text:
PPT - Büntetőeljárás-jog PowerPoint Presentation - ID:1329948
Büntetőeljárás-jogPowerPoint Presentation
<iframe src="https://www.slideserve.com/embed/1329948" width="600" height="485" frameborder="0" marginwidth="0" marginheight="0" scrolling="no" style="border:1px solid #CCC;border-width:1px 1px 0;margin-bottom:5px" allowfullscreen webkitallowfullscreen mozallowfullscreen> </iframe>
Büntetőeljárás-jog. A büntetőeljárás megindítása. Előfeltétel: bűncselekmény Gyanú? Nyomozni kezd, adatokat ellenőrzi, nyomozást megtagadja… BÜNTETŐELJÁRÁS CSAK BŰNCSELEKMÉNY ALAPOS GYANÚJA ESETÉN ÉS CSAK AZ ELLEN INDÍTHATÓ, AKIT AZ ALAPOS GYANÚ TERHEL. Alapos gyanú.
PowerPoint Slideshow about '' - trapper
Előfeltétel: bűncselekmény
Gyanú?
Nyomozni kezd, adatokat ellenőrzi, nyomozást megtagadja…
BÜNTETŐELJÁRÁS CSAK BŰNCSELEKMÉNY ALAPOS GYANÚJA ESETÉN ÉS CSAK AZ ELLEN INDÍTHATÓ, AKIT AZ ALAPOS GYANÚ TERHEL.
Hatóság mérlegelése mi minősül annak
A büntetőeljárás megindításának feltétele
A nyomozás feladata eldönteni, történt-e bűncselekmény vagy sem
A nyomozás soha nem meghatározott személy ellen indul, azaz
- az eljárásba csak akkor vonja be a hatóság a bűncselekmény elkövetőjét, ha ellene már megnyugtató mennyiségű bizonyítási eszközt gyűjtött össze, azaz a személyére vonatkozóan a nyomozás kezdetén meglévő gyanú alapossá vált.
Rendőrségi rész
Ügyészségi rész
Bírósági szakasz
Általános sorrend
rendőrégi nyomozás, majd lezárás, és
ügyészségre felterjesztés
az ügyészség vagy feladatokat meghatározva visszaküldi a rendőrségre (pótnyomozásra)
Vagy ha tisztázottnak látja az ügyet, vádat emel
Az első fokú bíróság ítélete jogerőssé válik, ha senki nem fellebbez, ha igen
Másodfokra kerül az ügy ahol a született döntés mindig jogerős. (azaz végrehajtható)
Ezen túl már csak rendkívüli jogorvoslatra van lehetőség: perújítás, felülvizsgálati kérelem vagy jogorvoslat a törvényesség védelmében
A bizonyítási eljárás
A bizonyítás terhe a hatóságon
Az elkövetőnek (gyanúsítottnak) semmilyen közreműködési kötelezettsége nincs (lehet teljesen passzív)
A kétséget kizáróan nem bizonyított tényeket, adatokat nem lehet a terhelt (gyanúsított) terhére értékelni.
A bizonyítás a hatóság olyan megismerő tevékenysége, melynek során feltárja a bűncselekmény elkövetésével kapcsolatba hozható oksági összefüggéseket.
Egy korábban történt esemény megismerése tökéletes soha nem lehet, de alapvető cél kell, hogy legyen, s minél tökéletesebb megismerésre való törekvés.
Mindenkori tudomány állása szerinti legmagasabb szintű bizonyítás.
A bizonyítási kötelezettség a hatóságokat terheli soha nem lehet, de alapvető cél kell, hogy legyen, s minél tökéletesebb megismerésre való törekvés.
Minden felhasználható, ami alkalmas a bizonyítandó tény bizonyítására, (=szabad bizonyítás)
A bizonyítékokat értékelni kell (nincs benne kötve a hatóság)
A bizonyítás csak törvényben engedélyezett, vagy abban nem tiltott módon történhet
Bizonyítási eszközök soha nem lehet, de alapvető cél kell, hogy legyen, s minél tökéletesebb megismerésre való törekvés.
Nem lehet teljes a felsorolás, nem zárt lista:
Felismerésre bemutatás
Szemle gyűjti össze, és ezek közül az válik bizonyítékká, amit a bíróság a döntésénél felhasznál
Helyszín, személy vagy tárgy közvetlen megtekintése vagy megfigyelése szükséges.
Pl. helyszíni szemle
Gyors, pontos, mindenre kiterjedő
Bizonyítási kísérlet gyűjti össze, és ezek közül az válik bizonyítékká, amit a bíróság a döntésénél felhasznál
Akkor tartja a bíróság, ha arról akar meggyőződni, hogy az esemény, jelenség az adott időben, helyen és módon megtörténhetett-e.
Egyfajta ellenőrzési tevékenység.
A hatóság az általa ismert adatok valószínűségét, megtörténtének a lehetőségét vizsgálja.
Pl. közlekedési balesetek esetén
Felismerésre bemutatás gyűjti össze, és ezek közül az válik bizonyítékká, amit a bíróság a döntésénél felhasznál
Vagy személyt vagy tárgyat kell kiválasztania a felismerést végzőnek több hasonló személy vagy tárgy közül.
Helyszínelés gyűjti össze, és ezek közül az válik bizonyítékká, amit a bíróság a döntésénél felhasznál
Az eljárásban részt vevő személyek az üggyel összefüggő helyet, területet vagy eseményt, tevékenységet mutatják meg a hatóságnak.
Itt nem egy ismert esemény megtörténtének lehetőségét ellenőrzi a hatóság, hanem új ismereteket szerez az ügyről.
Tanúvallomás gyűjti össze, és ezek közül az válik bizonyítékká, amit a bíróság a döntésénél felhasznál
Legismertebb, leggyakrabban alkalmazott bizonyítási eszköz.
Az a személy szolgáltatja, aki a kérdésese eseményt valamilyen módon közvetlenül vagy közvetetten észlelte.
Mindeni tehet, egyetlen feltétel: kommunikációképesség.
Mindenki köteles, akit a hatóság erre felszólít.
Vannak akik megtagadhatják:
A terhelt hozzátartozója
Aki magát vagy hozzátartozóját vádolná
Aki foglalkozásánál vagy közmegbízatásánál fogva köteles a titkot megőrizni
Szakvélemény gyűjti össze, és ezek közül az válik bizonyítékká, amit a bíróság a döntésénél felhasznál
Adott kérdés megválaszolása különleges szakértelmet igényel.
Gyakori eszköz.
Kirendelése a hatóság szabad mérlegelése vagy kérés alapján.
Tárgyi bizonyítási eszköz gyűjti össze, és ezek közül az válik bizonyítékká, amit a bíróság a döntésénél felhasznál
Minden olyan dolog, ami a bizonyítandó tény bizonyítására alkalmas.
Pl. elkövetés eszköze
Pl. elkövetés tárgya
Pl. elkövetés eredménye
A bíróság határozattal foglalja le.
Okirat gyűjti össze, és ezek közül az válik bizonyítékká, amit a bíróság a döntésénél felhasznál
Minden olyan irat, amelyet az arra jogosított állít ki valamilyen tényt, körülményt igazol, és hiteles.
Valódiság vélelme (megdönthető)
Gyanúsítotti vallomás gyűjti össze, és ezek közül az válik bizonyítékká, amit a bíróság a döntésénél felhasznál
Önmagában nem elegendő az ügy érdemi elbírálásához.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


2. § (1) * A társadalombiztosítási nyugdíj fedezetére, a társadalombiztosítás ellátásaira jogosultakról, valamint ezen ellátások fedezetéről szóló 2019. évi CXXII. törvény (a továbbiakban: Tbj.) rendelkezései szerint járulékot kell fizetni.
(5) * Ha a biztosított a társadalombiztosítási nyugdíjrendszerben, valamint a magánnyugdíjrendszerben is részt vesz, és ennek megfelelően a magánnyugdíjrendszerben tagdíjat fizetett, illetőleg azt a foglalkoztató a keresetéből, a jövedelméből levonta, majd ennek összegét a társadalombiztosítási nyugdíjrendszer számára a biztosított döntése alapján átutalták, akkor nyugellátását úgy kell megállapítani, mintha biztosítási idejének teljes tartama alatt kizárólag nyugdíjjárulék fizetésére lett volna kötelezett.
c) * nyugdíjjárulék: a 2020. július 1-jét megelőzően elért keresetek, jövedelmek tekintetében a nyugdíjjárulék, a 2020. július 1-jétől elért, társadalombiztosítási járulékköteles keresetek, jövedelmek tekintetében a társadalombiztosítási járulék, a Tbj. szerint nyugdíjjárulék-köteles keresetek, jövedelmek tekintetében a nyugdíjjárulék;
a) * a biztosítottnak minősülő személyekre és a foglalkoztatókra, továbbá
b) * 1997. január 1-jétől a biztosítással járó jogviszonyból vagy jogviszonyokból származó, nyugdíjjárulék-alapot képező keresetet, jövedelmet és 1997. évben a keresettel, jövedelemmel azonos időre járó baleseti járadékot,
f) * a 2020. június 30-áig terjedő időszakra a vendéglátó üzlet felszolgálójaként a fogyasztótól közvetlenül kapott borravaló 81%-át,
i) * a Tbj. 41. § (2) bekezdésében meghatározott mezőgazdasági őstermelő esetében az éves bevételének 6 százalékát,
(3a) * A saját jogú nyugellátás mellett folytatott keresőtevékenységgel szerzett kereset, jövedelem összege az öregségi nyugdíj alapját képező havi átlagkereset kiszámítása során nem vehető figyelembe.
a) * a kifizetés időpontjában hatályos jogszabályokban meghatározott járulékmértékek figyelembevételével számított természetbeni és pénzbeli egészségbiztosítási járulék, nyugdíjjárulék, magánnyugdíj-pénztári tagdíj, munkavállalói járulék, vállalkozói járulék, valamint egészségbiztosítási és munkaerő-piaci járulék összegével, továbbá
37. § (1) * A biztosítottnak minősülő személy biztosítással járó jogviszonyának 1997. december 31. napját követő időtartama szolgálati időnek számít, ha erre az időszakra az előírt nyugdíjjárulékot a biztosítottól levonták, illetve a 38. § (2) bekezdésének a)-c) pontjában említett személyek esetében megfizették.
(2) * A biztosítottnak minősülő mezőgazdasági őstermelő biztosítási ideje szolgálati időnek számít, ha erre az időszakra nyugdíjjárulékot fizetett, illetőleg az előírt nyugdíjjárulékot megfizette.
a) * a nyugellátás szerzése céljából megállapodást kötött személy esetében azt az időszakot, amelyre az előírt nyugdíjjárulékot megfizették,
39. § (1) * Ha a biztosítottnak a Tbj. 6. § (1) bekezdés a)-b), f) pontja és a (2) bekezdése szerinti biztosítási kötelezettséggel járó jogviszonya keretében - ide nem értve a munka törvénykönyvéről szóló 2012. évi I. törvény (a továbbiakban: Mt.) értelmében teljes munkaidőben, illetőleg az adott munkakörre irányadó, jogszabályban meghatározott munkaidőben, valamint a szakképzési munkaszerződés keretében foglalkoztatottakat - elért nyugdíjjárulék-alapot képező keresete, jövedelme a külön jogszabályban meghatározott minimálbérnél kevesebb, akkor a 20. §-ának alkalmazása során - az 1996. december 31-ét követő időszak tekintetében - a biztosítási időnek csak az arányos időtartama vehető szolgálati időként figyelembe. Ebben az esetben a szolgálati idő és a biztosítási idő aránya azonos a nyugdíjjárulék alapját képező kereset, jövedelem és a mindenkori érvényes minimálbér arányával.
(2) * Az (1) bekezdés rendelkezéseit a Tbj. 41. § (2) bekezdése szerinti mezőgazdasági őstermelő 2007. december 31-ét követően szerzett biztosítási idejének, valamint a főállású kisadózó biztosítási idejének szolgálati időként történő figyelembevétele során is alkalmazni kell.
40. § * Szolgálati időként kell figyelembe venni azt az időt is, amely a Tbj. 6. § (1) bekezdés a) pontja szerinti jogviszony jogellenes megszűnésétől annak helyreállításáig, vagy az utóbbi mellőzése esetén a jogviszony jogellenes megszüntetésének jogerős megállapításáig telt el.
(3) * A saját jogú nyugellátás mellett folytatott keresőtevékenység időtartama szolgálati időként nem vehető figyelembe.
(3) * A kereseti, jövedelmi adatokat a nyugdíjbiztosítás nyilvántartása alapján kell számításba venni. A nyugdíjbiztosítási nyilvántartásban nem szereplő keresetre, jövedelemre vonatkozó adatokat a foglalkoztatónak vagy jogutódjának az egykorú munkaügyi, bérszámfejtési, könyvelési nyilvántartásai alapján kiállított írásbeli igazolásával, ennek hiányában más egykorú okirattal - így különösen a Tbj. 75. § (2) bekezdése vagy 77. § (5) bekezdése szerinti foglalkoztatói igazolással, a személyi jövedelemadó megállapításához a foglalkoztató által kiadott igazolással, a kereset, jövedelem kifizetését, elszámolását igazoló bizonylattal, munkakönyvvel, személyijövedelemadó-bevallással - lehet igazolni.
(3) * Az újbóli folyósítás során a jogosultat az (1) bekezdés szerinti ellátás szüneteltetést megelőző összegének az időközi nyugdíjemelések mértékével megemelt összege illeti meg.
83/B. § *
i) * a honvédelemért felelős miniszter által vezetett minisztérium központi pénzügyi szerve tervezési és érdekvédelmi feladatok, valamint statisztikai célú adatfeldolgozás érdekében a Magyar Honvédség szociális gondoskodási körébe tartozók, valamint a volt honvédelmi alkalmazottak árvái esetében a (2) bekezdés a), c), valamint a g)-h) pont,
(4) * A bíróság, az ügyészség, a bűnüldözés és a büntetés-végrehajtás szervei, valamint a nemzetbiztonsági szolgálatok a rájuk vonatkozó törvényekben meghatározott célból és feltételek teljesülése esetén a nyilvántartásba felvett adatok teljes körének igénylésére jogosultak.
b) * a 2012. december 31-étől 2020. június 30-áig terjedő időszakra a biztosított után bevallott nyugdíjjárulék összegére, a 2020. július 1-jétől kezdődő időszakra a biztosított után bevallott társadalombiztosítási járuléknak a Nyugdíjbiztosítási Alapot nyugdíjjárulékként megillető összegére vonatkozó, az állami adóhatóságtól átvett adatokat,
c) * a megállapodás alapján fizetett nyugdíjjárulék összegét, és a megállapodással érintett időtartamot, valamint
e) * azok a szolgálati időnek minősülő időszakok, amelyek után nem történt járulékfizetés.
(3) * Nem kell egyeztetési eljárást lefolytatni, ha a mezőgazdasági őstermelő a biztosítás fennállásának vizsgálatához kéri a hatósági bizonyítvány kiállítását.
(9) * A nyugdíj-biztosítási szolgáltatásra irányuló megállapodást kötő igazgatási szerv adatszolgáltatási kötelezettsége nem tartozik az Art. hatálya alá.
99/A. § * (1) * A Tbj. szerinti nyilvántartásra kötelezett a biztosított, volt biztosított biztosítási jogviszonyával összefüggő, a szolgálati időről vagy a nyugellátás megállapítása során figyelembevételre kerülő keresetről, jövedelemről adatot tartalmazó munkaügyi iratokat a biztosítottra, volt biztosítottra irányadó öregségi nyugdíjkorhatár betöltését követő öt évig köteles megőrizni.
b) a külföldön élők nyugellátásának folyósítását, *
102/A. § * (1) * A saját jogú nyugellátás mellett 2020. július 1-jét megelőzően folytatott, nyugdíjjárulék-köteles keresettel, jövedelemmel járó keresőtevékenységre a 2020. június 30-án hatályos
a) 22/A. § (1), (2), (4) és (5) bekezdését, valamint
b) 102/A. § (2)-(5) bekezdését
(2) * A 2019. évi keresőtevékenységgel szerzett nyugdíjnövelést a nyugdíjbiztosítási igazgatási szerv
a) 2020. szeptember 30-áig hivatalból állapítja meg, ha kizárólag a társadalombiztosítás ellátásaira és a magánnyugdíjra jogosultakról, valamint e szolgáltatások fedezetéről szóló 1997. évi LXXX. törvény 5. § (1) bekezdés a) pontja szerinti jogviszonyból származó keresetet, jövedelmet kell figyelembe venni,
b) 2020. október 31-éig hivatalból állapítja meg az a) pontban nem említett esetben,
kivéve, ha a nyugdíjnövelésre jogosult személy a nyugdíjnövelés megállapítása előtt elhunyt.
(3) * A 2020. január-június hónapjaiban végzett keresőtevékenységgel szerzett nyugdíjnövelést a nyugdíjbiztosítási igazgatási szerv
a) 2021. szeptember 30-áig hivatalból állapítja meg, ha kizárólag a társadalombiztosítás ellátásaira és a magánnyugdíjra jogosultakról, valamint e szolgáltatások fedezetéről szóló 1997. évi LXXX. törvény 5. § (1) bekezdés a) pontja szerinti jogviszonyból származó keresetet, jövedelmet kell figyelembe venni,
b) 2021. október 31-éig hivatalból állapítja meg az a) pontban nem említett esetben,
(4) * A szüneteltetett öregségi nyugdíj újbóli folyósítása során a jogosultat - a 83/A. § (3) bekezdésében foglaltakon túl, a növelés időpontjának figyelembevételével - a megállapított nyugdíjnövelés is megilleti.
Módosította: 2019. évi CXXII. törvény 134. § 1.
Módosította: 2011. évi CXCI. törvény 103. § c), 2019. évi CXXII. törvény 135. § 1.
Megállapította: 2019. évi CXXII. törvény 127. §. Hatályos: 2020. VII. 1-től. Módosította: 2020. évi LXXVI. törvény 32. § 1.
Módosította: 2006. évi CIX. törvény 80. § (1) k), 2019. évi CXXII. törvény 135. § 2.
Módosította: 2012. évi CCVIII. törvény 14. § a), 2019. évi CXXII. törvény 134. § 2.
Megállapította: 2019. évi CXXII. törvény 128. § (1). Hatályos: 2020. VII. 1-től.
Beiktatta: 2006. évi LXI. törvény 162. §. Módosította: 2019. évi CXXII. törvény 134. § 3.
Beiktatta: 2019. évi CXXII. törvény 128. § (2). Hatályos: 2020. VII. 1-től.
Módosította: 2019. évi CXXII. törvény 135. § 3.
Hatályon kívül helyezte: 2019. évi CXXII. törvény 135. § 4. Hatálytalan: 2020. VII. 1-től.
Módosította: 2009. évi CXVI. törvény 103. §, 2019. évi CXXII. törvény 134. § 4.
Megállapította: 2011. évi CLVI. törvény 224. §. Módosította: 2019. évi CXXII. törvény 134. § 5.
Módosította: 2019. évi CXXII. törvény 135. § 5.
Megállapította: 2003. évi CXVI. törvény 97. § (3). Számozását módosította: 2007. évi CLVI. törvény 7. §. Módosította: 2008. évi LXXXII. törvény 31. § (10), 2011. évi CXCI. törvény 102. § d), 2012. évi LXXXVI. törvény 45. § a), 2012. évi CXII. törvény 32. § (3) d), 2019. évi CXII. törvény 29. § 1., 2019. évi CXXII. törvény 134. § 6., 2020. évi LXXVI. törvény 32. § 2.
Beiktatta: 2007. évi CLVI. törvény 7. §. Módosította: 2012. évi LXXVI. törvény 42. § 1., 2012. évi CCVIII. törvény 14. § b), 2019. évi CXXII. törvény 134. § 7.
Megállapította: 2016. évi LXIV. törvény 33. § (1). Módosította: 2018. évi CXV. törvény 28. § a), 2019. évi CXXII. törvény 134. § 8.
Beiktatta: 2019. évi CXXII. törvény 129. §. Hatályos: 2020. VII. 1-től.
Megállapította: 2017. évi L. törvény 135. § (1). Módosította: 2019. évi CXXII. törvény 134. § 9.
2012-ben 4,2%-os, 2013-ban 5,2%-os, 2014-ben 2,4%-os, 2015-ben 1,8%-os, 2016-ban 1,6%-os, 2017-ben 0,9%-os, 2018-ban 3,0 %-os, 2019-ben 2,7 %-os, 2020-ban 2,8 %-os fogyasztói árnövekedést kell figyelembe venni. Lásd: 2011. évi CLXXXVIII. törvény 55. § (2), 2012. évi CCIV. törvény 51. §, 2013. évi CCXXX. törvény 53. §, 2014. évi C. törvény 57. §, 2015. évi C. törvény 55. §, 2016. évi XC. törvény 57. §, 2017. évi C. törvény 57. §, 2018. évi L. törvény 58. §, 2019. évi LXXI. tövény 56. §, 2020. évi XC. törvény 59. §.
Hatályon kívül helyezte: 2020. évi XXX. törvény 11. §. Hatálytalan: 2020. VII. 1-től.
Megállapította: 2019. évi CXXII. törvény 130. §. Hatályos: 2020. VII. 1-től.
Hatályon kívül helyezte: 2019. évi CXXII. törvény 135. § 6. Hatálytalan: 2020. VII. 1-től.
Beiktatta: 2018. évi CX. törvény 2. §. Módosította: 2020. évi XLVII. törvény 3. §.
Megállapította: 2019. évi CXXII. törvény 131. §. Hatályos: 2020. VII. 1-től.
Megállapította: 2019. évi CXXII. törvény 132. §. Hatályos: 2020. VII. 1-től.
Módosította: 2019. évi CXXII. törvény 135. § 7.
Módosította: 2019. évi CXXII. törvény 134. § 10.
Beiktatta: 2016. évi CLXVII. törvény 18. §. Módosította: 2017. évi L. törvény 136. § 16., 2019. évi CXXII. törvény 134. § 11., 2020. évi LXXVI. törvény 33. §.
Módosította: 2019. évi CXXII. törvény 135. § 8.
Módosította: 2019. évi CXXII. törvény 135. § 9.
Lásd: 284/2020. (VI. 17.) Korm. rendelet 8. §.
Lásd: 21/2011. (III. 2.) Korm. rendelet, 284/2020. (VI. 17.) Korm. rendelet 8. §.
Megállapította: 2019. évi CXXII. törvény 133. §. Hatályos: 2020. VII. 1-től.
Hatályon kívül helyezte: 2019. évi CXXII. törvény 135. § 10. Hatálytalan: 2020. VII. 1-től.


text:
Egyezmény az emberi jogok és alapvetô szabadságok védelmérôl. és kiegészítô jegyzõkönyvei - PDF
Download "Egyezmény az emberi jogok és alapvetô szabadságok védelmérôl. és kiegészítô jegyzõkönyvei"
1 Egyezmény az emberi jogok és alapvetô szabadságok védelmérôl és kiegészítô jegyzõkönyvei 1
2 Official version: Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms as amended by Protocol No. 11 / Convention de sauvegarde des droits de l homme et des libertés fondamentales telle qu amendée par le Protocole n 11 (European Treaty Series, Nos 5, 9, 46, 114, 117, 155 / Série des traités européens, n 5, 9, 46, 114, 117, 155) Strasbourg, Council of Europe Protocol No 12. to the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms / Protocole n 12 à la Convention de sauvegarde des droits de l homme et des libertés fondamentales (European Treaty Series, No 177. / Série des traités européens, n 177) (bilingual edition, English and French) Strasbourg, Council of Europe, November 2000 ISBN Protocol No 13. to the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms concerning the abolition of the death penalty in all circumstances / Protocole n 13 à la Convention de sauvegarde des droits de l homme et des libertés fondamentales, relatif à l abolition de la peine de mort en toutes circonstances (European Treaty Series, No 187. / Série des traités européens, n 187) (bilingual edition, English and French) Strasbourg, Council of Europe, 2002 ISBN Protocol No 14. to the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, amending the control system of the Convention / Protocole n 14 à la Convention de sauvegarde des droits de l homme et des libertés fondamentales, amendant le système de contrôle de la Convention (Council of Europe Treaty Series, No 194. / Série des traités du Conseil de l Europe, n 194) (bilingual edition, English and French) Strasbourg, Council of Europe, July 2004 ISBN A jelen kiadvány az Egyezménynek a 11. jegyzõkönyv szerinti egységes szerkezetbe foglalt szövege; a Magyar Közlöny 1998/90. számában kihirdetett hiteles magyar nyelvû fordítás. A 12. jegyzõkönyv szövege nyersfordítás. A 13. jegyzõköny szövege a Magyar Közlöny 2004/25. számában kihirdetett hivatalos magyar nyelvû fordítás. A 14. jegyzõkönyv szövege a Magyar Közlöny 2005/152. számában kihirdetett hivatalos magyar nyelvû fordítás. Harmadik, bõvített, javított kiadás Kiadja az Európa Tanács Információs és Dokumentációs Központ 1055 Budapest, Kossuth tér 1-3. Felelõs kiadó: Pappné Farkas Klára igazgató Nyomdai elõállítás: Porszinter Kft. Példányszám: 1000
3 MEGJEGYZÉS Az Egyezmény szövegét módosították az szeptember 21-én hatályba lépett 3. számú, az december 20-án hatályba lépett 5. számú és az január 1-jén hatályba lépett 8. számú kiegészítô jegyzôkönyvek rendelkezései, és tartalmazta a 2. számú jegyzôkönyv szövegét is, amely 5. Cikk 3. bekezdése értelmében szeptember 21. napján történt hatályba lépésével az Egyezmény szerves részévé vált. A 11. jegyzôkönyv november 1-jei hatályba lépésével felváltja az ezen jegyzôkönyvek által módosított vagy beillesztett összes rendelkezést. Ettôl az idôponttól kezdve az október 1-jén hatályba lépett 9. számú jegyzôkönyv hatályát veszti. 3
5 EGYEZMÉNY AZ EMBERI JOGOK ÉS ALAPVETÔ SZABADSÁGOK VÉDELMÉRÔL Az aláíró Kormányok, az Európa Tanács Tagjai, figyelembe véve az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatát, amelyet az Egyesült Nemzetek Közgyûlése december 10-én meghirdetett, figyelembe véve, hogy ez a Nyilatkozat a benne lefektetett jogok általános és hatékony elismerésének és megtartásának biztosítását célozza, figyelembe véve, hogy az Európa Tanács célja a tagjai közötti szorosabb egység megvalósítása, és hogy e cél elérésének egyik módszere az emberi jogok és alapvetô szabadságok megóvása és további fejlesztése, újra megerôsítve mélységes hitüket azokban az alapvetô szabadságokban, amelyek az igazság és a béke alapjai a világon, és amelyek fenntartásának legjobb eszköze egyrészt a hatékony politikai demokrácia, másrészt azoknak az emberi jogoknak a közös felfogása és tiszteletben tartása, melyeken ezek a szabadságok alapulnak, abban az elhatározásban, hogy mint az európai országok hasonló felfogású Kormányai, melyek a politikai hagyományok, eszmények, a szabadság és a jog uralma közös örökségével rendelkeznek megteszik az elsô 5
6 lépéseket egyes, az Egyetemes Nyilatkozatban foglalt jogok közös biztosítására, az alábbiakban állapodtak meg: 1. Cikk Kötelezettség az emberi jogok tiszteletben tartására A Magas Szerzôdô Felek biztosítják a joghatóságuk alatt álló minden személy számára a jelen Egyezmény I. fejezetében meghatározott jogokat és szabadságokat. I. Fejezet JOGOK ÉS SZABADSÁGOK 2. Cikk Élethez való jog 1. A törvény védi mindenkinek az élethez való jogát. Senkit nem lehet életétôl szándékosan megfosztani, kivéve, ha ez halálbüntetést kiszabó bírói ítélet végrehajtása útján történik, amennyiben a törvény a bûncselekményre ezt a büntetést állapította meg. 2. Az élettôl való megfosztást nem lehet e cikk megsértéseként elkövetettnek tekinteni akkor, ha az a 6
7 feltétlenül szükségesnél nem nagyobb erôszak alkalmazásából ered: a) személyek jogtalan erôszakkal szembeni védelme érdekében; b) törvényes letartóztatás foganatosítása vagy a törvényesen fogva tartott személy szökésének megakadályozása érdekében; c) zavargás vagy felkelés elfojtása céljából törvényesen tett intézkedés esetén. 3. Cikk Kínzás tilalma Senkit sem lehet kínzásnak, vagy embertelen, megalázó bánásmódnak, vagy büntetésnek alávetni. 4. Cikk Rabszolgaság és kényszermunka tilalma 1. Senkit sem lehet rabszolgaságban vagy szolgaságban tartani. 2. Senkit sem lehet kényszer- vagy kötelezô munkára igénybe venni. 3. E cikk szempontjából a kényszer- vagy kötelezô munka kifejezés nem foglalja magában: 7
8 a) azt a munkát, amelyet az Egyezmény 5. Cikke rendelkezéseinek megfelelôen eszközölt letartóztatás folyamán, vagy az ilyen letartóztatás alól történt feltételes szabadlábra helyezés idején általában megkövetelnek; b) a katonai jellegû szolgálatot, illetôleg a katonai szolgálatot lelkiismereti okokból megtagadó személyek esetében olyan országokban, amelyekben ezt elismerik, a kötelezô katonai szolgálat helyett megkívánt szolgálatot; c) a közösség létét vagy jólétét fenyegetô szükségállapot vagy természeti csapás esetén elôírt szolgálatot; d) a rendes állampolgári kötelezettségek körébe tartozó munkát vagy szolgálatot. 5. Cikk Szabadsághoz és biztonsághoz való jog 1. Mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra. Szabadságától senkit sem lehet megfosztani, kivéve az alábbi esetekben és a törvényben meghatározott eljárás útján: a) törvényes ôrizetben tartás az illetékes bíróság által történt elítélést követôen; 8
9 b) olyan személy törvényes letartóztatása vagy ôrizetbe vétele, aki nem tesz eleget a bíróság törvényes rendelkezésének, illetôleg a törvény által megállapított kötelezettség teljesítésének biztosítása céljából történô letartóztatás vagy ôrizetbe vétel; c) törvényes letartóztatás vagy ôrizetbe vétel abból a célból, hogy e bûncselekmény elkövetése alapos gyanúja miatt az illetékes hatóság elé állítsák, vagy amikor ésszerû oknál fogva szükséges, hogy megakadályozzák bûncselekmény elkövetésében vagy annak elkövetése után a szökésben; d) a kiskorú ôrizetbe vétele törvényes rendelkezés alapján nevelési felügyelet céljából vagy törvényes ôrizetben tartása az illetékes hatóság elé állítás céljából; e) törvényes ôrizetbe vétel fertôzô betegségek terjedésének megakadályozása céljából, valamint elmebetegek, alkoholisták, kábítószer-élvezôk vagy csavargók ôrizetbe vétele; f) törvényes letartóztatás vagy ôrizetbe vétel az országba való jogtalan belépés megakadályozása céljából vagy olyan személy törvényes letartóztatása vagy ôrizetbe vétele, aki ellen intézkedés van folyamatban kiutasítása vagy kiadatása céljából. 9
10 2. Minden letartóztatott személyt haladéktalanul az általa értett nyelven tájékoztatni kell letartóztatása okairól és az ellene felhozott vádról. 3. E Cikk 1. c) bekezdésének rendelkezésével összhangban letartóztatott vagy ôrizetbe vett minden személyt haladéktalanul bíró vagy a törvény által bírói hatáskörrel felruházott más tisztségviselô elé kell állítani, és a letartóztatott vagy ôrizetbe vett személynek joga van arra, hogy ésszerû idôhatáron belül tárgyalást tartsanak ügyében vagy a tárgyalásig szabadlábra helyezzék. A szabadlábra helyezés olyan feltételekhez köthetô, melyek biztosítják a tárgyaláson való megjelenést. 4. Szabadságától letartóztatás vagy ôrizetbe vétel folytán megfosztott minden személynek joga van olyan eljáráshoz, melynek során ôrizetbe vételének törvényességérôl a bíróság rövid határidôn belül dönt, és törvényellenes ôrizetbe vétele esetén szabadlábra helyezését rendeli el. 5. Mindenkinek, aki e cikk rendelkezéseinek megsértésével végrehajtott letartóztatás vagy ôrizetbe vétel áldozata, joga van kártalanításra. 10
11 6. Cikk Tisztességes tárgyaláshoz való jog 1. Mindenkinek joga van arra, hogy ügyét a törvény által létrehozott független és pártatlan bíróság tisztességesen, nyilvánosan és ésszerû idôn belül tárgyalja, és hozzon határozatot polgári jogi jogai és kötelezettségei tárgyában, illetôleg az ellene felhozott büntetôjogi vádak megalapozottságát illetôen. Az ítéletet nyilvánosan kell kihirdetni, a tárgyalóterembe történô belépést azonban meg lehet tiltani a sajtónak és a közönségnek a tárgyalás teljes idôtartamára vagy egy részére annyiban, amennyiben egy demokratikus társadalomban ez az erkölcsök, a közrend, illetôleg a nemzetbiztonság érdekében szükséges, ha e korlátozás kiskorúak érdekei vagy az eljárásban részt vevô felek magánéletének védelme szempontjából szükséges, illetôleg annyiban, amennyiben ezt a bíróság feltétlenül szükségesnek tartja, mert úgy ítéli meg, hogy az adott ügyben olyan különleges körülmények állnak fenn, melyek folytán a nyilvánosság az igazságszolgáltatás érdekeit veszélyeztetné. 2. Minden bûncselekménnyel gyanúsított személyt mindaddig ártatlannak kell vélelmezni, amíg bûnösségét a törvénynek megfelelôen meg nem állapították. 11
12 3. Minden bûncselekménnyel gyanúsított személynek joga van legalább arra, hogy a) a legrövidebb idôn belül tájékoztassák olyan nyelven, amelyet megért, és a legrészletesebb módon az ellene felhozott vád természetérôl és indokairól; b) rendelkezzék a védekezésének elôkészítéséhez szükséges idôvel és eszközökkel; c) személyesen vagy az általa választott védô segítségével védekezhessék, és ha nem állanak rendelkezésére eszközök védô díjazására, amennyiben az igazságszolgáltatás érdekei ezt követelik meg, hivatalból és ingyenesen rendeljenek ki számára ügyvédet; d) kérdéseket intézzen vagy intéztessen a vád tanúihoz, és kieszközölhesse a mentô tanúk megidézését és kihallgatását ugyanolyan feltételek mellett, mint ahogy a vád tanúit megidézik, illetve kihallgatják; e) ingyenes tolmács álljon rendelkezésére, ha nem érti vagy nem beszéli a tárgyaláson használt nyelvet. 12
13 7. Cikk Büntetés kiszabásának tilalma törvényi rendelkezés nélkül 1. Senkit sem szabad elítélni olyan cselekményért vagy mulasztásért, amely elkövetése idején a hazai vagy nemzetközi jog alapján nem volt bûncselekmény. Ugyancsak nem lehet a bûncselekmény elkövetése idején alkalmazható büntetésnél súlyosabb büntetést kiszabni. 2. Ez a Cikk nem zárja ki valamely személy bíróság elé állítását és megbüntetését olyan cselekmény vagy mulasztás miatt, amely elkövetése idején a civilizált nemzetek által elismert általános jogelvek szerint bûncselekmény volt. 8. Cikk Magán- és családi élet tiszteletben tartásához való jog 1. Mindenkinek joga van arra, hogy magán- és családi életét, lakását és levelezését tiszteletben tartsák. 2. E jog gyakorlásába hatóság csak a törvényben meghatározott, olyan esetekben avatkozhat be, amikor az egy demokratikus társadalomban a nemzetbiztonság, a közbiztonság vagy az ország gazdasági jóléte érdekében, zavargás vagy bûncselekmény megelôzése, a közegészség vagy az erkölcsök védel- 13
14 me, avagy mások jogainak és szabadságainak védelme érdekében szükséges. 9. Cikk Gondolat-, lelkiismeret- és vallásszabadság 1. Mindenkinek joga van a gondolat-, a lelkiismeretés vallásszabadsághoz; ez a jog magában foglalja a vallás vagy meggyôzôdés megváltoztatásának szabadságát, valamint a vallásnak vagy meggyôzôdésnek mind egyénileg, mind együttesen, mind a nyilvánosság elôtt, mind a magánéletben istentisztelet, oktatás és szertartások végzése útján való kifejezésre juttatásának jogát. 2. A vallás vagy meggyôzôdés kifejezésre juttatásának szabadságát csak a törvényben meghatározott, olyan korlátozásoknak lehet alávetni, amelyek egy demokratikus társadalomban a közbiztonság, a közrend, közegészség vagy az erkölcsök, illetôleg mások jogainak és szabadságainak védelme érdekében szükségesek. 10. Cikk Véleménynyilvánítás szabadsága 1. Mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához. Ez a jog magában foglalja a vélemény- 14
15 alkotás szabadságát és az információk, eszmék megismerésének és közlésének szabadságát országhatárokra tekintet nélkül és anélkül, hogy ebbe hatósági szerv beavatkozhasson. Ez a cikk nem akadályozza, hogy az államok a rádió, televízió vagy mozgókép vállalatok mûködését engedélyezéshez kössék. 2. E kötelezettségekkel és felelôsséggel együttjáró szabadságok gyakorlása a törvényben meghatározott, olyan alakszerûségeknek, feltételeknek, korlátozásoknak vagy szankcióknak vethetô alá, amelyek szükséges intézkedéseknek minôsülnek egy demokratikus társadalomban a nemzetbiztonság, a területi sértetlenség, a közbiztonság, a zavargás vagy bûnözés megelôzése, a közegészség vagy az erkölcsök védelme, mások jó hírneve vagy jogai védelme, a bizalmas értesülés közlésének megakadályozása vagy a bíróságok tekintélyének és pártatlanságának fenntartása céljából. 11. Cikk Gyülekezés és egyesülés szabadsága 1. Mindenkinek joga van a békés célú gyülekezés szabadságához és a másokkal való egyesülés szabadságához, beleértve érdekei védelmében a szakszervezetek alapítását és az azokhoz való csatlakozásnak a jogát. 15
16 2. E jogok gyakorlását csak a törvényben meghatározott, olyan korlátozásoknak lehet alávetni, amelyek egy demokratikus társadalomban a nemzetbiztonság vagy közbiztonság, a zavargás vagy bûnözés megakadályozása, a közegészség, az erkölcsök, illetôleg mások jogai és szabadságai védelme érdekében szükségesek. Ez a Cikk nem tiltja, hogy e jogoknak a fegyveres erôk, a rendôrség vagy az államigazgatás tagjai által történô gyakorlását a törvény korlátozza. 12. Cikk Házasságkötéshez való jog A házasságkötési korhatárt elért férfiaknak és nôknek joguk van a házasságkötésre és a családalapításra, az e jog gyakorlását szabályozó hazai törvények szerint. 13. Cikk Hatékony jogorvoslathoz való jog Bárkinek, akinek a jelen Egyezményben meghatározott jogait és szabadságait megsértették, joga van ahhoz, hogy a hazai hatóság elôtt a jogsérelem hatékony orvoslását kérje az esetben is, ha e jogokat hivatalos minôségben eljáró személyek sértették meg. 16
17 14. Cikk Megkülönböztetés tilalma A jelen Egyezményben meghatározott jogok és szabadságok élvezetét minden megkülönböztetés, például nem, faj, szín, nyelv, vallás, politikai vagy egyéb vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, nemzeti kisebbséghez tartozás, vagyoni helyzet, születés szerinti vagy egyéb helyzet alapján történô megkülönböztetés nélkül kell biztosítani. 15. Cikk Az Egyezmény hatályának felfüggesztése szükséghelyzet esetén 1. Háború vagy a nemzet létét fenyegetô más rendkívüli állapot esetén bármely Magas Szerzôdô Fél a jelen Egyezményben meghatározott kötelezettségeitôl eltérô intézkedéseket tehet a helyzet szükségessége által feltétlenül megkívánt mértékben, feltéve, hogy az ilyen intézkedések nem ellentétesek egyéb nemzetközi jogi kötelezettségeivel. 2. E rendelkezés alapján nem lehet eltérni a 2. Cikk rendelkezéseitôl, kivéve a jogszerû háborús cselekmények következtében okozott haláleseteket, vagy a 3. Cikk, 4. Cikk (1. bekezdés), valamint a 7. Cikk rendelkezéseitôl. 17
18 3. Az eltérés jogával élô Magas Szerzôdô Fél az Európa Tanács Fôtitkárának teljes körû tájékoztatást ad az általa tett intézkedésekrôl és azok okairól. Ugyancsak tájékoztatja az Európa Tanács Fôtitkárát, amikor az ilyen intézkedések hatályukat vesztették és az Egyezmény rendelkezéseit ismét teljes mértékben végrehajtják. 16. Cikk Külföldiek politikai tevékenységének korlátozása A 10., 11. és 14. Cikkek rendelkezéseit nem lehet úgy tekinteni, mint amelyek akadályoznák a Magas Szerzôdô Feleket, hogy a külföldiek politikai tevékenységét korlátozásnak vessék alá. 17. Cikk Joggal való visszaélés tilalma Az Egyezmény egyetlen rendelkezését sem lehet úgy értelmezni, hogy az bármely állam, csoport vagy személy számára jogot biztosítana olyan tevékenység folytatására vagy olyan cselekedet végrehajtására, amely az Egyezményben foglalt jogok és szabadságok megsértésére vagy pedig az Egyezményben meghatározottnál nagyobb mértékû korlátozására irányul. 18
19 18. Cikk Jogkorlátozás alkalmazásának megszorítása A jelen Egyezményben említett jogok és szabadságok korlátozásait nem lehet más célra alkalmazni, mint amelyre elô vannak írva. II. Fejezet EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGA 19. Cikk A Bíróság felállítása A Magas Szerzôdô Felek által az Egyezményben és az ahhoz kapcsolódó jegyzôkönyvekben vállalt kötelezettségek tiszteletben tartásának biztosítása céljából az Emberi Jogok Európai Bírósága (a továbbiakban: Bíróság) létesül. A Bíróság állandó jelleggel mûködik. 20. Cikk A bírák száma A Bíróság ugyanannyi bíróból áll, mint amennyi a Magas Szerzôdô Felek száma. 19
20 21. Cikk A hivatalviselés feltételei 1. A bíráknak a legmagasabb erkölcsiséggel kell rendelkezniük és vagy magas bírói hivatal betöltéséhez szükséges képesítéssel kell bírniuk, vagy elismert szakértelemmel bíró jogásznak kell lenniük. 2. A bírák egyéni minôségükben vesznek részt az ítélkezésben. 3. Hivatali idejük alatt a bírák nem vállalhatnak semmi olyan tevékenységet, amely összeférhetetlen a függetlenségükkel és pártatlanságukkal vagy egy teljes munkaidôt igénylô tisztség betöltésének követelményeivel; e rendelkezés alkalmazásával kapcsolatos kérdésekben a Bíróság dönt. 22. Cikk A bírák választása 1. A bírákat a Parlamenti Közgyûlés valamennyi Magas Szerzôdô Fél tekintetében szótöbbséggel, a Magas Szerzôdô Fél által állított három jelöltet tartalmazó jegyzékbôl választja. 2. Ugyanezt az eljárást kell követni a Bíróság kiegészítésére új Magas Szerzôdô Felek csatlakozása, valamint az esetenkénti üresedések betöltése alkalmával. 20
21 23. Cikk A hivatalviselés ideje 1. A bírákat hatéves idôszakra választják. A bírák újraválaszthatók. Mindamellett az elsô választáskor megválasztott bírák felének hivatalviselési ideje három év elteltével lejár. 2. Azokat a bírákat, akiknek hivatalviselési ideje a kezdeti három év elteltével lejár, az Európa Tanács Fôtitkára az elsô választást követôen haladéktalanul sorshúzással választja ki. 3. Avégbôl, hogy hacsak lehetséges, a bírák hivatalviselési idejét minden harmadik évben megújítsák, a Parlamenti Közgyûlés minden újabb választást megelôzôen határozhat úgy, hogy egy vagy több megválasztandó bíró hivatalviselési ideje eltér a hatévi idôszaktól, de az ekkor sem lehet kilenc évnél hosszabb és három évnél rövidebb. 4. Ha egyszerre több választásra is sor kerül és a Parlamenti Közgyûlés az elôzô bekezdést alkalmazza, a hivatalviselési idôk elosztása közvetlenül a választás után, az Európa Tanács Fôtitkára általi sorshúzással történik. 5. Az a bíró, akit egy hivatalviselési idejét le nem töltött bíró helyére választottak, tisztségét elôdje hivatali idejének hátralevô idôszakára viseli. 21
22 6. A bírák hivatalviselési ideje 70. életévük betöltésekor lejár. 7. A bírák utódjuk megválasztásáig viselik tisztségüket. Hivatali idejük lejárta után is eljárnak azonban a már folyamatban levô ügyeikben. 24. Cikk Elmozdítás Bírót csak a többi bíró arra vonatkozó kétharmados többséggel hozott határozatával lehet hivatalából elmozdítani, hogy többé már nem felel meg a tisztsége ellátásához megkívánt feltételeknek. 25. Cikk A Bíróság Hivatala és jogi titkárai A Bíróság Hivatallal rendelkezik, melynek mûködését és szervezetét a Bíróság eljárási szabályzatában kell megállapítani. A Bíróság munkáját jogi titkárok segítik. 22
23 26. Cikk A teljes ülés A Bíróság teljes ülése a) megválasztja az elnökét és egy vagy két alelnökét hároméves idôtartamra, akik újraválaszthatók; b) meghatározott idôtartamra Kamarákat állít fel; c) megválasztja a Bíróság Kamaráinak elnökeit, akik újraválaszthatók; d) elfogadja a Bíróság eljárási szabályzatát; és e) megválasztja a Hivatalvezetôt és egy vagy több helyettesét. 27. Cikk Tanácsok, Kamarák és a Nagykamara 1. Az eléje terjesztett ügyekben a Bíróság háromtagú bírói tanácsban, hét bíróból álló Kamarában vagy tizenhét bíróból álló Nagykamarában jár el. A Bíróság Kamarái meghatározott idôtartamra tanácsokat hoznak létre. 2. Hivatalból tagja a Kamarának és a Nagykamarának az érdekelt állam tekintetében választott bíró, illetve ilyen hiányában, vagy ha ez a bíró eljárásában akadályoztatva van, az ezen állam által választott személy, aki bírói minôségben jár el. 23
24 3. A Nagykamarában részt vesznek még: a Bíróság elnöke és alelnökei, a Kamarák elnökei és az eljárási szabályzatnak megfelelôen választott más bírák. A 43. Cikk alapján a Nagykamara elé utalt ügyben nem járhat el a Nagykamarában a határozatot hozó Kamara bírája, kivéve annak elnökét és az érdekelt állam tekintetében eljárt bírót. 28. Cikk Elfogadhatatlanná nyilvánítás a tanácsok részérõl A tanács egyhangú szavazással elfogadhatatlannak nyilváníthat vagy az ügylajstromból törölhet a 34. Cikk alapján benyújtott olyan egyéni kérelmet, amelyben ilyen határozat további vizsgálat nélkül meghozható. Ez a határozat végleges. 29. Cikk A Kamarák határozatai az elfogadhatóságról és az érdemrõl 1. Ha a 28. Cikk alapján nem hoztak határozatot, a Kamara hoz határozatot a 34. Cikk alapján benyújtott egyéni kérelmek elfogadhatósága és érdeme tekintetében. 24
25 2. Kamara hoz határozatot a 33. Cikk alapján benyújtott, államok közötti kérelmek elfogadhatóságáról és érdemérôl. 3. Az elfogadhatóság tekintetében külön határozatot hoznak, hacsak a Bíróság rendkívüli esetekben másképpen nem dönt. 30. Cikk Hatáskör átadása a Nagykamarának Amennyiben a Kamara elôtt folyamatban levô ügyben az Egyezmény vagy az ahhoz kapcsolódó jegyzôkönyvek értelmezése tekintetében lényeges kérdés merül fel, vagy valamely kérdésnek a Kamara általi megítélése a Bíróság által korábban hozott határozattal ellentétes lehet, a Kamara határozatának meghozatala elôtt bármikor hatáskörét a Nagykamarának adhatja át, feltéve, hogy a felek egyike sem ellenzi azt. A Nagykamara 31. Cikk A Nagykamara hatásköre a) határozatot hoz a 33. Cikk vagy a 34. Cikk alapján benyújtott kérelmek esetén, ha egy Kamara a 30. Cikk alapján hatáskörét átadta, vagy ha az ügyet a 43. Cikk alapján terjesztették elé; és 25
26 b) megvizsgálja a 47. Cikk alapján tanácsadó vélemény iránt benyújtott kérelmeket. 32. Cikk A Bíróság joghatósága 1. A Bíróság joghatósága az Egyezmény és az ahhoz csatlakozó jegyzôkönyvek értelmezésével és alkalmazásával kapcsolatos minden olyan ügyre kiterjed, amelyet a 33., a 34. vagy a 47. Cikknek megfelelôen elé terjesztettek. 2. Ha a Bíróság joghatósága vitatott, a kérdésben a Bíróság határoz. 33. Cikk Államok közötti ügyek Bármely Magas Szerzôdô Fél a Bíróság elé terjesztheti az Egyezmény és az ahhoz kapcsolódó jegyzôkönyvek rendelkezéseinek bármely más Magas Szerzôdô Fél részérôl történt állítólagos megsértését. 34. Cikk Egyéni kérelmek A Bíróság kérelmeket vehet át bármely természetes személytôl, nem-kormányzati szervezettôl vagy szemé- 26
27 lyek csoportjaitól, akik vagy amelyek azt állítják, hogy az Egyezményben vagy az ahhoz kapcsolódó jegyzôkönyvekben biztosított jogok valamely Magas Szerzôdô Fél részérôl történt megsértésének áldozatai. A Magas Szerzôdô Felek kötelezettséget vállalnak arra, hogy semmilyen módon nem akadályozzák e jog hatékony gyakorlását. 35. Cikk Az elfogadhatóság feltételei 1. Az ügyet csak akkor lehet a Bíróság elé terjeszteni, ha az összes hazai jogorvoslati lehetôséget már kimerítették a nemzetközi jog általánosan elismert szabályainak megfelelôen, éspedig attól az idôponttól számított hat hónapon belül, amikor a hazai végleges határozatot meghozták. 2. A Bíróság a 34. Cikk alapján elôterjesztett egyéni kérelemmel nem foglalkozik, ha az a) névtelen; vagy b) lényegileg azonos egy olyan üggyel, amelyet a Bíróság már megvizsgált, illetve amelyet már más nemzetközi vizsgálat vagy elintézési eljárás alá bocsátottak és az nem tartalmaz az ügyre vonatkozó új adatokat. 3. A Bíróság a 34. Cikk alapján elôterjesztett egyéni kérelmet elfogadhatatlannak nyilvánítja, amennyi- 27
28 ben úgy találja, hogy az az Egyezmény és az ahhoz kapcsolódó jegyzôkönyvek rendelkezéseivel összeegyeztethetetlen, nyilvánvalóan alaptalan vagy a kérelmezési joggal való visszaélésnek minôsül. 4. A Bíróság elutasít minden olyan kérelmet, amelyet e cikk alapján elfogadhatatlannak tart. Ezt az eljárás bármely szakaszában megteheti. 36. Cikk Harmadik fél beavatkozása 1. Annak a Magas Szerzôdô Félnek, amelynek a kérelmezô az állampolgára, a Kamara vagy a Nagykamara elôtti ügyekben jogában áll írásos véleményét benyújtani és a tárgyaláson részt venni. 2. A Bíróság elnöke az igazságszolgáltatás megfelelô mûködése érdekében az eljárásban félként részt nem vevô bármely más Magas Szerzôdô Felet vagy bármely érintett személyt, aki nem kérelmezô, felhívhat írásos vélemény benyújtására vagy a tárgyaláson való részvételre. 28
29 37. Cikk A kérelmek törlése 1. A Bíróság az eljárás bármely szakaszában határozhat úgy, hogy a kérelmet az ügylajstromból törli, ha a körülmények arra engednek következtetni, hogy a) a kérelmezô nem szándékozik kérelmét tovább fenntartani; vagy b) az ügy megoldódott; vagy c) a Bíróság által megállapított bármely más okból nem indokolt a kérelem vizsgálatát tovább folytatni. A Bíróság mindazonáltal folytatja a kérelem vizsgálatát, ha az Egyezményben vagy az ahhoz kapcsolódó jegyzôkönyvekben meghatározott emberi jogok tisztelete ezt megkívánja. 2. A Bíróság a kérelemnek az ügylajstromba való újbóli felvételérôl határozhat, ha úgy tekinti, hogy ezt a körülmények indokolttá teszik. 29
30 38. Cikk Az ügy vizsgálata és a békés rendezésre irányuló eljárás 1. Ha a Bíróság a kérelmet elfogadhatónak nyilvánítja, a) a felek képviselôivel együtt folytatja a kérelem vizsgálatát, illetve szükség esetén tényfeltárást végez, amelynek hatékony lefolytatása érdekében az érintett államok minden szükséges segítséget megadnak; b) az érdekelt felek rendelkezésére áll abból a célból, hogy az ügynek az Egyezményben és az ahhoz kapcsolódó jegyzôkönyvekben meghatározott emberi jogok tiszteletben tartása alapján történô békés rendezését biztosítsa. 2. Az 1. bekezdés b) pontja alapján folytatott eljárás bizalmas jellegû. 39. Cikk Békés rendezés elérése Békés rendezés elérése esetén a Bíróság a tények és az elért megoldás rövid ismertetésére szorítkozó határozattal törli az ügyet a lajstromából. 30
31 40. Cikk Nyilvános tárgyalások és iratok hozzáférhetõsége 1. A tárgyalások nyilvánosak, hacsak a Bíróság rendkívüli körülmények esetén másképpen nem határoz. 2. A hivatalvezetônél elhelyezett iratok a nyilvánosság számára hozzáférhetôek, hacsak a Bíróság elnöke másképpen nem határoz. 41. Cikk Igazságos elégtétel Ha a Bíróság az Egyezmény vagy az ahhoz kapcsolódó jegyzôkönyvek megsértését állapítja meg és az érdekelt Magas Szerzôdô Fél belsô joga csak részleges jóvátételt tesz lehetôvé, a Bíróság szükség esetén igazságos elégtételt ítél meg a sértett félnek. 42. Cikk Kamarák ítéletei A Kamarák ítéletei a 44. Cikk 2. bekezdés rendelkezéseinek megfelelôen válnak véglegessé. 31
32 43. Cikk Az ügynek a Nagykamara elé terjesztése 1. Kivételes esetekben a Kamara ítéletének meghozatalától számított három hónapon belül az ügyben részes bármely fél kérheti az ügynek a Nagykamara elé terjesztését. 2. A Nagykamara öt bíróból álló kollégiuma határozatával akkor fogadja el ezt a kérelmet, ha az ügy az Egyezmény vagy az ahhoz kapcsolódó jegyzôkönyvek értelmezését vagy alkalmazását érintô lényeges kérdést, vagy egy egyébként általános jelentôségû lényeges kérdést vet fel. 3. Ha a bírói kollégium elfogadja a kérelmet, a Nagykamara az ügyben ítélettel dönt. 44. Cikk Végleges ítéletek 1. A Nagykamara ítélete végleges. 2. A Kamara ítélete véglegessé válik, a) ha a felek közlik, hogy nem kérik az ügynek a Nagykamara elé terjesztését; vagy b) az ítélet meghozatalát követô három hónap elteltével, amennyiben az ügynek a Nagykamara elé terjesztését nem kérték; vagy 32
33 c) ha a Nagykamara kollégiuma elutasítja a 43. Cikk szerint elôterjesztett kérelmet. 3. A végleges határozatot közzé kell tenni. 45. Cikk Ítéletek és határozatok indokolása 1. Az ítéleteket, továbbá a kérelmek elfogadhatóságát, illetve elfogadhatatlanságát megállapító határozatokat indokolással kell ellátni. 2. Ha egy ítélet egészében vagy részben nem képviseli a bírák egyhangú véleményét, a bíró jogosult különvéleményt csatolni. 46. Cikk Az ítéletek kötelezõ ereje és végrehajtása 1. A Magas Szerzôdô Felek vállalják, hogy magukra nézve kötelezônek tekintik a Bíróság végleges ítéletét minden ügyben, amelyben félként szerepelnek. 2. A Bíróság végleges ítéletét el kell juttatni a Miniszteri Bizottsághoz, amely ellenôrzi annak végrehajtását. 33
34 47. Cikk Tanácsadó vélemények 1. A Bíróság a Miniszteri Bizottság felkérésére az Egyezmény és az ahhoz kapcsolódó jegyzôkönyvek értelmezésére vonatkozó jogi kérdésekben tanácsadó véleményt nyilváníthat. 2. Az ilyen vélemények nem vonatkozhatnak az Egyezmény I. Fejezete és az Egyezményhez kapcsolódó jegyzôkönyvek által meghatározott jogok és szabadságok tartalmával és terjedelmével összefüggô kérdésekre, sem olyan más kérdésekre, melyeket a Bíróságnak vagy a Miniszteri Bizottságnak kellene vizsgálnia az Egyezménynek megfelelôen kezdeményezett eljárás folytán. 3. A Miniszteri Bizottságnak a Bíróságot tanácsadó vélemény nyilvánítására felkérô határozatát a Bizottságban részvételre jogosult képviselôk többségi határozatával kell meghozni. 48. Cikk A Bíróság tanácsadó hatásköre A Bíróság határoz arról, hogy a Miniszteri Bizottság tanácsadó vélemény nyilvánítására vonatkozó felkérése a 47. Cikkben meghatározott hatáskörébe tartozik-e. 34
EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGA KÉRDÉSEK ÉS VÁLASZOK
EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGA KÉRDÉSEK ÉS VÁLASZOK MI AZ EMBERI JOGOK EURÓPAI BÍRÓSÁGA? Az Emberi Jogok Európai Bírósága (a továbbiakban: Bíróság) nemzetközi bíróság, amelynek székhelye Strasbourg. Annyi
Emberi Jogok 50 KÉRDÉSBEN. Bírósága HUN?
Emberi Jogok Európai AZ EJEB Bírósága 50 KÉRDÉSBEN HUN? AN COURT OF HUM Az EJEB 50 kérdésben Ezt a dokumentumot a Bíróság Közönségkapcsolati Osztálya állította össze, a benne foglaltak a Bíróságra nézve
A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNY A
irományszám :-,- 12- G ynla Hivatala Lécezett: 2011!A!2r.., 15. A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNY A Dr. Szili Katalin Független országgy űlési képvisel ő 1 A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYA A KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYÁNAK
EN - Egyezménye az áruk nemzetközi adásvételi szerződéseiről [CISG]
EN - Egyezménye az áruk nemzetközi adásvételi szerződéseiről [CISG] Magyar Ungarn Ungarisch Magyar Köztársaság Hungary Hungarian Bereitgestellt von Professor Dr. Heinz Albert Friehe, Rechtsanwalt, Salzgitter
Általános Megállapodás az Európa Tanács kiváltságairól és mentességeiről. I. rész. Jogi személyiség - Jogképesség. 1. cikk. 2. cikk. II.
Általános Megállapodás az Európa Tanács kiváltságairól és mentességeiről A Belga Királyság, a Dán Királyság, a Francia Köztársaság, a Görög Királyság, az Ír Köztársaság, az Olasz Köztársaság, a Luxemburgi
Az Európai Tanács eljárási szabályzata A Tanács eljárási szabályzata
ISSN 1830-4982 HU A TANÁCS FŐTITKÁRSÁGA Az Európai Tanács eljárási szabályzata A Tanács eljárási szabályzata REFERENCIASZÖVEGEK 2009. DECEMBER Az Európai Tanács eljárási szabályzata A Tanács eljárási szabályzata
Az új Polgári Törvénykönyv és a Civil törvény civil szervezeteket érintő rendelkezéseinek hatása a létesítő okiratra teendők, változások 2014-ben Készült: EMMI Civil Kapcsolatok Főosztályán 2014. április
A megállapodásban részes felek,
Hamisítás elleni kereskedelmi megállapodás az Európai Unió és tagállamai, valamint az Amerikai Egyesült Államok, Ausztrália, Japán, Kanada, a Koreai Köztársaság, a Marokkói Királyság, a Mexikói Egyesült
Life Plusz Biztosításközvetítő és Szolgáltató Korlátolt Felelősségű Társaság. Adatvédelmi és Adatbiztonsági Mintaszabályzata
Life Plusz Biztosításközvetítő és Szolgáltató Korlátolt Felelősségű Társaság Adatvédelmi és Adatbiztonsági Mintaszabályzata Hatályos: 2012. július 1-jétől A szabályzat rendelkezéseit a hatálybalépését
2. sz. jogi tájékoztató az őrizetbe vétellel összefüggő jogokról: A tájékoztatáshoz való jog
2. sz. jogi tájékoztató az őrizetbe vétellel összefüggő jogokról: A tájékoztatáshoz való jog A jelen jogi tájékoztató az Open Society Justice Initiative (Nyílt Társadalom Igazságügyi Kezdeményezés) keretében
1979. évi 11. törvényerejű rendelet. a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról 1 I. RÉSZ. I. fejezet. Általános rendelkezések
1979. évi 11. törvényerejű rendelet a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról 1 E törvényerejű rendelet célja az, hogy szabályozza a büntetések és intézkedések (Btk IV. fejezet) végrehajtását, meghatározza

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
7. Észak-Korea
16. Szabadalmi Együttműködési Szerződés
17. Szabadalmi szerződés
19. Tanzánia
Albánia és az Amerikai Egyesült Államok 1999. szeptember 30-án kétoldalú egyezményt írtak alá a két ország gazdasági együttműködéséről. Ez elősegíti Albánia csatlakozását a Kereskedelmi Világszervezethez.
Albánia azt is bejelentette, hogy törvényeit számos egyezmény előírásaihoz, így a TRIPS egyezmény előírásaihoz is hozzá fogja igazítani.
A) 1999. június 22-én két iparjogvédelmi vonatkozású törvénytervezetet terjesztettek be a Szenátusnál, amelyeket a Szenátus július 1-jén, míg a Képviselőház július 26-án fogadott el. Clinton elnök augusztus 5-én írta alá a törvénytervezeteket, amelyek így törvényerőre emelkedtek.
Az egyik törvény lehetővé teszi, hogy a Szabadalmi és Védjegy Hivatal számára alapítványokat létesítsenek, míg a másik a védjegytörvényt módosítja azáltal, hogy lehetővé teszi a védjegybejelentések elleni felszólalást, valamint a védjegyek törlését hígítás (dilution) miatt.
B) Az Egyesült Államokban a szoftver tárgyú szabadalmak terén új időszak kezdődött, amit az ilyen tárgyú engedélyezett szabadalmak számának exponenciális növekedése, valamint a Szövetségi Fellebbezési Bíróság két újabb szoftverpárti döntése jelez. Az utóbbi döntések megállapítják, hogy a szoftver, valamint az üzleti módszerek az Amerikai Egyesült Államok szabadalmi törvényének 101. szakasza alapján szabadalmazható tárgyat képeznek. Ez év januárjában az egyik ilyen döntés ellen a Legfelsőbb Bírósághoz benyújtott fellebbezést elutasították, ami a mintegy 30 éve a szoftverek szabadalmazhatóságáért folyó harc végét jelzi.
Ez a harc a 60-as évek közepén kezdődött, amikor a szabadalmi rendszer felülvizsgálatára létrehozott elnöki bizottság az amerikai szabadalmi törvény olyan módosítását javasolta, hogy az zárja ki a számítógépprogramok szabadalmazhatóságát. Ezt a javaslatot a Kongresszus soha nem fogadta el, de a hivatali elővizsgálók a gyakorlatban a magukévá tették.
A Szabadalmi Hivatal 1996 februárjában szoftver tárgyú szabadalmi bejelentések vizsgálatára vonatkozó irányelvet adott ki, amely kimondják, hogy egy szoftver tárgyú bejelentés vizsgálatát nem szabad azzal kezdeni, hogy megállapítják: egy igénypont matematikai algoritmusra vonatkozik-e. Így megszűnt az ilyen tárgyú bejelentéseknek nem szabadalmazható algoritmusokként való kezelése. 1996. január 1-jétől 1999. augusztus 10-éig az Amerikai Szabadalmi Hivatal 570 olyan szabadalmat engedélyezett, amelynek a címében szerepel a "szoftver" szó, és ez közel 50%-kal több, mint a megelőző 20 évben engedélyezett ilyen tárgyú szabadalmak száma.
A szoftver tárgyú találmányok vizsgálata során tehát ma már nem az az alapkérdés, hogy a szoftver szabadalmazható-e, hanem az, hogy az adott szoftvertalálmány új, hasznos és nem kézenfekvő-e, és a bejelentés a találmányt olyan módon írja-e le, hogy annak alapján szakember meg tudja valósítani.
C) Az Egyesült Államok az Európai Unió szemére hányja a borok minősítésének új szabályozását, amit Washington protekcionistának minősít.
A kifogás tárgya az Európai Unió 1998 áprilisában elfogadott 881/98 sz. rendelete, amely korlátozza a borok címkéjén és csomagolásán a "tradicionális kifejezések" használatát. A rendelet meg fogja tiltani a hagyományos címkézésű borok importját az Európai Unióba, kivéve azt az esetet, amikor a származási ország a címke használatáról kétoldalú vagy többoldalú megállapodást kötött Brüsszellel.
Az Egyesült Államok 1999. szeptember 29-én a Kereskedelmi Világszervezethez fordult panaszával, azt állítva, hogy az Európai Unió szabályozásának célja nem világos, és az importált borokkal szemben diszkriminációt alkalmaz. "Félünk, hogy az Európai Unió szabályozásának alapját alkotó cél saját bortermelőik érdekeinek védelme, ami szükségtelen akadályt jelenthet" nyilatkozta Washington.
Az Európai Közösség egy hivatalos személye azt közölte azonban a Kereskedelmi Világszervezettel, hogy az Egyesült Államok állításai pontatlanok, és Washington nem közölt világos példát arra, hogy a szabályozás hogyan befolyásolná hátrányosan az amerikai borexportot. A tisztségviselő azt is közölte, hogy a rendeletnek 1999. október 1-jén kellett volna hatályba lépnie, de ezt az időpontot az Európai Közösség most 2000 augusztusáig elhalasztotta. A Kereskedelmi Világszervezetet azért nem értesítették erről a rendelkezésről - bár azt a Szervezet szabályzata előírja -, mert Brüsszel azon a véleményen volt, hogy a rendelet kevéssé befolyásolja a határokon átmenő forgalmat.
A belga Legfelsőbb Bíróság (Cour de Cassation) 1999. szeptember 3-án olyan döntést hozott, hogy ideiglenes intézkedés (saisie description) olyan külföldi szabadalomtulajdonosok számára is elrendelhető, akiknek nincs belga szabadalmuk.
Az ügy felperese egy olyan svéd társaság, amelynek Franciaországban, Nagy-Britanniában és Németországban európai szabadalma van virágcserepek szállítására szolgáló kézikocsikra. Az alperes egy belga cég, amely ilyen termékeket Franciaországba exportál, és a felperes állítása szerint ezzel sérti a felperes francia szabadalmi jogait.
A felperes az 1968. évi Brüsszeli Konvenció 24. szakaszára hivatkozva ideiglenes intézkedés keretében a belga társaság telephelyének megtekintésére vonatkozó engedélyt kért, hogy meg lehessen állapítani az állítólagos bitorlás helyét és mértékét. Az említett 24. szakasz kimondja, hogy egy szerződő állam bíróságától még akkor is kérni lehet ilyen intézkedést, ha a Konvenció rendelkezései szerint az ügy lényegét illetően egy másik szerződő államnak van hatásköre.
Az ügyben a genti Fellebbezési Bíróság korábban felhatalmazott egy szakértőt, hogy beléphessen az alperes üzemébe és mintát vegyen a bitorló termékekből, illetve megtekintse a vonatkozó iratokat. A bíróság ex parte határozatát az alperes megfellebbezte, de azt egy 1995. november 17-i ítélet megerősítette. Az alperes a belga Legfelsőbb Bíróságnál kérte az ítélet megváltoztatását.
Az ügyben a fő kérdés az volt, hogy egy olyan cég, amelynek nincs Belgiumban érvényes szellemi tulajdonjoga (az adott esetben szabadalmi joga), kérhet-e ilyen intézkedést. Ebben az esetben a belga bíróság a Brüsszeli Konvenció 24. szakasza alapján helyt adott a felperes kérelmének.
Itt röviden kitérünk arra, hogy a belga büntetőtörvénykönyv szerint az ideiglenes intézkedés lehetővé teszi egy szabadalmas számára, hogy a bitorlási per megindítása előtt bizonyítékot szerezzen az állítólagos bitorlásról. Az eljárás az angolszász joggyakorlathoz viszonyítva gyors és olcsó, és különösen hatékony abban a tekintetben, hogy lehetővé teszi a bitorló üzemének és iratainak bejelentés nélküli hozzáférését egy, a bíróság által kijelölt szakértő felügyelete mellett, aki a legtöbb esetben a szellemi tulajdonra vonatkozó ügyekben különösen járatos személy.
Az alperes kétségbe vonta a belga bíróság illetékességét arra hivatkozva, hogy a Brüsszeli Konvenció 24. szakasza szerint ideiglenes intézkedések megadásakor figyelembe kell venni annak az államnak a törvényeit, ahol az intézkedést kérik. Az alperes hivatkozott a szellemi tulajdonjogok területi jellegére is, azzal érvelve, hogy az ideiglenes intézkedés belgiumi érvényesítése belga szabadalom fennállásához van kötve.
A belga Legfelsőbb Bíróság elutasította ezt az érvelést, megállapítva, hogy a belga büntető törvénykönyv vonatkozó szakaszát a belga szabadalmi törvénytől függetlenül kell figyelembe venni, és ezért a szellemi tulajdonjogok területi jellegének általános elvét az adott esetben nem lehet alkalmazni.
A bíróság azt is megállapította, hogy még ha a szabadalmi jogok csupán egyetlen államban hatályosak is, a jogok megvédése érdekében megelőző vagy védő rendszabályokat lehet engedélyezni a Brüsszeli Konvenció 24. szakasza alapján olyan állam területén is, amely államban szabadalmi oltalmat nem engedélyeztek.
Ennek az elvnek az alapján a belga bíróság két fontos gyakorlati következtetést vont le:
az Európai Unió egyik államában engedélyezett szabadalom tulajdonosa számára a Brüsszeli Konvenció 24. szakasza alapján ideiglenes intézkedést engedélyezhetnek Belgiumban, és ott a szabadalmas jövőbeni szabadalombitorlásra vonatkozó bizonyítékot szerezhet annak ellenére, hogy nincs belga szabadalma;
a szabadalombitorlásra vonatkozó fő eljárást (amelyet a belga törvény értelmében az ideiglenes intézkedésre vonatkozó határozat kézhezvételétől számított 1 hónapon belül kell megindítani) az Európai Unió két vagy több tagállamában is meg lehet indítani, ahol a határozatra (vagy annak fordítására) lehet hivatkozni.
Így a belga bíróság döntése külföldi szabadalomtulajdonosok számára megnyitja az utat ideiglenes intézkedés elrendelésére, ha gyanítják, hogy az Európai Unió valamely tagállamában fennálló szellemi tulajdonjoguk bitorlására vonatkozó bizonyíték található Belgiumban.
1999. október 7-én a hivatalos lapban közzétették a 3201 sz. elnöki határozatot rendkívüli sürgősségi körülmények esetén nem kereskedelmi célra a kormány számára adható kényszerengedélyekről.
A kényszerengedély adását az 1996. évi szabadalmi törvény 71. szakasza teszi lehetővé, és a szükséghelyzetben adható kényszerengedély összhangban van a TRIPS egyezmény 31. szakaszában foglaltakkal.
Az elnöki rendelet 2. szakasza kimondja, hogy nemzeti szükségállapot vagy közérdek esetén nem kereskedelmi célú használatra hivatalból kényszerengedély adható, feltéve, hogy a szabadalmas vagy a használati engedélyes nem elégíti ki a felmerülő szükségleteket.
Nemzeti szükséghelyzetnek minősül a közt fenyegető veszély akkor is, ha az országnak csak egy részén áll fenn. Közérdekűnek kell tekinteni az olyan tényeket, amelyek a közegészségügyre, a környezetvédelemre vonatkoznak, valamint az ország műszaki, szociális és gazdasági fejlődését elsőrendűen befolyásolják.
A kényszerengedélyt hivatalból engedélyezi a köztársasági elnök hivatala, ha meggyőződött arról, hogy a szabadalomtulajdonos vagy a használati engedélyes képtelen eleget tenni a vészhelyzet vagy a közérdek által megkívánt feltételeknek.
Dél-Koreában 1998-ban 75 188 szabadalmi és 28 896 használati minta bejelentést, 23 732 ipari minta bejelentést és 57 393 védjegy-bejelentést nyújtottak be, ami az összes bejelentés számát tekintve 27,1%-os csökkenést jelent az 1997. évihez viszonyítva. A külföldről érkező bejelentések száma 1998-ban 15,4%-kal, míg a hazai bejelentések száma 29,9%-kal csökkent.
Az 1999. évben bekövetkezett gazdasági fellendülés viszont azt eredményezte, hogy az év első felében 11 284 külföldi védjegybejelentést nyújtottak be, ami az előző év hasonló időszakához képest 23,4%-os növekedésnek felel meg.
Az Egyesült Arab Emirátusok szövetségi kormánya módosította az 1992. évi védjegytörvényt. A módosítás értelmében megszüntetik a Védjegyhivatal határozatai elleni fellebbezéseket elbíráló Védjegybizottságot. Ezentúl a védjegybejelentések elutasítása ellen a határozat kézhezvételétől számított 60 napon belül polgári bírósághoz lehet fellebbezni.
Észak-Koreában egy szabadalmi bejelentés esetén elegendő a bejelentési kérelmet és az idegen nyelvű leírást benyújtani. A meghatalmazást, az átruházási iratot, a feltalálói nyilatkozatot és a koreai nyelvű leírást 3 hónapon belül kell benyújtani.
A végzések megválaszolására a Szabadalmi Hivatal 3 hónap határidőt engedélyez.
1999. április 16-án a hivatalos lapban közzétették az új védjegytörvény tervezetét, amely előreláthatólag még ebben az évben törvényerőre fog emelkedni. Az alábbiakban röviden összefoglaljuk az új törvény főbb vonásait.
A lajstromozható védjegyek körét kiszélesítették; lajstromozhatók a szavak, jelzések, minták, betűk, számok, figuratív elemek, az áruk alakja és csomagolása, a színkombinációk, valamint a felsoroltak kombinációja.
Megszűnik a lajstrom A jelű és B jelű részre való tagolása. Az új védjegytörvény hatálya alá eső bejelentéseknek csak a jelenlegi B lajstromra vonatkozó követelményt kell kielégíteniük, vagyis megkülönböztető jellegűnek kell lenniük.
A jelenlegi lajstrom A és B részében lajstromozott védjegyeket az új védjegytörvény hatálybalépésekor az egyesített lajstromba átvittnek fogják tekinteni, és az összes védjegy azonos oltalmat fog élvezni.
Különböző osztályokba tartozó áruk és szolgáltatások esetén elegendő lesz egyetlen védjegybejelentést benyújtani, de a további osztályok után pótilletéket kell fizetni.
A Párizsi Uniós Egyezmény alapján közismert védjegyként oltalmazható védjegyek tulajdonosa jogosult lesz az olyan védjegyek hongkongi használatának ideiglenes intézkedéssel való megtiltását kérni, amely védjegyek azonos vagy hasonló áruk és szolgáltatások terén azonosak a saját védjegyével vagy ahhoz megtévesztően hasonlók.
Az új törvény lehetővé teszi a kollektív védjegyek lajstromozását.
A felszólalás határidejét 2 hónapról 3 hónapra növelték.
Az új törvény hatálybalépésekor függő védjegybejelentések oltalmi ideje a korábbi 7 év helyett 10 év lesz, amit további 10-10 évre meg lehet hosszabbíttatni.
A használati engedélyes jogosult lesz allicencet engedélyezni.
Az új törvény szerint bárki kérheti egy védjegy megvonását. A jelenleg hatályos törvény szerint erre csak jogaiban sértett személy jogosult.
A használat hiánya miatt megvonást már 3 év után is lehet kérni, szemben a jelenleg hatályos törvény szerinti 5 év időtartammal.
Írország 1999. szeptember 15-én letétbe helyezte a mikroorganizmusok szabadalmi eljárás céljából történő letétbe helyezésének nemzetközi elismerésére létrejött Budapesti Szerződéshez való csatlakozás okmányát. Ennek megfelelően ez a Szerződés Írországra nézve 1999. december 15-én lépett hatályba.
Jamaica 1999. szeptember 24-én letétbe helyezte a Párizsi Uniós Egyezményhez való csatlakozás okmányát. Így ez az Egyezmény Jamaicára nézve 1999. december 24-én lépett hatályba.
A) A japán kormány az 1997-ben elkezdett párbeszéd kapcsán levélben fordult az Amerikai Egyesült Államok kormányához, amelyben kérte többek között, hogy a feltalálói elvről térjenek át a bejelentői elvre, és vezessék be a korai publikációs (közrebocsátási) rendszert, amit az Egyesült Államok kormánya már 1996 januárjában megígért a két ország között iparjogvédelmi ügyekben folytatott megbeszélések eredményeként.
B) Az egyik japán ügyvivői iroda több bírósági ítélet alapján az alábbi következtetéseket vonta le DNS-vonatkozású szabadalmi bejelentésekkel kapcsolatban:
a) Egy DNS-fragmentum a funkció vagy egy sajátos hasznosság megjelölése nélkül nem szabadalmazható. Szabadalmazható azonban az olyan DNS-fragmentum ha nincs egyéb ok a bejelentés elutasítására , amelynek megadják a specifikus hasznosságát, például azt, hogy egy betegség diagnosztizálására alkalmazható.
b) Ha egy szerkezeti gén nyilvánosan ismert, nem elégíti ki a feltalálói tevékenység követelményét az olyan találmány, amely ennek az ismert génnek egy mutánsára vonatkozik, és a mutáns ugyanolyan tulajdonságokat mutat és funkciókat teljesít, mint az ismert szerkezeti gén. Ha azonban az igényelt mutáns olyan előnyös hatásokat mutat az említett ismert génhez viszonyítva, amelyeket egy szakember nem láthatott előre, a találmány kielégíti a feltalálói tevékenység követelményét.
Az amerikai Pfizer gyógyszergyártó cég a TRIPS egyezmény alapján 1999. április 15-én, az oltalmi idő lejárta előtt mintegy 4 hónappal kérte egy 1982. augusztus 31-én engedélyezett szabadalma 17 éves oltalmi idejének a bejelentés napjától 20 évre való meghosszabbítását.
A hatályos kanadai szabadalmi törvény rendelkezései szerint az 1989. október 1-jén vagy azt követően engedélyezett szabadalmak oltalmi ideje a bejelentés napjától számított 20 év, míg az 1989. október 1-je előtt engedélyezetteké az engedélyezés napjától számított 17 év.
Pfizer keresetét a TRIPS 33. szakaszára alapozta, amely a Világkereskedelmi Egyezmény tagországai számára előírja, hogy csak 20 évnél hosszabb oltalmi idejű szabadalmakat engedélyezhetnek. A perben az alperes a kanadai kormány, az egészségügyi miniszter (aki Kanadában felelős a gyógyszerek forgalombahozatali engedélyének kiadásáért) és az Apotex generikus gyógyszergyártó cég volt.
A Pfizer kizárólagos kanadai licencvevője már kapott a szóban forgó szabadalom tárgyát képező és ZOLOFT kereskedelmi nevű gyógyszerre forgalmazási engedélyt. Keresetében Pfizer azt is kérte, hogy a kereskedelmi minisztert tiltsák el attól, hogy 2000. október 30-ig engedélyezze az Apotex számára a nevezett gyógyszerre forgalombahozatali engedély kiadását.
A per megindítása után az alperesek kérték a kereset elutasítását arra hivatkozva, hogy a Kereskedelmi Világszervezettel kötött megállapodás nem képezi kanadai törvény tárgyát.
A Szövetségi Bíróság elfogadta az alperesek érvelését, és ezért elutasította Pfizer keresetét arra hivatkozva, hogy a kanadai Parlament nem iktatta törvénybe a Kereskedelmi Világszervezettel kötött egyezményt és így a TRIPS 33. szakaszát sem, és ezért a 17 év oltalmi idővel engedélyezett szabadalmak tulajdonosait nem ruházta fel azzal a joggal, hogy a bejelentés napjától számított 20 év oltalmi időre tarthassanak igényt.
A kanadai Parlament 1994-ben, amikor elfogadta a Kereskedelmi Világszervezetre vonatkozó törvényt, nyilvánvalóan azon a véleményen volt, hogy a szabadalmi törvényt nem kell módosítania, mert azt jóval 1994 előtt úgy módosította, hogy a szabadalmak oltalmi ideje a bejelentés napjától számított 20 évre változik. A Parlament döntése nem vonatkozott az 1989. október 1-je előtt engedélyezett szabadalmakra, amelyek oltalmi ideje az engedélyezés napjától számított 17 év maradt.
Itt jegyezzük meg, hogy e bírósági döntés miatt az Amerikai Egyesült Államok kormánya panaszt nyújtott be a Kereskedelmi Világszervezetnél Kanada ellen. Ezt az ügyet a Kereskedelmi Világszervezet döntőbírói szerepet betöltő tanácsa fogja megtárgyalni.
Várható, hogy a Kereskedelmi Világszervezet döntőbírósági tanácsa előtt a kanadai kormány azt az álláspontot fogja képviselni, hogy valójában eleget tett a TRIPS 33. szakaszában foglalt követelménynek. Álláspontját alátámasztja a TRIPS 70. szakasza, amely kimondja, hogy az Egyezmény nem szolgáltat alapot olyan kötelezettségekre, amelyek az Egyezmény alkalmazási időpontja előtt bekövetkezett tényekre vonatkoznak. Ez nyilván úgy értelmezhető, hogy a Kereskedelmi Világszervezet tagországai nem kötelezhetők arra, hogy az Egyezménynek az illető országokban történő hatálybalépése előtt engedélyezett szabadalmak oltalmi idejét is megváltoztassák. Ugyanakkor a 70. szakasz azt is megállapítja, hogy az Egyezmény minden olyan tárgy ("subject matter") vonatkozásában is kötelező, amely az Egyezmény alkalmazásának időpontjában létezik és ebben az időpontban az illető országban oltalom alatt áll. A döntőbírósági eljárásban fog eldőlni, hogy a "subject matter" kifejezést hogyan értelmezik, illetve hogy az kiterjed-e az Egyezmény hatálybalépésének időpontjában függő összes bejelentésre és érvényben lévő összes megadott szabadalomra.
A) A Kínai Szellemi Tulajdon Hivatal 1999. október 1-jei hatállyal megváltoztatta a határidő-hosszabbítások rendjét. Ennek megfelelően a végzések megválaszolására engedélyezett határidő második hosszabbítását legkésőbb az első határidő lejártáig kell kérni. Ennek alapján egy vagy két hónap hosszabbítást engedélyeznek. A hosszabbítási kérelemhez csatolni kell a külföldi bejelentő instrukciós levelének másolatát annak kínai fordításáva együtt.
Harmadik hosszabbítást a Hivatal nem engedélyez.
B) Kínában 1998-ban 121 989 szabadalmi bejelentést nyújtottak be, ami 1997-hez viszonyítva 6,8%-os növekedésnek felel meg. 1998-ban 67 889 szabadalmat engedélyeztek, ami az előző évhez képest 33,1%-os növekedést jelent.
A védjegybejelentések száma 1998-ban 157 683 volt, ami 1997-hez viszonyítva 6%-os növekedésnek felel meg. 1998-ban 107 710 védjegyet lajstromoztak.
1998 végén Kínában 968 827 volt az érvényes védjegylajstromozások száma.
Az Európai Közösség elsőfokú bírósága a Közösségi Védjegyhivatal egy döntése ellen benyújtott fellebbezés ügyében a közelmúltban hozta meg első ítéletét. A fellebbezést a Procter & Gamble cég nyújtotta be eldobható pelenkák "Baby-Dry" közösségi védjegyére vonatkozó lajstromozási kérelmének abszolút lajstromozást gátló okra hivatkozva történt elutasítása ellen.
A bíróság megállapította, hogy a Közösségi Védjegyhivatal Fellebbezési Tanácsa szerint a pelenkák szótári meghatározása arra utal, hogy azok képesek nedvességet elnyelni, vagyis használatuk szándékolt célja lényegileg a nedvesség elnyelése és így a csecsemők szárazon tartása. Ezt a megállapítást a bejelentő nem vonta kétségbe, így a Fellebbezési Tanács helyesen állapította meg, hogy a "Baby-Dry" kifejezés közvetlenül tájékoztatja a fogyasztókat az áru felhasználási céljáról, és ezért a Közösségi Védjegyszabályzat (KVSZ) 7. cikkének (1)(c) pontjával összhangban a kifejezés közösségi védjegyként nem lajstromozható.
A bíróság azonban azt is megállapította, hogy a Fellebbezési Tanács nem járt el helyesen, amikor figyelmen kívül hagyta a bejelentőnek azt a közlését - amelyet első ízben fellebbezésében adott elő -, hogy a használat révén megszerzett megkülönböztető jellegre vonatkozó bizonyítékot is be tud nyújtani. A KVSZ 7. szakaszának (3) pontja szerint ugyanis egy védjegyet nem lehet elutasítani a KVSZ 7. szakaszának (1) (c) pontja alapján, ha a védjegy használat útján megkülönböztető jelleget szerzett. A Fellebbezési Tanács azon az alapon utasította vissza ennek az érvnek a figyelembevételét, hogy ajánlatát a bejelentő nem az elővizsgáló számára terjesztette elő, és határidőt sem tűzött ki arra, hogy a bejelentő ilyen bizonyítékot benyújtson. A bíróság ezért megállapította, hogy a Fellebbezési Tanácsnak meg kell vizsgálnia a fellebbezést, és utána döntenie kell vagy olyan módon, hogy az ügy lényegét illetően határozatot hoz, vagy pedig úgy, hogy visszautalja az ügyet az elővizsgálónak. Minthogy a Fellebbezési Tanács egyik utat sem követte, határozatát a bíróság megsemmisítette. Így az ügyben most a Közösségi Védjegyhivatalnak kell újra döntenie.
Svédországban 1999. január 1-jén új törvény lépett hatályba, amely lehetővé teszi, hogy bitorlási perben a szellemi tulajdonjog birtokosa kezdeményezhesse a bitorlás fennforgásának a vélt bitorló telephelyén való vizsgálatát. A bitorlás vizsgálatára vonatkozó új rendszabályokat a szabadalmi törvény, a védjegytörvény és a mintaoltalmi törvény kiegészítéseként léptették hatályba.
Bitorlási vizsgálatot bárki ellen el lehet rendelni, aki megalapozottan gyanúsítható bitorlással, vagy megkísérelt bitorlást, vagy szándékszik bitorlást elkövetni.
A bitorlási vizsgálatot a rendes bíróságoknál lehet kérni. A döntés meghozatala előtt a bíróságnak alaposan mérlegelnie kell az összes körülményt, és csak akkor rendelhet el ilyen vizsgálatot, ha az indokok túlsúlyban vannak a gyanúsított bitorlónak okozott kellemetlenségekkel szemben. Ezt az "arányosság elve"-ként ismerjük.
Csupán szellemi tulajdonjogok birtokosai és használati engedélyesei jogosultak ilyen vizsgálati eljárást kérni, és a kérelmezőnek biztosítékot kell nyújtania a másik félnek okozott károk megtérítésére.
Bitorlási vizsgálatra vonatkozó rendelkezést elvileg csak akkor lehet kiadni, amikor a vélt bitorlónak megadták a lehetőséget véleménye kifejtésére. Ha azonban fennáll annak a veszélye, hogy eltávolít vagy megsemmisít bitorlást bizonyító tárgyakat vagy iratokat, a bíróság a vélt bitorló meghallgatása nélkül is elrendelheti a bitorlási vizsgálatot a bitorlással gyanúsított fél telephelyén annak érdekében, hogy az ügyben perdöntő tárgyak és iratok kutathatók és lefoglalhatók legyenek. Ilyen "tárgy" bármi lehet, aminek köze van az ügyhöz, így például a bitorlási vizsgálattal közvetlenül összefüggő tulajdon vagy olyan felszerelés, amelyet felhasználnak vagy felhasználhatnak a kérdéses tulajdon előállítására. Az "iratok" kifejezés olyan üzleti iratokra vonatkozik, amelyek utalhatnak a törvénytelen termékek vételére vagy eladására, tehát üzleti szerződések, vásárlási megbízások, számlák, rajzok és egyéb iratok lehetnek.
A bíróság végzése alapján a vizsgálatot a helyi végrehajtó hatóság foganatosítja, és a vizsgálat foganatosítására vonatkozó kérelmet is ehhez a hatósághoz kell benyújtani a bírósági határozat keltétől számított egy hónapon belül.
A vizsgálat lefolytatásának hivatalos illetéke jelenleg 5000 SEK a bírósági költségeken kívül.
A helyi végrehajtó hatóságnak joga van szakértőket is igénybe venni annak érdekében, hogy hatásosan tudja lefolytatni a vizsgálatokat.
A Szabadalmi Együttműködési Szerződés (PCT) Uniója 1999. szeptember 20-tól 29-ig tartotta 12. rendes közgyűlését, amelyen két fontos határozatot hoztak.
a) A közgyűlés a megjelölési illeték csökkentését határozta el. Ennek megfelelően 2000. január 1-jétől kezdve az országonkénti megjelölési illeték 150 CHF helyett 140 CHF lesz. Emellett az eddigi 10 helyett 8-ra csökkentették azoknak az országoknak a számát, amelyek után megjelölési illetéket kell fizetni. Ez annyit jelent, hogy 2000. január 1-jétől kezdve a megjelölési illeték legnagyobb összege 1500 CHF-ről 1120 CHF-ra fog csökkenni.
b) A közgyűlés módosította a Szabadalmi Együttműködési Szerződés elsőbbség igénylésére vonatkozó 4.10. szabályát is. Ennek megfelelően 2000. január 1-jétől kezdve lehetőség lesz olyan elsőbbség igénylésére is, amelyet olyan államban benyújtott bejelentésre alapoznak, amely nem tagja ugyan a Párizsi Uniós Egyezménynek, de tagja a Kereskedelmi Világszervezetnek.
A Szellemi Tulajdon Világszervezete (WIPO) 1999. szeptember 15-én bejelentette, hogy a szabadalmi oltalomra vonatkozó új nemzetközi szerződés 70-nél több országgal folytatott tárgyalások után közeledik a megvalósuláshoz, mert megállapodtak a szerződés legfontosabb pontjaira vonatkozó szövegtervezetben.
A tervezett szerződés korszerűsítené a szabadalmi oltalomhoz vezető nemzeti eljárásokat olyan harmonizált szabályok felállításával, amelyek a szabadalmi bejelentések bejelentési napjának elismerésével, az elektronikus benyújtással, a szabadalmi bejelentések képviseletével, a határidő-hosszabbítások feltételeivel, a jogok helyreállításával és az elsőbbségek igénylésével kapcsolatosak.
Az új szerződés a Szabadalmi Együttműködési Szerződés (PCT) előírásaival is összhangban lenne, aminek eredményeként a szabadalmi alakiságok és adminisztrációs követelmények nagymértékben követnék a nemzeti és a nemzetközi bejelentések közös előírásait.
A szerződés tervezetét a WIPO szabadalmi jogokkal foglalkozó állandó bizottságának támogatásával 1999. szeptember 6-tól 14-ig tárgyalták meg. A szövegtervezet a 2000. május 11-től június 2-ig tartandó diplomáciai konferencia alapjául fog szolgálni.
A Kínai Köztársaság első ízben 1994. január 23-án fogadta el a szabadalmi oltalmi idő meghosszabbítására vonatkozó rendszert. A Szabadalmi Hivatal az Egészségügyi Minisztériummal, valamint a Földművelődésügyi Tanáccsal egyeztette álláspontját, és 1997. január 1-jén hatályba léptette a vonatkozó rendeletet. Az ilyen ügyek kezelésének egységesítése érdekében a Szabadalmi Hivatal 1999. október 1-jén életbe léptette a szabadalmi oltalom meghosszabbítására vonatkozó kérelmek vizsgálati irányelveit.
Az irányelvek szerint az oltalmi idő meghosszabbítására vonatkozó kérelmeket a hivatalos forgalmazási engedély időpontjától számított 3 hónapon belül és az eredeti oltalmi idő lejárta előtt legkésőbb 6 hónappal kell benyújtani.
A kérelem kézhezvétele után a Szabadalmi Hivatal a hivatalos közlönyben publikálja a kérelem adatait, és kijelöl egy elővizsgálót.
Azoknak a szabadalmaknak az igénypontjai, amelyeknek az oltalmi idejét meg kívánják hosszabbíttatni, a forgalombahozatali engedélyben megjelölt hatóanyagra és/vagy annak alkalmazására kell vonatkozzanak. Gyártási eljárásra vonatkozó szabadalmak esetén az eljárással gyártott terméknek meg kell egyeznie a forgalombahozatali engedélyben meghatározott hatóanyaggal. Mellékes körülmény, hogy a forgalombahozatali engedélyben azonosított hatóanyagot ténylegesen hogyan állítják elő.
Az oltalmi idő meghosszabbítása a külföldi vizsgálati időtartam, a belföldi vizsgálati időtartam és a forgalombahozatali engedélyt kiadó hatóság által elismert belföldi felülvizsgálati időtartam összege, amelyből le kell vonni azt az időt, amely alatt a szabadalmas nem járt el szabályszerűen a forgalombahozatali engedély megszerzése érdekében, valamint a külföldi és belföldi vizsgálati időtartam átlapolását. Az így kiszámított időtartamnak meg kell haladnia a két évet, de nem lehet hosszabb öt évnél.
Amikor az oltalmi idő meghosszabbítására vonatkozó kérelmet jóváhagyják, a Szabadalmi Hivatal ezt meghirdeti a Szabadalmi Közlönyben, és az eredeti szabadalmi okiratra rávezeti a hosszabbítás időtartamát.
Egy szabadalom kapcsán csak egyetlen oltalmi idő hosszabbítási kérelmet lehet benyújtani.
Tanzánia kormánya 1999. május 3-án letétbe helyezte a Szellemi Tulajdon Afrikai Szervezetéhez (Organisation Africaine de la Propriété Intellectuelle, OAPI) való csatlakozás okmányát. Ennek megfelelően Tanzánia 1999. augusztus 3-án vált ennek a szervezetnek a tagjává.
1999. augusztusi tájékoztatónkban hírt adtunk arról, hogy Tanzánia 1999. szeptember 14-i hatállyal csatlakozott a Szabadalmi Együttműködési Szerződéshez. Így Tanzániát nemzetközi bejelentésekben ettől az időponttól kezdve lehet megjelölni az OAPI tagországaként.

matches: Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság