text:
Az Európai Unió L 93/2009
A Bizottság 278/2009/EK rendelete (2009. április 6.) a 2005/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a külső tápegységek üresjáratú üzemmódban fellépő elektromosáram-fogyasztására és aktív üzemmódban mért átlagos hatékonyságára vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények tekintetében történő végrehajtásáról ( 1 )
A Bizottság 279/2009/EK rendelete (2009. április 6.) a szakmai képesítések elismeréséről szóló 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. mellékletének módosításáról ( 1 )
a 2005/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a külső tápegységek üresjáratú üzemmódban fellépő elektromosáram-fogyasztására és aktív üzemmódban mért átlagos hatékonyságára vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények tekintetében történő végrehajtásáról
a környezetbarát tervezés konzultációs fórumával folytatott konzultációt követően,
A 2005/32/EK irányelv értelmében a Bizottságnak kell meghatároznia a környezetbarát tervezési követelményeket azokra az energiafelhasználó termékekre, amelyek értékesítésének és kereskedelmének nagyságrendje jelentős, jelentős környezeti hatásokkal rendelkeznek, és amelyek esetében a környezeti hatás jelentős mértékű javítására van lehetőség anélkül, hogy ez túlzott költségekkel járna.
A 2005/32/EK irányelv 16. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy a 19. cikk (3) bekezdésében említett eljárással és a 15. cikk (2) bekezdésében megállapított feltételekkel összhangban, valamint a konzultációs fórummal folytatott konzultációt követően, a Bizottság adott esetben előzetesen végrehajtási rendelkezést vezet be az irodai berendezésekre és a szórakoztató elektronikai termékekre vonatkozóan.
Az irodai és a szórakoztató elektronikai berendezések számára gyakran külső tápegység biztosítja az áramellátást, amely tápegység a hálózati áramforrásból származó villamos energiát alakítja át. A külső tápegységek energiaátalakítási hatékonysága az ilyen termékek energiateljesítményének fontos szempontja, ennélfogva a külső tápegységek azon prioritásként kezelt termékcsoportok közé tartoznak, amelyekre vonatkozóan környezetbarát tervezési követelményeket kell meghatározni.
A Bizottság előkészítő vizsgálatot végzett a külső tápegységek műszaki, környezeti és gazdasági vonatkozásainak elemzése céljából. A vizsgálatot az érdekelt felekkel, valamint a Közösség és harmadik országok érintett feleivel együtt végezték el, és az eredményeket nyilvánosságra hozták.
Az előkészítő vizsgálat megállapította, hogy külső tápegységeket nagy mennyiségben hoznak forgalomba a Közösség piacán, valamint hogy életciklusuk valamennyi szakaszában az éves energiafogyasztás a legjelentősebb környezeti szempont, továbbá hogy az energiaátalakítás során, illetve az üresjáratú üzemmódban fellépő veszteség az éves villamosenergia-fogyasztásukban 17 TWh-t tesz ki, ami 6,8 Mt CO2-kibocsátásnak felel meg. Az előrejelzések szerint intézkedések hiányában ez a fogyasztás 2020-ra eléri a 31 TWh-t. Arra a következtetésre jutottak, hogy az életciklus alatti energiafogyasztás és a használati fázis alatti villamosenergia-fogyasztás jelentős mértékben csökkenthető.
A külső tápegységek villamosenergia-fogyasztásának csökkentését meglévő, a külső tápegységek beszerzésének és üzemeltetésének összes költségét csökkenteni képes, szabadalmi oltalmat nem élvező, költséghatékony technológiák alkalmazásával kell elérni.
A környezetbarát tervezési követelményeknek a Közösségen belül harmonizálniuk kell a külső tápegységek üresjáratú üzemmódbeli energiafogyasztásra és aktív üzemmódbeli átlagos hatékonyságra vonatkozó, villamosenergia-fogyasztással kapcsolatos követelményeivel, és ezáltal elő kell segíteniük a belső piac működését, valamint az érintett termékek környezeti teljesítményének javítását.
A környezetbarát tervezési követelmények nem befolyásolhatják negatívan a termék működőképességét, és nem gyakorolhatnak káros hatást az egészségre, a biztonságra és a környezetre. A használati fázis alatt fellépő villamosenergia-fogyasztás csökkentéséből származó előnyöknek egyértelműen ellensúlyozniuk kell a gyártás során potenciálisan fellépő további környezeti hatásokat.
A környezetbarát tervezési követelmények két szakaszból álló hatálybalépésének megfelelő időkeretet kell biztosítania a gyártók számára a termékek újratervezéséhez. A szakaszok ütemezését úgy kell megállapítani, hogy azok ne gyakoroljanak kedvezőtlen hatást a forgalomban lévő berendezések működőképességére, és figyelembe vegyék a gyártókat – különösen a kis- és középvállalkozásokat – érintő költségkihatásokat, egyidejűleg biztosítva a rendelet célkitűzéseinek időben történő megvalósítását. Az energiafogyasztási méréseket az általánosan elismert technológiai fejlettségnek megfelelően kell elvégezni. A gyártók alkalmazhatnak a 2005/32/EK irányelv 10. cikkével összhangban meghatározott harmonizált szabványokat.
A rendeletnek fokoznia kell a külső tápegységek életciklus alatti jobb környezeti hatását eredményező technológiák piaci elterjedését, aminek következtében az intézkedések megtétele nélküli helyzethez képest a termék életciklusa alatt 2020-ra hozzávetőleg 118 PJ energiamegtakarítást, illetve 9 TWh villamosenergia-megtakarítást kell elérni.
A 2005/32/EK irányelv 8. cikkével összhangban e rendeletben ki kell kötni, hogy az alkalmazandó megfelelőségértékelési eljárás a 2005/32/EK irányelv IV. mellékletében meghatározott belső tervezés-ellenőrzés és a 2005/32/EK irányelv V. mellékletében meghatározott irányítási rendszer.
A megfelelőség ellenőrzésének megkönnyítése érdekében a gyártókat kötelezni kell a 2005/32/EK irányelv IV. és V. mellékletében említett műszaki dokumentációban szereplő információk szolgáltatására az aktív üzemmódban mért átlagos hatékonyságra és az üresjáratú üzemmódban fellépő elektromosáram-fogyasztásra vonatkozóan.
Meg kell határozni a jelenleg rendelkezésre álló, aktív üzemmódbeli nagy hatékonyságot és üresjárati üzemmódbeli alacsony energiafogyasztást eredményező technológiák referenciaértékeit. Ezáltal az információk széles körben való rendelkezésre állása és könnyű hozzáférhetősége különösen a kis- és középvállalkozások, valamint a mikrovállalkozások számára biztosítható, ami még inkább elősegíti az energiafogyasztás csökkentését szolgáló legjobb tervezési technológiák integrációját.
Az alacsony feszültségű külső tápegységek üresjáratú üzemmódjára vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények a környezeti hatással kapcsolatos ugyanazon paramétert érintik, mint az alacsony feszültségű külső tápegységgel forgalmazott, elektromos és elektronikus háztartási és irodai berendezések kikapcsolt állapotára vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények. Mivel az alacsony feszültségű külső tápegységek üresjáratú üzemmódjára vonatkozó környezetbarát tervezési követelményeknek szigorúbbnak kell lenniük, mint az alacsony feszültségű külső tápegységgel forgalmazott, elektromos és elektronikus háztartási és irodai berendezések kikapcsolt állapotára vonatkozóknak, a 2005/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az elektromos és elektronikus háztartási és irodai berendezések készenléti és kikapcsolt üzemmódban fellépő elektromosáram-fogyasztására vonatkozó környezetbarát tervezési követelmények tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2008. december 17-i 1275/2008/EK rendelet (2) követelményei nem alkalmazhatók az alacsony feszültségű külső tápegységgel forgalmazott, elektromos és elektronikus háztartási és irodai berendezésekre. Ezért az 1275/2008/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell.
Az e rendeletben foglalt intézkedések összhangban vannak a 2005/32/EK irányelv 19. cikkének (1) bekezdése értelmében létrehozott bizottság véleményével,
ELFOGADTA A KÖVETKEZŐ RENDELETET:
(1) Ez a rendelet a külső tápegységek üresjáratú üzemmódban fellépő elektromosáram-fogyasztása és aktív üzemmódban mért átlagos hatékonysága tekintetében környezetbarát tervezési követelményeket állapít meg.
akkumulátortöltők;
halogénlámpa-transzformátorok;
külső tápegységek orvostechnikai eszközökhöz;
az e rendelet hatálybalépése után legfeljebb egy évvel forgalomba hozott ugyanolyan külső tápegységhez való csere- vagy pótalkatrész biztosítása érdekében legkésőbb 2015. június 30-ig a piacon forgalomba hozott külső tápegységek, feltéve, hogy a csere-, illetve a pótalkatrész vagy annak csomagolása egyértelműen meghatározza az(oka)t az elsődleges tölthető eszköz(öke)t, amelyek javítására, illetve karbantartására szolgál.
E rendelet alkalmazásában a 2005/32/EK irányelvben meghatározott fogalommeghatározásokat kell alkalmazni.
1. „külső tápegység”: olyan eszköz, amely megfelel az alábbi összes kritériumnak:
2. „alacsony feszültségű külső tápegység”: olyan külső tápegység, amelynek a névleges kimenő feszültsége 6 voltnál kevesebb, névleges kimenő teljesítménye pedig legalább 550 milliamper;
3. „halogénlámpa-transzformátor”: a törpefeszültségű volfrámszálas halogénlámpákhoz használt külső tápegység;
4. „szünetmentes tápegység”: olyan eszköz, amely automatikusan tartalék villamosenergia-szolgáltatást nyújt, ha a hálózati áramforrás feszültsége elfogadhatatlanul alacsony szintre csökken;
5. „akkumulátortöltő”: olyan eszköz, amely a kimeneti illesztőfelületnél közvetlenül kapcsolódik a lecsatlakoztatható akkumulátorhoz;
6. „feszültségátalakító”: olyan eszköz, amely a 230V-os hálózati áramforrásból származó kimenő teljesítményt 110V-os kimenő teljesítménnyé alakítja, amelynek jellemzői hasonlók a hálózati áramforrás kimenő teljesítményének jellemzőihez;
7. „névleges kimenő teljesítmény” (PO): a gyártó által meghatározott kimenő teljesítmény;
8. „üresjáratú üzemmód”: olyan állapot, amelynek során a külső tápegység bemenete a hálózati áramforráshoz van csatlakoztatva, de a kimenete nem kapcsolódik elsődleges tölthető eszközhöz;
9. „aktív üzemmód”: olyan állapot, amelynek során a külső tápegység bemenete a hálózati áramforráshoz van csatlakoztatva, a kimenete pedig egy tölthető termékhez kapcsolódik;
10. „aktív üzemmódban mért hatékonyság”: a külső tápegység által aktív üzemmódban termelt energia és az energiatermeléshez szükséges bemenő teljesítmény aránya;
11. „aktív üzemmódban mért átlagos hatékonyság”: az aktív üzemmódban a 25, 50, 75 és 100 %-os névleges kimenő teljesítménynél mért átlagos hatékonyság.
A piacon forgalomba hozott külső tápegységek üresjáratú üzemmódban fellépő elektromosáram-fogyasztására és aktív üzemmódban mért átlagos teljesítményére vonatkozó környezetbarát tervezési követelményeket az I. melléklet tartalmazza.
A 2005/32/EK irányelv 8. cikkében említett, megfelelőségértékelésre szolgáló eljárás a 2005/32/EK irányelv IV. mellékletében meghatározott belső tervezés-ellenőrzési rendszer vagy a 2005/32/EK irányelv V. mellékletében meghatározott irányítási rendszer.
A felügyeleti ellenőrzéseket a II. mellékletben meghatározott ellenőrzési eljárással összhangban kell elvégezni.
A piacon jelenleg elérhető, legjobban teljesítő termékekre és technológiákra vonatkozó referenciaértékeket a III. melléklet határozza meg.
A Bizottság e rendelet hatálybalépését követően legkésőbb négy évvel a technológiai fejlődésre figyelemmel felülvizsgálja azt, a felülvizsgálat eredményeit pedig közli a konzultációs fórummal.
Az 1275/2008/EK rendelet módosítása
Az 1275/2008/EK rendelet a következőképpen módosul:
Az 1. cikk a következő második bekezdéssel egészül ki:
„E rendelet nem alkalmazható azon elektromos és elektronikus háztartási és irodai berendezésekre, amelyeket alacsony feszültségű külső tápegységgel hoznak forgalomba.”
A 2. cikk a következő 9. ponttal egészül ki:
„9. »alacsony feszültségű külső tápegység«: olyan külső tápegység, amelynek névleges kimenő feszültsége 6 voltnál kevesebb, névleges kimenő teljesítménye pedig legalább 550 milliamper.”
Az I. melléklet 1. pontjának a) alpontját az első bekezdésében említett időponttól számított egy év elteltével kell alkalmazni.
A II. melléklet 1. pontjának b) alpontját az első bekezdésében említett időponttól számított két év elteltével kell alkalmazni.
(2) HL L 339., 2008.12.18., 45. o.
1. ÜRESJÁRATÚ ÜZEMMÓDBAN FELLÉPŐ ELEKTROMOSÁRAM-FOGYASZTÁS ÉS AKTÍV ÜZEMMÓDBAN MÉRT ÁTLAGOS HATÉKONYSÁG
A rendelet hatálybalépésétől számított egy év elteltével:
Az üresjáratú üzemmódban fellépő elektromosáram-fogyasztás nem haladhatja meg a 0,50 W-t.
Az aktív üzemmódban mért átlagos teljesítmény nem lehet kevesebb az alábbiaknál:
0,500 · PO, ha PO < 1,0 W;
0,090 · ln(PO) + 0,50, ha 1,0 W ≤ PO ≤ 51,0 W;
0,850, ha PO > 51,0 W.
A rendelet hatálybalépésétől számított két év elteltével:
Az üresjáratú üzemmódban fellépő elektromosáram-fogyasztás nem haladhatja meg a következő határértékeket:
AC-AC külső tápegységek az alacsony feszültségű külső tápegységek kivételével
AC-DC külső tápegységek az alacsony feszültségű külső tápegységek kivételével
Az aktív üzemmódban mért átlagos teljesítménynek legalább a következő határértékeket el kell érnie:
AC-AC és AC-DC külső tápegységek az alacsony feszültségű külső tápegységek kivételével
Az 1. pontban említett, az üresjáratú üzemmódban fellépő elektromosáram-fogyasztást és az aktív üzemmódban mért átlagos teljesítményt megbízható, pontos és megismételhető mérési eljárással kell megállapítani, figyelembe véve a technológia elismert állását.
A legalább 0,50 W-os energiafogyasztás mérését legfeljebb 2 %-os tűréshatár mellett, 95 %-os megbízhatósági szint mellett kell végezni. A legfeljebb 0,50 W-os energiafogyasztás mérését legfeljebb 0,01W-os tűréshatás mellett, 95 %-os megbízhatósági szint mellett kell végezni.
3. A GYÁRTÓK ÁLTAL SZOLGÁLTATANDÓ INFORMÁCIÓ
Az 4. cikk szerinti megfelelőségértékelés céljaira a műszaki dokumentációnak tartalmaznia kell a következő elemeket:
Jelzett érték
Rms kimenő áram (mA)
az 1–4. terhelt állapotban mért értékek
Rms kimenő feszültség (V)
Rms bemenő feszültség (V)
az 1–5. terhelt állapotban mért értékek
Rms bemenő teljesítmény (W)
az 1–4. terhelt állapotban számított értékek, az 5. terhelt állapotban mért értékek
az 1–4. terhelt állapotban számított értékek
az 1–4. terhelt állapotban mért hatékonyság számtani átlaga
Névleges kimenő áram százalékban kifejezve
0 % (üresjáratú üzemmód)
A 2005/32/EK irányelv 3. cikkének (2) bekezdésében említett piacfelügyeleti ellenőrzések elvégzésekor a tagállami hatóságok a következő ellenőrzési eljárást alkalmazzák az I. mellékletben meghatározott követelmények tekintetében.
A tagállami hatóságok egyetlen egységet vizsgálnak.
A modell akkor teljesíti az I. mellékletben meghatározott előírásokat, ha:
az üresjáratú üzemmódban mért eredmény legfeljebb 0,10 W-tal haladja meg az I. mellékletben meghatározott, alkalmazandó határértéket; és
az I. mellékletben meghatározott, az 1–4. terhelt állapotban mért hatékonyság számtani átlaga legfeljebb 5 %-kal alacsonyabb, mint az aktív üzemmódban mért átlagos hatékonyságra vonatkozó határérték.
Amennyiben a 2. pont a) és b) alpontjában említett eredményeket nem érik el, ugyanazon modell három további egységét kell vizsgálni.
Az ugyanazon modell három további egységének vizsgálatát követően a modellről a következő esetben állapítható meg, hogy megfelel a követelményeknek:
az üresjáratú üzemmódra vonatkozó eredmények átlaga legfeljebb 0,10 W-tal haladja meg az I. mellékletben meghatározott, alkalmazandó határértéket; és
az I. mellékletben meghatározott, az 1–4. terhelt állapotban mért hatékonyság számtani átlagainak átlagértéke legfeljebb 5 %-kal alacsonyabb, mint az aktív üzemmódban mért átlagos hatékonyságra alkalmazandó határérték.
Amennyiben a 4. pont a) és b) alpontjában említett eredményeket nem érik el, úgy kell tekinteni, hogy a modell nem felel meg a követelményeknek.
A 6. CIKKBEN EMLÍTETT REFERENCIAÉRTÉKEK
a) Üresjáratú üzemmód
A külső tápegységek üresjáratú üzemmódban fellépő, lehető legalacsonyabb energiafogyasztása tekintetében a következő közelítő értékeket adhatjuk meg:
legfeljebb 0,1 W, ha PO ≤ 90 W,
legfeljebb 0,2 W, ha 90 < PO ≤ 150 W,
legfeljebb 0,4 W, ha 150 < PO ≤ 180 W,
legfeljebb 0,5 W, ha PO > 180 W.
b) Aktív üzemmódban mért átlagos hatékonyság
A külső tápegységek aktív üzemmódban mért, lehető legjobb átlagos hatékonysága tekintetében a rendelkezésre álló legfrissebb (2008. januári) adatok alapján a következő közelítő értékeket adhatjuk meg:
0,09 · ln(PO) + 0,68, ha 1,0 W ≤ PO ≤ 10,0 W,
0,89, ha PO > 10,0 W.
tekintettel a szakmai képesítések elismeréséről szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 11. cikke c) pontjának ii. alpontjára,
Szlovákia indokolással ellátott kérelmet nyújtott be a 2005/36/EK irányelv II. mellékletének módosítása iránt. A kérelem tárgya a fogtechnikus („zubný technik”) szakma felvétele a mellékletbe; ez a szakma megfelel a 2005/36/EK irányelv 11. cikke c) pontjának ii. alpontjában előírt feltételeknek, amint ez az egészségügyi dolgozók szakmai képesítéséről szóló 742/2004 sz. Gyűjt. Kormányrendeletből is látható.
Dánia indokolással ellátott kérelmet nyújtott be a 2005/36/EK irányelv II. mellékletének módosítása iránt. A kérelem tárgya a látszerész („optometrist”) szakma eltávolítása a 2005/36/EK irányelv II. mellékletéből, mivel e szakma betöltését a 2005/36/EK irányelv 11. cikkének d) pontja szerinti diplomához kötötték, és ezért már nem felel meg az említett irányelv 11. cikke c) pontjának ii. alpontjában előírt feltételeknek. Dánia az ortopédiai műszerész („ortopædimekaniker”) és az ortopédiai lábbeli készítő („ortopædiskomager”) szakma eltávolítását is kérte a 2005/36/EK irányelv II. mellékletéből, mivel ezek Dániában kikerültek a szabályozott szakmák köréből.
A 2005/36/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban állnak a szakmai képesítések elismerésével foglalkozó bizottság véleményével,
Az 1. pontban a „Szlovákiában” cím alatt a szöveg a következővel egészül ki:
fogtechnikus (»zubný technik«),
az oktatás és képzés időtartama legalább 14 év, beleértve legalább 8 vagy 9 év általános iskolai oktatást, 4 év középiskolai oktatást, amelyet 2 év, egészségügyi szakiskolában folytatott továbbképzés követ, majd egy általános, elméleti és gyakorlati záróvizsga (»maturitné vysvedčenie«) zár le.”;
A 2. pontban törölni kell a „Dániában” címet és az alá tartozó bejegyzéseket.
A BIZOTTSÁG 280/2009/EK RENDELETE
a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló 44/2001/EK tanácsi rendelet I., II., III., valamint IV. mellékletének módosításáról
tekintettel a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 74. cikkére,
A 44/2001/EK rendelet I. melléklete felsorolja a rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében, valamint 4. cikkének (2) bekezdésében említett nemzeti joghatósági szabályokat. A II. melléklet tartalmazza azon tagállami bíróságok és hatáskörrel rendelkező hatóságok listáját, amelyek a végrehajthatóvá nyilvánítás iránti kérelmekkel foglalkoznak. A III. mellékletben található azon bíróságok listája, amelyekhez jogorvoslat nyújtható be a végrehajthatóvá nyilvánításról szóló határozattal szemben, továbbá a IV. melléklet felsorolja az e határozatokkal szembeni végső jogorvoslati eljárásokat.
A 44/2001/EK tanácsi rendelet I., II., III., valamint IV. mellékletét többször módosították, legutóbb a 1791/2006/EK rendelettel (2), Bulgária és Románia nemzeti joghatósági szabályainak, bíróságai és hatáskörrel rendelkező hatóságai listájának, valamint jogorvoslati eljárásainak beiktatása céljából.
A tagállamok az I., II., III., valamint IV. mellékletben található listák további módosításairól értesítették a Bizottságot. Ezért célszerűnek tűnik közzétenni az említett mellékletekben szereplő listák egységes szerkezetbe foglalt változatát.
Az Európai Közösség és a Dán Királyság közötti, a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló megállapodás (3) 3. cikke értelmében Dánia nem vesz részt a Brüsszel I. rendelet módosításainak elfogadásában, és e módosítások Dániára nézve nem kötelezők, illetve alkalmazandók.
A 44/2001/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
A 44/2001/EK rendelet I–IV. melléklete helyébe e rendelet megfelelő mellékletei lépnek.
(2) HL L 363., 2006.12.20., 1. o.
(3) HL L 299., 2005.11.16., 62. o.
Bulgáriában: a Nemzetközi Magánjogi Törvénykönyv 4. cikkének 1. albekezdésének 2. pontja,
A Cseh Köztársaságban: a 99/1963. sz. törvény (Gyűjt.) 86. cikke, a módosított Polgári Perrendtartás (občanský soudní řád),
Németországban: a polgári perrendtartás (Zivilprozessordnung) 23. cikke,
Észtországban: a Polgári Perrendtartás 86. cikke (tsiviilkohtumenetluse seadustik),
Írországban: azok a szabályok, amelyek az eljárást megindító iratnak az alperes részére ideiglenes írországi tartózkodása alatt történő kézbesítése révén megalapozzák a joghatóságot,
Cipruson: a bíróságokról szóló módosított 1960. évi 14. törvény 21. szakaszának (2) bekezdése,
Lettországban: a Polgári Perrendtartás (Civilprocesa likums) 27. szakasza, valamint a 28. szakaszának (3), (5), (6) és (9) bekezdése,
Magyarországon: a nemzetközi magánjogról szóló, 1979. évi 13. törvényerejű rendelet 57. §-a,
Máltán: a Polgári Eljárásjogi és Szervezeti Törvénykönyv 742., 743. és 744. cikke – 12. fejezet (Kodiċi ta’ Organizzazzjoni u Proċedura Ċivili – Kap. 12), valamint a Kereskedelmi Törvénykönyv 549. cikke – 13. fejezet (Kodiċi tal-kummerċ – Kap. 13),
Lengyelországban: a Polgári Perrendtartás (Kodeks postępowania cywilnego) 1103. és 1110. cikke, amennyiben a joghatóságot a következők alapján határozzák meg: az alperes lengyelországi lakóhelye, az alperesnek Lengyelországban vagyontárgyak vannak a birtokában vagy Lengyelországban tulajdonjogokra jogosult, a jogvita tárgya Lengyelországban található, és a felek egyike lengyel állampolgár,
Romániában: a nemzetközi magánjogi kapcsolatokról szóló 105/1992. számú törvény 148–157. cikke,
Szlovéniában: a nemzetközi magánjogi és eljárásjogi törvény (Zakon o medarodnem zasebnem pravu in postopku) 48. cikkének (2) bekezdése a Polgári Perrendtartás (Zakon o pravdnem postopku) 47. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben és a Nemzetközi Magánjogi és Eljárásjogi törvény (Zakon o medarodnem zasebnem pravu in postopku) 58. cikke a Polgári Perrendtartás (Zakon o pravdnem postopku) 59. cikkével összefüggésben,
Szlovákiában: a nemzetközi magánjogra és annak eljárási szabályaira vonatkozó 97/1963. sz. törvény 37. és 37e. cikke,
Finnországban: a bírósági eljárás törvénykönyve (oikeudenkäymiskaari/rättegångsbalken) 10. fejezet 1. szakasz első bekezdésének második, harmadik és negyedik mondata,
Svédországban: a bírósági eljárás törvénykönyve (rättegångsbalken) 10. fejezet 3. szakasz első bekezdésének első mondata,
Az Egyesült Királyságban: azok a szabályok, amelyek megalapozzák a joghatóságot a következők alapján:
Bulgáriában: az „окръжния съд”,
a Cseh Köztársaságban: az „okresní soud” vagy a „soudní exekutor”,
a Landgericht kamarájának elnöke;
a közjegyző egy hiteles okirat végrehajthatóságának megállapítása iránti eljárásában,
a „président de la chambre départementale des notaires” a közjegyzői okirat alapján benyújtott végrehajthatóvá nyilvánítás iránti kérelmek esetében,
Írországban a „High Court”,
Cipruson: a „Επαρχιακό Δικαστήριο” vagy tartással kapcsolatos határozat esetén a „Οικογενειακό Δικαστήριο”,
Luxemburgban: a „tribunal d’arrondissement” elnöke,
Magyarországon: a „megyei bíróság székhelyén működő helyi bíróság”, és Budapesten a „Budai Központi Kerületi Bíróság”,
Máltán: a „Prim Awla tal-Qorti Ċivili” vagy „Qorti tal-Maġistrati ta Għawdex fil-ġurisdizzjoni superjuri tagħha”, vagy tartással kapcsolatos határozat esetén a „Ministru responsabbli għall-Ġustizzja” áttétele alapján a „Reġistratur tal-Qorti”,
Angliában és Walesben a „High Court of Justice”, illetve tartással kapcsolatos határozat esetén a „Secretary of State” áttétele alapján a „Magistrate’s Court”;
Észak-Írországban a „High Court of Justice”, illetve tartással kapcsolatos határozat esetén a „Secretary of State” áttétele alapján a „Magistrate’s Court”;
Gibraltárban a „Supreme Court of Gibraltar”, illetve tartással kapcsolatos határozat esetén az „Attorney General of Giblaltar” áttétele alapján a „Magistrate’s Court”.
az alperes esetén: a „tribunal de première instance” vagy „rechtbank van eerste aanleg” vagy „erstinstanzliches Gericht”;
A Cseh Köztársaságban: a fellebbviteli bíróság a kerületi bíróságon keresztül,
Németországban: az „Oberlandesgericht”,
Spanyolországban: a megtámadott határozatot kiadó „el Juzgado de Primera Instancia” és a fellebezés elbírálására köteles „Audiencia Provincial”,
a „cour d’appel” a kérelmeket jóváhagyó határozatokról;
a „tribunal de grande instance” elnöke a kérelmeket elutasító határozatokról,
Izlandon: a „heradsdomur”,
Cipruson: az „Επαρχιακό Δικαστήριο” vagy tartással kapcsolatos határozat esetén az „Οικογενειακό Δικαστήριο”,
Luxemburgban: a „Cour supérieure de Justice” mint polgári ügyekben eljáró fellebbviteli fórum,
Magyarországon: a megyei bíróság székhelyén működő helyi bíróság (Budapesten a Budai Központi Kerületi Bíróság), a fellebbezést a megyei bíróság (Budapesten a Fővárosi Bíróság) bírálja el,
Máltán: a „Qorti ta’ l-Appell” a Kodiċi ta’ Organizzazzjoni u Proċedura Ċivili – Kap.12- ben a fellebbezésekre alkalmazandó eljárásnak megfelelően vagy tartással kapcsolatos határozat esetén a „Prim’ Awla tal-Qorti ivili jew il-Qorti tal-Maġistrati ta’ Għawdex fil-ġurisdizzjoni superjuri tagħha” előtt „ċitazzjoni”-val,
az alperes esetén: az „arrondissementsrechtbank”;
a kérelmező esetén: a „gerechtshof”,
Ausztriában: a „Landesgericht” a „Bezirksgericht”-en keresztül;
Lengyelországban a „apelacyjny” a „sąd okręgowy”-n keresztül,
Portugáliában: a „Tribunal da Relaçăo” az illetékes bíróság. A jogorvoslatot – a hatályos tagállami jogszabályokkal összhangban – a vitatott határozatot kiadó bírósághoz intézett kérelemmel kell elindítani,
Szlovákiában: a fellebviteli bíróság azon a kerületi bíróságon keresztül, amelynek a határozatát megfellebbezték,
Belgiumban, Görögországban, Spanyolországban, Franciaországban, Olaszországban, Luxemburgban és Hollandiában a semmisségi panasz,
Bulgáriában: „обжалване пред Върховния касационен съд”,
a Cseh Köztársaságban: a „dolování” és a „žaloba pro zmatečnost”,
Németországban: a „Rechtsbeschwerde”,
Írországban: a „Supreme Court”-hoz benyújtott jogorvoslat jogkérdésben,
Magyarországon: „felülvizsgálati kérelem”,
Máltán: nem nyújtható be további jogorvoslat; tartással kapcsolatos határozat esetén a „Qorti ta’ l-Appell” a „kodiċi ta’ Organizzazzjoni u Procedura Ċivili – Kap.12”-ben megállapított jogorvoslati eljárásnak megfelelően,
Lengyelországban: „skarga kasacyjna”,
Romániában: a „contestatie in anulare” vagy a „revizuire”,
Szlovéniában: a „Vrhovno sodišče Republike Slovenije”-hez benyújtott jogorvoslat,
az Egyesült Királyságban: egyetlen további jogorvoslat jogkérdésben.
A BIZOTTSÁG 281/2009/EK RENDELETE
a 2009/2010-es gazdasági évben az ipari cukor bizonyos mennyiségeire vonatkozó behozatali vámok alkalmazásának felfüggesztéséről
tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletre („az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet”) (1) és különösen annak 142. cikkére, valamint figyelemmel 4. cikkére is,
Az 1234/2007/EK rendelet 142. cikke értelmében a Bizottság az említett rendelet 62. cikkének (2) bekezdésében felsorolt termékek előállításához szükséges ellátás biztosítása érdekében bizonyos cukormennyiségek tekintetében részben vagy teljes egészében felfüggesztheti a behozatali vámok alkalmazását.
Az 1234/2007/EK rendelet 62. cikkének (2) bekezdésében említett termékek előállításához szükséges – a világpiaci árnak megfelelő áron történő – ellátás biztosítása érdekében a Közösségnek érdekében áll a 2009/2010-es gazdasági évre teljes egészében felfüggeszteni az említett termékek előállítására szolgáló cukor behozatalát terhelő vámokat, az iparicukor-szükségletei felének megfelelő mennyiség erejéig.
A 2009/2010-es gazdasági évben az importált ipari cukor mennyiségeit ennek megfelelően kell megállapítani.
A 2009/2010-es gazdasági évre 400 000 tonna mennyiségben felfüggesztik a 1701 KN-kód alá tartozó ipari cukorra vonatkozó behozatali vámok alkalmazását.
A TANÁCS 2009/314/KKBP KÖZÖS ÁLLÁSPONTJA
az egyes fehérorosz tisztviselőkkel szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2006/276/KKBP közös álláspont módosításáról, valamint a 2008/844/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről
A Tanács 2006. április 10-én elfogadta az egyes fehérorosz tisztviselőkkel szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2006/276/KKBP közös álláspontot (1).
Az egyes fehérorosz tisztviselőkkel szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2006/276/KKBP közös álláspont módosításáról szóló, 2008. november 10-i 2008/844/KKBP közös álláspontot (2)2009. október 13-ig meghosszabbította a 2006/276/KKBP közös álláspontban előírt korlátozó intézkedéseket. Mindazonáltal – az egyes személyek 1999/2000-es eltűnésében szerepet játszó személyek és a Központi Választási Bizottság elnökének kivételével – 2009. április 13-ig felfüggesztették az egyes fehérorosz vezetőkre vonatkozó utazási korlátozásokat.
A demokráciát, valamint az emberi jogok és az alapvető szabadságok tiszteletben tartását Belaruszban előmozdító további konkrét intézkedések elfogadásának és végrehajtásának ösztönzése érdekében a Tanács 2009. március 16-án megállapodott abban, hogy a 2006/276/KKBP közös álláspontban előírt korlátozó intézkedéseket ettől az időponttól számítva egy évvel meghosszabbítja, ugyanakkor az egyes fehérorosz tisztviselőkkel szembeni utazási korlátozások alkalmazásának felfüggesztését kilenc hónapig fenntartja. A kilenc hónapos időszak végéig a Tanács a belaruszi helyzet figyelembevételével alaposan felülvizsgálja a korlátozó intézkedéseket, és megfontolja a korlátozó intézkedések visszavonásának lehetőségét, feltéve, hogy további kedvező fejlemények történnek. A Tanács bármikor úgy határozhat, hogy a fehérorosz hatóságoknak a demokrácia és az emberi jogok területén hozott intézkedéseire figyelemmel szükség esetén újra alkalmazza az utazási korlátozásokat.
Ezért a 2006/276/KKBP közös álláspontot módosítani kell, és a 2008/844/KKBP közös álláspontot hatályon kívül kell helyezni,
A 2006/276/KKBP közös álláspontot 2010. március 15-ig meghosszabbítják.
(1) A 2006/276/KKBP közös álláspont 1. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglalt intézkedéseket – amennyiben azok Jurij Nyikolajevics Podobed esetében alkalmazandók – 2009. december 15-ig felfüggesztik.
(2) A 2006/276/KKBP közös álláspont 1. cikke (1) bekezdésének c) pontjában foglalt intézkedéseket 2009. december 15-ig felfüggesztik.
Ezt a közös álláspontot a belaruszi helyzet figyelembevételével 2009. december 15. előtt újra felül kell vizsgálni.
A 2008/844/KKBP közös álláspont hatályát veszti.
Ezt a közös álláspontot az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzé kell tenni.
(2) HL L 300., 2008.11.11., 56. o.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Hiteltelenek | Magyar Irodalmi Lap
Hiteltelenek
Polszerkesztő2, p, 12/20/2013 - 00:16
Döntött a Kúria a devizahitelekről:
Az egyoldalú szerződésmódosítással kapcsolatban kivárják az Európai Bíróság véleményét, az árfolyamkockázat ügyében viszont döntést hozott a Kúria. Önmagában az is meglepetés, hogy máris meghozták a jogegységi határozatot. A bíróságoknak mostantól arra kell törekedniük, hogy érvényben tartsák a szerződést – még akkor is, ha annak egy kikötését megsemmisítik.
A Kúria kétharmados többséggel döntött, és meghozta jogegységi döntését – derült ki a Kúrián tartott sajtótájékoztatón. A Kúria polgári kollégiuma a következő megállapításokat tette:
1.A devizaadós viseli az árfolyamváltozás hatásait.
2.Az árfolyamkockázat önmagában nem ütközik jogszabályba.
3.A pénzügyi intézménynek van tájékoztatási kötelezettsége az árfolyamkockázat ügyében is.
4.A bíróságnak a szerződés érvényessé nyilvánítására kell törekednie.
5.Ha egy rész érvénytelen a szerződésben, de enélkül a rész nélkül is teljesíthető a szerződés, akkor a kikötés érvénytelennek nyilvánítása nem vált ki joghatást.
6.Azzal kapcsolatban, hogy átlátható-e az egyoldalú szerződésmódosítás feltételrendszere, a Kúria megvárja az Európai Bíróság döntését.
7.A bírói szerződésmódosítás nem alkalmas arra, hogy szerződések tömegeit módosítsa: csak egyedi esetekben alkalmazható. Amennyiben viszont a jogalkotó „rendezné a hátrányos következményeket”, az kizárná a bírói mérlegelést.
Összegzés: az egyoldalú szerződésmódosítást a Kúria továbbpasszolta az Európai Bíróságnak, az árfolyamkockázat ügyében viszont döntést hoztak. Ez utóbbi szerint a hitelintézetek tájékoztatási kötelezettségének „ki kellett terjednie az árfolyamváltozás lehetőségére, és arra, hogy annak milyen hatása van a törlesztőrészletre”. Talán meglepő, de az egyik legvitatottabb pontról, az árfolyamrésről nem esik szó a nyilatkozatban.
Megállapítja viszont a Kúria, hogy önmagában nincs probléma a devizahitel-szerződésekkel. Az adósok tudatában voltak annak, hogy devizában adósodtak el, és ez így is volt, tehát nem forintadósságot címkéztek a bankot devizának (mint azt a devizahiteles csoportok vagy a kormánypárti politikusok egy része állítja).
Nagyon fontos az a megállapítás is, miszerint a bíróságoknak a szerződések érvényességére kell törekedniük. A bíróságoknak ezek után aligha lesz lehetőségük arra, hogy a szerződések teljes semmisségét mondják ki, még akkor sem, ha mondjuk a bank elégtelenül tájékoztatott az árfolyamrésről.
A Kúria egy jogegységi határozatot hozott a devizahiteles perek ügyében. Erre azért volt szükség, mert a bíróságokon hasonló esetekben, ugyanazon törvények alapján egymásnak homlokegyenest ellentmondó ítéletek születtek az utóbbi hónapokban.
A jogegységi határozat – onnantól kezdve, hogy megjelenik a Magyar Közlönyben – kötelező a bíróságokra nézve, a gyakorlatban figyelembe kell venniük azt a bíróknak. Mostantól tehát a jelenleg folyó, ezernél is több devizahiteles perben is figyelembe kell vennie a bíróknak a határozatot. A határozat célja, derül ki a Kúria nyilatkozatából, a több ezer jelenleg is folyó perben a joggyakorlat javítása. A legfelsőbb bíróság „a döntés társadalmi súlyának és jelentőségének tudatában” hozta meg döntését, ám úgy látják: a rendelkezésre álló jogi eszközök nem alkalmasak arra, hogy utólag igazságos és méltányos döntést hozzanak.
Emiatt nem lehet kizárólag a bíróságoktól várni a társadalmi probléma káros következményeinek felszámolását vagy megoldását. A Kúria nem alkothat jogot, csak értelmezheti azt, áll a nyilatkozatban.
Nem látja máshogy a helyzetet Rogán Antal, Fidesz frakcióvezetője sem. Ő azt nyilatkozta, „a legfőbb bírói fórum is a bankok oldalára állt”, viszont az árfolyamrés és az egyoldalú szerződésmódosítás ügyében továbbra sem lett tiszta a jogi helyzet. Rogán azt sem értette, hogy miért küldték tovább az egyoldalú szerződésmódosítások ügyét az Európai Bírósághoz – szerinte ugyanis a Kúriánál is "van elég bölcsesség" a döntés meghozatalához.
A Kúria hétfőn meghozott döntése megerősítette azt a tényt, hogy a bankok jogszerűen jártak el a devizahitelezésnél. Ezzel számos nyitott kérdést és jogi manővert lezártak - fejtette ki a Kúria döntésére reagálva Kovács Levente, a bankszövetség főtitkára egy sajtótájékoztatón a Reuters tudósítása szerint.
Közben megérkeztek az első külföldi elemzői vélemények is. Timothy Ash, a Standard Bank elemzője szerint megkönnyebbültek a piacok, hogy nem született meglepő döntés, és most a kormány és a bankok közösen dolgozhatnak egy visszafogottabb megoldáson. A JP Morgan elemzői szerint pedig tovább húzódhat a devizahitelesek megmentése, mivel nem született döntés a szerződésmódosítások jogosságáról. Viszont legkésőbb az áprilisi választások előtt lépni fog a kormány.
A korábbi indítványból kiderült, hogy a következő kérdésekre kereste a választ az eljárásban a Kúria polgári jogi ügyekben felelős kollégiuma:
Forint vagy deviza a devizaalapú kölcsön?
Érvényesek-e ezek a szerződések általában? (Ütköznek-e általában jogszabályba, felmerül-e, hogy önmagukban tisztességtelenek, van-e bennük „akarati hiba”, tehát megtévesztés?)
Hogyan kellett tájékoztatnia a fogyasztót a banknak, és mi a következménye, ha ezt nem tette?
Milyen lehetőségei vannak a bíróságoknak a jogsérelmek orvoslására?
Mik a szerződések érvénytelenségének törvényi jogkövetkezményei? (Tehát mikor tehető érvényessé, mikor rendelhető el az eredeti állapot visszaállítása?)
Érvénytelen-e az egész szerződés vagy a szerződés egy része, ha van egy lehetséges érvénytelenségi ok? Ha csak részlegesen, akkor abból hogyan vonhatóak le a jogkövetkezmények?
Hogyan látható át eléggé az egyoldalú szerződésmódosítás feltétele?
Ezek a közül a kérdések közül azok a legfontosabbak, amelyeknél korábban egymásnak jogerősen ellentmondó bírósági ítéletek születtek. Tehát az árfolyamrés, valamint az egyoldalú kamatemelés feltételrendszerének átláthatósága.
A kormánypárti politikusok viszont kevésbé a jogi részletkérdéseket vetették fel, mint az általános problémát – tehát hogy devizahitel-e egyáltalán a devizaalapú hitel, „hibás termék”-e, és hasonlók. Ezekben a kérdésekben viszont eddig is teljesen egyértelmű volt a bíróságok és a Kúria álláspontja: csak a hitelintézeti törvény 2010-ben szigorított verziója alapján lenne probléma a devizahitelekkel, a hitelek túlnyomó többségének kiosztása alatti jogrend alapján nem.
A kormány korábban jelezte: csak a jogi bizonytalanság eloszlatása után lép saját mentőcsomagja ügyében. Ennek megfelelően jogállamban nem teljesen megszokott nyomásgyakorlás kezdődött az elvileg független bírói hatalmi ágra. Mindenesetre amióta a kormány nyáron belekezdett a devizahiteles-mentés körüli időhúzó nyilatkozatfolyamba, a fizetési fegyelem nem meglepő módon jelentősen romlott.
„A Kúria nyilvánvalóvá tette, hogy mindent megtesz azért, hogy a bankokat megvédje, és visszadobta a labdát a kormány oldalára, hogy oldja meg ő a devizahitelesek problémáját” – reagált Lázár Dénes ügyvéd a legfelsőbb bírói testület hétfőn hozott jogegységi határozatára. A Pitee érdekvédelmi szervezet vezetője szerint a Kúria, miután többek között kimondta, nem tisztességtelen a fogyasztókra terhelni az árfolyamváltozást, és az árfolyamrés mint költség elrejtése és manipulálása a szerződésben pedig nem uzsora, világosan jelezte: a status quo fenntartásának a híve.
Az egyébként Bécsben élő, egyesületét és ügyvédi irodáját ott működtető Lázár szerint mindennek az az üzenete a bíróságok felé, hogy ha az adósok perelnek, akkor nem szabad nekik igazat adni, márpedig ez jogállamban elfogadhatatlan. „Személy szerint engem ez az egész ügy abban a korábbi döntésemben is megerősít, hogy jó, hogy elköltöztem Magyarországról, ahol a Kúria kiszolgáltatja a vállalkozásokat és az embereket a bankok kénye kedvének.”
Nem ő az egyetlen, aki kifejezetten csalódottan vette tudomásul a jogegységi határozatot: Léhmann György siófoki ügyvéd úgy fogalmaz, a Kúria döntése „több százezer embernek csalódás, őket most pofán vágták”. Szerinte az adósokra nézve egyértelműen hátrányos a jogegységi határozat, de olyan szempontból is problémás, hogy mivel eleve rossz kérdéseket tettek fel, igazán konkrét iránymutatást nem ad a bíróságoknak.
Azt egyik ügyvéd sem gondolja, hogy ezek után kevesebb lesz a bankokkal szembeni per és világosabb a jogi helyzet. Lázár Dénes szerint sok olyan pont van, amely miatt továbbra is meg lehet támadni a devizahiteles szerződéseket, Léhmann György pedig azt mondja, hogy a jövőben még több peres ügy is indulhat, mivel „ezeknek a nyomorult embereknek” ez az egyetlen esélyük.
A több száz adós ügyét képviselő Léhmann egyébként eddig is az egyoldalú szerződésmódosítások miatt támadta a bankokat, és továbbra is erre építi majd a kereseteit, bár a Kúria ebben a kérdésben az Európai Bíróságra hivatkozva elnapolta a döntést, ezért arra akár még éveket kell várni.
Hogy a bankok pozitívan fogadták a hétfői bejelentést, az nem meglepő. A Bankszövetség főtitkára hétfőn délután azt mondta, sok nyitott kérdés és jogi próbálkozás lezárult, a devizahiteles szerződések élő és jogszerű szerződések, amelyeket teljesíteni kell. Kovács Levente szerint a Kúria döntésével az is bebizonyosodott, hogy a bankok eddig is jogkövetőek voltak, és felhívta a figyelmet az árfolyamgát lehetőségére, amely a kormány és a bankszektor közös tehervállalása révén valamennyi devizahitelesnek segítséget nyújt.
Az egyik nagybank név nélkül nyilatkozó munkatársa a hivatalos bankszövetségi véleménynél azért óvatosabban fogalmazott: „ez a háború még nem dőlt el, ez csak egy csata volt, amelyet megnyertünk, vagy nem vesztettünk el”.
Ez az óvatosság abból a szempontból érthető, hogy Rogán Antal is azonnal megszólalt a kérdésben. A Fidesz frakcióvezetője ugyan szintén emlegette az árfolyamgátat, mint a rosszul fizető adósok mentőövét, de szinte ugyanolyan sarkosan fogalmazott, mint az adósokat védő ügyvédek.
A Kúria a bankok oldalára állt, jelentette ki a gazdaságpolitikai döntésekben egyre súlyosabbnak tűnő Rogán (aki azzal is feltűnést keltett nemrég, hogy volt már ügy, amelyben szintén igyekezett nyílt nyomást gyakorolni a bíróságra). Nem a frakcióvezető volt az egyetlen kormánypárti politikus, aki megüzente a bíróságnak, milyen döntést szeretne. Amikor novemberben Orbán Viktor miniszterelnök sürgette a Kúriát, hogy hozzon jogegységi döntést, akkor megjegyezte, hogy "tudni szeretnénk, az igazságszolgáltatás szerint vajon nem a bankoknak kellene-e viselniük - mint a józan erkölcsi érzék diktálná - az árfolyamváltozásból fakadó veszteséget".
Az egész Kúria-ügyet érdemes ugyanakkor több hónap távlatában, szélesebb perspektívából is megvizsgálni. Ősz elején a kormányzati politikusok folyamatosan lebegtettek egy újabb, nagy horderejű devizamentő csomagot, de hogy ez pontosan miből állt volna, azóta sem derült ki.
A bankok októberben kaptak egy ultimátumot, hogy november elsejéig dolgozzák át a szerződéseket, vagy álljanak elő egy épkézláb javaslattal, mert különben jön a kormány a saját megoldásával. Az ultimátum szép csöndben lejárt, a nagy novemberi mentőcsomag kifulladt egy régi-új megoldás felmelegítésével (ez volt az árfolyamgát kiszélesítése), ami akkor egy jó szándékú pótcselekvésnek hatott. Ezután következtek a jogi megoldást sürgető Orbán-, Rogán és Varga-nyilatkozatok – úgy tűnt, a kormány ettől reméli a helyzet rendezését. A Kúria-döntés láttán most úgy látszik, hiába.
Összefoglalva: a kormány a Kúriára akarta átruházni döntési és cselekvési képtelenségét, a deviza ügyekben kellő megoldási hiányosságait, erélyességét. Mert valljuk meg, ezek az árfolyamgátas szöszmötélesek senkinek sem jók.
A bankok maguktól sosem fognak kedvezni a lakosságnak, bármilyen politikai nyomás is hárulna rájuk. Az csak vicc, hogy bankadót kell fizetniük, mert mindent az ügyfelekre hárítanak, nem kis arroganciával, dölyffel.
A bíróságok sem tudtak dűlőre jutni, vagy nem mertek. Ilyen-olyan eredmények születtek az ítélőtáblákon is, ami nem adott kapaszkodót senkinek sem.
Ezek közül a kedvencemet beidézem:
„A devizaalapú forint kölcsönügylet során azonban a bank kereskedelmi, eladási vagy vételi pénzügyi szolgáltatást az adós részére nem nyújt, hanem a forintban folyósított kölcsön visszafizetésének értékállandósága érdekében a forintban történő törlesztési részletet az aktuális devizaárfolyamhoz kötik. A devizaalapú kölcsönelszámolás éppen azt jelenti, hogy devizaértékesítés (átváltás) nem történik, hanem a - forinthitelhez képest - relatíve alacsonyabb kamat forint árfolyamromlásból eredő kockázatát nem a hiteldíj, az ügyleti kamat százalékos mértéke, hanem a törlesztésnek az aktuális devizaértékhez kötése hivatott kompenzálni, kiküszöbölni. A forinthitelek kamatterhe azért magasabb, mert a forint árfolyam romlásából eredő kockázat (is) az ügyleti kamat mértékében kalkulált.
A kölcsön jogügyletben devizaértékesítés - eladás és vétel - tehát nem történik, ezért az eltérő vételi folyósításkori, és eladási törlesztési árfolyamon a hitelező különbözeti árrést nem alkalmazhat. „Mintha vétel" és „mintha eladás" jogilag nem létezik - értelmezhetetlen -, a „virtuális szolgáltatásért" pedig legfeljebb „virtuális ellenérték" jár.”
Persze, persze! Szép, hogy a meg nem vásárolt devizát ugyanazon az árfolyamon kell elszámolni, de ha nincs tényleges devizavásárlás, akkor, hogy jön ide az árfolyamváltozás? A meg nem vásárolt devizának hogyan lehet árfolyam különbözete? Tehát az árrés követelése, ami a bankoknál 1-5% közötti, az meg nem engedett, de ugyanarra hivatkozva az árfolyam-különbözet, ami akár 50-100% is lehet – közel 250 Forintos CHF ár mellett -, az szabályos.
Figyelem! Tehát nem a TÉNYLEGES SZOLGÁLTATÁSÉRT TÉNYLEGES ELLENÉRTÉKET KELL MEGFIZETNI, hanem a virtuálisat. Forintot kérsz, forintot kapsz (bár nem is látod a sok ropogós papírt, hanem csak az eladó folyószámláján lesz jóváírva), és forintot fizetsz vissza kamattal. A talmudi előírásoknak megfelelően. Plusz virtuális árfolyam-különbözetet!
És mindez bírósági magyarázattal, támogatással. Ennyit az ítélethozatalról, a jogszolgáltatásról. Nem akarok összeesküvés elméleteket gyártani bankárok, ügyvédek, bírók, sőt politikusok között, de…
Ez az ítélőtábla jogerős ítélete.
Most ezt fejelte meg a Kúria is döntésével. Bezárult a kör.
Nekem HITELTELENEK!

matches: Kúria Bíróság Kúria Kúria Kúria Bíróság Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
81. Gyorshír – Hunvald György (ismét) szabad! - A Hunvald-per
A mai napon, 2011. október 4-én, kedden háromnegyed háromkor a Fővárosi Bíróság újfent úgy döntött, hogy Hunvald György majd 3 éve tartó előzetes letartóztatását megszünteti. Hunvald György jelenleg semmilyen kényszerintézkedés hatálya alatt nem áll.
Azt, hogy a folyamatban lévő per szempontjából ennek mekkora a jelentősége, még mindig nem lehet megjósolni, egyelőre csak annyit szeretnénk mindenkivel megosztani, hogy mi a magunk részéről nagyon örülünk!
A döntés nem jogerős, az ügyész fellebbezett, így a Fővárosi Ítélőtábla hoz majd végleges döntést Hunvald kényszerintézkedéséről. Az elsőfokú bíróság döntése nem jogerős ugyan, de végrehajtható, így Hunvald György szabadlábon távozhatott a Fővárosi Bíróság keddi tárgyalásáról.
Az elsőfokú bíróság öttagú tanácsának elnöke a megszüntető végzés szóbeli indoklásában rámutatott: a törvény kötelező rendelkezése szerint a hatóságoknak törekedniük kell arra, hogy az előzetes letartóztatás minél rövidebb ideig tartson, és ha már okai nem állnak fenn, meg kell szüntetni. Önmagában a vádbeli cselekmény tárgyi súlya pedig nem lehet indoka a legsúlyosabb kényszerintézkedésnek. A bíróság hivatkozott arra is, hogy a strasbourgi székhelyű Emberi Jogok Európai Bírósága szerint az elhúzódó fogva tartás egy adott ügyben csak akkor lehet indokolt, ha a közérdek valódi követelményének olyan specifikus jelei állnak fenn, amelyek az ártatlanság vélelme ellenére nagyobb súllyal esnek latba, mint az egyéni szabadság tiszteletben tartása.
A szóbeli indoklás szerint a bizonyítási eljárás jelentősen előrehaladt, túl vannak a vádlotti vallomásokon, és a legfontosabb, vagyon elleni bűncselekmények vonatkozásában már a tanúk többsége is megszólalt. Az FB kifejtette: a büntetőeljárás jelenlegi szakaszában olyan konkrét tény nem rögzíthető, amely arra a következtetésre adna alapot, hogy a 2 év 7 hónapja előzetes letartóztatásban lévő másodrendű vádlott szökésének, elrejtőzésének veszélye fennáll.
(Utoljára frissítve: 2011-10-04 17:06)
https://hunvaldper.blog.hu/api/trackback/id/tr653277917
el Padre 2011.10.04. 15:25:42
védd magad 2011.10.07. 20:27:48
Nagyon örülök, hogy a Fővárosi Bíróság szabadlábra helyezte Gyurit. A hadjárat, az ügyészség megalapozatlan vádjainak soha nem lehet vége, hiszen a politika beférközött a tisztességesnek vélt és pártatlannak tartott igazsgszolgáltatásba. Mikor érjük el, hogy az ügyész is felelősségre vonható, aki a valós töréneti tényállást, saját hipotézisében feltételezi, majd a törvényi helyeket behelyesíti. Szégyen és gyalázat, hogy nem mondható ki, hogy az ügyészség szerint megírt forgatókönyv zajlik, amelyben emberi életeket alázhatnak meg. Nincs még vége, de örülök, hogy egyenesen kiáll a Gyuri az eljárásban. Soha nem voltam semmilyen párt tagja, magyar ember vagyok, aki bent (Venyige) ismertem meg a Gyurit, mint " Biztosítós", aki szintén 1,5 évig voltam kényszerintézkedés alatt büntetlen előélettel, és akinek mai napig sem tudnak tárgyalást kitűzni(3 éve)ügyében, de a vádíratot az ügyészség természetesen beadta.
Szorítok, Gyuriért, de értelme az egésznek akkor van, ha olyan bíró hoz(hat) döntést, aki hivatásnak tekinti az eljárást, aki figyelembe tartja, hogy a vád kötelezettsége a bizonyítás, és a kétséget kizárolag nem bizonyított tény nem róható Gyuri terhére.
Ez az ember többet érdemel, hiszen tisztességgel és méltósággal viseli a megaláztatásokat az ügyészi hipotézist, amely minden arcpír nélkül tart fenn. Meglátjuk az Ítélőtábla a jogorvoslatot, mivel indikolja.
Az ártatlanság vélelme sem utolsó szempont, és amennyiben nincs politikai befolyás a felmentés sem elérhetetlen, amelyben tönkretettek egy pályát egy családot, azonban Gyuri tisztessége és becsülete nálam nem kétséges, tehát minden elvehetnek, de az észt, tisztességet és méltóságot soha nem!

matches: Bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság


text:
Stirmanov: elévült bűncselekményről az ügyész nem jelentheti ki, hogy a terhelt elkövette | Strasbourgi Figyelő
Stirmanov: elévült bűncselekményről az ügyész nem jelentheti ki, hogy a terhelt elkövette
2019. 01. 31. 2019. 03. 17.
Sérti az ártatlanság vélelmét, ha az ügyész elévülésre hivatkozva nem kezdeményez büntetőeljárást, de a nyomozást visszautasító döntésében kijelenti, hogy az érintett elkövette a bűncselekményt.
Stirmanov v. Russia
no. 31816/08
Sir William Garrow, akitől az “innocent until proven guilty” maxima származik. Forrás: https://goo.gl/EfcjJr
Az ügy kérelmezője Robert Stirmanov, aki egy orosz állami vállalat belső vitarendező bizottságának elnöke volt. Egy 2003-as, fizetési hátralékokat érintő döntése miatt az érintett vállalat vezetője 2005 áprilisában az ügyésznél eljárást kezdeményezett Stirmanov ellen “önkényes jogellenes cselekmény” vádjával, aki álláspontja szerint a belső eljárási szabályok megsértésével hozta a döntést.
Az ügyész 2005 augusztusában elévülésre hivatkozva nem rendelt el nyomozást az ügyben. Az orosz bíróság októberben az ügyész döntését hatályon kívül helyezte arra hivatkozva, hogy az orosz jog szerint elévülés miatt az eljárást csak a terhelt beleegyezésével lehet megszüntetni. Novemberben az ügyész ki is hallgatta Stirmanovot, aki az ügy érdemében nem tett vallomást, de úgy nyilatkozott, hogy nem kéri az ellene folyó eljárás elévülés miatti megszüntetését. Az ügyész ennek ellenére ismét a büntetőeljárás megszüntetése mellett döntött, ami ellen Stirmanov fellebbezett. 2006 április 24-én az ügyész újabb döntést hozott, amelyben ismét mellőzte a nyomozást Stirmanov ellen. A döntésről a kérelmezőt az ügyész nem értesítette.
A nyomozást elutasító döntésben ugyanakkor az ügyész több alkalommal is úgy fogalmazott, hogy a kérelmező elkövette a terhére rótt bűncselekményt (az csupán az elévülésre tekintettel nem volt büntethető).
A kérelmező ez ellen a döntés ellen ismét bírósághoz fordult, arra hivatkozva, hogy ugyan a büntetőeljárást ellene le sem folytatták, a cselekményért nem ítélték el, az ügyész nyomozást elutasító döntése mégis olyan látszatot kelt, mintha az általa 2003-ban meghozott döntés törvénytelen lett volna. Ez pedig a kérelmező álláspontja szerint az ártatlanság vélelmével nem egyeztethető össze. Az orosz fellebbviteli bíróság Stirmanov keresetét elutasította, aki ezt követően fordult a Bírósághoz.
A Bíróság hangsúlyozottan nem vizsgálta, hogy a kérelmező kifogásolt, fizetési hátralékokat érintő döntése jogszerű volt-e. Csupán azt állapította meg, hogy a kérelmezőt az orosz jog szerint bíróság nem ítélte el “önkényes jogellenes cselekmény” vádjával. Ennek ellenére a Bíróság megállapítása szerint az ügyész április 24-i döntésének megfogalmazásából egyértelműen kiderül, hogy az ügyész álláspontja szerint a kérelmező bűnös. A nyomozást elutasító döntés többször is kijelentő módban állítja, hogy a kérelmező a bűncselekményt elkövette. Az ügyész döntése ráadásul eljutott a kérelmező vállalatának dolgozóihoz is, sértve ezáltal a kérelmező jó hírnevét.
A Bíróság megállapította, hogy az ügyészi döntés megsérti az Egyezmény 6. cikk 2. bekezdésében garantált ártatlanság vélelmét. Arra tekintettel, hogy az orosz bíróságok nem nyújtottak lehetőséget a kérelmezőnek, hogy az őt bűnösnek beállító döntést bíróság előtt megtámadja, az orosz állam nem biztosította a kérelmező ártatlanság vélelméhez fűződő jogát.
A Bíróság hét fős kamarája erre tekintettel egyhangúlag megállapította a 6. cikk 2. bekezdésének megsértését, és 5.000 Euró nem-vagyoni kártérítést ítélt meg a kérelmezőnek.

matches: bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság