text:
Kovács_Béla_Sándor # e-mail 2007.02.12. 15:46
RDani # e-mail 2007.02.12. 10:16
Kedves fórum
A polgári pereknél, polgári törvényben - ha jól értem a 224.§ pont a határozatok kijavítására határidő nélküli, azaz bármikor benyújtható. A másodfokú itélet hibás, mivel tartásdíj elmaradást állapit meg, de rosszul számolták ki, a hibás számítás (15 hónapi igazolható gyt. fizetéseket nem vettek figyelembe) a határozat indoklásában részeletezettek szerint ez fekete-fehéren kiderül.
Hova kell egy ilyen kérelmet benyújtani másod v. első fokra, illetve, mik a formai követelmények: mi ez: Kérelem, ki a címzett : és milyen minőségben nyújtanám be.
Lehetséges ez, mi várható ?
ObudaFan # e-mail 2006.11.27. 22:49
Főlökött # e-mail 2006.11.27. 16:54
Azért nincs határidő, ezzel alapvetően nem értek egyet, mivel bcs. elévülés után előterjesztett módosítás kapcsán, lenne probléma a bíróságon, s vélelmezem, nem is kerülne módosításra az ítélet, vagy határozat. Max kérelmező kapna egy elutasítást, a módosításról.
A kérdésből nem derül ki, hogy milyen irányú a kérelem, tényleges, véletlenszerű elirás, vagy az ítélet elleni, tekintettel a kárérték összegének el nem ismerésére tekintetében.
II.fokú ítéletben vélelmezem nem írnak el semmit, ha csak nem, az a valós kárértték. Azért véletlenek lehetnek, azaz, aki dolgozik, hibázhat is. Ki tudja.
ObudaFan # e-mail 2006.11.26. 11:32
Büntetőügyben a kijavításra nincs határidő.
Nyilvánvaló név-, számelírás, számítási hiba és más hasonló elírás esetén a bíróság a határozat kijavítását mind indítványra, mind hivatalból elrendelheti. A kijavítást elrendelô végzés ellen az ügyész és az élhet fellebbezéssel, akire a határozat vagy kijavítása rendelkezést tartalmaz, a vádlott esetén a védô is.
A kijavítást a határozatra és a kiadmányaira fel kell jegyezni. Ha a határozat kijavítását megelôzôen a hibás kiadmányt már kézbesítették, a kijavító végzést azoknak kell kézbesíteni, akiknek a részére a bíróság a hibás kiadmányt megküldte.
Főlökött # e-mail 2006.11.26. 07:40
Tisztelt RDani
Először is köszönöm, a megtisztelő szavakat.
Kérdés nem teljes, így számomra magas, mint lónak a hátúszás, az alábbiak miatt.
Ítélet tartalmi részének megváltoztatása, ennek kérése a jogorvoslatként szerepel a Be.-ben. Erre van időnk, a jogrőre emelkedésig.
Úgy rémlik, hogy saját hatáskörben történő helyesbítésre 15, vagy 30 nap áll rendelkezésre, az ítéletet kiszabó Bírónak, ha elírás történt.
Akkor, ha a másodfokú ítélet jogerős, illeteve jogorvoslatnak helye már nincs, a Be. kb. 1,5 oldalon keresztül ecseteli, milyen lehetőségünk van felülvizsgálati kérelem, perújítás véghezviteléhez.
RDani # e-mail 2006.11.25. 22:02
Főlökött # e-mail 2006.11.25. 08:05
Elnézést, nem húzta alá :
(4) bekezdés..........
Főlökött # e-mail 2006.11.25. 08:03
Véleményem szerint, azért nem jön azonnal a vádemelés. A nyomozó hatóság, bíróság nem egy végrehajtó szerv, mely ledarálja a volt férjet, az ex kénye - kedve szerint, csak úgy.
Bünti eljárásban, a nyomozó hatóságnak minden momentumot meg KELL vizsgálnia, dokumentálnia kell, hogy a gyanúsított mindent megtett-e annak érdekében, hogy fizessen. Indítványozni kell, észrevételt kell tenni. Át kell olvasni az aláírandó jegyzőkönyvet, azt tartalmazza-e, amit elmondtunk, s csak utána aláírni.
Amiről beszélünk :
Btk. 196. § (1) 151 Aki jogszabályon alapuló és végrehajtható hatósági határozatban előírt tartási kötelezettségét önhibájából nem teljesíti, vétséget követ el és két évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával 152 vagy pénzbüntetéssel büntetendő.
(3) A büntetés bűntett miatt három évig terjedő szabadságvesztés, ha a tartás elmulasztása a jogosultat súlyos nélkülözésnek teszi ki.
(4) Az (1) és (2) 154 bekezdés alapján az elkövető nem büntethető, a (3) bekezdés esetén pedig büntetése korlátlanul enyhíthető, ha kötelezettségének az első fokú ítélet meghozataláig eleget tesz.
Szóval az aláhúzott szövegre felhívnám a figyelmet.
A gyanúsított kihallgatása, még nem lezárása a nyomozó hatóság eljárásának. Iratismertetés megtartásakor kerül át az ügyészségre, a keletkezett iratanyag.
Az ügyész pedig a rendelkezésre álló iratanyag alapján dönt a vádemelésről, vádelhalasztásról, megszüntetésről. Ezért írtam, hogy nem mindegy, mi szerepel a büntetőügyben, a dokumentumokban.
Hozzáteszem, hogy a Btk. magyarázatában is szerepel, milyen tényállási elemek megléte esetén valósul meg, ezen bűncselekmény. Így a hatóság vizsgálja a gyanúsított bevételeit, körülményeit, általa fenntartott személyeket, tehát összességében az önhibát.
Kovács_Béla_Sándor # e-mail 2006.11.25. 00:55
RDani # e-mail 2006.11.24. 22:12
Hát megtörtént a kihallgatás és megkaptam egy levelet a rendőrségtől, hogy elutasították az ellenvetésemet. Az ellenvetés elutasítása ellen további panasznak nincs helye. Tehát a rendőrség nem vizsgálta azt, hogy valójában mennyi gyerektartást fizettem be a kérdéses időszakra, hanem csak azt, hogy a bírósági határozat után mennyit. (mivel a másodfokú ítélet csökkentette a gyt.a korábbi magasabb befizetések miat túlfizetésem keletkezett). Sőt azt sem vizsgálta, hogy az exem által megadott szám valós-e vagy sem. Ugyanis az akkor sem igaz, ha csak a bírósági határozat utáni befizetéseimet veszik csak figyelem, mert akkor is 100 000 Ft kevesebb a tartozásom mint, amit az exem feljelentése tartalmaz. Gyakorlatilag semmi nyomozás nem történt, egyszerűen végrehajtják a bírósági ítéletet.
Azt írják, hogy az eljárás során rendelkezésre álló adatok alapján, a bírósági ítéletek tekintetében megalapozott a gyanú, hogy a terhemre rótt cselekmény elkövettem.
Ez azt jelenti, hogy a rendőrség részéről lezárta a nyomozást? Mi következik ez után, hogyan folytatódik az eljárás
RDani # e-mail 2006.11.11. 13:49
Nagyon, nagyon köszönöm a válaszokat! !!!, De tényleg
Különösen Thomas neked ! Ez a paragrafus nagyon sokat jelent nekem. Köszönöm a reményt, (már két napja nem alszom), hogy talán mégis néha igazság tud győzni. (Azért nem iszom előre a medve bőrére). Meglehetősen pesszimista vagyok az exem mindent megpróbál, és sajnos többnyire sikerrel, mert a bíróság abszolút partner ebben. Csak a kép teljességért az exem havi nettó jövedelme (480 000 Ft), az élettársáé meg hasonló. Akkor a vagyont még nem is említettem, vagy azt mit művel a láthatások körül, hogy vagyonomból próbál teljesen kiforgatni, noha egy fillért sem tett bele.
No ennyi. Elnézést eegy kicsit kipakoltam ,csak úgy kijött, már elég frusztrált vagyok. Köszönöm megint !
Valóban, kétségtelen az is igaz, hogy én csináltam neki gyereket, ahogy erre KBS felhívta a figyelmem.
Főlökött # e-mail 2006.11.11. 12:46
1 valamit le kell tisztázni, teljesen mindegy, mennyi a gyerektartás összege, az illetékes munkaügyi központban regisztrált munkanélkülinek kell lenni, a kérdéses időszakban és ideiglenes munkavállalói könyvecske nélkül, azaz nem végzünk munkát. Folyósított segélyből nem vonható a gyerektartás, de keresetből igen.
Végrehajtás létezik, csak nincs mit, amit megállapít a vgrehajtó.
Állambácsi megelőlegezi ( gyámügyi határozattal ) a gyerektartás költségét ( havonta ), s az illetékes gyámügyi szolgálat feljelentést tesz a hatóságnál, annak kiderítése érdekében, hogy a paciens rendelkezik-e munkából származó jövedelemmel, tehát felelősségre vonható-e, hogy önhibából nem fizeti az összeget.
Szokás, hogy a nevelő szülő a bíróságon indítványozza a gyerektartási díj megemelését, melyet meg is itélnek, majd végrehajtás és megelőlegezés. Kuncsaftnak pedig bünti eljárás. No comment.........
Összefoglalva : bünti eljárás során, bizonyításra kerül, hogy "Én" mindent megtettem, annak érdekében, hogy fizessek, csak nem jött össze, akkor egy jó típusú megszüntető határozatra várhatunk, mivel az elkövetett cselekmény nem bűncselekmény. Ha nem vagyunk regisztrált munkanélküliek, vizsgálják az életvitelünket, bevételeinket, járunk-e dolgozni-esetleg feketén......stb. Ezen esetben nem jó a helyzet.
tomas64 # e-mail 2006.11.11. 11:38
tomas64 # e-mail 2006.11.11. 11:30
" A büntetőjogi felelősség önálló elbírálása
10. § Abban a kérdésben, hogy a terhelt követett-e el és milyen bűncselekményt, a bíróságot, az ügyészt, a nyomozó hatóságot nem köti a más eljárásban, így különösen a polgári eljárásban, a szabálysértési vagy a fegyelmi eljárásban hozott határozat, illetőleg az abban megállapított tényállás. "
Szerintem ez az alapelv alkalmazandó ebben az esetben is! Egyebekben igazad van, de én erre gondoltam, amikor azt írtam néhány napja, hogy a büntetőeljárás nem a polgári bíróság döntésének végrehajtási eljárása!
RDani # e-mail 2006.11.10. 22:01
Ez számomra még mindig nem jelenti azt, hogy új ténynek kell lennie??
Az új tény tudomásomra jutása ebben esetben sajnos nem releváns. Arra kéne alapozni ,hogy ....hibáján kívül nem érvényesíthettte".
Ezt sem igen tudom hogyan. Mi az hogy hibáján kívül
A fő porobléma viszont az ,hogy eltelt a 6 hónap és vagy akadályozatatást vagy a új tényt kelle produkálni. Az hogy a kötelezettség be lett fizetve nem minősülhet új ténynek. Mi lehet akadályozatatás, gondolom :betegség, külföldi tartozkodás,...
Kovács_Béla_Sándor # e-mail 2006.11.10. 15:50
Ugyanazon szakasz (2) bekezdésében.
„2) Az (1) bekezdés a) pontja alapján a felek bármelyike csak akkor élhet perújítással, ha az ott említett tényt, bizonyítékot vagy határozatot a korábbi eljárás során hibáján kívül nem érvényesíthette.”
A hat hónapot az új tény tudomásra jutásától kell számítani.
RDani # e-mail 2006.11.10. 14:22
Eszerint a jogerős ítélet ellen akkor van helye perújításnak, ha
1. a fél olyan tényre vagy bizonyítékra vagy jogerős bírósági vagy hatósági határozatra hivatkozik, amelyet a bíróság nem bírált el, feltéve, hogy az - elbírálása esetén - rá nézve kedvezőbb döntést eredményezett volna ...
Itt nincs szó arról, hogy új ténynek kell lenni, ami a per alatt nem állt rendelkezésre, de lehet hogy máshol igen ?
Egyébkén pont eltelt a 6 hónap , tehát most ez is gond, hogy mivel indokolható, hogy míért nem lett beadva korábban?
Mi lehet indok ebben az esteben ?
Esteleg pont a remndőrségi feljelentés?
RDani # e-mail 2006.11.10. 11:59
Nagyon hálás vagyok (ugyan csak szavakban de talán az is valami), és köszönöm a hozzászólásokat, de továbbra is töprengek.
Minden hozzászóló megegyezett a következő tényekben:
A másodfokú bírósági határozat téves, illetve ellentmondásos.
A kötelezett bizonyítani tudja, hogy befizette az a bírósági határozatban előírt tartásdíjat
Igazságtalan, ha duplán fizetetik meg a gyerektartást
Ellentmondás ott van, hogy nem állapítható meg a gyermekkorú sérelemére elkövetett tartás elmulasztása, csak az ítélet be nem tartása.
Mit tehet az ügyészség? A rendőrség nyomoz, felterjeszti az ügyészségre a feltárt tényeket, bizonyítékokat. Leírja, hogy a gyanúsított igazolta, hogy nincs tartásdíjtartozása, mert befizette a kötelezettségét, de mégis bűnös, mert nem fizette be még egyszer az ítélet szerinti amúgy már befizetett hátralékát? Az ügyészség felülbírálhatja a másodfokú bíróság ítéletét?
Nem értem, hogy miért nincs mit tenni. Mondok egy analógiát, mi lenne akkor, ha mondjuk a bírósági ítéletben elírják, és a hátralék mértékére nem 300 000 Ft-ot hanem 3 000 000 Ft-ot írnak. Ekkor sem lehet tenni semmit, csak szépen leperkálni 3 millt vagy dutyiba menni. (Lényegében ez este is pont ez.)
A másodfokú bíróság nem az elétárt tények alpján hozta meg az ítéletét, mert pontosan tudta, hogy az elsőfokú bíróság ugyanerre az időszakra nem állapított meg hátralékot, és azt is megállapította, hogy az elsőfokú ítélet óta sem volt hátralék, sőt jelentős túlfizetés keletkezett (a td. csökkentés miatt), akkor honnan keletkezett a hátralék?
ObudaFan # e-mail 2006.11.09. 22:34
mancs # e-mail 2006.11.09. 21:34
RDani # e-mail 2006.11.09. 21:10
Kovács_Béla_Sándor # e-mail 2006.11.09. 20:53
RDani # e-mail 2006.11.09. 20:44
Ha fizetni kéne mikor kell a kihallgtás előtt vagy utána ? Mit kérdeznek a kihallgatáson ? Mi lesz a kihallgatás után , rögtön ítéletet hirdetnek ?
Mikor van az első fokú ítélet ?
(4) Az (1) és (2) bekezdés alapján az elkövető nem büntethető, a (3) bekezdés esetén pedig büntetése korlátlanul enyhíthető, ha kötelezettségének az első fokú ítélet meghozataláig eleget tesz.
Kovács_Béla_Sándor # e-mail 2006.11.09. 18:30
Thomas. A rendőrségnek nincs joga azt megállapítani, hogy a bíróság ítélete téves. Márpedig abban az szerepel, hogy az alperes az ítélet meghozatalának időpontjában x forint gyerektartással tartozik.
Felülvizsgálatra nem látok módot, hiszen a bíróság az elétárt tények alapján hozta meg az ítéletét, nem sértett jogszabályt. Az alperesnek a perben kellett volna felhoznia a korábban eszközölt fizetéseket. Még perújításra se nagyon van esély, hiszen a felhozni kívánt új tényt már az alapeljárás idején is ismerte - bár megpróbálhatja kimenteni, miért nem adta elő a bíróságon.
eho alapja, 82 százalékos szabály

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Ez az oldal a görög jogi szakmákról nyújt áttekintést. Ügyészek Bírák Ügyvédek Jogi tanácsadók Közjegyzők Bírósági végrehajtók Bírósági tisztviselők
A jogi szakmák szervezete: ügyvédek
Egyéb jogi szakmák
Az igazságszolgáltatási hatóságként működő ügyészségek (εισαγγελίες) az igazságügyi tárcához tartoznak, és részt vesznek az igazságszolgáltatásban. Az ügyészek (εισαγγελείς) hivatali és személyes függetlenséget élveznek.
A járási szabálysértési bíróságok (πταισματοδικεία) kivételével minden bíróság mellett van független igazságszolgáltatási hatóságként működő ügyészség, melynek feladata alapvetően a büntetőeljárások előkészítése. Az ügyész fő feladata a bírósági eljárások megindítása, a nyomozások felügyelete és a fellebbezések benyújtása.
Görögországban az ügyészek nem szakosodnak.
Az ügyészi hivatal ellátásának általános feltételeiért az Igazságügyi, Átláthatósági és Emberi Jogi Minisztérium felel.
Az ügyészeknek nincs külön honlapja. A hivataluk ellátásának feltételeire vonatkozó információkat az Igazságügyi, Átláthatósági és Emberi Jogi Minisztérium tárolja.
Szerepük és főbb feladataik
Az ügyészek a következőkért felelnek:
a) előzetes nyomozások lefolytatása,
b) bírósági eljárások megindítása,
c) az adott ügyben érintett személyek kihallgatása,
d) a bűnüldöző hatóságok bűnmegelőzési és bűnüldözési tevékenységének felügyelete,
e) javaslattétel a bírói tanácsok és a bíróságok számára,
f) fellebbezések benyújtása,
g) büntetőjogi ítéletek végrehajtatása és segédkezés a végrehajtható okiratok végrehajtásában,
h) a büntetés-végrehajtási intézmények felügyelete,
valamint minden egyéb, a törvény által számukra előírt tevékenység.
Az ügyészek feletti felügyeletet a törvényi előírásoknak megfelelően a Legfelsőbb Bíróság bírái és a főügyészek látják el.
Az igazságszolgáltatás a rendes bírókból (τακτικοί δικαστές) álló bíróságok feladata; a bírák hivatali és személyes függetlenséget élveznek.
Hivataluk ellátása során a bírák (δικαστές) kizárólag az Alkotmánynak és a törvényeknek vannak alárendelve, alkotmányellenes rendelkezés alapján történő fellépésre nem utasíthatók.
A rendes bírák feletti felügyeletet a törvényi előírásoknak megfelelően a főbírók, valamint a Legfelsőbb Bíróság (Άρειος Πάγος) mellett működő államügyész és ügyészhelyettesek (Αντεισαγγελείς) látják el.
A bírói hivatal ellátásának általános feltételeiért az Igazságügyi, Átláthatósági és Emberi Jogi Minisztérium felel.
A bíráknak nincs külön honlapja. A hivataluk ellátásának feltételeire vonatkozó információkat az Igazságügyi, Átláthatósági és Emberi Jogi Minisztérium tárolja.
Barristerek / Főtanácsnokok
Görögországban az ügyvédek ((δικηγόροι) nem fizetett közalkalmazottak, szakosodásuk nem kötelező.
Az ügyvédi szakma ellátásának feltételeiért az Igazságügyi, Átláthatósági és Emberi Jogi Minisztérium felel.
Görögországban 63 ügyvédi kamara (δικηγορικοί σύλλογοι) működik, minden elsőfokú bíróság (πρωτοδικείο) székhelyén van egy.
Az országban az ügyvédi kamarák felügyeletét az Igazságügyi, Átláthatósági és Emberi Jogi Minisztérium látja el.
Tájékoztatás az Athéni Ügyvédi Kamara honlapján található, a hozzáférés azonban az egyes ügyvédi kamarák tagjaira korlátozódik.
A görög ügyvédek jogi tanácsadókként (νομικοί σύμβουλοι) is működnek.
A közjegyzők (συμβολαιογράφοι) nem fizetett közalkalmazottak, fő feladatuk írásos jogi ajánlások, továbbá bizonyító erejű okiratok és az érintett felek által tett jognyilatkozatok elkészítése és őrzése abban az esetben, ha ezt törvény írja elő, vagy ha a felek az adott dokumentumot hivatalossá kívánják tenni.
Görögországban a közjegyzők nem szakosodnak.
Elnöki rendelet értelmében minden egyes járási polgári bíróság (ειρηνοδικείο) székhelyén van legalább egy közjegyzői hivatal.
A közjegyzői hivatal ellátásának feltételeiért az Igazságügyi, Átláthatósági és Emberi Jogi Minisztérium felel.
Görögországban kilenc közjegyzői kamara van (συμβολαιογραφικοί σύλλογοι), melyek a fellebbviteli bíróságok (εφετεία) székhelyén működnek.
A közjegyzői kamarák felügyeletét az Igazságügyi, Átláthatósági és Emberi Jogi Minisztérium látja el.
A közjegyzőkre vonatkozó tájékoztatás a Görög Közjegyzői Kamara (Συντονιστική Επιτροπή Συμβολαιογραφικών Συλλόγων Ελλάδας) honlapján, továbbá az Európai Unió Közjegyzőségeinek Tanácsa (CNUE) Európai Közjegyzői Jegyzékének honlapján található.
A végrehajtók (δικαστικοί επιμελητές) nem fizetett közalkalmazottak.
A végrehajtók a következőkért felelnek:
a) periratok és perenkívüli iratok kézbesítése,
b) a polgári eljárásról szóló törvénykönyv 904. cikkének (2) bekezdésében említett végrehajtható okiratok, azaz a) jogerős ítéletek, továbbá görög bíróság által hozott és ideiglenesen végrehajthatónak nyilvánított ítéletek, b) választottbírósági határozatok, c) egyezséget tartalmazó vagy perköltség megállapítására irányuló görög bírósági határozatok, d) közokiratok, e) görög bíróság által kibocsátott fizetési meghagyások és kilakoltatási parancsok, f) végrehajthatónak nyilvánított külföldi okiratok és g) a törvény által végrehajthatónak elismert okiratok és okmányok végrehajtása, valamint
minden egyéb, a törvény által számukra előírt tevékenység.
A végrehajtók hivatala ellátásának általános feltételeiért az Igazságügyi, Átláthatósági és Emberi Jogi Minisztérium felel.
Görögországban nyolc végrehajtói kamara működik (σύλλογοι δικαστικών επιμελητών).
Bírósági tisztviselők
A görög bíróságoknál alkalmazásban álló tisztviselők hivatala ellátásának feltételeiért az Igazságügyi, Átláthatósági és Emberi Jogi Minisztérium felel.
Bírósági végrehajtók (378 Kb)
Bírósági tisztviselők (379 Kb)
Pireuszi Ügyvédi Kamara
Görög Közjegyzői Kamara
Szaloniki Közjegyzői Kamara

matches: bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
Adópraxis.hu - Döntött a Kúria a borravaló kezeléséről
Ez a tartalom 101 napja jelent meg, lehetséges, hogy az itt szereplő információk már nem aktuálisak.
Döntött a Kúria a borravaló kezeléséről és a pénztárgép egyenlegéről
A Kúria 2019. november 18. napján tájékoztatót tett közzé a Kfv.I.35.512/2019. számú ügyben hozott határozatáról, mely szerint nem alapozza meg a pénztárban található pénzkészletnek a pénztárgép egyenlegétől való, a 48/2013. (XI. 15.) NGM rendelet 49/A. § (2) bekezdésében megengedett eltérését a borravaló kezelésének esetleges nehézsége.
A tényállás szerint a felperes üzemeltet egy budapesti 2 szintes, teraszos, 30 asztallal működő kávézót, ahol műszakonként 2 pincér és 1 pultos dolgozik, és 1 pénztárgép működik. A vendégek a fogyasztás ellenértékét nyugta alapján az asztaloknál a pincéreknek fizetik ki, akik azt a borravalóval együtt a náluk lévő pénztárcában helyezik el. Időszakonként a pénztárcájukból a pénztárgépbe helyezik át a náluk lévő pénzt. A napi bevételt, 100.000 Ft váltópénz kivételével az irodában, a borravalóként kezelt összeget a pultban egy dobozban tartották.
Az adóhatósági ellenőrzés során tartott próbavásárlást és pénztárzárást követően felvett jegyzőkönyv szerint a pénztárgép kasszája 12.210 Ft többletet tartalmazott a hozzátartozó pénztárgép 145.125 Ft-os bevételéhez képest. A másodfokú adóhatóság helybenhagyta az első fokú adóhatóságnak a felperessel szemben az eltérés miatt pénzbírságot kiszabó határozatát. Rögzítette, hogy az online pénztárgépben minden pénzmozgást rögzíteni kell, a felperes tényleges bevétele és a pénztárzárás bevétele között lévő eltéréssel a mulasztás megvalósult, így az elsőfokú hatóság jogszerűen állapította meg a 48/2013. (XI. 15.) NGM rendelet (továbbiakban: Rendelet) 49. § (2) bekezdés megsértését. Hivatkozott a Rendelet 4. számú melléklet 6.5. pontjára, illetőleg 6. alpontjára, kifejtve, hogy pénzmozgás bizonylattal kell kísérni minden olyan tranzakciót, ami nem az értékesítéshez kötődik, de módosítja a fióktartalmat.
Az elsőfokú bíróság ítéletével az alperes határozatát az elsőfokú határozatra is kiterjedően megsemmisítette és a közigazgatási hatóságot új eljárásra kötelezte. Az indokolásban megállapította, hogy a Rendelet 49. § (2) bekezdése szerint a pénztároló eszközben lévő pénzkészletnek összeg és összetétel szerint meg kell egyezni a pénztárgépen bizonylatolt értékesítések és egyéb pénzmozgások egyenlegével, kivéve, ha az eltérést az üzemeltető működési sajátosságai okozzák, és az eltérés mértéke e működési sajátosságokhoz igazodik. Elfogadta a felperes azon hivatkozását, mely szerint a borravaló ténye és kezelése olyan, az üzemeltető működési körébe eső sajátosság, amely alapot ad a pénztári egyenleg és a pénzkészlet eltérésére. Az eltérés mértékének tisztázására további bizonyítást tartott szükségesnek.
A Kúria az első fokú bíróság jogértelmezését nem osztotta. A Rendelet 49. § (2) bekezdése fő szabályként fogalmazza meg a pénztároló eszközben lévő pénzkészletnek a pénztárgépen bizonylatolt értékesítések és pénzmozgások egyenlegével való egyezőségét. Az összegek eltérése az egyezőség fő szabálya alóli kivétel, melyet a jogszabály akkor enged, ha azt az üzemeltető működési sajátosságai okozzák, és az eltérés mértéke e működési sajátosságokhoz igazodik. A Kúria álláspontja szerint a borravaló ténye, és annak kezelésével kapcsolatos tevékenység, annak tárolási, elszámolási nehézségei nem alkalmasak a jogszabályban írt „üzemeltető működési sajátosságai” kivétel megalapozására. Ellenkező értelmezés esetén minden olyan helyzetben, ahol borravaló adására van lehetőség a kivétel válna a fő szabállyá, amely nyilvánvalóan nem lehetett a jogalkotó célja, ellenkező esetben ezt a helyzetet ugyanis külön nevesítette volna. Az elsőfokú bíróság figyelmen kívül hagyta, hogy a Rendelet a RSN07 kód alkalmazhatóságával lehetőséget biztosít a borravaló jogszerű pénztárgépbe helyezésére. Vagyis maga a jogszabály is tartalmaz szabályozást erre az élethelyzetre, nem tekinti kivételes körülménynek.
A felperes a borravaló tényére és kezelésére hivatkozott, mint működési sajátosságra, nem pedig a tevékenység egyéb olyan jellemzőire, vagy specialitásaira, amelyek a kivétel alkalmazását indokolták volna. A jogalkotó azonban az üzemeltető működési sajátosságai megfogalmazásakor nyilvánvalóan az olyan helyzetekre gondolt, ahol a termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás és az ellenérték bevételezése között magától a tevékenység jellegéből, vagy fizikai jellemzőiből adódóan szükségszerűen telik el hosszabb idő, vagy adódik eltérés (rendszerint a pénztárgépből kinyerhető adatok „javára”), nem pedig azokra a helyzetekre, ahol a különböző jogcímen kezelt készpénzösszegek elválasztása időbeli, tárolási vagy más nehézséggel jár. Ilyen lehet például az ételkiszállítás és csomagküldés.
Miután a borravaló kezelése, mint az üzemeltető működési sajátossága nem alapozza meg a Rendelet 49/A. § (2) bekezdésében írt kivétel alkalmazhatóságát, nincs indoka az elsőfokú bíróság által az alperes tényállás felderítési kötelezettségének részleges elmulasztása pótlása miatt elrendelt további tényállás felderítésnek. A borravaló kezelésének folyamata nem minősíthető a pénztárgépet üzemeltetők olyan működési sajátosságának, amelyek megalapozhatnák a pénzkészlet és a pénztárgép bizonylatolt pénzmozgásai egyenlegének eltérését.
(Kúria Sajtótitkársága)

matches: Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria bíróság Kúria bíróság bíróság


text:
Az adó alapjának utólagos változása - Adó Online
Kezdőlap » Adó » Az adó alapjának utólagos változása
Az adó alapjának utólagos változása
Dátum: 2016. október 3.
Termékértékesítésről, szolgáltatásnyújtásról szerződést kötött, s az utólag megszüntetésre került, esetleg a szerződést felbontásra került? Nem tudja mi a teendő? Egyáltalán csökkenthető-e az adóalap utólagosan az áfa vonatkozásában? A BDO Magyarország cikkéből kiderül, mi a teendő.
A nagyvilágban számtalan ügylet köttetik, termékértékesítés, szolgáltatásnyújtás. Köttetnek ügyletek ellenérték meghatározásával, ingyenesen, független felek és nem független felek között is, Ft-ban és devizában is. Bármelyik ügyletet nézzük, áfa szempontjából az adóalap meghatározása igen fontos, mert először is meg kell határozni, hogy egyáltalán az adott ügylet a forgalmi adózás tárgyát képezi-e vagy sem. Amennyiben a felek ellenértéket kötöttek ki a termékértékesítés, szolgáltatásnyújtás során, meg kell határozni, hogy a fizetett összeg ellenértéknek minősül-e az áfa szempontjából vagy nem. Abban az esetben ugyanis, ha az összeg kifizetése nem egy konkrét termékért vagy szolgáltatásért történik, az nem tekinthető ellenértéknek, az adott ügylet nem tartozik az áfa hatálya alá, így forgalmi adóztatásról sem beszélhetünk, s a kifizetett összeg nem képezhet áfa-adóalapot sem. Az adóalap pontos meghatározása azért fontos, mert erre az összegre számítódik az általános forgalmi adó összege, így az adóalap képezi a – megfelelő adómértékkel számított- fizetendő adó alapját is. Ellenérték fejében meghatározott termékértékesítéseknél és szolgáltatásnyújtásoknál az adóalap meghatározásához az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. törvény (a továbbiakban: Áfa tv.) 65. § rendelkezéseit kell figyelembe venni, melyet növelnek bizonyos tételek (adók, vámok, illetékek, értékesítéssel kapcsolatban felmerülő járulékos költségek), illetve csökkentenek bizonyos tényezők (árengedmények, díjvisszatérítések). Az adóalap csökkentés lehet azonnali (értékesítéskor megvalósuló), illetve utólagos (számlakorrekció alkalmazásával értékesítést követően).
A termékértékesítés és szolgáltatásnyújtás teljesítését követően előfordulhatnak olyan körülmények, melynek következtében az adólap és az áfa összege mégis változik. Az Áfa tv.77. § szerint termék értékesítése, szolgáltatás nyújtása, termék Közösségen belüli beszerzése esetén az adó alapja utólag csökken a szerződés módosulása, valamint megszűnése – ideértve a szerződés érvénytelenségének és létre nem jöttének eseteit is – miatt egészben vagy részben visszatérített, visszatérítendő előleg vagy ellenérték összegével.
Az utólagos adóalap-csökkentés azt jelenti, hogy a csökkentésre a teljesítést követően van lehetőség, ugyanis a teljesítés időpontjában még nem ismerhetőek azok a körülmények, feltételek, melyek az adóalap csökkentést lehetővé teszik: pl. hibás teljesítés, szerződés megszűnése, érvénytelensége, göngyöleg visszaváltása, utólagos engedmény.
Az Áfa tv. 77. § (2) bekezdése szerint az adó alapja utólag csökken abban az esetben is, ha
Az adó alapja utólag az Áfa tv. 77. § (3) bekezdés szerint csökkenthető, ha a teljesítést követően adnak a szerződés módosulása vagy megszűnése nélkül a 71. § (1) bekezdés a) vagy b) pontja szerinti árengedményt.1 Az adóalap utólag csökkenthető – a korábban már említett – pénzvisszatérítésre jogosító ügylet kapcsán is.2
Az idézett jogszabályi rendelkezésekből látszik, hogy vannak olyan esetek, amikor az adóalap csökken és van, amikor az adóalany döntésétől függően csökkenthető. Amennyiben az ügyletről számla került kibocsátásra és a törvény a számla módosítását, helyesbítését, érvénytelenítését írja elő a csökkentés feltételeként, akkor azt az Áfa tv. 168. § (2) bekezdés és 170.§ rendelkezéseinek figyelembe vételével kell megtenni.
A 2014-re vonatkozó törvénymódosítás keretében az Áfa tv. adóalap utólagos csökkenése eseteinek újraszabályozására került sor, ezzel párhuzamosan az adóalap, adóösszeg utólagos csökkenésére vonatkozó előírások átkerültek a törvénynek az adó megállapítását szabályzó IX. fejezetébe. Mindezek eredményeként 2014.01.01-jétől az Áfa tv. 77. §-a csak a „valódi” adóalap csökkentési eseteket szerepelteti. A 2014. 01.01-jétől hatályos 77. § (1) bekezdés átfogó jelleggel mondja ki, hogy a termékértékesítés, szolgáltatásnyújtás illetve Közösségen belüli termékbeszerzés adóalapja utólag csökken, amikor a szerződés módosulása, vagy megszűnése – ideértve a szerződés érvénytelenségét és létre nem jöttét is – miatt részben vagy egészben visszatérítik az előleget illetve az ellenértéket, valamint nevesíti azokat a különös eseteket, amelyek a 77. § (1) bekezdésének általános szabályába nem illeszthetőek be (utólagos, az Áfa tv. 71. § (1) bekezdés a)-b) pontja szerinti árengedmény; időszakos elszámolás esetén az időszak végi különbözet rendezése; 10. § a) pontja szerinti értékesítés (pl. zárt végű lízing), illetve bérbeadás, vagy a vagyoni értékű jog időleges használatának átengedése meghiúsul és a felek az ügylet kötése előtti helyzetet állítják helyre, vagy ha az nem lehetséges, az ügyletet a meghiúsulás időpontjáig hatályosként elismerik; betétdíjas termékvisszaváltásakor a betétdíjat visszatérítik; pénzvisszatérítésre jogosító ügylet új szabálya).
Amennyiben az ügyletről számla került kibocsátásra és a törvény a számla módosítását, helyesbítését, érvénytelenítését írja elő a csökkentés feltételeként, akkor azt az Áfa tv. 168. § (2) bekezdés és 170.§ rendelkezéseinek figyelembe vételével kell megtenni.
A törvény módosulása következtében mindez azt jelenti, hogy amennyiben a változás adóalap csökkenést eredményez, akkor a különbözetet a korrekciós számla vevő általi kézhezvétel adó-elszámolási időszakában kell figyelembe venni, az Áfa tv. 153/B. § szerint.
Az Áfa tv. felsorolása szerint, az adóalap utólagosan csökkenésére lehetőség van a szerződés megszűnése esetén is. Szerződés megszűnésének szabályait a 2013. évi V. törvény (a továbbiakban: Ptk. 6:212- 6:214. §) rendezi, mely szerint a felek közötti szerződés megállapodással és egyoldalú nyilatkozattal is megszüntethető. Amennyiben a felek megállapodásával szűnik meg a szerződés, akkor azt a felek közös megegyezéssel a jövőre nézve szüntethetik meg vagy a szerződés megkötésének időpontjára visszamenő hatállyal felbonthatják. A szerződés megszüntetése esetén a felek további szolgáltatásokkal nem tartoznak, és kötelesek egymással a megszűnés előtt már teljesített szolgáltatásokkal elszámolni. Szerződés felbontása esetén a már teljesített szolgáltatások visszajárnak. Ha az eredeti állapot természetben nem állítható helyre, a szerződés felbontásának nincs helye.
Abban az esetben, ha az értékesítő úgy értékesíti termékét, hogy fenntartja tulajdonjogát a vételár kiegyenlítéséig, az Áfa tv. 9. § (1) bekezdése és 55.§ (1) bekezdése értelmében a termékértékesítés megvalósulásának napja a termék birtokba adásának napja lesz, mely egyben a teljesítési időpontnak felel meg. Az értékesítőnek ebben az esetben ki kell bocsátania a számlát, attól függetlenül, hogy a vételárat még nem kapta meg. Előfordulnak azonban olyan esetek, hogy a vevő a vételárat nem fizeti meg, akkor a szerződés visszamenőleges megszűnésére tekintettel, a terméket vissza kell szolgáltatni.
A témához kapcsolódik a C-337/13. sz. Almos Agrárkülkereskedelmi Kft. (a továbbiakban: Almos) magyar vonatkozású ügy3, mely az adóalap csökkentés témakörében egyik kiemelkedő ügynek tekinthető.
A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK Irányelv (a továbbiakban: HÉA Irányelv) 90. cikke szerint elállás, teljesítés meghiúsulása, teljes vagy részleges nemfizetés, illetve értékesítés bekövetkezte utáni árengedmény esetén az adóalapot megfelelő mértékben csökkenteni kell. Az Almos ügy tárgya az volt, hogy a magyar adóhatóság nem fogadta el az adóalap csökkentés érdekében elvégzett számlahelyesbítést, értékesítés nem-teljesülése vonatkozásában. Az Almos 2008. augusztus-szeptember hónapokban repcemagot értékesített, a magok beraktározása után a vevő a vételárat azonban nem fizette ki. A repcemagok visszaszolgáltatásának határideje 2008. október 10. volt, azonban erre nem került sor, mivel a közraktár azt lefoglalta. Almos polgári pert indított, melynek során a Szegedi Ítélőtábla a vevőt az áru kiadására, ennek nem teljesítése esetén több, mint 1 millió EUR megfizetésére kötelezte, utalva arra, hogy a szerződés felbontása következtében a repcemagok tulajdonosa az Almos maradt. Mindezek után Almos helyesbítette az értékesítésre vonatkozó számláit, majd 2009. december hónapban 116 705 000 HUF összegű visszaigényelhető áfát vallott be. Az adóhatóság azonban úgy érvelt, hogy az ellenérték kifizetésének elmaradása ellenére az Áfa tv. 9. § (1) bekezdés szerinti termékértékesítés megvalósult, a későbbi megállapodás új ügyletnek minősült, s ennek következtében a számlahelyesbítés nem volt törvényszerű, az eredeti állapot helyreállítása szintén nem valósult meg, mert a visszaszolgáltatás elmaradt, valamint az ellenérték sem került kifizetésre. Az adóhatóság szerint, az ebben az időben hatályos Áfa tv. 77. § (1) és (2) bekezdései4 az ügylet érvénytelenségére adóalap csökkentést lehetővé tették, de az nem azonos a szerződés felbontásával. Az Áfa tv. nem tartalmazott erre az eshetőségre – azaz az ellenérték meg nem fizetése vagy részbeni megfizetés esetére- adóalap csökkentésre vonatkozó rendelkezést, így az adó-visszaigénylés jogosulatlan, nyilatkozta az adóhatóság.
Almos felülvizsgálati eljárást kezdeményezett a Kúria előtt, mely az ügy eldöntése érdekében az Európai Bírósághoz (a továbbiakban: EB) fordult. A Kúria lényegében arra a kérdésre várta a választ, hogy HÉA Irányelv szabályai megfelelően átültetésre kerültek-e a magyar Áfa tv-be vagy sem?
A visszaigénylés időszakában (2009.) az Áfa tv. hatálya valóban nem terjedt ki a HÉA Irányelv 90. cikk (1) bekezdésben felsorolt valamennyi esetre, így elállás, teljesítés meghiúsulása, teljes vagy részleges nemfizetés esetére nem tartalmazott adóalap csökkentési lehetőséget. Azonban az EB hangsúlyozta, hogy a tagállamok kötelesek az adóalany által fizetendő héa összegének csökkentésére, amikor az adóalany a teljesítést követően az ellenértéket részben vagy egészben nem kapja meg. Ezt szolgálja az az alapelv, mely szerint az adó alapja a tényleges ellenérték, így az adóhatóság nem szedhet be magasabb összeget héa jogcímén annál, mint amelyet az adóalany beszedett. A HÉA Irányelv 90. cikk (2) bekezdése szerint a tagállamok eltérhetnek annak (1) bekezdés alkalmazásától. Ebben az esetben azonban e rendelkezésnek minden olyan esetre ki kell terjednie, amikor az (1) bekezdés szerint az ügylet teljesítését követően az adóalany az ellenértéket részben vagy egészben nem kapja meg. Az EB hangsúlyozza, hogy a nemzeti tagállami szabályozás az adóalap csökkentő esetek felsorolásakor nem veszi figyelembe az irányelv 90. cikkének (1) bekezdésében szabályozott valamennyi esetet, ebből következően a HÉA Irányelv teljes érvényesülése nem biztosított. Ezért az EB a nemzeti bíróság feladatává teszi minden olyan eset vizsgálatát, amikor az ügylet teljesítését követően az adóalany az ellenértéket részben vagy egészében nem kapta meg. Az EB továbbá azt is kifejtette, hogy az adóalap-csökkentés összegének meghatározásához szükséges intézkedések elfogadása során ugyan bizonyos mérlegelési mozgásteret enged a tagállamoknak a 90. cikk, ez a körülmény azonban nem érinti az említett cikk szerinti esetekben az adóalap csökkentésének biztosítására irányuló kötelezettség egyértelmű és feltétlen jellegét. Ennél fogva teljesülnek a közvetlen hatály gyakorlásához szükséges feltételek is, így az adóalanyok a HÉA alapjuk csökkentése érdekében hivatkozhatnak a nemzeti bíróságok előtt a 90. cikk (1) bekezdésére az állammal szemben.
A Kúria szerint ebben az esetben a felek közös megegyezésük alapján a szerződést felbontották és abban állapodtak meg, hogy a már teljesített szolgáltatásokat visszaadják, így az Almos részére a Vevő kiszolgáltatja a repcemagokat. Ennek megtörténtének hiánya nem a felek magatartásán múlt, hanem egy harmadik fél közbeavatkozása miatt nem ment teljesedésbe. Az azonban nem tagadható, hogy a szerződés ténylegesen felbontásra került. Ezért nem volt alapos az adóhatóság azon álláspontja, hogy az eredeti állapot, vagyis a repcemagok kiszolgáltatása okán az ténylegesen nem történt meg. A Szegedi Ítélőtábla korábbi jogerős ítélete alapján megállapítható volt, hogy a vevő szerződésszegése miatt került sor a szerződés felbontására. A kötelezett késedelembe esett, melynek folytán az eladó nem a teljesítés további követelése mellett döntött, hanem a szerződés felbontását kezdeményezte. Az EB ítélet 22. és 25. pontjának összevetése alapján azt a következtetést lehet levonni, hogy ha a vételár teljes vagy részleges meg nem fizetésére azért kerül sor, mert a felek közötti jogviszony megszűnés folytán az eladó a vételár megfizetését már nem követelheti, az adóalap csökkentésre való jogosultság fennáll. A fenti szempontok alapján elemezve Almos és vevője között létrejött szerződést és felbontását a Kúria álláspontja az volt, hogy biztosítani kell a HÉA irányelv 90. cikk (1) bekezdésében megfogalmazott adóalap-csökkentési lehetőséget. Erre figyelemmel a Kúria a HÉA irányelv 90. cikkének (1) bekezdése alkalmazásával döntött arról, hogy a felperest megilleti az adóalap csökkentése tekintettel arra, hogy az áru ellenértéke részére nem került megfizetésre, és azt a szerződés megszűnése (felbontása) folytán már nem is követelheti. A Kúria megítélése szerint tehát az adóhatóság és az elsőfokú bíróság is jogszerűtlenül foglalt állást a felperes helyesbítő számlái, s ennek nyomán benyújtott bevallásai helytállósága körében és jogszerűtlenül tagadta meg az adóalap-csökkentést.” 5
A jövőre nézve az fenti és egyéb hazai ítéletekből az állapítható meg, hogy abban az esetben, ha a számla részlegesen vagy teljesen nem kerül megtérítésre, akkor a jelenleg hatályos nemzeti jogszabályok szerint nincs lehetőség adóalap csökkentésre. Ugyan a Héa irányelv – a fentiek szerint – erre lehetőséget ad a tagállamoknak, Magyarország azonban nem élt ezzel a lehetőséggel. A jelenleg hatályos Áfa tv. 77. § (1)-(3) bekezdései nem adnak lehetőséget teljes vagy részleges nemfizetés esetén az adóalap csökkentésére. Az olyan nemzeti rendelkezéseket, amelyek az adóalapot csökkentő esetek felsorolásakor nem említik meg az ügylet árának meg nem térítését, úgy kell tekinteni, hogy a tagállam élt a Héa- irányelv 90. cikk (2) bekezdése szerinti, számára biztosított eltérési lehetőséggel. Különbséget kell tenni a tekintetben, hogy a részleges vagy teljes nemfizetésre milyen okból került sor, teljesítés meghiúsulása, esetleg elállás, stb.., vagy a nemfizetés nem ezeknek a következménye, ugyanis önmagában a vételár meg nem fizetése nem helyezi vissza a feleket az eredeti helyzetükbe, így adóalap csökkentésre sincs lehetőség. 6
1 Az Áfa tv. 78. § (1) bekezdése szerint: A 77. § (1)-(3) bekezdése alkalmazásának feltétele, hogy a kötelezett az ügylet teljesítését tanúsító számla
a) érvénytelenítéséről gondoskodjon azokban az esetekben, amikor az előleg vagy az ellenérték teljes összegét visszatérítik
2 Áfa tv. 77. § (4) bekezdés
3 http://curia.europa.eu/juris/liste.jsf?language=hu&num=C-337/13
4 Az akkor hatályos Áfa tv. 77. § (1) bekezdése szerint
Termék értékesítése, szolgáltatás nyújtása, valamint termék Közösségen belüli beszerzése esetén az adó alapja a jogosultnak visszatérített vagy visszatérítendő ellenértékkel utólag csökken, ha a teljesítést követően
az ügylet érvénytelensége jogcímén:
ab)az ügyletet az érvénytelenítő határozat meghozataláig terjedő időre hatályossá nyilvánítják, vagy
ac) az ügylet az aránytalan előny kiküszöbölésével érvényessé nyilvánítják.
az ügylet hibás teljesítése jogcímén:
ba)a jogosult eláll az ügylettől, vagy
bb) a jogosult ár-vagy díjleszállítást kap.
a teljesítés hiánya miatt az előleget visszafizetik;
a kötelezett a termék 10. § a) pontja szerinti értékesítése vagy bérbeadása esetén az ellenérték maradéktalan megtérítésének hiánya miatt eláll az ügylettől és a felek az ügylet kötése előtti helyzetet állítják helyre, vagy ha ez nem lehetséges, az ügyletet a felek a meghiúsulás bekövetkeztéig terjedő időre hatályosként elismerik.
a betétdíjas termék visszaváltásakor a betétdíjat visszatérítik.
5 Kúria Kfv.I.35.387/2014/9.számú ítélete
6 Ezt támasztják alá a következő ítéletek is: Kfv.V.35.436/2014/5 és Kfv.V.35.434/2014/4.
A cikk szerzője dr. Veress Júlia, a BDO Magyarország adószakértője és Kiss Zsófia senior adótanácsadó. A BDO Magyarország az Adó Online szakmai partnere.

matches: Kúria Kúria bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság Kúria


text:
Atomperek dosszié | TASZ
Két eljárás zajlik párhuzamosan, mindkettő a paksi atomerőmű 2. blokkjában történt üzemzavarral kapcsolatos.
Az egyikben a blokk újraindításához szükséges engedélykérelmet igényelte a felperes (többek közt az Energia Klub, a Greenpeace, Zöld Fiatalok Egyesülete, és a TASZ) az alperes Országos Atomenergia Hivatal Nukleáris Biztonsági Igazgatóságától (OAH NBI), amely az engedély kiadására jogosult.
A másik eljárás az üzemzavar kárelhárítására vonatkozó, a Paksi Atomerőmű Rt. által benyújtott engedélykérelem közlésére irányul, a felperes Energia Klub jogi képviseletét a TASZ látja el.
A kereseti kérelmek szerint az engedélykérelmekben szereplő újraindítással, illetve a kárelhárítással összefüggő elemzések, értékelések, számítások, és szakvélemények környezeti információnak minősülnek a Környezet védelmének általános szabályairól szóló törvény (Kvt.) értelmében (1995. évi LIII. Tv 2.§ b); 4.§ f), i); 28. § és 32. § ). A Kvt. kimondja, hogy mindenkinek joga van a környezetre vonatkozó adatok megismerésére, függetlenül az adatkezelő személyétől. A Kvt. rendelkezéseit erősíti meg a 2001. évi LXXXI. törvény, amely a környezeti ügyekben az információ nyilvánosságáról szóló Aarhus-i egyezményt hirdette ki. Ennek értelmében a környezeti információ minden „ tényező, úgymint anyagok, energia, zaj és sugárzás, tevékenységek és intézkedések, beleértve a közigazgatási intézkedéseket, a környezetet érintő megállapodásokat, irányelveket, jogalkotást, terveket és programokat, amelyek befolyásolják vagy befolyásolhatják a … környezeti elemeket, valamint a környezeti döntéshozatalban felhasznált költség-haszon, továbbá egyéb gazdasági elemzések és becslések”.
A felperesi keresetek hivatkoznak az adatvédelmi biztos és az állampolgári jogok országgyűlési biztosának közös 935/K/1998. számú ajánlására, amely a környezetet veszélyeztető tevékenységgel kapcsolatos információkat „minősítetten közérdekűként” határozza meg. A felperesek a személyes adatok védelméről és közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló 1992. évi LXIII. törvény(Avtv.)
rendelkezéseinek megfelelően igényelték az engedélykérelmeket. Mindkét eljárásban az engedélykérelmet előterjesztő Paksi Atomerőmű Rt. beavatkozóként vesz részt az alperes pernyertességének előmozdítása érdekében.
Az elsőfokú eljárások eredményeként született ítéletek egyaránt elutasították a kereseteket.
Az újraindítási engedélykérelemmel kapcsolatos perben az elsőfokú bíróság megalapozottnak találta a felperes érvelését, miszerint az engedélykérelem döntés-előkészítési anyagnak minősül. A fellebbezés rámutatott, hogy az ún. automatikus nyilvánosság korlátozás (ami a döntés előkészítési adatok kizárását jelenti a közérdekű adatok köréből) nem terjed ki a hatósági eljárásban felhasznált szakvéleményekre, szakhatósági állásfoglalásokra. Ennek kapcsán utalt az Alkotmánybíróság és az adatvédelmi biztos álláspontjára is, melyek ezt az álláspontot erősítik, továbbá az Európai Bíróság C-321/96. számú döntésére, amely a szakhatósági állásfoglalások nyilvánosságáról határozott, tekintettel arra, hogy az információ jogosultja csak így képes ellenőrizni a szakhatósági vélemény figyelembe vételét. Az Ítélőtábla elfogadta az érvelést, s megállapította, hogy az OAH NBI által folytatott közigazgatási eljárást megindító kérelem nem döntés-előkészítő anyag, mert egyrészt a döntést kiváltó aktus nem döntés-előkészítő aktus, másrészt az újraindítási kérelem a közigazgatási szervezetrendszeren kívülről származik.
A kárelhárítási engedélykérelem kiadásának megtagadása kapcsán született ítélet értelmében a felperesi kereset túlzottan általános, a környezeti információról szóló Aarhus-i egyezmény (4. cikk 3. bekezdés b;) pedig megengedi az elutasítást, amennyiben azt túl általánosan fogalmazták meg. A bíróság értelmezésében ez a kellő szakmaiság követelményét jelenti, ami jelen esetben nem teljesült. Ez lényegében eljárási szabálysértést jelent-mondja a bíróság-, mert a kereseti kérelem nem felel meg a Polgári Perrendtartás által előírt határozott kereseti kérelem követelményének. (Megjegyzendő, hogy a bíróság nem következetes, hiszen ez esetben nem lehetett volna ítéletet hirdetni, hanem a Polgári Perrendtartás szabályainak megfelelően a keresetet idézés kibocsátása nélkül el kellett volna utasítania, vagy a pert meg kellett volna szüntetnie.) A felperes a fellebbezésben rámutatott, hogy nem nevezhető a kereset túlzottan általánosnak, hiszen megjelöli, hogy az alperes melyik ügyfelének, milyen tárgyban lefolytatott eljárását, melyik ügyiratát kívánja megismerni. A „kellő szakmaiság” megkövetelésével az eljáró bíróság olyan tudást vár el a kérelmezőtől, amelyet éppen a kért iratok megismeréséből nyerhetne. Ennek az érvelésnek a lényege, hogy a magyar jog az adat nyilvánosságot biztosítja, nem pedig a dokumentum nyilvánosságot. A kettő közötti különbség abban áll, hogy az adat igénylést előterjesztőnek nem kell pontosan meghatározni az adatot tartalmazó dokumentum pontos iktatószámát, nem kell tudnia arról, hogy pontosan mit is tartalmaznak, hiszen éppen ezért terjeszti elő az igénylést. Az Ítélőtábla elfogadta a felperes érvelését, s hatályon kívül helyezte az ítéletet. Meg kell említeni, hogy az elsőfokú bíróság eljárási szabálysértésre hivatkozva hozta meg a döntését, holott célszerűbb lett volna az Aarhus-i egyezmény fent említett megtagadási indokán alapuló anyagi szabályra hivatkozni, és akkor lehetősége lett volna tisztázni, hogy az egyezmény kivételt engedő szabályai miképp viszonyulnak az adatvédelmi törvényhez.
Egyik elsőfokú eljárás sem foglalkozott az alperes egyéb indokaival, melyek alapján megtagadták az adatigénylés teljesítését. Mindkét ellenkérelemben arra hivatkoznak, hogy a kért adatok szerzői jogi védelem alatt állnak, illetve üzleti titoknak minősülnek. Ez a két indok egybevág a környezeti információ kiadásának megtagadását lehetővé tevő Aarhus-i egyezménnyel, a kivételeket azonban szűken kell értelmezni.
Kétséges, hogy a per tárgyát képző dokumentáció ez alá tartozik-e, különösképp a számítások, mérések. Az alperes nem jelölte meg, hogy pontosan milyen szellemi alkotásnak tekinti az engedélykérelmeket. Szerzői műnek legfeljebb akkor nevezhető, ha hexameterben, esetleg megzenésítve terjesztették elő az OAH NBI elé; iparjogvédelem alá is bajosan lehet besorolni, nem valószínű, hogy a paksi atomerőmű az engedélykérelem írása közben új, a szakmai közvélemény előtt eddig ismeretlen felfedezésre jutott.
Az üzleti titok körébe a Polgári Törvénykönyv 2003-as módosítása következtében nem tartoznak bele „az állami és a helyi önkormányzati költségvetés, illetve az európai közösségi támogatás felhasználásával, költségvetést érintő juttatással, kedvezménnyel, az állami és önkormányzati vagyon kezelésével, birtoklásával, használatával, hasznosításával, az azzal való rendelkezéssel, annak megterhelésével, az ilyen vagyont érintő bármilyen jog megszerzésével kapcsolatos adat, valamint az az adat, amelynek megismerését vagy nyilvánosságra hozatalát külön törvény közérdekből elrendeli”. A nyilvánosságra hozatal azonban nem eredményezheti az olyan adatokhoz - így különösen a technológiai eljárásokra, a műszaki megoldásokra, a gyártási folyamatokra, a munkaszervezési és logisztikai módszerekre, továbbá a know-how-ra vonatkozó adatokhoz - való hozzáférést, amelyek megismerése az üzleti tevékenység végzése szempontjából aránytalan sérelmet okozna, feltéve, hogy ez nem akadályozza meg a közérdekből nyilvános adat megismerésének lehetőségét.
Az új eljárásoknak kell eldönteniük, hogy az engedélykérelmek szellemi alkotásnak, illetve üzleti titoknak minősülnek-e. Ennek eldöntéséhez szakértő igénybevételére lesz szükség, amelyet a polgári eljárási bizonyítás alapelveivel összhangban mindkét fél igénybe vehet. Ez egy olyan problémát eredményez, amelyre az adatvédelem jogi szabályozása már régóta nem tud mit kezdeni. Nevezetesen, hogy a szakértő igénybevételéhez a felperes szükségszerűen az adat birtokába kerül, s így az egész eljárás majdhogynem tárgytalanná válik. (Természetesen érdemes különbséget tenni aközött, hogy egy dokumentumot egy peres eljárás során csatolnak be vagy pedig közérdekű adatként adják ki, és ráadásul megállapítják, hogy az alperes törvénysértő módon tartotta vissza azokat. Az első esetben még kiderülhet, hogy a dokumentum valamely törvényes korlátozás miatt nyilvánosságra nem hozható, így azt nem ismerheti meg és nem terjesztheti szabadon bárki. Míg a második esetben a közérdekű adatot bárki megismerheti és szabadon felhasználhatja. A közös pont e két verzióban az, hogy az adatot kérő így vagy úgy az igényelt adatok birtokába jut.)
Az újraindítási engedélykérelemmel kapcsolatos perben lezajlott megismételt elsőfokú tárgyaláson az alperes nem nyújtott be bizonyítási indítványt, ehelyett az engedélykérelemben szereplő méréseket és számításokat végző cégek (MTA Központi Fizikai Kutató Intézet, VUJE Rt. [szlovák], TVEL Rt. [orosz]) nyilatkozataival takaróznak, amelyben megtagadták a nyilvánosságra hozatalt. A bíróság, megelégelve az időhúzást, felszólította az alperest, hogy 30 napon belül juttassa el a bírósághoz az igényelt adatok szellemi alkotásként, illetve üzleti titokként való minősítését megalapozó bizonyítékait.
Fejlemények 2006. szeptember 25-én, 14 órakor várhatóak a Fővárosi Bíróság II. emelet 2. tárgyalójában.
Az oldalt szerkesztette: Hüttl Tivadar.
Magyarországon 2010 és 2014 között kiépült az illiberális állam, 2014‐től pedig ‐ ahogyan azt a magyar miniszterelnök meghirdette ‐ a megszilárdult illiberális demokrácia üzemszerű működésének tanúi lehetünk.
Mondhatsz nemet Paksra!
Mi történik, ha a magyar gazdaságtörténet legdrágább, orosz hitelből finanszírozott beruházása, a paksi atomerőmű bővítése ellen szóló érveket mutatnád be a saját honlapjaidon, és ehhez lefoglalod a stopaks.hu és a nopaks.hu domain neveket (gyakorlatilag a honlap címe)? Bepanaszol az MVM Paks II. Atomerőmű Fejlesztő Zrt., az óriásberuházás megvalósításának felelőse a domain-regisztrációs ügyeket elbíráló testületnél. Az állami tulajdonú, közfeladatot ellátó, közpénzből gazdálkodó cég azzal érvelt a domain nevek bejegyzése ellen, hogy a Paks név erősen összefonódott az atomerőmű bővítésével, és ezáltal a regisztráció sértené a jó hírnevét, üzleti megítélését. Arra is hivatkoztak, hogy a domainregisztrációs szabályzat nem teszi lehetővé olyan név választását, amely „jelentéstartalmára vagy használatára nézve” gyaníthatóan jogellenes, valamint hogy tisztességtelen piaci magatartást jelent a domainek használata.
Abszurd indok miatt perli a Magyar Hírlap szerzője a TASZ-t
Olyan adatok kiadásának megtagadása miatt perelt be minket Kacsoh Dániel, a Magyar Hírlap munkatársa, amelyeket nem vagyunk kötelesek kiadni az újságírónak, mert azok nem közérdekű adatok. A törvényi kötelességünket túlteljesítve tettünk közzé eddig is adatokat a működésünkről, gazdálkodásunkról, amelyekből rendre dolgoznak újságírók is.

matches: bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság