(2)3 E törvény hatálya – a békéltető testületekre és a békéltető testületi eljárásra vonatkozó rendelkezések kivételével-nem terjed ki a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletéről szóló törvény és az abban meghatározott törvények alapján a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete által felügyelt tevékenységet folytató szervezeteknek, személyeknek a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete által felügyelt tevékenységére (a továbbiakban: pénzügyi szolgáltatási tevékenység).
(3)38 Az állam – a költségvetési törvényben meghatározott mértékben – gondoskodik a békéltető testületek működésének ügyszámarányos támogatásáról, továbbá biztosítja az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban részes államok pénzügyi vitarendezési hálózatában (a továbbiakban: FIN-Net) való részvétellel összefüggő békéltető testületi feladatok ellátásához szükséges pénzügyi fedezetet.
b)47 valamennyi pénzügyi szolgáltatási ágazat tekintetében legyen olyan tagja, aki rendelkezik a pénzügyi szolgáltatási tevékenységgel összefüggő fogyasztói jogviták rendezéséhez szükséges végzettséggel és szakismerettel.
[(6)50 A békéltető testületi tagok megbízatása négy évre szól. A tagok ismételten kijelölhetők.]
(7)51 A békéltető testület tagjai tevékenységüket külön jogszabályban meghatározott díjazás ellenében végzik.
22. § (1)52 Békéltető testületi tag az lehet, aki felsőfokú iskolai végzettséggel és annak megfelelő szakterületen legalább kétéves igazolt szakmai gyakorlattal rendelkezik.
b)53 büntetett előéletű,
c)54 büntetlen előéletű, de akinek a büntetőjogi felelősségét a bíróság jogerős ítéletében megállapította a Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény XV. fejezet III. címében meghatározott államtitok és szolgálati titok megsértése, hamis vád, hatóság félrevezetése, hamis tanúzás, hamis tanúzásra felhívás, mentő körülmény elhallgatása, bűnpártolás, XV. fejezet VII. címében meghatározott közélet tisztasága elleni bűncselekmény, VIII. címében meghatározott nemzetközi közélet tisztasága elleni bűncselekmény, bűnszervezetben részvétel, XVI. fejezet III. címében meghatározott közbizalom elleni bűncselekmény, XVII. fejezetében meghatározott gazdasági bűncselekmény, XVIII. fejezetében meghatározott vagyon elleni bűncselekmény szándékos elkövetése, vagy olyan bűntett miatt, amelyet bűnszervezet keretében követett el
d)55 az (1) bekezdés szerinti, a kijelölés alapjául szolgáló végzettségnek és szakmai gyakorlatnak megfelelő foglalkozástól eltiltás hatálya alatt áll.
(3)56 Az (1) bekezdés szerinti alkalmassági feltétel teljesülését az érintett igazolja a békéltetőtestületi tagsági kijelölés feltételeként.
(4)57 Azt a tényt, hogy a (2) bekezdés b)–d) pontjában meghatározott kizáró okok vele szemben nem állnak fenn, az érintett hatósági bizonyítvánnyal igazolja
22/A. §58 (1) A békéltető testület elnöke a békéltető testület tagját, a fogyasztóvédelemért felelős miniszter a békéltető testület elnökét írásban, a mulasztás jogkövetkezményének ismertetésével felhívhatja annak igazolására, hogy az igazolásra felhívottal szemben nem áll fenn a 22. § (2) bekezdés b)–d) pontjában meghatározott kizáró ok.
22/B. §59 (1) Az alkalmassági feltételek teljesülése és a kizáró okok vizsgálata céljából a békéltető testület elnöke kezeli a békéltetőtestületi tagnak jelölt személy
23. §60 (1) Az elnököt – a testületi tagok közül – a békéltető testület választja meg. A választás eredményéről a békéltető testület értesíti a fogyasztóvédelemért felelős minisztert. Ha az elnök testületi tagsági megbízatásának megszűnését követő hatvan napon belül a békéltető testület nem választ elnököt, az új elnököt a fogyasztóvédelemért felelős miniszter bízza meg a testületi tagok közül. Az elnök teljes jogkörrel képviseli a testületet.
23/A. §61 A tagokról a testület elnöke listát vezet. A lista tartalmazza a tagok nevét, szakterületük és a tagot jelölő szervezet megjelölését. Ezek az adatok közérdekből nyilvános adatok. Az elnök a testületi tagok listáját megküldi a békéltető testület működési feltételeit biztosító kamarának, valamint a fogyasztóvédelemért felelős miniszternek.
b)62 ha vele szemben a 22. § (2) bekezdés a) pontja szerinti kizáró ok áll fenn,
c)63 ha bejelenti, hogy vele szemben a 22. § (2) bekezdés b)–d) pontjában meghatározott kizáró ok áll fenn, vagy a 22/A. § (1) bekezdésében meghatározott felhívásra nem igazolja vagy nem tudja igazolni, hogy nem áll fenn vele szemben a 22. § (2) bekezdés b)–d) pontjában meghatározott kizáró ok,
d)64 lemondással,
e)65 alkalmatlanná válása esetén,
f)66 halálával.
(2)67 Az (1) bekezdés e) pontja szerinti esetben a megbízatás megszűnését az érintett testületi tag meghallgatása után és a tagot jelölő szervezet véleményének figyelembevételével a békéltető testület elnöke, illetve – az elnök tekintetében – a békéltető testület tagjai közül választott, a kamara és a fogyasztói érdekek képviseletét ellátó társadalmi szervezetek által jelölt tagokból álló háromfős testület állapítja meg.
(3)68 Ha a békéltető testületi tag megbízatása e törvényben szabályozott bármely okból megszűnik, helyette a békéltető testületi tag jelölésére vonatkozó rendelkezések megfelelő alkalmazásával új testületi tagot kell kijelölni. Ha a békéltetőtestületi tag megbízatása az (1) bekezdés a) pontja alapján szűnik meg, az olyan folyamatban lévő ügyben, amelyben az eljáró tanács tagja, még eljár. Ha a békéltetőtestületi tag megbízatása az (1) bekezdés b)–f) pontja alapján szűnik meg, a folyamatban levő ügyekben a békéltető testület elnöke jelöli ki a megszűnt megbízatású tag helyett eljáró tagot.
(4)69 Ha az (1) bekezdés b)–f) pontja szerinti okból a békéltető testület elnökének megbízatása szűnik meg, a békéltetőtestületi elnök megválasztására vonatkozó rendelkezések megfelelő alkalmazásával új elnököt kell választani, illetve megbízni.
24/A. §70 A békéltető testületi tagoknak függetlennek és pártatlannak kell lenniük, nem lehetnek képviselői a feleknek, eljárásuk során utasítást nem fogadhatnak el. Teljes titoktartásra kötelezettek a békéltető testület működése során tudomásukra jutott tények és adatok tekintetében, az eljárás megszűnése után is. Minderről kijelölésük elfogadásakor írásbeli nyilatkozatot kötelesek tenni.
25. §71 (1)72 A békéltető testület – a (3) bekezdésben foglalt kivétellel – háromtagú tanácsban jár el.
(2)73 Az eljáró tanács egyik tagját az eljárást megindító fogyasztó, egy másik tagját pedig az eljárással érintett vállalkozás jelöli ki a testületi tagok 23/A. §-ban meghatározott listájáról. Az eljáró tanács elnökét, továbbá ha a felek bármelyike a megadott határidőn belül nem él a jelölés lehetőségével, vagy ha más okból szükséges, az eljáró tanács hiányzó tagját a testület elnöke jelöli ki, figyelemmel arra, hogy legalább egy tag a fogyasztói érdekek képviseletét ellátó társadalmi szervezetek által jelölt, egy másik tag pedig a kamara által kijelölt testületi tagok közül kerüljön ki, valamint minden olyan szempontra, amely nagy valószínűséggel biztosítja független és pártatlan testületi tag kijelölését.
[(3)74 Az eljáró tanács legalább egy tagja jogi végzettséggel kell, hogy rendelkezzen.]
(3) [(4)75] Ha a testület elnöke szerint a fogyasztói jogvita egyszerű megítélésű, az eljárás lefolytatására egyedül eljáró testületi tagot jelöl ki. Ha azonban mindkét fél – az általa az (1) bekezdés szerint jelölhető testületi tag megjelölésével – azt kéri, a békéltető testület ebben az esetben is háromtagú tanácsban jár el.
(4) [(5)76] A (3) bekezdésben meghatározott esetben egyedül eljáró testületi tagként csak az jelölhető ki, aki jogi végzettséggel rendelkezik, és a megelőző három évben nem állt az őt jelölő kamarával, illetve fogyasztói érdekek képviseletét ellátó társadalmi szervezettel, vagy ezek tagjával munkaviszonyban vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban.
(5) [(6)77] Ahol a törvény a továbbiakban eljáró tanácsot, illetve az eljáró tanács elnökét említ, azon az egyedül eljáró testületi tagot is érteni kell.
(6)78 A kizárási kérelemről a békéltető testület elnöke dönt, az érintett testületi tag meghallgatása után. E döntés meghozataláig az eljáró tanács – a kizárással érintett testületi tagot is beleértve – folytathatja az eljárást, de kötelezést tartalmazó határozatot, illetve ajánlást nem hozhat.
26/A. §79 A békéltető testület bárki kérésére köteles haladéktalanul, írásban vagy más megfelelő formában tájékoztatást adni a hatásköréről, illetékességéről, eljárásának szabályairól és költségeiről, a kötelezést tartalmazó határozat, illetve az ajánlás hozatalának feltételeiről, a határozatok kikényszerítésének módjáról, az ajánlás és a kötelezést tartalmazó határozat hatályon kívül helyezésének feltételeiről, és arról, hogy a békéltető testület eljárása nem érinti az igények bírósági úton való érvényesíthetőségét.
27. §80 A békéltető testület eljárása megindításának feltétele, hogy a fogyasztó az érintett vállalkozással közvetlenül megkísérelje a vitás ügy rendezését.
28. §81 (1) A békéltető testület eljárása a fogyasztó kérelmére indul.
(3)82 A kérelemhez csatolni kell azt az okiratot, illetve annak másolatát (kivonatát), amelynek tartalmára a fogyasztó bizonyítékként hivatkozik, így különösen a vállalkozás írásbeli nyilatkozatát a panasz elutasításáról, ennek hiányában a fogyasztó rendelkezésére álló egyéb írásos bizonyítékot a 27. §-ban előírt egyeztetés megkísérléséről.
28/A. §83 Az eljárás megindítása az elévülést megszakítja. Az eljárás eredményes befejezése után az elévülésre a Ptk. 327. §-a (1) és (2) bekezdésében, az eljárás eredménytelensége esetén a Ptk. 326. §-a (2) bekezdésében foglaltak irányadók.
29. §84 (1) Az eljárás megindulásától kezdődő határidők számításakor az eljárás megindulásának az minősül, amikor a hiánytalan kérelem a békéltető testület elnökéhez beérkezik.
(6)85 A 25. § (3) bekezdése szerinti esetben az elnök az értesítésben közli a felekkel a kijelölt eljáró testületi tag személyét, egyben köteles felhívni a felek figyelmét arra, hogy a 25. § (3) bekezdésében meghatározottak szerint nyolc napon belül kérhetik, hogy a testület háromtagú tanácsban járjon el.
29/A. §86 A békéltető testület eljárása során az iratokat a feleknek postai szolgáltató útján, a hivatalos iratok kézbesítésére vonatkozó rendelkezések szerint kell kézbesíteni.
29/B. §87 A felek meghatalmazott útján is eljárhatnak. Meghatalmazott lehet bármely természetes vagy jogi személy, illetve jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet.
30. §88 (1) Az eljárás során a tanács elnöke egyezséget kísérel meg létrehozni a felek között. Ha az egyezség megfelel a jogszabályoknak, a tanács azt határozattal jóváhagyja, ellenkező esetben, illetve egyezség hiányában az eljárást folytatja.
31. §89 (1) A kérelem, illetve a válaszirat az eljárás során szabadon módosítható vagy kiegészíthető, kivéve, ha az eljáró tanács ennek lehetőségét az ezzel okozott késedelemre tekintettel kizárja, vagy a vállalkozás az alávetésre hivatkozva a kérelem módosítása, illetőleg kiegészítése ellen tiltakozik.
32. §90 Egyezség hiányában a tanács az ügy érdemében
33. §91 (1) A kötelezést tartalmazó határozatnak, illetve az ajánlásnak ki kell terjednie a kérelemben előterjesztett valamennyi indítványra és a döntés alapjául szolgáló indokokra. A kötelezést tartalmazó határozatban rendelkezni kell az eljárás költségének összegéről és annak viseléséről.
34. §92 (1) A tanács határozata, illetve ajánlása nem érinti a fogyasztónak azt a jogát, hogy igényét bírósági eljárás keretében érvényesítse.
35. §93 (1) A határozat, illetve az ajánlás részére történt kézbesítésétől számított tizenöt napon belül a fél kérheti a tanácstól, hogy a határozatban, illetve az ajánlásban előforduló bármely névcserét, névelírást, szám- vagy számítási hibát vagy más hasonló elírást javítson ki, vagy a kötelezést tartalmazó határozat, illetve az ajánlás meghatározott része tekintetében adjon értelmezést.
36. §94 (1) Ha a vállalkozás a tanács ajánlásának nem tesz eleget, a békéltető testület – a fogyasztó nevének megjelölése nélkül – jogosult a jogvita tartalmának rövid leírását és az eljárás eredményét – legkorábban az ajánlásnak a vállalkozás részére történt kézbesítésétől számított hatvan nap elteltével – nyilvánosságra hozni.
36/A. §95 (1) A békéltető testület tevékenységéről évente összefoglaló tájékoztatót készít, és azt a tárgyévet követő év január 31-éig megküldi a fogyasztóvédelemért felelős miniszternek.
(2)96 A pénzügyi szolgáltatási tevékenységgel összefüggő fogyasztói jogviták rendezéséről a békéltető testület külön összefoglaló tájékoztatót készít, amelyet a tárgyévet követő év január 31-éig megküld a pénz-, tőke- és biztosítási piac szabályozásáért felelős miniszternek, valamint tájékoztatásul a fogyasztóvédelemért felelős miniszternek.
36/B. §97 A békéltető testület közzéteheti annak a vállalkozásnak a nevét, székhelyét és az eljárással érintett tevékenysége megjelölését, amely a 29. § (8) bekezdése szerinti felszólítás ellenére nem tett az ügy érdemére vonatkozó – a 29. § (8) bekezdésében foglaltaknak megfelelő tartalmú – nyilatkozatot és a kitűzött meghallgatáson nem jelent meg, ilyen módon megakadályozva az egyezség létrehozását. Erre az értesítésben a vállalkozás figyelmét fel kell hívni.
36/C. §98 (1) A vállalkozás a székhelye szerinti békéltető testületnél vagy – valamennyi békéltető testületre kiterjedő hatállyal – a Magyar Kereskedelmi és Iparkamaránál írásban, visszavonásig érvényes általános alávetési nyilatkozatot tehet, amelyben vállalja, hogy a békéltető testületi eljárásnak és egyezség hiányában az ilyen eljárásban hozott határozatnak aláveti magát. Az alávetési nyilatkozatban a vállalkozás kötelezettségvállalásának mértékét, illetve hatályát a jogvita tárgyának általa meghatározott értékében vagy más módon is korlátozhatja.
37. §99 (1) A békéltető testület az eljárására vonatkozó részletes szabályokat a törvény keretei között szabadon állapíthatja meg. A békéltető testület eljárási szabályzata nem lehet ellentétes a (2) bekezdés szerinti országos eljárási szabályzat rendelkezéseivel.
37/A. §100 (1) A fogyasztóvédelemért felelős miniszter – a békéltető testületek által megküldött adatok alapján – az általa vezetett minisztérium honlapján gondoskodik a következők közzétételéről:
38. §101 (1) A pénzügyi szolgáltatási tevékenységgel összefüggő határon átnyúló fogyasztói jogviták esetén a 20. §-ban, a 25–36. §-ban, valamint a 36/B. §-ban foglalt rendelkezéseket az e §-ban és a 38/A. §-ban meghatározott eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) E §, valamint a 38/A–38/C. § alkalmazásában
b) a fogyasztónak a FIN-Net-ben használt formanyomtatványon rögzített kérelmét – a fogyasztó kérésére – továbbítja az eljárásra hatáskörrel és illetékességgel rendelkező, a FIN-Net-ben résztvevő más EGT-állambeli alternatív vitarendezési fórumhoz.
38/A. §102 (1) Az eljárás írásban történik, az elnök azonban, a körülmények mérlegelése alapján kezdeményezheti meghallgatás tartását. A meghallgatás tartásához mindkét fél hozzájárulását be kell szerezni.
(4) A békéltető testület – a fogyasztó kérésére – köteles azon a nyelven eljárni és határozatát hiteles másolatban azon a nyelven meghozni, amely a jogvitával érintett szerződés nyelve, illetve amely a jogvitával érintett vállalkozás és a fogyasztó közötti kommunikáció nyelve. Az ezzel összefüggő fordítási költség az eljárás költségének tekintendő.
(5)103 A 25. § (3) bekezdésében meghatározott esetben egyedül eljáró testületi tagként csak az jelölhető ki, aki – a 25. § (4) bekezdésben meghatározott követelmény mellett – a jogvita jellegének megfelelő végzettséggel és szakismerettel rendelkezik.
38/B. §104 (1) A FIN-Net-ben résztvevő békéltető testület köteles bárki kérésére haladéktalanul, írásban vagy más megfelelő formában tájékoztatást adni – a 26/A. §-ban meghatározottakon túl –
(3)105 A FIN-Net-ben résztvevő békéltető testület a pénzügyi szolgáltatási tevékenységgel összefüggő határon átnyúló fogyasztói jogviták rendezésével összefüggő tevékenységéről külön összefoglaló tájékoztatót készít, és azt a tárgyévet követő év január 31-éig megküldi a pénz-, tőke- és biztosítási piac szabályozásáért felelős miniszternek, valamint tájékoztatásul a fogyasztóvédelemért felelős miniszternek.
38/C. §106 (1) A pénz-, tőke- és biztosítási piac szabályozásáért felelős miniszter az általa vezetett minisztérium honlapján gondoskodik a következők közzétételéről:
(2) A FIN-Net-ben résztvevő békéltető testület honlapján a 37/A. § (3) bekezdésében meghatározottakon túl közzé kell tenni a békéltető testület 38/B. § (3) bekezdése szerinti összefoglaló tájékoztatóit, és hivatkozást kell elhelyezni a pénz-, tőke- és biztosítási piac szabályozásáért felelős miniszter által vezetett minisztérium honlapján közzétett, az (1) bekezdés d) pontja szerinti tájékoztatás, valamint a fogyasztó kérelmének előterjesztése céljából a FIN-Net honlapján közzétett formanyomtatvány elérhetőségére.
39. § (1)107 Az ellen, akinek jogszabályba ütköző tevékenysége a fogyasztók széles körét érinti vagy jelentős nagyságú hátrányt okoz, a fogyasztóvédelmi hatóság, a fogyasztói érdekek képviseletét ellátó társadalmi szervezet vagy az ügyész pert indíthat a fogyasztók széles körének védelme, illetőleg a jelentős nagyságú hátrány kiküszöbölése érdekében. Ilyen per akkor is indítható, ha a sérelmet szenvedett fogyasztók személye nem állapítható meg.
(5)108 A keresetindítási jog az (1)–(4) bekezdésben meghatározottak szerint megilleti azokat az Európai Gazdasági Térség bármely államának joga alapján létrejött feljogosított egységeket az általuk védett fogyasztói érdekek védelme körében, amelyek a 2009/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikk (3) bekezdése alapján az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett jegyzéken szerepelnek, feltéve, hogy a keresetben érvényesített igény a 2009/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletében felsorolt közösségi jogi rendelkezéseket átültető jogszabályi rendelkezések megsértésén alapul.
39/A. §109 A Kormány – a tudatos fogyasztói magatartás és döntéshozatal kultúrájának fejlesztése, a fogyasztók minél magasabb színvonalú és tisztességes kiszolgálása, a fogyasztók biztonságát és tájékozott döntését előmozdító, fogyasztóbarát kereskedelmi gyakorlatok kialakítása, a vállalkozások és fogyasztók, illetve e szereplők és a fogyasztóvédelemmel összefüggő állami feladatot ellátó hatóságok közötti kapcsolatok javítása, a kiszámítható, következetes és egységes hatósági jogalkalmazás erősítése, a vállalkozások önszabályozási gyakorlata megerősítésének elősegítése céljából – ösztönzi az országos gazdasági kamarák, a vállalkozások szakmai érdek-képviseleti szervezetei, a fogyasztói érdekek képviseletét ellátó társadalmi szervezetek, valamint a fogyasztóvédelemmel összefüggő állami feladatot ellátó hatóságok közös megegyezésén alapuló, a követendő elveket és legjobb gyakorlatokat rögzítő nyilatkozat létrehozását.
40. § (1)110 A fogyasztóvédelemért felelős miniszter
41. §111 A fogyasztóvédelemért felelős miniszter az állami szervekhez címzett, jogszabály vagy közvetlenül alkalmazandó európai uniós jogi aktus vállalkozás számára fogyasztóval szembeni kötelezettséget megállapító rendelkezésének megsértése miatti fogyasztói beadványokat fogadó, azokat a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatósághoz továbbító, valamint a fogyasztókat a rendelkezésre álló eljárási lehetőségekről tájékoztató telefonon, illetve elektronikusan is elérhető állami ügyfélszolgálatot működtet.
42–43. §112
Együttműködés az Európai Gazdasági Térség államainak fogyasztóvédelmi hatóságaival113
43/A. §114 (1) A fogyasztóvédelmi hatóság látja el a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtását a következő irányelveket átültető tagállami jogszabályokba ütköző Európai Közösségen belüli jogsértések tekintetében:
k)115 a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól szóló 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv.
(4)116 A kölcsönös jogsegély során a fogyasztóvédelmi hatóság a – 2008/282/EK bizottsági határozattal módosított – 2007/76/EK bizottsági határozatnak megfelelően jár el.
43/B. §117 A 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése, 16. cikkének (1) bekezdése, valamint 17. cikkének (1) bekezdése szerinti értesítési kötelezettségek, továbbá a 21. cikkének (2) bekezdése szerinti jelentéstételi kötelezettség végrehajtásáról a fogyasztóvédelemért felelős miniszter gondoskodik.
b)118
A fogyasztói érdekek képviseletét ellátó társadalmi szervezetek120
d)121 eljárást, vizsgálatot, intézkedést kezdeményezzenek a fogyasztói jogok vagy fogyasztói érdekek védelme érdekében,
h)122 a tudatos fogyasztói magatartás elősegítése és a fogyasztók tájékozottságának javítása érdekében fogyasztóvédelmi oktatást és tájékoztatást szervezzenek, illetve végezzenek,
A fogyasztóvédelmi hatóság eljárása124
45/A. §125 (1) A fogyasztóvédelmi hatóság ellenőrzi az e törvényben és – a szerződés létrejöttére, érvényességére, joghatásaira és megszűnésére vonatkozó rendelkezések kivételével – a végrehajtására kiadott jogszabályokban foglalt rendelkezések betartását, és eljár azok megsértése esetén.
45/B. §126 A fogyasztóvédelmi hatóság ellenőrzi a fogyasztói szerződés megkötésénél alkalmazott vagy e célból nyilvánosan megismerhetővé tett általános szerződési feltételeket abban a tekintetben, hogy azok nem tartalmaznak-e a jóhiszeműség és tisztesség követelményébe ütközően a szerződéses jogokat és kötelezettségeket egyoldalúan és indokolatlanul a fogyasztó hátrányára megállapító feltételt.
46. §127 (1)128 A fogyasztóvédelmi hatóság eljárása során – e törvény eltérő rendelkezése hiányában – a közigazgatási hatósági eljárás általános szabályairól szóló törvény129 rendelkezéseit kell alkalmazni.
(2)130 A fogyasztóvédelmi hatóság eljárásában az általuk védett fogyasztói érdekek védelme körében az ügyfél jogai illetik meg
a)131 a fogyasztói érdekek képviseletét ellátó társadalmi szervezeteket, illetve
b)132 a 43/A. § (1) bekezdés a)–c), e) és f), valamint h)–k) pontjában említett irányelveket, továbbá a 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet átültető jogszabályi rendelkezések megsértésére hivatkozással az Európai Gazdasági Térség bármely más államának joga alapján létrejött azon feljogosított egységeket is, amelyek a 2009/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikk (3) bekezdése alapján az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett jegyzéken szerepelnek.
47. §133 (1) Ha a fogyasztóvédelmi hatóság eljárása során megállapítja a 45/A. § (1)–(3) bekezdésében meghatározott fogyasztóvédelmi rendelkezések megsértését, az eset összes körülményeinek – így különösen a jogsértés súlyának, a jogsértő állapot időtartamának, a jogsértő magatartás ismételt tanúsításának, illetve a jogsértéssel elért előny – figyelembevételével és az arányosság követelményének szem előtt tartásával az alábbi jogkövetkezményeket állapíthatja meg:
(6)134 Nincs helye az (1) bekezdés szerinti jogkövetkezmény alkalmazásának a fogyasztóvédelmi hatósággal hatósági szerződést kötő ügyféllel szemben a szerződésben megállapított teljesítési határidőn belül azon jogsértés miatt, amelynek megszüntetése érdekében a szerződés megkötésére sor került.
(8)135 A fogyasztóvédelmi hatóság az (1) bekezdés d), g), illetve h) pontja szerinti jogkövetkezmény megállapításáról szóló döntését közli az üzlet működési engedélyét kiadó kereskedelmi hatósággal.
(9)136 A hatósági ellenőrzés, illetve a fogyasztóvédelmi hatóság eljárása során a vállalkozás köteles közölni a tevékenységével kapcsolatos – az ellenőrzés lefolytatásához, illetve az érdemi döntéshez szükséges – adatokat a nyilvános vagy valamely hatóság, bíróság vagy a Magyar Országos Közjegyzői Kamara jogszabállyal rendszeresített nyilvántartásában szereplő adatok kivételével.
47/A. §137 (1) A próbavásárláshoz a fogyasztóvédelmi hatóság közreműködő személyt vehet igénybe.
47/B. §138
47/B. §139
47/C. §140 (1) A bírság összege 15 ezer forinttól
(3)141 Az (1) bekezdés alkalmazásában a nettó árbevétel meghatározása során
48. § (1)–(2)142
(3)143 A bírság a (4)–(5) bekezdésben foglalt eltéréssel a központi költségvetés bevétele. A bírságot a fogyasztóvédelmi hatóság kincstárnál vezetett számlájára kell befizetni.
(4)144 A fogyasztóvédelmi hatóság által
(5)145 A fogyasztóvédelmi hatóság által
a)146 a médiaszolgáltatóval szemben jogsértő reklám miatt kiszabott bírság,
(6)147 A jogerősen kiszabott bírság meg nem fizetése esetén a kiszabott összeget késedelmi pótlék terheli, amelynek mértéke minden naptári nap után a felszámítás időpontjában érvényes jegybanki alapkamat kétszeresének 365-öd része. A bírság és a késedelmi pótlék adók módjára behajtandó köztartozás.
(7)148 A (3) és a (4) bekezdés szerinti központi költségvetési bevételnek a Kormány által e törvény végrehajtására kiadott rendeletben meghatározott részét a fogyasztói érdekek képviseletét ellátó társadalmi szervezetek támogatására kell fordítani.
49. §149 (1)150 A fogyasztóvédelmi hatóság az ügydöntő határozatának meghozataláig terjedő időtartamra fellebbezésre tekintet nélkül végrehajtható végzésében elrendelheti a 47. § (1) bekezdésének a), b), illetve g) pontjában foglaltakat, ha arra a (2) bekezdésben meghatározott feltételek fennállásának valószínűsíthetősége miatt halaszthatatlanul szükség van. E végzését a fogyasztóvédelmi hatóság soron kívül hozza meg.
(2)151 A fogyasztóvédelmi hatóság első fokú határozatát az alábbi esetekben, illetve okokból is fellebbezésre tekintet nélkül végrehajthatónak nyilváníthatja
(3)152 Az (1) bekezdés szerinti végzés ellen önálló fellebbezésnek van helye.
50. §153 A bíróság a fogyasztóvédelmi hatóság határozatát megváltoztathatja.
51. §154 (1) A fogyasztóvédelmi hatóság határozatát – jogorvoslatra tekintet nélkül – közzéteszi, ha
(4)155 A döntés közzététele a fogyasztóvédelmi hatóság honlapján, továbbá – amennyiben szükséges – a fogyasztóvédelmi hatóság által célszerűnek tartott egyéb módon történik. A közzétett döntésről a fogyasztóvédelmi hatóság a nemzeti hírügynökséget is tájékoztathatja.
i)156 a döntés rendelkező részét, ide nem értve jogerős döntés esetén a jogorvoslatról szóló rendelkezést, valamint
j)157 a döntéssel szembeni jogorvoslati eljárás tényét.
(6)158 A fogyasztóvédelmi hatóság a jogorvoslat során hozott és a közzétett döntés érdemében változást eredményező hatósági döntés vagy bírósági határozat tudomására jutásakor – a határozat, illetve végzés közzétételével megegyező módon – közzéteszi:
a)159 a jogorvoslattal érintett döntésre vonatkozó (5) bekezdés szerinti információkat,
b)160 a jogorvoslat során hozott hatósági döntést vagy bírósági határozatot, annak rövid indokolását, valamint
(8)161 A hatóság biztosítja, hogy a honlapon közzétett hatósági döntések és bírósági határozatok között a dokumentumok szövegére, a jogorvoslati eljárás tényére és a megsértettként megjelölt jogszabályi rendelkezésre keresni lehessen.
51/A. §162 (1)163 A fogyasztóvédelmi hatóság az általa a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtása keretében kötött hatósági szerződésről közleményt tesz közzé honlapján, továbbá – amennyiben szükséges –, az általa célszerűnek tartott egyéb módon.
a)164 az 51. § (5) bekezdésének a)–b) és d)–f) pontjaiban foglaltakat,
53. §165
54. §166
55. § (1)167 Felhatalmazást kap a Kormány, hogy
a)168 e törvény II. fejezetének végrehajtására, valamint a megjelenésükben másnak látszó és ezáltal a fogyasztó egészségét vagy biztonságát veszélyeztető termékek forgalmazására és ellenőrzésére, továbbá az alkalmazható jogkövetkezményekre,169
b)170 a mintavételi költség, továbbá a laboratóriumi, illetve az egyéb vizsgálatok költségének mértékére és megfizetésére,171
c)172 az ingatlanok időben megosztott használati jogának megszerzésére irányuló szerződésekre, valamint az ezzel összefüggő reklámra,173
d)174 az üzleten kívül fogyasztóval kötött szerződésekre,175
e) a távollevők között létrejött szerződésekre,176
f)177 a fogyasztóvédelmi hatóság által kiszabott bírságok befizetésére és felhasználására, valamint a külön jogszabályok alapján az eljáró hatóságot megillető eljárási költség felhasználására, továbbá a fogyasztói érdekek képviseletét ellátó társadalmi szervezeteknek a fogyasztóvédelmi bírság meghatározott arányában történő támogatására,178
g) a békéltető testületi tagok díjazására,179
h)180 a fogyasztóvédelmi hatóság vagy hatóságok kijelölésére, feladat- és hatáskörére,181
i)182 a békéltető testületi tagok kijelölésére, valamint a 21. § (4) bekezdés b) pontjában említett végzettségre és szakismeretre,183
j)184 a 2009/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikk (2) bekezdésének végrehajtása céljából a fogyasztói érdekek képviseletét ellátó társadalmi szervezeteknek az irányelv 4. cikk (3) bekezdésében meghatározott jegyzékre való felkerülése céljából lefolytatandó eljárásra,185
k)186 az Európai Fogyasztói Központok Hálózatában való részvételre
l)187
(2)188
56. §189 Felhatalmazást kapnak az ágazati irányításért felelős miniszterek, hogy a feladat- és hatáskörükbe tartozó termékek forgalmazására alkalmazandó követelményeket, biztonságossági előírásokat, címkézésre vonatkozó külön előírásokat, az egyes termékek megfelelőségértékelésének módját, valamint a megfelelőségi tanúsítványokat kiadó szervezetek körét vagy az ilyen szervezetek köre meghatározásának szabályait rendelettel meghatározzák.190
56/A. §191 (1)192
(2)193 Felhatalmazást kap az agrárpolitikáért felelős miniszter, hogy a fogyasztóvédelemért felelős miniszterrel, a kereskedelemért felelős miniszterrel, valamint az egészségügyért felelős miniszterrel egyetértésben a dohánytermékek előállításának, forgalmazásának és ellenőrzésének a jövedéki törvény szabályozási körébe nem tartozó feltételeit rendeletben meghatározza.194
(3)195 Felhatalmazást kap a fogyasztóvédelemért felelős miniszter – hogy az érdekelt miniszterrel egyetértésben – rendeletben állapítsa meg a kizárólag használati és kezelési útmutatóval együtt forgalmazható termékek körét.
(4)196 Felhatalmazást kap az iparügyekért felelős miniszter, hogy a fogyasztóvédelemért felelős miniszter egyetértésével kiadott rendeletben részletes szabályokat állapítson meg a külön jogszabályban meghatározott termékek (termékkörök) használati és kezelési útmutatójának tartalmára.
(5)197 Felhatalmazást kap a kereskedelemért felelős miniszter, hogy a fogyasztóvédelemért felelős miniszter egyetértésével kiadott rendeletben állapítsa meg a fogyasztóknak megvételre kínált termékek ára és egységára, illetve szolgáltatások díja feltüntetésének részletes szabályait.198
56/B. §199 Az igazságügyért felelős miniszter az általa vezetett minisztérium honlapján tájékoztató jelleggel közli a 39. § (5) bekezdésében említett irányelv mellékletében felsorolt, valamint a 43/A. § (1) bekezdésében, illetve a 46. § (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott uniós jogi rendelkezéseket átültető jogszabályi rendelkezések felsorolását.
Az Európai Unió jogának való megfelelés200
57. §201 (1)202 Ez a törvény a következő uniós jogi aktusoknak való megfelelést szolgálja:
c)204 az Európai Parlament és a Tanács 2009/22/EK irányelve (2009. április 23.) a fogyasztói érdekek védelme érdekében a jogsértés megszüntetésére irányuló eljárásokról [a 39. § (3) és (5) bekezdése, a 46. § (2) bekezdés b) pontja, a 47. § (1) bekezdés a) és b) pontja, a 49. § (1) bekezdése, az 51. § (2)–(4) bekezdése, a fogyasztóvédelmi hatóság eljárásában];
e) a Bizottság 98/257/EK ajánlása (1998. március 30.) a fogyasztói jogviták bírósági eljáráson kívüli rendezésére hatáskörrel rendelkező testületekre vonatkozó elvekről (a 18–37/A. §);
f)205 az Európai Parlament és a Tanács 2002/65/EK irányelve (2002. szeptember 23.) a fogyasztói pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazásáról, valamint a 90/619/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK irányelv és a 98/27/EK irányelv módosításáról, 14. cikk [a 18. § (3) bek. és a 38–38/C. §],
g)206 az Európai Parlament és a Tanács 2007/64/EK irányelve (2007. november 13.) a belső piaci pénzforgalmi szolgáltatásokról és a 97/7/EK, a 2002/65/EK, a 2005/60/EK és a 2006/48/EK irányelv módosításáról és a 97/5/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről, 83. cikk [a 18. § (3) bek. és a 38–38/C. §],
h)207 az Európai Parlament és a Tanács 2008/48/EK irányelve (2008. április 23.) a fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről, 24. cikk [a 18. § (3) bek. és a 38–38/C. §].
a)208 az Európai Parlament és a Tanács 2006/2004/EK rendelete (2004. október 27.) a fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazásáért felelős nemzeti hatóságok közötti együttműködésről, 4. cikk (1) és (6) bekezdés, 5. cikk (1) bekezdés, 16. cikk (1) bekezdés, 17. cikk (1) bekezdés, 21. cikk (2) bekezdés [a 43/A. §, a 43/B. §, a 47. § (5) bek., valamint az 51. § (2)–(4) bek.];
c)209 a Bizottság 2008/282/EK határozata (2008. március 17.) a fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazásáért felelős nemzeti hatóságok közötti együttműködésről szóló 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a kölcsönös jogsegély vonatkozásában való végrehajtásáról szóló 2007/76/EK határozat módosításáról [a 43/A. § (4) bek.].
(3)210 A 18. § (3) bekezdése és a 38–38/C. § a Közösségben történő határokon átnyúló fizetésekről és a 2560/2001/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. szeptember 16-i 924/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 11. és 12. cikkének végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapítja meg.
3 [Az 1. § (2) bekezdésének a 2010: CLVIII. törvény 127. § (1) bekezdésével megállapított, a 118. § (3) bekezdése alapján 2011. július 1-jétől hatályos szövege: „(2) E törvény hatálya nem terjed ki a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletéről szóló törvény és az abban meghatározott törvények alapján a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete által felügyelt tevékenységet folytató szervezeteknek, személyeknek a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete által felügyelt tevékenységére (a továbbiakban: pénzügyi szolgáltatási tevékenység).” Alkalmazására lásd e módosító törvény 119. § (5)–(6) bekezdését.]
38 A 18. § (3) bekezdése a 2009: CXLVIII. törvény 24. §-ával megállapított szöveg. [A 18. § (3) bekezdésének a 2010: CLVIII. törvény 127. § (2) bekezdésével megállapított, a 118. § (3) bekezdése alapján 2011. július 1-jétől hatályos szövege: „(3) Az állam – a költségvetési törvényben meghatározott mértékben – gondoskodik a békéltető testületek működésének ügyszámarányos támogatásáról, ide nem értve a Pénzügyi Békéltető Testületet.” Alkalmazására lásd e módosító törvény 119. § (5)–(6) bekezdését.]
47 A 2009: CXLVIII. törvény 85. § (2) bekezdése alapján a 21. § (4) bekezdés b) pontjában a békéltető testület tagjaira vonatkozóan meghatározott követelményt 2010. május 1-jétől kell alkalmazni. A 21. § (4) bekezdés b) pontját a 2010: CLVIII. törvény 137. § (2) bekezdése hatályon kívül helyezte. [Ez utóbbi módosító törvény ugyanezen bekezdése alapján a rendelkezés 2011. július 1-jén lép hatályba.]
49 A 21. § eredeti (5) bekezdésének számozását a 2002: XXXVI. törvény 15. §-a (6) bekezdésre változtatta.
50 A 21. § (6) bekezdése a 2008: XLII. törvény 19. § (2) bekezdésével megállapított szöveg; alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését. A rendelkezés e módosító törvény 62. § (5) bekezdée alapján 2012. január 1-jén lép hatályba.
51 A 21. § eredeti (6) bekezdésének számozását a 2002: XXXVI. törvény 15. §-a (7) bekezdésre változtatta.
52 A 22. § (1) bekezdése a 2009: CXLVIII. törvény 27. §-ával megállapított szöveg. E módosító törvény 85. § (1) bekezdés a) pontja alapján a rendelkezést a 2010. január 1. napját követően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
53 A 22. § (2) bekezdés b) pontja a 2009: CLXIX. törvény 64. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
54 A 22. § (2) bekezdés c) pontját a 2009: CLXIX. törvény 64. § (1) bekezdése iktatta be.
55 A 22. § (2) bekezdés d) pontját a 2009: CLXIX. törvény 64. § (1) bekezdése iktatta be.
56 A 22. § (3) bekezdését a 2009: CLXIX. törvény 64. § (2) bekezdése iktatta be.
57 A 22. § (4) bekezdését a 2009: CLXIX. törvény 64. § (2) bekezdése iktatta be.
58 A 22/A. §-t a 2009: CLXIX. törvény 64. § (3) bekezdése iktatta be.
59 A 22/B. §-t a 2009: CLXIX. törvény 64. § (3) bekezdése iktatta be.
60 A 23. § a 2008: XLII. törvény 20. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését.
61 A 23/A. §-t a 2008: XLII. törvény 21. §-a iktatta be. Alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését.
62 A 24. § (1) bekezdés b) pontja a 2009: CLXIX. törvény 64. § (4) bekezdésével megállapított szöveg.
63 A 24. § (1) bekezdés új c) pontját a 2009: CLXIX. törvény 64. § (4) bekezdése iktatta be, egyidejűleg az eredeti c)–e) pont megjelölését d)–f) pontra változtatta.
64 A 24. § (1) bekezdés eredeti c) pontjának megjelölését d) pontra változtatta a 2009: CLXIX. törvény 64. § (4) bekezdése.
65 A 24. § (1) bekezdés eredeti d) pontjának megjelölését e) pontra változtatta a 2009: CLXIX. törvény 64. § (4) bekezdése.
66 A 24. § (1) bekezdés eredeti e) pontjának megjelölését f) pontra változtatta a 2009: CLXIX. törvény 64. § (4) bekezdése.
67 A 24. § (2) bekezdése a 2008: XLII. törvény 22. §-ával megállapított, a 2009: CXLIX. törvény 65. §-a szerint módosított szöveg. A 24. § (2) bekezdésében a 2008: XLII. törvény 68. § (2) bekezdésének b) pontja alapján a „kamara” szövegrész helyébe a „vállalkozói oldal” szövegrész lép; e módosító törvény 62. § (5) bekezdése alapján a rendelkezés 2012. január 1-jén lép hatályba.
68 A 24. § (3) bekezdése a 2009: CXLIX. törvény 64. § (5) bekezdésével megállapított szöveg.
69 A 24. § (4) bekezdését a 2009: CXLIX. törvény 64. § (5) bekezdése iktatta be.
70 A 24/A. §-t a 2008: XLII. törvény 23. §-a iktatta be. Alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését.
71 A 25. § a 2008: XLII. törvény 24. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését.
72 A 25. § (1) bekezdésében a 2008: XLII. törvény 68. § (2) bekezdésének c) pontja alapján a „(3) bekezdésben” szövegrész helyébe a „(4) bekezdésben” szövegrész lép; e módosító törvény 62. § (5) bekezdése alapján a rendelkezés 2012. január 1-jén lép hatályba.
73 A 25. § (2) bekezdésében a 2008: XLII. törvény 68. § (2) bekezdésének b) és d) pontja alapján a „kamara” szövegrész helyébe a „vállalkozói oldal”, továbbá a „figyelemmel arra” szövegrész helyébe a „figyelemmel a (3) bekezdés szerinti követelményekre, továbbá arra” szövegrész lép; e módosító törvény 62. § (5) bekezdése alapján a rendelkezés 2012. január 1-jén lép hatályba.
74 A 25. § új (3) bekezdését a 2008: XLII. törvény 25. §-a iktatta be, egyidejűleg az eredeti (3)–(5) bekezdés számozását (4)–(6) bekezdésre változtatva; alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését. A rendelkezés e módosító törvény 62. § (5) bekezdése alapján 2012. január 1-jén lép hatályba.
75 A 25. § eredeti (3) bekezdésének számozását a 2008: XLII. törvény 25. §-a (4) bekezdésre változtatta; a rendelkezés e módosító törvény 62. § (5) bekezdése alapján 2012. január 1-jén lép hatályba.
76 A 25. § eredeti (4) bekezdésének számozását a 2008: XLII. törvény 25. §-a (5) bekezdésre változtatta. A 25. § (5) bekezdésében a 2008: XLII. törvény 68. § (2) bekezdésének e) pontja alapján a „kamarával” szövegrész helyébe a „kamarával vagy szakmai érdek-képviseleti szervezettel” szövegrész lép; e módosító törvény 62. § (5) bekezdése alapján a rendelkezések 2012. január 1-jén lépnek hatályba.
77 A 25. § eredeti (5) bekezdésének számozását a 2008: XLII. törvény 25. §-a (6) bekezdésre változtatta; a rendelkezés e módosító törvény 62. § (5) bekezdése alapján 2012. január 1-jén lép hatályba.
78 A 26. § (6) bekezdése a 2008: XLII. törvény 68. § (1) bekezdésének h) pontja szerint módosított szöveg.
79 A 26/A. §-t a 2002: XXXVI. törvény 17. §-a iktatta be, szövege a 2008: XLII. törvény 26. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd ez utóbbi módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését.
80 A 27. § a 2008: XLII. törvény 27. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését.
81 A 28. § a 2008: XLII. törvény 28. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését.
82 A 28. § (3) bekezdése a 2009: CXLVIII. törvény 28. §-ával megállapított szöveg. E módosító törvény 85. § (1) bekezdés a) pontja alapján a rendelkezést a 2010. január 1. napját követően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
83 A 28/A. §-t a 2004: XVI. törvény 15. §-a iktatta a szövegbe.
84 A 29. § a 2008: XLII. törvény 29. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését és 65. § (1) bekezdésének c) pontját.
85 A 29. § (6) bekezdésében a 2008: XLII. törvény 68. § (2) bekezdésének f) pontja alapján a „25. § (3) bekezdése” szövegrész helyébe a „25. § (4) bekezdése”, továbbá a „25. § (3) bekezdésében” szövegrész helyébe a „25. § (4) bekezdésében” szövegrész lép; e módosító törvény 62. § (5) bekezdése alapján a rendelkezés 2012. január 1-jén lép hatályba.
86 A 29/A. §-t a 2008: XLII. törvény 30. §-a iktatta be, szövege a 2009: CXLVIII. törvény 29. §-ával megállapított szöveg. Ez utóbbi módosító törvény 85. § (1) bekezdés a) pontja alapján a rendelkezést a 2010. január 1. napját követően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
87 A 29/B. §-t a 2008: XLII. törvény 30. §-a iktatta be. Alkalmazására lásd e módosító törvény 65. § (1) bekezdésének d) pontját.
88 A 30. § a 2008: XLII. törvény 31. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 65. § (1) bekezdésének e) pontját.
89 A 31. § a 2008: XLII. törvény 32. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 65. § (1) bekezdésének f) pontját.
90 A 32. § a 2008: XLII. törvény 33. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését és 65. § (1) bekezdésének g) pontját.
91 A 33. § a 2008: XLII. törvény 34. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését és 65. § (1) bekezdésének h) pontját.
92 A 34. § a 2008: XLII. törvény 35. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését és 65. § (1) bekezdésének i) pontját.
93 A 35. § a 2008: XLII. törvény 36. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését és 65. § (1) bekezdésének j) pontját.
94 A 36. § a 2008: XLII. törvény 37. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését és 65. § (1) bekezdésének k) pontját.
95 A 36/A. §-t a 2002: XXXVI. törvény 20. §-a iktatta be, szövege a 2009: CXLVIII. törvény 30. §-ával megállapított szöveg. Ez utóbbi módosító törvény 85. § (1) bekezdés a) pontja alapján a rendelkezést – a 36/A. § (2) bekezdése kivételével – a 2010. január 1. napját követően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
96 A 2009: CXLVIII. törvény 85. § (3) bekezdése alapján a 36/A. § (2) bekezdésében előírt összefoglaló tájékoztatók készítésére vonatkozó követelményeket első alkalommal a 2010. évre vonatkozóan kell alkalmazni. A 36/A. § (2) bekezdését a 2010: CLVIII. törvény 137. § (2) bekezdése hatályon kívül helyezte. [Ez utóbbi módosító törvény ugyanezen bekezdése alapján a rendelkezés 2011. július 1-jén lép hatályba.]
97 A 36/B. §-t a 2008: XLII. törvény 39. §-a iktatta be. Alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését és 65. § (1) bekezdésének l) pontját.
98 A 36/C. §-t a 2008: XLII. törvény 39. §-a iktatta be. Alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését és 65. § (1) bekezdésének l) pontját.
99 A 37. § a 2008: XLII. törvény 40. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 64. § (2)–(3) bekezdését.
100 A 37/A. §-t a 2008: XLII. törvény 41. §-a iktatta be, szövege a 2009: CXLVIII. törvény 31. §-ával megállapított szöveg. Ez utóbbi módosító törvény 85. § (1) bekezdés a) pontja alapján a rendelkezést a 2010. január 1. napját követően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
101 A 38. §-t és az azt megelőző alcímet a 2008: XLII. törvény 66. § (1) bekezdésének h) pontja hatályon kívül helyezte, a 38. §-t újonnan a 2009: CXLVIII. törvény 32. §-a iktatta be. Ez utóbbi módosító törvény 85. § (1) bekezdés a) pontja alapján a rendelkezést a 2010. január 1. napját követően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni. A 38. §-t a 2010: CLVIII. törvény 137. § (2) bekezdése hatályon kívül helyezte. [Ez utóbbi módosító törvény ugyanezen bekezdése alapján a rendelkezés 2011. július 1-jén lép hatályba.]
102 A 38/A. §-t a 2009: CXLVIII. törvény 32. §-a iktatta be. E módosító törvény 85. § (1) bekezdés a) pontja alapján a rendelkezést a 2010. január 1. napját követően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni. A 38/A. §-t a 2010: CLVIII. törvény 137. § (2) bekezdése hatályon kívül helyezte. [Ez utóbbi módosító törvény ugyanezen bekezdése alapján a rendelkezés 2011. július 1-jén lép hatályba.]
103 A 38/A. § (5) bekezdésében az „25. § (3) bekezdésében” szövegrész helyébe az „25. § (4) bekezdésében” szövegrész, a „25. § (4) bekezdésében” szövegrész helyébe az „25. § (5) bekezdésében” szövegrész lép a 2009: CXLVIII. törvény 84. § (3) bekezdés c) pontja alapján. [E módosító törvény 84. § (2) bekezdése alapján a rendelkezés 2012. január 1-jén lép hatályba.]
104 A 38/B. §-t a 2009: CXLVIII. törvény 32. §-a iktatta be. E módosító törvény 85. § (1) bekezdés a) pontja alapján a rendelkezést a 2010. január 1. napját követően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni. A 38/B. §-t a 2010: CLVIII. törvény 137. § (2) bekezdése hatályon kívül helyezte. [Ez utóbbi módosító törvény ugyanezen bekezdése alapján a rendelkezés 2011. július 1-jén lép hatályba.]
105 A 2009: CXLVIII. törvény 85. § (3) bekezdése alapján a 38/B. § (3) bekezdésében előírt összefoglaló tájékoztatók készítésére vonatkozó követelményeket első alkalommal a 2010. évre vonatkozóan kell alkalmazni.
106 A 38/C. §-t a 2009: CXLVIII. törvény 32. §-a iktatta be. E módosító törvény 85. § (1) bekezdés a) pontja alapján a rendelkezést a 2010. január 1. napját követően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni. A 38/C. §-t a 2010: CLVIII. törvény 137. § (2) bekezdése hatályon kívül helyezte. [Ez utóbbi módosító törvény ugyanezen bekezdése alapján a rendelkezés 2011. július 1-jén lép hatályba.]
107 A 39. § (1) bekezdése a 2002: LXIV. törvény 274. §-ával megállapított, első mondata a 2006: CIX. törvény 102. § (5) bekezdésének g) pontja, a 2008: XLII. törvény 66. § (1) bekezdésének i) pontja szerint módosított szöveg.
108 A 39. § (5) bekezdését a 2002: XXXVI. törvény 21. §-a iktatta be, szövege a 2009: CXLVIII. törvény 33. §-ával megállapított szöveg. Ez utóbbi módosító törvény 85. § (1) bekezdés a) pontja alapján a rendelkezést a 2010. január 1. napját követően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
109 A 39/A. §-t a 2008: XLII. törvény 42. §-a iktatta be; alkalmazására lásd e módosító törvény 63. §-át.
110 A 40. § (1) bekezdésének bevezető szövegrésze a 2008: XLII. törvény 68. § (1) bekezdésének j) pontjával megállapított szöveg.
111 A 41. §-t a 2006: CIX. törvény 103. §-ának b) pontja hatályon kívül helyezte, újonnan a 2008: XLII. törvény 43. §-a iktatta be.
112 A 42–43. §-t a 2006: CIX. törvény 103. §-ának b) pontja hatályon kívül helyezte.
113 A 43/A. §-t megelőző alcímet a 2007: XXII. törvény 9. §-a iktatta be.
114 A 43/A. §-t a 2007: XXII. törvény 9. §-a iktatta be. E módosító törvény 18. § (1) bekezdése alapján a rendelkezést a 2007. június 1. napját követően indult eljárásokban kell alkalmazni.
115 A 43/A. § (1) bekezdésének k) pontját a 2008: XLII. törvény 44. § (1) bekezdése iktatta be.
116 A 43/A. § (4) bekezdése a 2008: XLII. törvény 44. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
117 A 43/B. §-t a 2007: XXII. törvény 9. §-a iktatta be, szövege a 2008: XLII. törvény 68. § (1) bekezdésének j) pontja szerint módosított szöveg.
118 A 44. § (1) bekezdésének b) pontját a 2008: XLII. törvény 66. § (1) bekezdésének j) pontja hatályon kívül helyezte.
119 A 44. § (2) bekezdését a 2008: XLII. törvény 66. § (1) bekezdésének j) pontja hatályon kívül helyezte.
120 A IX. Fejezet címe a 2008: XLII. törvény 45. §-ával megállapított szöveg.
121 A 45. § (1) bekezdésének d) pontja a 2008: XLII. törvény 66. § (1) bekezdésének k) pontja szerint módosított szöveg.
122 A 45. § (1) bekezdésének h) pontja a 2008: XLII. törvény 46. §-ával megállapított szöveg.
123 A 45. § (2) bekezdését a 2008: XLII. törvény 66. § (1) bekezdésének l) pontja hatályon kívül helyezte.
124 A 46. §-t megelőző alcím a 2006: CIX. törvény 102. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
125 A 45/A. §-t a 2008: XLII. törvény 47. §-a iktatta be.
126 A 45/B. §-t a 2008: XLII. törvény 47. §-a iktatta be.
127 A 46. § a 2008: XLII. törvény 48. §-ával megállapított szöveg.
128 A 46. § (1) bekezdése a 2009: LVI. törvény 195. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
129 Lásd a 2004: CXL. törvényt.
130 A 46. § (2) bekezdésének bevezető szövegrésze a 2009: LVI. törvény 194. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
131 A 46. § (2) bekezdésének a) pontja a 2009: LVI. törvény 194. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
132 A 46. § (2) bekezdés b) pontja a 2009: CXLVIII. törvény 34. §-ával megállapított szöveg. E módosító törvény 85. § (1) bekezdés a) pontja alapján a rendelkezést a 2010. január 1. napját követően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
133 A 47. § a 2008: XLII. törvény 49. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 65. § (2) bekezdésének a) pontját.
134 A 47. § (6) bekezdése a 2009: LVI. törvény 194. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
135 A 47. § (8) bekezdése a 2009: LVI. törvény 194. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
136 A 47. § (9) bekezdése a 2009: LVI. törvény 194–195. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
137 A 47/A. §-t a 2004: XVI. törvény 21. §-a iktatta be, szövege a 2008: XLII. törvény 50. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd ez utóbbi módosító törvény 65. § (2) bekezdésének b) pontját.
138 A 47/B. §-t a 2007: XXII. törvény 11. §-a iktatta be, hatályon kívül helyezte a 2008: XLII. törvény 66. § (1) bekezdésének m) pontja.
139 Az újabb 47/B. §-t a 2007: XLIV. törvény 2. §-a iktatta be, hatályon kívül helyezte a 2008: XLII. törvény 66. § (1) bekezdésének m) pontja.
140 A 47/C. §-t a 2008: XLII. törvény 51. §-a iktatta be. Alkalmazására lásd e módosító törvény 65. § (2) bekezdésének c) pontját.
141 A 47/C. § (3) bekezdése a 2009: CXLVIII. törvény 35. §-ával megállapított szöveg. E módosító törvény 85. § (1) bekezdés a) pontja alapján a rendelkezést a 2010. január 1. napját követően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
142 A 48. § (1)–(2) bekezdését a 2008: XLII. törvény 66. § (1) bekezdésének n) pontja hatályon kívül helyezte.
143 A 48. § (3) bekezdése a 2007: CXLVI. törvény 16. § (1) bekezdésével megállapított, valamint a 2008: XLII. törvény 68. § (1) bekezdésének k) pontja szerint módosított szöveg.
144 A 48. § (4) bekezdése a 2007: CXLVI. törvény 16. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
145 A 48. § (5) bekezdését a 2007: CXLVI. törvény 16. § (1) bekezdése iktatta be.
146 A 48. § (5) bekezdés a) pontja a 2010: CLXXXV. törvény 226. § (8) bekezdése szerint módosított szöveg.
147 A 48. § (6) bekezdését a 2007: CXLVI. törvény 16. § (1) bekezdése iktatta be, szövege a 2008: XLII. törvény 68. § (1) bekezdésének k) pontja, a 2009: LVI. törvény 194. §-a szerint módosított szöveg. Ez utóbbi módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
148 A 48. § (7) bekezdését a 2007: CXLVI. törvény 16. § (1) bekezdése iktatta be.
149 A 49. § a 2008: XLII. törvény 52. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 65. § (2) bekezdésének d) pontját.
150 A 49. § (1) bekezdése a 2009: LVI. törvény 194. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
151 A 49. § (2) bekezdésének bevezető szövegrésze a 2009: LVI. törvény 194–195. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
152 A 49. § (3) bekezdését a 2009: LVI. törvény 193. §-a iktatta be. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
153 Az 50. § a 2006: CIX. törvény 102. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
154 Az 51. § a 2008: XLII. törvény 53. §-ával megállapított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 65. § (2) bekezdésének e) pontját.
155 Az 51. § (4) bekezdése a 2009: LVI. törvény 194. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
156 Az 51. § (5) bekezdésének i) pontja a 2009: LVI. törvény 194. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
157 Az 51. § (5) bekezdésének j) pontja a 2009: LVI. törvény 194. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
158 Az 51. § (6) bekezdésének bevezető szövegrésze a 2009: LVI. törvény 194. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
159 Az 51. § (6) bekezdésének a) pontja a 2009: LVI. törvény 194. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
160 Az 51. § (6) bekezdésének b) pontja a 2009: LVI. törvény 194. §-a szerint módosított szöveg. E módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
161 Az 51. § (8) bekezdését a 2008: XLII. törvény 54. §-a iktatta be, szövege a 2009: LVI. törvény 194. §-a szerint módosított szöveg. Ez utóbbi módosító törvény 428. §-a alapján a rendelkezést a 2009. október 1. napját követően indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
162 Az 51/A. §-t a 2007: XXII. törvény 14. §-a iktatta be. E módosító törvény 18. § (1) bekezdése alapján a rendelkezést a 2007. június 1. napját követően indult eljárásokban kell alkalmazni.
163 Az 51/A. § (1) bekezdése a 2008: XLII. törvény 68. § (1) bekezdésének l) pontja szerint módosított szöveg.
164 Az 51/A. § (2) bekezdésének a) pontja a 2008: XLII. törvény 68. § (1) bekezdésének m) pontja szerint módosított szöveg.
165 Az 53. §-t a 2007: LXXXII. törvény 2. §-ának 350. pontja hatályon kívül helyezte.
166 Az 54. §-t és az azt megelőző alcímet a 2007: LXXXII. törvény 2. §-ának 350. pontja hatályon kívül helyezte.
167 Az 55. § eredeti szövegének jelölését a 2002: XXXVI. törvény 23. § (2) bekezdése (1) bekezdésre változtatta.
168 Az 55. § (1) bekezdésének a) pontja a 2008: XLII. törvény 55. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
169 Lásd a 79/1998. (IV. 29.) Korm. rendeletet.
170 Az 55. § (1) bekezdésének b) pontja a 2008: XLII. törvény 55. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
171 Lásd a 212/2008. (VIII. 29.) Korm. rendeletet.
172 Az 55. § (1) bekezdésének c) pontja a 2008: XLII. törvény 55. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
173 Lásd a 20/1999. (II. 5.) Korm. rendeletet.
174 Az 55. § (1) bekezdésének d) pontja a 2008: XLII. törvény 55. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
175 Lásd a 213/2008. (VIII. 29.) Korm. rendeletet.
176 Lásd a 17/1999. (II. 5.) Korm. rendeletet.
177 Az 55. § (1) bekezdésének f) pontja a 2007: CXLVI. törvény 16. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
178 Lásd a 339/2010. (XII. 28.) Korm. rendeletet.
179 Lásd a 211/1998. (XII. 24.) Korm. rendeletet, a 336/2007. (XII. 13.) Korm. rendeletet.
180 Az 55. § (1) bekezdésének h) pontja a 2006: CIX. törvény 102. § (5) bekezdésének g) pontja szerint módosított szöveg.
181 Lásd a 89/1998. (V. 8.) Korm. rendeletet, a 225/2007. (VIII. 31.) Korm. rendeletet, a 336/2007. (XII. 13.) Korm. rendeletet, a 153/2009. (VII. 23.) Korm. rendeletet.
182 Az 55. § (1) bekezdésének i) pontját a 2004: XVI. törvény 27. §-ának (5) bekezdése hatályon kívül helyezte, újonnan a 2007: LXXXII. törvény 11. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 2009: CXLVIII. törvény 36. §-ával megállapított szöveg.
183 Lásd a 215/2008. (VIII. 29.) Korm. rendeletet.
184 Az 55. § j) pontját a 2002: XXXVI. törvény 23. § (1) bekezdése iktatta be, szövege a 2009: CXLVIII. törvény 36. §-ával megállapított szöveg.
185 Lásd a 329/2009. (XII. 29.) Korm. rendeletet.
186 Az 55. § (1) bekezdésének k) pontját a 2004: XVI. törvény 23. §-a iktatta be, szövege a 2009: CXLVIII. törvény 36. §-ával megállapított szöveg.
187 Az 55. § (1) bekezdésének l) pontját a 2004: XVI. törvény 23. §-a iktatta be, hatályon kívül helyezte a 2005: XXV. törvény 17. §-a.
188 Az 55. § (2) bekezdését a 2002: XXXVI. törvény 23. § (2) bekezdése iktatta a szövegbe, egyidejűleg a § eredeti szövegének jelölését (1) bekezdésre változtatva. Az 55. § (2) bekezdését a 2008: XLII. törvény 66. § (1) bekezdésének o) pontja hatályon kívül helyezte.
189 Az 56. § a 2008: XLII. törvény 56. §-ával megállapított szöveg.
190 Lásd a 13/2008. (VIII. 8.) NFGM–FVM együttes rendeletet, a 15/2008. (VIII. 19.) NFGM rendeletet, a 20/2008. (VIII. 22.) KHEM rendeletet, a 16/2008. (VIII. 30.) NFGM rendeletet, a 24/2008. (XI. 18.) NFGM rendeletet, a 14/2009. (IV. 29.) EüM rendeletet, az 1/2010. (I. 8.) NFGM rendeletet.
191 Az 56/A. §-t a 2004: XVI. törvény 25. §-a iktatta be, szövegét újonnan a 2004: CXX. törvény 13. §-a állapította meg.
192 Az 56/A. § (1) bekezdését a 2008: XLII. törvény 66. § (1) bekezdésének p) pontja hatályon kívül helyezte.
193 Az 56/A. § (2) bekezdése a 2006: CIX. törvény 170. § (4) bekezdésének e) pontja, a 2008: XLII. törvény 68. § (1) bekezdésének n) pontja szerint módosított szöveg.
194 Lásd a 102/2005. (X. 31.) FVM rendeletet.
195 Az 56/A. § (3) bekezdése a 2005: CLXIV. törvény 11. § (2) bekezdésével megállapított, valamint a 2008: XLII. törvény 68. § (1) bekezdésének j) és o) pontja szerint módosított szöveg.
196 Az 56/A. § (4) bekezdését a 2005: CLXIV. törvény 11. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 2006: CIX. törvény 170. § (4) bekezdésének e) pontja, a 2010: CXXX. törvény 44. § (32) bekezdése, 52. § 6. pontja szerint módosított szöveg.
197 Az 56/A. § (5) bekezdését a 2005: CLXIV. törvény 11. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 2008: XLII. törvény 57. §-ával megállapított, a 2010: CXXX. törvény 44. § (32) bekezdése, 52. § 6. pontja szerint módosított szöveg.
198 Lásd a 4/2009. (I. 30.) NFGM–SZMM együttes rendeletet.
199 Az 56/B. §-t a 2008: XLII. törvény 58. §-a iktatta be.
200 Az 57. §-t megelőző alcímet a 2007: XXII. törvény 15. §-a iktatta be.
201 Az 57. § a 2007: XXII. törvény 15. §-ával megállapított szöveg.
202 Az 57. § (1) bekezdése a 2008: XLII. törvény 59. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
203 Az 57. § (1) bekezdés a) pontját a 2009: CLXII. törvény 31. § (5) bekezdés b) pontja hatályon kívül helyezte.
204 Az 57. § (1) bekezdés c) pontja a 2009: CXLVIII. törvény 37. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
205 Az 57. § (1) bekezdés f) pontját a 2009: CXLVIII. törvény 37. § (2) bekezdése iktatta be. Az 57. § (1) bekezdés f) pontját a 2010: CLVIII. törvény 137. § (2) bekezdése hatályon kívül helyezte. [Ez utóbbi módosító törvény ugyanezen bekezdése alapján a rendelkezés 2011. július 1-jén lép hatályba.]
206 Az 57. § (1) bekezdés g) pontját a 2009: CXLVIII. törvény 37. § (2) bekezdése iktatta be. Az 57. § (1) bekezdés g) pontját a 2010: CLVIII. törvény 137. § (2) bekezdése hatályon kívül helyezte. [Ez utóbbi módosító törvény ugyanezen bekezdése alapján a rendelkezés 2011. július 1-jén lép hatályba.]
207 Az 57. § (1) bekezdés h) pontját a 2009: CXLVIII. törvény 37. § (2) bekezdése iktatta be. Az 57. § (1) bekezdés h) pontját a 2010: CLVIII. törvény 137. § (2) bekezdése hatályon kívül helyezte. [Ez utóbbi módosító törvény ugyanezen bekezdése alapján a rendelkezés 2011. július 1-jén lép hatályba.]
208 Az 57. § (2) bekezdésének a) pontja a 2008: XLII. törvény 68. § (1) bekezdésének p) pontja szerint módosított szöveg.
209 Az 57. § (2) bekezdésének c) pontját a 2008: XLII. törvény 59. § (2) bekezdése iktatta be.
210 Az 57. § (3) bekezdését a 2009: CXLVIII. törvény 37. § (3) bekezdése iktatta be.


text:
14/2019. számú közigazgatási elvi határozat | Kúria
14/2019. számú közigazgatási elvi határozat
A helyi adó törvényben alkalmazott fogalmak meghatározásakor kizárólag akkor lehet figyelembe venni más jogágakban szereplő értelmező rendelkezéseket, ha az adott jogvita elbírálására irányadó jogszabály arra vonatkozóan értelmezést nem tartalmaz.
[1990. évi C. tv. (Htv.) 11. §, 52. §, 2003. évi XCII. tv. (Art.) 25. §]
[1] A felperes 2003. évben a transzformátorházak építményadó alóli mentesítése iránt kérelmet nyújtott be, ennek alapján a hatóság a 2003. augusztus 22. napján kelt 502723-9/2003/10688 számú határozatával a 2003. évi építményadó törlését rendelte el. Az indokolásában megállapította, hogy az összesen 5568 m²alapterületű transzformátorállomások nem építményadó kötelesek, mert bár szerkezetileg megfelelnek az építmény fogalmának, azonban emberi tartózkodásra nem alkalmasak. Ennek figyelembevételével a következő években a felperes nem nyújtott be a transzformátorházak vonatkozásában építményadó bevallást.
[2] A felperesnél az adóhatóság 2009-2014 adóéveket érintően bevallások utólagos vizsgálatára irányuló ellenőrzést végzett, melynek során a belső kezelőtérrel rendelkező házas transzformátor állomások utáni építményadó fizetési kötelezettség fennállását vizsgálta.
[3] Ellenőrzés eredményeképpen az alperesi beavatkozó 2015. március 17. napján kelt 501886-7/2015/10688 számú határozatában a felperest 2010-2014 adóévek tekintetében 22.228.289 Ft építményadó hiány megfizetésére kötelezte, ezzel egyidejűleg a 6.018.300 Ft építményadó különbözet törlését rendelte el. A felperes hátrányára feltárt adókülönbözet után késedelmi pótlék megfizetését írta elő. Határozatában kifejtette, hogy a korábbi adóhatósági állásponttól eltérően, a házas transzformátor állomások adójogi besorolása a helyi adókról szóló 1990. évi C. törvény (továbbiakban: Htv.) épület kritériumainak megfelel, mert tényszerűen megállapítható, hogy a transzformátorházak ugyan jellemzően nem emberi tartózkodásra szolgálnak, azonban a környezettől teljes egészében mesterségesen kialakított, elválasztott teret alkotnak, ezzel biztosítják az ideiglenes tartózkodás és használat feltételeit. Utalt arra is, hogy a transzformátorházak nem tartoznak a műtárgy fogalomba, mivel a műtárgynak minősülő építmények nem valósítják meg az ideiglenes tartózkodás vagy használat lehetőségét sem, azok emberi tartózkodásra jellemzően alkalmatlanok.
[4] Az alperes 2015. július 13. napján kelt BO/051224-3/2015. számú határozatával az elsőfokú határozatot helybenhagyta. Hangsúlyozta, hogy, hogy a 2003 évben hozott döntés jogszabálysértő volt. Megállapításait kizárólag az elévülési időn belül tette meg a Htv. 11. §, 14. § (1) bekezdés, 52. § 5-7., 9. pontjaira hivatkozással. Nézete szerint nincs olyan követelmény a Htv. fogalomrendszerében, hogy az épületnek huzamos emberi tartózkodás célját kell szolgálnia, önmagában az ideiglenes benntartózkodás lehetősége is épületté minősíti azokat. A használat esetleges szüneteltetése sem érinti az adókötelezettséget. Megítélése szerint az elsőfokú adóhatóság által tett megállapítás cáfolatára a felperes által csatolt szakértői vélemény nem volt alkalmas, mivel az építmények adójogi minősítését elsődlegesen a Htv. fogalomrendszere mentén kell elvégezni. A KGD 2008.93. számú jogesetben a Kúria leszögezte, hogy a Htv. által rögzített fogalmak és értelmező rendelkezések, mint valamennyi adójogszabály, egy konkrét törvény alkalmazásában meghatározzák az egyes fogalmak jelentését, tartalmát. Más jogszabályi fogalom meghatározása vagy egyéb rendelkezések kizárólag kifejezetten erre irányuló törvényi felhatalmazás alapján, az abban meghatározott körben vagy akkor alkalmazandó, ha konkrét adótörvény ezt nyilvánvalóan lehetővé teszi. A Köf.5.051/2013/4. számú kúriai ítélet iránymutatásul nem szolgálhat, ugyanis abban kripták műtárgyként történő említése, sírkerteket érintő telekadó kötelezettség vizsgálata merült fel.
A kereseti kérelem és az alperes és alperesi beavatkozó védekezése
[5] A felperes keresetében elsődlegesen a transzformátorházak utáni adófizetési kötelezettség törlését kérte. Másodlagosan az alperes határozatának elsőfokú határozatra kiterjedő hatályon kívül helyezését indítványozta. Szerinte az alperes nem megfelelően értelmezte az épület fogalmát és emiatt tényállás feltárási kötelezettségének nem tett eleget. Egy építmény ugyanis önmagában nem attól lesz alkalmas emberi tartózkodásra, hogy a környezettől mesterségesen elválasztják.
[6] Az alperes érdemi ellenkérelmében határozatában foglaltakat fenntartva a felperes keresetének elutasítását kérte.
[7] A perbe – alperes pernyertessége érdekében – beavatkozott az elsőfokú hatóság, akinek érdemi ellenkérelme szintén a felperes keresetének elutasítására irányult.
[8] Az elsőfokú bíróság a felperes keresetét megalapozottnak találta, miután álláspontja az volt, hogy a kivett transzformátorház nem szerepel a Htv. értelmező rendelkezései között, így megítélése szerint a transzformátorház nem tárgya az építményadónak, ennél fogva nem vizsgálta a Htv. épület, illetve Étv. fogalomrendszere mentén azt, hogy a transzformátorház az emberi állandó vagy időszakos tartózkodás, illetve használat feltételeit miként biztosítja.
[9] A jogerős ítélet ellen az alperes és az alperesi beavatkozó által benyújtott felülvizsgálati kérelem folytán eljárt Kúria a Kfv.I.35.370/2016/8. számú végzésével az elsőfokú bíróság ítéletét hatályon kívül helyezte és az elsőfokú bíróságot új eljárásra és új határozat hozatalára utasította. Megállapította, hogy az elsőfokú bíróság kiindulási pontja helyes volt, hiszen a Htv. 11. § (1) bekezdésében foglaltakból kellett kiindulni, mégis logikai hiba folytán e jogszabályhely megfelelő elemzését nem végezte el. Nem válaszolta meg, hogy a perbeli építmények épületnek, műtárgynak minősülnek-e, mely minőségük okán tartoznak az építményadó tárgyi hatálya alá. Ennek az elsődleges kérdésnek az eldöntését követően lehet a besorolásról határozni: épületről van-e szó, illetve van-e olyan mentességi előírás, amely alá a transzformátorház besorolható annak szem előtt tartásával, hogy a Htv. 52. § 47. pontja az egyéb nem lakás céljára szolgáló épület fogalmát adja meg. A Kúria hangsúlyozta azt is, hogy a bíróság nem reagált a felperesnek a súlyosítási tilalommal kapcsolatos okfejtésére, továbbá a késedelmi kamattal kapcsolatos kérelmére sem.
[10] Az ekként megindult új eljárásban az eljáró bíróság elsőként összevetette a felperes által előzetes szakértői bizonyítási eljárásban és egy másik adózó ügyében a hatósági eljárásban beszerzett szakvéleményeket, majd az alperesi beavatkozó kérelmére szakértőt rendelt ki a vitatott transzformátorházak minősítésének eldöntésére: azok műtárgynak vagy épületnek vagy nyomvonaljellegű építménynek tekinthetők-e és mi az elsődleges funkciójuk.
[11] A perben beszerzett szakértői vélemény szerint a transzformátor állomások épített szerelt része a nyomvonalas műszaki alkotások jellegét magán viselő sajátos építményfajták, melyek épületnek nem minősülő energiaellátási tevékenységgel kapcsolatos sajátos technológiájú építmények, melyekre eltérő vagy sajátos, csak az elektromos energia-átalakítás rendeltetésszerű építményre jellemző kiegészítő követelményeknek felelnek meg. A szakértő állásfoglalása szerint a transzformátor állomások sajátos építményfajták, amelyben az időszakos, rövid idejű tartózkodás lehetséges, de a használat feltételei nem biztosítottak. A szakértő álláspontja szerint a transzformátor állomások nem nyomvonaljellegű építmények, azonban elsődleges funkciójuk a transzformátor zárt térben tartása, üzembiztonságának megteremtése, vagyis a védelem.
[12] Az elsőfokú bíróság a felperes keresetét elutasította.
[13] Ítéletében ismertette a közjegyzői nem peres eljárásban, továbbá a beavatkozó más eljárásában beszerzett szakértői véleményt, kitért a perben az alperes kérelmére kirendelt szakértő álláspontjára és ezeket összevetve, a Htv. 11. §-ából kiindulva az álláspontja az volt, hogy az épített házas transzformátor állomás adótárgyi minősítése szempontjából nincs jelentősége annak, hogy az adott létesítmény áramszolgáltatást lát el, hanem annak, hogy az épület nyílászáróval rendelkezik, oda arra kijelölt szakemberek karbantartás céljából beléphetnek, ily módon az ott tartózkodásuk, illetőleg az épület funkció szerinti használata biztosított. Azt is hangsúlyozta, hogy az Étv. szerinti épületminősítés szakkérdés, azonban a Htv. fogalmi rendszere mentén annak megítélése, hogy az adott építmény az építményadó tárgya alá tartozik-e, már jogkérdésnek minősül. Elismerte, hogy a perbeli szakértők a transzformátor állomásnak más fogalmi besorolást adtak, de az általuk felsorolt ismérvek alapján az állomások építménnyé minősítése és az épület fogalmi kritériumainak érvényesülése nem kérdőjelezhető meg. Nézete szerint mind a 2013. december 31. napjáig hatályos, mind a 2014 évre irányadó Htv. fogalmi rendszere mentén egyértelműen rögzíthető, hogy a perbeli épített házas transzformátor állomások épületnek minősülnek.
[14] Nem találta alaposnak azt a felperesi érvelést, mely szerint a Htv. 52. § 47. pontjában meghatározott „egyéb, nem lakás céljáró szolgáló helyiség” taxatív felsorolásnak minősül és emiatt építményadó fizetési kötelezettség nem állna fenn.
[15] Arra is rámutatott, hogy amennyiben az ingatlan az épület fogalmi kritériumainak megfelel, úgy a jogszabályban külön nevesített mentesség hiányában a Htv. 11. § (1), (3) bekezdés helyes értelmezése mellett adókötelesnek minősül. Szerinte nem az ingatlan ingatlan-nyilvántartási megnevezésnek van jelentősége, hiszen ellenkező esetben számos ingatlan mentesülne az adófizetési kötelezettség alól.
[16] Nem találta alaposnak a felperes súlyosítási tilalommal összefüggésben kifejtett érveit sem. A 2003. évi adófizetési kötelezettség tárgyában hozott határozat nem minősül olyan döntésnek, amely súlyosítási tilalmat eredményezne. Az érintett adótárgy mentességét ugyan az alperes megállapította, de az elévülési időn belül történő ellenőrzési lehetőségre tekintettel a lefolytatott bizonyítási eljárás alapján korábbi álláspontját megváltoztathatta. Az alperes a bírság kiszabásának mellőzésével értékelte azt a tényt, hogy a korábbiakban a felperes a transzformátor állomásokra vonatkozóan mentességet kapott.
[17] A jogerős ítélet ellen a felperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet, melyben a jogerős ítélet megváltoztatását és annak megállapítását kérte, hogy a transzformátorházak műtárgy minőségüknél fogva nem tárgyai az építményadónak. Amennyiben a Kúria az ítélet megváltoztatására nem látna lehetőséget, úgy másodlagosan az első fokon eljárt közigazgatási bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára történő utasítását indítványozta.
[18] Nézete szerint az elsőfokú bíróság ítélete mind anyagi, mind eljárásjogi szempontból súlyosan jogszabálysértő. A bíróság a rendelkezésére álló bizonyítékokat okszerűtlenül és iratellenesen értékelte, a jogkérdés eldöntése szempontjából releváns jogszabályi rendelkezéseket nem tartotta meg. A jogerős ítélet sérti a Htv. 11. § (1) bekezdés, 52. § 47. pontját, az Étv. 2. § 10., 15. pontját, valamint a Pp. 3. § (3), 164. § (1), 117. § (1) bekezdéseit, a Pp. 339/B. §-át. Hangsúlyozta, hogy a megismételt bírósági eljárásban a bíróság részére összesen 5 dokumentum állt rendelkezésre, melyből négy a felperesi kereseti kérelemben foglaltakat támasztotta alá. Ezek között található a perben kirendelt és a perben kirendeltnek minősülő igazságügyi szakértők szakvéleménye is. A bíróság mégis ezeket félre téve azt a következtetést vonta le, hogy a felperes transzformátor állomásai nem műtárgyak, hanem épületek.
[19] A felperes hangsúlyozta, hogy a bíróság nem teljesítette a Kúria hatályon kívül helyező végzésének [29] pontjában foglalt iránymutatást. Első lépcsőben a bíróságnak arról kellett döntenie, hogy a transzformátor állomás műtárgy-e, ami kizárólag az Étv. alapján értelmezhető. Ezzel ellentétesen a bíróság nem a transzformátor állomások műtárgy minőségét, hanem a Htv. szerinti épület fogalmi kritériumai közül kizárólag egyetlen teljesülését vizsgálta. A bíróság a szakértő kirendelésével maga is elismerte, hogy a transzformátor állomások minősítése szakkérdés, mégis ezeket figyelmen kívül hagyva döntött annak minősítése körében. Azt is kiemelte, hogy a perben kirendelt szakértő szakvéleménye nem volt sem homályos, sem hiányos, sem önmagának ellentmondó, így alkalmas volt arra, hogy a bíróság erre alapítsa ítéletét; ha pedig aggályos lett volna a szakértő szakvéleménye, arról a bíróságnak a felperest tájékoztatni kellett volna. A bíróság a kirendelt igazságügyi szakértő, illetve előzetes bizonyítás során kirendelt szakértő véleményéből kiragadott egy-egy megállapítást és összességében azokkal ellentétes következtetésre jutott. Ennek következtében a szakkérdést illető megállapításokat úgy mellőzte, hogy sem a mellőzés indokait, sem a szakértői vélemények mérlegelési szempontjait nem ismertette ítéletében.
[20] Azzal, hogy elmulasztotta tájékoztatni a felperest arról, hogy a szakvélemény ellenére nem a szakvéleményben foglaltaknak megfelelően dönti el a jogvitát, megsértette a felperes tisztességes eljáráshoz való jogát és ezzel összefüggésben a Pp. 3. § (3) bekezdését. A bíróság a szakvélemény beszerzésével egyértelműen elismerte, hogy az Étv. szerinti épület minősítése szakkérdésnek minősült, mégis a szakvélemény ellenére, azt felülbírálva hozta meg ítéletét. Tévesnek tekintette azt a bírósági jogértelmezést, amikor pusztán egy fogalmi elem vizsgálata alapján minősítette a perbeli transzformátor állomásokat és azok funkcióját, illetve működését nem vette figyelembe. A funkciók és a működés figyelembevétele ugyanis elengedhetetlen, mert éppen ezek a körülmények azok, amelyek alapján az Étv. szerinti műtárgyak és a Htv. szerinti épületek elhatárolhatók. Ezzel összefüggésben idézte dr. V. Gy., V. I. Z. és T. Gy. szakértők szakvéleményében foglaltakat.
[21] A bíróság ítéletét anyagi jogi szempontjából is jogszabálysértőnek tekintette, miután a nem lakáscélú adótárgy épületek vonatkozásában alkalmazandó kogens, taxatív felsorolást jogértelmezéssel kiterjesztette. Ez sérti az Alaptörvényt, másrészt ellentétes a Htv. értelmező rendelkezéseivel és a Kúria joggyakorlatával is. A Htv. 11. § (1) bekezdéséből kiindulva az értelmező rendelkezésekben szereplő fogalmak figyelembevételével – különösen a Htv. 52. § 47. pontjában foglaltak alapján – kellett volna dönteni a transzformátorházak adótárgyi minősítése körében. Változatlanul állította, hogy e pont szerinti felsorolás nem példálózó, hanem taxatív. Miután a transzformátor állomások ingatlan-nyilvántartási megnevezése ezen értelmező rendelkezésben nem szerepel, így a transzformátor állomások nem minősülnek adótárgynak. Kiterjesztő jogértelmezés nem megengedett, a jogalkotás körében elkövetett mulasztás a jogalkalmazás során értelmezéssel nem orvosolható.
[22] A Htv. nem lakáscélú adótárgy épületeit a Htv. 52. § 47. pontja szerinti egyéb nem lakás céljára szolgáló épület definíciója tölti meg tartalommal, aminek szempontjából irreleváns, hogy a definíció hogyan kapcsolódik a számított érték szerinti adóztatáshoz megalkotott jogszabályi rendelkezésekhez. Az nem vizsgálható, hogy mire tekintettel került bele a Htv.-be az egyéb nem lakás célra szolgáló épület fogalma, hanem éppen az, hogy miért maradt benne az AB normakontrollját követően. Álláspontjának alátámasztására idézte a Kúria Kfv.I.35.198/2015/4. számú ítéletében foglaltakat.
[23] Kifogásolta, hogy a bíróság a 2015. január 1. napjától hatályos Htv. 52. § 11. pontját visszaható hatállyal alkalmazta, amivel olyan helyzetet teremtett, mintha a jogszabályváltozás előtt is a jogszabályváltozás utáni jogkövetkeztetéseket kellene levonni. A 2015. január 1-jén hatályba lépett újra szabályozás azzal a hatással járt, hogy olyan épülettípusok is adóköteles ingatlanná minősültek, amelyek a korábbi tételes felsorolásban nem szerepeltek, azaz az építményadó hatályán kívül estek. A bíróságnak nincs olyan értelmezési lehetősége, amivel az új adótárgyi meghatározás a korábbi időszakra is alkalmazhatóvá válik és így visszamenőleges hatállyal az épületek szélesebb köre minősülhet adótárgynak.
[24] Változatlanul fenntartotta a súlyosítási tilalomra vonatkozó érvelését is utalva a 2003. évi adóhatósági határozat következményeire.
[25] Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában való fenntartását indítványozta hangsúlyozva, hogy a perbeli létesítmények megfelelnek a 2013. évig és 2014. évtől hatályos Htv. épület fogalmának és az Étv. építmény fogalmának. Nézete szerint a szakértői vélemények alapvető tévedése, hogy egy adójogi vitát kizárólag az Étv. szempontrendszere alapján kívántak eldönteni, amely téves következtetéshez vezetett.
[26] Nem értett egyet a felperes Htv. 52. § 47. pontjával kapcsolatos érvelésével mert az egyéb nem lakás céljára szolgáló épület fogalma nem azonos a nem lakás céljára szolgáló épület fogalmával, ugyanis az egyéb szó nyelvtani értelmezéséből adódóan is szűkebb kategória.
[27] Az alperesi beavatkozó elsődlegesen arra utalt, hogy a jogvitát az arra irányadó Htv. fogalomrendszere alapján kellett eldönteni és az épített házas transzformátorállomások mindenben megfelelnek a Htv. épület fogalmi kritériumainak. A Htv. 52. § 47. pontja az egyéb nem lakás céljára szolgáló épület felsorolását tartalmazza nem taxatív jelleggel, ez nem képezhette a kiindulási pontját a jogvita elbírálásának. Véleménye szerint az elsőfokú bíróság valamennyi kereseti érvelésre válaszolt, álláspontja mindenben helytálló.
[28] A felperes a felülvizsgálati ellenkérelmekre előterjesztett előkészítő iratában változatlanul fenntartotta azt a nézetét, hogy a perbeli létesítmények műtárgyak, ennél fogva az építményadó tárgyai nem lehetnek.
[29] A felperes felülvizsgálati kérelme nem alapos.
[30] Elöljáróban a Kúria kiemeli, hogy a felülvizsgálati eljárás során nincs helye bizonyítás felvételének, a bizonyítékok ismételt egybevetésének, felülmérlegelésnek, a Kúria a rendelkezésre álló iratok alapján dönt (Pp. 275. §, BH 2002.29.). Az ítéleti tényállás kapcsán jogszabálysértés akkor állapítható meg, ha az hiányos, iratellenes, téves, avagy okszerűtlen, a logika szabályainak nem megfelelő tényeket, ténybeli következtetéseket rögzít.
[31] Helytállóan mutatott rá arra a felperes, hogy a perbeli jogerős döntést megelőzően a Kúria a korábbi elsőfokú döntést hatályon kívül helyezte és az elsőfokú bíróságot új eljárásra kötelezte. Ugyanakkor az új eljárásra adott iránymutatásában a Kúria nem foglalt állást a vitatott transzformátorállomások műtárgyi minősége kapcsán, hanem a felperesi keresetre tekintettel rendelkezett e kérdés elsőfokú elbírálásnak szükségességéről. A Kúria éppen azt rögzítette a végzése [29] pontjában, hogy az elsőfokú bíróság kiindulási pontja helyes volt, de nem válaszolta meg, „hogy a perbeli építmények épületnek, műtárgynak minősülnek-e, mely minőségük okán tartoznak az építményadó tárgyi hatálya alá.”
[32] Erre figyelemmel nem tévedett az elsőfokú bíróság, amikor a perbeli transzformátor állomások fizikai jellemzőinek feltárása érdekében szakértői bizonyítást rendelt el, azonban ennek ismeretében a Htv. 11. § (1) bekezdése szerinti jogi minősítés elvégzése, annak eldöntése, hogy a transzformátor állomások az építményadó tárgyai-e az ő kompetenciájába tartozott. A Kúria iránymutatásának maradéktalanul eleget tett, a Pp. 275. § (5) bekezdésében foglaltak nem sérültek. A transzformátor állomások fizikai jellemzőit illetően vita nem volt, abban minden szakértő egyetértett, hogy az építmény kritériumait azok teljesítik, illetve hogy a környező külsőt tértől szerkezeti elemekkel részben vagy egészben mesterségesen kialakított, elválasztott teret alkot. Éppen ezért nem osztja a Kúria azt a felperesi álláspontot, hogy az elsőfokú bíróság a Pp. 3. § (3) bekezdésének sérelmével járt el, hiszen döntése a transzformátor állomások fizikai jellemzőit illetően nem ellentétes a szakértői véleményekkel, csupán az ebből levont jogi következtetések eltérőek a felperesétől, ami viszont kioktatási, tájékoztatási kötelezettség alá nem esik, mert az a per végkimenetele szempontjából prejudikációnak volna tekinthető.
[33] A felperes érvelésével ellentétben az adóhatóság nem sértette meg a súlyosítási tilalomra vonatkozó rendelkezést. Az Alaptörvény 32. cikk (1) bekezdés h) pontja értelmében a helyi önkormányzat a helyi közügyek intézése körében törvény keretei között dönt a helyi adók fajtájáról és mértékéről. A Htv. tartalmazza a törvényi kereteket, az 5. § (1) bekezdés a) pontjában előírva, hogy az önkormányzat rendeletével vagyoni típusú adók bevezetésére jogosult. Az Art. 125. § (2) bekezdése értelmében az adóhatóság állapítja meg – a helyi iparűzési adó és az adóbeszedéssel megállapított idegenforgalmi adó kivételével – a helyi adókat (kivetéses adózás). A kivetéses adózásról az Art. 25. § (1) bekezdés c) pontjában a jogalkotó akként rendelkezik, hogy az adómegállapítás e fajtájában az adót az adóhatóság bevallás alapján, kivetéssel állapítja meg. Az Art. 125. § (4) bekezdése értelmében az adókivetés, -kiszabás az adózó bevallása, bejelentése, illetőleg adatszolgáltatás alapján történik.
[34] A perbeli esetben a felperes kérelmére a 2003. adóévre vonatkozóan rendelkezett az adóhatóság az építményadó törléséről, de ez nem jelenti azt, hogy az Art. 127. § (1) bekezdése szerint az adómegállapításhoz való jog elévüléséig utólagos ellenőrzést a perben vizsgált évekre vonatkozóan nem folytathatott le. Adókülönbözet megállapításáról akkor hozhat határozatot az adóhatóság, ha a bevallás (bejelentés) adataitól vagy az abban feltüntetett körülményektől eltérő tényállást tár fel. Ez az eltérés jelentheti azt is, hogy az adóhatóság a korábbi évre kialakított jogi álláspontjától eltérően a transzformátorállomások adótárgyi minősítését látta indokoltnak. A 2003. évi adófizetési kötelezettség törlése nem befolyásolja az azt követő évek adófizetési kötelezettségét, miután az adóhatóság évente határozza meg a bevallás alapján a fizetendő adó összegét, így a súlyosítási tilalom megsértése nem következett be.
[35] A jogvita érdemét érintően a Htv. -ben használt fogalom meghatározásokból kellett kiindulni, mivel az adó kötelezettség megállapítása körében ezek a fogalmi meghatározások alkalmazandók. Az alperesi beavatkozó felülvizsgálati ellenkérelmének ezzel kapcsolatos álláspontja helytálló, a Kúria azzal egyetért. A Kúria álláspontja is az, hogy adózási jogviszonyokban az adott adókötelezettséget előíró jogszabályban meghatározott fogalmak az irányadók.
[36] A Htv. 11. § (1) bekezdése kimondja, hogy adóköteles az önkormányzat illetékességi területén lévő építmények közül a lakás és a nem lakás céljára szolgáló épület, épületrész (a továbbiakban együtt: építmény). Az építményadóval az építmények közül két tárgyat adóztathat az önkormányzat: a lakás és a nem lakás céljára szolgáló épületet, épületrészt.
[37] Az épület fogalmát a 2013. december 31-i időszakban hatályos Htv. 52. § 6. pontja fejti ki, mikor rögzíti: ”az olyan építmény, vagy az építmény azon része, amely a környező külső tértől szerkezeti elemekkel részben vagy egészben mesterségesen kialakított, elválasztott teret alkot és ezzel az állandó vagy időszakos tartózkodás, illetőleg használat feltételeit biztosítja...”. A jogszabály szöveg nem utal vissza az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (továbbiakban: Étv.) rendelkezéseire, így kizárólag a Htv. fogalmi meghatározásai az irányadók.
[38] Első lépésként arra kellett választ adni, hogy épületnek tekinthető-e a perbeli építmény. Teljes bizonyossággal rögzíthető, hogy a fogalom meghatározás első feltétele a perbeli építményre vonatkoztatható, hiszen a környező külső tértől szerkezeti elemekkel részben vagy egészben mesterségesen kialakított, elválasztott teret/tereket alkot. A fogalom meghatározás másik eleme, melynek szintén fenn kell állnia, ahhoz, hogy az építmény épületnek minősüljön: az állandó vagy időszakos tartózkodás, illetőleg használat feltételeinek biztosítása. A Kúria megítélése szerint ez a feltétel szintén teljesült. E tekintetben nem ért egyet a felperes felülvizsgálati kérelmében kifejtett érveléssel, ennek megállapításához nem szükséges a biztonságos tartózkodás, használat fennállása, elegendő a használat, tartózkodás fizikai lehetősége, mely az igazságügyi szakértői véleményekben rögzített fizikai paraméterek (fényképfelvételek) alapján is biztosított. Nem osztja a Kúria azt a felperesi álláspontot, hogy az épület funkciójának, illetve a transzformátor állomások működésének kellene jelentőséget tulajdonítani az adótárgyi minősítés kapcsán, mert nem ezek adják a fogalmi meghatározás súlypontjait, hanem az épület kritériumnak való megfelelés, az állandó vagy időszakos tartózkodás, illetve használat feltételeinek megléte vagy hiánya.
[39] Ugyan a Htv. rendszerében az állandó vagy időszakos tartózkodás, illetve használat fogalma nem nyert meghatározást, de a Kúria értékelése szerint a jogerős ítélet helytállóan alkalmazta a nyelvtani értelmezést és az Alaptörvény 28. cikkében megfogalmazott teleologikus jogértelmezés követelményét is kielégíti. Valamennyi szakértő egyértelműen megállapította, hogy a transzformátor állomások az időszakos tartózkodásra, illetve használatra alkalmasak. Az üzemeltetés meg is kívánja abban a munkavégzést, ami ott tartózkodás nélkül nem valósulhat meg. Az időszakos tartózkodás fogalmának meghatározásánál nem feltétel, hogy az ténylegesen hány alkalommal és mennyi ideig tart, mennyi embert érint, vagy csak az emberek egy meghatározott csoportját érinti. A lényeg az időszakos tartózkodás lehetőségének fennállta.
[40] A 2014. január 1-től hatályos Htv. épület fogalom meghatározása érdemi változást nem hozott annak értelmezésében, hiszen az Étv-re történő utalás kizárólag az építmény fogalmának használatában nyilvánul meg. Az épület definícióját nem veszi át az Étv-ből, annak meghatározásakor, tartalommal történő megtöltésekor nem lép ki a Htv. rendszeréből. Ennélfogva változatlan annak Htv. rendszerbeli értelmezése, az megegyezik a [39] pontban kifejtettekkel. Mindezek folytán nincs jelentősége annak, hogy a transzformátor állomások műtárgynak minősülnek-e vagy sem.
[41] Vizsgálta a Kúria a felperesnek a Htv. 52. § 47. pontjára történő hivatkozását, az vajon megalapozza-e a perbeli építmények adómentességét. A Kúria nem találta megalapozottnak a felperes fenti jogszabályhellyel kapcsolatos álláspontját.
[42] A Htv. 11. § (1) bekezdése az "építmény" két alapvető kategóriáját különbözteti meg: a (1) lakást és a (2) nem lakás céljára szolgáló épületet, épületrészt. A Htv. egészének szabályozási logikájából az következik, hogy e két kategóriába a Htv. szabályozási tárgya alá tartozó, mindenfajta építmény besorolható. A "lakás" fogalmát az 52. § 8. pontja határozza meg ‒ utaló szabállyal a lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló 1993. évi LXXVIII. törvény vonatkozó rendelkezéseire ‒, míg a "nem lakás céljára szolgáló épület" meghatározására külön-külön, az e fogalom alá eső alkategóriánként ‒ kereskedelmi egység, egyéb nem lakás céljára szolgáló épület stb. ‒ ad meghatározást. A Htv. 2014. december 31-én hatályos fogalmi rendszerében tehát az "egyéb nem lakás céljára szolgáló épület" a "nem lakás céljára szolgáló épület" egyik alkategóriája; egy kisebb halmaz az utóbbi, összetettebb csoporton belül. A két fogalom tehát nem tekinthető azonosnak.
[43] Megalapozott tehát az alperes és beavatkozó álláspontjából levezethető logikai következtetés, amely szerint a fő szabály, hogy minden, a Htv. 11. § (1) bekezdésében említett "építmény" adóköteles. Ha nincs kifejezett rendelkezés e fő szabály alóli kivételről ‒ adómentességről ‒, akkor az adókötelezettség fő szabálya alkalmazandó mindenfajta építményre.
[44] Nem valósított meg visszamenőleges jogszabály alkalmazást az elsőfokú bíróság mikor utalt a 2015. január 1-ji jogszabály módosításra és annak indokára. Ezzel csupán erősíteni kívánta a Htv. 52. § 47. pontjával kapcsolatban kifejtett értelmezését.
[45] A fentiekben kifejtettek szerint a Kúria összegző értékelése az, hogy a perbeli transzformátor állomások mind a 2013. december 31-ig hatályos, mind a 2014. január 1-vel hatályos Htv. fogalomrendszere alkalmazásában épületnek minősülnek, emiatt az építményadó tárgyi hatálya alá tartoznak, és nincs olyan a törvényben felsorolt mentességi ok, mely alapján az építményadó fizetés alól mentesülnének.
[46] A Kúria az elsőfokú bíróság ítéletét ezért a Pp. 275. § (3) bekezdése alapján hatályában fenntartotta.
(Kúria Kfv.I.35.108/2018.)

matches:
Kúria
§ 5
Kúria
bíróság
Kúria
bíróság
bíróság
§ 47
Kúria
bíróság
bíróság
bíróság
§ 47
Kúria
bíróság
bíróság
bíróság
§ 47
§ 10
bíróság
bíróság
bíróság
Kúria
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
Kúria
§ 47
§ 47
Kúria
bíróság
§ 11
§ 47
§ 47
bíróság
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
bíróság
Kúria
Kúria
bíróság
Kúria
Kúria
§ 6
Kúria
Kúria
Kúria
Kúria
§ 47
Kúria
§ 8
bíróság
§ 47
Kúria
Kúria
bíróság


text:
F‑45/06. REV. sz. ügy
Sandrine De Buggenoms és társai
„Közszolgálat – Eljárás – Perújítási kérelem – A Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzatának 119. cikke – A Közszolgálati Törvényszék határozata – Elállás miatt törlést elrendelő végzésre vonatkozó perújítási kérelem – Jogerő – Hiány – Hivatalból felhozott elfogadhatatlanság”
Tárgy: A Közszolgálati Törvényszék első tanácsa elnökének az F‑45/06. sz., Avendano és társai kontra Bizottság ügyben 2010. szeptember 16‑án hozott, törlést elrendelő végzésével szemben előterjesztett, perújítás iránti kérelem.
Határozat: A Közszolgálati Törvényszék a perújítási kérelmet mint elfogadhatatlant elutasítja. A Közszolgálati Törvényszék a perújítási eljárás felpereseit kötelezi a Bizottság költségeinek viselésére. A Tanács, amely a perújítási eljárásban beavatkozóként lépett fel, maga viseli saját költségeit.
1. Eljárás – Perújítás – A felperes elállása miatt törlést elrendelő végzésre vonatkozó kérelem – Elfogadhatatlanság
(A Bíróság alapokmánya, 44. cikk, és I. melléklet, 7. cikk; a Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzata, 74. cikk, 89. cikk, 5. §, és 119. cikk)
2. Eljárás – A felek képviselete – Perbeli meghatalmazás – Nem kötelező benyújtás
(A Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzata, 35. cikk, 5. §, 39. cikk, 1. §, harmadik albekezdés, és 74. cikk)
3. Uniós jog – Elvek – A hatékony bírói jogvédelemhez való jog – Terjedelem
(EUMSZ 6. cikk, (1) bekezdés; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 47. cikk, és 52. cikk, (7) bekezdés)
1. Mivel az okafogyottságot megállapító vagy az eljárást – az uniós bíróság hatáskörének hiányában vagy a kereset elfogadhatatlansága, illetve nyilvánvaló megalapozatlansága miatt – megszüntető indokolt végzés hasonló joghatásokkal jár, mint az ítélet, a Bíróság alapokmányának 44. cikke – amely ezen alapokmány I. mellékletének 7. cikke értelmében a Közszolgálati Törvényszékre is alkalmazandó – szerinti perújítási kereset előterjeszthető lenne az ilyen végzéssel szemben, jóllehet az említett 44. cikk kifejezetten nem rendelkezik erről. Ugyanígy a Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzata 119. cikkének szövege a perújítási keresetet nem korlátozza a Közszolgálati Törvényszék ítéleteire, hanem a Közszolgálati Törvényszék végzései esetében is lehetővé teszi azt.
Mindazonáltal, jóllehet az említett 119. cikk szövege az ítéletek és végzések közötti különbségtétel nélkül a Közszolgálati Törvényszék valamennyi határozata esetében lehetővé teszi perújítási kérelem benyújtását, az uniós igazságszolgáltatási rendszerben a perújítás nem fellebbezés, hanem kivételes jogorvoslat, amellyel a végleges ítéletek és végzések jogerejét lehet kifogásolni.
E tekintetben, mivel a Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzatának 74. cikke értelmében meghozott, törlést elrendelő végzés nem vonatkozik az ügynek sem az elfogadhatóságára, sem pedig az érdemére, az nem jogerős, és így nem hasonlítható az indokolt végzéshez, amely az ítéletéhez hasonló joghatásokkal rendelkezik. Amikor ugyanis az említett 74. cikk alapján a Közszolgálati Törvényszék elnöke végzésben határoz az ügy Közszolgálati Törvényszék nyilvántartásából való törléséről, mindössze a felperes elállásra irányuló szándékát veszi tudomásul. Az ilyen végzésben egyedül a jogvita feleit érintő rendelkezések azok, amelyek alapján a Közszolgálati Törvényszék elnöke az eljárási szabályzat 89. cikke (5) bekezdése rendelkezéseinek megfelelően a költségekről határoz.
(lásd a 31–33., 35., 36., 38., 39. és 41. pontot)
a Bíróság C‑130/91. REV. sz., ISAE kontra VP és Interdata kontra Bizottság egyesített ügyekben 1995. március 7‑én hozott ítéletének 6. pontja; C‑12/05. P‑REV. sz., Meister kontra OHIM ügyben 2007 november 29‑én hozott ítéletének 16. pontja; C‑199/94. P. és C‑200/94. P‑REV. sz., Inpesca kontra Bizottság egyesített ügyekben 1998. március 5‑én hozott ítéletének 16. pontja; C‑255/06. P‑REV. sz., Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret kontra Tanács és Bizottság ügyben 2009. április 2‑án hozott ítéletének 15–17. pontja.
2. A Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzata 35. cikkének (5) bekezdése és 39. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdése értelmében a felet segítő vagy képviselő ügyvéd a Közszolgálati Törvényszék előtt semmilyen más formaságra nem köteles, mint ügyvédi minőségének igazolására, és nem köteles alakilag megfelelő meghatalmazást benyújtani, azonban kifogás esetén köteles e jogosultságot igazolni. Következésképpen, mivel az ügyvédnek főszabály szerint nem kell az ügyfele alakilag megfelelő meghatalmazását igazolni sem a kereset benyújtásához, sem ahhoz, hogy közölje a Közszolgálati Törvényszékkel, hogy az ügyfele el kíván állni a keresettől – hiszen az ügyfél döntését az említett eljárási szabályzat 74. cikke értelmében akár a szóban a tárgyaláson is közölheti a Közszolgálati Törvényszékkel –, az ügyvéd és az ügyfele közötti perbeli meghatalmazás meglétét, valamint terjedelmét, vagy akár visszavonását a Közszolgálati Törvényszék nem vizsgálja, kivéve ha vitatják azokat.
(lásd a 45. és 46. pontot)
a Bíróság 14/64. sz., Barge kontra Haute Autorité ügyben 1965. február 16‑án hozott ítélete;
az Elsőfokú Bíróság T–139/89. sz., Virgili‑Schettini kontra Parlament ügyben 1990. szeptember 26‑án hozott ítélete.
3. Ami a hatékony jogorvoslathoz való jogot illeti, az Alapjogi Charta 47. cikkéhez fűzött magyarázatokból – amelyeket az EUSZ 6. cikk (1) bekezdésének harmadik albekezdése és a Charta 52. cikkének (7) bekezdése értelmében figyelembe kell venni a Charta értelmezésekor – kitűnik, hogy e cikk második albekezdése az emberi jogok európai egyezménye 6. cikke (1) bekezdésének felel meg, jóllehet az uniós jogban a bírósághoz fordulás joga nem korlátozódik a polgári jogi jogokkal és kötelezettségekkel kapcsolatos jogvitákra. Az Alapjogi Charta 47. cikkének első bekezdése az emberi jogok európai egyezményének 13. cikkén alapul, noha az uniós jogban a védelem kiterjedtebb, mivel e jog a bíróság előtti hatékony jogorvoslathoz való jogot is biztosítja, és nemcsak a valamely nemzeti hatóság előtti hatékony jogorvoslatot. Az Alapjogi Charta 47. cikkének első bekezdése értelmében vett hatékony jogorvoslathoz való jog nem korlátozódik az alapvető jogok védelmére, hanem magában foglalja az uniós jog által biztosított valamennyi jog és szabadság védelmét is.
(lásd az 53. pontot)

matches: Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság