text:
1 Fővárosi Munkaügyi Bíróság 30. M. 4551/ 2006/ 11. A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! A Fővárosi Munkaügyi Bíróság a dr. Mindler József ügyvéd /címe./ felperes neve /címe./ felperesnek által képviselt a dr. Papp Gabriella jogtanácsos által képviselt Közép-Magyarországi Regionális és Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság /címe./ ellen alperes társadalombiztosítási határozat felülvizsgálata következő iránt indított perében meghozta a í t é l e t e t : A bíróság a április 29.-i fizetési meghagyást hatályon kívül helyezi. Kötelezi az alperest, hogy fizessen meg a felperesnek 15 napon belül Ft /azaz Huszonnégyezer/ ügyvédi munkadíj címén felmerült perköltséget. Az ítélet ellen nincs helye fellebbezésnek. I n d o k o l á s : Az alperesi jogelőd Bny /2002. szám alatt, április 29.-én bocsátott ki fizetési meghagyást a felperes ellen /mint, az időközben megszűnt... beltagja ellen/, a... biztosított által június 13.-án elszenvedett üzemi baleset kapcsán kifizetett Ft baleseti járadék, és folyamatosan kifizetésre kerülő baleseti járadék megtérítése iránt. A határozat indokolása hivatkozott az évi LXXXIII. Törvény /Eb.tv. / 73. -a által felhívott évi LXXXI. Törvény 87. -ára, amelynek alapján a foglalkoztató köteles megtéríteni a baleseti ellátást, ha a baleset annak következménye, hogy ő vagy megbízottja a reá nézve kötelező munkavédelmi szabályzatnak, a Munkavédelemről szóló évi XCIII. Törvény előírásainak nem tett eleget. Az alperes álláspontja szerint a biztosított balesete azért következett be, mert a munkáltató megbízottja olyan munkavállalóval végeztetett veszélyes munkát, aki nem rendelkezett
2 ahhoz kellő szakképesítéssel, késéggel, jártassággal, nem biztosított ahhoz biztonságos védőeszközt /hibás beülő szerkezet/, nem szervezte meg, illetve nem ellenőriztette a munkakörülményeket, ezáltal megszegte a többször módosított, a Munkavédelemről szóló évi XCIII. Törvény 40. (1) bekezdés, 42. b./ pont, 50., 51. (1)-(3) bekezdés, 54. (3) bekezdés a./ b./ e./ g./ pontjaiban, valamint az 1/l995./I.6./ MüM. rendelet ipari Alpintechnikai Szabályzat I. fejezet 1.3., 1.4., 1.7., II. fejezet, III. fejezet 3.1., pontjaiban előírtakat. Utalt még a fizetési meghagyás a követelés 5 éven belüli érvényesíthetőségére a Tny. 93. (1) bekezdés és a 168/1997./X.6./ Korm. rendelet 82. felhívására. Utalt arra is, hogy a Tny. 89. (3)-(4) bekezdése értelmében rendelkezett a követelés egy összegben történő megtérítéséről, tekintettel arra, hogy a foglalkoztató gazdálkodó szervezet végelszámolással jogutód nélkül megszűnt. A felperes keresetet nyújtott be a fizetési meghagyás hatályon kívül helyezése iránt azzal, hogy nincs olyan jogszabályi rendelkezés, amely szerint a munkáltató betéti társaság beltagját foglalkoztatónak lehetne tekinteni és ilyen minőségben őt munkajogi felelősség terhelné. Érdemben arra hivatkozott, hogy a baleset kizárólag a sérült elháríthatatlan magatartása miatt következett be, ezért az emiatt is megalapozatlan. Utóbb a peres eljárás folyamán hivatkozott arra is, hogy mivel az alperes a követelését a munkáltató betéti társaság végelszámolása során nem érvényesítette, a követelés a mögöttes felelőssel szemben is elenyészett. Ezen hivatkozását a mögöttes felelősség tárgyában időközben meghozott 1/2007. Polgári jogegységi határozat indokolásában a Legfelsőbb Bíróság által kifejtettekre alapította. Az alperes a kereset elutasítását kérte. Kifejtette, hogy a foglalkoztató egyértelműen megszegte a Munkavédelemről szóló évi XCIII. Törvény 55. -ában foglaltakat azzal, hogy a munkavédelmi oktatást írásban nem dokumentálta, ennek hiányában az oktatás tartalma nem ellenőrizhető, a balesetvédelmi oktatás nem volt megfelelő. Ez a baleset közvetett oka volt, mint ahogy az is, hogy a sérült nem rendelkezett alpintechnikai képzettséggel és gyakorlattal, ahogyan a felperes sem, ennek ellenére elmulasztott ilyen végzettségű szakembert alkalmazni. Megszegte mindezzel az évi XCIII. Törvény 40. (1) bekezdés, 51. (1) bekezdésében, 54. (3) bekezdés a./ és b./ pontjában, valamint az 1/1995./ I. 6./ MüM. rendelet Ipari Alpinctechnikai Szabályzat I. fejezet 1.3., 1.5., 1.7., II. fejezet és III. fejezet 3.1. pontjában foglalt előírásokat. A Gazdasági Társaságokról szóló évi CXLIV. Törvény 55. és 56. -ai alapján pedig a felperes a jogutód nélkül megszűnt munkáltató gazdasági társaságot terhelő kötelezettségekért korlátlan felelősséggel tartozik, mint annak volt beltagja. Jogvesztés vele szemben azért nem következett be, mert az alperesnek a Tny. rendelkezése értelmében 5 éven belül van lehetősége a fizetési meghagyás kibocsátására, amely lehetőséggel ezen határidőn belül az alperes élt is. A felek perköltség iránti igényt is érvényesítettek. A felperes keresete alapos. A bíróság a peres felek nyilatkozatai, a felperes személyes meghallgatása, a balesettel összefüggésben becsatolt okirati bizonyítékok, baleseti jegyzőkönyv, kivizsgálási jegyzőkönyvek, társadalombiztosítási eljárás becsatolt iratanyaga,... sérült és tanú
3 nyilatkozatai, a 30. M. 330/2002. sz. alatt folyt eljárás iratai, továbbá a balesettel összefüggésben a Pesti Központi Kerületi Bíróság előtt folyamatban volt 2. B /2005. sz. alatti büntetőeljárás iratanyaga alapján az alábbiakat állapította meg.... sérült június 13. napján kora délután szenvedett üzemi balesetet a... alkalmazásában, alpintechnikával végzett kőműves munkálatok során. A baleset következtében a sérült az ágyéki gerincszakasz első csigolyatestének összenyomásos törését, a jobb kéz tenyéri felszínének kombinált égéses és horzsolásos sérülését szenvedte el. A sérültnél maradéktalan gyógyulás a I-es ágyéki csigolya összeroppanásos törése miatt nem következett be. A balesettel okozati összefüggésben terhelési, mozgási nehezítettség alakult ki, amely maradandó fogyatékosságot jelent. A felperes március végétől foglalkoztatta...t alpintechnikával végzendő kőműves munkára....nak alpintechnikai ismeretei, végzettsége, vizsgája nem volt, felperes erről tudomással bírt. A meghallgatott tanúk a büntetőeljárás során is alátámasztották, hogy a felperes munkavédelmi oktatásban részesítette a munkavállalókat, az oktatást azonban nem dokumentálta. A felperes állítása szerint gyermekkora óta barlangászkodik, nem rendelkezett azonban az alpintechnikai munkálatok végzésére jogosító igazolvánnyal, tanfolyamon nem vett részt. A büntetőeljárásban beszerzett szakértői vélemények és a meghallgatott tanúk vallomásai alapján a baleset közvetlen oka az volt, hogy a sérült a zuhanásgátlót nem használta. A többségi tanúvallomások alapján a zuhanásgátló szükségességére a munkavállalók figyelmét a felperes felhívta, annak használatát azonban ténylegesen a balesetkor senki nem ellenőrizte. A sérült egyedül dolgozott, a vele egy időben munkát végző tanú a felszerelés sérült általi felvételekor neki háttal állva telefonált. Nem is kapott arra utasítást, hogy a gyakorlatlan sérült munkavégzését figyelemmel kísérje, irányítsa. A PKKB 2.B.80115/2005/27. sorszámú, június 7.-i ítélete a felperes bűnösségét maradandó fogyatékosságot okozó, foglalkozás körében elkövetett gondatlan veszélyeztetés vétségében megállapította. A Fővárosi Bíróság 29.Bf. 7652/2005/8. sorszámú ítéletével az elsőfokú ítéletet megváltoztatta, a felperes felmentette. Megállapította, hogy a felperes bár foglalkozási szabályt sértett, foglalkozási szabályszegése azonban nem áll okozati összefüggésben a bekövetkezett balesettel. A jelen bíróság egyetértett az alperessel abban, hogy a büntetőjogi felelősség hiánya nem zárja ki azt, hogy a felperes egyéb felelőssége megállapítható legyen. A Tny. 87. szerint a foglalkoztató köteles megtéríteni a baleseti ellátást, ha a baleset annak következménye, hogy ő vagy megbízottja a reá nézve kötelező munkavédelmi szabályzatok, a Munkavédelemről szóló évi XCIII. Törvény előírásainak nem tett eleget. A fentiek alapján a bíróság megállapította, hogy a felperes, illetőleg a munkáltató betéti társaság a sérültet megfelelő munkavédelmi oktatásban nem részesítette, biztonsági felszerelések tényleges használatát megfelelő módon nem ellenőrizte, a gyakorlatlan, alpintechnikai végzettséggel nem rendelkező sérült munkavégzésének ellenőrzésére, irányítására senkit nem jelölt ki, mindezzel megszegte az évi XCIII. Törvény és az 1/1995./I. 6./ MüM rendelet alperes által hivatkozott pontjait. Ezen szabályszegések a
4 baleset közvetett kiváltó okai, a szabályok betartásával a baleset elkerülhető lett volna. Nem osztotta a bíróság a felperesnek azt az érvelését sem, hogy a felperes a társadalombiztosítási jogszabályok ilyen tartalmú rendelkezésének hiányában foglalkoztatóként megtérítésre nem kötelezhető. A balesetkor, illetőleg a fizetési meghagyás kibocsátásakor hatályban volt évi CXLIV. Törvény 55. (2) bekezdés értelmében ugyanis a gazdasági társaság tagja a jogutód nélkül megszűnt gazdasági társaságot terhelő kötelezettségekért felelősséggel tartozik. Az 56. (1) bekezdés értelmében pedig, ha a tag felelőssége a társaságot terhelő kötelezettségekért a társaság fennállása alatt korlátlan és egyetemleges volt, a helytállási kötelezettsége is korlátlan és egyetemleges a megszűnt a gazdasági társaság kötelezettségeiért. Ezen rendelkezések alapján a végelszámolással megszűnt betéti társaság beltagja a gazdasági társaság kötelezettségeiért korlátlanul felel. Nem a mögöttes felelős, hanem a gazdasági társaság foglalkoztatói minőségét kell vizsgálni. E tekintetben pedig nem merült fel kétség a perben. A felperes által hivatkozott 1/2007. Polgári jogegységi határozat indokolásában ugyanakkor a Legfelsőbb Bíróság kifejtette, hogy amennyiben a főkötelezettel szemben jogvesztés következik be, ez kihat a mögöttes felelősre is. Példaként említette azt az esetet, amikor a hitelező a főkötelezettel szembeni felszámolási eljárásban a felszámolás közzétételétől számított egy éven belül nem jelenti be az igényét. A Legfelsőbb Bíróság jogegységi határozatban részletezett álláspontja szerint ez esetben a határidő elmulasztása a főkötelezettel szemben jogvesztéssel jár, ami pedig a járulékos kötelezettel szemben is jogvesztést eredményez. A munkáltató betéti társaság törlésére végelszámolást követően szeptember 18. napjával került sor, a végelszámolás kezdetének időpontja március 11.-e volt. Az alperes a fizetési meghagyást április 29. napján bocsátotta ki. Az alperes a követelésével a főkötelezettel szemben egyáltalán nem élt, az irányadó határidőket nem tartotta be, a főkövetelés megszűnése esetén pedig a járulékos kötelezettek sem vonhatók felelősségre. Tény, hogy a baleset időpontjához képest az alperes 5 éven belül bocsátotta ki a fizetési meghagyást, a végelszámolási eljárásban irányadó határidőket azonban ettől függetlenül figyelembe kell venni. Mindezekre tekintettel a bíróság a Pp (1) bekezdés értelmében a fizetési meghagyást - új eljárásra kötelezés nélkül - hatályon kívül helyezte. A pervesztes alperest a Pp. 78. (1) bekezdés értelmében a felperes ügyvédi munkadíj címén felmerült, ÁFÁ-t is tartalmazó összegű perköltsége megfizetésére kötelezte. A fellebbezés lehetőségét a Pp (1) bekezdése kizárja. Budapest, július 3.
5 Dr. Takács Andrea s.k. bíró

matches: Bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság


text:
184:0.1 ANNÁS képviselői titokban arra utasították a római katonák századosát, hogy miután Jézust letartóztatta, azonnal vigye Annás palotájába. A korábbi főpap azt szerette volna, ha megőrizheti a maga, mint a zsidók fő egyházi hatósága tekintélyét. Volt egy másik célja is azzal, hogy Jézust néhány órára a házában tartsa, és ez pedig az volt, hogy időt adjon ahhoz, hogy a Szanhedrin bíróságát szabályosan összehívhassák. Törvényellenes dolog volt a Szanhedrin bíróságát a templombeli reggeli áldozatbemutatás ideje előtt összehívni, és ezt az áldozatot nagyjából hajnali háromkor mutatták be.
184:1.2 Annás már évek óta nem találkozott Jézussal, egészen azóta nem, hogy Jézus ellátogatott az otthonába és nyomban távozott is onnan, ahogy felmérte, hogy Annás milyen hűvösen és tartózkodóan fogadja. Annás arra gondolt, hogy épít az egykori ismeretségre, és ennek révén próbálja meg rávenni Jézust, hogy hagyjon fel a szándékaival és hagyja el Palesztinát. Nemigen akaródzott neki részt venni egy jó ember megölésében és arra a következtetésre jutott, hogy Jézus talán úgy dönt, hogy inkább elhagyja az országot, mintsem, hogy elszenvedje a halált. De amikor Annás ott állt az elszánt és rendíthetetlen galileai előtt, egyből tudta, hogy hasztalan dolog volna ilyen ajánlatokkal próbálkozni. Jézus még fenségesebb és biztosabb fellépésű volt, mint ahogy Annás emlékezetében élt.
184:1.3 Amikor Jézus ifjabb volt, Annás nagy érdeklődést mutatott iránta, de most a bevételeit veszélyeztette az, amelyben Jézus szerepet vállalt, vagyis hogy kikergették a pénzváltókat és egyéb zsibáru-kereskedőket a templomból. Jézusnak ez a tette sokkal jobban kiváltotta az egykori főpap gyűlöletét, mint a tanításai.
184:1.4 Annás belépett a tágas fogadóterembe, helyet foglalt egy nagy székben, és megparancsolta, hogy hozzák elé Jézust. Miután néhány pillanatig szótlanul szemlélte a Mestert, így szólt: „Te is tudod, hogy tennünk kell valamit a tanításod ügyében, hiszen megzavarod az ország nyugalmát és rendjét.” Annás kérdőn tekintett Jézusra, a Mester pedig mélyen a szemébe a nézett, de nem válaszolt. Megint Annás szólalt meg, „Hogy hívják a tanítványaidat, Zélóta Simonon, a bujtogatón kívül?” Jézus megint csak letekintett rá, de nem felelt.
184:1.6 Jézus közvetlensége csaknem összezavarta Annást. De elméjében már elszánta magát, hogy Jézusnak vagy el kell hagynia Palesztinát vagy vesznie kell; így hát összeszedte a bátorságát és megkérdezte: „Hát mi is az, amit a népnek tanítani próbálsz? Minek mondod magad?” Jézus azt felelte: „Tudod nagyon jól, hogy én csak nyíltan szóltam a világnak. Tanítottam a zsinagógákban és sokszor a templomban is, ahol minden zsidó és számos nem-zsidó is meghallgatott. Titkon semmit sem mondtam; miért kérdezgetsz hát engem a tanításomról? Miért nem hívod össze azokat, akik hallottak engem és kérdezed meg őket? Íme, egész Jeruzsálem hallotta, amit beszéltem, még ha te magad nem is hallottad e tanításokat.” De mielőtt Annás válaszolhatott volna, a palota főintézője, aki a közelben állt, arcul csapta Jézust, mondván, „Hogy mersz ily szavakkal felelni a főpapnak?” Annás nem feddte meg az intézőjét, Jézus azonban ezzel fordult hozzá, „Barátom, ha rosszat mondtam, szólj a rossz ellen; de ha igazat szóltam, akkor miért kell megütnöd?”
184:1.8 Amikor visszatért, odament a Mesterhez és így szólt, „Azt állítod, hogy te vagy a Messiás, Izráel megszabadítója?” Jézust azt mondta: „Annás, te ismertél engem már ifjúkorom óta. Tudod, hogy én nem mondom magamat senkinek, kivéve, aminek Atyám kinevezett, és hogy engem minden emberhez küldött, nem-zsidóhoz és zsidóhoz egyaránt.” Erre Annás azt felelte: „Nekem azt mondták, hogy azt állítottad, hogy te vagy a Messiás. Igaz ez?” Jézus Annásra nézett, de csak annyit felelt, „Te mondtad.”
184:2.1 Ahogy az őrök és katonák csapata Annás palotájának bejáratához közeledett, Zebedeus János ott haladt a római katonák századosának oldalán. Júdás valamivel hátrébb járt, Simon Péter pedig jóval távolabbról követte őket. Miután János belépett a palotaudvarba Jézussal és az őrökkel együtt, Júdás csak a kapuig jött, látván Jézust és Jánost, továbbment Kajafás házához, ahol tudomása szerint a Mester valódi perére később sor fog kerülni. Röviddel azt követően, hogy Júdás elment, Simon Péter érkezett meg, és ahogy ott álldogált a kapu előtt, János meglátta őt, miközben Jézust a palotához vezették. A kaput nyitó szolgálólány ismerte Jánost, és amikor az megszólította és arra kérte, hogy engedje be Pétert, a leány ezt örömmel tette meg.
184:2.2 Péter, miután belépett az udvarba, odament a faszénből rakott tűzhöz, hogy megmelegedjen, mert az éjszakai levegő csípős volt. Igencsak úgy érezte, hogy nem helyénvaló dolog itt lennie, Jézus ellenségei körében, és valóban nem volt az. A Mester nem utasította, hogy legyen a közelében, mint ahogy meghagyta azt Jánosnak. Péter azon apostolokhoz tartozott, akiket külön is figyelmeztettek, hogy ne sodorják veszélybe az életüket a Mesterük perének és keresztre feszítésének ideje alatt.
184:2.3 Péter röviddel azelőtt hajította el a kardját, hogy a palotakapuhoz ért volna, így hát fegyvertelenül lépett Annás udvarába. Elméjében vadul kavarogtak a kusza gondolatok; nemigen tudta felfogni, hogy Jézust letartóztatták. Nem tudta megérteni a helyzet valóságát – hogy ő itt van Annás udvarában, és a főpap szolgái oldalán melegszik a tűznél. Kíváncsi volt, hogy mit csinál a többi apostol, és aztán azon töprengve, hogy vajon János hogyan kaphatott engedélyt arra, hogy a palotába belépjen, arra a következtetésre jutott, hogy azért alakult így a dolog, mert a szolgák ismerték, lévén, hogy János kérte meg a kapust is, hogy őt engedjék be.
184:2.4 Nem sokkal azután, hogy a kapusnő beengedte Pétert, és miközben Péter a tűznél melegedett, a lány odament hozzá és civódva azt mondta, „Te nem egyike vagy e férfi tanítványainak?” Péternek nem kellett volna meglepődnie azon, hogy felismerték, mert János volt az, aki megkérte a lányt, hogy a palotakapun beengedje; de olyan feszült idegállapotban volt, hogy a tanítványként való azonosítása kibillentette az egyensúlyából, és mivel elméjében egyetlen gondolat tolult előre – az, hogy mentse az életét – nyomban azt felelte a fiatal leány kérdésére, „Én nem.”
184:2.5 Csakhamar egy másik szolga jött oda Péterhez és megkérdezte: „Nem téged láttalak a kertben, amikor ezt a fickót elfogták? Nem vagy te is az ő egyik követője?” Péter ekkor nagyon megrémült; nem látott lehetőséget a vádlói elől való biztonságos menekülésre; így aztán indulatosan tagadott mindenféle kapcsolatot Jézussal, azt mondta, „Én nem ismerem ezt az embert, és nem vagyok a követője sem.”
184:2.6Ez idő tájt hívta félre a kapusnő Pétert és így szólt: „Biztos vagyok abban, hogy te ennek a Jézusnak az egyik tanítványa vagy, és nem csak azért, mert az egyik követője kért meg, hogy beengedjelek az udvarba, hanem azért is, mert a nővérem, aki itt van, látott téged a templomban ezzel az emberrel. Miért tagadod?” Hallván a leány vádját, Péter szitkozódva és esküdözve tagadta, hogy bármiképpen ismerné Jézust, megint csak ezt mondva, „Én nem vagyok ennek az embernek a követője; még csak nem is ismerem; eddig nem is hallottam felőle.”
184:2.7 Péter egy időre otthagyta a tüzet és a kertben sétálgatott. Szeretett volna kiszökni, de félt, hogy felhívja magára a figyelmet. Mivel fázni kezdett, visszament a tűzhöz, ahol a mellette álldogáló férfiak egyike azt mondta: „Te egész biztosan ennek az embernek az egyik tanítványa vagy. Ez a Jézus galileai, és a beszéded elárul, mert te is úgy beszélsz, mint egy galileai.” De Péter megint csak tagadta, hogy bármiféle kapcsolatban állna a Mesterével.
184:2.8 Péter olyannyira össze volt zavarodva, hogy azzal próbálta elkerülni a vádlóival való érintkezést, hogy visszahúzódott a tűztől és egyedül maradt a fedett folyosón. A több mint egyórányi elvonulás után, a kapus és a nővére megtalálta, és mindketten civódva rótták fel neki, hogy Jézus követője. De ő megint tagadta a vádat. Épp amikor még egyszer tagadta, hogy bármiféle kapcsolatban állna Jézussal, megszólalt a kakas, és Péternek eszébe jutottak a Mester által aznap éjjel hozzá intézett figyelmeztető szavak. Ahogy ott állt, nehéz szívvel és összetörve a bűntudat súlya alatt, feltárultak a palota kapui, és az őrök Jézust vezetve elindultak Kajafáshoz. Ahogy a Mester elhaladt Péter mellett, a fáklyák fényénél meglátta az egykor magabiztos és felületesen bátor apostolának arcán megmutatkozó kétségbeesett arckifejezést, és odafordulva, Péterre emelte a tekintetét. Péter soha nem felejtette el ezt a nézést, amíg csak élt. E pillantás a sajnálat és a szeretet olyan keveréke volt, melyet halandó ember eddig még nem láthatott a Mester arcán.
184:2.9 Miután Jézus és az őrök kimentek a palota kapuin, Péter utánuk eredt, de csak egy darabon követte őket. Nem tudott továbbmenni. Leült az út mellett és keservesen sírni kezdett. Amikor a lelki gyötrelmének könnyeit kisírta, elindult vissza a tábor felé, reménykedve, hogy megleli a fivérét, Andrást. A táborhoz érve csak Zebedeus Dávidot találta, aki elküldött egy hírvivőt, hogy vezesse el oda, ahol a testvére megbújt Jeruzsálemben.
184:2.10Péter ezt a teljes tapasztalást Annás palotájának udvarában, az Olajfák hegyén élte meg. Nem követte Jézust a főpap, Kajafás palotájába. Az, hogy Péter felismerte, hogy többször is megtagadta a Mesterét mire a kakas megszólalt, azt jelzi, hogy mindez Jeruzsálemen kívül történt, hiszen törvény ellen való dolog volt szárnyast tartani a városon belül.
184:2.13 Péter sohasem hitte el teljesen, hogy megbocsátást nyerhet, amíg nem találkozott a Mesterével annak feltámadását követően és amíg meg nem látta, hogy úgy fogadja őt, mint a megtagadások megrendítően szomorú éjszakájának tapasztalásai előtt.
184:3.1 Körülbelül fél négyre járt az idő ezen a péntek reggelen, amikor a főpap, Kajafás megnyitotta a Szanhedrin tagjaiból álló vizsgálóbíróság ülését és elrendelte, hogy hozzák eléjük Jézust hivatalos bírósági tárgyalásra. A Szanhedrin három korábbi alkalommal nagy szavazati többséggel már halálra ítélte Jézust, és úgy döntöttek, hogy megérdemli a halált a törvényszegés, az istenkáromlás és az Izráel atyái hagyományainak semmibevétele kapcsán megfogalmazott, nem hivatalos vádak alapján.
184:3.3 Mennyire büszkék voltak ezek a főpapok, írástudók, szadduceusok és egyes farizeusok arra, hogy Jézust, a tisztségük el nem fogadóját és a tekintélyük megkérdőjelezőjét, most biztosan a kezük között tudhatják! Eltökéltek voltak abban, hogy a bosszúszomjas szorításukból nem kerülhet ki élve.
184:3.5 Jézus a szokásos öltözékében és hátrakötött kézzel jelent meg a bíróság előtt. Az egész bíróság meglepődött és némiképp össze is zavarodott a fenséges megjelenésén. Sohasem láttak még ilyen foglyot és sohasem voltak tanúi ilyen higgadtságnak egy olyan ember részéről, aki az életéről döntő per alanya volt.
184:3.7 Az első alkalom, amikor két tanújuk véleménye hasonlítani kezdett, az volt, amikor két férfi azt állította, hogy hallották Jézust, amint azt mondja az egyik templomi beszédében, hogy megtehetné, hogy „lerombolja ezt az emberkéz építette templomot és harmadnapra egy emberkéz nélkül épültet emel”. Jézus nem pontosan ezt mondta, és amikor a felemlített megjegyzést tette, a saját testére mutatott.
184:3.9 Röviddel a hamistanúk vallomástételének megkezdése után érkezett meg Annás és helyet is foglalt Kajafás mellett. Annás most felállt és amellett érvelt, hogy Jézus azon fenyegetése, miszerint lerombolja a templomot, már elégséges három vádhoz ellene:
184:3.13 Már az egész Szanhedrin egyetértett abban, hogy Jézus bűnös a zsidó törvények halállal büntetendő megszegésében, most azonban további vádakat akartak elővezetni a viselkedésével és a tanításával kapcsolatban, melyek igazolnák Pilátus számára a foglyukra kiszabott halálos ítéletet. Tudták, hogy meg kell szerezniük a római kormányzó beleegyezését ahhoz, hogy Jézust törvényesen kivégeztethessék. Annás úgy gondolta, hogy úgy kell folytatni a pert, hogy olybá tűnjön, mintha Jézus veszélyes tanító volna, akit nem szabad az emberek közé engedni.
184:3.14 Kajafás azonban már nem bírta tovább nézni a Mestert, amint az tökéletes önuralommal és kitartóan hallgatva ott áll. Úgy gondolta, hogy tud legalább egy módot a fogoly szóra bírására. Ennek megfelelően odaszaladt Jézushoz, és ujját vádlón a Mester arca előtt rázva, azt mondta: „Megparancsolom, az élő Isten nevében, hogy mondd meg nekünk, hogy te vagy-e a Megszabadító, az Isten Fia.” Jézus így felelt Kajafásnak: „Én vagyok. Rövidesen elmegyek Atyámhoz, és az Ember Fia hamarosan hatalommal ruháztatik fel és újra uralkodni fog a mennyei seregek felett.”
184:3.15 Jézus eme szavait hallván a főpap roppant haragra gerjedt, és felsőruháját megszaggatva azt kiabálta: „Milyen tanúság kell még nekünk? Íme, most mind hallottátok ennek az embernek az istenkáromlását. Szerintetek mit kellene tenni most ezzel a törvényszegővel és istenkáromlóval?” Erre egyhangúlag mind azt felelték, „Megérdemli a halált; feszíttessék meg.”
184:3.18 Annás azonban nem tudta ellenőrzés alatt tartani a bíróságot. Azután, hogy Jézus oly váratlanul felelt Kajafásnak, a főpap előrelépett és ököllel Jézus arcába csapott. Annás, miként a bíróság többi tagja is, meg volt döbbenve, és ahogy a teremből kifelé haladtak, Jézus arcába köptek, és sokuk gúnyosan meg is legyintette őt a tenyerével. Ilyen rendezetlenül és hallatlan felfordulás közepette ért véget a Jézus ügyét tárgyaló, a Szanhedrin tagjaiból álló bíróság első ülése fél ötkor.
184:3.19 Harminc előítéletes és a hagyományoktól elvakult hamis bíró az ő hamistanúikkal akart ítéletet mondani egy világegyetem igaz Teremtője felett. E heves vádlókat felbőszítette ezen Isten-ember fenséges hallgatása és nemes viselkedése. A hallgatását szörnyű volt elviselni; a beszéde félelmet nem ismerően dacos volt. Nem hatottak rá a fenyegetéseik és nem tántorították el a támadásaik. Az ember ítél az Istenről, de ő még ekkor is szereti és meg akarja menteni őket, ha tudja.
184:4.1 A zsidó törvény előírta, hogy halálos ítélet kiszabása esetén két bírósági ülést kell tartani. E második ülést az elsőt követő napon kellett megtartani, és a bíróság tagjainak a köztes időt böjtöléssel és gyászban kellett eltölteniük. Ám ezek az emberek nem várhatták meg a következő napot, hogy megerősítést nyerjen az a döntésük, hogy Jézusnak meg kell halnia. Mindössze egyetlen órát vártak. Időközben Jézust a fogadóteremben tartották a templomőrség őrizetében, akik a főpap szolgáival együtt azzal szórakoztak, hogy mindenféle megaláztatásban részesítették az Ember Fiát. Gúnyolták, leköpték és kegyetlenül megpofozták. Vesszővel csaptak az arcába és azt mondták, „Na most mondd meg, te Megszabadító, hogy ki ütött meg téged.” Így tettek egy teljes órán át, gyalázva és gonoszul bánva ezzel a nem védekező galileaival.
184:4.2A szenvedés és a gúnyolódásból fakadó megpróbáltatások megrázóan szomorú órája alatt, mely események a tudatlan, érzéketlen őrök és szolgák jelenlétében zajlottak, Zebedeus János egymagában és rettegve várakozott a szomszédos teremben. Amikor e durva cselekedetek elkezdődtek, Jézus egy fejmozdulattal jelezte Jánosnak, hogy távozzon. A Mester jól tudta, hogy ha megengedné az apostolának, hogy a szobában maradva tanúja legyen ezeknek az aljasságoknak, János felháborodása oly mértékig fokozódna, hogy a kitörő tiltakozása valószínűleg a halálát okozná.
184:4.3 E szörnyű óra alatt Jézus egyetlen szót sem szólt. Az emberiség e kedves és érzékeny lelke számára, mely lélek személyiségi viszonyban társult ezen egész világegyetem Istenével, ezen a szörnyű órán nem kevesebb keserűség jutott a megaláztatás poharából, mint a tudatlan és kegyetlen őrök és szolgák kénye-kedvére kiszolgáltatva lenni, akikre az úgynevezett Szanhedrin bíróság tagjai által mutatott példa hatott ösztönzőleg.
184:4.5 Mely állati vonás készteti az embert arra, hogy megtámadja és testileg is bántalmazza azt, amit szellemileg vagy értelmileg nem képes elérni? A félig polgárosodott emberben még mindig ott lappang az a fajta kíméletlen erőszakosság, mely igyekszik rávetni magát azokra, akik bölcsességben és szellemi teljesítményben kiválóbbak. Nézzétek e polgárosodottnak mondott emberek gyöngédséget nélkülöző, állatias vadságát, amint az állati öröm egy bizonyos formáját nyerik abból, hogy fizikai támadást intéznek az ellen nem álló Ember Fia ellen. Ahogy ezek a támadások, gúnyolódások és ütések Jézust érték, ő nem védekezett, de nem volt védtelen. Jézust nem győzték le, ő pusztán nem küzdött anyagi értelemben.
184:4.6 A Mesternek, mint egy hatalmas és kiterjedt világegyetem teremtőjének, megtartójának és megmentőjének a hosszú és eseménydús létpályáján kivívott legnagyobb győzelmeinek pillanatai ezek. Miután teljes életet élt az Istent az embernek kinyilatkoztatva, Jézus most arra vállalkozik, hogy újonnan és páratlanul nyilatkoztassa ki az embert az Istennek. Jézus most a világoknak nyilatkoztatja ki a teremtményi személyiség elszigetelődéséből eredő félelmek feletti végső győzelmet. Az Ember Fia végre teljesen felismerte az Isten Fiaként való azonosságát. Jézus nem habozik kijelenteni, hogy ő és az Atya egy; és eme legfelsőbb és fenséges tapasztalás ténye és igazsága alapján int arra minden ország-hívőt, hogy úgy legyen vele egy, mint ahogy ő és az Atyja egy. Jézus vallásában az ilyen élő tapasztalás lesz az a bizonyos és hiteles eljárás, ami által a szellemileg elszigetelődött és mindenségrendileg elmagányosodott földi halandók képesek kitörni a személyiség elszigeteltségéből, annak minden félelem-következményéből és a vele járó tehetetlenség érzésből. A mennyország testvéri valóságaiban az Isten hű fiai végleg megszabadulnak a sajátlényegük elszigeteltségéből, mind személyes, mind bolygói viszonylatban. Az Istent ismerő hívő egyre jobban megtapasztalja a világegyetemi léptékű szellemi közösség-építés elragadtatását és nagyszerűségét – a fenti létpolgárságot és azzal együtt a tökéletesség elérésében rejlő isteni sors örök beteljesítését.
184:5.1 Öt óra harminc perckor a bíróság újból összeült, és Jézust a szomszédos terembe vezették, ahol János várta. Itt a római katonák és a templomőrség vigyázott Jézusra, mialatt a bíróság hozzáfogott azoknak a vádaknak a megfogalmazásához, melyeket Pilátus elé terjeszthetnek. Annás nyilvánvalóvá tette a társai számára, hogy az istenkáromlás vádjának nincs elég súlya Pilátus előtt. Júdás jelen volt a bíróság második ülésén, de nem tanúskodott.
184:5.2 A bíróság ezen ülése csak félórát tartott, és amikor az ülést berekesztették, hogy Pilátus elé járuljanak, a Jézus elleni halálos ítélethez elegendő vádat három tételben állították össze:
184:5.6 Ez az egész eljárás szabálytalan volt és teljes mértékben ellentétben állt a zsidó törvényekkel. Nem volt két olyan tanú, akik egyetértettek volna bármely dologban, kivéve azokat, akik azt állították, hogy Jézus, kijelentése szerint elpusztítja a templomot és három nap múltán újra felépíti azt. Azonban még e kérdésben sem szólt senki a védelem oldaláról, és Jézust sem kérték, hogy magyarázza meg a kijelentését.
184:5.8Így aztán, hogy Pilátus elé járulhassanak, három olyan vád megfogalmazására vetemedtek, amelyekről nem hallgattak meg tanúkat, és amelyekben úgy állapodtak meg, hogy a megvádolt fogoly nem volt jelen. Amint ezt megtették, három farizeus távozott is; holtan akarták látni Jézust, de nem voltak hajlandók tanúk nélkül és az ő távollétében vádakat összetákolni ellene.
184:5.9 Jézus többet nem jelent meg a Szanhedrin tagjaiból álló bíróság előtt. Nem akartak még egyszer a szemébe nézni azután, hogy ítéletet mondtak az ártatlan élete felett. Jézus (emberként) nem ismerte meg a vádjaikat addig, amíg meg nem hallotta azokat Pilátustól.
184:5.10 Mialatt Jézus a teremben tartózkodott Jánossal és az őrökkel, és miközben a bíróság a második ülését tartotta, a főpap palotájában lévő nők közül néhányan, a barátaikkal együtt, eljöttek megnézni a különös foglyot, és az egyikük megkérdezte tőle, „Te vagy a Messiás, az Isten Fia?” Jézus erre így válaszolt: „Ha megmondom, nem hiszel nekem; és ha megkérdezlek, nem felelsz.”
184:00.01 »»» „hatóságának” »»» „hatósága”
184:01.02 »»» „épít e korai” »»» „épít az egykori”
184:01.03 »»» „amit nemrégiben tett, vagyis hogy kikergette” »»» „amelyben Jézus szerepet vállalt, vagyis hogy kikergették”
184:01.03 »»» „Jézus e tette” »»» „Jézusnak ez a tette”
184:01.04 »»» „És Annás” »»» „Annás”
184:01.04 »»» „kihallgatási terembe” »»» „fogadóterembe”
184:01.06 »»» „nyájas modora” »»» „közvetlensége”
184:01.08 »»» „Annás azt mondta” »»» „Annás azt felelte”
184:01.08 »»» „Messiás; igaz” »»» „Messiás. Igaz”
184:02.01 »»» „amint Jézust a palotába vitték” »»» „miközben Jézust a palotához vezették”
184:02.01 »»» „Zebedeus János a római katonák századosának oldalán haladt” »»» „Zebedeus János ott haladt a római katonák századosának oldalán”
184:02.02 »»» „Mesterük e perének” »»» „Mesterük perének”
184:02.03 »»» „—” [nagykötőjel; kvirtmínusz; em dash] »»» „–” [gondolatjel; félkvirtmínusz; en dash]
184:02.03 »»» „az előtt” »»» „azelőtt”
184:02.03 »»» „beengedjék őt” »»» „őt engedjék be”
184:02.04 »»» „—” [nagykötőjel; kvirtmínusz; em dash: nyitó] »»» „–” [gondolatjel; félkvirtmínusz; en dash: nyitó]
184:02.04 »»» „—” [nagykötőjel; kvirtmínusz; em dash: záró] »»» „–” [gondolatjel; félkvirtmínusz; en dash: záró]
184:02.04 »»» „az után” »»» „azután”
184:02.05 »»» „amikor e fickót” »»» „amikor ezt a fickót”
184:02.06 »»» „halottam” »»» „hallottam”
184:02.06 »»» „Nagyjából ekkortájt” »»» „Ez idő tájt”
184:02.07 »»» „És Péter” »»» „De Péter”
184:02.08 »»» „És ő” »»» „De ő”
184:02.08 »»» „felejtette ezt” »»» „felejtette el ezt”
184:02.08 »»» „sohasem látott” »»» „eddig még nem láthatott”
184:02.09 »»» „És amikor” »»» „Amikor”
184:02.09 »»» „gyötrelmének e könnyeit” »»» „gyötrelmének könnyeit”
184:02.10 »»» „Péter eme teljes” »»» „Péter ezt a teljes”
184:02.10 »»» „tartani magán a városon” »»» „tartani a városon”
184:02.13 »»» „követően és látta” »»» „követően és amíg meg nem látta”
184:02.13 »»» „megtagadásai e megrendítően” »»» „megtagadások megrendítően”
184:03.01 »»» „Jézust e hivatalos” »»» „Jézust hivatalos”
184:03.03 »»» „És eltökéltek” »»» „Eltökéltek”
184:03.05 »»» „által” »»» „részéről”
184:03.05 »»» „meg e bíróság” »»» „meg a bíróság”
184:03.07 »»» „„kezével lerombolja ezt a templomot és harmadnapra kéz nélkül egy új templomot emel”” »»» „megtehetné, hogy „lerombolja ezt az emberkéz építette templomot és harmadnapra egy emberkéz nélkül épültet emel””
184:03.09 »»» „Jézus e fenyegetése” »»» „Jézus azon fenyegetése”
184:03.13 »»» „És Annás” »»» „Annás”
184:03.13 »»» „kivégezhessék” »»» „kivégeztethessék”
184:03.14 »»» „rövidesen hatalommal” »»» „hamarosan hatalommal”
184:03.15 »»» „És egyhangúlag” »»» „Erre egyhangúlag”
184:03.18 »»» „Az után” »»» „Azután”
184:03.18 »»» „És ily” »»» „Ilyen”
184:03.19 »»» „És e” »»» „E”
184:04.01 »»» „ama” »»» „az a”
184:04.01 »»» „És így” »»» „Így”
184:04.01 »»» „kihallgatási teremben” »»» „fogadóteremben”
184:04.01 »»» „sújtott le rád” »»» „ütött meg téged”
184:04.02 »»» „A szenvedést és a gúnyolódásból fakadó megpróbáltatásokat hozó, e megrázóan szomorú óra alatt” »»» „A szenvedés és a gúnyolódásból fakadó megpróbáltatások megrázóan szomorú órája alatt”
184:04.02 »»» „előtt zajlottak” »»» „jelenlétében zajlottak”
184:04.02 »»» „megengedni” »»» „megengedné”
184:04.03 »»» „e szörnyű órában” »»» „ezen a szörnyű órán”
184:04.03 »»» „mint eme tudatlan” »»» „mint a tudatlan”
184:04.05 »»» „szellemileg, illetőleg értelmileg” »»» „szellemileg vagy értelmileg”
184:04.06 »»» „—” [nagykötőjel; kvirtmínusz; em dash] »»» „–” [gondolatjel; félkvirtmínusz; en dash]
184:04.06 »»» „A Jézus vallásában való ezen élő tapasztalás így válik azzá a bizonyos és hiteles eljárássá” »»» „Jézus vallásában az ilyen élő tapasztalás lesz az a bizonyos és hiteles eljárás”
184:04.06 »»» „isteni végzet” »»» „isteni sors”
184:04.06 »»» „ott vannak a hosszú és eseménydús létpályáján kivívott legnagyobb győzelmeinek pillanatai” »»» „a hosszú és eseménydús létpályáján kivívott legnagyobb győzelmeinek pillanatai ezek”
184:05.01 »»» „bíróság e második” »»» „bíróság második”
184:05.02 »»» „vádat, mely elegendő a halálos ítélethez, három” »»» „halálos ítélethez elegendő vádat három”
184:05.06 »»» „És még” »»» „Azonban még”
184:05.06 »»» „felemeli” »»» „felépíti”
184:05.08 »»» „És most” »»» „Így aztán”
184:05.09 »»» „az után” »»» „azután”
184:05.10 »»» „És Jézus” »»» „Jézus erre”
184:05.10 »»» „Ha megmondom nektek, nem hisztek nekem; és ha megkérdezlek titeket, nem feleltek” »»» „Ha megmondom, nem hiszel nekem; és ha megkérdezlek, nem felelsz”
v, 12/31/2017 - 20:13
184:04.05 »»» „felsőbbrendűek” »»» „kiválóbbak”

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Lehet népszavazás a stadionról
2019. október 24. csütörtök, 06:00
A Kúria felülbírálta a Nemzeti Választási Bizottság határozatát, szerinte lehet népszavazást tartani arról, hogy épüljön-e atlétikai stadion a Csepel-sziget csúcsán, ezért a bíróság hitelesítette az erről szóló népszavazási kezdeményezést.
Az NVB határozata ellen Kassai Dániel a Kúriához fordult, amely hétfőn hitelesítette a kérdést, megváltoztatva az NVB döntését. A bíróság a végzésébe szerint a kérdés nem arra vonatkozik, hogy a Budapesti Atlétikai Stadion egyáltalán ne épülhessen meg, hanem az építkezés megkezdésének 2023. január 1-jéig történő elhalasztását célozza. A bíróság szerint tehát azt kellett vizsgálni, hogy az építkezés elhalasztásáról rendelkezhet-e az Országgyűlés egy eredményes népszavazást követően.
A Kúria megítélése szerint a népszavazási kérdés nem a beruházás megvalósításának teljes meghiúsítására, csupán időbeli elhalasztására irányul. Így közvetve sem befolyásolja és akadályozza a hatósági engedélyezési eljárások lefolytatását. Nem érinti a kormány hatáskörébe tartozó kérdést, azaz az Országgyűlés hatáskörébe tartozónak minősül.
A bíróság vizsgálta az egyértelműség követelményének teljesülését is, és arra jutott, nem ért egyet az NVB-vel abban, hogy az érintett helyszínnek a település megjelölése nélküli, pusztán helyrajzi szám alapján történő megadása, helyismeret hiányában a választópolgárok jelentős részének nem egyértelműen meghatározható. A Kúria álláspontja szerint a választópolgárnak lehetősége van arra, hogy a helyrajzi szám és az atlétikai stadionra való utalás alapján a területet beazonosítsa, és kétséget kizáróan meg tudja állapítani, hogy a kérdés a Budapesti Atlétikai Stadion létesítésével kapcsolatos. A Kúria szerint a kérdésben szereplő elírás – Soroksári helyett Soroksági – nem értelemzavaró. Mindezek alapján a bíróság hitelesítette a népszavazási kérdést. A végzés jogerős.
Elkaszálta az NVB a vagyonosodási vizsgálatra irányuló népszavazást
Mégsem kell népszavazást tartani
Érvénytelen a megyeváltásról szóló népszavazás

matches: Kúria bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság Kúria Kúria bíróság


text:
2001. évi III. törvény a Magyar Köztársaság és a Lett Köztársaság között a beruházások ösztönzéséről és kölcsönös védelméről Budapesten, 1999. június 10-én aláírt Megállapodás kihirdetéséről - Hatályos Jogszabályok Gyűjteménye
2001. évi III. törvény
a Magyar Köztársaság és a Lett Köztársaság között a beruházások ösztönzéséről és kölcsönös védelméről Budapesten, 1999. június 10-én aláírt Megállapodás kihirdetéséről *
1. § Az Országgyűlés a Magyar Köztársaság és a Lett Köztársaság között a beruházások ösztönzéséről és kölcsönös védelméről Budapesten, 1999. június 10-én aláírt Megállapodást e törvénnyel kihirdeti. (A Megállapodás megerősítéséről szóló jegyzékváltás 2000. augusztus 25-én megtörtént, és a Megállapodás 2000. augusztus 25-én hatályba lépett.)
„Megállapodás a Magyar Köztársaság és a Lett Köztársaság között a beruházások ösztönzéséről és kölcsönös védelméről
A Magyar Köztársaság és a Lett Köztársaság (a továbbiakban: Szerződő Felek)
1. A „beruházás” kifejezés magában foglal mindenfajta olyan vagyoni értéket, melyet az egyik Szerződő Fél valamely beruházója gazdasági tevékenységgel összefüggően fektetett be a másik Szerződő Fél területén ez utóbbi jogszabályaival összhangban, és különösen - de nem kizárólag - a következőket jelenti:
a) az ingó tulajdont, az ingatlan tulajdont (beleértve a földtulajdont stb.), valamint minden egyéb dologi jogot, mint például a jelzálogot, a zálogjogot, a kézizálogjogot és hasonló jogokat,
e) minden jogszabály vagy szerződés keretében biztosított jogot és jogszabályokon alapuló mindenfajta engedélyt és jóváhagyást, beleértve a természeti erőforrások kutatására, kitermelésére, művelésére vagy kiaknázására vonatkozó koncessziókat.
b) A „jogi személy” kifejezés mindazon jogalanyokat jelenti - akár rendelkeznek jogi személyiséggel, akár nem -, amelyek bármely Szerződő Fél területén jogszabályaival összhangban jöttek létre, illetve kerültek bejegyzésre.
a) a Magyar Köztársaság tekintetében, földrajzi értelemben használva, a Magyar Köztársaság területét;
b) a Lett Köztársaság tekintetében a Lett Köztársaság területét, beleértve parti vizeit és mindazon tengeri területeket, amelyeken a tengerfenék, az altalaj és a természeti erőforrások tekintetében a Lett Köztársaság a nemzetközi joggal összhangban felségjogokat gyakorol.
5. A „szabadon átváltható pénznem” kifejezés azt a pénznemet jelenti, amelyet széles körben használnak nemzetközi üzletek fizetésére, és széles körben forgalmaznak a vezető nemzetközi devizapiacokon, feltéve, hogy nem áll ellentétben egyik Szerződő Fél szabályozásával sem.
1. Mindkét Szerződő Fél bátorítja és kedvező feltételeket biztosít a másik Állam beruházói számára ahhoz, hogy beruházásokat eszközöljenek a területén, és jogszabályaival összhangban lehetővé teszi az ilyen beruházások létrehozását.
2. Bármelyik Szerződő Fél beruházói által eszközölt beruházások számára a másik Szerződő Fél a területén igazságos és méltányos bánásmódot biztosít, továbbá teljes körű védelmet és biztonságot nyújt.
1. Ha bármelyik Szerződő Fél beruházóinak a beruházásai háború, fegyveres összeütközés, országos szükségállapot, felkelés, lázadás, zavargás vagy egyéb hasonló esemény miatt a másik Állam területén veszteséget szenvednek, az utóbbi Szerződő Fél a helyreállítás, kártalanítás, kárpótlás vagy egyéb rendezés tekintetében olyan elbánásban részesíti azokat, amely nem kedvezőtlenebb annál, amelyet az utóbbi Állam saját beruházóinak vagy bármelyik harmadik állam beruházóinak biztosít. Az ezzel kapcsolatos kifizetéseket szabadon átváltható pénznemben szabadon és késedelem nélkül kell átutalni.
b) tulajdonukat a másik Szerződő Fél erői, illetve hatóságai megsemmisítették, és erre nem harci cselekmények folytán vagy a helyzet szükségszerűsége miatt került sor, igazságos és megfelelő kárpótlást kell nyújtani az igénybevétel időszaka alatt elszenvedett vagy a tulajdon megsemmisülése következtében előállt veszteségeikért. Az ezzel kapcsolatos kifizetéseket szabadon átváltható pénznemben szabadon és késedelem nélkül kell átutalni.
1. Egyik Szerződő Fél beruházóinak beruházásait sem államosíthatják, sajátíthatják ki vagy vethetik olyan intézkedések alá a másik Szerződő Fél területén, melyek hatása megegyezik az államosítással vagy kisajátítással (a továbbiakban: kisajátítás), kivéve a közérdeket. A kisajátítást hátrányos megkülönböztetésektől mentesen, megfelelő törvényes eljárás keretében kell végrehajtani, és egyidejűleg rendelkezni kell az azonnali, megfelelő és tényleges kártalanítás megfizetéséről. A kártalanításnak egyenértékűnek kell lennie a beruházásnak a kisajátítást, illetve a közelgő kisajátítás közismertté válását közvetlenül megelőző időpontban érvényes piaci értékével, a kisajátítás napjától kezdődően piaci kamatokat is kell tartalmaznia, késedelem nélkül teljesítendőnek, továbbá ténylegesen hozzáférhetőnek és szabadon átváltható pénznemben szabadon átutalhatónak kell lennie.
2. Az érintett beruházónak joga van a kisajátító Szerződő Fél bírói vagy egyéb független hatósága által az ügyét és beruházásának az e Cikkben rögzített elvekkel összhangban történő értékelését felülvizsgáltatni.
3. A jelen cikk 1. bekezdésének rendelkezései megfelelően alkalmazandók, amikor valamelyik Szerződő Fél egy olyan társaság vagyonát sajátítja ki, amely ezen Állam területének bármely részén az érvényes jogszabályok alapján jött létre, illetve került bejegyzésre, és amelyben a másik Szerződő Fél beruházói üzletrészekkel bírnak. A kártalanítás, amely helyi pénznemben is kifizethető, a vállalatot illeti meg.
1. A Szerződő Felek garantálják a másik Szerződő Fél beruházói beruházásaival és hozamaival kapcsolatos kifizetések szabad átutalhatóságát. Az átutalásoknak szabadon átváltható pénznemben kell történniük, bármely korlátozás és indokolatlan késedelem nélkül. Az ilyen átutalások különösen - de nem kizárólag - a következőket foglalják magukban:
e) a beruházás részben vagy egészben történő eladásából vagy felszámolásából befolyó összegeket;
f) egyik Szerződő Fél azon természetes személyeinek keresetét, akik egy beruházással kapcsolatosan azon Szerződő Fél területén munkát végeznek, ahol a beruházást létrehozták.
2. A jelen Megállapodás tekintetében árfolyamnak - eltérő megállapodás hiányában - az átutalást végrehajtó pénzintézet által általánosan alkalmazott és közzétett árfolyam tekintendő. Amennyiben ilyen árfolyam nem létezik, eltérő megállapodás hiányában a hivatalos árfolyamot kell alkalmazni.
1. Amennyiben az egyik Szerződő Fél vagy annak kijelölt ügynöksége a másik Szerződő Fél területén megvalósult beruházására vonatkozóan biztosítási szerződés vagy nyújtott garancia alapján saját beruházóinak kifizetést teljesít, az utóbbi Szerződő Fél elismeri:
a) annak a Szerződő Félnek az illetékes bíróságához, amelyben a beruházás megvalósult, vagy
b) a Washington D.C.-ben, 1965. március 18-án aláírásra megnyílt, az Államok és más államok természetes és jogi személyei közötti beruházási vitákról szóló Egyezmény vonatkozó rendelkezései szerint a Beruházási Viták Rendezésének Nemzetközi Központjához (ICSID), amennyiben mindkét Állam részesévé vált az Egyezménynek, vagy
c) olyan választott bíróhoz, illetve olyan nemzetközi ad hoc választott bírósághoz, amely az Egyesült Nemzetek Nemzetközi Kereskedelmi Jogi Bizottságának (UNCITRAL) Választott Bírósági Szabályai szerint jött létre. A vitában álló felek írásban megegyezhetnek ezen Szabályok módosításában.
A bírósági döntés végleges és kötelező a vitában részt vevő mindkét fél számára.
2. Ha a vita ily módon hat hónapon belül nem rendezhető, azt bármelyik Állam kérésére a jelen cikk rendelkezései szerinti választott bíróság elé kell terjeszteni.
3. A választott bíróságot minden egyes esetben a következő módon kell megalakítani. A választott bírósági eljárás iránti kérelem kézhezvételétől számított két hónapon belül mindkét Szerződő Fél kijelöli a bíróság egy-egy tagját. Ezen két tagnak azután egy harmadik állam állampolgárát kell kiválasztania, akit a két Szerződő Fél jóváhagyása után a bíróság elnökévé (a továbbiakban: elnök) kell kijelölni. A bíróság elnökét a két másik tag kijelölésének időpontjától számított három hónapon belül ki kell jelölni.
5. A választott bíróság döntését egyszerű szavazattöbbséggel hozza. Ez a döntés kötelező érvényű. Mindkét Szerződő Fél maga viseli az általa választott bírónak, valamint a bírósági eljárásban való képviseletének a költségeit, az elnök költségeit és a fennmaradó költségeket a Szerződő Felek egyenlő arányban viselik. Eljárási szabályait a bíróság maga határozza meg.
2. Amennyiben az egyik Szerződő Fél jogszabályai vagy más különleges szerződéses rendelkezései a másik Szerződő Fél beruházói vagy azok beruházásai számára kedvezőbb bánásmódot biztosítanak, mint a jelen Megállapodás, úgy a kedvezőbbet kell alkalmazni.
1. A Szerződő Felek írásban diplomáciai úton tájékoztatják egymást arról, hogy a jelen Megállapodás hatálybalépéséhez szükséges alkotmányos követelményeiknek eleget tettek. A jelen Megállapodás a második értesítés kézhezvételének időpontjában lép hatályba.
2. A jelen Megállapodás tíz évig marad hatályban. Ezt követően továbbra is hatályban marad attól az időponttól számított tizenkét hónap lejártáig, amikor valamelyik Szerződő Fél a felmondásról szóló írásbeli értesítést ad át a másik Szerződő Félnek.
Készült két eredeti példányban, 1999. június hó 10-én, magyar, lett és angol nyelven. Mindhárom szöveg egyaránt hiteles. Értelmezésbeli eltérések esetén az angol szöveg az irányadó.
3. § Ez a törvény a kihirdetése napján lép hatályba, a Megállapodás rendelkezéseit azonban 2000. augusztus 25-től kell alkalmazni.
Kihirdetve: 2001. III. 1.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
4 csillagos wellness kikapcsolódás 2 fő részére, főszezonban felár ellenében.
Fontos! Beváltható: 2019.06.01-ig *
Akciós csomagajánlat tartalma - Batthyány Kúria & Golf Resort**** (Zalacsány)
Szállás 3 nap, 2 éjszaka, 2 fő részére a Batthyány Kúria és Golf Resortban
A Kastélyszálló és a Wellness Centrum részlegeinek korlátlan használata (a Kúria épületétől 200 méter sétányira található, csodálatos, ősfás parkunkon keresztül): beltéri és kültéri termálmedence, pezsgőfürdő, finn szauna, nyakzuhany, víz alatti élmény elemek, vízi sakk
További információk - Batthyány Kúria & Golf Resort**** (Zalacsány):
*A kupon beváltható 2019.06.01-ig a szabad szobák függvényében! A csomag hétvégén, szezonban (2018.06.15-09.15.) és ünnepek ideje alatt (2018.05.18.-20, 08.17-19, 10.19-22, 11.01-03, 2019.03.15-17, 04.19-22.) felár ellenében foglalható! A kupon megvásárlása nem egyenértékű a szobafoglalással. A kupon nem érvényes 2018.03.30-04.01, 04.27-05.01, 05.18-21. között!
Kehidai fürdőjegy felár: 2500 Ft /fő
Ünnepi felár (2018.05.18.-20, 08.17-19, 10.19-22, 11.01-03, 2019.03.15-17, 04.19-22.) 23.700 Forint / csomag
+1 gyermek (6 éves korig) ingyenes (Ingyenes)
+1 gyermek (6-14 éves kor között) 11.970 Forint / csomag
Batthyány Kúria & Golf Resort**** (Zalacsány) elérhetősége
Cím: 8782 Zalacsány, Csányi László utca 24.
Kikapcsolódás a Batthyány Kúria & Golf Resortban 2014. április 1-jén nyitotta meg kapuit a teljesen felújított Batthyány Kúria és Golf Resort****. A ...
Batthyány Kúria & Golf Resort**** részletes bemutatása...

matches: Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria


text:
HITELES MOZGALOM - Kérdéseink és a kapott válaszok - OTP engedély visszavonás - kezdeményezve
f) a pénzügyi intézmény több alkalommal súlyosan megsértette a számvitelre, a független és megbízható irányításra, illetve ellenőrzésre vonatkozó, továbbá az e törvényben, valamint a prudens működésre vonatkozó más jogszabályokban, illetve a Felügyelet határozataiban foglalt előírásokat,
g) olyan körülmény áll fenn, amely miatt a pénzügyi intézmény működése súlyosan veszélyezteti vagy sérti az ügyfelek érdekeit, akadályozhatja a pénzforgalmat, illetve a pénz- és tőkepiac megfelelő működését,
79. § (1) A hitelintézet a prudens működésre vonatkozó előírások betartásával úgy köteles a rábízott idegen és saját forrásokkal gazdálkodni, hogy folyamatosan fenntartsa azonnali fizetőképességét (likviditását) és mindenkori fizetőképességét (szolvenciáját).
A Felügyelet évek óta bírságolja meg az OTP-t fogyasztókkal szembeni tisztességtelen gyakorlat miatt a lehető legkülönbözőbb ügyekben. A bírság mellett felhívja a Felügyelet az OTP figyelmét a jogszabályok betartására.
A vonatkozó jogszabály megsértése miatt a Felügyelet a pénzügyi szervezetet 1.000.000 forint, azaz egymillió forint fogyasztóvédelmi bírság megfizetésére kötelezi.”
„A Felügyelet a Bankkal szemben – a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatra vonatkozó rendelkezés megsértése miatt – a határozat kézhezvételének napjával megtiltja a jogsértő magatartás további folytatását. A Felügyelet a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatra vonatkozó rendelkezés megsértése miatt a Bankkal szemben 250.000 Ft, azaz kettőszázötvenezer forint fogyasztóvédelmi bírságot szab ki.”
FK-I/B-2794/2011. számú határozat.
„A Felügyelet a pénzügyi szervezettel szemben — a panaszkezelésre vonatkozó jogszabályi rendelkezés megsértése miatt — a határozat kézhezvételének napjával megtiltja a jogsértő magatartás további folytatását. A Felügyelet a panaszkezelésre vonatkozó jogszabályi rendelkezés miatt a pénzügyi szervezettel szemben 100.000 Ft, azaz egyszázezer forint összegű fogyasztóvédelmi bírságot szab ki.”
FK-I/B-6110/2011. számú határozat.
„A Felügyelet az OTP Banknak — a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának megsértése miatt — a határozat kézhezvételének napjával megtiltja a jogsértő magatartás további folytatását. A Felügyelet — a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának megsértése miatt az OTP Bankkal szemben 250.000 forint, azaz kettőszázötvenezer forint összegű fogyasztóvédelmi bírságot szab ki.”
FK-I/B-5347/2011. számú határozat
„A Felügyelet a Bankkal szemben — a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmára vonatkozó jogszabály megsértése miatt — a határozat kézhezvételének napjával megtiltja a jogsértő magatartás további folytatását. A Felügyelet a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmára vonatkozó jogszabályi rendelkezés megsértése miatt a Bankkal szemben 100.000 Ft — azaz egyszázezer forint — fogyasztóvédelmi bírságot szab ki.”
FK-I-FB-112/2012. számú határozat
„A Felügyelet az OTP Banknak — a panaszkezelésre vonatkozó jogszabályi rendelkezések megsértése miatt — a határozat kézhezvételének napjával megtiltja a jogsértő magatartás további folytatását. I/A. A Felügyelet a panaszkezelésre vonatkozó jogszabályi rendelkezések megsértése miatt az OTP Bankkal szemben 100.000 forint, azaz százezer forint összegű fogyasztóvédelmi bírságot szab ki.”
FK-I/B-5374/2011. számú határozat
„A Felügyelet a Bankkal szemben — a panaszkezeléssel kapcsolatos válaszadási határidőre vonatkozó jogszabály megsértése miatt — a határozat kézhezvételének napjával megtiltja a jogsértő magatartás további folytatását.”
H-FK-I-775/2013. számú határozat
„A Felügyelet a Banknak — a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmára vonatkozó jogszabály megsértése miatt — a határozat kézhezvételének napjával megtiltja a jogsértő magatartás további folytatását. A Felügyelet a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmára vonatkozó jogszabály megsértése miatt a Bankkal szemben 250.000 forint, azaz kettőszázötvenezer forint összegű fogyasztóvédelmi bírságot szab ki.”
H-FK-I-B-700/2013. számú határozat
„A felügyeleti hatóság a Bankot — a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmára vonatkozó jogszabályi rendelkezés megsértése miatt— felhívja a vonatkozó jogszabályi rendelkezések mindenkori betartására. A felügyeleti hatóság a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmára vonatkozó jogszabályi rendelkezés megsértése miatt a Bankkal szemben 300 000 Ft, azaz háromszázezer forint összegű fogyasztóvédelmi bírságot szab ki.”
H-FK-I-B-70/2014. számú határozata
A legnagyobb bírsággal az OTP sújtja ebben az ügyben a GVH:
„A Gazdasági Versenyhivatal (a továbbiakban: GVH) észlelte, hogy az OTP Jelzálogbank Zrt. (a továbbiakban: OTP Jelzálogbank, Jelzálogbank, eljárás alá vont) a szerződéskötéskor 0%-os elő- és végtörlesztési díjjal értékesített jelzáloghitelei esetén az elő- és végtörlesztési díjat egyoldalú szerződésmódosítással 3,6%-ra emelte.”
Vj-22/2008/025
„Az alperes vizsgálata eredményeként a 2007. július 05. napján kelt Vj-50/2007/18. számú határozatában megállapította, hogy a felperes a fogyasztók megtévesztésére alkalmas magatartást tanúsított, amikor szórólapján és internétes honlapján 2007. január 1. napját követően azt a valótlan tájékoztatást adta, hogy a Lakossági Elektronikus Számlacsomag esetében nem kell fizetni a bankon kívüli rendszeres átutalások után. Ezért megtiltotta a jogsértő magatartás további folytatását és a felperest 1.000.000 forint bírság megfizetésére kötelezte.”
A Versenytanács Országos Takarékpénztár és Kereskedelmi Bank Nyrt.-t 30.000.000 Ft (azaz harmincmillió forint) versenyfelügyeleti bírság megfizetésére kötelezi.”
„Az árfolyamrés nem olyan jellegű költség, amelyről lehet tájékoztatni a másik felet.”
PKKB 2012.04.08. 4. oldal
„A másodfokú bíróság szükségesnek véli – a fellebbezési ellenkérelemben felhozottak okán – rámutatni arra, hogy az árfolyamrés nem azonosítható az árfolyamváltozás fogalmával, így az árfolyamrésre nem irányadóak az alperesek által hivatkozott bírósági ítéletekben kifejtett azon elvek, miszerint az árfolyamváltozás a hiteldíj mutatóban nem szerepel, nem feltüntethető, előre nem becsülhető.”
Fővárosi Törvényszék 2012.12.07. 5. oldal. 43. Pf. 636.553/2012/7.
„Az árfolyamrés nem olyan költség vagy díjelem, amelyet a szerződésben külön nevesíteni kell.”
Fővárosi Törvényszék 2012.12.07. 2. oldal. 43. Pf. 636.553/2012/7.
„Az árfolyamrés egy átváltási kulcs, amely nem minősülhet költségnek. Az az árfolyamoknak a képletben történő alkalmazása következtében megjelenik a THM-ben, de külön kimutatni nem kell, ilyen kötelezettséget egyetlen jogszabály sem tartalmaz.”
Fővárosi Törvényszék 2013.11.13. 5. oldal 43.Pf.636.586/2013/5
Érvelésük szerint a hiteldíj egyoldalú megváltoztatásának jogát a felperesek maguk is elismerték azzal, hogy a havi törlesztő részleteket 2011. évig fizették.”
Szegedi Ítélőtábla 2013.11.12. 3. oldal Pf.II.20.422/2013/3
„Az egyoldalú kamatváltoztatást a szerződésben rögzített körülmények változásai indokolták, a PSZÁF által e tekintetben végzett vizsgálat jogszabálysértést nem tárt fel.”
„A Kúria 2/2012 (XII.10.) PK véleményében írtak a jogvitában nem alkalmazhatók, az abban kifejtett jogi álláspont a Kúria joggyakorlat elemző csoportja vezetőjének nyilatkozatára figyelemmel a lakáscélú devizahitelekre egyébként sem irányadóak.”
„Alaptalan az az alperesi (OTP) hivatkozás is, hogy a perbeli kikötés tisztességtelensége a Ptk. 209.§ (5) bekezdése alapján nem vizsgálható. E rendelkezés szerint a tisztességtelen szerződési feltételekre vonatkozó rendelkezések nem alkalmazhatóak a főszolgáltatást megállapító, illetve a szolgáltatás és ellenszolgáltatás arányát meghatározó szerződési kikötésekre, ha azok egyébként világosak és érthetőek. Az egyoldalú szerződésmódosítási jog nem a szolgáltatás és ellenszolgáltatás viszonyát érinti, hanem azt kell vizsgálni, hogy az önmagában is többlet jogosultságot biztosító egyoldalú hatalmasság kikötése és gyakorlása a jóhiszeműség és a tisztesség követelményeit alapul véve milyen mértékben és milyen feltételek között indokolt, vagy indokolatlan. A Ptk. kizáró rendelkezése nem alkalmazható a fogyasztóknak nyújtandó szolgáltatás díjai módosításának mechanizmusára vonatkozó valamely kikötésre (2/2012 (XII.10.) PK vélemény 4. pont).”
Szegedi Ítélőtábla 2013.11.12. 8. oldal Pf.II.20.422/2013/3
„Fenntartották (OTP) azt az elsőfokú eljárásban is kifejtett álláspontjukat, mely szerint a perbeli jelzáloghitel nem fogyasztási szerződés, mert annak tárgya nem fogyasztási cikk, így arra nem vonatkozik a 2/2012. PK vélemény sem.”
Debreceni ítélőtábla 6. oldal Pf.II.20.278/2013/7
„Az elsőfokú bíróság terhére rótták (az OTP) azt is, hogy a szerződéskötést követően hatályba lépett jogszabályok és azon alapuló PK vélemény által megfogalmazott követelményeket kérte számon, azok alapján marasztalta őket, ezzel megsértette a visszamenőleges jogalkalmazás tilalmát.”
Debreceni ítélőtábla 7. oldal Pf.II.20.278/2013/7
„A bank által nyújtott deviza alapú és devizahitel minden esetben banki devizaforrást feltételez, mert ez teszi lehetővé a forinthiteleknél kedvezőbb kamatfeltételekkel történő hitelezést.”
Debreceni ítélőtábla 16. oldal Pf.II.20.278/2013/7

matches:
bíróság
Pf. 636
Pf. 636
Kúria
Kúria
bíróság


text:
„Előzetes döntéshozatal – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Joghatóság, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben – 1215/2012/EU rendelet – A 7. cikk (1) bekezdésének a) pontja – Szerződéses jogviszonyokban joghatósággal rendelkező bíróság – A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy jelentős késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályai – 261/2004/EK rendelet – 5., 7., 9. és 12. cikk – Montreali Egyezmény – Hatáskör – 19. és 33. cikk – A járatok törléséből és késéséből eredő kárral kapcsolatos kártalanítási és az e kár megtérítése iránti kérelem”
A C‑213/18. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Tribunale ordinario di Roma (római bíróság, Olaszország) a Bírósághoz 2018. március 26‑án érkezett, 2018. február 26‑i határozatával terjesztett elő az
az easyJet Airline Co. Ltd
tagjai: J.‑C. Bonichot tanácselnök, M. Safjan (előadó) és L. Bay Larsen bírák,
– A. Guaitoli, A. Celano Tomassoni, M. Giuli, C. Casan Rodriguez, A. Cirilli, L. Cortini és P. Padroni képviseletében A. Guaitoli és G. Guaitoli avvocati,
– az easyJet Airline Co. Ltd képviseletében G. d’Andria avvocato,
– az Európai Bizottság képviseletében M. Heller, N. Yerrell és L. Malferrari, meghatalmazotti minőségben,
a főtanácsnok indítványának a 2019. június 20‑i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
1 Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a nemzetközi légi szállítás egyes szabályainak egységesítéséről szóló, 1999. május 28‑án Montrealban kötött, az Európai Közösség nevében a 2001. április 5‑i 2001/539/EK tanácsi határozattal (HL 2001. L 194., 38. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 5. kötet, 491. o.) jóváhagyott egyezmény (a továbbiakban: Montreali Egyezmény) 33. cikkének, a visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11‑i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.; helyesbítés: HL 2019. L 119., 202. o.), valamint a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12‑i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 351., 1. o.) értelmezésére vonatkozik.
2 Ezt a kérelmet az Adriano Guaitoli, Alessandro Celano Tomassoni, Mario Giuli, Concepción Casan Rodriguez, Antonia Cirilli, Lucia Cortini és Patrizia Padroni, valamint az easyJet Airline Co. Ltd között egy járat törléséből és egy másik járat késéséből eredő kár megtérítése iránti kérelem tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
3 A Montreali Egyezmény az Európai Unió vonatkozásában 2004. június 28‑án lépett hatályba.
4 Ezen Egyezmény „Késedelem” címet viselő 19. cikke a következőket írja elő:
„A fuvarozó felelős az utasok, a poggyászok vagy a teherszállítmány légi szállításában bekövetkezett késésből eredő károkért. [helyesen: A fuvarozó viseli a felelősséget azért a kárért, amelyet az utasok, a poggyász vagy az áru légi szállítása során előállt késedelem okozott.] A fuvarozó azonban nem felelős az olyan késésből eredő károkért, amelyekről bebizonyítja, hogy ő, alkalmazottai és képviselői minden tőlük észszerűen elvárható intézkedést megtettek a kár elkerülése érdekében, illetve hogy számára vagy számukra lehetetlen volt ezeket az intézkedéseket megtenni [helyesen: Mindazonáltal a fuvarozót nem terheli felelősség a késedelem miatt bekövetkezett kárért, ha bizonyítja, hogy ő maga, az alkalmazottai és megbízottai minden, észszerűnek mutatkozó lépést megtettek a kármegelőzés érdekében, vagy azt bizonyítja, hogy lehetetlen volt, hogy ő maga, az alkalmazottai vagy megbízottai ilyen lépéseket tegyenek].”
5 Az említett Egyezménynek a „Joghatóság” címet viselő 33. cikke a következőképpen rendelkezik:
A 261/2004 rendelet
6 A 261/2004 rendelet „Tárgy” címet viselő 1. cikkének (1) bekezdése a következőket írja elő:
„E rendelet az itt meghatározott feltételek szerint megállapítja az utasokat megillető minimális jogokat, amikor:
c) légijáratuk késik.”
7 E rendeletnek a „Járat törlése” címet viselő 5. cikke a következőképpen rendelkezik:
b) az üzemeltető légifuvarozó a 9. cikk (1) bekezdésének a) pontja és a 9. cikk (2) bekezdésének megfelelően segítséget ajánl fel, valamint átfoglalás esetén, ha az új légijárat indulási időpontja észszerű számítás szerint legalább a törölt járat tervezett indulását követő nap, akkor a 9. cikk (1) bekezdésének b) pontjában és a 9. cikk (1) bekezdésének c) pontjában előírt segítséget nyújtja; és
c) joguk van az üzemeltető légifuvarozó általi kártalanításhoz a 7. cikkel összhangban, kivéve ha:
i. menetrend szerinti indulási időpont előtt legalább két héttel tájékoztatták őket a járat törléséről, vagy
(2) A járat törlésére vonatkozó tájékoztatás esetén, az utasok részére magyarázatot [helyesen: tájékoztatást] kell adni a lehetséges alternatív közlekedési módokról.
(3) Az üzemeltető légifuvarozó nem köteles kártalanítást fizetni a 7. cikk szerint, ha bizonyítani tudja, hogy a járat törlését olyan rendkívüli körülmények okozták, amelyeket minden észszerű intézkedés ellenére sem lehetett volna elkerülni.
(4) A bizonyítási teher azokkal a kérdésekkel kapcsolatban, hogy az utast tájékoztatták‑e, és ha igen, mikor tájékoztatták a járat törléséről, az üzemeltető légifuvarozóra hárul.”
8 Ugyanezen rendelet „Kártalanításhoz való jog” címet viselő 7. cikke a következőket írja elő:
„(1) E cikkre való hivatkozáskor az utasok az alábbi összegű kártalanítást kapják:
b) 400 EUR‑t minden 1500 kilométernél hosszabb Közösségen belüli repülőútra [helyesen: légi járatra], és minden egyéb, 1500 és 3500 kilométer közötti repülőútra [helyesen: légi járatra];
c) 600 EUR‑t minden, az a) és b) pontba nem sorolható repülőútra [helyesen: légi járatra].
(2) Amennyiben az utasoknak a 8. cikk szerint átfoglalást ajánlanak végső célállomásukhoz egy olyan alternatív légi járaton, amelynek érkezési időpontja annak a járatnak a menetrend szerinti érkezési időpontjánál, amelyre eredetileg jegyet váltottak legfeljebb:
a) két órával későbbi, az összes 1500 kilométeres vagy annál rövidebb repülőút [helyesen: légi járat] esetében; vagy
b) három órával későbbi, az összes 1500 kilométernél hosszabb Közösségen belüli repülőút [helyesen: légi járat] tekintetében és minden egyéb, 1500 és 3500 kilométer közötti repülőút [helyesen: légi járat] esetében, vagy
c) négy órával későbbi, az a) és b) pontba nem sorolható összes egyéb repülőút [helyesen: légi járat] esetében,
akkor az üzemeltető légi fuvarozó az (1) bekezdésben előírt kártalanítást 50%‑kal csökkentheti.
(4) Az (1) és (2) bekezdésben említett távolságokat a gömbi főkörön mért távolság módszerével kell mérni.”
9 A 261/2004 rendelet „Ellátáshoz való jog” címet viselő 9. cikke értelmében:
a) a várakozási idővel észszerű arányban étkezést és frissítőket;
(2) Ezenkívül az utasoknak díjmentesen két telefonhívást, telex vagy faxüzenet, vagy e‑mail küldését kell felajánlani.
(3) E cikk alkalmazásakor az üzemeltető légifuvarozó különösen figyelmet fordít a csökkent mozgásképességű személyek és az őket kísérő személyek szükségleteire, valamint a kíséret nélkül utazó gyermekek szükségleteire.”
10 E rendelet „További kártalanítás” címet viselő 12. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
11 Az 1215/2012 rendelet „Joghatóság” címet viselő II. fejezete hat szakaszra tagolódik, amelyek közül az első, a második, illetve a negyedik az „Általános rendelkezések”, a „Különös joghatóság”, illetve a „Joghatóság fogyasztói szerződések esetén” címet viseli.
12 E rendeletnek a – II. fejezet 1. szakaszában szereplő – 4. cikkének (1) bekezdése kimondja:
13 Az említett rendeletnek a II. fejezet 2. szakaszában szereplő 7. cikke értelmében:
14 Ugyanezen rendeletnek – a rendelet II. fejezete 4. szakaszának részét képező – 17. cikke a fogyasztói szerződések esetén alkalmazandó joghatósági szabályokat írja elő, amelyek azonban – e cikk (3) bekezdése értelmében – nem alkalmazhatók a fuvarozási és személyszállítási szerződésekre, kivéve az ugyanazért az árért utazást és szállást biztosító szerződést.
15 Az 1215/2012 rendelet „Átmeneti rendelkezések” címet viselő VI. fejezetében szerepel a rendelet 66. cikke, amelynek (1) bekezdése a következőket írja elő:
16 E rendeletnek a – rendelet „Más jogi aktusokhoz való viszony” címet viselő VII. fejezetének részét képező – 67. cikke értelmében:
„E rendelet nem sérti az uniós jogi aktusokban, illetve az ilyen jogi aktusokkal összehangolt nemzeti jogrendszerekben a joghatóságra, illetve a határozatok elismerésére és végrehajtására vonatkozó egyes különös jogterületet szabályozó rendelkezések alkalmazását.”
17 Az említett rendelet ugyanezen VII. fejezetének részét képező 71. cikkének (1) bekezdése a következőket írja elő:
18 A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22‑i 44/2001/EK rendelet (HL 2001. L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.; helyesbítések: HL 2006. L 242., 6. o.; HL 2011. L 124., 47. o.) „Joghatóság” címet viselő II. fejezete „Különös joghatóság” című 2. szakaszának részét képező 5. cikkének szövege a következő:
19 Az alapeljárás felperesei légifuvarozási szerződést kötöttek az egyesült királysági székhelyű easyJet Airline légitársasággal a 2015. augusztus 4‑én 20 óra 20 perckor induló, Róma Fiumicino (Olaszország) – Korfu (Görögország) között közlekedő odafelé tartó járatra és a 2015. augusztus 14‑én 23 óra 25 perckor induló, Korfu – Róma Fiumicino között közlekedő visszafelé tartó járatra.
20 A légitársaság bejelentette az odafelé tartó járat késését, végül pedig törölte és másnapra halasztotta a járatot. Az alapeljárás felperesei számára nem ajánlották fel sem egy másik légitársaság járatára történő beszállást, nem biztosítottak számukra lehetőséget főétkezésre, illetve uzsonnára sem, és más formában sem kaptak segítséget, kártalanítást, illetve visszatérítést, annak ellenére, hogy ezt hivatalos formában kérték az easyJet Airline‑tól.
21 Maga a visszafelé tartó járat két óránál többet, de három óránál kevesebbet késett.
22 2016. június 28‑án az alapeljárás római (Olaszország) lakóhellyel rendelkező felperesei a Tribunale ordinario di Romához (római bíróság, Olaszország) fordultak azzal a céllal, hogy a bíróság kötelezze az easyJet Airline‑t a 261/2004 rendelet 5., 7. és 9. cikkében említett kártalanítás megfizetésére, valamint az easyJet Airline szerződéses kötelezettségeinek megszegéséből eredő további vagyoni károk és nem vagyoni károk megtérítésére.
23 Az EasyJet Airline az eljáró bíróság joghatóságának hiányával kapcsolatban két kifogást hozott fel, amelyek közül az első a pertárgy értékén, a második pedig az illetékességgel kapcsolatos szabályokon alapult.
24 Noha a Tribunale ordinario di Roma (római bíróság) a joghatóság hiányára alapított első kifogást elutasította, a másodikat illetően megállapította, hogy joghatósága az alkalmazandó – nemzeti, illetve uniós – jogtól, és attól függ, hogy azokat hogyan kell értelmezni.
25 A kérdést előterjesztő bíróság e tekintetben mindenekelőtt azt a kérdést veti fel, hogy alkalmazni kell‑e a Montreali Egyezményt az alapjogvitára, legalábbis annak egy részére, vagy hogy az említett jogvita kizárólag a 261/2004 rendelet hatálya alá tartozik‑e.
26 A Montreali Egyezmény kizárólagos vagy részleges alkalmazása esetére a kérdést előterjesztő bíróság ezután arra kíván választ kapni, hogy az Egyezmény 33. cikkében szereplő szabály – amint azt a Corte di cassazione (semmítőszék, Olaszország) megállapította – a joghatósággal rendelkező állam kijelölésére szorítkozik, vagy pedig, hogy – és számára úgy tűnik, hogy inkább ez a helyzet – ez a szabály az ezen államon belül illetékes bíróság kijelölését is szabályozza‑e.
27 A kérdést előterjesztő bíróság hangsúlyozza, hogy a nemzeti polgári eljárásjogi szabályok alapján kizárólag akkor illetékes az alapjogvita elbírálására, ha a Bíróság azt állapítja meg, hogy arra a Montreali Egyezmény kizárólagosan vonatkozik, és hogy ezen Egyezmény 33. cikkét akként kell értelmezni, hogy az kizárólag a joghatósággal rendelkező államot jelöli ki. Ellenkező esetben az említett jogvitában az odafelé tartó járat indulási és a visszafelé tartó járat érkezési repülőtere helye szerinti Tribunale di Civitavecchia (civitavecchiai bíróság, Olaszország) az illetékes.
28 E körülmények között Tribunale ordinario di Roma (római bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
29 Pontosítani kell, hogy annak ellenére, hogy előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdéseiben a kérdést előterjesztő bíróság formálisan a 44/2001 rendeletet említette, az 1215/2012 rendelet 66. cikkének (1) bekezdése értelmében az alapügyben – időbeli hatályánál fogva – e rendelet rendelkezéseit kell alkalmazni. A kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő keresetet ugyanis 2015. január 10. után indították.
30 Egyebekben – amint az az állandó ítélkezési gyakorlatból kitűnik – az a körülmény, hogy az említett bíróság az előzetes döntéshozatal iránti kérelmét a 44/2001 rendelet bizonyos rendelkezéseire hivatkozva fogalmazta meg, nem képezi akadályát annak, hogy a Bíróság megadja e bíróság számára az értelmezés minden olyan elemét, amely hasznos lehet az előtte folyamatban lévő ügy eldöntéséhez, akár hivatkozott ezekre a kérdéseinek megfogalmazásában, akár nem (lásd analógia útján: 2019. június 6‑i Weil ítélet, C‑361/18, EU:C:2019:473, 26. pont).
31 Emellett emlékeztetni kell arra, hogy mivel az 1215/2012 rendelet hatályon kívül helyezi a 44/2001 rendeletet, és annak helyébe lép, amely pedig a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 1968. szeptember 27‑i egyezmény (HL 1972. L 299., 32. o.) helyébe lépett, a Bíróság által az utóbbi jogi aktusok rendelkezései tekintetében adott értelmezés az 1215/2012 rendeletre vonatkozóan is érvényes, mivel ezek a rendelkezések „egyenértékűnek” tekinthetők (lásd ebben az értelemben: 2019. július 29‑i Tibor‑Trans ítélet, C‑451/18, EU:C:2019:635, 23. pont).
32 Végezetül – amint az az előzetes döntéshozatal iránti kérelemből kitűnik – az alapeljárás felperesei a 261/2004 rendelet 7. és 9. cikkében előírt átalánykártalanítás és költség‑visszatérítést, valamint az e rendelet 12. cikke értelmében vett további kártalanítást, azaz a kiegészítő vagyoni károk megtérítését és az elszenvedett nem vagyoni kár megtérítését egyaránt kérik. Mivel a további kártalanításra a Montreali Egyezmény az irányadó (lásd ebben az értelemben: 2011. október 13‑i Sousa Rodríguez és társai ítélet, C‑83/10, EU:C:2011:652, 38. pont), ebből következik, hogy az alapeljárásbelihez hasonló jogvitában a légifuvarozó utasokkal szemben fennálló felelősségének két rendszere létezik, amelyek közül az egyik a 261/2004 rendeleten, a másik pedig a Montreali Egyezményen alapul.
33 Első kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra kíván választ kapni, hogy az 1215/2012 rendelet 7. cikkének 1. pontját, 67. cikkét és 71. cikkének (1) bekezdését, valamint a Montreali Egyezmény 33. cikkét akként kell‑e értelmezni, hogy a 261/2004 rendeletben előírt egységesített átalányigények tiszteletben tartásának biztosítására és a Montreali Egyezmény hatálya alá tartozó további kár megtérítésére irányuló kereset alapján eljáró tagállami bíróságnak az első kereseti kérelem esetében az 1215/2012 rendelet 7. cikkének 1. pontjára, a második kereseti kérelem esetében pedig ezen Egyezmény 33. cikkére tekintettel kell értékelnie joghatóságát.
34 Az alapeljárásbelihez hasonló követelések érvényesítésével kapcsolatos joghatóságot illetően a Bíróság már pontosította, hogy mivel a 261/2004 rendelet és a Montreali Egyezmény rendelkezéseire alapított jogok különböző szabályozás keretébe tartoznak, az ezen Egyezményben foglalt joghatósági szabályok nem alkalmazhatók a kizárólag a 261/2004 rendelet alapján előterjesztett kérelmekre, mivel ez utóbbiakat a 44/2001 rendeletre tekintettel kell vizsgálni (lásd ebben az értelemben: 2016. március 10‑i Flight Refund ítélet, C‑94/14, EU:C:2016:148, 46. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
35 Ugyanez igaz az alapeljárásbelihez hasonló jogvita esetében, amelyben a felperesek követelései a 261/2004 rendelet és a Montreali Egyezmény rendelkezésein egyaránt alapulnak.
36 Ezen túlmenően, az 1215/2012 rendelet 67. cikke és 71. cikkének (1) bekezdése megengedi az egyes különös jogterületekre vonatkozó olyan joghatósági szabályok alkalmazását, amelyek az uniós jogi aktusokban, illetve azokban az egyezményekben szerepelnek, amelyeknek a tagállamok részes felei. Mivel a légi közlekedés ilyen különös jogterületet képez, a Montreali Egyezményben előírt joghatósági szabályoknak alkalmazhatóaknak kell lenniük az Egyezményben felvázolt szabályozási kereten belül.
37 E körülmények között, ami egyrészről a 261/2004 rendelet 5., 7. és 9. cikkére alapított követeléseket illeti, a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia az előtte folyamatban lévő jogvita elbírálása céljából a saját joghatóságát az 1215/2012 rendeletnek megfelelően.
38 E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az Unióban letelepedett személyek jogi védelmének megerősítése céljából, az 1215/2012 rendeletben szereplő joghatósági szabályok – azzal, hogy egyszerre teszi lehetővé a felperes számára, hogy könnyen meghatározza, melyik bírósághoz kell fordulnia, és az alperes számára, hogy észszerűen előre láthassa, melyik előtt perelhető – az alperes lakóhelyén alapuló, az e rendelet 4. cikkében előírt és a különös joghatósággal kiegészülő joghatóságot követik (lásd analógia útján: 2007. május 3‑i Color Drack ítélet, C‑386/05, EU:C:2007:262, 20. és 21. pont).
39 Ennek megfelelően az alperes lakóhelye szerinti bíróság joghatóságát szerződések esetén az 1215/2012 rendelet 7. cikkének 1. pontjában foglalt különös joghatósági szabály egészíti ki, amelyet a szerződés és az arról határozó bíróság közötti szoros kapcsolat megléte indokol (lásd analógia útján: 2007. május 3‑i Color Drack ítélet, C‑386/05, EU:C:2007:262, 22. pont).
40 Az említett szabály alapján az alperes az eljárás tárgyát képező, teljesített vagy teljesítendő kötelezettség helye szerinti bíróság előtt is perelhető, mivel e bíróság és a szerződés között vélelmezetten szoros kapcsolat áll fenn (lásd analógia útján: 2007. május 3‑i Color Drack ítélet, C‑386/05, EU:C:2007:262, 23. pont).
41 Egyebekben – jóllehet az 1215/2012 rendelet II. fejezetének a „Joghatóság fogyasztói szerződések esetén” címet viselő 4. szakaszában szereplő rendelkezések is a fogyasztók javára szóló különös joghatósági szabályt hoznak létre – meg kell állapítani, hogy e rendelet 17. cikkének (3) bekezdése kimondja, hogy e szakasz „nem [alkalmazható] a fuvarozási és személyszállítási szerződésekre, kivéve az ugyanazért az árért utazást és szállást biztosító szerződést” (2019. április 11‑i Ryanair ítélet, C‑464/18, EU:C:2019:311, 28. pont).
42 A légi közlekedés területét illetően a Bíróság ítélkezési gyakorlatából kitűnik, hogy a szolgáltatásnyújtással kapcsolatban alkalmazandó, az 1215/2012 rendelet 7. cikke 1. pontjának b) alpontjában előírt különös joghatósági szabály a légi személyszállítási szerződésen alapuló kártalanítási kérelem elbírálására joghatósággal rendelkező bíróságként – a felperes választása szerint – a repülőgépnek az e személyszállítási szerződésben meghatározott indulási vagy érkezési helye szerinti bíróságot jelöli ki (lásd analógia útján: 2009. július 9‑i Rehder ítélet, C‑204/08, EU:C:2009:439, 43. és 47. pont; 2018. július 11‑i Zurich Insurance és Metso Minerals ítélet, C‑88/17, EU:C:2018:558, 18. pont).
43 Másrészről, ami a Montreali Egyezmény rendelkezésein – és különösen annak a járat késésével okozott károk megtérítésével kapcsolatos 19. cikkén – alapuló követeléseket illeti, a kérdést előterjesztő bíróságnak kell határoznia a saját, a kereset e részével kapcsolatos határozathozatal tekintetében fennálló joghatóságáról az említett Egyezmény 33. cikkére tekintettel.
44 A fentiekből következik, hogy az 1215/2012 rendelet 7. cikkének 1. pontját, 67. cikkét és 71. cikkének (1) bekezdését, valamint a Montreali Egyezmény 33. cikkét akként kell értelmezni, hogy a 261/2004 rendeletben előírt egységesített átalányigények tiszteletben tartásának biztosítására és a Montreali Egyezmény hatálya alá tartozó további kár megtérítésére irányuló kereset alapján eljáró tagállami bíróságnak az első kereseti kérelem esetében az 1215/2012 rendelet 7. cikkének 1. pontjára, a második kereseti kérelem esetében pedig ezen Egyezmény 33. cikkére tekintettel kell értékelnie joghatóságát.
45 Második kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra kíván választ kapni, hogy a Montreali Egyezmény 33. cikkének (1) bekezdését akként kell‑e értelmezni, hogy az az ezen Egyezmény hatálya alá tartozó kár megtérítésére irányuló keresetek vonatkozásában nemcsak a joghatóságnak az Egyezményben részes államok közötti megosztását, hanem egyúttal az egyes ilyen államok bíróságai között az illetékesség megosztását is szabályozza.
46 Elöljáróban emlékeztetni kell arra, hogy a Montreali Egyezmény rendelkezései az uniós jogrend elválaszthatatlan részét képezik, ily módon a Bíróság hatáskörrel rendelkezik e rendelkezéseknek az – Unióra nézve kötelező nemzetközi jogi szabályok tiszteletben tartása melletti – értelmezésére (lásd ebben az értelemben: 2010. május 6‑i Walz ítélet, C‑63/09, EU:C:2010:251, 20. pont).
47 A Bíróság már megállapította, hogy a Montreali Egyezményben szereplő fogalmakat egységesen és autonóm módon kell értelmezni, így a Bíróságnak – amikor előzetes döntéshozatal keretében értelmezi e fogalmakat – nem azokat a különböző értelmezéseket kell figyelembe vennie, amelyeket azoknak az uniós tagállamok belső jogában lehet tulajdonítani, hanem az Unióra nézve kötelező általános nemzetközi jog értelmezési szabályait (lásd ebben az értelemben: 2010. május 6‑i Walz ítélet, C‑63/09, EU:C:2010:251, 21. és 22. pont).
48 E tekintetben az 1969. május 23‑án Bécsben aláírt, a szerződések jogáról szóló egyezmény – amely kodifikálja az általános nemzetközi jog szabályait – 31. cikke pontosítja, hogy egy szerződést jóhiszeműen, kifejezéseinek szövegösszefüggésükben szokásos értelme szerint, valamint tárgya és célja figyelembevételével kell értelmezni (2010. május 6‑i Walz ítélet, C‑63/09, EU:C:2010:251, 23. pont)
49 A Montreali Egyezmény 33. cikkének szövegéből kitűnik, hogy az lehetővé teszi a felperes számára, hogy eldöntse, hogy az érintett légifuvarozóval szemben a szerződő államok egyikének területén, vagy a fuvarozó állandó lakhelye vagy elsődleges székhelye szerint illetékes bíróság előtt indítson pert, vagy ott, ahol a fuvarozó olyan üzleti telephellyel rendelkezik, amelyek révén a szerződést megkötötték, vagy a rendeltetési hely szerint illetékes bíróság előtt.
50 Amint arra a főtanácsnok indítványának 61. pontjában rámutatott, e rendelkezés mindenekelőtt „a szerződő államok egyikének területére” hivatkozik, majd azt a bíróságot említi, amely – az e területen székhellyel rendelkezők közül – pontos kapcsolóelvek alapján megállapíthatja saját illetékességét.
51 Ebből következik, hogy úgy kell tekinteni, hogy a Montreali Egyezmény 33. cikkének (1) bekezdése – saját megfogalmazása miatt – az illetékességnek az Egyezményben részes egyes államok bíróságai közötti megosztását is szabályozza.
52 Ez az értelmezés a Montreali Egyezmény céljának vizsgálatából is következik. Ezen Egyezmény preambulumából ugyanis kitűnik, hogy az Egyezményben részes államok nemcsak „a nemzetközi légi szállítás megrendelői[nek érdekvédelmét]” kívánták biztosítani, hanem „[az e] szállításra vonatkozó bizonyos szabályok további [harmonizációját] és [kodifikálását]” is a szóban forgó „érdekek méltányos egyensúlyának [megvalósítása érdekében]”.
53 Márpedig az az értelmezés, amely szerint a Montreali Egyezmény 33. cikke (1) bekezdésének célja nemcsak a felelősség megállapítása iránti adott kereset elbírálására joghatósággal rendelkező szerződő állam kijelölése, hanem egyúttal az ezen állam bíróságai közül azon bíróság kijelölése, amelyik előtt a kereset megindítható, hozzá tud járulni a megerősített egységesítés e jogi eszköz preambulumában kifejezett célkitűzésének megvalósításához, valamint a fogyasztók érdekeinek védelméhez, biztosítva egyben a méltányos egyensúlyt ezen érdekek és a légifuvarozók érdekei között.
54 Az illetékes bíróság közvetlen kijelölése ugyanis alkalmas arra, hogy – a jogvitában részt vevő két fél érdekében – nagyobb előreláthatóságot és fokozott jogbiztonságot biztosítson.
55 A fentiekre figyelemmel a Montreali Egyezmény 33. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az az ezen Egyezmény hatálya alá tartozó kár megtérítésére irányuló keresetek vonatkozásában nemcsak a joghatóságnak az Egyezményben részes államok közötti megosztását, hanem egyúttal az egyes ilyen államok bíróságai között az illetékesség megosztását is szabályozza.
56 A második kérdésre adott válaszra figyelemmel a harmadik kérdést nem kell megválaszolni.
1) A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12‑i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének 1. pontját, 67. cikkét és 71. cikkének (1) bekezdését, valamint a nemzetközi légi szállítás egyes szabályainak egységesítéséről szóló, 1999. május 28‑án Montrealban kötött, az Európai Közösség nevében a 2001. április 5‑i 2001/539/EK tanácsi határozattal jóváhagyott egyezmény 33. cikkét akként kell értelmezni, hogy a visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11‑i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben előírt egységesített átalányigények tiszteletben tartásának biztosítására és az ezen Egyezmény hatálya alá tartozó további kár megtérítésére irányuló kereset alapján eljáró tagállami bíróságnak az első kereseti kérelem esetében az 1215/2012 rendelet 7. cikkének 1. pontjára, a második kereseti kérelem esetében pedig az említett Egyezmény 33. cikkére tekintettel kell értékelnie joghatóságát.
2) A nemzetközi légi szállítás egyes szabályainak egységesítéséről szóló, 1999. május 28‑án Montrealban kötött egyezmény 33. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az az ezen Egyezmény hatálya alá tartozó kár megtérítésére irányuló keresetek vonatkozásában nemcsak a joghatóságnak az Egyezményben részes államok közötti megosztását, hanem egyúttal az egyes ilyen államok bíróságai között az illetékesség megosztását is szabályozza.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság