text:
Ptk.1. (1) Ez a törvény az állampolgárok, valamint az állami, önkormányzati, gazdasági és társadalmi szervezetek, továbbá más személyek vagyoni és - PDF
Download "Ptk.1. (1) Ez a törvény az állampolgárok, valamint az állami, önkormányzati, gazdasági és társadalmi szervezetek, továbbá más személyek vagyoni és"
1 Ptk.1. (1) Ez a törvény az állampolgárok, valamint az állami, önkormányzati, gazdasági és társadalmi szervezetek, továbbá más személyek vagyoni és egyes személyi viszonyait szabályozza. Az e viszonyokat szabályozó más jogszabályokat - ha eltérően nem rendelkeznek - e törvénnyel összhangban, e törvény rendelkezéseire figyelemmel kell értelmezni. (2) A törvény rendelkezéseit a Magyar Köztársaság gazdasági és társadalmi rendjével összhangban kell értelmezni. Ptk.2. (1) A törvény védi a személyek vagyoni és személyhez fűződő jogait, továbbá törvényes érdekeit. (2) A törvény biztosítja a személyeknek az őket megillető jogok szabad gyakorlását, e jogok társadalmi rendeltetésének megfelelően. Ptk.3. (1) A törvény védi a tulajdonnak az Alkotmányban elismert valamennyi formáját. Ptk.4. (1) A polgári jogok gyakorlása és a kötelezettségek teljesítése során a felek a jóhiszeműség és a tisztesség követelményeinek megfelelően, kölcsönösen együttműködve kötelesek eljárni. (4) Ha ez a törvény szigorúbb követelményt nem támaszt, a polgári jogi viszonyokban úgy kell eljárni, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható. Saját felróható magatartására előnyök szerzése végett senki sem hivatkozhat. Aki maga sem úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható, a másik fél felróható magatartására hivatkozhat. Ptk.5. (1) A törvény tiltja a joggal való visszaélést. (2) joggal való visszaélésnek minősül a jog gyakorlása, ha az a jog társadalmi rendeltetésével össze nem férő célra irányul, különösen ha a nemzetgazdaság megkárosítására, a személyek zaklatására, jogaik és törvényes érdekeik csorbítására vagy illetéktelen előnyök szerzésére vezetne. (3) Ha a joggal való visszaélés jogszabály által megkívánt nyilatkozat megtagadásában áll, és ez a magatartás nyomós közérdeket vagy különös méltánylást érdemlő magánérdeket sért, a bíróság a fél jognyilatkozatát ítéletével pótolhatja, feltéve, hogy az érdeksérelem másképpen nem hárítható el. A jognyilatkozat pótlására különösen akkor kerülhet sor, ha a jognyilatkozat megtételét illetéktelen előny juttatásától tették függővé. Ptk.6. A bíróság a kárnak egészben vagy részben való megtérítésére kötelezheti azt, akinek szándékos magatartása más jóhiszemű személyt alapos okkal olyan magatartásra indított, amelyből őt önhibáján kívül károsodás érte. Ptk.7. (1) A törvényben biztosított jogok védelme az állam minden szervének kötelessége. Érvényesítésük - ha törvény másképpen nem rendelkezik - bírósági útra tartozik. (2) Bírósági peres eljárás helyett a felek választottbírósági eljárást köthetnek ki, ha legalább a felek egyike gazdasági tevékenységgel hivatásszerűen foglalkozó személy, a jogvita e tevékenységével kapcsolatos, és a felek az eljárás tárgyáról szabadon rendelkezhetnek.
2 A jogképesség Minden ember jogképes: jogai és kötelességei lehetnek. Életkorra, nemre, fajra, nemzetiséghez vagy felekezethez tartozásra tekintet nélkül egyenlő. A korlátozó szerződés, egyoldalú nyilatkozat semmis. A jogképesség az embert, ha élve születik, fogamzásának időpontjától (a születéstől visszafelé számított háromszázadik nap, melybe a születés napja beleszámít). A halállal szűnik meg. A Holtnak nyilvánítás Eltűnéstől 5 év, bíróság mondja ki. Amennyiben előkerül, úgy a jogkövetkezmények semmisek. A cselekvőképesség Cselekvőképes mindenki, akinek cselekvőképességét a törvény nem korlátozza vagy nem zárja ki. Aki cselekvőképes, maga köthet szerződést vagy tehet jognyilatkozatot. A korlátozó szerződés vagy egyoldalú nyilatkozat semmis. Kiskorú: aki a 18 életévét még nem töltötte be, kivéve, ha házas (nem nagykorú, ha a bíróság érvénytelennek nyilvánítja. Korlátozottan cselekvőképes kiskorú a 14. életévét már betöltött és nem cselekvőképtelen személy. Nyilatkozatának érvényességéhez törvényes képviselőjének beleegyezése vagy utólagos jóváhagyása kell (kivéve: személyes jellegű jognyilatkozatot, amelyre jogszabály feljogosítja; a mindennapi élethez szükséges kisebb jelentőségű szerződések, ha rendelkezik fizetett munkahellyel, úgy keresete erejéig erre kötelezettséget vállalhat; olyan szerződéseket köthet, amelyekkel előnyt szerez) Ha a cselekvőképessé válik, maga dönt a függő jognyilatkozatainak érvényességéről. A törvényes képviselő a korlátozottan cselekvőképes kiskorúnak ígért vagy adott ajándékot a gyámhatóság engedélyével visszautasíthatja. Ha a gyámhatóság a törvényes képviselő visszautasító nyilatkozatát nem hagyja jóvá, ez a határozata a törvényes képviselő elfogadó nyilatkozatát pótolja. A kiskorú nevében maga is tehet jognyilatkozatokat, kivéve azokat, amelyeket az előbb felsoroltam. Korlátozottan cselekvőképes az a nagykorú, akit a bíróság ilyen hatállyal gondnokság alá helyezett. Ezt a házastárs, rokon, gyámhatóság, ügyészség kérheti. Azok tartoznak ide, akinek az ügyei viteléhez szükséges belátási képessége a pszichés állapota, szellemi fogyatkozása vagy szenvedélybetegsége tartósan vagy időszakonként visszatérően nagymértékben csökkent. Minden olyan ügyben önállóan érvényes jognyilatkozatot tehet, amely tekintetében a bíróság nem korlátozza. Korlátozható: TB-i, szociális és munkanélküli ellátás igénylése, valamint a munkaviszonyból származó jövedelemmel való rendelkezés; ingó és ingatlan vagyonnal kapcsolatos rendelkezési jog; családjogi jognyilatkozatok megtétele, a házassági vagyonjoggal kapcsolatos jognyilatkozat, a gyermeke nevének meghatározása és annak megváltoztatása, a gyermekének örökbefogadásához való hozzájárulás; tartási kötelezettséggel kapcsolatos vagyoni döntés; a lakásbérlettel kapcsolatos jognyilatkozat megtétele (a szerződés megkötése, illetve felbontása); örökösödési ügyek; bentlakásos szociális intézetben történő elhelyezéssel kapcsolatos jognyilatkozatok; az egészségügyi ellátással összefüggő jogok gyakorlása; tartózkodási hely meghatározása. Felülvizsgálat: 5évente,melyet a gyámhatóság indít Cselekvőképtelen az a kiskorú, aki a tizennegyedik életévét nem töltötte be,illetve az a 14 év feletti akit a bíróság cselekvőképességet kizáró gondnokság alá helyezett. jognyilatkozata semmis; nevében a törvényes képviselője jár el (kivéve: teljesített csekély jelentőségű szerződés, a mindennapi életben tömegesen előforduló, különösebb megfontolást nem igényelő szerződések. A törvényes képviselő jognyilatkozatainak érvényességéhez a gyámhatóság jóváhagyása szükséges. (még jóváhagyással sem: ajándékoz, idegen kötelezettségért ellenérték nélkül felelősséget vállal, jogokról ellenérték nélkül lemond.) Bírósági vagy közjegyzői határozattal elbírált jognyilatkozat érvényességéhez a gyámhatóság jóváhagyása nem szükséges. Aki cselekvőképességét illetően a másik felet megtéveszti, ezért felelősséggel tartozik, és felelőssége alapján a szerződés teljesítésére is kötelezhető. Cselekvőképtelen az a nagykorú, akit a bíróság cselekvőképességet kizáró gondnokság alá helyezett.. Ezt a házastárs, rokon, gyámhatóság, ügyészség kérheti. Azok tartoznak ide, akiknek akinek ügyei viteléhez szükséges belátási képessége - pszichés állapota vagy szellemi fogyatkozása miatt - tartósan teljes mértékben hiányzik. Felülvizsgálják, kivéve, ha az igazságügyi orvosszaké rtőnek szakértői véleményében nyilatkozik, hogy az állapot végleges. Jognyilatkozata semmis; nevében gondnoka jár el, kivéve, a mindennapi életben tömegesen előforduló, és különösebb megfontolást nem igényelő szerződések. A jogi személy és a jogi személyiséggel nem rendelkező jogalanyok A jogi személy jogképes: jogai és kötelezettségei vannak. Ez nyilvántartásba vételtől, törlésig tart. Szabadon alapítható, arról okiratot kell készíteni (név, székhely, cél, tevékenység, vagyon, képviselő, tagok neve, címe, a jogalany nevét, lakhelyét). Az állam jogképes: jogi személynek minősül, a pénzügyminiszter képviseli. Az alapítvány: alapító okiratba kell foglalni. Adott céllal jön létre, a cél elérésével szűnik meg, kivéve, ha a cél nem módosul. Gazdasági tevékenységet nem folytat. Bíróságon kell nyilvántartani. Kedvezményezetteket meg kell nevezni. Jogi személyiség nélküli jogalany: olyan szervezet, melyet a tv. jogokkal lát el és kötelezettségekkel terhel, így perben állhat. A személyhez fűződő jogok Ezen jogokat mindenki köteles tiszteletben tartani. E jogok a törvény védelme alatt állnak. Jogi személyekre is alkalmazni kell. A személyhez fűződő jogokat egyébként korlátozó szerződés vagy egyoldalú nyilatkozat semmis. Sérelmét jelenti az egyenlő bánásmód követelményének megsértése, a lelkiismereti szabadság sérelme és a személyes szabadság jogellenes korlátozása, a testi épség, az egészség, valamint a becsület és az emberi méltóság megsértése. Mindenkinek joga van a névviseléshez, tehát tudományos, irodalmi, művészi vagy egyébként tevékenységet felvett névvel is lehet folytatni. Védelme kiterjed a jóhírnév védelmére is. Megsértését jelenti a más képmásával vagy hangfelvételével kapcsolatos bármiféle visszaélés, a levéltitkot megsértése,a magántitok vagy üzleti titok jogosulatlan nyilvánosságra hozatala. A magánlakáshoz fűződő jogok. Adatkezelés és adatfeldolgozással kapcsolatos jogok. Akit ezen jogában megsértenek, az polgári jogi igényeket támaszthat: követelheti a jogsértés megtörténtének bírósági megállapítását, követelheti a jogsértés abbahagyását és a jogsértő eltiltását a további jogsértéstől; követelheti, hogy a jogsértő adjon elégtételt és, hogy szükség esetén erre megfelelő nyilvánosságot biztosítsanak; követelheti a helyzet megszüntetését, a jogsértést megelőző állapot helyreállítását, továbbá a jogsértéssel előállott dolog megsemmisítését, illetőleg jogsértő mivoltától megfosztását; kártérítést követelhet a polgári jogi felelősség szabályai szerint. Ide tartozik a kegyeleti jog is. A szellemi alkotásokhoz fűződő jogok A szellemi alkotás a törvény védelme alatt áll. Akinek ezen jogát megsértik a személyhez fűződő jogok megsértése esetén irányadó polgári jogi igényeket támaszthatja.
3 Dologi jog: Tárgya (dolog) minden, ami birtokba vehető, ami tulajdonjog tárgya lehet. Két részre bontható a dolog: alkotórész (a dologgal olyképpen van tartósan egyesítve, hogy az elválasztással a dolog vagy elválasztott része elpusztulna vagy értéke csökkene) és tartozék (a dolog rendeltetésszerű használatához vagy épségben tartásához rendszerint szükséges PTK95) Mint tulajdonjogot az Alkotmány is nevesíti (tulajdon szentsége, tulajdonjog védelme. Dologi jog alapelvei: zártkörű (dologi hatályú jogszabályfajtát csak törvény hozhat létre) abszolút hatályú (a fennálló jogviszony az összes kívülállóra nézve hat, mindenkit ez a jogviszony kötelez), nyilvános (mivel mindenkire hatályos) egyedi (tárgya csak egyedileg meghatározott, jól körülírható tárgy lehet). A dolgokat osztályozhatom: osztható oszthatatlan, helyettesíthető helyettesíthetetlen, értékes értéktelen, saját birtokbeli - idegen birtokbeli. Példa: van egy tulajdonom, amire azt mondom, hogy ez az enyém. Ez az én dologi jogi jogviszonyom, ez az összes kívülálló jogalanyra kötelező, vagyis nekik ezt a jogviszonyt, vagyis hogy ez a tárgy az enyém, tiszteletben kell tartani. Abszolút jellegű, tehát kizárólagos, mindenki irányába jogi hatást kifejtő jogviszony. I. A tulajdonjog A tulajdonost a dolog felett teljes és kizárólagos jogi uralom illeti: birtoklás, használat, hasznok szedése, rendelkezés. A tulajdonjogi igények magas fokú védelmet élveznek. (birtoklás esetén nincs rendelkezési jog) A tulajdonos tulajdonát bárhogyan megvédheti, ennek egyetlen korlátja van: csak jogszabályi keretek közt biztosíthatja a védelmet. A Ptk. a jogszerűtlen beavatkozással (ha nem úgy jár el, ahogy az adott helyzetben elvárható) szemben akár az erőszak alkalmazását is megengedi a tulajdonosnak. A tulajdonjogi igénye nem évül el, időben is korlátlan. Tulajdonjogot szerezhetünk: eredeti (olyan fajta módon szerzem meg a tulajdont, hogy nem volt a tulajdoni sorban előttem senki) származékos (származtatott, tehát valakinek ilyetén jogosultsága hárul rám) módon vagy más osztályozásban: jogos önhatalommal, tulajdoni perrel (tulajdonos, ha a dolog kikerült a birtokából, követelheti a visszaadását, ilyen tárgyú keresetet bíróságon benyújthat), ingatlan nyilvántartási bejegyzéshez való jogosultsággal (nyilván csak ingatlan esetében), végrehajtási igényperrel Szerzésmódok Adásvétel: később Átruházás: a dolog tulajdonosától lehet, kivéve kereskedelmi árú és ha a tulajdonos a dolgot 3ik személyre bízta, és ellenszolgáltatás fejében ettől a személytől szerzem (1 éven belül tulajdonos megválthatja). Ingatlannál nyilvántartási bejegyzés kell. Árverés: Eredeti szerzésmód. Ugyanaz, mint az átruházás csak nem a tulajdonostól szerzem a dolgot és ő, a dologra később sem tarthat igényt. Kisajátítás: ha magasabb érdek fűződik az állami (önkormányzati) igény kielégítéséhez, akkor a dolog kisajátítható. Ebben az esetben a tulajdonos azonnali, teljes és feltétlen kártalanítást (nem kártérítést!) kap, vagyis a teljes elszenvedett értékcsökkenést ott rögtön rendezni kell. Elbirtoklás: Eredeti szerzésmód. Ingatlan esetén 15, ingóság esetén 10 év, kivéve bűncselekmény vagy rosszhiszeműség, Termék, termény, szaporulat elsajátítása: Megveszek egy termőföldet, be van vetve, de nincs learatva: a termény az enyém lesz. De ha ez nem adásvételen alapul, hanem elbirtokláson, akkor is megszerzem. Öröklés: Származékos szerzésmód: az örökrész az örökösre száll (egyetemleges öröklés), annak minden jó és rossz oldalával. Az örökhagyó döntése felülírja a jogszabályi rendelkezéseket. Ha az örökhagyó nem végrendelkezik, akkor a vagyona sorsát nem tudja befolyásolni, ilyenkor törvényes öröklés lesz: van gyereke, gyerekei, akkor egyenlő arányban ők örökölnek. Végrendelkezni szóban, magánokiratban (írásban), teljes bizonyító erejű magánokiratban (tanuk előtt írásban) vagy közokiratban (közjegyzői okiratban) lehet. Elővásárlási jog ha a föld és az épület tulajdonosa nem ugyanaz, akkor egymással szemben elővásárlási joguk van. Köztulajdon természeti kincsek, felszín alatti víz, folyóvizek, tavak és ezek medre, általuk képzett szigetek, közutak, vasutak, légtér, rádió és tévé frekvenciák. Nem idegeníthető el, tulajdonjogát az állam vagy önkormányzat élvezi, de másnak átengedheti. A föld, mint tulajdon Akié a telek, azé a rajta lévő épület, de ha a föld és az épület tulajdonosa nem azonos, akkor a jogszabály lehetővé teszi az elővásárlási jog biztosításával azt, hogy a két dolog egy kézbe kerüljön. Valamint létezik a földhasználati jog, társasházak esetén például a lakást vásárló tulajdonos földhasználati joggal is bír. Birtoklás, birtokvédelem Birtokos az, aki a dolgot hatalmában tartja, a birtoktól való megfosztás vagy zavarás ellen pedig a birtokvédelem eszközeivel élhet. A birtokjogot megállapodás alapján birtokátruházással szüntethetjük meg. Birtokvédelmet a jegyzőtől 1 éven belül kérhetünk. Jogalap nélküli birtoklásnál, a birtokot köteles vagyok visszaadni, de a felelős őrzés szabályai az irányadók (ráfordítás megtérítése) Elidegenítési és terhelés tilalom A tulajdonos a dologra szerződéssel ezen jogokat kizárja. Ingatlan esetén az ingatlannyilvántartásban fel kell tüntetni. Megszűnik az azzal biztosított jog megszűnésével. Felelős örzés Aki a dolog jogosultság vagy kötelesség nélkül tartja magánál, az őrzésről köteles gondoskodni a tulajdonos költségén, amíg a tulajdonos a dolgot át nem veszi. A dolog a költségek megfizetéséig visszatartható. A dolgot az őrző nem használhatja (kivéve:fenntartáshoz szükséges cselekmény), ellenkező esetben a károkért felel, a hasznait pedig köteles kiadni. Ha tulajdonos nem veszi át a dolgot, úgy őrző értékesítheti, felhasználhatja, de az érték a tulajdonosé. Használat és hasznok szedésének joga A használati jogokat korlátolt dologbeli jogoknak nevezzük. Ez azt jelenti, hogy valamilyen fajta joggyakorlási tilalmat, vagy kényszert a tulajdonosnak el kell szenvednie, ezért nem teljes a joga, hanem korlátolt. A tulajdonos jogosult a dolgot használni és a belőle folyó hasznokat szedni, köteles viselni terheit és azokat a károkat, melyek megtérítésére senkit nem lehet kötelezni (állagromlás, amortizáció, ha maga okoz kárt a tulajdonában). A hasznosítás jogát egyébként tovább lehet engedni másnak (haszonbérlet, albérlet stb.). Haszonélvezet: tipikusan öröklés útján keletkezik. A haszonélvezeti jog jogosultja más személy tulajdonában álló dolgot meghatározott terjedelemben használhat, hasznait szedheti. Örökhagyónál szokott előfordulni (meghal, ott marad a házastárs, akinek mindenen haszonélvezeti joga lesz). Az örökösök tulajdont szereznek, de tűrniük kell, hogy a házastárs ott lakjon. Haszonélvezeti joga haláláig tart (özvegyi jog, holtig tartó haszonélvezeti jog). A haszonélvezeti jog korlátolt dologi jog: le lehet róla mondani, meg lehet pénzben váltani. Viszont haszonélvezet jogosultja a jog gyakorlása érdekében birtokvédelmet kérhet. Szerződéssel is létrehozható haszonélvezeti jog, és ha a haszonélvezet tárgya megsemmisül a jog megszűnik.
4 Szomszédjog A tulajdonos a használat során köteles tartózkodni az olyan magatartástól, mellyel másokat szükségtelenül zavarná, vagy mellyel jogaik gyakorlását veszélyeztetné (úgy járjunk el, ahogy az adott helyzetben általában elvárható). A szomszédot értékcsökkenés miatt kártalanítani kell. Ide tartozik még a szükséghelyzet (életet, testi épséget vagy vagyont fenyegető veszély esetén köteles vagyok tűrni) és a közérdekű használat. Beépítés, ráépítés, túlépítés elhatárolása: a túlépítés azt fedi, hogy valaki a saját telkén kezdi az építést, de az épület átnyúlik a szomszéd telkére is; a ráépítő teljes egészében más személy telkére épít; a beépítés pedig azt jelenti, amikor valaki más anyagából építkezik a saját telkén. A túlépítés a szomszédjog körébe tartozik, a beépítés és a ráépítés pedig a származékos szerzésmódok körébe. Rendelkezés A tulajdonos a dolgot birtokba adhatja, használatát átengedheti, hasznait szedheti, a dolgot biztosítékul adja, megterhelje, átruházza, vagy jogai gyakorlásával felhagyjon. Példák: tulajdonnal való felhagyás: lomtalanítás (nem kell, kiteszem). Ha elhagyok valamit, kikerült a birtokomból, de birtokvédelem illet meg és tulajdonjogi igényt támaszthatok Találás: úgy kell eljárnia, ahogy az adott helyzetben általában elvárható, tehát meg kell tennem mindent, hogy visszakerüljön a tulajdonoshoz. Szolgalom:. Legtipikusabb a telki szolgalom (de másfajta is lehet). Az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezhető, önálló adásvétel tárgya nem lehet, általában a haszonélvezet szabályait kell rá megfelelően alkalmazni, és a használatnak a módja úgy kell kinézzen, ahogy az adott helyzetben általában elvárható. Ha nem gyakorlom a szolgalmi jogot, elenyészhet. Ha a telkek tulajdonosa változik, a szolgalom fennmarad. Közös tulajdon és társasház Oszthatatlan jogi tárgy, melynél a tulajdonjog meghatározott hányadok (mellyel mindegyikük saját maga rendelkezik) szerint több személyt is megillet. Hasznait, ezen hányadok alapján szedik. Minden tulajdonos jogosult birtokolni és használni a dolgot, de csak a többi tulajdonostárs sérelme nélkül. A tulajdonjog védelmében bármelyik tulajdonos felléphet. Társasházról akkor beszélünk, ha okiratban meghatározott, műszakilag megosztott, legalább 2 lakásból áll épületegyüttesről van szó. Ekkor földtulajdon nincs, csak használati jog. II. Zálogjog Akkor jön létre, ha a felek egy követelés biztosítása céljából megállapították azt, vagy a kötelezett rendelkezési joggal bír. A kötelezett és jogosult ezt szerződésbe fekteti és ez ingatla és bármely forgalomképes dolog, jog, követelés esetén a zálogjoginyilvántartásba, bejegyzésre kerül. Nem érvényesíthető követelés esetén a szerződés semmis. A zálogjog megszűnik: ha a jogosult lemond arról, ha a dolog elpusztul, ha a jog vagy követelés megszűnik, elévül, ha jogosult a zálogtárgyat értékesíti vagy tulajdonjogát megszerzi.
5 Társasági jog Önálló nevesített személy, illetve vagyonegyesítő társaság. A PTK azon társaságokat szabályozza, melyek nem profitorientáltak: a társasházközösség, alapítvány, különböző egyes állami, nem állami vállalatok. Háromféle lehet: személyegyesítő (közös célra szerveződnek, elérése érdekében nem szükséges vagyont összerakni, Pl: érdekvédelmi jellegű társaságok ezek), vagyonegyesítő, vegyes. (Alapítvány: nem gazdasági társaság. Alapító által meghatározott cél elérése érdekében pénzeket kezel, de nem profitorientált) Polgári jogi társaság: társasági szerződés hozza létre, a tagok személyes közreműködése mellett közös vagyoni hozzájárulás szükséges, valamilyen közös cél érdekében tevékenykednek. Gazdasági társaságok. jogképes, jogokat és kötelezettséget vállalhat, de nem más mint egy darab papír, nevében valamilyen vezető tisztségviselője jár el. Minimálisan 2 tag kell az alapításhoz. Természetes személy csak egy gazdasági társaságban lehet korlátlanul felelős tag. A korlátolt (Kft.) felelősség azt jelenti, hogy a cég tartozásaiért a tag csak korlátozott mértékben, a tagi törzsbetétje erejéig felel, más egyéb felelőssége nincs, ezért a hitelezővédelem itt gyengébb A korlátlan esetén (Bt.) beltagja, aki a cég tartozásaiért a cégvagyont meghaladó mérték tekintetében is személyes vagyonával is felel. Alapítása: társasági szerződéssel (alapító okirat, alapszabály cégformától függően) és a cégbíróság bejegyzésével jön létre. A társasági szerződés minimális elemei: társaság neve, székhelye, tagok neve, rendelkezésre bocsátott pénzösszeg (hozzáadott vagyon mértéke), határozott idő esetén időtartam, TEÁOR kód, vezető tisztségviselők neve, könyvvizsgáló neve, felügyelő bizottsági tagok neve, cégjegyzés módja, képviselet egyéb szabályai. Előtársaság Ha a társasági szerződés létrejött, be lettek adva a cégbejegyzéshez szükséges papírok a cégbírósághoz, de a cégbírósági bejegyzés még nem történt meg. Gazdasági társaság legfőbb szerve taggyűlésnek, tagok gyűlésének, közgyűlésnek szokták hívni, eltérően attól, milyen cégformáról beszélünk. A céget érintő összes ügyben dönthet. A tulajdonosokból, tagokból áll. Felügyelőbizottság létrehozható, bizonyos esetekben kötelező fős társaság, kft-nél, rt-nél beszélhetünk róla. Alapvetően látszólag passzív, a tulajdonosok érdekében a cégvezetőt ellenőrző testület. Ha van osztalék, akkor annak kifizetésre jóváhagyást ad. Könyvvizsgáló egyetlen személy, a számviteli törvénynek megfelelő cégműködést biztosít és ennek törvényességéért felel. Cég megszűnése: jogutódlással (határozott időtartam eltelt, társaság legfőbb szerve elhatározza a cég megszűnését, társaság tagjainak száma 1 főre csökken, ha a cégbíróság a céget megszünteti, jogszabály így rendelkezik) vagy jogutód nélkül. Közkereseti társaság, betéti társaság társasági szerződéssel jön létre, arra vállalnak a tagok kötelezettséget, hogy közösen fognak valamilyen gazdasági tevékenységet végezni, a tagok a társaság tartozásaiért korlátlanul és egyetemlegesen felelnek, nincs minimális vagyoni hozzájárulás, kültag és beltag van, a beltag felel a társasági vagyont meghaladó tartozásokért, a kültag csak betétje erejéig felel, nincs minimális tőke a létrehozáshoz. Korlátolt felelősségű társaság meghatározott összegű törzsbetétekből alakul, ezek összessége a törzstőke, a tag felelőssége a törzsbetétje erejéig tart, cégvezető felelőssége: ha nem a társaság érdekeinek megfelelően jár el, a taggyűlés leválthatja és büntetőjogi felelőssége is van, 500 ezer Ft kell hozzá Részvénytársaság meghatározott számú és névértékű részvény kibocsátásával jön létre, ez adja az alaptőkét, a tag kötelezettsége csak a részvényben foglalt kötelezettségekre terjed ki.
6 Kötelmi jog: A kötelmi jog relatív szerkezetű: itt a szerződéses partnerek közt van jogviszony. A szerződéses szabadságnak aspektusai: úgy kötök szerződést, ahogy akarok, megválaszthatom azt, hogy egyáltalán kötök-e szerződést, partnerválasztási szabadságom van, azzal kötök szerződést, akivel akarok, abban a tárgykörben kötök szerződést, amiben akarok, arra szerződök, amire akarok, vételár, teljesítési határidő, stb. mind olyan, amit úgy határozok meg, ahogy akarok, egyetlen kötöttség van: a két fél konszenzusa, megállapodása szükséges. A szerződés a jogoknak, kötelezettségeknek az egyenlő mértékű egysége, ez a szerződéses szinallagma: ez azt jelenti, hogy egyenlő jogok és kötelezettségek vannak. Keletkezés és megszűnés: A kötelem kötelezettség a szolgáltatás teljesítésére és jogosultság a teljesítés követelésére. Keletkezhet: szerződésből, jogszabályból, bírósági határozatból, jognyilatkozatból, jogsértésből, károkozásból, jogalap nélküli gazdagodásból vagy utaló magatartásból. Megszűnik: teljesítéssel, megállapodással, ha a jogosult és kötelezett ugyanaz, halállal vagy tv-ben foglalt egyéb okból. Többalanyú és jogosultú kötelem: a jogosult mindenkitől csak a ráeső részt követelheti, kivéve egyetemleges kötelezettség (osztható), ilyenkor bárkitől kérhetem. A kötelezettek között elszámolási jogvita lesz. Ha a követelésem egyikükkel szemben elévült, akkor az elszámolásnál ő erre hivatkozhat. Több jogosultnál mindenki csak a ráeső vagy egyenlő arányú részt követelheti, kivéve ha nem osztható a szolgáltatás, mert ilyenkor mindenkinek a teljes követelés jár. Egyetemlegesség esetén bármely jogosult felé való teljesítés után a követelés megszűnik. Kötelem teljesítés: pénztartozás, beszámítás: fizetéssel vagy más megállapodással teljesíthető, adott ország pénznemében, érvényes árfolyamon. Pénztartozás után kamat jár (jegybanki alapkamat), devizában a pénzpiaci kamat. Követelést be lehet számítani, ha a követelés jogos, nem évült el. Teljesítés lehetséges letét útján, vagy 3-ik személy által (tartozásátvállalás). Bírósági úton nem érvényesíthető követelés: elévült követelés, játékból vagy fogadásból eredő vagy erre a célra ígért és adott kölcsön követelése, ha a törvény a követelés érvényesítését kizárja. Szerződések Minimálisan két fél kölcsönös és egybehangzó akaratnyilatkozatának kell találkozni (konszenzus) Tehát tudni kell, hogy kivel, mikortól, mire nézve, mennyiért, hol szerződök. Szerződéses jogviszonyban úgy járunk el, ahogy adott helyzetben általában elvárható, de a feleknek: kölcsönösen együttműködve kell eljárniuk, tekintettel egymás jogos érdekeire. A kötelmi jog abszolút diszpozitív (vannak kógens jogszabályok, amik kötelező erővel rendelnek el valamit, a diszpozitív jogszabály ezzel szemben megengedő jogszabály). ÁSZF egy olyan feltétel, amit nem tudom alakítani, minden szerződőre általánosan vonatkozik. Akkor lehet célpont akkor, ha nagyon sok résztvevő van, és az ÁSZF egyoldalú. Előszerződés: a felek abban állapodnak meg, hogy később majd szerződést fognak kötni. Ezzel én már kötve vagyok. Szerződési feltételek tisztességtelensége (209.től): bírói gyakorlat dönti el, mi minősül tisztességtelen szerződésnek (ahogy az adott helyzetben általában elvárható, kölcsönös együttműködés, egymás jogos érdekére való tekintet), ennek az ellenpontja a rosszhiszemű magatartás. Nem minősül tisztességtelennek az a feltétel, amit a jogszabály előír. Szerződés létrejötte (211) Aki szerződés kötésére ajánlatot tesz, az ajánlatához kötve marad, kivéve, ha kötöttségét az ajánlat megtételekor kizárta. A bíróság egyetlen dolgot néz: van-e szerződés a felek közt. A szerződés alakja: döntően a szerződési szabadság körében mozogva olyan alakú, tartalmú, küllemű, terjedelmű szerződést kötünk, amilyet szeretnénk, kivéve a jogszabályban előírt formákat, különben nem jön létre a szerződés. Egyetlen egy dolog tud pótolni szerződéses alakformát: a közokirat, mely mindenféle alakszerűséget pótol. Szerződés tartalma (226.-tól) arról szerződök, amiről akarok. Kötelezést csak jogszabályi rendelkezés tartalmazhat, ami kifejezetten tiltja egyes szerződések megkötését: jó erkölcsbe ütköző, ellentmondásos, lehetetlen feltételre irányuló. A lényeg, hogy jogosultságokat és kötelezettségeket súlyban megegyezzenek, ellenkező esetben a szerződés semmis. Feltétel és időhatározás (228.-tól) A szerződésnek a létrejöttét is, meg a hatályba lépését is (a kettő nem ugyanaz) valamilyen feltételhez lehet kötni. A feltétel akár a jövőre nézve is hathat, akár bontó feltétel is lehet. Tehát a szerződéses létszak elején, végén be lehet tenni valamilyen feltételt. Példa: azt mondom, hogy a kisfiam jeles érettségit hoz haza, veszek nei egy Porsche-t, hogy jobban tudjon csajozni. Mi a jövőbeni feltétel? Legyen meg a jeles érettségi. Ha a feltétel nincs meg, nem kell megvennem a Porsche-t. Hülye példa, de a lényeg benne van. Időhatározás: a szerződést megkötjük, érvényes, de a hatályba lépését időponthoz kötjük. Példa: egy bérleti szerződésnél, a birtokba adás napjától hatályos. Tehát amikor a szerződés hatályba lép, akkor indulnak el különböző dolgok: díjfizetés esedékessége, kárveszély viselése, kaució adása, stb. Már megkötöttük, de a start dátum a kettőnk által közösen megállapított időpont lesz. Érvénytelenség: semmis szerződés, megtámadható szerződés (eredményes megtámadás után: 2 év a kötéstől) a tv. erejénél fogva érvénytelen. Ez lehet: tévedés, megtévesztés, színlelt szerződés, fenyegetés, nyilatkozati hiba (tv.-ben előírt forma esetén), tartalmi hiba. Jogkövetkezmény: eredeti állapot visszaállítása, pénzbeli megtérítés. Szerződés teljesítés: teljesíteni tartalomnak megfelelően kell, ezzel a kötelezettség megszűnik. Teljesíteni a szerződésben leírt határideig kell. Ellenkező esetben szerződésszegés áll fenn. Jogkövetkezmény: szerződésszerű teljesítés követelése, szolgáltatás visszatartása, elállás, felmondás. Hibás teljesítésnek minősül a határidő átlépés. Szerződés megerősítés és módosítás: közös megegyezéssel módosítható a szerződés, melynek nem módosított része változatlan marad, szükség esetén a módosítást a bíróságon is kérhetik. Szerződés megszűnés esetei: (26.fejezet): felbontással, felmondással, megszűnéssel, megszüntetéssel. Ez két párban van. 1. a jogviszonynak egyik pólusa (egyik fél) kéri a szerződés megszüntetését, 2. konszenzus (megegyezés) alapján történik. Optimálisan a szerződés teljesül, a kötelmi jogviszony megszűnik. Viszont, mikor egyik vagy mindkét fél szeretne a szerződésből kikerülni nem érvényesül a pacta sunt servanda elve (megegyezés kötelez), mert ehhez vagy szerződésszegés kell (legyen okom felmondani), vagy mindkét fél okán történnie kell valami olyan előre nem látható eseménynek, mely miatt felbontják azt. Mind a 4 esetben eltérő a joghatása és a felekre gyakorolt hatás. Elévülés: az idő múlása, mint jogi tény miatt bekövetkező olyan változás, amely az anyagi jogi jogviszonyt nem emészti el, de annak az érvényesíthetőségét megszünteti. Elévülési idő 5 év. Az anyagi jogi igény nem évült el, a tartozás fennáll, kivéve ha a felek írásban másban állapodnak meg (tartozáselismerés) vagy menthető okból nem érvényesíthető (nyugszik), ugyanakkor az
7 érvényesíthetősége az megszűnt, ha letelik az 5 év. A főköveteléssel a hozzá kapcsolódó mellékkövetelés (kötbér, foglaló) is elévül. Az elévülés felszólításra megszakad. Megszüntetés és felbontás: (319) Más lesz a joghatás, de közös a megegyezés. Megszüntetése mindig a jövőre szól, attól kezdve, a jövőre nézve a jogok és kötelezettségek megszűnnek. A felbontás a megkötés időpontjára visszamenő hatállyal hat, vissza kell térni az eredeti állapothoz. Elállás (320) Az elállási nyilatkozat a szerződést felbontja (két fél között nincs megegyezés) Visszamenőleges hatályú. Felmondás (321) A felmondáshoz írásbeli nyilatkozat kell). A felmondás megszünteti a szerződést. Confusio (322) Akkor is megszűnik a szerződés, ha ugyanaz a személy lesz a kötelezett és a jogosult. Engedményezés: a jogosult a követelését átruházhatja. (faktoring). Nincs személyes felelősség, leértékelődik a követelés. Az ellenérték fejében való engedményre az adásvétel, ingyenes engedményre az ajándékozás szabályai az irányadók. Tartozásátvállalás: a kötelezett, a jogosult hozzájárulásával átvállalhatja a tartozást, de ezt a jogosult megtagadhatja. Kártérítés (339-től) A kártérítés reparatív, azaz valamely beálló értékváltozást próbál kompenzálni. Aki másnak kárt okoz (értékcsökkenés, elmaradt haszon, indokolt költség), köteles megtéríteni, ez az általános kárfelelősség elve. Mentesül, ha betartotta az általánosan elvárható magatartás elvét. Felelősség esetei, kárfelelősség elve: a káresemény bekövetkezik, akkor a károsultnak is van adott helyzetben elvárható mértékű kárenyhítési kötelezettsége (nem nézhetem tétlenül, hogy ég a házam). Nem kell megtéríteni a kár azon részét, amit a károsult passzivitása okoz. Semmis valamely szerződésnek azon kikötése, mely a szándékos vagy súlyos gondatlanságból eredő felelősséget korlátozza vagy kizárja. Ez joghatás kiváltására nem alkalmas. Jogtalan támadás, vagy támadásra utaló fenyegetés elhárítása érdekében okozott kárt nem kell megtéríteni, ha a védekező az elhárításhoz szükséges mértéket nem lépte túl. Ha többen, közösen okoznak kárt, felelősségük a károsulttal szemben egyetemleges, egymással szemben pedig magatartásuk felróhatósága arányában oszlik meg. A nem vagyoni kár azokra a káreseményekre értelmezhető, amikor a kár összege pontosan nem állapítható meg. A kárfizetés mellőzhető:, ha nincs okokozati összefüggés a károkozó magatartás és a káresemény között. Jogellenesség: A kárfelelősség esetén meg kell állnia a jogellenességnek; olyan kárért, amiért vállaltam a kockázatot (beleegyezés, jogos védelem) nem kérhetek kártérítést. Hiánya: szükséghelyzet, károsult beleegyezése, jog rendeltetés szerű gyakorlása (kisajátítás - ellensúlyozása: azonnali, feltétlen és teljes kártalanítás), felróhatóság hiánya, méltányosság. Vétőképesség: a jogalanynak már van annyi belátási képessége, hogy cselekedeteinek súlyáért felelni tudjon (12 éves életkor) Felróhatóság: nem szerepel a Ptk-ban, az elvárhatósággal rokon. Egy társadalmi elváráshoz kapcsolódik, egyénenként változik. (Pl: speciális munkakörben elkövetett gondatlanság: gázszerelő) Felelősség kétfajta lehet: szubjektív: valamilyen magatartástól függ, objektív: felróhatóságra tekintet nélküli, mert senkit sem érdekel, hogy miért nem teljesítettem. Felelősség egyes esetei: közösen okozott kár, állattartók felelőssége (normál mértékű felelősség, kivéve veszélyes üzem harci kutya esetén), épületekről lehullott tárgy (akinek érdekében odakerült a lehulló tárgy, az felel), államigazgatási jogkörben okozott kár, felelősség olyan személyek károkozásáért, akik belátási képessége korlátozott, vagy hiányzik, stb. Ha a károkozás egyik félnek sem róható fel, de a kár a fokozott veszélyességgel járó tevékenység körében fennállt rendellenességre vezethető vissza, a kárt ez utóbbi köteles megtéríteni. Kimentés: azon felelősségi körök rendszere, amikor ki tudom menteni magam a károkozás alól, de bizonyítani kell, hogy a tevékenysége nem volt jogellenes, vagy magatartása nem volt felróható. Felelősség módja, kártérítés mértéke (335) a kártérítést pénzben (egyösszegű vagy járadék), vagy természetben kell megfizetni. Időben a káresemény bekövetkezte után esedékes, mértéke igazodik a kár mértékéhez. Kártalanítás: bekövetkezett, jogszerűen okozott értékcsökkenésre reagál. Jogalap nélküli gazdagodás: Aki más rovására jogalap nélkül gazdagodik (tévedésből is), közteles azt a gazdagodást visszatéríteni. Utaló magatartás: szándékos magatartással mást jóhiszemű- olyan magatartásra indít, amelyből károsodás érte. Egyes szerződések Tulajdonátruházó szerződések: adásvételi szerződés: eladó köteles a dolog tulajdonjogát a vevőre átruházni, a vevő köteles a vételárat megfizetni. Csereszerződés: kölcsönös átruházás, Ajándékozási szerződés: ajándékozó köteles a dolog tulajdonjogát ingyen átruházni. Bérleti szerződés: a bérbeadó a dolog használat átengedi (jogai:ellenőrizheti a használatot, tulajdonjogai vannak), bérlő átveszi és bérleti díjat fizet érte (jogai:zavartalan használat, birtokvédelem, haszonszedés). A dolog rendeltetésének és a szerződésben leírtaknak megfelelően használja, a fenntartást érintő kisebb kiadásokat viseli (minden más bérbeadóra hárul). A bérlet megszűnik, ha az határozott időre szólt és ez letelt, a dolog elpusztul, ha a bérlést vagy bérbeadást felmondják vagy a dolgot átruházzál. Haszonbérlet: haszonbérlő, haszonbér fizetése ellenében a hasznot hajtó dolog (termőföld) időleges használatára jogosult. Bérleti jogviszony szerint kell eljárni. Letéti szerződés (462) letéteményes köteles a letevő által rábízott dolgot időlegesen megőrizni. Megbízás típusú szerződések: megbízott köteles a megbízó által rábízott ügyet, utasításainak betartása mellett, érdekének megfelelően ellátni. Megbízó köteles ezért díjat fizetni, kivéve ha megbízott ingyen vállalja. A megbízás nélküli ügyvitel (neogotiorum gesto): külön megbízás nélkül is eljárhatok, de csak a fél érdeke és feltételezett akarata szerint. Képviselet (219.- től): Törvényes képviselet: törvény erejénél fogva a képviselő a képviselt nevében és javára jogokat, kötelezettséget szerezhet (pl. gyerek-szülő) semmilyen meghatalmazás nem kell. Ügyleti képviselet: ügyletet igényel. 2 fajta lehet: megbízás, meghatalmazás. A meghatalmazás egyoldalú, címzett (nevesítve van a másik fél), ingyenes jogügylet, a megbízás ezzel szemben kétoldalú, és visszterhes. Irányultság: valakit meghatalmazok arra, hogy valamit tegyen az én nevemben, az én javamra. Ügygondnokot: csak az ügy terjedelméig, és csak olyan eljárási mélységben, ami az ő közreműködését feltételezi, az adott hiányzó személyt pótolja. Nem lehet megbízást kötni arra, amit a törvény tilt, vagy ami jellegénél fogva más jogviszony tartalmi kereteit kiköti. Ezek a színlelet szerződések semmisek.
8 Öröklési jog Ajándékozás (579) szerződés, ingyenes jogügylet. Azokat részesítem ebben, akiket érdemesnek tartok erre, viszont ha ez a viszony megsérül, már nem érdemes rá, akkor ezt vissza lehet követelni. Bizalomra épül Az érdemtelenség esetén mindhárom esetben az ingyenes juttatás visszakövetelhető. Érdemtelenségi ok: ha az adományozott az adományozó életére tör, vagy vele szemben bűncselekményt követ el. Hagyomány és meghagyás (641) végrendeleti öröklésnél lehet tenni. Hagyomány: az örökös valamilyen vagyontárgyát közvetlenül valakihez juttatja. Meghagyás: tartós szolgáltatásra vonatkozik. Ilyenkor a meghagyással terhelt személy köteles a meghagyás erejéig és tartalmáig helytállni, tehát feltételhez kötött.

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Ennek a lapnak a megtekintés száma: 7245
Kötcse látnivalói
Cím Kötcse, Kossuth u. 2.
e-mail: kotcse@enternet.hu
Telefon: 84/367-531
Összeállította Ă©s fényképezte: Egresi János	- Felvitel dátuma: 2008-06-03 - Látogatás dátuma: 2008-05-17 - Utolsó módosítás: 2008-06-03
Kötcse település nevének eredete
"...személynévi eredetű, a kék melléknév -csa képzőbokros származéka a személynév, amelyből helységnév lett (Kékcse -> Keccse -> Köccse, rövidülés és labializáció)."  írja Várkonyi Imre: Somogy megye helységneveinek rendszere, Kaposvár, 1984. (39. p.)
Az első írásos említése II. Endre korából,1229-ből való: Keccha inferior (Alsó-Kötcse) és Keccha superior (Felső-Kötcse). A 14-15. században a székesfehérvári káptalan tulajdona volt. A török hódoltság idején elpusztult, majd az Antall család, az akkori tulajdonosa telepítette újra az őslakosok mellett Hessen tartományból érkező evangélikus német jobbágyokkal.
Kötcse: kúriák völgye
A 7-es műútról Balatonszárszónál délre letérve elfogadható minőségű bekötőúton juthatunk a Balatontól mindössze 9 kilométerre fekvő zsáktelepülésre.
Somogy településeinek nagy részén a XVIII. században számos kisnemesi kúria épült. Különösen jellemző ez Kötcsére, ahol tizenkét kúriában laktak a kisnemesek. Ettől kezdve a falu életét a kis- és középnemes birtokosok, alispánok, ügyészek határozták meg, és a jobbára Németföldről áttelepült evangélikusok és a zsidó kereskedőcsaládok.
Evangélikus templom és iskola múzeum
Kiss (Hertelendy) kúria (Verseny u. 1-3.)
Antall kúria (Vásártéri u. 22.)
Kazay kúria
Keserű kúria
Bíró kúria (Magyar u. 46.)
Csepinszky kúria (Vásártéri u. 7.)
http://balaton.blog.hu/tags/kötcse?tags=kötcse
"Kilenc kúria mesél Kötcse dicső múltjáról. Kilenc abból a tizenkilencből, amit a 19. században építettek. Első tulajdonosai valaha mind valamiféle rokonságban álltak az Antall-ősökkel, a néhai miniszterelnök, Antall József családjával. Kilenc kúria maradt meg (fő- és alispánoké, orvosoké, ügyészeké volt régen), s mára szinte valamennyi régi szépségében látható, mert új gazdára lelt. Számos ismert személyiség vásárolt kúriát Kötcsén. Egykori kúria az iskola és óvoda épülete is. Négy műemléknek számít. Büszkék rá a kötcseiek, hogy ilyen módon sikerült megőrizni a múlt egy darabját."
Kötcse bemutatása a BalatonOnline Web lapján
Hertelendy Miklós: Volt mégegy kúria, (talán a legszebb), ahonnan a kommunizmus alatt elűzték vitéz Hertelendy Miklóst a fehérvári 10. huszárok nyugalmazott ezredesét, az 1919 december 13-i Limanovai csata hősét, a Wienerneustadti akadémia lovaglótanárát, mintaként is szolgáló mezőgazdasági és állattanyésztési nagyüzem létrehozóját, aki a tabi járás országgyűlési képviselőjeként falu későbbi felvirágoztatásához nagyban kozzájárult. E kúriát lebontották, tehénistálót építettek belőle az egykori teniszpályán, majd ezt is hagyták tönkremenni, később teületen döglött tehenek maradványait lehetett találni. Jelenleg a falu másik végén a Keserű Ilona népművész és gyűjtő, valamint testvére Keserű Sándor hadbíró,(aki szerkesztője volt a falu almanahjának,)házában tartják a kormányhívek évi találkozójukat. Kár kötcséért, a korábban 3000 lakossú gazdag félig sváb faluért.
Tefner Zoltán: Van még egy kúria, a Miklós-kúria, amely a családom tulajdonában van. Elküldeném a fotóját, ha tudnám hova kell küldenem. Tefner Zoltán Kötcse 8627 Kossuth L. u. 22.
Mih�csi G�born�: A f�lapon az Evang�likusnak templom �s Iskola M�zeum feliratra kattintva a k�pekn�l reform�tus templom felirat van. Akkor most evang�likus

matches: kúria kúria kúria kúria kúria kúria kúria kúria kúria kúria


text:
C‑394/04. és C‑395/04. sz. egyesített ügyek
Diagnostiko & Therapeftiko Kentro Athinon‑Ygeia AE
(a Symvoulio tis Epikrateias [Görögország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Hatodik HÉA‑irányelv – Adómentesség – 13. cikk, A. rész, (1) bekezdés, b) pont – Kórházi és orvosi gyógykezeléshez szorosan kapcsolódó tevékenységek – A kórházban gyógykezelt személy részére telefon biztosítására, illetve televíziókészülék bérbeadására vonatkozó szolgáltatások nyújtása – E személy kísérői részére ágy, illetve étkezés biztosítása”
P. Léger főtanácsnok indítványa, az ismertetés napja: 2005. szeptember 15.
A Bíróság ítélete (harmadik tanács) 2005. december 1.
Adórendelkezések – Jogszabályok harmonizálása – Forgalmi adó – Közös hozzáadottértékadó-rendszer – A hatodik irányelvben meghatározott adómentességek – A kórházi és orvosi gyógykezelésre, valamint az ezekhez szorosan kapcsolódó tevékenységekre vonatkozó adómentesség – A „szorosan kapcsolódó tevékenységek” és az „orvosi gyógykezelés” fogalma – Telefon biztosítására és televíziókészülék bérbeadására vonatkozó szolgáltatások nyújtása a kórházban gyógykezelt személyek részére, valamint ágy és étkezés biztosítása e személyek kísérői részére – Kizártság – Kivétel – Feltételek – A nemzeti bíróság általi értékelés
(77/388 tanácsi irányelv, 13. cikk, A. rész, (1) bekezdés, b) pont)
A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388 irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontjában említett személyek által telefon, illetve televíziókészülék kórházban gyógykezelt személyek részére történő biztosítására, illetve bérbeadására, valamint ágy, illetve étkezés e személyek kísérői részére történő biztosítására vonatkozóan nyújtott szolgáltatások fő szabály szerint nem minősülnek az ezen rendelkezés szerinti kórházi és orvosi gyógykezeléshez szorosan kapcsolódó tevékenységeknek. Ugyanis az irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontjában rögzített ilyen tevékenységek adómentességének a célja annak biztosítása, hogy az orvosi és kórházi gyógykezelés megnövekedett költségei miatt ezen ellátások ne váljanak elérhetetlenné abban az esetben, ha az ezen vagy az ezekhez szorosan kapcsolódó szolgáltatások hozzáadottértékadó-kötelesek lennének. Az ítélkezési gyakorlat szerint ugyanis az e rendelkezésben említett orvosi és kórházi gyógykezelésnek a betegségek és az egészségkárosodás diagnosztizálásának, kezelésének és – amennyire lehetséges – gyógyításának céljait kell szolgálniuk. Figyelemmel a hatodik irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontjában rögzített adómentesség céljára, ebből logikusan következik, hogy kizárólag a kórházi és orvosi gyógykezelésekre irányuló azon szolgáltatások tartozhatnak az e rendelkezés szerinti „szorosan kapcsolódó […] tevékenységek” körébe, amelyek a szolgáltatásnyújtás folyamatában elengedhetetlenek a szolgáltatások által elérni kívánt gyógyászati célok megvalósításához.
E szolgáltatások kizárólag akkor minősülhetnek „szorosan kapcsolódó” tevékenységeknek, ha azok elengedhetetlenek a kórházi és orvosi gyógykezelésre irányuló szolgáltatások gyógyászati céljainak eléréséhez, és azok alapvetően nem arra szolgálnak, hogy a szolgáltatás nyújtója számára kiegészítő bevételeket szerezzenek olyan tevékenységeken keresztül, amelyek közvetlenül versenyeznek a hozzáadottértékadó-köteles üzleti vállalkozások tevékenységeivel. A kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy az általa tárgyalt ügy valamennyi egyedi körülménye, illetve adott esetben az érintett beteg részére felírt orvosi rendelvények tartalma alapján meghatározza, hogy a nyújtott szolgáltatások teljesítik‑e e feltételeket.
(vö. 23‑25., 30., 35. pont és a rendelkező rész 1‑2. pontja)
2005. december 1‑je(*)
„Hatodik HÉA‑irányelv – 13. cikk, A. rész, (1) bekezdés, b) pont – Adómentesség – Kórházi és orvosi gyógykezeléshez szorosan kapcsolódó tevékenységek – A kórházban gyógykezelt személyek részéretelefon biztosítására, illetve televíziókészülék bérbeadására vonatkozó szolgáltatások nyújtása – E személyek kísérői részére ágy, illetve étkezés biztosítása”
A C‑394/04. és C‑395/04. sz. egyesített ügyekben,
az EK 234. cikk alapján benyújtott döntéshozatal iránti kérelmek tárgyában, amelyeket a Symvoulio tis Epikrateias (Görögország) a Bírósághoz 2004. szeptember 17‑én érkezett, 2004. június 16‑i határozataival terjesztett elő az előtte
a Diagnostiko & Therapeftiko Kentro Athinon-Ygeia AE
az Ypourgos Oikonomikon
tagjai: A. Rosas tanácselnök, J.‑P. Puissochet, S. von Bahr, U. Lõhmus és A. Ó Caoimh (előadó) bírák,
főtanácsnok: P. Léger,
tekintettel az írásbeli szakaszra és 2005. június 29‑i tárgyalásra
– a Diagnostiko & Therapeftiko Kentro Athinon-Ygeia AE képviseletében K. Karlis dikigoros,
– a görög kormány képviseletében E.‑M. Mamouna és S. Trekli, valamint V. Kyriazopoulos, meghatalmazotti minőségben,
– a német kormány képviseletében W.‑D. Plessing és A. Tiemann, meghatalmazotti minőségben,
– a ciprus kormány képviseletében A. Miltiadou‑Omirou, meghatalmazotti minőségben,
– az Európai Közösségek Bizottsága képviseletében D. Triantafyllou, meghatalmazotti minőségben,
a főtanácsnok indítványának a 2005. szeptember 15‑i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
1 Az előzetes döntéshozatal iránti kérelmek a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17‑i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o., a továbbiakban: a hatodik irányelv) és különösen annak 3. cikke A. része (1) bekezdése b) pontjának az értelmezésére vonatkoznak.
2 A kérelmeket a kórházi és egészségügyi ellátás nyújtásával foglalkozó magánjogi jogi személy, a Diagnostiko Kai Therapeftiko Kentro Athinon – Ygeia AE (a továbbiakban: Ygeia) és az Ypourgos Oikonomikon (pénzügyminisztérium) között a Dimosia Oikonomiki Ypiresia Forologias Anonymon Emborikon Etairion Athinon (a részvénytársaságok adóügyeiben eljáró athéni adóhivatal) azon határozata tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő, amelyben ez utóbbi elutasította a telefon, illetve televíziókészülék kórházban gyógykezelt személyek részére történő biztosítására, illetve bérbeadására, valamint ágy, illetve étkezés e személyek kísérői részére történő biztosítására irányuló szolgáltatások nyújtásának mint a kórházi és orvosi gyógykezeléshez szorosan kapcsolódó tevékenységeknek a hozzáadottérték-adó (a továbbiakban: HÉA) alóli mentesítését.
3 A hatodik irányelv 13. cikke A. részének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„(1) Az egyéb közösségi rendelkezések sérelme nélkül, az általuk meghatározott feltételek mellett a tagállamok mentesítik az adó alól a következőket, annak érdekében, hogy biztosítsák az ilyen mentességek megfelelő és egyértelmű alkalmazását, valamint, hogy megakadályozzák az adókijátszásokat, az adókikerüléseket és az esetleges visszaéléseket:
b) a kórházi és orvosi gyógykezelés, valamint az ehhez szorosan kapcsolódó olyan tevékenységek, amelyeket közintézmények, avagy az ilyen közintézményekkel szociális tekintetben összehasonlítható feltételek mellett működő intézmények, kórházak, rendelőintézetek, egészségügyi ellátási és diagnosztikai központok és egyéb hasonló jellegű hivatalosan elismert intézmények végeznek.”
4 Az irányelv 13. cikke A. része (2) bekezdésének b) pontja szerint:
„b) az (1) bekezdés b), g), h), i), l), m) és n) pontjában előírt adómentesség nem vonatkozik a szolgáltatásnyújtásra és a termékértékesítésre, amennyiben az:
– nem elengedhetetlen az adómentes tevékenységekhez,
– alapvetően arra szolgál, hogy az intézmények számára kiegészítő bevételeket szerezzen azon tevékenységeken keresztül, amelyek közvetlenül versenyeznek a hozzáadottérték-adó megfizetésére kötelezett üzleti vállalkozások tevékenységeivel.”
5 A hozzáadottérték-adó végrehajtásáról és egyéb rendelkezésekről szóló 1642/1986. sz. törvény (FEK A’ 125) 18. cikke (1) bekezdésének d) pontja ekként rendelkezik:
d) a törvényben foglaltaknak megfelelő személyek által nyújtott kórházi és orvosi gyógykezelés, valamint az ahhoz szorosan kapcsolódó termékértékesítés és szolgáltatásnyújtás. E szolgáltatások közé tartoznak a gyógyfürdőt üzemeltető és termálvizet hasznosító intézmények által nyújtott szolgáltatások.”
6 Az Ygeia az 1992. és 1993. évi adózási időszakra vonatkozó számviteli nyilvántartásainak ellenőrzését követően a Dimosia Oikonomiki Ypiresia Forologias Anonymon Emborikon Etairion Athinon úgy ítélte meg, hogy egyfelől a telefon, illetve televíziókészülék kórházban gyógykezelt személyek részére történő biztosítására, illetve bérbeadására, másfelől az ágy, illetve étkezés e személyek kísérői részére történő biztosítására irányuló szolgáltatások nyújtása címén elért bevétel hozzáadottértékadó-köteles azon okból, hogy e szolgáltatásokat nem lehet a kórházi és orvosi gyógykezeléshez szorosan kapcsolódó tevékenységnek tekintetni. Következésképpen az adóhivatal a szóban forgó évekre vonatkozó két külön határozatában módosította a társaság adótartozását.
7 Az Ygeia e határozatok ellen kereseteket nyújtott be a Dioikitiko Protodikeio Athinonhoz (athéni elsőfokú közigazgatási bíróság), majd ezt követően fellebbezést terjesztett elő a Dioikitiko Efeteio Athinonnál (athéni fellebbviteli közigazgatási bíróság). Fellebbezései alátámasztására előadta, hogy a szóban forgó szolgáltatások a kedvező pszichés környezet biztosításával hozzájárulnak a kórházban ápolt személyek gyógykezeléséhez, szociális kapcsolataik fenntartásához, és így gyors felépülésükhöz. A fellebbezéseket arra hivatkozva utasították el, hogy a per tárgyát képező szolgáltatásokat nem lehet a kórházi gyógykezeléshez szorosan kapcsolódó szolgáltatásnak tekintetni, mivel azok célja a betegek kórházi tartózkodásának megkönnyítése anélkül, hogy azok hozzájárulnának a részükre nyújtott gyógykezeléshez.
8 Az Ygeia fellebbezést nyújtott be Symvoulio tis Epikrateias (államtanács) előtt a Dioikitiko Efeteio Athinon mindkét ítélete ellen.
9 A Symvoulio tis Epikrateias az előzetes döntéshozatalra utaló határozataiban megjegyzi, hogy az Ygeia mint magánjogi jogi személy a kórházi és orvosi gyógykezelés, valamint az ezekhez szorosan kapcsolódó tevékenységek tekintetében kétségtelenül teljesíti a hozzáadottértékadó-mentesség feltételeit. E bíróság szerint egyedül azt a kérdést kell megválaszolni, hogy a vitatott szolgáltatások a kórházi és orvosi gyógykezeléshez „szorosan kapcsolódó […] tevékenységek” közé tartoznak‑e.
10 A kérdést előterjesztő bíróság e tekintetben rámutat arra, hogy a hatodik irányelv 13. cikke A. részének (1) bekezdése nem tartalmazza e fogalom meghatározását. E bíróság megjegyzi azonban, hogy az irányelv 13. cikke A. része (2) bekezdésének b) pontjában szereplő ismérvek alapján csak akkor lehet valamely tevékenységet a kórházi és orvosi gyógykezeléshez szorosan kapcsolódónak tekintetni, ha az egyfelől elengedhetetlen az adómentes tevékenység ellátásához, másfelől nem irányul az adómentes tevékenység által elért bevétel kiegészítésére. Ehhez hozzáfűzi, hogy a Bíróság a C‑45/01. sz. Dornier‑ügyben 2003. november 6‑án hozott ítéletének [EBHT 2003., I‑12 911. o.] 33‑35 pontjában elismerte, hogy a tevékenység járulékos jellegétől függ, hogy az a „szorosan kapcsolódó […] tevékenységek” közé tartozik‑e. Ebből következően azt kell eldönteni, hogy e tevékenység csak arra irányul‑e, hogy annak címzettjei a lehető legjobb feltételek mellett tudják igénybe venni az egyéb szolgáltatásokat, vagy az önálló célként jelenik‑e meg a címzettek számára.
11 Ilyen feltételek mellett a Symvoulio tis Epikrateias akként határozott, hogy az 1992. évi adózási időszakra vonatkozó kereset elbírálása keretében az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé (C‑394/04. sz. ügy):
„A [hatodik] irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontja szerinti személyek által egyfelől a betegek telefon-, illetve televízióhasználatával, és másfelől e személyek kísérői részére étkezés és ágy biztosításával kapcsolatban nyújtott szolgáltatás a fenti rendelkezésben említett kórházi és orvosi gyógykezeléshez szorosan kapcsolódó tevékenységek közé tartozik‑e, amennyiben azok e gyógykezelés szempontjából járulékosnak, azonban azokhoz elengedhetetlennek is tekinthetők?”
12 Ami az 1993. évi adózási időszakot illeti, e bíróság akként határozott, hogy a hozzá benyújtott fellebbezés elbírálását felfüggeszti a Bíróságnak a fenti kérdésre adandó válaszáig (C‑395/04. sz. ügy).
13 A Bíróság elnöke 2004. október 14‑i végzésével egyesítette a C‑394/04. és a C‑395/04. sz. ügyeket az eljárás írásbeli és szóbeli szakasza, valamint az ítélethozatal tekintetében.
14 A kérdést előterjesztő bíróság kérdésével lényegében azt kívánja megtudni, hogy a hatodik irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontja szerinti egészségügyi intézmény által nyújtott, telefon, illetve televíziókészülék kórházban gyógykezelt személyek részére történő biztosítására, illetve bérbeadására, valamint ágy, illetve étkezés e személyek kísérői részére történő biztosítására irányuló szolgáltatások az e rendelkezésben említett kórházi és orvosi gyógykezeléshez szorosan kapcsolódó tevékenységeknek minősülnek‑e.
15 Előzetesen emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint a hatodik irányelv 13. cikkében foglalt adómentességeket szigorúan kell értelmezni, mivel ezek kivételt jelentenek a fő szabályhoz képest, amely szerint az adóalany által ellenszolgáltatás fejében teljesített minden szolgáltatásnyújtás HÉA-köteles (a C‑278/00. sz., Bizottság kontra Németország ügyben 2002. június 20‑án hozott ítélet [EBHT 2002., I‑5811. o.] 43. pontja, a C‑498/03. sz., Kingscrest Associates és Montecello ügyben 2005. május 26‑án hozott ítélet [EBHT 2005., I‑4427. o.] 29. pontja). Ezen adómentességek a közösségi jog autonóm fogalmai, és céljuk a HÉA-rendszer egyes tagállamokban történő eltérő alkalmazásának elkerülése (a C‑349/96. sz. CPP‑ügyben 1999. február 25‑én hozott ítélet [EBHT 1999., I‑973. o.] 15. pontja és a C‑240/99. sz. Skandia‑ügyben 2001. március 8‑án hozott ítélet [EBHT 2001., I‑1951. o.] 23. pontja).
16 Ezenfelül a hatodik irányelv 13. cikke A. részének az a célja, hogy mentesítsen a HÉA alól bizonyos közhasznú tevékenységeket. E rendelkezés azonban nem valamennyi, hanem kizárólag azon közhasznú tevékenységeket mentesíti, amelyeket az irányelv itt felsorol és részletesen meghatároz (lásd különösen a C‑149/97. sz., Institute of Motor Industry ügyben 1998. november 12‑én hozott ítélet [EBHT 1998., I‑7053. o.] 18. pontját és a C‑8/01. sz. Taksatorringen-ügyben 2003. november 20‑án hozott ítélet [EBHT 2003., I‑13 711. o.] 60. pontját).
17 Amint azt Bíróság már megállapította, a hatodik irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontja egyáltalán nem tartalmazza a kórházi és orvosi gyógykezeléshez „szorosan kapcsolódó […] tevékenységek” fogalmának meghatározását (a C‑76/99. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 2001. január 11‑én hozott ítélet [EBHT 2001., I‑249. o.] 22. pontja). Azonban magából a rendelkezés szövegéből az következik, hogy a rendelkezés nem vonatkozik olyan szolgáltatásokra, amelyek nem állnak semmilyen kapcsolatban sem a szolgáltatások címzettjeinek kórházi ápolásával, sem a részükre esetlegesen biztosított orvosi gyógykezeléssel (a fent hivatkozott Dornier‑ügyben hozott ítélet 33. pontja).
18 Ezért a szolgáltatások csak abban az esetben sorolhatók a hatodik irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontjában szereplő, a kórházi és orvosi gyógykezeléshez „szorosan kapcsolódó […] tevékenységek” közé, ha azokat ténylegesen a címzettek kórházi gyógykezeléséhez vagy a részükre biztosított orvosi ápoláshoz mint főszolgáltatáshoz járulékosan kapcsolódó szolgáltatásként nyújtják (a fent hivatkozott Dornier‑ügyben hozott ítélet 35. pontja).
19 Az ítélkezési gyakorlatból kitűnik, hogy a szolgáltatást akkor lehet a főszolgáltatáshoz járulékosan kapcsolódó szolgáltatásnak tekintetni, ha az nem önálló célként jelenik meg, hanem arra irányul, hogy a szolgáltató főszolgáltatását a lehető legjobb feltételek mellett lehessen igénybe venni (lásd e tekintetben a C‑308/96. és C‑94/97. sz., Madgett és Baldwin ügyben 1998. október 22‑én hozott ítélet [EBHT 1998., I‑6229. o.) 24. pontját és a fent hivatkozott Dornier‑ügyben hozott ítélet 34. pontját).
20 E tekintetben az Ygeia kifejti, hogy a szállás és az étkezés kísérők számára történő biztosításának célja, hogy lelkileg segítse a kórházban gyógykezelt személyeket, és segítséget nyújtson azokban az esetekben, amikor állapotuk miatt egyedül már képtelenek a mindennapi élethez szükséges tevékenységek elvégzésére, valamint lehetővé teszi a betegek gyorsabb felépülését, ugyanakkor részben csökkenti a kiegészítő kórházi személyzet munkaterhét. A telefon, illetve a televíziókészülék kórházban gyógykezelt személyek részére történő biztosítására, illetve bérbeadására vonatkozó szolgáltatások pedig lehetővé teszik a betegek számára, hogy kapcsolatban maradjanak a külvilággal, ami olyan pszichés környezetet teremt számukra, amely gyorsabb felépülést tesz lehetővé, és így csökkenti a kórházi ápolás összköltségét. Az Ygeia szerint ebből az következik, hogy annak eldöntéséhez, hogy e szolgáltatások a kórházi és orvosi gyógykezeléshez „szorosan kapcsolódó […] tevékenységek” közé tartoznak‑e, a beteg kívánságát kell meghatározó szempontnak tekintetni, aki azért kérte a szolgáltatások igénybevételét, mivel azokat a gyógyulásához szükségesnek ítélte.
21 A fenti érvelés nem fogadható el.
22 Amint azt az észrevétellel élő valamennyi tagállam és az Európai Közösségek Bizottsága hangsúlyozta, annak eldöntéséhez, hogy az olyan szolgáltatások, mint amelyek az alapügyben felmerültek arra irányulnak‑e, hogy a lehető legjobb feltételek mellett lehessen igénybe venni az Ygeia által nyújtott kórházi és orvosi gyógykezelésre vonatkozó szolgáltatásokat, azt kell figyelembe venni, hogy e szolgáltatásokat milyen célból nyújtották (lásd e tekintetben a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben hozott ítélet 24. pontját).
23 A hatodik irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontjában említett kórházi és orvosi gyógykezeléshez szorosan kapcsolódó tevékenységek adómentességének célja annak biztosítása, hogy az orvosi és kórházi gyógykezelés megnövekedett költségei miatt ezen ellátások ne váljanak elérhetetlenné abban az esetben, ha az ezen vagy az ezekhez szorosan kapcsolódó szolgáltatások hozzáadottértékadó-kötelesek lennének (lásd e tekintetben a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben hozott ítélet 23. pontját).
24 Az ítélkezési gyakorlat szerint ugyanis az e rendelkezésben említett orvosi és kórházi gyógykezelésnek a betegségek és az egészségkárosodás diagnosztizálásának, kezelésének és – amennyire lehetséges – gyógyításának céljait kell szolgálniuk (a fent hivatkozott Dornier‑ügyben hozott ítélet 48. pontja).
25 Ezért – figyelemmel a hatodik irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontjában rögzített adómentesség céljára – ebből az következik, hogy kizárólag a kórházi és orvosi gyógykezelésekre irányuló azon szolgáltatások tartozhatnak az e rendelkezés szerinti „szorosan kapcsolódó […] tevékenységek” körébe, amelyek a szolgáltatásnyújtás folyamatában elengedhetetlenek a szolgáltatások által elérni kívánt gyógyászati célok megvalósításához. Ugyanis kizárólag az ilyen szolgáltatások befolyásolják az egészségügyi ellátások költségeit, amelyek adómentessége elérhetővé teszi azokat az egyének számára.
26 Amint azt az észrevétellel élő tagállamok joggal megjegyezték, e megállapítást megerősíti az irányelv 13. cikke A. része (2) bekezdése b) pontjának első francia bekezdése, miszerint a tagállamoknak ki kell zárniuk az adómentesség köréből különösen az e cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett szolgáltatásnyújtásokat, ha azok nem elengedhetetlenek az adómentes tevékenységek megvalósításához. Ugyanis, amint arra a főtanácsnok az indítványának 30–32. pontjában rámutatott, ezen – a tagállamok számára kötelező erejű – rendelkezés írja le, hogy milyen feltételeket kell figyelembe kell venni a mentesítés egyes eseteinek értelmezéséhez, amelyek az irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontjához hasonlóan valamely közhasznú tevékenységgel „szoros kapcsolatban álló” vagy ahhoz „szorosan kapcsolódó” szolgáltatásokra vagy értékesítésekre vonatkoznak.
27 Ezenkívül meg kell említeni, hogy a fent hivatkozott Bizottság kontra Németország ügyben hozott ítélet 48. és 49. pontjában a Bíróság a hatodik irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének i) pontjában meghatározott adómentességgel kapcsolatban a felsőfokú oktatáshoz „szorosan kapcsolódó” szolgáltásnyújtást illetően már kimondta, hogy az ellenszolgáltatás fejében teljesített kutatási projektek, bár a felsőfokú oktatáshoz igen hasznosnak tekinthetők, mégsem elengedhetetlenek annak célja, azaz a hallgatók szakmai tevékenység gyakorlására való képzésének megvalósításához, így nem tartoznak ezen adómentesség körébe.
28 Amint azt a főtanácsnok az indítványának 35. pontjában lényegében kifejtette, tekintettel a hatodik irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott adómentesség céljára, és figyelemmel az ugyanezen cikk (1) bekezdésének b) pontjában foglaltakra, e megállapítások megfelelően irányadók az előbbi rendelkezésben említett, a kórházi és orvosi gyógykezeléshez „szorosan kapcsolódó tevékenységek” fogalmának értelmezése terén.
29 Ebből következően azon szolgáltatásnyújtások, amelyek az alapügyben felmerültekhez hasonlóan alkalmasak arra, hogy javítsák a kórházban gyógykezelt személyek kényelmét és közérzetét, fő szabály szerint nem tartozhatnak az irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott adómentesség körébe. Akkor lehetséges ezzel ellentétes értelmezés, ha e tevékenységek elengedhetetlenek az azon kórházi és orvosi gógykezelésre irányuló szolgáltatások által követett gyógyászati célok eléréséhez, amelyek keretében e tevékenységeket végzik.
30 A kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy az általa tárgyalt ügy valamennyi egyedi körülménye, illetve adott esetben az érintett beteg részére felírt orvosi rendelvények tartalma alapján meghatározza, hogy az adott szolgáltatás a fentiekhez elengedhetetlen‑e, vagy sem.
31 E megállapításokat nem kérdőjelezi meg az Ygeia azon felvetése, miszerint – figyelembe véve a mentességek célját – a hatodik irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontjában említett a kórházi és orvosi gyógykezeléshez „szorosan kapcsolódó […] tevékenységek” fogalmát nem szükséges kifejezetten szűken értelmezni (a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben hozott ítélet 23. pontja). Ugyanis, amint az a jelen ítélet 25. pontjából következik, a nem járulékos jellegű szolgáltatások adókötelessé tétele nem eredményezi az e rendelkezés által az egyének számára biztosítani kívánt kórházi és orvosi gyógykezelés költségeinek növekedését, mivel az ilyen szolgáltatások nem elengedhetetlenek e kezelések gyógyászati céljainak eléréséhez (lásd e tekintetben a C‑307/01. sz., D’Ambrumenil és Dispute Resolution Services ügyben 2003. november 20‑án hozott ítélet [EBHT 2003., I‑13 989. o.] 59. pontját).
32 Ezenfelül, amint arra a főtanácsnok az indítványának 47. pontjában rámutatott, e tevékenységek adókötelessé tétele összhangban van az adósemlegesség elvével, amely kizárja, hogy a hasonló, és így egymással versengő szolgáltatások nyújtását a HÉA szempontjából eltérő módon kezeljék (a C‑109/02. sz., Bizottság kontra Németország ügyben 2003. október 23‑án hozott ítélet [EBHT 2003., I‑12691. o.] 20. pontja).
33 Amint arra a német kormány joggal rámutatott, az Ygeia állításával ellentétben, amikor valamely gyógyintézmény olyan szolgáltatásokat nyújt, mint amelyek a perben felmerültek, versenyhelyzetbe kerül az ugyanilyen jellegű szolgáltatásokat nyújtó adóalanyokkal, így a kórházban gyógykezelt személyek részére nyújtott telefonra és televízióra vonatkozó szolgáltatásokat illetően e szolgáltatások nyújtóival, illetve a betegek kísérőinek elszállásolására vonatkozó szolgáltatásokat illetően a szállodákkal és éttermekkel.
34 Az irányelv 13. cikke A. része (2) bekezdésének b) pontja alapján az olyan szolgáltatásokat, mint amelyek az alapügyben felmerültek, szintén ki kell zárni a 13. cikk A. része (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott adómentesség alól, ha azok alapvetően arra szolgálnak, hogy kiegészítő bevételeket szerezzenek a szolgáltatás nyújtója számára, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálni az általa tárgyalt ügy egyedi körülményei alapján.
35 Következésképpen a feltett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a hatodik irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontja szerinti személyek által telefon, illetve televíziókészülék kórházban gyógykezelt személyek részére történő biztosítására, illetve bérbeadására, valamint ágy, illetve étkezés e személyek kísérői részére történő biztosítására vonatkozóan nyújtott szolgáltatások fő szabály szerint nem minősülnek az ezen rendelkezésben említett kórházi és orvosi gyógykezeléshez szorosan kapcsolódó tevékenységeknek. Ezzel ellentétes értelmezés akkor lehetséges, ha e tevékenységek elengedhetetlenek a kórházi és orvosi gyógykezelésre irányuló szolgáltatások gyógyászati céljainak eléréséhez, és azok alapvetően nem arra szolgálnak, hogy a szolgáltatás nyújtója számára kiegészítő bevételeket szerezzenek olyan tevékenységeken keresztül, amelyek közvetlenül versenyeznek a hozzáadottértékadó-köteles üzleti vállalkozások tevékenységeivel.
A kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy az általa tárgyalt ügy valamennyi egyedi körülménye, illetve adott esetben az érintett beteg részére felírt orvosi rendelvények tartalma alapján meghatározza, hogy a nyújtott szolgáltatások teljesítik‑e ezen feltételeket.
1) A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17‑i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontja szerinti személyek által telefon, illetve televíziókészülék kórházban gyógykezelt személyek részére történő biztosítására, illetve bérbeadására, valamint ágy, illetve étkezés e személyek kísérői részére történő biztosítására vonatkozóan nyújtott szolgáltatások fő szabály szerint nem minősülnek az ezen rendelkezésben említett kórházi és orvosi gyógykezeléshez szorosan kapcsolódó tevékenységeknek. Ezzel ellentétes értelmezés akkor lehetséges, ha e tevékenységek elengedhetetlenek a kórházi és orvosi gyógykezelésre irányuló szolgáltatások gyógyászati céljainak eléréséhez, és azok alapvetően nem arra szolgálnak, hogy a szolgáltatás nyújtója számára kiegészítő bevételeket szerezzenek olyan tevékenységeken keresztül, amelyek közvetlenül versenyeznek a hozzáadottértékadó-köteles üzleti vállalkozások tevékenységeivel.
2) A kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy az általa tárgyalt ügy valamennyi egyedi körülménye, illetve adott esetben az érintett beteg részére felírt orvosi rendelvények tartalma alapján meghatározza, hogy a nyújtott szolgáltatások teljesítik‑e ezen feltételeket.
* Az eljárás nyelve: görög.

matches: Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Az Európai Bíróságon is általánossá vált a távmunka-rendszer - A Bíróság és a Törvényszék március 16-dika óta 86 ügyet bírált el | hírek | Jogi Fórum
2020.04. 6. Jogi Fórum / Európai Unió Bírósága
Az Európai Unió Bírósága alkalmazkodik a körülményekhez annak érdekében, hogy biztosítsa az igazságszolgáltatással összefüggő európai közszolgáltatások folytonosságát. Az intézmény gondoskodik arról, hogy az általánossá tett távmunka körülményei mellett is folytassa az igazságszolgáltatási tevékenységét.
A körülményekhez való alkalmazkodás szükségessége
A Luxemburgi Nagyhercegség állami hatóságai és a szomszédos országok által elfogadott intézkedésekkel összhangban az Európai Unió Bírósága úgy döntött, hogy 2020. március 16-tól általánossá teszi a távmunka-rendszert. A személyi állomány megóvása és a koronavírus terjedésével szemben folytatott küzdelemhez való hozzájárulás érdekében az intézmény helyiségei zárva vannak a látogatók és a személyi állomány tagjai előtt, azon személyek kivételével, akik nélkülözhetetlen feladatokat látnak el.
Figyelembe véve azokat a helyváltoztatási korlátozásokat, amelyek mind Luxembourgban, mind pedig a legtöbb tagállamban alkalmazandók, azonnali intézkedésként el kellett halasztani azokat a tárgyalásokat, amelyek a Bíróságon március 16. és április 30., a Törvényszéken pedig március 16. és május 15. közötti határnapra voltak kitűzve. A két igazságszolgáltatási fórum Hivatalai felvették a kapcsolatot a felek képviselőivel annak érdekében, hogy értesítsék őket e halasztásokról, továbbá pontosításokat közöljenek velük az eljárás további folytatásának módjairól. Az intézmény honlapjának egyik oldala e tekintetben naprakész tájékoztatást tartalmaz.
A Bíróság a válsághelyzetekre korábban megállapított struktúrákra és eljárásokra támaszkodva minden intézkedést megtett abból a célból, hogy az igazságszolgáltatási fórumok és a szervezeti egységek továbbra is kifejthessék tevékenységeiket annak érdekében, hogy biztosított legyen az igazságszolgáltatással összefüggő európai közszolgáltatások folytonossága, olyan feltételek mellett, amelyek a lehető legközelebb állnak a rendes időszakokban fennálló feltételekhez, és amelyeket szükségképpen hozzá kellett igazítani a rendkívüli körülményekhez.
Így a Bíróság – előre látva e helyzetet – február elejétől felgyorsította a személyi állomány olyan informatikai eszközökkel történő ellátására irányuló folyamatot, amelyek lehetővé teszik a távmunkát. Mostanra az Európai Unió Bírósága munkatársainak nagyon nagy többsége képes arra, hogy távolról is hozzájáruljon az intézmény tevékenységéhez.
Másfelől az alkalmazandó eljárási szabályok tiszteletben tartásával különböző munkamódszerek kerültek kialakításra annak érdekében, hogy az ügyek feldolgozása ne szakadjon félbe: írásbeli eljárás útján történő döntéshozatal, a felekhez intézett írásbeli kérdések, kifejezetten az ítéletek kihirdetése és az indítványok ismertetése céljából kitűzött tárgyalások, az e-Curiához (az eljárási iratok elektronikus úton történő benyújtását és kézbesítését lehetővé tevő alkalmazáshoz) való hozzáférés létrehozását szolgáló könnyített feltételek.
Az igazságszolgáltatási tevékenységek fenntartása
Jóllehet a két igazságszolgáltatási fórum akként határozott, hogy azoknak az ügyeknek biztosít elsőbbséget, amelyek különösen sürgősek (mint például a sürgősségi eljárások, a gyorsított eljárások és az ideiglenes intézkedés iránti eljárások), a többi ügy feldolgozása is tovább folyik.
Így 2020. március 16. óta a Bíróság és a Törvényszék 86 ügyet bírált el. Szervezési és elővigyázatossági okokból az ítéleteket és az indítványokat egyrészt a Bíróság elnöke és az egyik főtanácsnok, másrészt pedig a Törvényszék elnöke összevontan hirdette ki, illetőleg ismertette március 19-én (6 ítélet, 5 indítvány), március 26-án (23 ítélet, 4 indítvány) és április 2-án (22 ítélet, 9 indítvány). Ezen ítéletek és indítványok távmunka keretében történő fordításáról, terjesztéséről, közzétételéről és közléséről azon minőségi előírásoknak megfelelően gondoskodtak, amelyeket a Bíróság és a Törvényszék a szokásos körülmények között alkalmaz.
Az elkövetkező hetekre az ítéletek kihirdetése és az indítványok ismertetése céljából tartandó további tárgyalásokat tűztek ki (csütörtökönként a Bíróságon, szerdánként a Törvényszéken), és azokat feltüntették az intézmény honlapján közzétett tárgyalási jegyzékben.
Másfelől ugyanezen időszakban 52 új ügy érkezett. Ezen ügyeket a Hivatalok – amelyek továbbra is a felek képviselőinek rendelkezésére állnak – távmunka keretében dolgozzák fel, a hatáskörrel rendelkező szervezeti egységek pedig gondoskodnak a fordításukról és jogi előkészítő elemzésükről, csakúgy mint a két igazságszolgáltatási fórum előtt folyamatban lévő összes többi ügy eljárási dokumentumai esetében.
Végül annak érdekében, hogy ne legyen késleltetve J. Richard de la Tour főtanácsnok hivatalba lépése, a Bíróság az eredetileg kitűzött március 23-i időpontban megtartotta az ő eskütételét. Az ünnepséget kivételesen olyan szabályok mentén szervezték, amelyek a videokonferencia eszközeinek köszönhetően lehetővé tették a távolról történő lebonyolítást.
Mindezen intézkedések megtételével és az egész személyi állománya elkötelezettségének köszönhetően az Európai Unió Bírósága megteremti azokat a feltételeket, amelyek mellett – a jelenlegi válsághelyzetet a lehető legteljesebb mértékben figyelembe véve – tovább folytathatja a jogkereső közönség szolgálatára irányuló, a Szerződések értelmében rá ruházott feladatok teljesítését.
A Bíróság és a Törvényszék hírei követhetőek a CVRIA honlapon, valamint az intézmény Twitter és LinkedIn fiókján.

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
Nagyon fontos pert veszített az Orvosi Kamara - Röntgen
Most költözik a harmadik helyére a blog, először a Világgazdaságtól jött át ide a Reblog felületére,...
Az összeomlás szélén tántorog a Honvédkórház, már most sincsenek meg alapvető feltételek...
Két év letöltendő szabadságvesztést kapott és három évre eltiltotta foglalkozásának gyakorlásától ...
Nagy várakozással tekintett a szakma az új orvos emberminiszter kinevezése elé, hátha majd...
Miután tavaly év végén a Magyar Orvosi Kamara vezetősége sikertelenül próbálkozott...
Kunetz Zsombor | 2018 március 12. 17:45
Nagyon fontos pert veszített az Orvosi Kamara
Hiába púposkodott az Orvosi Kamara, ki kell adnia a gazdálkodására vonatkozó adatokat pedig, mindent bevetett azért, hogy ne kelljen válaszolni azokra a Kamara gazdálkodását és a vezetők javadalmazását firtató kérdéseimre, amelyeket még tavaly tettem fel nekik kamarai tagként.
Erről itt és itt olvashatnak.
Az érdeklődésem egyrészt Éger István elnök és az elnökség tagjainak a fizetésére, egyéb javadalmazására, fizetésen kívüli juttatásaira stb. irányult, másrészt a MOK gazdálkodásaiban talált meglehetősen furcsa dolgok tisztázására. Ugyanis a MOK feltételezhetően a tagság pénzéből finanszíroz olyan gazdasági társaságot, amely az elmúlt évtizedben jobbára veszteséget produkált.
Ezekre a kérdésekre először egy semmitmondó választ kaptam, majd miután perrel fenyegetőztem, nagy nehezen kikerült a Kamara honlapjára Éger fizetése. A többi kérésemre nem kaptam választ, illetve 88 ezer 264 forint befizetéséhez kötötték, hogy a közérdekű adatokat megismerhessem. Majd - vélhetően nem függetlenül a kellemetlen érdeklődésemtől - még egy etikai eljárást is elindított ellenem a Kamara elnöksége, ahol úgy részesítettek megrovásban első fokon, hogy mint az később kiderült, az elsőfokú etikai bizottság az ellenem felhozott vádakat sem tudta pontosan megnevezni (erről itt).
Ezek után indítottam adatszolgáltatási pert a MOK ellen, a Társaság a Szabadságjogokért (TASZ) segítségével.
És ezt a pert nyertem meg most, immár jogerősen másodfokon is, ugyanis az Orvosi Kamara fellebbezett, az elsőfokú ítélet ellen - ami szintén kötelezte az adatok kiadására.
Tehát még egyszer, egy kamarai tag meg kívánja ismerni a befizetéséből gazdálkodó köztestület gazdasági működését. Amely ahelyett, hogy ezeket kiadná, etikai eljárást indít a tag ellen és perbe bocsátkozik azért, hogy ne kelljen ezen adatokat kiadnia. Ráadásul miután a MOK elveszti a pert, fellebbez, így tovább növeli a perköltséget és az ügyvédi munkadíjakat is. Teszi ezt természetesen a tagok befizetéséből, annak ellenére, hogy az elsőfokú ítélet már teljesen nyilvánvalóvá tette, hogy semmi értelme a további pereskedésnek, az adatokat ki kell adni.
Az elsőfokú ítéletben leszögezte, hogy:
“a közérdekű adat kiadását csak akkor kötheti költségtérítés előzetes megfizetéséhez az adatkezelő, amennyiben ez az alaptevékenységének ellátásához szükséges munkaerőforrás aránytalan mértékű igénybevételével jár, amit bizonyítani köteles.”
“A bíróság mindenek előtt rámutat arra, hogy az alperes az Infotv. 29. § (4) bekezdését megsértve nem adott előzetes indokolt tájékoztatást költségtérítési igényéről, mert csak a költségtérítés iránti igénye összegét jelölte meg, de nem adta elő sem a költségigénye részletezését, se igénye megalapozottságát alátámasztó indokait, mely eljárása önmagában is jogellenes, ellentétes a törvény rendelkezéseivel. “
“A bíróság … arra az egyértelmű következtetésre jutott, hogy semmi nem támasztja alá azon alperesi állítást, hogy 30 munkaórát vesz igénybe a kiadási kérelemmel érintett adatok összegyűjtése. “
“A bíróság az alperes alapszabályát értelmezve arra az egyértelmű következtetésre jutott, hogy mivel az alperesnek - mint az orvosok köztestületi formában működő érdekvédelmi szervezetének - alapszabályban rögzített kötelezettsége, hogy kérésre tájékoztassa tagjait gazdálkodása adatairól, így szükségképpen rendelkezésére kell állnia azon „munkaerőforrásnak”, amely ezen tájékoztatási feladat teljesítéséhez szükséges.”
“A fent részletezett indokok alapján a bíróság a felperes elsődleges kereseti kérelmének helyt adott, és az alperest a kérelmének megfelelő adatok kiadására kötelezte, az alperes adatkiadási kötelezettségét a végrehajthatóság szempontjait is figyelembe véve meghatározva.”
A meglehetősen egyértelmű és alapos elsőfokú ítélete ellen a MOK fellebbezett. Fellebbezését arra a nevetséges állításra próbálta építeni, hogy a MOK bizonyos - a MOK tulajdonában levő - cégeknek a gazdálkodási adataival kapcsolatban nem adatkezelő. Ez az állítás már csak azért sem igaz, mert nehéz azt elképzelni, hogy egy cég tulajdonosa ne lenne tisztában a saját cége tevékenységével, amelynek éves beszámolóit elfogadja, jóváhagyja. Sőt, minden éveben a MOK felmentvényt ad az általa tulajdonolt cégek vezetői számára, ami egyben azt is jelentheti, hogy a büntetőjogi felelősséget is átvállalja.
De erre az érvrendszerre már szükségünk sem volt a másodfokú tárgyaláson, ugyanis a Bíróság pillanatok alatt lesöpörte a MOK védekezést azzal, hogy ezt a védekezést - amit a MOK a fellebbezésben írt - itt már nem használhatja. Ugyanis másodfokon a Bíróság azokat a tényeket vizsgálja, amit az elsőfokú Bíróság is vizsgált. Itt új panaszokat már nem lehet benyújtani és miután a MOK az elsőfokú eljárás alatt nem hivatkozott arra, hogy bizonyos kérdésekben nem tartja magát adatkezelőnek, itt ezt már nem teheti meg.
A másodfokú Bíróság pedig helybenhagyta az elsőfokú Bíróság ítéletét, így jogerősen lezárta a pert és a MOK-nak ki kell adnia azokat az adatokat, amelyeket kértem még tavaly.
Ez pedig el is hozhatja a jelenlegi vezetés azonnali bukását, ugyanis kétségem sincs afelől, hogy súlyos pénzügyi problémák miatt nem kaptam meg azokat az adatokat, amelyek egy normális köztestületben kérés nélkül is megismerhetőek. Valamint nem véletlenül próbáltak megfélemlíteni etikai eljárással is.
Mindenesetre köszönöm a város legjobb ügyvédjének és a TASZ-nak a segítségét!
Talán meg kellene köszönnöm a MOK ügyvédjeinek is a teljesen impotens és hozzá nem értő tevékenységüket is, azonban ezt azért nem teszem, mert mégiscsak az én pénzemből is fizeti őket a jelenlegi elnökség.
És végezetül van még néhány kérdésem a gazdálkodással kapcsolatban, például a jelentősen túlárazott MOK által kiadott Orvosok Lapja nevű papírhalmaz, amely évente 118-70 milliós kiadási költséggel jár. Amennyiben ezt a költséget nem tudják megindokolni, ebből is komoly per lehet.
Címkék: #magyarorvosikamara #pertvesztett #adatszolgáltatás #égeristván #bukás

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
2006. február 23.(*)
„Letelepedés szabadsága – Adójogszabályok – Társasági nyereségadó”
A C‑253/03. sz. ügyben,
az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Bundesfinanzhof (Németország) a Bírósághoz 2003. június 13‑án érkezett, 2003. április 1‑jei határozatával terjesztett elő az előtte
a CLT-UFA SA
a Finanzamt Köln-West
tagjai: A. Rosas tanácselnök, J. Malenovský, J.‑P. Puissochet, S. von Bahr (előadó) és U. Lõhmus bírák,
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2004. szeptember 29‑i tárgyalásra,
– a CLT-UFA SA képviseletében A. Raupach és D. Pohl Rechtsanwälte,
– a Finanzamt Köln-West képviseletében K.‑H. Vanyek és G. Sasonow, meghatalmazotti minőségben,
– a német kormány képviseletében C.‑D. Quassowski, M. Lumma és W.‑D. Plessing, meghatalmazotti minőségben,
– az Európai Közösségek Bizottsága képviseletében R. Lyal és G. Braun, meghatalmazotti minőségben,
a főtanácsnok indítványának a 2005. április 14‑i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
1 Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az EK‑Szerződés 52. cikkének (jelenleg, módosítást követően EK 43. cikk) és 58. cikkének (jelenleg EK 48. cikk) értelmezésére irányul.
2 A kérelmet a CLT‑UFA SA (a továbbiakban: a CLT‑UFA) és a Finanzamt Köln-West (adóhatóság, a továbbiakban: Finanzamt) között a CLT‑UFA német fióktelepe nyereségének megadóztatása tárgyában folyamatban lévő eljárásban nyújtotta be az előterjesztő bíróság.
Az alapeljárás és a jogi háttér
3 A CLT‑UFA székhelye és ügyvezetésének helye Luxemburgban van. A társaság 1994‑ben (a továbbiakban: vitás adóév) leányvállalattal rendelkezett Németországban.
4 A Finanzamt a CLT‑UFA – a németországi fióktelepe által a vitás adóévben elért nyereségére korlátozott adókötelezettséggel rendelkező társaság – társasági adóalapját az 1973. június 15‑i kiegészítő jegyzőkönyvvel módosított, a Luxemburgi Nagyhercegség és a Németországi Szövetségi Köztársaság között a kettős adóztatás elkerüléséről, valamint a jövedelem- és a vagyonadó, továbbá az iparűzési és a földadó tárgyában nyújtandó kölcsönös közigazgatási és jogsegélyről Luxemburgban 1958. augusztus 23‑án aláírt egyezmény 5. cikke (1) bekezdésének, valamint zárójegyzőkönyvének (az egyezmény és a zárójegyzőkönyv együtt a továbbiakban: a Luxemburgi Nagyhercegség és a Németországi Szövetségi Köztársaság között a kettős adóztatás elkerüléséről kötött egyezmény) megfelelően állapította meg.
5 A Finanzamt a fióktelep adóköteles jövedelmére alkalmazandó adókulcsot a társasági adóról szóló 1991. évi törvénynek (Körperschaftsteuergesetz) az alapeljárásban irányadó változata (a továbbiakban: KStG) 23. §‑ának (2) és (3) bekezdése alapján 42%‑ban állapította meg.
6 Nem járt eredménnyel a panasz és a Finanzgerichthez benyújtott kereset, amelyben a CLT‑UFA arra hivatkozott, hogy ez az adókulcs hátrányosan megkülönböztető jellegű, és sérti a Szerződés 52. és 58. cikke együttes olvasata szerinti letelepedési szabadságát. A CLT‑UFA ekkor a Bundesfinanzhofhoz fordult a Finanzgericht ítéletének megsemmisítésére és az adómegállapító határozat – az adókulcsnak az adóköteles nyereség 30%‑ára való csökkentésében álló – módosítására irányuló kérelemmel.
7 A Bundesfinanzhof rámutat arra, hogy a CLT‑UFA, mivel székhelye és ügyvezetésének helye Luxemburgban van, németországi fióktelepe vonatkozásában kedvezőtlenebb elbánásban részesült, mint abban az esetben, ha németországi tevékenységét olyan korlátolt felelősségű társaságként vagy részvénytársaságként folytatta volna, amelynek székhelye és/vagy ügyvezetésének helye Németországban van.
8 A Bundesfinanzhof kifejti, hogy az a részvénytársaság, amelynek székhelye és/vagy ügyvezetésének helye Németországban van, a társasági adó hatálya alá tartozik; abban az esetben, ha a nyereséget nem osztják fel, a társasági adó az adózás előtti nyereség 45%‑át teszi ki. Ez a magas adómérték azonban csökkenthető volt. A KStG 27. §‑ának (1) bekezdése és 49. §‑ának (1) bekezdése, valamint a jövedelemadóról szóló törvény (1994. évi jövedelemadó-törvény, a továbbiakban: EStG) 43. §‑a (1) bekezdése első mondatának 1. pontja és 44d. §‑ának (1) bekezdése alapján a társasági adó 33,5%‑ra csökkent, amennyiben a nyereség az anyavállalat részére 1996. június 30‑ig kifizetésre került. Amennyiben a nyereség az anyavállalat részére 1996. június 30. után került kifizetésre, az EStG 44d. §‑a (1) bekezdése harmadik mondatának és a KStG 49. §‑a (1) bekezdésének együttes olvasata értelmében az adó mértéke a nyereség 30%‑ára csökkent. A Bundesfinanzhof közlése szerint a leányvállalatok általában igénybe vették ezt az adómérték-csökkentési lehetőséget.
9 A Bundesfinanzhofnak kételyei merültek fel a CLT‑UFA‑t terhelő eltérő adókulcs alkalmazásának indokolhatóságát illetően. Abban az esetben, ha a fióktelepre vonatkozó 42%‑os adókulcs a Szerződésbe ütköznék, a Bundesfinanzhof azt kéri, hogy a Bíróság állapítsa meg, hogy a Szerződés megsértésének kiküszöbölésére mely adókulcsot kell alkalmazni. A Bundesfinanzhof úgy ítéli meg, hogy elegendő lenne a CLT‑UFA telephelye által elért nyereségre vonatkozó adókulcsot 33,5%‑ra leszállítani, minthogy a CLT-UFA már az adóév lejártakor rendelkezhetett a nyereségről.
10 E körülmények között határozott a Bundesfinanzhof az eljárás felfüggesztéséről, és a Bíróság elé az alábbi kérdéseket terjesztette előzetes döntéshozatalra:
„1) Az EK‑Szerződés 52. cikkét az EK‑Szerződés 58. cikkével együtt úgy kell‑e értelmezni, hogy a letelepedés szabadsága sérelmet szenved, amennyiben az Európai Unióból származó külföldi tőketársaság által Németországban található fióktelepén keresztül elért nyereséget az 1994‑es adóévben 42%‑os (a telephelyekre alkalmazandó mértékű) német társasági adó terheli, noha
a) a nyereség után csupán 33,5%‑os mértékű német társasági adót kellett volna fizetni, ha a nyereséget az Európai Unióból származó külföldi tőketársaság Németországban teljes körű társaságiadó-kötelezettséggel rendelkező leányvállalata érte volna el, és 1996. június 30. előtt a teljes nyereséget átadta volna az anyavállalatnak,
b) a nyereség után először 45%‑os mértékű német társasági adót kellett volna fizetni, ha a nyereséget a leányvállalat 1996. június 30‑ig felhalmozta volna, a teljes nyereségnek az anyavállalat részére 1996. június 30‑át követő átadása esetén azonban visszamenőleg a társasági adó 30%‑ra csökkent volna?
2) Amennyiben a telephelyre alkalmazandó adókulcs az EK‑Szerződés 52. és 58. cikkébe ütközik, ennek kiküszöbölése érdekében le kell‑e szállítani az adókulcsot a vitás adóév vonatkozásában 30%‑ra?”
11 Első kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a Szerződés 52. és 58. cikkével ellentétes‑e az alapeljárásban érintetthez hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely más tagállamban székhellyel rendelkező gazdasági társaság fióktelepe esetében a fióktelep nyereségére magasabb adókulcsot ír elő, mint amelyet az ilyen társaság leányvállalatának nyereségére kellene abban az esetben alkalmazni, ha a leányvállalat teljes nyereségét átadja anyavállalatának.
12 Emlékeztetni kell arra, hogy a Szerződés 52. cikke a közösségi jog egyik alapvető rendelkezése, és a tagállamokban közvetlenül alkalmazandó (lásd különösen a C‑307/97. sz., Saint‑Gobain ZN ügyben 1999. szeptember 21‑én hozott ítélet [EBHT 1999., I‑6161. o.] 34. pontját).
13 E rendelkezés értelmében valamely tagállam állampolgára más tagállam területén való letelepedésének szabadsága magában foglalja a jogot gazdasági tevékenység önálló vállalkozóként történő megkezdésére és folytatására, vállalkozások alapítására és irányítására, a letelepedés országának joga által a saját állampolgáraira előírt feltételek szerint. A szabad letelepedés korlátainak eltörlése vonatkozik azokra a korlátozásokra is, amelyek képviseletnek, fióktelepnek vagy leányvállalatnak valamely tagállam más tagállamban letelepedett állampolgára által történő alapítására vonatkoznak (a 270/83. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 1986. január 28‑án hozott ítélet [EBHT 1986., 273. o.] 13. pontja és a C‑311/97. sz., Royal Bank of Scotland ügyben 1999. április 29‑én hozott ítélet [EBHT 1999., I‑2651. o.] 22. pontja).
14 Minthogy a Szerződés 52. cikke első bekezdésének második mondata kifejezetten a gazdasági szereplőknek hagyja meg annak lehetőségét, hogy szabadon válasszák meg azt a jogi formát, amelyet megfelelőnek találnak más tagállamban kifejtett tevékenységükhöz, ezt a szabad választási lehetőséget nem korlátozhatják hátrányosan megkülönböztető jellegű adójogi rendelkezések (a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben hozott ítélet 22. pontja).
15 A más tagállamban folytatott tevékenységhez megfelelőnek tartott jogi forma megválasztása szabadságának célja tehát többek között az, hogy a valamely tagállamban székhellyel rendelkező gazdasági társaság számára lehetővé tegye más tagállamban fióktelep nyitását annak érdekében, hogy ott ugyanolyan feltételekkel folytathasson gazdasági tevékenységet, mint amelyek a leányvállalatra alkalmazandók.
16 E tekintetben meg kell állapítani, hogy a más tagállamban székhellyel rendelkező anyavállalat fióktelepének nyereségére alkalmazott 42%‑os végleges adókulcs általában véve előnytelenebb elbánást jelent az ugyanilyen gazdasági társaság leányvállalatának nyereségére alkalmazott 33,5%‑os, sőt akár 30%‑os csökkentett adókulcshoz viszonyítva.
17 A kifejtettekből az következik, hogy a csökkentett adókulcs fióktelepre való alkalmazásának megtagadása kevésbé vonzóvá teszi a más tagállamban székhellyel rendelkező gazdasági társaság számára a letelepedés szabadságának fióktelep útján történő gyakorlását. Ebből adódóan az alapeljárásban érintetthez hasonló nemzeti szabályozás korlátozza a más tagállamban folytatandó tevékenységhez megfelelőnek tartott jogi forma megválasztásának szabadságát.
18 Ezért meg kell vizsgálni, hogy ez az eltérő elbánás objektíven indokolható‑e.
19 A Finanzamt és a német kormány előadják, hogy a fióktelepnek a leányvállalathoz képest eltérő elbánásban való részesítése olyan helyzetekre vonatkozik, amelyek objektíven nem összehasonlíthatók.
20 Rámutatnak különösen arra, hogy a leányvállalat által az anyavállalat részére kifizetett nyereség kikerül a leányvállalat vagyonából, miközben a fióktelep által az anyavállalatnak átutalt nyereség továbbra is ugyanazon gazdasági társaság vagyonához tartozik. A német kormány és a Finanzamt szerint ez az alapvető különbség, valamint gyakorlati megfontolások indították a nemzeti jogalkotót arra, hogy a fióktelep nyeresége tekintetében kizárja a csökkentett adókulcs alkalmazását.
21 A Finanzamt hozzáteszi, hogy a leányvállalatra alkalmazott csökkentett adókulcs azért indokolt, mert a leányvállalattól beszedett adó beszámítandó a kedvezményezett, Németországban teljes körű adókötelezettséggel rendelkező anyavállalat adótartozásába ezen adóalanyok kettős adóztatásának elkerülése érdekében.
22 Ami először is a német kormány és a Finanzamt azon érvét illeti, miszerint alapvető különbség van a leányvállalat nyereségeinek az anyavállalat részére történő kifizetése és a nyereségnek a gazdasági társaságon belül történő átutalása között, az alábbiakra kell rámutatni.
23 A nyereséget mindkét esetben a leányvállalatot, illetőleg a fióktelepet ellenőrző gazdasági társaság rendelkezésére bocsátják. A két helyzet között ugyanis valójában csupán annyi a különbség, hogy a leányvállalat nyereségének az anyavállalat részére történő kifizetése ilyen értelmű alakszerű határozatot feltételez, ezzel szemben a gazdasági társaság fióktelepének nyeresége alakszerű határozat hiányában is a társaság vagyonának része.
24 Ezenkívül az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból, valamint a Finanzamt és a német kormány észrevételeiből kitűnik, hogy bár az a nyereség, amelyet a leányvállalat az anyavállalata részére kifizet, kikerül a leányvállalat vagyonából, a nyereséget az anyavállalat saját tőke vagy részvényesi kölcsön formájában újra a leányvállalat rendelkezésére bocsáthatja.
25 Ezért az a körülmény, hogy a leányvállalatnak az anyavállalat részére kifizetett nyeresége kikerül a leányvállalat vagyonából, nem indokolja a fióktelep ugyanolyan nyereségére alkalmazottnál alacsonyabb adókulcs alkalmazását a leányvállalat nyereségére.
26 Ami a Finanzamtnak azt az érvét illeti, miszerint a leányvállalatra alkalmazott csökkentett adókulcs a Németországban teljes körű adókötelezettséggel rendelkező adófizető kettős adóztatásának elkerülése érdekében indokolható, meg kell állapítani, hogy ez az adókulcs nem csupán az ezen adófizetői kategóriának kifizetett nyereségre alkalmazandó. A csökkentett adókulcs ugyanis arra a nyereségre is alkalmazandó, amelyet a más tagállamban – mint például Luxemburgban – székhellyel rendelkező anyavállalatnak fizet ki németországi leányvállalata.
27 Ami egy luxemburgi társaság németországi leányvállalatát illeti, hozzá kell egyébként tenni, hogy az ilyen leányvállalat nyereségére alkalmazandó – a fióktelep nyereségeire alkalmazandó adókulcshoz képest – csökkentett adókulcsot nem egyenlíti ki magasabb adókulcs alkalmazása e nyereségre a luxemburgi anyavállalatnál.
28 A Bundesfinanzhof előadja ugyanis, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség és a Németországi Szövetségi Köztársaság között a kettős adóztatás elkerüléséről kötött egyezmény 5. cikke (1) bekezdésének, 13. cikke (1) és (2) bekezdésének, valamint 20. cikke (1) és (2) bekezdésének együttes olvasata értelmében az a nyereség, amely luxemburgi gazdasági társasághoz akár németországi fióktelepétől, akár németországi leányvállalatától folyik be, mentes a luxemburgi társasági adó alól.
29 A Bundesfinanzhof által az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban előadottakból egyébként az derül ki, hogy a nemzeti szabályozás az adóalap meghatározási módjának tekintetében nem tesz különbséget a más tagállamban székhellyel rendelkező gazdasági társaságok között aszerint, hogy tevékenységüket fióktelepen vagy leányvállalaton keresztül gyakorolják, amely egyedül lenne alkalmas a két gazdasági társasági kategória közötti eltérő elbánás igazolására.
30 Ilyen körülmények között a luxemburgi székhelyű gazdasági társaságok leányvállalatai és fióktelepei objektíven hasonló helyzetben vannak.
31 Az előbbiek alapján az első kérdésre azt kell válaszolni, hogy a Szerződés 52. és 58. cikkével ellentétes az alapeljárásban érintetthez hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely más tagállamban székhellyel rendelkező gazdasági társaság fióktelepe esetében a fióktelep nyereségére magasabb adókulcsot ír elő, mint amelyet az ilyen társaság leányvállalatának nyereségére kellene abban az esetben alkalmazni, ha a leányvállalat teljes nyereségét átadja anyavállalatának.
32 Második kérdésével a Bundesfinanzhof lényegében arra vár választ, hogy az alapeljárásban érintetthez hasonló fióktelep nyereségére alkalmazandó adókulcsot 33,5%‑ra (az 1996. június 30‑ig kifizetett nyereségre alkalmazandó adókulcs) vagy 30%‑ra (az előbbi időponttól alkalmazandó adókulcs) kell‑e csökkenteni annak érdekében, hogy az összeegyeztethető legyen a Szerződés 52. és 58. cikkével.
33 E tekintetben az első kérdésre adott válaszból az következik, hogy a fióktelep nyereségére ugyanazon mértékű adókulcsot kell alkalmazni, mint amelyet azonos körülmények között a leányvállalat nyereségének az anyavállalat részére történő kifizetése esetében összesen kellett volna alkalmazni.
34 Meg kell állapítani, hogy ezt az összehasonlítást az alapügyben felmerült tényleges körülmények figyelembevételével kell elvégezni.
35 E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a nemzeti bíróságok és a Bíróság közötti egyértelmű munkamegosztáson alapuló EK 234. cikk szerinti eljárásban a konkrét tényállás értékelése a kérdést előterjesztő bíróság hatáskörébe tartozik (a 36/79. sz., Denkavit Futtermittel ügyben 1979. november 15‑én hozott ítélet [EBHT 1979., 3439. o.] 12. pontja, a C‑235/95. sz., Dumon és Froment ügyben 1998. július 16‑án hozott ítélet [EBHT 1998., I‑4531. o.] 25. pontja, a C‑175/98. és C‑177/98. sz., Lirussi és Bizzaro egyesített ügyekben 1999. október 5‑én hozott ítélet [EBHT 1999., I‑6881. o.] 37. pontja és a C‑282/00. sz. RAR-ügyben 2003. május 15‑én hozott ítélet [EBHT 2003., I‑4741. o.] 46. pontja).
36 A Bíróság nem rendelkezik tehát hatáskörrel az alapügy tényállásának megállapítására, illetőleg az általa értelmezett közösségi szabályoknak nemzeti intézkedésekre vagy helyzetekre való alkalmazására, mivel e kérdések a nemzeti bíróság kizárólagos hatáskörébe tartoznak (lásd a 13/68. sz. Salgoil-ügyben 1968. december 19‑én hozott ítéletet [EBHT 1968., 661. o.], az 51/74. sz. Van der Hulst-ügyben 1975. január 23‑án hozott ítélet [EBHT 1975., 79. o.] 12. pontját, a C‑320/88. sz., Shipping and Forwarding Enterprise Safe ügyben 1990. február 8‑án hozott ítélet [EBHT 1990., I‑285. o.] 11. pontját, a fent hivatkozott Lirussi és Bizzaro egyesített ügyekben hozott ítélet 38. pontját, valamint a fent hivatkozott RAR-ügyben hozott ítélet 47. pontját).
37 A második kérdésre ezért azt kell válaszolni, hogy a nemzeti bíróságra tartozik az alapeljárásban érintetthez hasonló fióktelep nyereségére alkalmazandó adókulcsnak azon adókulcs alapján történő megállapítása, amelyet a leányvállalat nyereségének az anyavállalat részére történő kifizetése esetében összesen kellett volna alkalmazni.
1) Az EK‑Szerződés 52. cikkével (jelenleg, módosítást követően EK 43. cikk) és az EK‑Szerződés 58. cikkével (jelenleg EK 48. cikk) ellentétes az alapeljárásban érintetthez hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely más tagállamban székhellyel rendelkező gazdasági társaság fióktelepe esetében a fióktelep nyereségére magasabb adókulcsot ír elő, mint amelyet az ilyen társaság leányvállalatának nyereségére kellene abban az esetben alkalmazni, ha a leányvállalat teljes nyereségét átadja anyavállalatának.
2) A nemzeti bíróságra tartozik az alapeljárásban érintetthez hasonló fióktelep nyereségére alkalmazandó adókulcsnak azon adókulcs alapján történő megállapítása, amelyet a leányvállalat nyereségének az anyavállalat részére történő kifizetése esetében összesen kellett volna alkalmazni.

matches: Bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság