text:
a Magyar Állatorvosi Kamaráról, valamint az állatorvosi szolgáltatói tevékenység végzésérõl
A törvényt az Országgyûlés a 2012. július 12-i ülésnapján fogadta el.
Az Országgyûlés abból a célból, hogy az állatorvosok önkormányzati elveken alapuló köztestületi formában mûködõ szakmai szervezete hatékonyan részt vegyen az állat-egészségügyi feladatok ellátásában, szervezze és intézze az állatorvosi tevékenység gyakorlásával összefüggõ egyes közfeladatokat, továbbá szakmai támogatást nyújtson
az állatorvosok számára, a következõ törvényt alkotja:
1. § (1) A Magyar Állatorvosi Kamara (a továbbiakban: Kamara) az állatorvosok önkormányzattal rendelkezõ, közfeladatokat és általános szakmai érdek-képviseleti feladatokat ellátó köztestülete.
b) országos szervezete útján látja el.
a) állat-egészségügyi szolgáltató intézmény: az állatorvosi rendelõ, az állatorvosi szakrendelõ, az állatkórház és az állatklinika;
b) állat-egészségügyi szolgáltató tevékenység: a 33. § (1) bekezdése szerinti tevékenységek megrendelésre, szolgáltatásként, az élelmiszerláncról és hatósági felügyeletérõl szóló törvény alapján állami feladatkörbe nem vont módon történõ ellátása;
c) állatklinika: olyan állatkórház, amely az állat-egészségügyi szolgáltatói tevékenységén túlmenõen közvetlenül részt vesz az állatorvosi felsõfokú alap- és továbbképzésben, valamint a szakirányú kutatásban;
d) állatkórház: állatorvosi végzettséggel rendelkezõ személy által irányított olyan állatorvosi szakrendelõ, amelyben szervezett és tervszerû formában biztosított az állatok gyógykezelés céljából történõ elhelyezése, ápolása, bentlakásos utókezelése és folyamatos állat-egészségügyi felügyelete;
e) állatorvosi rendelõ: állatorvosi végzettséggel rendelkezõ személy által szakmailag irányított, az állatorvosi tevékenység végzésére alkalmas helyiségekbõl álló
állat-egészségügyi szolgáltató intézmény;
f) állatorvosi szakrendelõ (rendelõintézet): több állatorvost foglalkoztató olyan állatorvosi rendelõ, ahol az állatok szakirányú speciális vizsgálata, sürgõsségi, szakosított és egyéb speciális szakmai követelményeket igénylõ gyógykezelése is folyamatosan – elõre meghatározott, tervezett rendelési idõben – biztosított;
g) nagy létszámú állattartó telep: olyan állattartó telep, amelyen az elhelyezhetõ állatok száma állatfajonként legalább
(2) E törvényben szereplõ iratok kézbesítésére a hivatalos iratok kézbesítésére vonatkozó általános szabályokat kell
3. § (1) A Kamara alapszabály szerint mûködik.
b) a Kamara szervezetére és szerveinek mûködésére vonatkozó részletes szabályokat,
c) a testületi szervek, valamint azok tagjainak feladat- és hatáskörére, megalakításuk, valamint választásuk módjára, megbízatásuk idõtartamára vonatkozó részletes szabályokat,
d) a Kamara gazdálkodására vonatkozó alapvetõ szabályokat,
4. § (1) A Kamara az állatorvosi tevékenység gyakorlásával összefüggõ ügyekben képviseli az állatorvosok általános szakmai érdekeit, valamint elõsegíti az állat-egészségügyi szolgáltató tevékenységet végzõ állatorvosok hivatásukból eredõ jogainak érvényesülését, és elõsegíti e jogok érvényesülését.
a) az állatorvosok szakmai tevékenységét érintõ jogszabályok – így különösen a 48. § a)–b) pontja szerinti jogszabályok – megalkotása során,
d) tagjai tekintetében az igazságügyi állatorvos szakértõk, valamint a szaktanácsadó, szakértõ állatorvosok állatorvosi névjegyzékbe történõ felvételével összefüggésben.
a) az állatorvosképzõ állami fenntartású felsõoktatási intézménnyel együttmûködve az állatorvosképzésben, a szakképzésben, véleményezési jogot gyakorol az elõbbi képzések és a szakmai továbbképzés követelményeinek meghatározása tekintetében, valamint kialakítja a szakmai továbbképzés követelményszintjét,
b) az állatorvosi asszisztensek képzésében, továbbképzéseket szervez az állatorvosi asszisztensek számára, amelyrõl bizonyítványt állít ki,
c) az állatorvosi diplomához kötött tevékenység végzésével járó, az állat-egészségügyi szolgáltató tevékenységet végzõ állatorvos által nyújtott állat-egészségügyi szolgáltatások minõségi ellenõrzésében,
d) felkérésre, tanácskozási joggal a feladat- és hatáskörét közvetlenül érintõ szakmai testületek és bizottságok munkájában.
a) az állat-egészségügyi szolgáltató tevékenységet végzõ állatorvosok közcélú igénybevételével kapcsolatos kamarai szervezési feladatokat, ennek keretében megállapodik az élelmiszerlánc-felügyeletért felelõs miniszterrel (a továbbiakban: miniszter) a közcélra igénybe vett állatorvosokat megilletõ díjazás és a költségtérítés mértékérõl,
b) a kedvtelésbõl tartott állatok nem kereskedelmi célú mozgásához szükséges útlevél kiállításának, kezelésének országos szintû megszervezését, így különösen a szükséges nyomtatványok biztosítását és országos adatbázisban történõ nyilvántartását,
c) a speciális állatorvosi ismeretek megszerzésével összefüggõ, az Alapszabályban meghatározott kamarai képzések szervezését, lebonyolítását és a képzés teljesítésérõl
bizonyítványt állít ki.
a) a kamarai tagokra vonatkozó állatorvos-etikai szabályokat és ellenõrzi azok betartását,
b) az állat-egészségügyi szolgáltató tevékenységet végzõ állatorvos helyettesítésére vonatkozó szakmai irányelveket,
d) az állatorvosok kamarai tagságával és állatorvosi tevékenységével összefüggõ név- és címhasználatának, továbbá a kamarai bélyegzõ használatának feltételeit,
e) az állat-egészségügyi szolgáltató tevékenység gyakorlásának szakmai feltételeire vonatkozó ajánlásokat (szakmai protokoll) és szakmai irányelveket ad ki, továbbá
ellenõrzi azok betartását,
f) az állat-egészségügyi szolgáltató tevékenységet végzõ állatorvosok kötelezõ szakmai továbbképzésben való részvételének feltételeit,
g) az állat-egészségügyi szolgáltató intézmények önkéntes minõsítési rendszerének elveit és követelményrendszerét.
b) területi szervezetei nyilvántartást vezetnek az illetékességi területükön engedélyezett állat-egészségügyi intézményekrõl és az engedélyezett állat-egészségügyi szolgáltatókról,
d) egyeztetõ eljárást folytat le az érintettek kezdeményezésére a Kamara tagjai között az állat-egészségügyi szolgáltató tevékenység gyakorlásával összefüggõ vitás szakmai kérdésekben,
e) etikai eljárást folytat le a Kamara állatorvos-etikai szabályait megszegõ tagokkal szemben,
h) az állat-egészségügyi szolgáltató tevékenységet végezni kívánó kamarai tag kérelmére állatorvosi bélyegzõt ad ki,
i) közremûködik az állat-egészségügyi intézmény létesítésének személyi és tárgyi feltételeinek meghatározásában, és az élelmiszerlánc-felügyeleti szervvel egyeztetve gondoskodik azok folyamatos ellenõrzésérõl,
k) közremûködik az állat-egészségügyi szolgáltató személyi és tárgyi feltételeinek meghatározásában, és gondoskodik azok folyamatos ellenõrzésérõl,
l) ajánlást ad ki az állatorvos által végzett szolgáltatások munkadíjának alsó és felsõ határára vonatkozóan,
(7) A Kamara értesíti az illetékes élelmiszerlánc-felügyeleti szervet a (6) bekezdés i) pontjában foglalt ellenõrzése során feltárt hiányosságokról.
e) az asszisztensi névjegyzékbe történõ felvétel,
f) az asszisztensi tevékenység végzésének szüneteltetése során.
d) székhelyét, szakmai mûködési körét,
e) bejelentésére az állat-egészségügyi szolgáltató tevékenység végzése szünetelésének tényét és idõtartamát,
f) kérésére a nyelvtudására vonatkozó adatokat, kitüntetéseit és a telefonos elérhetõségét,
g) jogerõsen elbírált etikai vétségeit, az elmarasztaló határozat jogerõre emelkedésétõl számított két évig.
(2) Az állatorvosi névjegyzékben a Kamara az állat-egészségügyi szolgáltató tevékenységet végzõ tagjainak az (1) bekezdés a)–f) pontja szerinti adatai a tagsági jogviszony megszûnéséig nyilvánosak, azokat a Kamara a honlapján naprakészen közzéteszi.
(3) Az (1) bekezdésben szereplõ adatokat a Kamara a tagsági jogviszony megszûnését követõ öt évig kezeli az állat-egészségügyi feladatok ellátásához kapcsolódó közfeladatai ellátása érdekében.
6. § (1) A területi szervezet testületi szervei a közgyûlés, valamint a 8. és 9. §-ban meghatározott szervek (a továbbiakban együtt: területi ügyintézõ szervek). A területi szervezet önálló költségvetés alapján mûködik és ellátja az e törvényben és az Alapszabályban hatáskörébe utalt feladatokat.
(2) A területi szervezet az Alapszabályban meghatározott területen és székhelyen mûködik. A területi szervezet területe összefüggõ, legalább egy megye területére terjedhet ki. Egy megye területén kizárólag egy területi szervezet mûködhet.
7. § (1) A területi szervezet legfõbb döntéshozó szerve a tagok összességébõl álló területi közgyûlés, amely az Alapszabályban meghatározott feltételekkel küldöttközgyûlés formájában is megszervezhetõ. A területi küldöttközgyûlésre a területi közgyûlés szabályait kell megfelelõen alkalmazni.
(2) A területi közgyûlés kizárólagos hatáskörébe tartozik:
a) a területi tisztségviselõk, az etikai bizottság, a felügyelõbizottság és az oktatási bizottság, valamint egyéb állandó bizottság tagjainak a megválasztása,
b) a területi szervezet vezetõsége (a továbbiakban: vezetõség) és a felügyelõbizottság éves beszámolójának az elfogadása,
d) minden olyan ügy, amelyet e törvény vagy az Alapszabály a közgyûlés hatáskörébe utal.
(3) A területi közgyûlést szükség szerint, de legalább évente egyszer össze kell hívni. Az Alapszabály a területi közgyûlés kötelezõ összehívásának egyéb eseteit is megállapíthatja.
(4) A területi közgyûlés határozatképes, ha azon a szavazásra jogosult tagok több mint fele jelen van. Határozatképtelenség esetén – ha az Alapszabály másként nem rendelkezik – a tizenöt napon belül ismételten összehívott területi közgyûlés az eredetileg közölt napirendi pontok vonatkozásában a megjelent szavazásra jogosult tagok számára tekintet nélkül határozatképes.
(5) A területi közgyûlés döntéseihez a jelen lévõ tagok többségének szavazata szükséges.
8. § (1) A területi szervezet ügyviteli szerve a vezetõség. A területi közgyûlés az Alapszabályban meghatározott számú, legalább hat tagból álló vezetõséget hoz létre, amelynek tagjait titkos szavazással négy évre választja meg. A vezetõség tagja az elnök, az alelnök, a titkár, valamint a választott vezetõségi tagok. A területei szervezet vezetõségének valamennyi tagja tisztségviselõnek minõsül. Az Alapszabály más tisztségviselõk választását is kötelezõvé teheti. A területi szervezetet az elnök, akadályoztatása esetén az alelnök, az elnök és az alelnök együttes akadályoztatása esetén a titkár képviseli. A területi szervezet elnökére, alelnökére és titkárára az országos szervezet elnökére, alelnökére és fõtitkárára vonatkozó szabályokat kell megfelelõen alkalmazni.
(2) A vezetõség kizárólagos hatáskörébe tartozik:
a) a területi közgyûlés üléseinek összehívása,
b) két küldöttközgyûlés közötti idõben a területi szervezet operatív tevékenységének szervezése és irányítása.
(3) A vezetõség az új vezetõség megválasztásáig látja el a feladatait. E rendelkezést megfelelõen alkalmazni kell
a 9. § (1), (2) és (4) bekezdésében szereplõ szervek esetében.
9. § (1) A területi közgyûlés az Alapszabályban meghatározott számú, legalább három tagból álló etikai bizottságot hoz létre, amelynek tagjait és elnökét titkos szavazással négy évre választja meg.
(2) A területi közgyûlés az Alapszabályban meghatározott számú, legalább három tagból álló felügyelõbizottságot hoz létre, amelynek tagjait és elnökét titkos szavazással négy évre választja meg.
(3) A felügyelõbizottság ellenõrzi a Kamara mûködésére, gazdálkodására, pénzügyi-számviteli rendjére vonatkozó jogszabályok és belsõ szabályok érvényesülését a területi szerveknél, a területi szervek tisztségviselõinél és a területi ügyintézõ szerv nem tisztségviselõ tagjainál. Az ellenõrzés során a felügyelõbizottságot megilletõ jogosultságokat az Alapszabály határozza meg azzal, hogy a felügyelõbizottság részére történõ tájékoztatás adásának kötelezettségét nem korlátozhatja.
(4) A területi közgyûlés az Alapszabályban meghatározott számú, legalább három tagból álló oktatási bizottságot hoz létre, amelynek tagjait és elnökét titkos szavazással négy évre választja meg.
(5) Az etikai bizottság, a felügyelõbizottság és az oktatási bizottság elnöke tisztségviselõként látja el feladatait.
a) az országos küldöttközgyûlésbõl (a továbbiakban: küldöttközgyûlés),
b) az országos elnökségbõl (a továbbiakban: elnökség),
c) az országos felügyelõbizottságból,
f) az Alapszabályban meghatározott egyéb állandó és eseti bizottságokból [b)–f) pont a továbbiakban együtt: országos ügyintézõ szervek] áll.
(2) Az országos szervezet tisztségviselõi:
b) az országos felügyelõbizottság elnöke,
c) a fõtitkár, valamint
(4) Az országos szervezetet az elnök, akadályoztatása esetén – az Alapszabályban meghatározott körben – az alelnök, az elnök és az alelnök együttes akadályoztatása esetén a fõtitkár képviseli.
11. § (1) A Kamara országos legfõbb döntéshozó szerve a területi közgyûlés által választott országos küldöttekbõl álló küldöttközgyûlés.
(2) A küldöttközgyûlés kizárólagos hatáskörébe tartozik:
b) az országos tisztségviselõk, az országos etikai bizottság, az országos felügyelõbizottság és az országos oktatási bizottság, valamint egyéb országos állandó bizottság tagjainak a megválasztása,
c) az elnökség és az országos felügyelõbizottság éves beszámolójának az elfogadása,
e) minden olyan ügy, amelyet e törvény vagy az Alapszabály a küldöttközgyûlés hatáskörébe utal.
(3) Az Alapszabály elfogadásához és módosításához a szavazásra jogosult jelen lévõ országos küldöttek kétharmadának egyetértõ szavazata szükséges.
(4) A küldöttközgyûlés határozatképes, ha azon a szavazásra jogosult országos küldöttek több mint fele jelen van. Határozatképtelenség esetén – ha az Alapszabály másként nem rendelkezik – a tizenöt napon belül ismételten összehívott küldöttközgyûlés az eredetileg közölt napirendi pontok vonatkozásában a megjelent országos küldöttek számára tekintet nélkül határozatképes. Az ismételten összehívott küldöttközgyûlés az Alapszabály elfogadásáról vagy módosításáról nem dönthet.
(5) A küldöttközgyûlés döntéseihez a jelen lévõ tagok többségének szavazata szükséges.
12. § (1) A küldöttközgyûlés elnökséget hoz létre, amelynek tagjait titkos szavazással négy évre választja meg.
(2) Az elnökség ellátja mindazokat a feladatokat, amelyeket e törvény, az Alapszabály és a küldöttközgyûlés részére meghatároz.
a) a küldöttközgyûlés üléseinek összehívása,
b) a tagsági jogviszony felfüggesztését vagy megszûnését elrendelõ, továbbá a tagsági jogviszony létesítését elutasító, valamint a praxisengedély kiadását elutasító határozat elleni fellebbezés elbírálása, feltéve, hogy azt nem etikai eljárás keretében hozták,
d) a közfeladatok ellátásával összefüggõ határozatok meghozatala, amelyek a területi szervezetekre kötelezõ érvényûek,
e) két küldöttközgyûlés közötti idõben a Kamara operatív tevékenységének szervezése és irányítása.
(4) Az elnökség kizárólagos hatáskörébe tartozó hatáskörök gyakorlását a küldöttközgyûlés magához vonhatja, és azok gyakorlásának szempontjait meghatározhatja.
(6) Az elnökség az új elnökség megválasztásáig látja el feladatait. E rendelkezést megfelelõen kell alkalmazni a 13. §-ban szereplõ szervek esetében.
13. § (1) A küldöttközgyûlés az Alapszabályban meghatározott számú, legalább öt tagból álló országos etikai bizottságot hoz létre, amelynek tagjait és elnökét titkos szavazással négy évre választja meg.
(2) A küldöttközgyûlés az Alapszabályban meghatározott számú, legalább három tagból álló országos felügyelõbizottságot hoz létre, amelynek tagjait és elnökét titkos szavazással négy évre választja meg.
(3) A küldöttközgyûlés az Alapszabályban meghatározott számú, legalább öt tagból álló országos oktatási bizottságot hoz létre, amelynek tagjait és elnökét titkos szavazással négy évre választja meg.
14. § Az országos felügyelõbizottság ellenõrzi a Kamara mûködésére, gazdálkodására, pénzügyi-számviteli rendjére vonatkozó jogszabályok és belsõ szabályok érvényesülését az országos szerveknél, országos szervek tisztségviselõinél és az országos ügyintézõ szervek nem tisztségviselõ tagjainál. Az ellenõrzés során az országos felügyelõbizottságot megilletõ jogosultságokat az Alapszabály határozza meg azzal, hogy az országos felügyelõbizottság részére tájékoztatás adásának kötelezettségét nem korlátozhatja.
5. A Kamara tisztségviselõi
15. § (1) Kamarai tisztségre választható a pártoló és a tiszteletbeli tag kivételével minden kamarai tag, ha büntetlen elõéletû és vele szemben összeférhetetlenségi ok nem áll fenn.
a) az élelmiszerlánc-felügyeleti szervnél vezetõi munkakört betöltve közszolgálati tisztviselõi jogviszonyban áll,
b) olyan államigazgatási szervnél folytat fõállásban (legalább heti 36 órás) állatorvosi végzettséghez kötött közszolgálati tisztviselõi tevékenységet, amely államigazgatási szerv illetékességi területe részben vagy egészben egybeesik az adott kamarai szervezet illetékességi területével,
d) országgyûlési vagy európai parlamenti képviselõ, állami vezetõ, megyei közgyûlés elnöke vagy alelnöke, polgármester, alpolgármester, fõpolgármester, fõpolgármester-helyettes.
(4) A tisztségviselõ azonos kamarai szervezeten belül egyidejûleg egy kamarai tisztséget tölthet be. A területi szervezet elnöke nem lehet egyidejûleg az országos szervezet elnöke, alelnöke vagy fõtitkára.
(5) A vezetõségnek, az elnökségnek, az etikai, az országos etikai, a felügyelõ, az országos felügyelõ, az oktatási, valamint az országos oktatási bizottságnak a tagjai nem lehetnek egymásnak a Polgári Törvénykönyv szerinti közeli hozzátartozói és munkakörükben egymás alá- és fölérendeltjei.
(6) A (2), (4) és (5) bekezdésben megjelölt összeférhetetlenségi ok fennállásáról az érintett a megválasztása elõtt köteles nyilatkozni. Nyilatkozatában egyúttal vállalja, hogy megválasztása esetén harminc napon belül az összeférhetetlenségi okot megszünteti. Amennyiben az összeférhetetlenség a választást követõen merül fel, az érintett az attól számított tizenöt napon belül köteles az összeférhetetlenséget megszüntetni. Az összeférhetetlenség megszüntetésérõl az érintett a választására jogosult testületet haladéktalanul tájékoztatja.
(7) Ha az érintett az összeférhetetlenségi okot a (6) bekezdésben foglalt határidõn belül nem szünteti meg, az összeférhetetlenség kimondásáról az elnökség, területi szervezet tisztségviselõje esetében a vezetõség határoz a 17. § (2) bekezdésében foglalt szervek kezdeményezésére vagy hivatalból.
16. § (1) A tisztségviselõk megbízatása az új tisztségviselõk megválasztásának napján szûnik meg.
(2) Ha a tisztségviselõ megbízatása az országos, illetve területi ügyintézõ szerv megbízatásának lejárta elõtt szûnik meg, a választásra jogosult szerv az Alapszabály eltérõ rendelkezése hiányában a tisztségviselõ megbízatásának megszûnésétõl számított negyvenöt napon belül választja meg az új tisztségviselõt, akinek megbízatása az országos, illetve területi ügyintézõ szerv megbízatásának hátralévõ idõszakára szól.
(3) Amennyiben a tisztségviselõ megválasztása a területi közgyûlés, valamint a küldöttközgyûlés (a továbbiakban együtt: közgyûlés) hatáskörébe tartozik, a (2) bekezdés szerinti választás céljából a közgyûlést az Alapszabály eltérõ rendelkezése hiányában a korábbi tisztségviselõ megbízatásának megszûnésétõl számított negyvenöt napon belüli idõpontra össze kell hívni.
17. § (1) A Kamara tisztségviselõjének megbízatása megszûnik a tisztségviselõ
d) kamarai tagságának megszûnésével vagy felfüggesztésével,
f) megbízatása idõtartamának lejártával.
(2) A tisztségviselõ visszahívását
ac) a felügyelõbizottság,
bc) az országos felügyelõbizottság kezdeményezheti írásban, indokolással ellátva a megválasztásra jogosult testületnél vagy szervnél.
(3) Az indokolásból a visszahívás okának világosan ki kell tûnnie. A tisztségviselõ visszahívható a közgyûlés tagjai több mint négyötödének egyetértõ szavazatával.
(4) A visszahívásról – titkos szavazással – a (2) bekezdés a) pont aa) alpontja és b) pont ba) alpontja esetében az a testület dönt, amelyik az érintett személyt megválasztotta. Visszahívás esetén a döntésre jogosult testület harminc napon belül megválasztja az új tisztségviselõt. A döntésre jogosult testületet a visszahívás kezdeményezésétõl számított harminc napon belüli idõpontra össze kell hívni.
(5) Az országos, illetve területi ügyintézõ szerv nem tisztségviselõ tagjára a 16. § és e § rendelkezéseit megfelelõen alkalmazni kell.
18. § A Kamara teljes munkaidõben foglalkoztatott tisztségviselõjének munkabére és egyéb juttatásai nem haladhatják meg a kormánytisztviselõkre vonatkozó bértábla alapján megállapítható legmagasabb összeget a közszolgálati tisztviselõkrõl szóló törvényben foglaltak szerint.
a) az Európai Gazdasági Térségrõl szóló Megállapodásban részes valamely állam állampolgára,
b) magyar egyetemen állatorvosi diplomát szerzett vagy külföldi egyetemen szerzett állatorvosi diplomáját honosították vagy egyenértékûnek nyilvánították, illetve szakképesítését elismerték,
e) az Alapszabályban foglaltakat magára nézve kötelezõnek elismeri.
(3) Nem vehetõ fel tagként a Kamarába
a) az etikai büntetés jogerõre emelkedésétõl számított két évig az, akivel szemben „kizárás” etikai büntetést alkalmaztak,
b) aki olyan tevékenységet folytat, amelyet jogszabály vagy a Kamara etikai szabályzatában foglalt állatorvos-etikai szabályok az állatorvosi tevékenységgel összeférhetetlennek minõsítenek, e tevékenység folytatásának megszüntetéséig,
c) aki cselekvõképességet korlátozó vagy kizáró gondnokság hatálya alatt áll vagy gondnokság alá helyezés nélkül is cselekvõképtelen,
d) akit állat-egészségügyi szolgáltató tevékenység jogosulatlan végzése miatt jogerõs bírósági határozattal elmarasztaltak a jogerõre emelkedést követõ két évig,
e) akit a bíróság végrehajtandó szabadságvesztésre ítélt és a büntetett elõélethez fûzõdõ hátrányos jogkövetkezmények alól még nem mentesült,
(4) A kamarai tagfelvétel iránti kérelem benyújtásával egyidejûleg a kérelmezõ igazolja a kamarai tagfelvételhez szükséges, az (1) bekezdés a)–c) pontja szerinti tényeket, csatolja az (1) bekezdés d) és e) pontja szerinti nyilatkozatokat, továbbá igazolja, hogy a (3) bekezdésben meghatározott körülmények vele szemben nem állnak
fenn. A kérelmezõ kérheti, hogy a bûnügyi nyilvántartó szerv a (3) bekezdés e) és f) pontjában foglalt tények fennállására vonatkozó adatokat a Kamara részére – annak a kamarai tagfelvételi kérelem elbírálása céljából benyújtott adatigénylése alapján – továbbítsa. Ha a kérelmezõ a kamarai tagfelvétel iránti kérelem benyújtásakor nem
csatolja a (3) bekezdés e) és f) pontjaiban foglaltakra vonatkozó igazolást, a Kamara adatszolgáltatás iránti kérelemmel fordul a bûnügyi nyilvántartó szervhez.
(5) A Kamara elutasíthatja annak az állatorvosnak a kamarai tagfelvétel iránti kérelmét, akivel szemben olyan etikai kifogás merül fel, amely kamarai tag esetében a tagsági jogviszony felfüggesztését vagy kizárás etikai büntetést vonna maga után, abban az esetben, ha az elutasítás okaként megjelölt cselekmény vagy mulasztás elkövetésétõl számított két év még nem telt el.
a) a kérelem elutasítása esetén a felvételi eljárás jogerõs befejezéséig vagy
b) a kérelmezõ felvétele esetén a tagsági jogviszony megszûnéséig kezeli.
(7) Ha a kérelmezõ kamarai tagfelvétel iránti kérelmében úgy nyilatkozik, hogy állat-egészségügyi szolgáltató tevékenységet önálló tevékenység formájában kívánja folytatni, a kamarai tagfelvétel iránti eljárás keretében a praxisengedély feltételeinek meglétét is vizsgálni kell. A kérelmezõ állatorvosi névjegyzékbe való felvétele esetén egyidejûleg a praxisengedélyt is ki kell adni részére, amennyiben ennek feltételei fennállnak.
(8) A (7) bekezdésben foglalt összevont eljárásban a 20. § és 38. § (3)–(7) bekezdésének rendelkezéseit megfelelõen kell alkalmazni.
20. § (1) Az állatorvos a Kamara azon területi szervezeténél kérheti tagfelvételét, amelynek illetékességi területén állat-egészségügyi szolgáltató tevékenységet kíván folytatni. Az az állatorvos, aki a tagfelvétel idõpontjában kamarai tagsághoz kötött állatorvosi tevékenységet nem folytat és nem is kíván folytatni, tagfelvételét a lakóhelye vagy a tartózkodási helye szerint illetékes területi szervezetnél vagy annál a területi szervezetnél kérheti, amelynek területén utoljára kamarai tagsághoz kötött állatorvosi tevékenységet folytatott.
(2) Az az állatorvos, aki több területi szervezet illetékességi területén kíván folytatni állat-egészségügyi szolgáltató tevékenységet, a székhelye szerint illetékes területi szervezet vezetõségénél kérheti tagfelvételét.
(3) A vezetõség a tagfelvétel és a praxisengedély engedély iránti kérelemrõl a beérkezését követõ ülésén, de legkésõbb a beérkezésétõl számított harminc napon belül dönt. Ha a kérelmezõt a Kamara a tagjai közé felveszi, bejegyzi az állatorvosi névjegyzékbe és kiadja számára a tagsági igazolványt és a kamarai bélyegzõt.
(4) A tagfelvételt és a praxisengedély iránti kérelmet elutasító döntést határozatba kell foglalni, és a kérelmezõ részére meg kell küldeni. A kérelmezõ az elutasító határozat ellen annak kézhezvételétõl számított harminc napon belül az elnökséghez fellebbezhet.
21. § (1) A vezetõség írásbeli indokolt határozattal felfüggeszti a tagsági jogviszonyát annak a kamarai tagnak,
b) akit a bíróság jogerõsen egy évet meg nem haladó végrehajtandó szabadságvesztésre ítélt, a szabadságvesztés idõtartamára,
c) akit a bíróság az állatorvosi foglalkozástól jogerõs ítélettel határozott idõre eltiltott, az eltiltás idõtartamára,
d) aki az Alapszabályban meghatározott idõközönként, valamint az ott meghatározott módon szervezett szakmai továbbképzésen való eredményes részvételt nem tudja igazolni, a szakmai továbbképzésen való eredményes részvétel igazolásáig.
(2) A felfüggesztés idõtartama alatt a tagsági jogviszonyból eredõ valamennyi jog és kötelezettség szünetel és erre az idõtartamra a praxisengedélyt és a kamarai bélyegzõt be kell vonni.
(3) Az (1) bekezdés a) pontja alapján felfüggesztett tagsági jogviszonyt a vezetõség a tag kérelmére állítja helyre, az (1) bekezdés b)–d) pontjai alapján felfüggesztett tagsági jogviszony pedig az ott megállapított idõtartam lejártát követõ napon áll helyre.
22. § (1) Megszûnik a tagsági jogviszonya annak a tagnak, aki
c) jogerõsen „kizárás” etikai büntetésben részesült,
d) tizenkét hónapot meghaladóan nem fizeti a tagdíjat és a vezetõségtõl fizetési kedvezményt nem kapott.
(2) A vezetõség indokolt írásbeli határozatával megszünteti a kamarai tagságát annak,
a) akit jogerõsen egy évet meghaladó végrehajtandó szabadságvesztésre ítéltek,
b) akit bíróság jogerõsen az állatorvosi foglalkozástól végleges hatállyal eltiltott, továbbá
(3) Kamarai tagságának megszûnésekor a Kamara az érintett személyt törli az állatorvosi névjegyzékbõl és a tagsági igazolványát, valamint a kamarai bélyegzõjét visszavonja.
(4) Azt az állatorvost, akinek tagsági jogviszonya az (1) bekezdés b) pontja alapján szûnt meg, kérelemre a tagfelvételre egyébként illetékes vezetõség ismét felveszi a Kamara tagjai közé.
(5) Akinek tagsági jogviszonya az (1) bekezdés c) pontjában meghatározott okból szûnt meg, amennyiben az Alapszabály ennél rövidebb idõt nem állapít meg vagy a területi közgyûlés ettõl eltérõen nem rendelkezik, az etikai büntetés jogerõre emelkedésétõl számított két éven belül a Kamarába tagként nem vehetõ fel.
(6) A tagsági jogviszony (1) bekezdés d) pontja miatti megszûnése esetén a tagsági jogviszony megszûnésének napját a vezetõség határozatban állapítja meg. A határozathozatalra és a jogorvoslatra az etikai eljárásra vonatkozó szabályok irányadók. A megszûnés megállapított napjától számított hat hónap elteltéig nem vehetõ fel a Kamarába tagként az, akinek korábbi kamarai tagsága tizenkét hónapot meghaladó tagdíjtartozás miatt szûnt meg. Ebben az esetben az ismételt tagfelvétel feltétele a tagdíjhátralék megfizetése is.
(7) Ha a tagsági jogviszony a (2) bekezdés alapján szûnt meg, a kérelmezõ a Kamara tagjai közé ismét felvehetõ, ha a kérelem benyújtásával egyidejûleg igazolja, hogy a megszüntetés oka már nem áll fenn.
a) tanácskozási és szavazati joggal részt venni a területi közgyûlés ülésein,
d) a Kamara tisztségviselõitõl a Kamara mûködésérõl érdemi felvilágosítást kérni,
e) a Kamara jogsértõ testületi határozatának bíróság általi felülvizsgálatát kezdeményezni,
f) az Alapszabályt sértõ határozatnak az országos szervezet felügyelõbizottsága általi felülvizsgálatát kezdeményezni,
(2) A tagsági jogviszonyból eredõ jogok csak személyesen gyakorolhatók.
b) állat-egészségügyi szolgáltató tevékenysége során a szakmai irányelveknek, a kamarai szabályzatoknak, valamint az etikai szabályzatban foglaltaknak megfelelõen járjon el,
d) a tagsági jogviszonyának megszûnését követõ tizenöt napon belül a területi szervezetnek leadja a kamarai tagsági igazolványát, a kamarai bélyegzõjét, valamint ha praxisengedéllyel is rendelkezett, visszaadja azt.
(4) A kamarai tagsági viszony fennállása alatt lefolytatott ellenõrzés keretében a Kamara ellenõrzi azt is, hogy az állatorvossal szemben fennáll-e a 21. § (1) bekezdés b) és c) pontjában, valamint a 22. § (2) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott ok. Az ellenõrzés céljából a Kamara adatot igényelhet a bûnügyi nyilvántartási rendszerbõl. Az adatigénylés kizárólag azon adatra irányulhat, hogy az állatorvossal szemben fennáll-e a 21. § (1) bekezdés b) és
c) pontjában, valamint a 22. § (2) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott ok.
(5) A Kamara a (4) bekezdés alapján megismert személyes adatokat az állatorvos kamarai tagságának megszûnéséig kezeli.
(6) Az éves tagdíj nem haladhatja meg a mindenkori kötelezõ legkisebb munkabér havi összegének kilencven százalékát.
a) tanácskozási joggal részt venni a területi közgyûlés ülésein,
b) igénybe venni a Kamara által nyújtott – az Alapszabály által meghatározott körû – szolgáltatásokat.
b) megtartani az Alapszabály és más kamarai szabályzatok rá vonatkozó elõírásait,
c) a pártoló vagy tiszteletbeli tagsági jogviszonyának megszûnését követõ tizenöt napon belül a területi
szervezetnek leadni a pártolói vagy tiszteletbeli kamarai tagsági igazolványát.
7. Az állatorvos-etikai felelõsség szabályai
25. § (1) Etikai vétséget követ el az a kamarai tag, aki a Kamara szakmai irányelveit, a Kamara etikai szabályzatában foglalt
állatorvos-etikai szabályokat, az Alapszabályban és a Kamara más szabályzataiban foglalt kötelezettségeket, valamint
a választott kamarai tisztségbõl eredõ kötelezettségeket vétkes módon megszegi, vagy egyéb olyan vétkes
magatartást tanúsít, amely az állatorvosi kar tekintélyét csorbítja.
(2) Az etikai bizottság és az országos etikai bizottság a kifogásolt állatorvosi szolgáltatás szakmai tartalmát – különösen
a szakmailag helyes diagnózist vagy helyes gyógykezelést – nem vizsgálja.
(3) Elsõfokú etikai bizottságként a területi szervezet etikai bizottsága jár el. Fellebbezés esetén másodfokon az országos
etikai bizottság jár el. Az etikai bizottság és az országos etikai bizottság elnöke és tagjai az etikai eljárás intézése során
függetlenek, kizárólag a törvénynek vannak alárendelve és döntéseikkel kapcsolatban nem befolyásolhatók.
(4) Etikai bizottság és országos etikai bizottság elnökeként és tagjaként az elsõ- és másodfokú etikai eljárásban nem vehet
részt az,
b) aki az a) pont alá esõ személy Polgári Törvénykönyv szerinti közeli hozzátartozója, korábbi házastársa, korábbi
bejegyzett élettársa, képviselõje, ezen ügyben eljárt korábbi képviselõje,
c) akitõl az ügy elfogulatlan megítélése nem várható, vagy akit az ügyben tanúként kell meghallgatni.
(5) A másodfokú etikai eljárásban nem vehet részt az sem, aki az elsõfokú etikai eljárásban, illetve az elsõfokú eljárást
lezáró határozat (a továbbiakban: elsõfokú határozat) meghozatalában részt vett.
(6) Akivel szemben a (4) és (5) bekezdésben meghatározott kizárási ok áll fenn, köteles azt bejelenteni. Kizárási okot
az eljárás alá vont és az etikai eljárást kezdeményezõ kamarai tag is az eljárás bármely szakaszában bejelenthet.
A kizárási okot az eljáró etikai bizottság elnökének, az elnökkel szembeni kizárási okot az országos etikai bizottság
elnökének, az országos etikai bizottság elnökével szembeni kizárási okot a Kamara elnökének kell bejelenteni,
aki határoz az eljárásból való kizárás tárgyában, és kijelöli az etikai eljárásban részt vevõ póttagot.
(7) A póttaggal szemben sem állhat fenn a (4) és (5) bekezdésben meghatározott kizárási ok. Tisztségviselõ és országos,
illetve területi ügyintézõ szerv nem tisztségviselõ tagja nem lehet póttag.
(2) Az etikai eljárás megindítását bárki kezdeményezheti. Az etikai bizottság hivatalból megindítja az etikai eljárást,
ha etikai vétség elkövetésérõl szerez tudomást.
(3) Az etikai eljárást az etikai vétség elkövetési helye szerinti etikai bizottság folytatja le. Ha az eljárás alá vont kamarai tag
több területi szervezet területén is követett el etikai vétséget, akkor az az etikai bizottság jár el, amelyik elõbb indította
meg az etikai eljárást.
(4) Az etikai eljárást a megindításától számított harminc napon belül le kell folytatni. Az eljáró etikai bizottság egyszer
legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja az etikai eljárást, ha a bizonyítási eljárás lefolytatása ezt indokolttá
teszi. Az etikai eljárás megindítását az eljáró etikai bizottság haladéktalanul közli az eljárás alá vont kamarai taggal.
(5) Az etikai bizottság nem indíthatja meg az etikai eljárást az etikai vétség tudomására jutásától számított kilencven
napon túl, valamint akkor sem, ha a vétség elkövetése óta már három év eltelt.
27. § (1) Ha az etikai vétségnek is minõsülõ ügyben az etikai eljárás megindítása elõtt büntetõ- vagy szabálysértési eljárás
indult, a kilencven napos határidõ a jogerõs határozat területi szervezettel történt közlésétõl, a három éves határidõ
pedig az eljárás jogerõs befejezésétõl számít.
(2) A bíróság vagy szabálysértési hatóság az (1) bekezdés szerinti határozatát a jogerõre emelkedését követõ harminc
napon belül megküldi a Kamarának.
(3) Ha az etikai vétségnek is minõsülõ ügyben etikai eljárás folyik, és eközben büntetõ- vagy szabálysértési eljárás indul,
az etikai eljárást a büntetõ- vagy szabálysértési eljárásban hozott jogerõs határozat területi szervezettel történõ
közléséig fel kell függeszteni.
c) az etikai eljárás alá vont kamarai tag etikai eljárás tárgyává tett cselekményét már jogerõsen elbírálták,
d) az etikai eljárás alá vont kamarai tag tagsági jogviszonya megszûnik.
(5) Állat-egészségügyi szolgáltató tevékenységet folytató gazdasági társaság, szövetkezet vagy más szervezet a területi
etikai bizottság vagy az országos etikai bizottság írásbeli felkérésére köteles megnevezni azt a kamarai tagot, aki etikai
felelõsséget visel a társaság vagy szervezet állat-egészségügyi szolgáltató tevékenységével közvetlenül összefüggõ
egyéb tevékenységéért, különösen hirdetések, céges és tájékoztató táblák tartalmáért és elhelyezéséért.
a) képviselõt vehet igénybe,
e) az eljárás megjelölt résztvevõihez kérdést intézhet, illetve bizonyítási indítványt terjeszthet elõ,
g) kifogást terjeszthet elõ az etikai eljárásban részt vevõ személyekkel szemben.
(2) Az etikai eljárás alá vont kamarai tag képviselõje jogosult az (1) bekezdés b)–f) pontjában foglaltak megtételére.
(3) Az elsõfokú etikai eljárásban a tényállás megállapításához szükséges tények és körülmények vizsgálata és tisztázása
érdekében tárgyalás tartása kötelezõ. A másodfokú eljárásban az országos etikai bizottság tárgyalást tart, ha azt az
elsõfokú eljárásban nem ismert tények és körülmények vizsgálata vagy már az elsõfokú eljárásban ismert tények és
körülmények további vizsgálata szükségessé teszi.
(4) Az eljárás alá vont kamarai tagot az eljáró etikai bizottság a tárgyalásra megidézi. Az idézés tartalmazza az etikai eljárás
tárgyává tett cselekmény megnevezését, a tárgyalás helyét, idejét és a távolmaradás jogkövetkezményeire való
figyelmeztetést.
(6) Az (5) bekezdésben foglalt esetben az eljárás alá vont kamarai tag a döntés ellen fellebbezést nem nyújthat be,
de meghatározott határidõn belül tárgyalás tartását kérheti. Ez esetben elsõfokú etikai eljárás lefolytatására kerül sor.
29. § (1) Az etikai eljárás lefolytatását követõen a taggal szemben az alábbi etikai büntetések szabhatók ki:
b) pénzbírság, amely a mindenkori minimálbér egyszeresétõl tizenötszöröséig terjedhet,
c) a tagsági jogviszony legfeljebb hat hónapig terjedõ felfüggesztése,
(2) Etikai büntetésként a tagsági jogviszony akkor függeszthetõ fel, ha az eljárás alá vont kamarai tag ellen korábban
lefolytatott legalább két etikai eljárás eredményeként pénzbírság büntetést szabtak ki.
(3) A tagsági jogviszony felfüggesztése esetén a 21. § (2) bekezdésében foglaltakat kell megfelelõen alkalmazni.
(4) Az indokolással ellátott eljárást lezáró határozatot annak meghozatalától számított tizenöt napon belül kézbesíteni
kell az eljárás alá vont kamarai tag részére.
30. § (1) Az elsõfokú határozat ellen az etikai eljárás alá vont kamarai tag az elsõfokú határozat közlésétõl számított tizenöt
napon belül fellebbezést nyújthat be az eljáró etikai bizottságnál, amely a másodfokú eljárás lefolytatása érdekében
az ügy összes rendelkezésre álló iratát megküldi az országos etikai bizottságnak.
(2) Az országos etikai bizottság az elsõfokú etikai bizottság határozatát
a) helybenhagyja és a fellebbezést elutasítja, ha a rendelkezésre álló iratok alapján a tényállást tisztázottnak és
az elsõfokú etikai bizottság határozatát helyénvalónak ítéli meg,
b) megváltoztatja, ha az iratok alapján a tényállást tisztázottnak találja, de az arra alapozott állásfoglalást tévesnek
ítéli meg,
ca) ha a tényállást nem találja kellõen tisztázottnak és az ügy iratait további kivizsgálásra, új eljárás
lefolytatására, új határozat hozatalára az elsõfokú etikai bizottságnak visszaküldi,
cb) ha az elsõfokú etikai bizottság hatáskörének vagy illetékességének hiányát állapítja meg és felkéri az
elsõfokon eljárt etikai bizottságot, hogy az ügyben keletkezett iratokat küldje meg a hatáskörrel rendelkezõ
szervnek további intézkedés céljából,
cc) ha elévülést állapít meg, illetve ha olyan tény vagy körülmény fennállását állapítja meg, amelynek
következtében etikai eljárás lefolytatásának nincs helye, és az etikai eljárást megszünteti.
(3) A másodfokú etikai eljárást lezáró határozat (a továbbiakban: másodfokú határozat) ellen az eljárás alá vont kamarai
tag a másodfokú határozat közlésétõl számított tizenöt napon belül bírósághoz fordulhat. A jogerõs határozat
végrehajtható, kivéve, ha a bíróság a végrehajtás felfüggesztésérõl dönt.
(4) Az eljárás alá vont kamarai tag az elévülési idõn belül új eljárást kezdeményezhet, ha
a) a jogerõsen elbírált cselekményével kapcsolatban olyan új tény vagy bizonyíték kerül elõ, vagy olyan bírósági
vagy egyéb határozatra hivatkozik, amelyet az eljáró etikai bizottság nem bírált el, és amely alkalmas a jogerõs
határozat megváltoztatására vagy
b) az elsõ- vagy másodfokú eljárás során az eljáró etikai bizottság valamely tagja kötelességét az Büntetõ
Törvénykönyvbe ütközõ módon szegte meg.
(2) Amennyiben a miniszter azt állapítja meg, hogy az Alapszabály vagy más kamarai szabályzat vagy kamarai szerv,
továbbá tisztségviselõ határozata jogsértõ, megfelelõ határidõ tûzésével felhívja az érintett kamarai szervet,
tisztségviselõt a jogsértés megszüntetésére. A kamarai szervezet vezetõje köteles a felhívásban foglaltakat
megvizsgálni és – a felhívásban megadott határidõn belül – a jogsértést megszüntetni, és intézkedésérõl vagy egyet
nem értésérõl a minisztert tájékoztatni.
(3) Ha az érintett kamarai szervezet vezetõje a jogsértést nem szüntette meg, a miniszter – a felhívásban megadott
határidõ lejártától számított harminc napon belül – a Polgári Perrendtartásról szóló törvénynek a közigazgatási
perekre irányadó szabályai szerint bírósághoz fordulhat.
a) a jogsértõ Alapszabályt, más szabályzatot, határozatot vagy annak jogsértõ részét hatályon kívül helyezi és új
döntés meghozatalát rendeli el,
b) a mûködés törvényességének helyreállítása érdekében elrendeli a választásra jogosult kamarai szerv
összehívását,
c) a jogsértõen mûködõ kamarai szerv mûködését felfüggesztheti,
d) a kamarai szerv ellenõrzésére felügyelõbiztost rendelhet ki, ha a mûködés törvényessége másként nem
32. § (1) A Kamara a mûködésének költségeit
b) egyéb díjbevételeibõl, támogatásokból,
c) az egyes, a Kamara célkitûzéseitõl nem eltérõ, gazdasági-vállalkozási tevékenységbõl származó bevételekbõl,
d) a Kamara által átvett állami feladatok ellátásához a központi költségvetésbõl nyújtott támogatásból, valamint
(2) A Kamara köteles a központi költségvetésbõl részére nyújtott támogatások felhasználásáról készített elszámolást
legkésõbb a tárgyévet követõ év január 31-ig benyújtani a miniszternek.
(4) Az (1) bekezdés d) pontja szerinti támogatás szempontjából az államtól átvett feladatnak minõsül a 4. § (3) bekezdés
c) pontja, (4) bekezdés a) pontja, (5) bekezdés f) pontja, (6) bekezdés a), b), h)–k) pontja, valamint (7) bekezdése szerinti
feladat, amelynek pénzügyi fedezetét a központi költségvetésnek a miniszter által vezetett minisztérium fejezetében
(5) A Kamara egyes feladatai hatékonyabb és gazdaságosabb elvégzése érdekében gazdasági társaságot alapíthat és
alapítványt hozhat létre. A Kamara a 4. § (4) bekezdés b) pontja szerinti feladatait az általa alapított és kizárólagos
tulajdonában lévõ gazdasági társaság útján is végezheti. Ezen rendelkezéstõl függetlenül az ezen ügyekben hozott
hatósági döntések a Kamara döntésének minõsülnek.
33. § (1) Állatorvosi tevékenységnek minõsül
a) az állat vizsgálata és a kórisme felállítása, az állat gyógykezelése, beleértve az állaton végzett bármilyen sebészeti
jellegû beavatkozást,
b) az állatbetegségek megelõzésére, gyógyítására szolgáló intézkedések megtétele,
c) az állat tartásának állat-egészségügyi szempontjaival, gyógyításával és az egyéb állatorvosi tevékenységgel
összefüggõ szaktanácsadás és szakértõi tevékenység, ide nem értve az igazságügyi szakértõi tevékenységet,
d) az állatnak védõ- és egyéb oltások, injekciós készítmények beadása és implantátumok – beleértve az állatok
elektronikus egyedi azonosítását lehetõvé tevõ szerkezeteket is – behelyezése,
g) az állatgyógyászati készítmények és az állat gyógykezelésére szolgáló egyéb szerek rendelése, az állatgyógyászati
készítmények forgalmazása közvetlenül a készítményeket felhasználók részére, ide nem értve a közforgalmú
gyógyszertárban történõ állatgyógyászati készítményforgalmazást,
i) állami feladatkörbe nem vont, az állatok gyógykezeléséhez közvetlenül kapcsolódó kiegészítõ laboratóriumi
diagnosztikai tevékenység,
j) az állatfajokkal összefüggõ szaporodásbiológiai állat-egészségügyi feladatok és azok irányítása,
(2) Állatorvosi tevékenységet szolgáltatásként állat-egészségügyi szolgáltató nyújthat. Az állat-egészségügyi szolgáltató
mûködéséhez – a (3) bekezdésben foglalt kivétellel – a Kamara által kiadott praxisengedély szükséges.
(3) A Szent István Egyetem Állatorvos-tudományi Karának állatklinikáin, továbbá az állami fenntartású állat-egészségügyi
kutató intézményekben, az állami fenntartású állat-egészségügyi intézetekben, valamint a fegyveres testületek és
rendvédelmi szervek intézményeiben a szolgálati állatok vonatkozásában, a felsorolt intézményeken belül végzett
állatorvosi tevékenység praxisengedély nélkül is végezhetõ.
34. § (1) Állat-egészségügyi szolgáltatónál állatorvosi tevékenységet, illetve az abban való közremûködést az az állatorvos
végezhet, aki
c) rendelkezik a személyére, mint biztosítottra az állatorvosi tevékenységére vonatkozó érvényes szakmai
felelõsségbiztosítással.
(2) Állat-egészségügyi szolgáltatónál állatorvosi tevékenység, illetve az abban történõ közremûködés – a rendelkezésre
álló lehetõségek között – az alábbi jogviszonyok keretében végezhetõ
35. § (1) A 34. § (1) bekezdésében meghatározott feltételeknek megfelelõ állatorvos jogosult bármely állat-egészségügyi
szolgáltatónál szabadfoglalkozású állatorvosként megbízási szerzõdés, illetve alkalmazott állatorvosként
munkaszerzõdés alapján a szakmai kompetenciájába tartozó állatorvosi tevékenység ellátására.
(2) A szabadfoglalkozású jogviszony vagy munkaviszony keretében mûködõ állatorvos e tevékenységét praxisengedély
nélkül végezheti.
(3) A szabadfoglalkozású jogviszony vagy munkaviszony keretében mûködõ állatorvos az állatorvosi tevékenységet
az õt megbízó állat-egészségügyi szolgáltató nevében végzi.
(4) Az állat-egészségügyi szolgáltató a kamarai tagdíj és a szakmai felelõsségbiztosítás díjának megfizetését
a szabadfoglalkozású vagy munkaviszonyban foglalkoztatott állatorvostól átvállalhatja.
(5) A szabadfoglalkozású vagy munkaviszonyban foglalkoztatott állatorvos és az állat-egészségügyi szolgáltató közötti
megbízási, illetve munkaszerzõdésben rögzíteni kell
a) az ellátandó feladat pontos megnevezését, a feladatok ellátásához szükséges tárgyi feltételek biztosításának
módját, valamint a munkavégzés helyét és idejét,
c) amennyiben az állatorvos feladatkörébe más állatorvos szakmai irányítása is beletartozik, az általa irányított,
illetve felügyelt állatorvos munkakörének megnevezését,
f) a szerzõdés megszüntetésére vonatkozó rendelkezéseket.
(6) A (5) bekezdés szerinti szerzõdés további tartalmára a Kamara ajánlásokat adhat.
36. § (1) A 34. § (1) bekezdésében meghatározott feltételeknek megfelelõ állatorvos jogosult önálló tevékenység formájában
a saját nevében és felelõsségére állat-egészségügyi szolgáltatóként mûködni.
(2) Önálló tevékenység keretében állatorvosi tevékenység folytatására az az állatorvos jogosult, aki legalább 5 éves
szakmai gyakorlattal rendelkezik.
(3) A (2) bekezdésben szereplõ feltételen túlmenõen állatorvosi tevékenység önálló tevékenység formájában történõ
végzésére az az állatorvos jogosult, aki rendelkezik
a) a Szent István Egyetem Állatorvos-tudományi Karán (vagy annak jogelõdjén) megszerzett szakállatorvosi
végzettséggel,
37. § (1) A 34. § (1) bekezdésében meghatározott feltételeknek megfelelõ állatorvos jogosult gazdasági társaság vagy
szövetkezet tagjaként, az állat-egészségügyi szolgáltatóként mûködõ gazdasági társaság vagy szövetkezet nevében
és felelõsségére állatorvosi tevékenységet végezni.
(2) Az állat-egészségügyi szolgáltató társas vállalkozás vagy szövetkezet tagjaként mûködõ állatorvos e tevékenységét
praxisengedély nélkül végezheti.
(3) A kamarai tagdíj és a szakmai felelõsségbiztosítás díjának megfizetését az állatorvostól az állat-egészségügyi
szolgáltató gazdasági társaság vagy szövetkezet átvállalhatja.
(4) Gazdasági társaság vagy szövetkezet tagjaként állatorvosi tevékenység folytatására az az állatorvos jogosult,
aki legalább 5 éves szakmai gyakorlattal rendelkezik.
(5) Az (4) bekezdésben szereplõ feltételen túlmenõen állatorvosi tevékenység gazdasági társaság vagy szövetkezet
tagjaként történõ végzésére az az állatorvos jogosult, aki rendelkezik
38. § (1) Praxisengedélyt kérelemre annak az állat-egészségügyi szolgáltatónak kell kiadni, amely rendelkezik az e törvény
végrehajtására kiadott rendelet és a Kamara által elõírt, a bejelentett szakmai tevékenységéhez szükséges
felszereléssel, és az állat-egészségügyi intézményekre és egységekre vonatkozó szabályoknak megfelelõ helyiséggel,
valamint a tevékenység folytatásához az állat-egészségügyi szolgáltató szakmai munkáját irányító állatorvossal.
(2) Gazdasági társaság vagy szövetkezet formájában mûködõ állat-egészségügyi szolgáltató akkor jogosult
praxisengedélyre, ha mûködése során a 34. § (2) bekezdésének a), b), d) vagy e) pontja alapján rendelkezik legalább
a) 5 éves szakmai gyakorlattal rendelkezõ állatorvossal és
ba) a Szent István Egyetem Állatorvos-tudományi Karán (vagy annak jogelõdjén) megszerzett szakállatorvosi
(3) A vezetõség az állat-egészségügyi szolgáltató praxisengedély kiadása iránti kérelmérõl a beérkezését követõ elsõ
ülésén, de legkésõbb a kérelem beérkezésétõl számított harminc napon belül dönt. Ha a vezetõség a kérelemnek helyt
ad, kiadja a praxisengedélyt. Ha az állat-egészségügyi szolgáltató gazdasági társaság vagy szövetkezet,
a praxisengedély iránti kérelemben meg kell jelölni az állat-egészségügyi szolgáltató szakmai munkáját irányító felelõs
állatorvost, valamint azt az állatorvost, aki megfelel a (2) bekezdésben leírt feltételeknek, akiknek vonatkozásában
a praxisengedélyben fel kell tüntetni az 5. § (1) bekezdés a)–d) pontja szerinti adatokat.
(4) A praxisengedély kiadása iránti kérelmet elutasító döntést határozatba kell foglalni, és a kérelmezõ részére meg kell
küldeni. A kérelmezõ az elutasító határozat ellen az elnökséghez fellebbezhet.
(5) Amennyiben az állat-egészségügyi szolgáltató a praxisengedély kiadása feltételeinek már nem felel meg,
a praxisengedélyt vissza kell tõle vonni.
(6) Ha a kérelmezõ a kérelem benyújtását megelõzõ három éven belül Magyarország területén kívül dolgozott
állatorvosként, a kérelme benyújtásakor köteles csatolni az illetékes külföldi, a Kamarának megfelelõ állatorvosi
szervezet jó szakmai elõmenetel igazolását, amely kiterjed a kapott esetleges etikai büntetésekre is.
a) az állat-egészségügyi szolgáltató és annak állat-egészségügyi intézménye nevét, székhelyét, illetve címét,
valamint telefonos és elektronikus elérhetõségeit,
c) a praxisengedély és az állat-egészségügyi szolgáltató állat-egészségügyi intézménye engedélyének sorszámát
és keltét,
d) az állat-egészségügyi szolgáltatónál állatorvosi tevékenységet végzõ állatorvosok nevét és kamarai tagsági
számát, az állat-egészségügyi szolgáltató szakmai munkáját irányító felelõs állatorvos nevét és kamarai tagsági
e) az állat-egészségügyi szolgáltató tevékenység végzése szüneteltetésének tényét és idõtartamát.
39. § (1) Az állat-egészségügyi szolgáltató tevékenységét – a Kamara engedélyével – szüneteltetheti. A szüneteltetés tényét
legkésõbb annak megkezdését megelõzõ harmincöt napon belül be kell jelenteni a Kamarának, amely ennek tényét
a praxisnyilvántartásban feltünteti. A bejelentésben meg kell jelölni a szüneteltetés idõtartamát.
(2) A szüneteltetés engedélyezését a Kamara abban az esetben tagadhatja meg, ha az állat-egészségügyi szolgáltató
a szüneteltetés idõtartamára nem gondoskodott megfelelõen feladatainak ellátásában más állat-egészségügyi
szolgáltató általi helyettesítésérõl.
(3) A vezetõség a szüneteltetés iránti kérelemrõl a beérkezését követõ elsõ ülésén, de legkésõbb a kérelem beérkezését
követõ harminc napon belül dönt.
(4) Ha az állat-egészségügyi szolgáltató a tevékenységét a szüneteltetés iránti kérelemben megjelölt határidõ lejárta elõtt
folytatni kívánja, ezt köteles a Kamarának bejelenteni. A Kamara a tevékenység szüneteltetésének tényére és
idõtartamára vonatkozó adatot törli a praxisnyilvántartásból.
13. Az állat-egészségügyi szolgáltató mûködése
40. § Az állat-egészségügyi szolgáltató mûködési területe Magyarország teljes területére terjed ki.
c) az állatgyógyászati termékekrõl szóló miniszteri rendelet elõírásainak betartásával az állat-egészségügyi
szolgáltató tevékenysége ellátásához szükséges kézi gyógyszertárat fenntartani és az állatok gyógyításához
szükséges gyógyszerkészítményeket, gyógytápokat, gyógyászati eszközöket forgalmazni, közvetlenül
a készítményeket felhasználók részére.
(2) Amennyiben az állat-egészségügyi szolgáltató hatósági feladatok ellátásában mûködik közre
a) részére az egyes állat-egészségügyi igazgatási szolgáltatások díjáról szóló miniszteri rendeletben meghatározott
díjat és költségtérítést kell fizetni,
b) az eljáró állatorvos a hatósági állatorvost megilletõ védelemben részesül.
42. § (1) Az állatorvos az állatorvosi tevékenységet, az adott helyzetben általában elvárható gondossággal, a szakmai
követelmények keretei között, az etikai szabályok megtartásával, legjobb tudása, erkölcsi felfogása és lelkiismereti
meggyõzõdése szerint, a rendelkezésére álló tárgyi és személyi feltételek által meghatározott szinten, szakmai
kompetenciájának megfelelõen nyújtja.
(2) Az állatorvos a szakmai irányelvek, az etikai szabályzatban foglaltak, valamint a hatósági rendelkezések
figyelembevételével – a (3) bekezdésben foglalt kivétellel – jogosult dönteni abban a kérdésben, hogy az adott
esetben vállalkozik-e az állatorvosi feladatok végzésére, továbbá szolgáltatás nyújtására. Visszautasítás esetén az
állattartót – kérésére írásban is – tájékoztatni kell a szakszerû ellátás legközelebbi lehetõségérõl.
(3) Az állatorvos nem utasíthatja el az elsõsegélynyújtást, valamint a bejelentési kötelezettség alá tartozó fertõzõ
állatbetegség gyanúja esetén a szükséges intézkedések megtételét.
(4) Az állatorvosi tevékenységet végzõ állatorvos köteles a Kamara által megállapított idõközönként szakmai
továbbképzésen részt venni.
b) gondoskodni arról, hogy az eljáró állatorvos maradéktalanul megtartsa a szakmai irányelvekben, a kamarai
szabályzatokban, valamint az etikai szabályzatban foglalt rendelkezéseket,
c) az állat-egészségügyrõl szóló jogszabályokban meghatározott járványveszély esetén a járványok megelõzését,
felderítését és leküzdését szolgáló feladatok ellátására elrendelt közcélú igénybevételnek soron kívül eleget
d) bejelentési kötelezettség alá tartozó fertõzõ állatbetegség gyanúját, a szükséges intézkedések megtételével
egyidejûleg, az intézkedésre jogosultnak haladéktalanul jelenteni,
e) állatorvosi felszerelését, állat-egészségügyi intézményét folyamatosan az állat-egészségügyi elõírásoknak és
a higiéniai követelményeknek megfelelõ állapotban tartani,
f) megtartani a mûködése során tudomására jutott üzleti, üzemi vagy egyéb titkot, amennyiben az nem jár
a járványveszéllyel vagy az állatvédelemmel kapcsolatos jogszabályi elõírás sérelmével,
g) az alkalmazásában álló személyzetet megfelelõ utasításokkal ellátni, és tevékenységüket folyamatosan
ellenõrizni,
h) munkanaplót vezetni, továbbá a jogszabályokban meghatározott jelentéstételi és statisztikai adatszolgáltatási
kötelezettségnek eleget tenni,
(2) Az állat-egészségügyi szolgáltató feladata az ebek kötelezõ veszettség elleni immunizálásának elvégzése és az ebekrõl
a veszettség elleni védekezés részletes szabályairól szóló miniszteri rendelet szerinti nyilvántartás vezetése.
A nyilvántartás és az állatorvosi munkanapló tartalmazza az állattartó nevét és lakcímét is.
(3) A (2) bekezdés szerinti feladataival összefüggésben az élelmiszerlánc-felügyeleti szerv felhívására az állat-egészségügyi
szolgáltató köteles ellenszolgáltatás nélkül adatot szolgáltatni.
(4) Nagy létszámú állattartó telep számára állatorvosi tevékenység kizárólag írásbeli szerzõdés alapján végezhetõ.
(5) Az állat-egészségügyi szolgáltató köteles az állat-egészségügyre, illetve az állatok védelmére vonatkozó
jogszabályoknak az állattartó részérõl történõ megsértése esetén tájékoztatni az intézkedésre jogosult hatóságot.
44. § (1) Állat-egészségügyi szolgáltató átengedése esetén át kell adni a betegnyilvántartást, az állatorvosi munkanaplót,
továbbá valamennyi eszközt és dokumentációt, amely az állat-egészségügyi szolgáltató zavartalan mûködésének
(2) Az állat-egészségügyi szolgáltató átengedõje köteles
a) az átengedés tényérõl megelõzõen tájékoztatni az általa ellátott állattartói kört,
b) – amennyiben az átengedés fejében ellenértékben részesült – kötelezettséget vállalni arra, hogy az átengedés
idõpontjától számított, az átengedésrõl szóló szerzõdésben megállapított, de legalább ötéves idõtartam alatt az
általa ellátott állattartói kör számára nem végez állat-egészségügyi szolgáltató tevékenységet.
a) akkreditált állatorvosi asszisztensi, illetve azzal egyenértékûként elismert képzettséggel rendelkezik,
c) praxisengedéllyel rendelkezõ állatorvos vagy állat-egészségügyi intézmény foglalkoztatottja, és
(2) Az asszisztensi névjegyzékbe vett állatorvosi asszisztens jogosult az állatorvosi asszisztens elnevezés használatára.
Munkája során a praxisengedéllyel rendelkezõ állatorvos utasítására, irányításával és felügyeletével látja el az
állatorvosi asszisztensekre átruházható szolgáltatói állat-egészségügyi részfeladatokat.
(3) A Kamara továbbképzési szabályzatot alkot az asszisztensi névjegyzékbe felvett állatorvosi asszisztensek kötelezõ
továbbképzésére, akik kötelesek a Kamara által megállapított idõközönként szakmai továbbképzésen részt venni.
(4) A 33. § (1) bekezdés a), d), e) és k) pontjában leírt feladatokat, a kórisme felállítása és az állaton végzett sebészeti jellegû
beavatkozások kivételével, a Kamara által meghatározott szakmai irányelvek alapján, az állatorvos utasítására,
irányításával és felügyeletével nem állatorvos végzettségû állatorvosi asszisztensek is végezhetik.
(6) Az állatorvosi asszisztens a szüneteltetés tényét legkésõbb annak megkezdését megelõzõ harmincadik napig
bejelenti a Kamaránál az asszisztensi névjegyzékben történõ feltüntetés érdekében. A bejelentésben meg kell jelölni
a szüneteltetés idõtartamát.
d) telefonos és elektronikus elérhetõségét,
e) az asszisztensi tevékenység szüneteltetésének tényét és idõtartamát.
(2) Az asszisztensi névjegyzékben az állatorvosi asszisztensek (1) bekezdés a)–c) és e) pontja szerinti adatai az állatorvosi
asszisztensi tevékenység végzésére való jogosultság megszûnéséig nyilvánosak, azokat a Kamara a honlapján
közzéteszi.
(3) Az (1) bekezdésben szereplõ adatokat a Kamara az állatorvosi asszisztensi tevékenység végzésére való jogosultság
megszûnését követõ öt évig kezeli az állat-egészségügyi feladatok ellátásához kapcsolódó közfeladatai ellátása
47. § (1) Az élelmiszerlánc-felügyeleti szerv bírságot szab ki azzal szemben, aki e törvényben meghatározott feltételek be nem
tartásával végez állatorvosi tevékenységet.
(2) A bírság legalacsonyabb összege százezer forint, legmagasabb összege tízmillió forint. A bírság mértékét az eset
összes körülményére – így különösen az érintettek érdekei sérelmének körére, súlyára, a jogsértõ állapot idõtartamára
és a jogsértõ magatartás ismételt tanúsítására, a jogsértéssel elért elõnyre – tekintettel kell meghatározni.
(3) A bírságot az azt kiszabó határozat jogerõre emelkedésétõl számított tizenötödik napig meg kell fizetni.
(4) Ha a jogi személyre vagy a jogi személyiséggel nem rendelkezõ gazdálkodó szervezetre kiszabott bírságot a kötelezett
nem fizeti meg és azt tõle nem lehet behajtani, a bírság megfizetésére a jogsértés elkövetése idején helytállni köteles
tagot, vezetõ tisztségviselõt, illetve azt a személyt kell kötelezni, aki a jogi személy vagy a jogi személyiséggel nem
rendelkezõ gazdálkodó szervezet kötelezettségeiért a törvény alapján felel.
a) az állat-egészségügyi szolgáltató tevékenység folytatásának személyi és tárgyi feltételeit, annak gyakorlásához
szükséges alapfelszerelés jegyzékét,
c) a 32. § (4) bekezdése szerinti támogatás igénybevételének részletes feltételeit az adópolitikáért felelõs
miniszterrel egyetértésben.
49. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – a kihirdetését követõ második hónap elsõ napján lép hatályba.
50. § (1) E törvény rendelkezéseit a Kamara valamennyi szerve elõtt folyamatban lévõ ügyben is alkalmazni kell. E törvény
hatálybalépése elõtt jogerõre emelkedett etikai büntetéshez fûzõdõ hátrányos jogkövetkezményre az etikai büntetés
kiszabásakor hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
(2) E törvény hatálybalépését követõ
a) kilencven napon belül e törvény rendelkezéseinek megfelelõen módosítani kell az Alapszabályt,
b) százötven napon belül meg kell választani az e törvény és az Alapszabály szerinti új kamarai szerveket és
tisztségviselõket.
szerint megválasztott tisztségviselõk megbízatása a (2) bekezdés b) pontja szerinti tisztségviselõk megválasztásáig
(4) Az az állatorvos, aki e törvény hatálybalépésekor a Kamara tagja, olyan kamarai tagnak minõsül, mint akit e törvény
19. § (2) bekezdése alapján vettek fel a Kamara tagjai közé.
(5) Az a magán-állatorvos, aki e törvény hatálybalépésekor tevékenységét szünetelteti, olyan kamarai tagnak minõsül,
mint aki azt e törvény 39. § (1) bekezdése alapján szünetelteti.
(6) A Magyar Állatorvosi Kamaráról, valamint a magán-állatorvosi tevékenység gyakorlásáról szóló 1995. évi XCIV. törvény
rendelkezései szerint kiállított magán-állatorvosi tevékenység végzésére jogosító engedély e törvény hatálybalépését
követõ kilencvenedik napig hatályos.
(7) Aki az e törvény hatálybalépése napján olyan tevékenységet végez, amely e törvény szerint csak praxisengedéllyel
végezhetõ, a praxisengedély iránti kérelmét legkésõbb e törvény hatálybalépését követõ hatvanadik napig kell
benyújtania. A Kamara a praxisengedélyt kérelemre e törvény rendelkezései szerint adja ki.
(8) A 36. § (2) és (3) bekezdése, a 37. § (4) és (5) bekezdése, valamint a 38. § (2) bekezdése szerinti feltételeknek
való megfelelést a praxisengedély jogosultjának legkésõbb 2022. január 1-jéig igazolnia kell a Kamara felé.
2022. január 1-jét követõen a Kamara a 36. § (2) és (3) bekezdése, a 37. § (4) és (5) bekezdése, valamint
a 38. § (2) bekezdése szerinti feltételeknek meg nem felelõ állat-egészségügyi szolgáltató praxisengedélyét
(9) A Magyar Állatorvosi Kamaráról, valamint a magán-állatorvosi tevékenység gyakorlásáról szóló 1995. évi XCIV. törvény
rendelkezései szerint kiadott bélyegzõ e törvény szerint kiadott bélyegzõnek minõsül.
(10) Az e törvény szerinti új kamarai szervek és tisztségviselõk az e törvény szerinti megválasztásuk napjától kezdik meg
mûködésüket.
(11) A Kamara valamely területi szervének megszûnése esetén a megszûnésrõl szóló döntésben rendelkezni kell
a megszûnõ területi szervezet jogutódjának kijelölésérõl.
(12) Az e törvény hatálybalépését megelõzõen állat-egészségügyi szakképzettséget szerzett asszisztens, aki nem
rendelkezik akkreditált állatorvosi asszisztensi képzettséggel, a (13) bekezdés szerinti igazolás bemutatása után
a Kamarától kérheti felvételét az asszisztensi névjegyzékbe.
(13) A praxisengedéllyel rendelkezõ állat-egészségügyi szolgáltatónál munkáltatói jogokat gyakorló személy
(a továbbiakban: munkáltató) az állatorvosi asszisztens részére az asszisztensi névjegyzékbe való felvétel céljából
az öt év megszakítás nélküli állat-egészségügyi gyakorlatról igazolást állít ki, amely tartalmazza
b) a munkáltató természetes személyazonosító adatait vagy a munkáltató gazdasági társaság vagy szövetkezet
nevét, székhelyét, adószámát, valamint
c) a munkáltató alkalmazásában eltöltött munkaviszony idõtartamát.
51. § Ez a törvény a belsõ piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
52. § (1) Az élelmiszerláncról és hatósági felügyeletérõl szóló 2008. évi XLVI. törvény (a továbbiakban: Éltv.) Melléklet 41. pontja
„41. szolgáltató állatorvos: a Magyar Állatorvosi Kamaráról, valamint az állatorvosi szolgáltatói tevékenység
végzésérõl szóló törvény szerinti állat-egészségügyi szolgáltató tevékenység végzésére jogosult állatorvos;”
(2) Az egyéni vállalkozóról és az egyéni cégrõl szóló 2009. évi CXV. törvény 2. § (2) bekezdés b) pontjában
a „magán-állatorvosi” szövegrész helyébe a „szolgáltató állatorvosi” szöveg lép.
a) 18. § (1) bekezdés b) pontjában a „magán-állatorvossal” szövegrész helyébe a „szolgáltató állatorvossal”,
b) 18. § (1) bekezdés c) és f) pontjában és a 27. § (2) bekezdésében a „magánállatorvost” szövegrész helyébe
a „szolgáltató állatorvost”,
c) 18. § (1) bekezdés f) és h) pontjában a „magánállatorvosnak” szövegrész helyébe a „szolgáltató állatorvosnak”,
d) 18. § (1) bekezdés i) pontjában a „magánállatorvossal” szövegrész helyébe a „szolgáltató állatorvossal”,
e) 20. § (1) bekezdésében a „magánállatorvostól” szövegrész helyébe a „szolgáltató állatorvostól”,
f) 20. § (2) és (3) bekezdésében, 27. § (3) és (4) bekezdésében, 53. § (1), (2) bekezdésében, (3) bekezdés elsõ és
második mondatában és 76. § (1) bekezdés e) pontjában a „magánállatorvos” szövegrész helyébe a „szolgáltató
állatorvos”,
g) 34. § (2) bekezdés a) pontjában a „magánállatorvosok” szövegrész helyébe a „szolgáltató állatorvosok”,
h) 76. § (5) bekezdés g) pontjában a „növényvédõ szerek, valamint termésnövelõ anyagok mezõ- és erdõgazdasági
célú” szövegrész helyébe a „növényvédõ szerek, biocid termékek, valamint termésnövelõ anyagok”
(4) Az egyszerûsített vállalkozói adóról szóló 2002. évi XLIII. törvény 21. § (1) bekezdés 1. pont f) alpontjában
(5) A társadalombiztosítás ellátásaira és a magánnyugdíjra jogosultakról, valamint e szolgáltatások fedezetérõl szóló
1997. évi LXXX. törvény 4. § b) pont 2. alpontjában a „magán-állatorvosi” szövegrész helyébe a „szolgáltató állatorvosi”
(6) A személyi jövedelemadóról szóló 1995. évi CXVII. törvény 3. § 17. pont f) alpontjában a „magán-állatorvosi”
szövegrész helyébe a „szolgáltató állatorvosi” szöveg lép.
(7) A bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény 22. § b) pontjában az „az ügyvédi fegyelmi hatóságnak”
szövegrész helyébe az „a Magyar Állatorvosi Kamara etikai bizottságának és országos etikai bizottságának, az ügyvédi
fegyelmi hatóságnak” szöveg lép.
(8) Az állatok védelmérõl és kíméletérõl szóló 1998. évi XXVIII. törvény 42/A. § (4) bekezdés e), f), g) i) és k) pontjában
a „magánállatorvos” szövegrész helyébe a „szolgáltató állatorvos” szöveg lép.
53. § Hatályát veszti a Magyar Állatorvosi Kamaráról, valamint a magán-állatorvosi tevékenység gyakorlásáról szóló
1995. évi XCIV. törvény.

matches:
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
§ 17


text:
2017. szeptember 18. hétfő, 17:01
• adó, adózás, áfa, áfalevonás, Jalsovszky Ügyvédi Iroda, Európai Bíróság, ingatlanfejlesztés
Hosszú évek óta többletköltséget okoz az ingatlanfejlesztőknek, hogy – különösen nagyobb beruházások esetén – az építésügyi hatóság különféle, végeredményben közcélú beruházásokra kötelezi őket (így például egy bevásárlóközpont fejlesztőjét kötelezheti a hatóság arra, hogy kibővítse a közeli közlekedési csomópontot). Ezek az előírások jellemzően kötődnek magához a fejlesztéshez, ugyanakkor olyan közterületeket vagy közműveket érintenek, amelyek állami vagy önkormányzati tulajdonban állnak. Végső soron tehát olyan szolgáltatások, beruházások elvégzésére kötelezik az ingatlanfejlesztőt, amelyeket ő ingyen és bérmentve köteles közösségi tulajdonba adni.
Éveken keresztül gondot okozott, hogy a magyar joggyakorlat megtagadta a fejlesztőktől az ilyen beruházásokra jutó, előzetesen felszámított áfa levonását. Emiatt a fejlesztőnek nem csak a közcélú beruházás nettó költségét kellett állnia, hanem még az arra jutó áfát is „bebukta”. Örömteli változást hozott azonban a Legfelsőbb Bíróság egy 2009-es elvi határozata, amely kimondta, hogy olyan esetekben, amikor a közcélú beruházást az építésügyi hatóság az ingatlanfejlesztés feltételéül szabja, akkor az olyan azonnali és közvetlen kapcsolatban áll a fejlesztő gazdasági tevékenységének egészével, hogy az arra jutó áfa levonása nem tagadható meg. A magyarországi fejlesztők tehát 2009 óta ennek tudatában tervezhették beruházásaikat.
Fehér Tamás, a Jalsovszky Ügyvédi Iroda ügyvédje szerint ezt az állóvizet alaposan felkavarta az Európai Bíróság főtanácsnokának ez év áprilisában kiadott véleménye az úgynevezett Iberdrola-ügyben. Az ügy előzménye, hogy az Iberdrola nagyszabású üdülőépítésbe kezdett Bulgáriában. Ennek keretében a helyi önkormányzattal megállapodott a helyi csatornaszivattyú-telep felújításáról is, amely nélkül az új üdülőket nem lehetett volna a csatornarendszerre csatlakoztatni. A felújítás nélkül tehát lényegében az üdülőprojekt sem valósulhatott volna meg.
Ugyanakkor amiatt, mert a szivattyútelep önkormányzati tulajdonban állt és azért is, mert az Iberdrola semmilyen ellenértéket nem kapott annak felújításáért, az illetékes adóhatóság megtagadta az Iberdrolától az e munkákra jutó áfa levonását. A jogvita az Európai Bíróság elé került, ahol előzetes véleményében a főtanácsnok – a Legfelsőbb Bíróság fenti gyakorlatával ellentétesen – akként foglalt állást, hogy szerinte az adólevonási jog megtagadása jogszerű volt.
Az Európai Bíróság megnyugtat
Ha az Európai Bíróság egyetértett volna a főtanácsnok véleményével, az számos ingatlanprojektet rendkívül nehéz helyzetbe hozhatott volna; akár olyanokat is, amelyeket évekkel ezelőtt, de még az adójogi elévülésen belül valósítottak meg. Szerencsére az Európai Bíróság eltért a főtanácsnok véleményétől, így szerinte, meghatározott feltételek fennállása esetén, nincs akadálya annak, hogy a közcélú beruházásokra az ingatlanfejlesztő levonhassa az áfát. Lényeges azonban, hogy az áfalevonási jog nem automatikus, hanem azt mindig az adott ügy körülményeitől függően kell megítélni.
Az Európai Bíróság ítélete szerint a levonás feltétele egyrészt, hogy a beruházás közvetlen és azonnali kapcsolatban álljon az ingatlanfejlesztő adóköteles ügyleteivel, illetőleg gazdasági tevékenységének egészével. Ez a konkrét esetben például amiatt valósult meg, mert a szivattyútelep felújítása nélkül az üdülőtelepet nem lehetett volna a csatornahálózatra csatlakoztatni. Másodsorban a fejlesztőnek biztosítania kell, hogy az igénybe vett szolgáltatások költsége mint általános költség, beépüljön az általa egyébként teljesített szolgáltatások árába. Ez az elvárás azért lényeges, mert így biztosítható, hogy a fejlesztő szolgáltatásait igénybe vevő fogyasztók végezetül még e költségekre is megfizessék az áfát.
Mindezeken túlmenően az Európai Bíróság felállított egy szükségességi tesztet is. Eszerint a közcélú szolgáltatások költségének csak olyan hányadára gyakorolható a levonási jog, amelyek objektív módon szükségesek ahhoz, hogy a fejlesztő teljesíteni tudja adóköteles ügyleteit.
Minden esetet külön kell vizsgálni
Mindezek alapján tehát nem várható gyökeres változás az eddigi magyar joggyakorlathoz képest. Ugyanakkor az Európai Bíróság által támasztott feltételek mégis szigorítottak ezen; ezért e feltételeket minden egyes konkrét esetben alaposan értékelni kell annak érdekében, hogy vitán felül biztosítható legyen az áfa levonásának a joga.
Azt ugyanakkor fontos látni, hogy az Európai Bíróság a jelen esetben sem érezte feladatának azt, hogy a közcélú beruházás „output” oldalát értékelje. Nem nyilvánított ugyanis véleményt arról, hogy az önkormányzatnak ingyenesen nyújtott szolgáltatás voltaképpen áfaköteles vagy az áfa hatályán kívüli ügyletként kezelendő-e. Biztató ugyanakkor, hogy az áfa levonhatóságát nem tette függővé attól, hogy a közcélú beruházás átadása maga áfaköteles-e. Ez pedig még jól jöhet a hazai joggyakorlat további fejlesztéséhez is.

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság