text:
Tagállami jog - Csehország
Ez az oldal tájékoztatást nyújt a Cseh Köztársaság jogrendszeréről és áttekintést ad jogszabályairól.
A cseh jogrend, amely a kontinentális jogi kultúrához tartozik, az írott jogon alapszik, és a következőkből áll: törvények, egyéb jogszabályok, megerősített és a Cseh Köztársaság parlamentje által kihirdetett nemzetközi egyezmények, valamint az Alkotmánybíróság valamely jogszabályt vagy annak egy részét megsemmisítő határozatai.
A jogi aktusok típusai – leírás
A Cseh Köztársaság jogrendjét a Cseh Köztársaság valamennyi jogszabálya és a kapcsolódó jogi aktusok alkotják.
A legfontosabb jogszabályok a törvények, azaz az egyének és a társadalom életének alapvető területeit szabályozó magatartási szabályok. Azokat az átfogóbb törvényeket, melyek egy teljes jogterületet szabályoznak és e terület szisztematikusan rendezett normáit tartalmazzák, törvénykönyveknek nevezik. Az eljárásjog egy teljes területét összefoglaló és e terület eljárási normáit szisztematikusan rendező törvények eljárási szabályzatot alkotnak. A legfontosabb állami tevékenységekre, valamint az emberi és polgári jogokra vonatkozó törvényeket alkotmányos törvényeknek nevezik (közéjük tartozik többek között a Cseh Köztársaság Alkotmánya és az Alapjogok és Alapvető Szabadságok Chartája), melyekre különleges elfogadási eljárás érvényes.
A törvényekhez végrehajtási rendeletek kapcsolódnak, melyek a következők: kormányrendeletek, miniszteri rendeletek, valamint központi kormányzati szervek és önálló regionális hatóságok rendeletei.
A jogrend részét képezik a cseh parlament által megerősített, és ily módon a Cseh Köztársaságra nézve kötelező nemzetközi egyezmények. A nemzetközi egyezmények bizonyos mértékben fölérendelt szerepet élveznek egyéb jogszabályokkal szemben, mivel amennyiben a nemzetközi egyezmény egy törvénytől eltérően rendelkezik, akkor a nemzetközi egyezményt kell alkalmazni.
Az Európai Unióhoz való csatlakozás óta a Cseh Köztársaságban a fent említetteken kívül az európai jog is alkalmazandó, mégpedig a többi uniós tagállamban érvényes feltételek mellett.
A szokásjog a Cseh Köztársaságban nem képez jogforrást. Egyes esetekben azonban a törvény egyes területekkel vagy jogelvekkel kapcsolatban megengedi a szokásjog figyelembevételét; ilyen esetekben a törvény utalást tesz rájuk és a bíróság e szabályok betartását kikényszerítheti. Az irányadó nézet szerint tehát nem maga a jogelv vagy a szokás jelenti a jogforrást, hanem az arra utaló törvény.
A bírósági határozat szintén nem minősül jogforrásnak. A bíróság azonban nem tagadhatja meg a határozathozatalt a törvény hiányossága vagy félreérthetősége okán, és gyakran értelmeznie kell az adott kérdést, amit a többi bíróság ezt követően jellemzően követni fog; ez de facto precedensjogot teremt. Amennyiben a határozatot közzéteszik a bírósági határozatok és vélemények gyűjteményében (Sbírka soudních rozhodnutí a stanovisek), ami a felsőbb bíróságok alapvető jelentőségű határozatai esetében előírás, a határozat valójában jogforrásként szolgál, annak ellenére, hogy hivatalosan nem minősül annak.
A Cseh Köztársaság jogrendje hierarchikus felépítésű. A hierarchia élén az Alkotmány és más alkotmányos törvények állnak, melyek a legnagyobb jogi kötőerővel bírnak, és kizárólag egy másik alkotmányos törvény által módosíthatók. A hierarchiában az alkotmányos törvények alatt állnak a törvények, melyek alapján a legalacsonyabb szintű, végrehajtási jogszabályokat alkotják. Általánosan érvényes, hogy az alacsonyabb szintű jogforrásnak mindig összhangban kell lennie a magasabb szintű jogforrással. Egy jogszabály hatályon kívül helyezése vagy módosítása kizárólag azonos vagy magasabb szintű jogszabály által lehetséges. A nemzetközi egyezmények különleges jogállással bírnak. A korábbiakban említetteknek megfelelően a nemzetközi egyezmények a jogrend részét képezik, és jogvita esetén elsőbbséget élveznek más törvényekkel szemben – így az alkotmányos törvényekkel szemben is.
Törvényen alapuló jogszabályok – kormányrendeletek, a köztársasági elnök általános, normatív határozatai (például amnesztia esetében), minisztériumok és más, országos és helyi hatáskörű közigazgatási hivatalok jogszabályai, átruházott hatáskörrel rendelkező regionális és helyi önkormányzatok rendeletei. E jogszabályokat törvényes felhatalmazás alapján, annak korlátain belül kell kibocsátani.
Ami az európai jogot illeti, a többi uniós tagállamhoz hasonlóan a Cseh Köztársaságban is a nemzetközi jog elsőbbségének elve érvényesül. Ez az elv előírja, hogy amennyiben az európai szabály ellentétes a tagállam nemzeti szabályával (azaz egy törvénnyel, rendelettel stb.), akkor az európai szabály élvez elsőbbséget. Ez érvényes a nemzeti szabály elsődleges közösségi joggal (alapító szerződések) és másodlagos közösségi joggal (rendeletek, irányelvek stb.) való összeütközése esetén is. Az uralkodó értelmezés szerint az elsőbbség elve alól nem képeznek kivételt a tagállamok legmagasabb szintű törvényei sem, az európai jog szabálya tehát elsőbbséget élvez a tagállam alkotmányával és alkotmányos törvényeivel szemben is.
Ahhoz, hogy a Cseh Köztársaságra nézve kötelező nemzetközi egyezmények a jogrend részévé váljanak, a parlamentnek meg kell azokat erősítenie, amennyiben a konkrét egyezmény esetében alkotmányos törvény nem köti népszavazáshoz a megerősítést. A nemzetközi egyezményeket a köztársasági elnök megerősíti. A megerősítést követően a szerződést kihirdetik, tehát közzéteszik cseh nyelvű változatát a Nemzetközi Egyezmények Tárában.
Jogalkotásért felelős intézmények
A törvényhozó hatalom a Cseh Köztársaságban a Parlament kezében van, amely két kamarából tevődik össze:
a Képviselőházból (200 képviselő) és
a Szenátusból (81 szenátor).
A törvényhozási, azaz a jogalkotási folyamat jogalkotási javaslattal kezdődik. A Képviselőház irányában tett, új törvényekre, illetve a hatályban lévő törvények módosítására irányuló javaslat joga az egyes képviselők, képviselőcsoportok, a Szenátus, a kormány és a regionális hatóságok hatáskörébe tartozik. Állami költségvetésre és zárszámadásra irányuló javaslatot kizárólag a kormány nyújthat be, és a javaslatokról a Képviselőház határoz. A kormánynak azonban minden törvényjavaslat esetében joga van a véleménynyilvánításhoz. Az előterjesztett törvénytervezetet először a Képviselőház három egymást követő olvasatban megvitatja, esetleg módosítja azt. A törvény elfogadásához a jelenlévő képviselők egyszerű többsége szükséges.
A Képviselőház által jóváhagyott törvényjavaslatot a Képviselőház elnöke a lehető legrövidebb időn belül eljuttatja a Szenátushoz; a Képviselőházban történő, gyakran hosszadalmas, néhány hónapig is elhúzódó megvitatáshoz képest a Szenátusnak csupán 30 napja van a törvény megvitatására. Ezen időtartamon belül a Szenátus a törvényt elfogadja, elutasítja vagy módosító javaslatokkal visszautalja a Képviselőháznak. A Szenátus úgy is határozhat, hogy a törvénnyel egyáltalán nem kíván foglalkozni. Amennyiben a Szenátus elfogadja a javaslatot, vagy kijelenti, hogy azzal nem kíván foglalkozni, esetleg a megadott időtartamon belül nem foglal álláspontot a törvénnyel kapcsolatban, a törvény elfogadottnak minősül, és azt ezt követően aláírásra a köztársasági elnök elé terjesztik. Amennyiben a Szenátus elutasítja a törvényjavaslatot, a Képviselőház arról újonnan szavaz. A törvényjavaslat akkor kerül elfogadásra, amennyiben az összes képviselő egyszerű többsége jóváhagyja azt. Abban az esetben, ha a Szenátus a törvényjavaslatot módosító javaslatokkal utalja vissza a Képviselőháznak, a Képviselőház a törvény Szenátus által elfogadott változatáról szavaz. A képviselők egyszerű többségének jóváhagyásával a törvény elfogadásra kerül. Amennyiben a Képviselőház nem hagyja jóvá a Szenátus által elfogadott változatot, a Képviselőház újra szavaz a törvényjavaslat eredeti változatáról, melyet a Szenátusnak korábban előterjesztettek. A törvényjavaslat akkor kerül elfogadásra, amennyiben az összes képviselő egyszerű többsége (legalább 101 szavazat) jóváhagyja azt. A választási törvény és néhány további törvény elfogadásához a Képviselőház és a Szenátus jóváhagyása is szükséges.
A köztársasági elnök a törvény előterjesztését követő 15 napon belül dönthet arról, hogy a törvényt nem kívánja jóváhagyni, és indokolással együtt visszautalhatja azt a Képviselőháznak újratárgyalás céljából. Ez az ún. vétó. A Képviselőház ezt követően az összes képviselő egyszerű többségével, a törvény bármilyen módosítása nélkül leszavazhatja az elnöki vétót, és a törvény ezt követően kihirdetésre kerül. Egyéb esetekben a törvény nem kerül elfogadásra.
A köztársasági elnökön kívül a törvényt a Képviselőház elnöke és a miniszterelnök is aláírja, ez azonban formalitásnak tekinthető.
Abban az esetben, ha a Képviselőházat feloszlatják, a Szenátus hatáskörébe tartozik a törvényalkotás olyan ügyekben, melyek nem szenvedhetnek késedelmet és szokásosan törvényhozást tesznek szükségessé. A kormány intézkedés elfogadását javasolhatja a Szenátusnak, ezt követően a Képviselőháznak a soron következő ülésén jóvá kell hagynia a javaslatot, különben az hatályát veszti.
A jogalkotási folyamat alól kivételt képeznek az alkotmányos törvények. Ezek elfogadásához az összes képviselő háromötödös többségének (minősített többség) és a jelenlévő szenátorok háromötödös többségének jóváhagyása szükséges, tehát nem csak a törvények elfogadása esetében általában alkalmazott, a parlament jelenlévő tagjainak többsége (fele) által alkotott többség. Az alkotmányos törvények csak más alkotmányos törvények által módosíthatók és egészíthetők ki (tehát a Képviselőház feloszlatásának idején a Szenátus törvényi intézkedései által nem módosíthatók), és a köztársasági elnök nem vétózhatja meg azokat.
A minisztériumok, más közigazgatási hatóságok és a regionális önkormányzatok hatáskörük keretein belül részletes végrehajtási szabályokat (rendeleteket és határozatokat) fogadhatnak el.
A jogszabályok érvényessége
A jogszabály hatálybalépéséhez szükséges annak kihirdetése. Az alkotmányos törvények, törvények és egyéb jogszabályok (kormányrendeletek, miniszteri rendeletek stb.) a Belügyminisztérium által kiadott Hivatalos Közlönyben kerülnek kihirdetésre. A jogszabályok a Hivatalos Közlönyben való kihirdetésük napján lépnek hatályba és válnak a jogrend részévé. A Hivatalos Közlönyben minden egyes kihirdetett törvénynél szerepel a törvény hatálybalépésének napja. E naptól kezdődően mindenki köteles az adott jogszabály szerinti magatartást tanúsítani. Amennyiben nem határoznak meg későbbi hatálybalépést, a jogszabályok a kihirdetést követő 15. napon lépnek hatályba. Kivételes esetben, ha azt sürgős közérdek megköveteli, korábbi, legkorábban a kihirdetés napján történő hatálybalépés is meghatározható. A jogszabály hatálybalépésének és kihirdetésének napja tehát megegyezhet egymással, a törvény hatálybalépése azonban nem előzheti meg annak kihirdetését. A Szenátus által elfogadott jogszabályok a törvényekhez hasonlóan a Hivatalos Közlönyben, a megerősített nemzetközi egyezmények pedig a Nemzetközi Egyezmények Tárában kerülnek kihirdetésre. A regionális jogszabályok közlönyökben, a települések jogszabályai az önkormányzat hirdetőtábláján 15 napig történő kifüggesztés útján, egyéb esetekben pedig az adott helyen megszokott módon kerülnek kihirdetésre.
Amennyiben a törvények vagy azok egyes rendelkezései ellentmondanak az alkotmányos rendnek vagy egy alkotmányos törvénynek, akkor hatályon kívül helyezésükről az Alkotmánybíróság határoz.
További információkért lásd az Alkotmány szövegét: Alkotmány.
A jogi adatbázis a Cseh Köztársaság Belügyminisztériumának tulajdonában és annak működtetése alatt áll. Az adatbázis a következő információkat tartalmazza:
a Belügyminisztérium hivatalos honlapjának ( Belügyminisztérium) törvényalkotásról szóló része ( törvényalkotás); a Hivatalos Közlöny ( Hivatalos Közlöny), a Nemzetközi Egyezmények Tárának ( Nemzetközi Egyezmények Tára) és a Hivatalos Lap egy részének elektronikus változata (PDF formátumban). Ez a honlap nem hivatalos és nem bír kötelező erővel. Kizárólag a Hivatalos Közlöny nyomtatott változata hivatalos. A honlap nyilvánosan hozzáférhető, a szükséges információk a teljes szövegben és metaadatok segítségével is kereshetők.
Törvények A Cseh Köztársaság közigazgatási portálja ( Cseh Köztársaság közigazgatási portálja) a törvények és a végrehajtási jogszabályok frissített, egységes szerkezetbe foglalt változatait tartalmazza. Ez a honlap nem hivatalos és nem bír kötelező erővel. Az adatbázisban teljes szövegek keresése, illetve a dokumentumok száma és címe szerinti keresések végezhetők.
Az ISAP információs rendszer azokhoz az adatbázisokhoz enged hozzáférést, amelyekkel a Tanács egyes dokumentumai, valamint az EU Hivatalos Lapjában közzétett egyes jogszabályok minősíthetők irányadónak. A rendszer ugyanakkor figyelemmel kíséri a végrehajtási eljárásokat, a nemzeti jogalkotási eljárásokat és a kötelezettségszegési eljárásokat is. Az adatbázis a nemzeti álláspontok, munkadokumentumok, megfelelési táblázatok és más anyagok elektronikus archívumát teszi elérhetővé.
A Cseh Köztársaság nem rendelkezik olyan egységes, hivatalos vagy magáncég által üzemeltetett gyűjteménnyel, amelyben folyamatosan közzétennék a cseh bíróságok alapvető jelentőségű határozatait, azaz az Alkotmánybíróság és a rendes bíróságok általános hatásokat kiváltó határozatait. Az Alkotmánybíróság megállapításai az Alkotmánybíróság megállapításainak és határozatainak gyűjteményében (Sbírka nálezù a usnesení Ústavního soudu) kerülnek kihirdetésre, melynek kiadásáért a C. H. Beck Praha kiadó felel. Ami a rendes bíróságok határozatait illeti, rendszeresen csak a kiválasztott legfelső szintű határozatokat, tehát a Legfelsőbb Bíróság és a Legfelsőbb Közigazgatási Bíróság határozatait teszik közzé. A Legfelsőbb Bíróság kiválasztott határozatait és álláspontjait, melyek célja az alsóbb szintű büntetőjogi és polgári ügyekben eljáró rendes bíróságok esetjogának egységesítése, a bírósági határozatok és álláspontok gyűjteményében (Sbírka soudních rozhodnutí a stanovisek) teszik közzé, melynek kiadásáért a LexisNexis Praha kiadó felel. A Legfelsőbb Közigazgatási Bíróság kiválasztott határozatait és állásfoglalásait a Legfelsőbb Közigazgatási Bíróság határozatainak gyűjteményében (Sbírka rozhodnutí Nejvyššího správního soudu) teszik közzé, melynek kiadásáért az ASPI Praha kiadó felel. Az alacsonyabb szintű rendes bíróságok esetjogát nem teszik rendszeresen közzé, bár bizonyos kiválasztott határozatok esetenként megjelennek jogi folyóiratokban.
E tekintetben gyakorlati jelentőséggel bírnak az Alkotmánybíróság és a két legfelsőbb bíróság hivatalos elektronikus keresői, melyek e bíróságok határozatait teljes egészükben lefedik. Elektronikus formában, egyes alacsonyabb szintű rendes bíróságok szerverein kezdenek megjelenni az egyes bíróságok esetjogával kapcsolatos kiválasztott információk.
A Cseh Alkotmánybíróság esetjoga
A Cseh Legfelsőbb Bíróság esetjoga
A Cseh Legfelsőbb Közigazgatási Bíróság esetjoga
Kiválasztott, a kereskedelemben hozzáférhető adatbázisok
ASPI adatbázis
LEXDATA adatbázis
LEXGALAXY adatbázis
SAGIT adatbázis
TORI adatbázis

matches: bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság


text:
A szingapúri választottbírósági került kialakításra összhangban Singapore válás pénzügyi és jogi agy és az egyik fő központjai nemzetközi választottbírósági Ázsiában és a világ. Választottbírósági szabályozza két különálló jogi rendszert. A hazai választottbírósági szabályozza választottbírósági törvény (Sapka. 10) 2002 („választottbírósági törvény”), míg a nemzetközi választottbírósági szabályozza a választottbírósági törvény (Sapka. 143A) („Nemzetközi Választottbírósági törvény”) 2002.
Mind a választottbírósági törvény és a Nemzetközi választottbírósági törvény alapján a UNCITRAL Model Law Nemzetközi Kereskedelmi Választottbíróság 1985. A Nemzetközi Választottbírósági törvény elrendeli, és magában foglalja az UNCITRAL 1985 Model Law, mint az első ütem, így ez a törvény erejénél Szingapúrban. A Nemzetközi Választottbírósági törvény egyaránt vonatkozik a nemzetközi és nem nemzetközi választottbírósági, amikor a felek megállapodtak abban, hogy írásban II Nemzetközi Választottbíróság törvény Model Law kell alkalmazni. § 5(2) Nemzetközi Választottbírósági törvény, választottbírósági tekinthető nemzetközi, ha:
„Szakasz 5(2)[...]
(egy) legalább az egyik fél a választottbírósági megállapodás, idején a megállapodás megkötését, megvan a maga helye az üzleti bármely eltérő államban Singapore; vagy
(B) az alábbi helyeken kívül található állam, amelyben a felek telephelye:
(én) A bíráskodás, ha meghatározásra, alapján vagy, a választottbírósági megállapodás;
(ii) olyan helyen, ahol egy jelentős részét a kötelezettségek a kereskedelmi kapcsolat is el kell végezni, vagy a hely, ahol a tárgy a vita a legszorosabban kapcsolódik; vagy
(C) A felek kifejezetten megállapodtak, hogy a tárgy a választottbírósági megállapodás tárgya több országot.”
Továbbá, Szakasz 5(3) meghatározza, hogy mit kell figyelembe venni, mint egy telephelye, az a hely, a legszorosabb kapcsolatban van a választottbírósági:
„Szakasz 5(3)[...]
Az bekezdés alkalmazásában (2) -
(egy) ha a félnek több telephelye, A telephely az lesz, amely a legszorosabb viszonyban van a választottbírósági megállapodás;
(B) ha az egyik fél nem rendelkezik telephellyel, utalás a telephelye található kell érteni, hogy szokásos tartózkodási helye.”
A fő különbség a két jogi rendszert az a szint a bíróság beavatkozás - a nemzetközi választottbírósági bíróság beavatkozás meglehetősen korlátozott, és a bíróság nem rendelkezik hatáskörrel egy alkalmazásnak, kivéve, ha ez kifejezetten a törvény által előírt. Igénybevétele ellen a díjat is korlátozott. Ellenkezőleg, A hazai döntőbírósági, § 49 A választottbírósági törvény, fél fellebbezhet díjat „egy jogi kérdés eredő díjat tett az előtte„. Továbbá, § 45 A választottbírósági törvény, A felek abban is alkalmazni a bíróság meghatározását olyan jogkérdés, amely során felmerül a választottbírósági, amely alapvetően befolyásolja a felek jogait.
Ami a hely és a nyelv a választottbírósági, sem a nemzetközi választottbírósági törvény, sem a választottbírósági törvény biztosítja alapértelmezett meghatározó mechanizmus a hely vagy a nyelv a választottbírósági. Végül, ez a választottbíróság, aki saját belátása szerint határozza meg ezeket eljárási kérdések.
Ami a arbitrability viták, tárgyának arbitrability kifejezetten nem foglalkozott a választottbírósági törvény. Általában, bármely vita arbitrable hacsak választottbírósági Ilyen vita ellentétes a közrenddel Szingapúr vagy nem képes rendezni választottbírósági. Nem arbitrable viták általában azok közérdekű elemekkel, amelyek közé tartoznak például a polgárság, legitimitását házasság, szakszervezeti viták, szabadalmak, végelszámolási cégek, stb.. Ami a nemzetközi választottbírósági, Nemzetközi választottbírósági törvény előírja, hogy csak a tárgy kell származnia „Egy kapcsolat a kereskedelmi jellegű„, azonban, mi a "kereskedelmi”Nincs definiálva, bár a lábjegyzet cikk 1 A Model Law lehet használni, mint útmutatás. Mely viták minősülnek, nem arbitrable is kifejlesztésre került a joggyakorlat a bíróságok. Például, A Singapore Ítélőtábla megállapította, hogy azt állítja, amely magában foglal egy fizetésképtelen vállalat nem arbitrable amikor anyagi hitelezők jogainak érinti (Lát Larsen Oil and Gas Limited kontra Petroprod Ltd [2011] 3 SLR 414).
Felek továbbá szabadon választhatnak hogy vagy intézményes választottbírósági. A fő helyi választottbírósági intézmény a Szingapúri Nemzetközi Választottbírósági Központ (SIAC), amely az egyik vezető nemzetközi választottbírósági intézmények Ázsiában és a világ. A SIAC kezeli döntőbírósági szerint saját szabályrendszert, A legújabb verzió, hogy a SIAC szabályok 2016. A SIAC is kezeli választottbírósági alatt UNCITRAL szabályzat választottbírósági és, kivételes körülmények között, szabályok alapján más intézmények.
Ami a végrehajtását választottbírósági, mind a hazai és külföldi díjat, alkalmazások mindig a High Court belül kell benyújtani 6 hónap napjától a kibocsátás a díjat. Érvényesülésével kapcsolatos külföldi választottbírósági, Szingapúr aláírta a New York-i Egyezmény elismeréséről és végrehajtásáról szóló külföldi választottbírósági díjak (a"New York-i Egyezmény”) mivel 21 augusztus 1986, meghatározott eljárás a New York-i egyezmény vonatkozik. azonban, meg kell jegyezni, hogy Szingapúrban tett a viszonossági fenntartás meghatározott Art I.(3) A New York-i Egyezmény, amely szintén részében meghatározott III Nemzetközi Választottbírósági törvény.
Ami megsemmisítsék a választottbírósági, § 48 A választottbírósági törvény és cikkek 34(1) és (2) A Model Law, A kérelmező félnek pihentetését a díjat kellett volna bizonyítania, hogy:
„(egy) ha a fél, aki alkalmazza a Bíróság helyezze hatályon kívül a díjat kielégítően bizonyítja, hogy a Bíróság
(én) egyik fél a választottbírósági megállapodás alapján néhány munkaképtelenség;
(ii) a választottbírósági megállapodás értelmében nem érvényes a törvény, hogy a felek alávetették, vagy ennek hiányában bármilyen jelzés erről, törvényei alapján Singapore;
(iii) a párt a kérelem nem kapott megfelelő értesítést a választottbíró kijelöléséről vagy a választottbírósági eljárás, vagy egyébként nem volt képes ügyét előterjesztheti;
(iv) a díjat foglalkozik a vita nem mérlegelték, illetve nem tartoznak a feltételeket a benyújtás választottbírósági, illetve tartalmaz döntéseket nem terjednek ki a benyújtás választottbírósági, kivéve azt, ha a döntéseket olyan ügyek választottbíróság elé terjesztik lehet elválasztani azoktól nem így benyújtott, csak az a része a díjat, amely döntéseket kérdésekben nem választott bíróság elé terjesztik lehet különíteni;
(v) összetétele a választottbíróság vagy a választottbírósági eljárás nincs összhangban a megállapodást a felek, ha a megállapodás ellentétes az olyan e törvény rendelkezéseinek, a felek nem térhetnek, vagy, Az ilyen megállapodás hiányában, ellentétes az e törvény rendelkezéseinek;
(mi) az hogy a díjat indukált vagy befolyásolja a csalást vagy korrupciót;
(vii) megsértették a szabályokat a természetes igazságosság kapcsolatban kerül sor, az hogy a díjat, amellyel a jogait bármelyik fél is hátrányt; vagy
(B) ha a Bíróság megállapítja, hogy
(én) tárgyának a vita nem képes település választottbírósági e törvény szerint; vagy
(ii) az ítélet ellentétes a közrenddel.”
Iránti kérelem félretéve nem lehet lejárta után három hónapon belül, amelyen a párt, hogy a kérelmet megkapta a díjat (lát Szakasz 48(3) Választottbírósági törvény és első ütem, Cikk 34(3) A Model Law).
Végül, novembere óta 1968, Szingapúr egy fél a nemzetközi egyezmény beruházási jogviták rendezése az államok és más államok állampolgárai, Washington 1965 (a "ICSID egyezmény”). Szingapúrban is részese számos szabadkereskedelmi megállapodások („FTA„) és az egyéb átfogó gazdasági együttműködési megállapodások számos fő kereskedelmi partnerei, mint Kína, India, Korea és Japán. Szingapúrban is tagja az ASEAN és az ASEAN szabadkereskedelmi megállapodás, saját vitarendezési mechanizmus. Randizni, nincsenek befektetési döntőbírósági ismert bevonásával Singapore mint vitatására fél. azonban, Singapore szolgált a tárgyalást helyszín több ICSID döntőbírósági és egyéb befektetési szerződés viták.

matches:
§ 5
bíróság
bíróság
bíróság
§ 49
§ 45
bíróság
§ 48
Bíróság
Bíróság
bíróság
Bíróság


text:
Kérdések és válaszok az új Polgári Törvénykönyv Első és Második Könyvének rendelkezéseivel kapcsolatban (2010. január 21.) - PDF
Download "Kérdések és válaszok az új Polgári Törvénykönyv Első és Második Könyvének rendelkezéseivel kapcsolatban (2010. január 21.)"
1 Kérdések és válaszok az új Polgári Törvénykönyv Első és Második Könyvének rendelkezéseivel kapcsolatban (2010. január 21.) Előzetes megjegyzések: 1. A Kérdések és válaszok közzétételének célja, hogy közérthető, világos megfogalmazásban adjon tájékoztatást az új Polgári Törvénykönyv (továbbiakban: új Ptk.) Első és Második Könyvének (Bevezető rendelkezések, Személyek joga) jogintézményeiről, egyes rendelkezéseiről. Mivel a kódexnek ezek a részei május elsején lépnek várhatóan hatályba, a tájékoztató közzététele az Első és Második Könyv esetében sürgetőbb, mint a január elsején hatályosuló részeknél. Az összeállítás mindenekelőtt azon érdeklődők számára készült, akik bár nem szakértői a magánjogi tárgyú jogszabályoknak, de szeretnének áttekintést kapni az új Ptk. Első és Második Könyvének legfontosabb tartalmi kérdéseiről. 2. A Kérdések és válaszok elsősorban az ún. régi Ptk-hoz (1959. évi IV. törvény) képest bevezetésre kerülő újdonságokra, az egyes szabályváltozások didaktikus bemutatására törekszik, nem vállalkozik arra, hogy valamennyi rendelkezésre kiterjedő tájékoztatást adjon. Kitér továbbá olyan szabályokra is, ahol noha érdemi változás nem történt, az új Ptk. előkészítése során az adott rendelkezés sorsa vitatott volt, és az olvasó nem biztos, hogy tudomást szerzett e vita törvényben megtestesülő eredményéről. 3. A Kérdések és válaszok miközben az új Ptk-t állítja vizsgálódása homlokterébe nem hagyhatja figyelmen kívül azokat az új törvényeket, törvényjavaslatokat sem, amelyek a kódex hatályosulása érdekében a közelmúltban kerültek kidolgozásra. 4. A Kérdések és válaszok most közzétett szövege két okból sem tekinthető végleges, lezárt összeállításnak. Egyrészt a tárgyalt részek a jogalkalmazás alapján a jövőben újabb kérdésekkel és válaszokkal bővülhetnek, másrészt az elkövetkező hónapokban kiegészül majd az új Ptk. további 5 Könyvére vonatkozó kérdésekkel és válaszokkal. 5. A Kérdések és válaszok a szöveg formai és tartalmi megváltoztatása nélkül bárki által ingyenesen letölthető, terjeszthető. 6. Köszönettel vesszük a Kérdések és válaszok kapcsán érkező észrevételeket, javaslatokat, kritikai megjegyzéseket.
2 2 Rövidítések 1. Új Ptk A Polgári Törvénykönyvről szóló évi CXX. törvény 2. Ptké javaslat A Polgári Törvénykönyvről szóló évi CXX. törvény hatályba lépéséről és végrehajtásáról szóló T/11074./40. számú egységes javaslat 3. Törvényjavaslat az alapítványi nyilvántartásról Az alapítványok elektronikus nyilvántartásáról, valamint a nyilvántartásból történő adatszolgáltatásról szóló T/11077/11. számú egységes javaslat 4. Törvényjavaslat a gondnokolti nyilvántartásról A gondnokoltak és gondnokaik, a támogatott személyek és támogatóik, valamint az előzetes jognyilatkozatok nyilvántartásáról szóló T/11076/7. számú egységes javaslat 5. Törvényjavaslat az új Ptk. Személyek Könyvével összefüggő nemperes eljárásokról A nagykorú személy döntéshozatalának és jognyilatkozata megtételének segítéséhez kapcsolódó polgári nemperes eljárásokról szóló T/11075/9. számú egységes javaslat 6. Régi Ptk - A Polgári Törvénykönyvről szóló évi IV. törvény 7. Polgári perrendtartás A Polgári perrendtartásról szóló évi III. törvény 8. Családjogi kódex A házasságról, a családról és a gyámságról szóló évi IV. törvény 9. Munka Törvénykönyve A Munka Törvénykönyvéről szóló évi XXII. törvény 10. Egészségügyi törvény Az egészségügyről szóló évi CLIV. törvény
3 3 Kérdések és válaszok I. Általános kérdések (Bevezető rendelkezések) 1. Változott-e az új Ptk. személyi, tárgyi hatálya és felépítése a régi Ptk-hoz képest? Az új Ptk. hatálya mindenekelőtt abban tér el a korábbi kódexétől, hogy kiterjed a családjogi tárgyú szabályokra is. A régi Ptk. a családjogi jogviszonyokról nem rendelkezett, az a Családjogi kódex szabályozási kompetenciájába tartozott. Emellett az új Ptk-ba beépült számos, korábban külön törvényben elhelyezett szabály, jogintézmény. Így pl. a termékfelelősségre irányadó szabályokat korábban az évi X. törvény tartalmazta, az új Ptk. azonban a termékfelelősségi előírásokat az Ötödik Könyv Hatodik Részében (5:529.-5:537. ) helyezte el. Az új Ptk. felépítése is eltér a régi Ptk. szerkezetétől, amennyiben a kódex 7 ún. Könyvre tagolódik: Első Könyv Bevezető Rendelkezések Második Könyv Személyek Harmadik Könyv Családjog Negyedik Könyv Dologi Jog Ötödik Könyv Kötelmi Jog Hatodik Könyv Öröklési Jog Hetedik Könyv Záró Rendelkezések Az új Ptk. szerkezetét jellemzi továbbá, hogy eltérően a régi Ptk-tól a kódex a paragrafusokat címekkel látta el, így könnyebb az olvasó, a jogalkalmazó munkája a számára fontos jogszabályhely keresése, tartalmának értelmezése során. 2. Meghatározható-e az új Ptk. kapcsán a törvényhozó társadalompolitikai, gazdaságpolitikai célja, elvárása? A törvényhozó az új Ptk. kapcsán két, meghatározó jelentőségű cél teljesítését tűzte maga elé. Erősíteni kívánta az emberek, a vállalkozások döntési, tulajdonosi szabadságát és ezért eltörölte az ezt akadályozó indokolatlan, aránytalan
4 4 korlátozásokat. A legfontosabb változás e téren, a nagykorú személyek kizáró gondnokság alá helyezése jogi lehetőségének megszüntetése és a korlátozottan cselekvőképes emberek vonatkozásában a gondnokság alá helyezés törvényi (kevésbé korlátozó) alternatíváinak bevezetése a hazai jogrendszerbe. Az új Ptk. másik fontos törekvése, hogy a magánjogi jogviszonyokban javítson a különböző okokból kiszolgáltatott helyzetben lévő személyek pozícióján, a jog eszközeivel csökkentse az esélyegyenlőtlenséget. Az ezzel összefüggő rendelkezések közül kiemelendő: - a személyhez fűződő jogok megsértése esetén alkalmazható lehetőségek bővítése, így a sérelemdíj intézményének bevezetése (lásd a 2:91. -t), - az élettársak tartásra, lakhatásra vonatkozó jogainak szabályozása (lásd a 3: okat), - a fogyasztói szerződések alkalmazásának kiterjesztése a legalább középvállalkozással szerződő alapítványra, egyesületre, társasházra, mikrovállalkozásra (lásd az 5: okat), - az elévülésre irányuló rendelkezések részbeni megváltoztatása, így pl. az érvénytelen szerződés megtámadására vonatkozó határidő egy évről két évre bővítése (lásd az 5:70. -t). 3. Az új Ptk-ban használt fontosabb fogalmak jelentése megismerhető-e magából a törvényből? Az új Ptk. Hetedik Könyve (7:2. ) tartalmazza azokat a fogalom meghatározásokat (szám szerint 54-et), amelyek ismerete a kódex egyes rendelkezéseinek alkalmazása során elengedhetetlen. A Ptké. javaslat alapján májusában az új kódex hatályba lépő Első és Második Könyvéhez kapcsolódó meghatározásokat a Ptké. javaslat 2. -a sorolja fel. A régi Ptk. a /B. -okban csak néhány alapvető fogalom (gazdálkodó szervezet, élettárs) meghatározására vállalkozott. 4. Figyelembe veszi-e az új Ptk. az Európai Unió közösségi jogi szabályozását? Az új Ptk. Hetedik Könyvének végén (7:4. ) található azoknak a közösségi jogforrásoknak a felsorolása, amelyeket a törvényhozó a kódex megalkotása során figyelembe vett (figyelembe kellett vennie).
5 5 A régi Ptk-ban a évi III. törvénnyel megállapított 688. utal a törvény alkalmazása szempontjából jelentős uniós jogi aktusoknak való megfelelésre. 5. Az új Ptk. értelmezéséhez adott-e támpontokat a törvényhozó? Az új Ptk. 1:2. (1) bekezdése kimondja, hogy A törvényt a Magyar Köztársaság társadalmi és gazdasági rendjével összhangban, az alkotmányos követelményeknek eleget téve kell értelmezni. Ugyanezen paragrafus (2) bekezdése szerint A személyi, családi és vagyoni viszonyokat szabályozó törvényeket ha eltérően nem rendelkeznek a törvénnyel összhangban kell értelmezni. A kódex rögzíti tehát az alkotmányos követelményekkel összhangban álló törvényértelmezés parancsát. Az új Ptk. egyes rendelkezéseinek alkalmazása során az alkotmányos követelmények figyelembe vétele - egyrészt azt jelenti, hogy a jövőben az Alkotmánybíróság határozatainak az új Ptk. egyes szabályaira vonatkozóan kifejezetten előírásra kerülő ún. alkotmányos követelményeket a törvényhely értelmezésekor a jogalkalmazónak figyelembe kell vennie, - másrészt, hogy a jogalkalmazónak a törvény rendelkezéseit kétség esetén az Alkotmánnyal (annak az Alkotmánybíróság határozatai által megállapított tartalmával) összhangban kell értelmeznie. Az új Ptk. 1:2. -ának elsőként említett szűkebb és másodikként kifejtett tágabb jelentése garancia arra, hogy a magánjogi kódex alkalmazása nem függetlenedhet az Alkotmányban megfogalmazott alapjogi értékrendtől, az alkotmányos követelményeknek a magánjog alanyai, illetve a jogalkalmazó szervezetek közvetlen címzettjei. A régi Ptk. 1. -ában állapította meg a törvény értelmezési szabályát: A törvény rendelkezéseit a Magyar Köztársaság gazdasági és társadalmi rendjével összhangban kell értelmezni. A korábbi szabályozás tehát nem helyezett súlyt az alapjogi követelményeknek a régi Ptk. alkalmazása során történő érvényesülésére. 6. Az új Ptk. alapelvei irányadóak-e a régi Ptk. egyes szabályainak a 2010-es esztendőben történő alkalmazása során? Az új Ptk. Első Könyvének Bevezető Rendelkezései között kerültek elhelyezésre a kódex egészére iránymutatást adó alapelvi szintű szabályok (lásd az 1:2. - 1:6. - okat). A kódex egyes könyveiben megfogalmazásra kerültek továbbá olyan alapelvek
6 6 is, amelyek hatálya csak a törvény adott részére, könyvére terjed ki. Így a Családjogi Könyv élén olvashatók a családjogi szabályozás alapelvei (3: ok), a szerződési jog alapelveit pedig a Kötelmi Jogi Könyv tartalmazza (lásd az 5: okat). Az új Ptk. általános és speciális alapelveinek hatálya nem hat ki a régi Ptk. azon részeire, amelyek május 1. napja és december 31-e között átmenetileg alkalmazásra kerülnek. A régi Ptk. tekintetében értelemszerűen ez utóbbi kódex bevezető rendelkezései (az ok) gondoskodnak alapelvi jellegű iránymutatásról. (A Ptké. javaslat a ezért a régi Ptk ait csak január 1-jével javasolja hatályon kívül helyezni.) 7. Az új Ptk. a Bevezető Rendelkezések között szól-e az ún. utaló magatartásra irányadó szabályokról? Az új Ptk.-nak az 5:569. -a írja elő, hogy A bíróság a kárnak egészben vagy részben való megtérítésére kötelezheti azt, akinek szándékos magatartása más jóhiszemű személyt alapos okkal olyan magatartásra indított, amelyből őt önhibáján kívül károsodás érte. Az idézett rendelkezés megegyezik a régi Ptk. 6. -ában foglaltakkal. Az eltérés tehát nem tartalmi vagy szövegezési természetű, a jogalkotó az utaló magatartás szabályának elhelyezésén változtatott. Az új Ptk. eszerint nem a törvény általános alapelvei között, hanem az ún. Egyéb kötelemkeletkeztető tényállások cím alatt, a kötelmi jogi szabályokat megállapító Ötödik Könyv végén rendelkezik az utaló magatartásról. Az új Ptk.-nak ez a szabálya csakúgy, mint a kötelmi joganyag többi rendelkezése január 1-jén lép hatályba, ezen időpontig a régi Ptk. 6. -a az irányadó, hatályos előírás. (Lásd ezzel összefüggésben a Ptké. javaslat át.) 8. Több időpontban kerül-e sor az új Ptk. rendelkezéseinek hatályba lépésére? Az új Ptk. Első és Második Könyve az alább említésre kerülő kivételekkel május 1-jén, a kódex Harmadik, Negyedik, Ötödik, Hatodik és Hetedik Könyve január 1-jén lép hatályba a Ptké. javaslat 1. -a szerint. Kivételt képeznek a Második Könyvben a gondnokolti és az alapítványi nyilvántartás elektronikus működtetéséről rendelkező szabályok (lásd a 2:59. (2) bekezdését és a 2:60. (2) bekezdését), amelyek - bár a Második Könyvben szereplő előírások
7 7 mégis január 1-jén lépnek hatályba. Szintén eltér a főszabálytól a hivatásos gondnok által egyidejűleg ellátható gondnokoltak számának maximalizálásáról rendelkező szabály (2:34. (6) bekezdés), amely január 1-jén lép hatályba. 9. Biztosítja-e a törvényhozó, illetve a Kormány hogy az új Ptk. hatálybalépéséhez a szükséges felkészülés (képzés, oktatás) megtörténjen? A Kormány 1199/2009. (XI.23.) Korm. határozatában rendelkezett Az új Polgári Törvénykönyv hatályosulását vizsgáló Monitoring Bizottság létrehozásáról. A Monitoring Bizottság célja kettős, - egyrészt feladata a törvény alkalmazására történő felkészülés (oktatás, képzés, tárgyi feltételek biztosítása) megvalósulásának nyomon követése, ellenőrzése, - másrészt az új Ptk. hatályba lépését követően a jogalkalmazási tapasztalatok összegyűjtése, feldolgozása, értékelése. A Monitoring Bizottságban az államigazgatásban dolgozó szakembereken kívül képviseltetik magukat az igazságszolgáltatás, a tudományos élet, a gazdasági érdekképviseletek, valamint a civil szervezetek képviselői. Az új Ptk. alkalmazására való felkészülést szolgálja a kódex hatályba lépésének ütemezése is, amely biztosítja, hogy a törvény rendelkezéseinek több mint 90 %-a az Országgyűlés döntésétől (az új Ptk-t az Országgyűlés november 9-én fogadta el) számított több mint egy év elteltével (2011. január 1-jén) lépjen hatályba. II. Kérdések és válaszok a Második Könyvhöz (Személyek) 10. Változnak-e a jogképességre vonatkozó rendelkezések az új Ptk-ban? Az új Ptk. 2:1. -a csak szövegezésében, szóhasználatában különbözik a régi Ptk-ban foglaltaktól. Az új kódex is az Alkotmány 56. -ának megfelelően rögzíti, hogy Minden ember jogképes: jogai és kötelezettségei lehetnek. A régi Ptk. a jogképességről a okban rendelkezik.
8 8 11. Változik-e a korlátozottan cselekvőképes kiskorú önálló jognyilatkozat megtételéhez való joga? Az új Ptk :15. -aiban nem változtat eltérően a nagykorú személy cselekvőképességének korlátozhatóságára irányadó rendelkezésektől a kiskorúsága miatt korlátozottan cselekvőképes személy jognyilatkozatának érvényességére (a jognyilatkozat érvényes megtételének feltételeire) vonatkozó szabályok tartalmán. A régi Ptk. a kiskorúság miatti korlátozott cselekvőképességről a törvény 12-13/B. - aiban rendelkezik. 12. Lehetővé teszi-e az új Ptk., hogy a nagykorú személy gondnokság alá helyezése helyett az érintett személy szempontjából kevésbé korlátozó megoldások kerüljenek alkalmazásra? Az új Ptk. bevezeti a hazai jogrendszerbe az előzetes jognyilatkozat és a támogatott döntéshozatal jogintézményét (lásd a 2:16.-2:22. -okat). Ezáltal a jövőben lehetőség nyílik arra, hogy a bíróság egyes esetekben a nagykorú személy védelmét (károsodástól való megóvását) cselekvőképességének korlátozása (gondnokság alá helyezése) nélkül biztosítsa. A régi Ptk. nem adott lehetőséget az előzőekben említett differenciáltabb, arányosabb megoldásokra, mivel nem szabályozta (miként más törvény sem) az előzetes jognyilatkozat és a támogatott döntéshozatal jogintézményét. Előzetes jognyilatkozat 13. Dönthet-e úgy a bíróság, hogy a nagykorú személy cselekvőképességének korlátozása helyett az előzetes jognyilatkozat hatálybalépéséről rendelkezik? Az új Ptk. 2:17. -ának (5) bekezdése szerint A bíróság a gondnokság alá helyezésre irányuló eljárásban ha a nagykorú személy érvényes előzetes jognyilatkozatot tett cselekvőképességének egy vagy több ügycsoport szerinti korlátozása helyett az előzetes jognyilatkozat vagy annak meghatározott része hatályba lépéséről határoz, ha az előzetes jognyilatkozatban foglaltak a nagykorú személy jogainak védelmét cselekvőképessége korlátozása nélkül is biztosítják.
9 9 A régi Ptk. erre nem adott lehetőséget, mivel a kódex nem ismerte, nem szabályozta az előzetes jognyilatkozat jogintézményét. 14. Elválik-e egymástól az előzetes jognyilatkozat érvényességének és hatályba lépésének időpontja? Az új Ptk. 2:17. -ának (1) és (3) bekezdése alapján az előzetes jognyilatkozat érvényes létrejöttének feltétele, hogy azt - közokiratba vagy ügyvéd által ellenjegyzett magánokiratba foglalják, vagy pedig a nagykorú cselekvőképes személy az előzetes jognyilatkozatot a gyámhatóság előtt személyesen megtegye, és - a külön törvény szerinti közhiteles nyilvántartásba az előzetes jognyilatkozat megtételével összefüggő adatok bejegyzésre kerüljenek. Az előzetes jognyilatkozatnak (vagy az előzetes jognyilatkozat meghatározott részének) hatályba lépésére a bíróság erre vonatkozó döntése (határozata) alapján kerül sor (lásd a 2:17. (4)-(5) bekezdést). A bíróság az előzetes jognyilatkozat hatályba lépéséről dönthet - a törvény 2:17. (4) bekezdése alapján a nagykorú személy cselekvőképességének korlátozásáról szóló határozatában úgy, hogy rendelkezik az előzetes jognyilatkozat (vagy annak egy része) hatályba lépéséről is, vagy - a törvény 2:17. (5) bekezdése szerint, mely esetben az előzetes jognyilatkozat részben vagy egészben történő hatályba lépése a cselekvőképesség korlátozását szükségtelenné teszi. Az előzetes jognyilatkozatra vonatkozó adatokat regisztráló közhiteles nyilvántartásba a hatályba lépés ténye és időpontja is bejegyzésre kerül. A régi Ptk. alkalmazása során a kérdés nem merülhetett fel, mivel a törvény az előzetes jognyilatkozatról nem rendelkezett. 15. A nagykorú személy tehet-e előzetes jognyilatkozatot jövőbeli egészségügyi ellátásának tekintetében?
10 10 Az új Ptk. 2:17. -ának (8) bekezdése kimondja, hogy Az ellátás visszautasítására vonatkozó, az egészségügyről szóló törvény szerinti nyilatkozatra az előzetes jognyilatkozat szabályai nem alkalmazhatóak. Az Egészségügyi törvény ai rendelkeznek az ellátás visszautasítására vonatkozó jog gyakorlásának feltételeiről. A 22. alapján a cselekvőképes személy kizárólag közokiratban rendelkezhet a jövőbeni ellátás visszautasításáról és erre vonatkozó nyilatkozatát két évente meg kell újítania. A nyilatkozat érvényességének feltétele továbbá, hogy a pszichiáter szakorvos szakvéleményben igazolja, hogy az érintett személy a döntését, annak lehetséges következményei tudatában hozta meg. Az új Ptk. az előzetes jognyilatkozat érvényes megtételét nem köti ilyen jellegű feltételek teljesüléséhez. A régi Ptk. az előzetes jognyilatkozat intézményéről nem rendelkezett, így a törvény és az egészségügyi törvény együttes alkalmazásának kérdése sem merült fel. 16. Visszavonható-e az előzetes jognyilatkozat? Az új Ptk. 2:18. -ának (3)-(4) bekezdése rendelkezik az előzetes jognyilatkozat visszavonásának feltételeiről, módjáról: (3) Az előzetes jognyilatkozatban foglaltakat a nagykorú cselekvőképes személy bármikor visszavonhatja vagy módosíthatja. Ha a nagykorú cselekvőképes személy újabb előzetes jognyilatkozatot tesz, korábbi jognyilatkozatát visszavontnak kell tekinteni. A korábbi előzetes jognyilatkozatnak az újabb jognyilatkozat rendelkezéseivel nem érintett rendelkezései hatályban maradnak. Ha a nagykorú személyt a bíróság az előzetes jognyilatkozat megtételét követően cselekvőképességet korlátozó gondnokság alá helyezte, az előzetes jognyilatkozatot a korlátozottan cselekvőképes személy gyámhatósági jóváhagyáshoz kötött jognyilatkozatának megtételére irányadó szabályok szerint visszavonhatja. (4) Az előzetes jognyilatkozat visszavonására vagy módosítására az annak megtétele során irányadó rendelkezéseket kell megfelelően alkalmazni. A visszavont előzetes jognyilatkozat a nyilvántartásból való törléssel érvénytelenné, a már hatályba lépett előzetes jognyilatkozat pedig hatálytalanná válik. A régi Ptk. az előzetes jognyilatkozat jogintézményéről nem rendelkezett, ezért a jognyilatkozat visszavonhatóságára vonatkozó kérdés sem merülhetett fel.
11 Kötelező-e utóbb az eljáró hatóságok, bíróságok számára az előzetes jognyilatkozatban foglaltak figyelembe vétele? Igen, törvényben rögzített kivételekkel. Az új Ptk. 2:17. -ának (1) bekezdése alapján az előzetes jognyilatkozatban foglaltakat a nyilatkozat tevő személy egyes személyi és vagyoni viszonyaival összefüggő akaratnyilvánításaként kell utóbb figyelembe venni. A 2:18. (1) bekezdés szerint, A bíróság, a gyámhatóság, a gondnok, valamint az előzetes jognyilatkozatban meghatalmazott személy az előzetes jognyilatkozat hatályba lépését követően a (2) bekezdés szerinti kivételekkel az előzetes jognyilatkozatban foglaltak figyelembe vételével jár el. Ugyanezen paragrafus (2) bekezdése határozza meg azokat az eseteket, amikor az előzetes jognyilatkozatban foglaltak figyelembe vételére nem kerülhet sor, így mindenekelőtt akkor, ha a körülmények lényeges változása folytán az előzetes jognyilatkozatban foglaltak súlyosan sértenék az érintett ember érdekeit. Az új Ptk. amikor az előzetes jognyilatkozatban foglaltak előbbiek szerinti megkötésekkel történő figyelembe vételének kötelezettségéről ír, nem teszi az előzetes jognyilatkozat tartalmát (a nyilatkozatban foglaltakat) feltétel nélkül kötelezővé az eljáró hatóságok számára. A figyelembe vétel azt jelenti, hogy az előzetes jognyilatkozatban írottakat a nagykorú személy akaratának olyan kinyilvánításaként kell értékelni, mintha azt az épp aktuális eljárásban közölte volna, nem pedig adott esetben évekkel korábban. A régi Ptk. az előzetes jognyilatkozat intézményéről nem rendelkezett. Az egészségügyi törvény 22. -ában szabályozott, az ellátás visszautasítására vonatkozó rendelkezés mutat célját tekintve hasonlóságot az előzetes jognyilatkozattal. Az ellátás visszautasítása azonban nem tekinthető előzetes jognyilatkozatnak, szabályozása érdemben eltér attól. Támogatott döntéshozatal 18. Alkalmas-e a támogatott döntéshozatal jogintézménye a nagykorú személy cselekvőképessége korlátozásának kiváltására? Az új Ptk. 2:19. -ának (1) bekezdése alapján A bíróság a külön törvényben meghatározott vagy a gondnokság alá helyezési eljárás során hozott határozatával a jognyilatkozatának megtételekor értelmi képessége, pszichés állapota vagy szenvedélybetegsége miatt segítségre szoruló cselekvőképes nagykorú személy számára meghatározott ügycsoportokban támogató személy vagy személyek (a továbbiakban együtt: támogató) kinevezéséről határozhat.
12 12 Az új Ptk. 2:20. -ának (1) bekezdése szerint A támogató kinevezése nem eredményezi a támogatott személy cselekvőképességének korlátozását. A 2:19. (2) bekezdése pedig kimondja, hogy Nem kerülhet sor támogató kinevezésére azon ügycsoportokban, amelyekben a nagykorú személy cselekvőképességének korlátozása vált szükségessé. Az új Ptk. a támogatott döntéshozatal jogintézményének bevezetésével lehetőséget teremt arra, hogy azon emberek esetében, akiknek fogyatékossága segítséget igényel, ez ne kizárólag az érdemi jogkorlátozással járó és adott esetben aránytalan gondnokrendeléssel valósuljon meg, hanem a bíróság a támogató kinevezésével is gondoskodhasson az érintett személyek jogvédelméről. A régi Ptk. a támogatott döntéshozatal jogintézményéről nem rendelkezett. 19. Kinevezhet-e a bíróság támogatót a támogatásra szoruló személy akarata ellenére? Az új Ptk. 2:19. -ának (5) bekezdés a) pontja alapján nem lehet támogatónak kinevezni azt,... akinek személye ellen a támogatott személy tiltakozik. A támogató jellemzően az általa támogatott emberrel bizalmi viszonyban álló személy (lásd a 2:19. (3) bekezdését), pl. akivel rokoni vagy baráti kapcsolatban áll. Ha a támogatásra szoruló ember életkörülményei erre nem adnak lehetőséget (egyedül él, nincsenek ismerősei, barátai), a bíróság hivatásos támogatót nevezhet ki. Az új Ptk. 2:22. -a azonban egyértelművé teszi, hogy a támogató kinevezésére ebben az esetben is csak a támogatott személy előzetes beleegyezése alapján kerülhet sor. A támogató és a támogatott közötti jogviszony megszűnik, ha a kinevezés visszavonását bármelyikük a bíróság előtt kezdeményezi (lásd a 2:21. (1) bekezdését). A régi Ptk. a támogatott döntéshozatal jogintézményéről nem rendelkezett. 20. Befolyásolja-e a támogató kinevezése a támogatott személy cselekvőképességét? Az új Ptk. 2:20. -ának (1) bekezdése alapján A támogató kinevezése nem eredményezi a támogatott személy cselekvőképességének korlátozását. Következésképpen a támogatott személy jognyilatkozatának érvényességéhez az új
13 13 Ptk. nem kívánja meg a támogató jóváhagyását, valamint még kivételesen sem jogosítható fel a támogató a támogatott helyett és nevében történő a támogatott beleegyezése nélkül történő önálló eljárásra. A régi Ptk. a támogatott döntéshozatal jogintézményéről nem rendelkezett. 21. Határozhat-e a bíróság egyazon személy részére több támogató kinevezéséről? Az új Ptk. 2:19. -ának (4) bekezdése erre lehetőséget ad azzal a megkötéssel, hogy ha a bíróság több támogató kinevezéséről határoz,... egyazon ügycsoportra ha a támogatott támogatóival eltérően nem állapodott meg csak egy támogatót nevezhet ki. Az új Ptk. 2:19. -ának (6) bekezdése alapján A támogatott személyek és a támogatóik adatairól a külön törvényben meghatározott szervezet közhiteles nyilvántartást vezet. A Törvényjavaslat a gondnokolti nyilvántartásról biztosítja majd annak a lehetőségét, hogy a támogatott személlyel jogviszonyt létesíteni kívánó személy, szervezet tájékozódhasson arról, hogy az illető érdekeinek védelmében kinevezett-e a bíróság egy vagy több támogatót. A régi Ptk. a támogatott döntéshozatal jogintézményéről nem rendelkezett. 22. Tehet-e a támogatónak kinevezett személy ebbéli minőségében a támogatott helyett jognyilatkozatot? Az új Ptk. 2:20. -ának (1) bekezdése szerint A támogató kinevezése nem eredményezi a támogatott személy cselekvőképességének korlátozását. Mivel a támogatott személy önálló jognyilatkozat tételhez való jogát a támogató bíróság általi kinevezése nem érinti, fel sem merülhet, hogy a támogató a támogatott helyett nyilatkozhasson. (Erre egyébként a gondnok is csak kivételes esetben jogosult a gondnokolt vonatkozásában.) Az új Ptk. 2:20. -ának (2)-(3) bekezdése alapján a támogató feladatai a támogatott személy jognyilatkozatai megtételének elősegítése jelenlétével, tanácsadással, a szükséges tájékoztatás megadásával. Az így nyújtott támogatás egyebek között vonatkozik arra az esetre is, amikor a támogatott személy a korábban általa kötött szerződést pl. mert megtévesztették vagy fenyegetéssel bírták rá a megállapodás aláírására az új Ptk. 5:70. -a alapján bíróság előtt kívánja megtámadni.
14 14 A régi Ptk. a támogatott döntéshozatal jogintézményéről nem rendelkezett. 23. Jelen lehet-e a támogató a támogatott személynek a munkáltatójával való tárgyalása során? A Ptké. javaslat 13. -a módosítja a Munka Törvénykönyvét az új Ptk. Második Könyvében foglaltakkal összefüggésben. A Ptké. javaslat 13. -ának (2) bekezdésével módosított Munka Törvénykönyve 72. -ának (3) bekezdése előírja, hogy Ha a nagykorú, cselekvőképes természetes személy részére a döntéshozatal segítése érdekében a bíróság a munkaviszonnyal összefüggésben rendelt támogatót a Ptk. rendelkezései szerint, a munkáltató köteles biztosítani, hogy különösen a munkaviszony létesítésével, módosításával, megszüntetésével, a munkabér mértékével összefüggő jognyilatkozatai megtételénél, a munkavállaló kérelmére a támogató személy jelen lehessen. Figyelemmel arra, hogy a támogatott személy cselekvőképességét a bíróság nem korlátozza, a támogató távolmaradása vagy az a tény, hogy pl. nem szerez tudomást a támogatott munkavállaló által kötött munkaszerződésről, a megkötött szerződés érvényességét önmagában nem érinti. A régi Ptk. nem rendelkezett a támogatott döntéshozatalról, ezért a Munka Törvénykönyve sem tartalmazott azzal összefüggő előírást. 24. Megszűnnek-e a támogató jogosítványai, ha a támogatott személy azt kezdeményezi? Az új Ptk. 2:21. -ának a) pontja alapján a támogató és a támogatott személy közötti jogviszony megszűnik, ha azt a támogatott személy kezdeményezi. A törvény 2:20. - ának (4) bekezdése előírja, hogy Ha a támogatott személy eljárást indít a támogató kinevezésének visszavonása iránt, a bíróság az eljárás megindításának tényéről a közhiteles nyilvántartás vezetésére jogosult hatóságot bejegyzés végett haladéktalanul értesíti. A régi Ptk. a támogatott döntéshozatal jogintézményéről nem rendelkezett.
15 15 Cselekvőképességet kizáró gondnokság 25. Lesz-e lehetőség nagykorú személy kizáró gondnokság alá helyezésére? Az új Ptk. megszünteti a kizáró gondnokság alá helyezés jogi lehetőségét. A törvény 2:16. -a a nagykorú személy döntéshozatalát elősegítő jogintézményként az előzetes jognyilatkozatot, a támogatott döntéshozatalt és a cselekvőképességet korlátozó gondnokságot nevesíti. A Ptké. javaslat 8. -ának (1) bekezdése alapján az új Ptk. hatályba lépésének időpontjától (vagyis a cselekvőképességet érintő rendelkezések tekintetében május elsejétől) külön jogalkalmazói (bírósági) döntés nélkül... a kizáró gondnokság alatt álló nagykorú személyre a Ptk. korlátozottan cselekvőképes nagykorú személyre vonatkozó rendelkezéseit kell ügycsoportra vonatkozó korlátozás nélkül, általános érvénnyel alkalmazni mindaddig, amíg a (4) bekezdés szerinti felülvizsgálati eljárásban hozott szakértői vélemény alapján a bíróság a Ptk. szerint a cselekvőképességet érintő határozatot hoz. A Ptké. javaslat 8. -ának (4) bekezdése alapján a bírósági felülvizsgálatra a kizáró gondnokságot korábban elrendelő bírósági határozatban megjelölt időpontig kell sort keríteni. Abban az esetben pedig, ha a bíróság végleges jelleggel helyezte a nagykorú személyt kizáró gondnokság alá, úgy a Ptké. javaslat 8. -ának (5) bekezdése szerint a Ptk. hatályba lépésétől (vagyis május elsejétől) számított öt éven belül kell a gyámhatóságnak megindítania a bíróság előtti eljárást. A régi Ptk a módot adott a nagykorú személy kizáró gondnokság alá helyezésének bíróság általi elrendelésére. A cselekvőképesség korlátozása 26. Elegendő-e az új Ptk. alapján a cselekvőképesség korlátozásához, ha a bíróság az érintett ember valamely mentális funkciójának károsodására hivatkozik? Az új Ptk. egyértelművé teszi, hogy a nagykorú személy egy vagy több mentális funkciójának tartós károsodása önmagában nem lehet oka, magyarázata cselekvőképessége bíróság általi korlátozásának.
16 16 Az új Ptk. 2:23. -ának (3) bekezdése szerint Cselekvőképességet korlátozó gondnokság alá a bíróság azt a nagykorú személyt helyezi, aki értelmi képessége, pszichés állapota vagy szenvedélybetegsége miatt vagy az ebből eredő, a társadalmi részvételt akadályozó egyéb körülmények hatására egyes személyi vagy vagyoni ügyeiben önállóan vagy segítséggel eljárni, döntést hozni, jognyilatkozatot tenni nem képes és a cselekvőképesség korlátozásának elmaradása károsodását okozná. Ugyanezen paragrafus (4) bekezdésének első mondata előírja, hogy A cselekvőképesség korlátozására akkor kerülhet sor, ha a bíróság megítélése szerint más, - cselekvőképességet nem korlátozó rendelkezés az érintett személy károsodástól való megóvása érdekében nem vezetne eredményre. Az új Ptk. idézett rendelkezéseiből leszűrhető, hogy a nagykorú személy cselekvőképességének korlátozására az alábbi hármas feltételsor együttes teljesülése esetén kerülhet csak sor: - A nagykorú személy egy vagy több mentális funkciójának tartós károsodására visszavezethető okból nem képes egyes személyi, vagy vagyoni ügyeiben önállóan vagy segítséggel eljárni, döntést hozni, jognyilatkozatot tenni és - nem áll rendelkezésre más, az érintett jogvédelmére alkalmas, de kevésbé korlátozó megoldás, és - a cselekvőképességet korlátozó bírói döntés elmaradása a nagykorú személy károsodását okozná. Ha a törvényben előírt feltételek bármelyike nem teljesül (pl. bár egy adott ügycsoportban az illető nem képes önállóan eljárni, de ez rá nézve életkörülményei folytán a károsodás kockázatát nem eredményezi), a bíróság nem jogosult cselekvőképességet korlátozó ítéletet hozni. A régi Ptk a nem adott olyan egyértelmű instrukciót a jogalkalmazónak, amely biztosította volna, hogy a nagykorú személy egy vagy több mentális funkcióinak tartós károsodása önmagában nem lehet oka cselekvőképességet korlátozó gondnokság alá helyezést kimondó bírói ítéletnek. 27. Elegendő-e az igazságügyi orvosszakértő szakvéleménye a bíróság cselekvőképességet korlátozó határozatához? Az új Ptk. 2:23. -a alapján a nagykorú személy cselekvőképességének korlátozását önmagában nem alapozza meg a személy egy vagy több mentális funkciójának tartós károsodása. Ezért a bizonyítási eljárás során olyan összetett szakvélemény (szakvélemények) készítésére van szükség, amely alapján mind az érintett személy mentális állapota, mind pedig - támogatásának lehetséges formái, módozatai eldöntése érdekében életének jelentős körülményei feltérképezésre kerülnek. A mentális
17 17 károsodás megítélése ráadásul nem csupán orvosszakértői tudást, hozzáértést igényel, hanem adott esetben pszichológiai és/vagy gyógypedagógiai vizsgálat lefolytatása is szükséges lehet. Az új Ptk. 2:23. -ának (4) bekezdésének második mondata ezért kiemeli, hogy A cselekvőképesség korlátozására irányuló határozatnak összetett, így szükség szerint orvosi, gyógypedagógiai és pszichológiai vizsgálatot is magában foglaló szakértői véleményen kell alapulnia. A régi Ptk. nem támasztott a döntést megalapozó bizonyítási eljárással szemben ilyen követelményeket. A 14. (4) bekezdése annyit írt elő csupán, hogy Cselekvőképességet korlátozó gondnokság alá a bíróság azt a nagykorú személyt helyezi, akinek az ügyei viteléhez szükséges belátási képessége a pszichés állapota, szellemi fogyatkozása vagy szenvedélybetegsége miatt általános jelleggel, illetve egyes ügycsoportok vonatkozásában tartósan vagy időszakonként visszatérően nagy mértékben csökkent. Nincs. 28. Az új Ptk. alapján van-e lehetőség a cselekvőképesség általános érvénnyel történő korlátozására? Az új Ptk. 2:23. -ának (1) bekezdése alapján a bíróságnak a cselekvőképesség korlátozásáról rendelkező határozatában kell döntenie arról is, hogy a nagykorú személy gondnokság alá helyezésére mely ügycsoport vagy ügycsoportok vonatkozásában kerüljön sor. Kizárt tehát, hogy a jövőben a cselekvőképesség korlátozását általános érvénnyel, az érintett személy valamennyi életviszonyára kiterjedő hatállyal rendelje el a bíróság. Az új Ptk-nak a jogalkalmazóval szemben támasztott ezen követelménye biztosítékul szolgál arra, hogy a bizonyítási eljárás során ügycsoportról ügycsoportra (életviszonyról életviszonyra) vizsgálni és bizonyítani kell majd a gondnokság alá helyezés törvényben meghatározott feltételeinek teljesülését. A Ptké. javaslat 8. -ának (4) bekezdése az új Ptk. hatályba lépése előtt hozott általános érvényű korlátozást kimondó ítélete vonatkozásában előírja, hogy legkésőbb a gondnokrendelés indokoltságát felülvizsgáló öt éven belül lefolytatandó eljárásban a bíróságnak döntenie kell arról, hogy a cselekvőképesség korlátozása indokolt-e még, illetve, hogy arra mely ügycsoportban vagy ügycsoportokban kerüljön sor. A régi Ptk ának (4) bekezdése eltérően az ismertetett új szabályoktól lehetővé tette, hogy a bíróság általános érvénnyel történő korlátozó gondnokság alá helyezésről határozhasson.
18 Felsorolja-e az új Ptk. a gondnokság alá helyezés szempontjából jelentős ügycsoportokat? Az új Ptk. eltérően a régi Ptk-tól példálódzó felsorolást sem tartalmaz azokról az ügycsoportokról, amelyek tekintetében a 2:23. alapján sor kerülhet a cselekvőképességet korlátozó gondnokság alá helyezésre. Az adott személy szempontjából jelentős, a korlátozással érintett ügycsoportok meghatározásáról a bíróság dönt majd a lefolytatott bizonyítási eljárásban megismert egyéni életkörülményekre is kiterjedő bizonyítékok alapján. A törvényhozó a régi Ptk ben bevezetett megoldásától azért tért el, mert tartott attól, hogy még egy példálódzó felsorolás is alkalmas lehet a joggyakorlat megmerevítésére ahelyett, hogy a jogalkalmazó a 2:23. szerinti kellően differenciált, arányos (a szükséges legkevésbé korlátozó) megoldást keresse illetve válassza ki. A régi Ptk ának (6) bekezdése példálódzó listát tartalmaz a korlátozás szempontjából jogilag jelentős ügycsoportokról azzal, hogy a bíróság dönthet általános érvényű gondnokság alá helyezésről is. A gondnok és a gondnokolt együttműködése 30. Előírja-e az új Ptk. az együttműködést a gondnok és gondnokoltja között a jognyilatkozatok megtétele során? Az új Ptk. 2:24. -a (1) bekezdésének első mondata szerint A gondnokság alá helyezett korlátozottan cselekvőképes személy jognyilatkozata a bíróság ítéletében meghatározott ügycsoportban törvény eltérő rendelkezése hiányában akkor érvényes, ha azt gondnoka előzetes beleegyezésével vagy utólagos jóváhagyásával tette. Az idézett rendelkezés a gondnokolti jognyilatkozatok megtételének tipikus módjáról rendelkezik, amely feltételezi a gondnokolt és gondnoka együttműködését, illetve akár egyfajta együttes döntésüket. A régi Ptk. 14/B. -ának (1) bekezdése szintén megkövetelte a gondnokolt jognyilatkozatának érvényességéhez a gondnok beleegyezését vagy utólagos jóváhagyását. 31. Rendelkezik-e az új Ptk. a gondnokolt és gondnoka közötti véleménykülönbség feloldásáról?
19 19 Az új Ptk. 2:24. -a (1) bekezdésének második és harmadik mondata szerint: A gondnokolt és gondnoka közötti vita esetén ideértve azt is, ha a gondnok álláspontja szerint a gondnokolt nyilatkozattételének elmaradása a gondnokolt károsodásával járna a gyámhatóság dönt a gondnokolt személyes, az akadálymentes kommunikáció elvein alapuló meghallgatását követően. A gyámhatóság döntése pótolja a gondnokoltnak és a gondnoknak a jognyilatkozat érvényességéhez szükséges jognyilatkozatát, illetve jóváhagyását. Az idézett szabály alapján a gondnokolt és a gondnok közötti, a gyámhatóság beavatkozását, illetve döntését előidéző helyzet kétféle módon következhet be. Először, ha a gondnok nem ért egyet a gondnokolt által tenni kívánt jognyilatkozattal, és ezért megtagadja beleegyezését (jóváhagyását). Másodszor abban az esetben, amikor a gondnokolt bármely okból nem tesz (nem tenne) jognyilatkozatot, noha gondnokának véleménye szerint arra szükség volna. Ekkor a gyámhatóság dönt és ha a gondnok álláspontjával (helyzetértékelésével) egyetért, úgy határozata pótolja a gondnokolt megtenni elmulasztott jognyilatkozatát. A régi Ptk. 14/B. -a (1) bekezdésének második mondata alapján A gondnokolt és gondnoka közötti vita esetén a gyámhatóság dönt. A korábbi szabályozás nélkülözte tehát a vita mibenlétének az új Ptk. szerinti kibontását, értelmezését. 32. Ismer-e az új Ptk. kivételeket a gondnokolt és gondnoka együttes döntésének főszabályként érvényesülő rendelkezése alól? Az új Ptk. 2:24.-2:27. -ai alapján a gondnokolti jognyilatkozat megtételének az alábbi, a főszabálytól eltérő esetei vannak: - A 2:24. (2) bekezdése alapján a gondnok kivételesen, ha... a gondnokolt érdekeinek védelme, károsodástól való megóvása azonnali intézkedést tesz szükségessé a gondnokolt helyett és nevében tehet jognyilatkozatot. Ez esetben azonban a gyámhatóság a gondnok haladéktalanul megtett értesítését követően 15 napon belül felülvizsgálja a gondnok eljárását, annak jogszerű, indokolt voltát. - A 2:25. alapján a bíróság feljogosíthatja a gondnokot a jognyilatkozatok önálló megtételére, a gondnokolt és a gondnok közös kérelme alapján, a gondnok és a gyámhatóság közös kérelmére. (Lásd még a soron következő kérdést és választ.) - A 2:26. -ban felsorolt esetekben a korlátozó gondnokság alatt álló személy a korlátozással érintett ügycsoportban is gondnoka közreműködése nélkül, önállóan tehet jognyilatkozatot.
20 20 - A 2:27. -ban szabályozott tárgykörökben teendő jognyilatkozatok érvényességéhez nem elegendő a gondnok beleegyezése (jóváhagyása), szükség van a gyámhatóság jóváhagyó határozatára is. A régi Ptk. a gondnokolt és a gondnok együttes döntéshozatala szabályától az alábbi eltéréseket biztosította: - A 14/B. (2) bekezdésében felsorolt ügyekben a korlátozottan cselekvőképes személy önállóan tehetett jognyilatkozatot. - A 14/B. (3) bekezdése szerint a korlátozottan cselekvőképes gondnokolt közokiratban (tehát nem a bíróság határozata alapján) feljogosíthatta gondnokát arra, hogy helyette és nevében általános jelleggel eljárjon, jognyilatkozatokat tegyen. - A 14/B. (5) bekezdése alapján a gondnok az azonnali intézkedést igénylő esetben is eljárhatott a korlátozottan cselekvőképes gondnokolt helyett. (A régi Ptk. nem tartalmazott az új Ptk. 2:25. -ában foglaltakhoz hasonlítható garanciális rendelkezéseket.) Megjegyzendő, hogy a régi Ptk. alapján a korlátozottan cselekvőképes személy jognyilatkozattételi szabálya alkalmazásának legjelentősebb korlátozása az volt, amikor a bíróság az érintettet a 15. alapján kizáró gondnokság alá helyezte. Mivel erre az új Ptk. nem ad lehetőséget, a korlátozó gondnokság szabályait differenciáltabban, egyben a jogi garanciákkal is jobban körülbástyázva állapítja meg. 33. Feljogosíthatja-e a bíróság a gondnokot arra, hogy a gondnokolt nevében önállóan járjon el? Igen, kivételesen. Az új Ptk. 2:25. -a két esetben ad lehetőséget arra, hogy a gondnok a gondnokolt helyett és nevében önállóan tegyen jognyilatkozatot. Az első esetben a bíróság a gondnok és a gondnokolt közös kérelmére adhat módot a gondnokolt életében rendszeresen jelentkező (ismétlődően, rutinszerűen visszatérő) ügyekben a jognyilatkozatnak a gondnok által történő megtételére. A második esetben a gondnok és a gyámhatóság fordulhat végső esetben közösen a bírósághoz, ha a gondnokolt nem képes gondnokával olyan kommunikációra, amely szükséges volna ahhoz, hogy... a gondnok a gondnokolt jognyilatkozatával összefüggésben előzetes beleegyezéséről vagy utólagos jóváhagyásának megadásáról határozzon és a gondnokolt jogainak védelme más módon nem biztosítható. Az új Ptk. egyértelművé teszi, hogy a törvény a gondnok és a gondnokolt jogilag szabályozott együttműködése tipikus esetének a 2:24. -ban szabályozott módozatot tekinti, vagyis amikor a gondnokolt érvényes jognyilatkozatához a korlátozás által érintett ügycsoportban gondnokának előzetes beleegyezésére vagy utólagos jóváhagyására van szükség. A gondnok önálló eljárásban jognyilatkozatok megtételére

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Földtörvény a bírói gyakorlatban 4. rész - Jogászvilág
Kezdőlap » Földtörvény a bírói gyakorlatban 4. rész
1. Elbirtoklás
A föld tulajdonjogának elbirtoklással történő megszerzésére vonatkozó szabályokat a Földforgalmi tv. 33. §-a szabályozza. Ez a szakasz kimondja, hogy ha az elbirtoklás bekövetkezésének megállapítása iránt a felek bírósághoz fordulnak, a szerző félnek a kereset benyújtását megelőzően be kell szereznie a mezőgazdasági igazgatási szerv igazolását arról, hogy a tulajdonszerzése e törvény szerinti feltételei fennállnak.
A mezőgazdasági igazgatási szerv azt vizsgálja, hogy a szerző személy szerzőképessége fennáll-e, az elbirtoklás nem eredményezi-e tulajdonszerzési korlátozás megsértését vagy megkerülését, és az elbirtoklás feltételei a valóságnak megfelelően fennállnak, azokat nem a tulajdonos, illetve a szerző fél vagy mindkét fél erre irányuló szándékolt magatartása idézte elő.
A Kúria álláspontja szerint e szabálynak az a lényege, hogy elbirtoklás útján is csak olyan személy szerezhesse meg termőföld tulajdonjogát, aki a törvényben foglaltak szerint szerzőképes, és a szerzés nem ütközik a törvény szerinti korlátokba. Ennek igazolása hiányában a bíróság érdemi döntést nem hozhat, akkor sem állapíthatja meg ítélettel az elbirtoklás bekövetkeztét, ha annak a régi Ptk.-ban foglalt feltételei egyébként fennállnak.
A Kúria utal arra is, hogy ha az elbirtoklás a tulajdonszerzési korlátozás megsértését vagy megkerülését eredményezi, de a hatósági bizonyítvány erre utaló adatok hiányában e körülményekre nem tér ki, az nem eredményezheti azt, hogy a bíróság a hatósági bizonyítványt nem fogadja el; annak az ilyen jellegű felülvizsgálatára a bíróság nem jogosult.
Összefoglalásképpen a Kúria megállapította, hogy az elbirtoklási ügyek az esetek kirívóan nagy százalékában az egyszerű, egyszerűen befejezhető ügyek körébe tartoznak, az ismeretlen helyen tartózkodó vagy más okból nem védekező alperesek miatt azonban törekedni kell az egységes gyakorlatra, bizonyos standardok betartására (annak indokolásban való megállapítására, hogy az elbirtoklás mikor kezdődött, mikor fejeződött be, milyen felperesi magatartásból következik a sajátkénti birtoklás megvalósulása), továbbá állást kell foglalni, hogy anyagi jogszabályként a régi Ptk. vagy Ptk. alkalmazandó-e. Indokolt rögzíteni a szerzés Földforgalmi tv.-ben írt feltételeinek fennálltát, vagy hiányát, és ebben a tárgyában a kormányhivatal által kiállított hatósági bizonyítvány tényére, tartalmára utalni kell.
2. A termőföldre kötött haszonbérleti szerződésekkel kapcsolatos kérdések
A haszonbérleti díj
A kialakult bírói gyakorlat értelmében a haszonbérleti szerződésnek fogalmi eleme az ellenérték, a régi Ptk. 452.§ (3) bekezdése, illetve a Ptk. 6:349. § (2) bekezdése szerint a szerződés érvényesen csak írásban jöhet létre. A hasznot hajtó dolog ingyenes átengedése esetén nem haszonbérleti szerződés, hanem haszonkölcsön jön létre. Amennyiben a haszonbérleti szerződés ellenértéket nem tartalmaz, a szerződés érvénytelennek minősül, és érvénytelen szerződést felmondani sem lehet.
A Pécsi Törvényszék 1.Pf.21.207/2016/4. számú ítéletében elvi éllel szögezte le, hogy a haszonbér teljesítésének nem akadálya, ha az a szerződésben összegszerűen nem meghatározott, de abból levezethető, kiszámítható.
Haszonbérleti szerződés megszűnése, megszüntetése
A régi Ptk., illetőleg a Ptk. szerint a haszonbérleti szerződés megszűnésének esetei: 1.) a felek a szerződést közös megegyezéssel megszüntetik; 2.) a felek a szerződést közös megegyezéssel felbontják; 3.) a szerződésben kikötött határozott idő eltelik; 4.) a határozatlan időre kötött szerződést rendes felmondással megszüntetik; 5.) a határozatlan időre kötött szerződést azonnali hatályú felmondással megszüntetik. A Ptk. 6:354. § (3) bekezdése a haszonbérlő örököseit megillető különös felmondási okot is rögzít.
A Fétv. 57-60. §-ai a Ptk. szabályain túl a következők szerint szabályozzák a haszonbérleti szerződés megszűnésének az eseteit. A felektől független külső objektív okból, ami lehet: 1.) a szerződésben meghatározott időtartam lejárta; 2.) a haszonbérlő gazdálkodó szervezet jogutód nélküli megszűnése; 3.) ha a föld természeti erő közvetlen behatása következtében egészben, vagy jelentős részben a haszonbérleti szerződés szerinti hasznosításra tartósan alkalmatlanná válik.
A mezőgazdasági haszonbérlet azonnali hatályú felmondásának a legtipikusabb esete a föld megművelésének figyelmeztetés ellenére való elmulasztása, illetőleg ha a haszonbérlő általában olyan gazdálkodást folytat, amely súlyosan veszélyezteti a termelés eredményességét, a föld termőképességét, az állatállományt vagy felszerelést, továbbá a haszonbér vagy a közterhek megfizetésének elmulasztása.
A haszonbérleti szerződés felmondásának egyes kérdései
A mezőgazdasági haszonbérleti szerződések felmondásával összefüggésben indult ügyek egyik legnagyobb csoportját a haszonbér meg nem fizetése miatti felmondás érvényességének megállapítása iránt indított ügyek tették ki.
A Győri Járásbíróság ítélete szerint, amennyiben a haszonbérbeadó megfelelő határidő tűzésével írásban nem szólítja fel a lejárat után a haszonbérlőt a hátralékos haszonbér megfizetésére, úgy a felmondás nem érvényes, a kereset elutasításának van helye. A hátralékos haszonbér megfizetésére a felszólításban biztosított határidő megfelelőségét illetően a Gyulai Törvényszék 9.Pf.25.177/2013/5. számú ítéletében úgy foglalt állást, hogy adott esetben az elmaradt haszonbér megfizetésére biztosított három napos határidő is megfelelőnek minősült, ugyanis a teljesítés nem a megfelelő határidő hiánya miatt maradt el, hanem azért, mert a haszonbérlő nem kívánta azt a szerződés szerinti összegben kiegyenlíteni.
Azonnali hatályú felmondás a használat átengedése miatt
A Fétv. alapján a haszonbérbeadó a szerződést azonnali hatállyal jogosult felmondani, ha a haszonbérlő (ideértve az alhaszonbérlőt is) a haszonbérbeadó hozzájárulása nélkül vagy attól eltérően a föld használatát másnak átengedte, más célra hasznosította, a földművelési ágát megváltoztatta, vagy a földet a termőföld védelméről szóló törvényben meghatározottak szerint más célra hasznosította.
A Szombathelyi Törvényszék a 6.Pf.20.273/2017/5/I. számú ítéletének indokolásában kifejtettek szerint a haszonbérleti szerződés megkötését megelőzően a haszonbérbeadónak kell meggyőződni a használati viszonyokról, hiszen az ő kötelezettsége az ingatlan birtokba bocsátása.
Az azonnali hatályú felmondás tudomásulvétele
A Fétv. annak túlzott merevsége miatt szakít azzal a régi Ptk. 457. § (3) bekezdése szerinti követelménnyel miszerint, ha az azonnali hatályú felmondást a haszonbérlő három napon belül nem veszi tudomásul, a haszonbérbeadó további nyolc napon belül a bírósághoz fordulhat, ha nem így jár el, a felmondás hatályát veszti. Az új szabályozás a felmondás elfogadására tizenöt napos határidőt biztosít azzal, hogy ha nem fogadja el, akkor a felmondást gyakorló továbbra is további nyolc napon belül fordulhat bírósághoz.
A Kúria Pfv.V.22.474/2016/8.számú végzésében kifejtette: a régi Ptk. 457. § (3) bekezdése nem a kereset megindítására állapít meg 8 napos határidőt, e jogszabályi rendelkezésnek a keresetindítási jog elvesztését eredményező joghatása nincs, nem áll fenn a régi Pp. 130. § (1) bekezdés h) pontjában meghatározott perakadály. A keresetlevelet nem lehet ebből az okból idézés kibocsátása nélkül elutasítani, ezért a per megszüntetésére sincs ok. A másodfokú bíróság értelmezése azért nem helytálló, mert a jogi szabályozás tárgya nem az igényérvényesítés, hanem a haszonbérlő által tudomásul nem vett felmondás, a jogszabályi tényállás bekövetkezésével ex lege beálló szankció ugyanis a felmondás hatályának „elenyészése”.
Felmondás a Fétv. 60. § (1) bekezdése, illetőleg 109. §-a alapján
A vizsgált ügyekben a legnagyobb bizonytalanság a haszonbérleti szerződés megkötésekor közös tulajdonban állt, majd a földrendező és a földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. törvény rendelkezései szerint megszüntetett közös tulajdonban volt földre vonatkozó felmondás érvényességének megítélése kapcsán volt tapasztalható.
A Fétv. 109.§-a alapján a közös tulajdon megszüntetése esetén önálló ingatlanként kialakított terület haszonbérbeadóját és jogutódját is megilleti a haszonbérleti szerződés felmondása. A felmondás feltétele azonban kettős. Egyrészt, hogy a felmondással élő a haszonbérlő felé a felmondással egyidejűleg úgy nyilatkozzon, hogy az ingatlant a szerződés megszűnésével saját maga kívánja használni, másrészt maga a haszonbérleti szerződés megkötéséről szóló döntésben –függetlenül a döntés meghozatalának módjától –nem vett részt, de annak hatálya kiterjedt rá. Ez utóbbi feltétel csak akkor adott, ha a közös tulajdonban lévő föld haszonbérbe adásáról rendelkező szerződés a tulajdonostársak szótöbbséges határozatán alapul, és a felmondással élni kívánó személy –vagy jogelődje –nem vett részt a döntés meghozatalában.
További elvi kérdésként merült fel az „adott gazdasági év” kitétel értelmezése, amely az elsőfokú bíróság álláspontja szerint arra az évre vonatkozik, amikor a közös tulajdon megszüntetésére sor kerül, így a felmondás sem a megosztás előtt, sem a megosztást követő években nem gyakorolható, ezzel szemben a másodfokú bíróság álláspontja szerint az „adott gazdasági év” nem a közös tulajdon megszüntetésének idejével áll összefüggésben, hanem arra az évre vonatkozik, amikor a felmondás megtörtént. A gazdasági év fogalmát illetően a Mosonmagyaróvári Járásbíróság 9.P.20.587/2014/11/II. számú ítéletében kifejtette, hogy az növényfajtánként eltérő lehet, jellemzően a vetés előtti magágy-készítéssel indul és a betakarítási munkálatokkal fejeződik be, nem a naptári, hanem a termelési évhez igazodik, nincs akadálya annak, hogy intervallumát a felek a szerződésükben szabályozzák, ennek hiányában a szakmai szokások szerint határozható meg.
A Kúria Pfv.V.20.154/2016/9. számú ítéletében a Tft. 18/A. § (2) bekezdésének alkalmazhatósága kapcsán elvi éllel szögezte le, hogy tartós jogviszony esetén a jogviszonyt szabályozó törvény módosítása –erre vonatkozó kifejezett rendelkezés hiányában –nem alkalmazható a visszaható hatály tilalma miatt.
A megkötött feles bérleti szerződések érvénytelenségét állapította meg, azokat a szerződések megkötésének időpontjára visszamenő hatállyal módosítva érvényessé nyilvánította a szerződés időtartama és a feles bérlő szolgáltatási kötelezettsége megváltoztatásával. Megállapította, hogy a szerződés tartama legfeljebb húsz év lehet, annak csekély mértékű, húsz nappal hosszabb mértékét a jogerős ítélet a törvény szerinti mértékre korrigálással érvényessé nyilvánította. Nem állapította meg, hogy a szerződő felek szerződése a Földforgalmi tv. megkerülésére irányult volna. A feles bérleti szerződés a Földforgalmi tv. 18. § (1) bekezdésében meghatározott elővásárlásra jogosultak sorrendjén nem változtat, a felperes pedig annak ismeretében gyakorolta az elővásárlási jogát, hogy az adásvételi szerződések tartalmazták az ingatlanokra megkötött feles bérleti szerződéseket.
Az egyik ítélet szerint jogos a felmondás, ha a bérlő a feles bérleti szerződésben megfogalmazott növénytermesztési kötelezettségét egyáltalán nem teljesíti, és az őt terhelő bizonyítási kötelezettség körében nem tudja alátámasztani, hogy a pihentetés a föld megművelése kötelezettsége szempontjából szakmailag indokolt volt.
Az ítéletek bekérése után megállapítható volt, hogy a járásbíróságok és törvényszékek előtt számottevő nagyságrendben indultak a vizsgálati körbe tartozó ügyek. Az előre meghatározott időbeli korlát miatt már nem képezhette a joggyakorlat elemzés tárgyát például az állami tulajdonú, az állam által megkötött haszonbérleti szerződésekkel érintett földek eladását követően az új tulajdonosok részéről gyakorolt haszonbérleti díj módosítására, haszonbérleti szerződés felmondására irányuló perek gyakorlata. Az azonban előrelátható, hogy az elővásárlási jog gyakorlásával kapcsolatos ügyek mellett az ilyen típusú perek növekedésével kell számolni.
A joggyakorlat elemzés módszere az volt, hogy a vizsgálat tárgyát képező egyes pertípusokban felmerülő vitás jogalkalmazási kérdéseket feltérképezték, a különböző megoldási módokat ismertették, és ott ahol a Kúria valamely kérdést illetően állást foglalt, ezt a szükséges részletességgel ismertették annak érdekében, hogy a jövőben a jogalkalmazás során kellő segítséget vagy tájékozódási pontot nyújtsanak a bíróságok számára. Ugyanakkor a joggyakorlat-elemző csoport számos vitás kérdést nem tudott érinteni, mert a bekért első-és másodfokú ítéletekben azok még nem vetődtek fel, vagy a felülvizsgálati eljárás jellegéből adódóan azokban a Kúriának nem kellett állást foglalnia.

matches: Kúria bíróság Kúria bíróság bíróság Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria


text:
Kpkf.37.610/2015/3. számú határozat | Kúria
Kpkf.37.610/2015/3. számú határozat
Kpkf.IV.37.610/2015/3.
A Kúria a Fővárosi Törvényszék 4.P.21.677/2012/2. számú ítéletét, valamint a Fővárosi Ítélőtábla 6.Pf.22.312/2012/3. számú ítéletét megsemmisítő 3081/2015 (V. 8.) AB határozat (IV/00228/2014. AB határozat) kapcsán - hivatalból indított – nemperes eljárás során meghozta az alábbi
A Kúria az Alkotmánybíróság 3081/2015. (V. 8.) AB határozata alapján a Fővárosi Törvényszéket új eljárásra és új határozat hozatalára utasítja.
1. A perben irányadó tényállás szerint a felperessel (az Alkotmánybíróság előtti eljárásban: panaszos) szemben a közterület-felügyelet (a továbbiakban: alperes) a közterület-felügyeletről szóló 1999. évi LXIII. törvény (a továbbiakban: Kftv.) alapján 2008. május 5-én hatósági intézkedést alkalmazott, azaz a felperes gépjárművén a helyi jogszabályt sértő parkolásra hivatkozással kerékbilincset helyezett el, egyúttal a felperessel szemben bírságot szabott ki. A felperes vitatta a szabálytalan parkolás tényét, ezzel a bírságolás jogalapját, ugyanakkor a kerékbilincs eltávolításának költségét megfizette.
Mivel az alperes előzetes tájékoztatása ellenére nem indított a felperessel szemben a szabálysértésekről szóló 1999. évi LXIX. törvény (a továbbiakban: régi Szabs.tv.) szerinti eljárást, ezért a felperes elektronikus úton panasszal élt a helyi önkormányzat jegyzőjénél. A panasz elbírálatlanságára tekintettel keresettel kérte a kerékbilincs eltávolításával keletkezett kárának megtérítését az alperessel szemben.
2. A Fővárosi Törvényszék a felperes keresetét 4.P.21.677/2012/2. számú ítéletével elutasította. A felperes fellebbezése folytán eljárt Fővárosi Ítélőtábla 6.P.22.312/2012/3. számú ítéletével a Fővárosi Törvényszék ítéletét helybenhagyta.
Az eljárt bíróságok a Polgári törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: régi Ptk.) 349. §-ára alapozott döntéseiket arra alapították, hogy az alperesi intézkedés a kerékbilincs eltávolításával befejeződött, ezért annak vitatása esetén a felperesnek – a Kftv. 23. § (3) bekezdése értelmében, a polgári per megindítását megelőzően - joghatály kiváltására alkalmas panasszal kellett volna fordulnia a helyi önkormányzat jegyzőjéhez. A bíróságok figyelmen kívül hagyták felperes azon hivatkozását, hogy az alperes a szabálysértési eljárás meg nem indításával mulasztást követett el és e mulasztásra csak a panaszeljárás megindítására nyitva álló törvényi határidő elteltével derült fény a felperes számára. A szabálysértési hatóság eljárásának hiányában pedig nem volt olyan hatósági aktus, amely megállapította volna a szabálysértés elkövetését – a kerékbilincs alkalmazásának jogalapját – a felperes terhére.
3. A felperes alkotmányjogi panasszal kérte a bírósági ítéletek alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését arra hivatkozással, hogy azok – egyebek mellett - sértették a felperes tisztességes bírósági eljáráshoz való jogát [Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése].
4.1. Az Alkotmánybíróság 3081/2015. (V. 8.) AB határozatában összefoglalta az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében elismert tisztességes eljáráshoz fűződő alapjog értelmezésére vonatkozó gyakorlatát, az alapjog azonosított „ún. részjogosítványaival” együtt {Indokolás [49]}.
4.2. Hangsúlyozta, hogy – gyakorlatához híven – tartózkodott ugyan a bíróságok által megállapított tényállás felülvizsgálatától, azonban az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 43. § (4) bekezdése értelmében a bírósági eljárás egészét vizsgálta felül. Emellett jogalkalmazási kérdésnek tekintette a bíróságok által alkalmazott régi Ptk. 349. §-ára történt hivatkozást, ezért azt nem tette felülvizsgálata részévé.
Eljárásának középpontjába azt állította, hogy az alkalmazandónak ítélt jogszabályok (régi Ptk. 349. §; Kftv.; régi Szabs.tv.) értelmezésekor mennyiben jutottak érvényre a tisztességes eljáráshoz való alapjog elemei {Indokolás [52]-[53]}.
4.3. Az Alkotmánybíróság áttekintette a perben irányadónak ítélt fenti jogszabályi rendelkezéseket, majd azoknak a perbeli tényállásra történő alkalmazásával megállapította, hogy a bírósági ítéletek „... utólag kérték számon egy olyan kiegészítő panasztételi lehetőség (mint”rendes jogorvoslat”) igénybevételét, amelynek benyújtása határidőhöz volt kötve, és amelyet előterjeszteni az indítványozónak, miután bizonyossá vált, hogy szabálysértési eljárás nem indult (hiszen erre az indítványozónak nem kellett számítania), már nem volt reális lehetősége.” {Indokolás [58]}.
Az Alkotmánybíróság megállapításai értelmében a panasztételi lehetőség az adott jogszabályi összefüggésben szubszidiárius jogorvoslatnak minősült, amely azonban az alperes mulasztása miatt (a megindítani elmulasztott közigazgatási, illetve szabálysértési eljárások) a felperes számára reálisan nem volt hozzáférhető. Az így értelmezett törvényi szabályok alapján a felperes kártérítési igényének elutasítása sértette a felperes tisztességes bírósági eljáráshoz való jogát, azon belül pedig a hatékony bírói jogvédelem követelményét.
Az Alkotmánybíróság klasszikus semmítőszéki jogkörben eljárva – nem érintve az ítéleti tényállásokat -, alkotmányos összefüggésben értelmezte a perben alkalmazott jogszabályokat. Megállapította a jog- és alaptörvény-ellenes jogalkalmazást, ezért megsemmisítette a felülvizsgált bírói döntéseket. Újszerű, gyakorlatát továbbfejlesztő alkotmányjogilag releváns megállapítást nem tett.
Az alkotmánybírósági határozatából levonható elvi megfontolás:
Az Alkotmánybíróság határozatából az a következtetés azonban mindenképpen adódik, hogy a közigazgatási jogkörben okozott kár megtérítésére irányuló perben a bíróságnak a szubjektív jogvédelem mellett objektív jogvédelmi funkciója is van. Az ilyen per tárgya ugyanis a magánjogi igény elbírálása mellett a közigazgatás jog alá rendelt működésének garantálása. Ezért a hatósági eljárás során okozott károk reparációjára elsődlegesen a közigazgatás számára adott keretek között kell sort keríteni, amelynek biztosítása legalább annyira a közigazgatási szerv kötelezettsége, mint amennyire a károsult joga. A hatóság törvénysértő mulasztása pedig nem értékelhető a károsult hátrányára.
6. A Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 361. § c) pontja értelmében „[a] Kúria az alkotmányjogi panasz orvoslása érdekében az alábbiak szerint határoz: (…) ha az Alkotmánybíróság a bíróság határozatát megsemmisítette, az Alkotmánybíróság határozatából következően - a d) pontban foglalt kivétellel - az első vagy a másodfokon eljárt bíróságot új eljárásra és új határozat hozatalára utasítja, vagy a felülvizsgálati kérelem tárgyában új határozat hozatalát rendeli el;”.
7. Az Alkotmánybíróság bírósági döntéseket megsemmisítő határozata folytán elbírálatlan maradt a felperes keresete. Ezért a Kúria a Pp. 361. § c) pontja alapján kapott hatáskörében eljárva a Fővárosi Törvényszéket utasította új eljárásra és új határozat hozatalára.
A Fővárosi Törvényszéknek az új eljárásban az Abtv. 43. § (3) bekezdésére – és a kereseti kérelemhez kötöttség szabályára is - figyelemmel, érdemben kell megítélnie az alperesi hatóság magatartását, és annak függvényében a perbe vitt jogokról is érdemben kell döntenie.

matches: Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria