23.) NGM rendeletet, a 44/2016. (XI. 28.) NGM rendeletet.
30 Lásd a 23/2016. (VII. 7.) NGM rendeletet, a 28/2016. (VIII. 23.) NGM rendeletet, a 35/2016. (IX. 27.) NGM rendeletet, a 44/2016. (XI. 28.) NGM rendeletet.
31 Lásd a 23/2016. (VII. 7.) NGM rendeletet, a 28/2016. (VIII. 23.) NGM rendeletet, a 35/2016. (IX. 27.) NGM rendeletet, a 44/2016. (XI. 28.) NGM rendeletet.
32 A 30/A. §-t a 2017: L. törvény 412. § (5) bekezdése iktatta be, szövege a 2019: CX. törvény 82. §-a szerint módosított szöveg.
33 A 32/A. §-t a 2017: L. törvény 412. § (6) bekezdése iktatta be.
34 A hatálybalépés időpontja 2017. május 26.
35 A 33. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
36 A 34. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
37 A 35. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
38 A 36. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
39 A 37. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.
40 A 38. § a 2010: CXXX. törvény 12. § (2) bekezdése alapján hatályát vesztette.


Tt. 122/2015., hatályos 2015. július 1-től
Tt. 158/2019., hatályos 2019. július 1-től
Tt. 158/2019., hatályos 2019. szeptember 1-től
(3) Ha az 1. bekezdés szerinti megállapodásra nem kerül sor, a jogosult személy ingatlanhoz fűződő tulajdonjogáról a járási hivatal határoz.
(4) Amennyiben feltétlenül szükséges, a járási hivatal az átruházás alatt álló ingatlanon dologi terhet hozhat létre vagy szüntethet meg, illetve egyéb intézkedéseket hozhat a környezet vagy más tulajdonosok fontos érdekeinek védelmére.
(5) A 6. § 1. bek. v) pontja szerint kiadott ingatlanok esetében a kötelezett személy javára dologi teher jön létre úgy, hogy az ingatlan államvédelmi rendeltetése megmaradjon. A dologi teher létrejöttének ingatlankataszteri bejegyzési alapját a járási hivatal 2. bekezdés szerinti határozata képezi.
(6) Az állam tulajdonába a 6. § 1. bek. v) pontja szerint átkerült ingatlanok kiadásának ügyéről szóló eljárásban a Késmárki Járási Hivatal az illetékes járási hivatal.
(10) A termőföldet, amit a földalap csereingatlanként a jogosult személynek ad ki, a tulajdonjognak a jogosult személyre történő átruházása napjától számított öt évig csak arra a célra lehet felhasználni, amire a tulajdonjognak a jogosult személyre történő átruházása napjáig használták; ez nem érvényes, ha közérdekű építmény kiépítéséről van szó.
(5) A kárpótlás módjáról a jogosult személy írásbeli felszólításának beadásától számított 60 napon belül kell megegyezni, hacsak az igényt hamarább ki nem elégítették. A jogosult személy beleegyezésével a vele szemben fennálló kötelezettségeket ezen határidőn túl is ki lehet egyenlíteni. Ha a kárpótlást földterületekben nyújtják, a jogosult személy kárpótlási igényét harmadik személyre nem lehet átruházni.
6. melyeken a Kistapolcsányi Állami Ménesbirtok állami vállalat, a Pozsonyi Lóversenypálya állami vállalat, az Agrokomplex – Mintavásár Nyitra állami vállalat, a Szlovák Köztársaság Fajtanemesítő Szolgáltatója állami vállalat és a Tátralomnic székhelyű Állami Erdőgazdálkodási Vállalat Tátrai Nemzeti Parkja és az utcási Erdő-agrogazdasági Birtok állami vállalat gazdálkodik,
b) az 1. § 1. bek. b) és c) pontjában felsorolt ingatlanokat, melyekkel a Kistapolcsányi Állami Méntelep állami vállalat, a Pozsonyi Lóversenypálya állami vállalat, az Agrokomplex – Mintavásár Nyitra állami vállalat, a Szlovák Köztársaság Fajtanemesítő Szolgáltatója állami vállalat és a Tátralomnic székhelyű Állami Erdőgazdálkodási Vállalat Tátrai Nemzeti Parkja és az utcási Erdő-agrogazdasági Birtok állami vállalat gazdálkodik.
(2) Ha az eddigi haszonélvező és a mezőgazdasági vagy erdei földterület tulajdonosa között nem jött létre más megállapodás, a jelen törvény hatályba lépésének napjával vagy azzal a nappal, mikor a földterület a jelen törvény második része szerint kiadásra került, bérleti viszony jön köztük létre, melyet a folyó év október 1-jével lehet felmondani; ez nem érvényes, ha olyan erdőterületekről van szó, amelyekre a 3. és 4. bekezdés rendelkezései vonatkoznak. 1991-ben és 1992-ben a tulajdonosok a mezőgazdasági termelés végzését 1991. október 1-jével vagy 1992. október 1-jével mondhatják fel, a felmondást legkésőbb a megadott dátum előtt egy hónappal kell kézbesíteni.
(3) A (2) bekezdés szerint keletkezett bérleti viszony az erdőterülethez megszűnik,
a) ha a tulajdonos felmondja,
b) a földrendezési projektről szóló határozat jogerőre emelkedésének napjával vagy az ezen határozatban23a) feltüntetett későbbi napon, vagy
(4) A (2) bekezdés szerint keletkezett bérleti viszonyt az erdőterülethez január 1-jével lehet felmondani, ha a 34.a § (2) bekezdése másként nem rendelkezik. A felmondási idő egy év, ha az (5) bekezdés másként nem rendelkezik.
(5) Ha a földterületen a szükséges növényi génkészlethez tartozó állandó kultúrák találhatók, ha a földterület kizárólag új nemesített növényfajták23b) termesztésére szolgál, vagy a földterületen erdei fák magtermelő kertjei vagy erdészeti arborétumai vannak, a tulajdonos által a (2) bekezdés szerint keletkezett bérleti viszony megszüntetésére benyújtott felmondás felmondási ideje nem járhat le előbb, mielőtt elérnék azt a célt, amelyre a földterület 1992. február 1-jén használták.
(6) Az erdőterületre, melynek bérleti viszonya a (2) bekezdés alapján jött létre, arányos mértékben vonatkoznak az 5. § (3) bek. rendelkezései.
(7) A résztulajdonos, aki az erdőterületben nem birtokol felénél nagyobb résztulajdont, köteles a (2) bekezdés alapján létesült bérleti viszony felmondásához csatolni annyi társtulajdonos írásos beleegyezését, hogy az együttes tulajdonhányaduk elérje a tulajdon több mint a felét. Ha a társtulajdonos tulajdonrésze az erdőterület felénél nagyobb, az előző mondat szerinti egyetértésre nincs szükség. A 22.a § (1) bekezdése szerinti egyesített/tagosított erdőterület esetében a tulajdonos vagy a tulajdonosok közössége23c) vagy a erdőbirtokosság23d) (a továbbiakban csak „társulás”) köteles a (2) bekezdés alapján létesült bérleti viszony felmondásához csatolni az első mondat szerinti társtulajdonosok egyetértő írásos nyilatkozatát, hogy az együttes tulajdonhányaduk elérje a tagosított erdőtulajdon több mint a felét.
(8) A (2) bekezdés alapján létesült bérleti viszony felmondásához a tulajdonos vagy a tulajdonosok közössége a (7) bekezdés szerinti írásos beleegyezésen kívül köteles csatolni az tulajdon adatait bizonyító okiratot a kataszteri terület megnevezésének feltüntetésével, a parcellaszámmal és az erdőterület vagy azon terület tulajdonosának a megjelölésével, mely összességében eléri a 22.a § (1) bekezdése szerinti minimális területet.
(9) A (2) bekezdés alapján létesült bérleti viszonyban erdőterületért megszabott bérleti díjat a minisztérium által kiadott általános érvényű jogszabály szerint határozzák meg.
(10) Ha a (2) bekezdés alapján létesült a bérleti viszony az erdőterülethez a (3) bekezdés b) pontja szerint megszűnik, a tulajdonos kérheti a (9) bekezdés szerinti bérleti díjat a földrendezési projekt23e) elrendelésének napjától az új földterület tulajdonjoga23f) megszerzésének napjáig tartó határidőben.
(11) Ha az addigi használó és az ingatlantulajdonos között – a mezőgazdasági és erdőterületet kivéve –a jelen törvény hatályba lépésének napjától vagy azon naptól, amikor az ingatlan e törvény második része értelmében kiadásra került, nem született más megállapodás, mely bármikor felmondható. A felmondási idő három hónap. A felmondási idő a felmondás kézbesítését követő hónap első napjától telik.
(12) Az (1) – (11) bekezdés szerinti jogok érvényesíthetőségére arányos mértékben vonatkoznak a 4.a § (1) bekezdésének rendelkezései.
(1) Az eddigi előírások szerint használt erdei földterületeket elsősorban egységes erdőrészekben kell átadni tulajdonosaiknak, melyek az erdő térbeli felosztásának külön előírás szerinti egységei,23e) az egyes parcellák kijelölése nélkül. A legkisebb kiadható földterület vagy egységes erdőrész 0,5 ha,23h) ha a (10) bekezdés másként nem rendelkezik.
(2) Az (1) bekezdés szerinti földterületek átadásával és azok további használatával kapcsolatos közös dolgok beszerzésérének érdekében a tulajdonosok társulásokat hozhatnak létre. Az átadott erdőterület hasznosítására külön előírás23i) vonatkozik.
(3) Ha a felmondást a 22. § (3) bekezdése a) pontja szerint nyújtják be, az erdőterület átadásáról és átvételéről az eddigi használó és a tulajdonos vagy a társulás az erdőterület átvételéről szóló írásos szerződést köt (a továbbiakban csak „átadási-átvételi szerződés”), mely tartalmazza
a) a bérleti díj fizetésének módját,
b) a bérleti díj megfizetésének határidejét, mely nem lehet több 60 napnál a szerződéskötés napjától számítva, ha a szerződés másképp nem rendelkezik,
c) a (13) bekezdés szerinti bérleti szerződés másolatát, ha az erdőterület átadásának részét állami tulajdonban lévő vagy nevesítetlen/ismeretlen tulajdonosú földek vagy tulajdonrészek is képezik,23j)
d) a feladatok biztosításának módját külön jog-szabály szerint,23k) valamint
e) a dátumot, amikor az erdővel való gazdálkodás átadásra és átvételre kerül.
(4) Az átadási-átvételi szerződés megkötésének céljára a tulajdonos vagy a társulás köteles biztosítani az együttműködést a művelt erdőterület határainak terepen történő kijelölésénél23l) vagy kitűzésénél;23m) a határ kijelöléséről vagy kitűzéséről feljegyzés készül.
(5) Ha nem születik egyezség a művelt erdőterület határai kijelölésének vagy kitűzésének folyamatáról, a művelt erdőterület határainak kijelölési vagy kitűzési költségeit a tulajdonos vagy társulás és az addigi használó egyenlő arányban viseli.
(6) Az addigi használó a 22. § (3) bek. a) pontja szerinti felmondás vagy a 34.e § (1) vagy (2) bekezdése szerinti értesítés kézbesítésétől számított 60 napon belül megvizsgálja a tulajdonos vagy társulás által benyújtott dokumentumokat, és ha szükséges, felszólítja a tulajdonost vagy társulást azok kiegészítésére vagy a hibák kijavítására olyan határidőn belül, mely nem rövidebb a felszólítás kézbesítésétől számított 30 napnál, párhuzamosan a tulajdonost vagy társulást felvilágosítja a tétlenség jogi következményeiről.
(7) Ha nem születik egyezség az átadási-átvételi szerződés megkötéséről, a felmondási határidő pedig letelt és nem születik más bérleti szerződés, az erdőgazdálkodási közigazgatási hatóság az eddigi használó bejelentése alapján az erdő különleges műveléséről ad ki határozatot;23n) az eddigi használó köteles a határozat végrehajtóságának napjáig szakszerűen művelni az erdőt.
(8) Az erdőterület (1) bekezdés szerinti átadása során rendezik a társulással a tulajdonos és az állam restitúciós igényeit is; a társulás eljárására arányos mértékben vonatkoznak a (2) – (7) és (9) – (14) bekezdés és a 22. § rendelkezései.
(9) A (7) és (8) bekezdés szerinti eljárás arányos mértékben vonatkozik a 22. § (3) bek. c) pontja szerint megszűnő bérleti viszonyra is.
(10) Az erdőterületeket nem kell egységes erdőrészekben kiadni, ha más bérleti viszony jön létra vagy ha a tulajdonos vagy a társulás bizonyítja az addigi használónak, hogy közvetlenül a (2) bekezdés szerint létrejött bérleti viszony megszűnését követően biztosítja a külön jogszabály szerinti szakszerű erdőművelést23i) erdőgazdálkodási szakember által,23o) aki biztosítja e tevékenységet a közvetlenül szomszédos erdőterülete vagy erdőterületeinek növényzetével kapcsolatosan is, miközben e területek növényzetének együttes kiterjedése összegezve eléri legalább az (1) bekezdésben meghatározott minimális területet.
(11) Az (1) bekezdés szerinti eljárást nem alkalmazzák, ha az átadott erdőterületeken nem kerül sor a racionális erdőgazdálkodás megzavarására vagy a területek mint természeti erőforrások tartós fenntarthatóságának megzavarására. Az előző mondat szerinti megzavarásra nem kerül sor, ha az átadott erdőterület vagy erdőterületek a közvetlenül szomszédos erdőterületekkel együtt összeségében elérik az (1) bekezdés szerinti területnagyságot; ez nem érvényes, ha összefüggő erdőterület-komplexumon kívüli önálló erdőterületről van szó.
(12) A tulajdonos vagy társulás, mely a 22. § (7) vagy (8) bekezdése szerinti dokumentumokat benyújtotta, a felmondási idő alatt korlátozhatja az addigi bérlő erdőhasználati jogainak körét. Az addigi bérlő erdőhasználati joga nem korlátozható azon a téren, mely esetében különleges jogszabályban előírt kötelességet teljesít.23p)
(13) Ha az egységesített erdőrész (1) bekezdés szerinti átadása során állami tulajdonú vagy nevesítetlen tulajdonosú23j) erdőterülethez vagy erdőrészhez kapcsolódó használati jogok átadására is sor kerül, az addigi használó, mely azt műveli, a tulajdonossal vagy társulással – melynek az érintett erdőterület vagy egy része használati joga átadásra kerül – bérleti szerződést köt; a külön jogszabály szerinti bérleti szerződést23q) legkésőbb az átadási-átvételi szerződés aláírásakor kell megkötni.
(14) Az (1) – (13) bekezdés szerinti jogok érvényesítésére a.4.a § (1) bek. arányos mértékben vonatkozik.
(1) A jelen törvény céljai erdészeti magánút az erdei út vagy annak egy része a vele kapcsolatos az építményekkel és tartozékokkal együtt, melyeket az eddigi használó építményként23r) vagy beruházásként létesített és a külön jogszabály szerinti könyvelésében23s) vezetve van.
(2) Az eddigi használó, mely az erdészeti magánutat kezeli, a tulajdonos kérvényének kézbesítése napjától számított tíz napon belül igazolást ad ki, hogy az erdei utat erdészeti magánútnak tekinti.
(3) Az átadott erdőterületekhez vagy a tulajdonosnak a 9. §, a 22. és 22.a § vagy különleges jogszabály23t) szerint kiadott erdőterületekhez térítésmentesen kiadhatók az erdészeti magánutak vagy azok részei.
(4) Az eddigi használó, mely az erdészeti magánutat kezeli, a tulajdonos vagy társulás kérvénye alapján a 22.a § (2) bek. szerint a vagyonkiadási szerződésben térítésmentesen átadhatja az erdészeti magánút vagy egy része tulajdonjogát a tulajdonosnak. Az eddigi használó az erdészeti magánutat vagy annak részét felajánlhatja a tulajdonosnak vagy a társulásnak.
(5) Az eddigi használó, mely az erdészeti magánutat vagy annak egy részét kezeli, a (4) bekezdés szerinti szerződés megkötésének napjától számított hat hónapon belül rendezi az így átadott vagyon ügyét a külön jogszabály rendelkezései szerinti eljárásban.23s)
(6) A több tulajdonos területein áthaladó erdészeti magánút az vagy annak része az átadást követően az érintettek osztatlan közös tulajdonába kerül23u) a tulajdonos erdőterületén lévő erdészeti magánút területének hányada értékében.
(7) Az átadott erdészeti magánutak vagy részeik által képezett vagyonnal való gazdálkodást külön jogszabály23v) rendezi.
(8) Az (1) – (7) bekezdés szerinti eljárásra arányosan vonatkoznak a 4.a § (1) bek. rendelkezései.
(9) Az (1) – (8) bekezdés szerinti eljárás arányosan alkalmazandó olyan turistaösvények átadására, melyeket a külön jogszabály szerinti könyvvitelben beruházásként tartanak nyilván.23s)
(1) Ha a jogosult személy a jelen törvény szerint az ingatlan kiadására jogosult a 6. § 3. bek. szerinti terjedelemben és eddig ezeket az ingatlanokat kisebb terjedelemben adták ki neki, a járási hivatal dönt a fennmaradó igényről 9. §, 3. bek. szerinti eljárásban, ha a jogosult személy a jelen törvény hatályba lépésétől számított hat hónapon belül beadja a határozat kiadásáról szóló javaslatát.
34.d §
Átmeneti rendelkezések a 2015. július 1-jétől hatályos szabályozásokhoz
A 11. § 10. bek. rendelkezése a termőföldhöz fűződő tulajdonjog átruházására is vonatkozik, ha 2015. június 30-áig sor került a 16. § 5. bek. szerinti megállapodásra vagy szerződés megkötésére a 2015. június 30-áig hatályos rendelkezések szerint.
34.e §
Átmeneti rendelkezések a 2019. július 1-től hatályos módosításhoz
(1) Az erdőterület eddigi használója28) 2012. június 30-ig a honlapján és a község hivatalos hirdetőtábláján felhívást tesz közzé 60 napon át, hogy mely kataszteri területen található az erdőterület, melynek tulajdonosai a felhívás közzétételéig nem igényelték erdőhasználati joguk visszaszolgáltatását, a 22. § (3) bek. a) vagy c) pontja szerinti eljárás érvényesítését. Az erdőterületek első mondat szerinti tulajdonosai a 22. § (3) bek. a) vagy c) pontja szerint járhatnak el az első mondat szerinti határidő leteltétől számított hat hónapon át; ha az említett határidőben a tulajdonos nem jár el a 22. § (3) bek. a) vagy c) pontja szerint, a 22. § (4) bek. szerinti bérleti viszony fennmarad.
(2) Az erdőterület eddigi használója 2012. június 30-ig a honlapján és a község hivatalos hirdetőtábláján felhívást tesz közzé 60 napon át, hogy mely kataszteri területen található az erdőterület, melynek tulajdonosai a felhívás közzétételéig igényelték erdőhasználati joguk visszaszolgáltatását, a 22. § szerinti eljárásban, de igénylésüket nem egészítették ki vagy javították ki, hogy hat hónapos határidőn belül jelezzék az eddigi használónak, hogy fenntartják-e erdőhasználati joguk visszaigénylési eljárásának folytatását és átadását. Ha az első mondat szerinti tulajdonos nyilatkozatából az következik, hogy a tulajdonos felmondja a bérleti viszonyt, a felmondási idő a nyilatkozat kézhezvételének napjától telik. Az első mondat szerinti értesítés benyújtási határidejének leteltével a ki nem egészített és ki nem javított igénylésre úgy tekintenek, mintha be sem nyújtották volna, és a 22. § (4) bek. szerinti bérleti viszony fennmarad.
(3) A község köteles az erdőterület eddigi használójának kérésére hivatalos hirdetőtábláján közzétenni az (1) és (2) bekezdés szerinti felhívást. Az (1) bekezdés szerinti felhívás közzétételére a közigazgatási eljárás rendelkezéseit alkalmazzák.29) Az eddigi erdőhasználóknak kézbesített (1) és (2) bekezdés szerinti beadványokra a 22. és 22.a § rendelkezései vonatkoznak.
23a) A Tt. 330/1991. sz. törvénye 14. § (8) bek. a későbbi módosítások szerint
23b) A Tanács (EK) 2100/94. sz., 1994. július 27-én kelt rendelete a növényi fajtákhoz fűződő közösségi jogokról, 6. cikkely (Az EU HL rendkívüli kiadása, 3. fejezet, 16. kötet; EK HL 227, 1994. 9. 1.) a hatályos változatban
23c) A Tt. 83/1990. sz. gyülekezési törvénye 2. §-a a későbbi módosítások szerintA polgári törvénykönyv 829. §-a
23d) A Tt. 97/2013. sz. törvénye a közbirtokosságokról a későbbi módosítások szerint
23e) A Tt. 330/1991. sz. törvénye 14. § (1) bek. a későbbi módosítások szerint
23f) A Tt. 330/1991. sz. törvénye 14. § (4) bek. a későbbi módosítások szerint
23g) A Tt. 326/2005. sz. erdőtörvénye 39. § (1) bek., a Tt. 118/2014. sz. törvénye megfogalmazásában
23h) A Tt. 326/2005. sz. erdőtörvénye 39. § (6) bek., a Tt. 158/2019. sz. törvénye megfogalmazásában
23i) A Tt. 326/2005. sz. erdőtörvénye 13. §-a későbbi módosítások szerint
23j) A Tt. 180/1995. sz. törvénye a földterületekhez fűződő tulajdonjogi kérdések rendezésével kapcsolatos némely intézkedések, 13. § a későbbi módosítások szerint
23k) A Tt. 326/2005. sz. törvénye 37. és 43. §-a a későbbi módosítások szerintA Szlovák Köztársaság Földművelésügyi Minisztériumának Tt. 297/2011. sz., az erdőgazdálkodási nyilvántartásról szóló rendeletének 11. §-a
23l) A Tt. 326/2005. sz. törvénye 36. § (2) bek. a későbbi módosítások szerint
23m) A Szlovák Köztársaság Nemzeti Tanácsának Tt. 162/1995. sz. az ingatlankataszterről és az ingatlanokhoz fűződő tulajdonjogok és egyéb jogok nyilvántartásáról szóló törvénye (kataszteri törvény) a későbbi módosítások szerint
23n) A Tt. 326/2005. sz. törvénye 51.d §-a a Tt. 158/2019. sz. törvény megfogalmazása szerint
23o) A Tt. 326/2005. sz. törvénye 47. §-a a későbbi módosítások szerint
23p) A Tt. 326/2005. sz. törvénye 25. § (2). és 28. § (1) bek. a) és b) pontja a későbbi módosítások szerint
23q) A Tt. 326/2005. sz. törvénye 51.b § (4) bek. a Tt. 158/2019. sz. törvény megfogalmazása szerint
23r) A Tt. 50/1976. sz. területfejlesztési és építési eljárási (építésügyi) törvénye a későbbi módosítások értelmében
23s) A Tt. 431/2002. sz. könyvviteli törvénye
23t) A Tt. 503/2003. sz., a vagyonvisszaszolgáltatásról és a Tt. 180/1995. sz., a földtulaj rendezésének egyes kérdéseiről szóló törvénye a későbbi módosítások szerint
23u) A Polgári törvénykönyv 137 – 142. §-a
23v) A Tt. 326/2005. sz. törvényének 25. §-a a későbbi módosítások szerint
A Tt. 135/1961. sz., a közúti közlekedésről szóló törvénye (közúttörvény) a későbbi módosítások szerint
28) A Tt. 326/2005. sz. törvénye 2. §-ának q) pontja
29) A Tt. 71/1967. sz. közigazgatási eljárásról szóló törvénye (közigazgatási rendtartás) 26. §