text:
EUR-Lex - 62010CJ0406 - HU
A Bíróság (nagytanács) 2012. május 2-i ítélete. SAS Institute Inc. kontra World Programming Ltd. Előzetes döntéshozatal iránti kérelem: High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division - Egyesült Királyság. Szellemi tulajdon - 91/250/EGK irányelv - A számítógépi programok jogi védelme - Az 1. cikk (2) bekezdése és az 5. cikk (3) bekezdése - A védelem terjedelme - Közvetlenül, vagy valamely eljárás útján történő létrehozás - Szerzői jogi védelem alatt álló számítógépi program - A funkciók másolása egy második programban, az első program forráskódjához való hozzáférés nélkül - Az első számítógépi program tárgykódjának a visszafejtése - 2001/29/EK irányelv - Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok - A 2. cikk a) pontja - Számítógépi program használati kézikönyve - Többszörözés valamely más számítógépi programban - A szerzői jog megsértése - Feltétel - A használati kézikönyv szerzője saját szellemi alkotásának a kifejeződése. C-406/10. sz. ügy
dokumentum kelte: 02/05/2012
kérelmezés: 11/08/2010
1. 4.11.01 Az Európai Unió belpolitikája / Jogszabályok közelítése / Jogszabályok közelítését célzó intézkedések
2. 4.11.01 Az Európai Unió belpolitikája / Jogszabályok közelítése / Jogszabályok közelítését célzó intézkedések
3. 4.11.01 Az Európai Unió belpolitikája / Jogszabályok közelítése / Jogszabályok közelítését célzó intézkedések
jogszabályok közelítése, ipari és kereskedelmi tulajdon védelme
Spanyolország , Finnország, Egyesült Királyság, tagállamok, Bizottság, intézmények
Egyesült Királyság Előadó bíró:
értelmez(i) 31991L0250 A01P2 értelmez(i) 31991L0250 A05P3 értelmez(i) 32001L0029 A02LA Hivatkozott jogi aktusok:
A C‑406/10. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Egyesült Királyság) a Bírósághoz 2010. augusztus 11‑én érkezett, 2010. augusztus 2‑i határozatával terjesztett elő az előtte
a SAS Institute Inc, és
a World Programming Ltd között folyamatban lévő eljárásban,
tagjai: V. Skouris elnök, A. Tizzano, J. N. Cunha Rodrigues, K. Lenaerts, J.‑C. Bonichot, A. Prechal tanácselnökök, R. Silva de Lapuerta, K. Schiemann, G. Arestis (előadó), A. Ó Caoimh, L. Bay Larsen, M. Berger és E. Jarašiūnas bírák,
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2011. szeptember 21‑i tárgyalásra,
– a SAS Institute Inc. képviseletében H. J. Carr QC, M. Hicks és J. Irvine barristers,
– a World Programming Ltd képviseletében M. Howe QC, R. Onslow és I. Jamal barristers, A. Carter‑Silk solicitor megbízásából,
– az Egyesült Királyság képviseletében L. Seeboruth és C. Murrell, meghatalmazotti minőségben, segítőjük: S. Malynicz barrister,
– az Európai Bizottság képviseletében J. Samnadda, meghatalmazotti minőségben,
1. Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a számítógépi programok jogi védelméről szóló, 1991. május 14‑i 91/250/EGK tanácsi irányelv (HL L 122., 42. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 114. o.) 1. cikke (2) bekezdésének és 5. cikke (3) bekezdésének, valamint az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22‑i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.; helyesbítés: HL L 314., 16. o.) 2. cikke a) pontjának az értelmezésére vonatkozik.
2. A kérelmet a SAS Institute Inc. (a továbbiakban: SAS Institute) és a World Programming Ltd (a továbbiakban: WPL) között folyamatban lévő jogvita keretében nyújtották be, melynek tárgya egy számítógépi programokon és a SAS Institute informatikai adatbázisrendszerére vonatkozó kézikönyvön fennálló szerzői jogok megsértése miatt a SAS Institute által indított bitorlási kereset.
Jogi háttér A nemzetközi szabályozás 3. Az irodalmi és a művészeti művek védelméről szóló, 1886. szeptember 9‑én Bernben aláírt egyezmény (Párizsban, az 1971. évi július hó 24. napján felülvizsgált szöveg) 1979. szeptember 28‑i módosítást követő változata (a továbbiakban: Berni Uniós Egyezmény) 2. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Az »irodalmi és művészeti művek« kifejezés felöleli az irodalom […] minden alkotását, tekintet nélkül a mű létrehozatalának módjára vagy alakjára […]”
4. A Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó marrakeshi egyezmény 1C. mellékletében szereplő, a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló megállapodás, amely a többoldalú tárgyalások uruguayi fordulóján (1986–1994) elért megállapodásoknak a Közösség nevében a hatáskörébe tartozó ügyek tekintetében történő megkötéséről szóló, 1994. december 22‑i 94/800/EK tanácsi határozattal (HL L 336., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 21. kötet, 80. o.) került jóváhagyásra (a továbbiakban: TRIPS), 9. cikkében a következőképpen rendelkezik:
„(1) A Tagok betartják a [Berni Uniós Egyezmény] 1–21. cikkeiben, valamint a Függelékében foglaltakat […]”.
5. A TRIPS 10. cikkének (1) bekezdése értelmében:
„A számítógépes programok a [Berni Uniós Egyezmény] szerinti irodalmi művekként akár forráskód akár tárgyi kód formában védettek”.
6. A Szellemi Tulajdon Világszervezetének (WIPO) 1996. december 20‑án Genfben elfogadott Szerzői Jogi Szerződése (kihirdette: a 2004. évi XLIX. törvény), mely az Európai Unió tekintetében 2010. március 14‑én lépett hatályba (HL L 32., 1. o.), a 2. cikkében a következőképpen rendelkezik:
„A szerzői jogi védelem a kifejezési formákra terjed ki, és nem vonatkozik az önmagukban vett ötletekre, eljárásokra, működési módszerekre, illetve a matematikai műveletekre”.
7. E szerződés 4. cikke a következőképpen rendelkezik:
Az uniós szabályozás A 91/250 irányelv
8. A 91/250 irányelv harmadik, hetedik, nyolcadik, tizennegyedik, tizenötödik, tizenhetedik, tizennyolcadik, huszonegyedik és huszonharmadik preambulumbekezdésének szövege a következő:
„mivel a számítógépi programok egyre jelentősebb szerepet játszanak számos iparágban, és a számítógépi programot érintő technológia ennek megfelelően alapvető jelentőséggel bír a Közösség ipari fejlődése szempontjából;
mivel ennek az irányelvnek az alkalmazásában a »számítógépi program« fogalma magában foglalja a programok valamennyi formáját, beleértve a hardverbe beépített programokat is; ez a fogalom magában foglalja a számítógépi program kifejlesztéséhez vezető előkészítő dokumentációt is, feltéve hogy az előkészítő munka jellegénél fogva későbbi fázisában számítógépi programot eredményezhet;
mivel a program minőségi vagy esztétikai jellemzőinek vizsgálata nem alkalmazható feltételként annak megítélésekor, hogy a számítógépi program eredeti alkotás‑e;
mivel a tagállamok jogszabályai és bírói joggyakorlata, valamint a nemzetközi szerzői jogi egyezmények értelmében a szerzői jog az ilyen ötletek és elvek kifejeződését védi;
mivel a szerző kizárólagos jogát, hogy megtiltsa műve jogosulatlan többszörözését, számítógépi programok esetében alá kell vetni annak a korlátozott kivételnek, miszerint a programot jogszerűen megszerző személy számára lehetővé kell tenni a program használatához műszakilag szükséges többszörözést; mivel ez azt jelenti, hogy a program jogszerűen megszerzett példányának felhasználásához szükséges betáplálás és futtatás, valamint a program hibáinak kijavítása szerződés útján nem tiltható meg; mivel kifejezett szerződéses kikötés hiányában – beleértve a program egy példányának eladását is – a példányt jogszerűen megszerző személy a program rendeltetésszerű felhasználásához szükséges bármely egyéb cselekményt elvégezheti;
mivel a számítógépi program felhasználására jogosult személy számára nem tiltható meg, hogy elvégezze a program működésének megfigyeléséhez, tanulmányozásához vagy kipróbálásához szükséges cselekményeket, feltéve, hogy e cselekmények nem sértik a programhoz fűződő szerzői jogokat;
mivel ezért figyelembe kell venni, hogy – kizárólag ezen kivételes esetekben – a számítógépi program példányát jogszerűen felhasználó személy által vagy ennek a személynek a nevében végzett többszörözés és fordítás jogszerű, a tisztességes gyakorlattal összeegyeztethető, és ezért nem szükséges hozzá a jogosult engedélye;
mivel a kizárólagos szerzői jog alóli ezen kivétel nem alkalmazható oly módon, hogy az indokolatlanul károsítsa a jogosult jogos érdekeit, vagy sérelmes legyen a számítógépi program rendes felhasználására”.
9. A 91/250 irányelvnek „A védelem tárgya” című 1. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1) Ennek az irányelvnek a rendelkezései szerint a tagállamok a számítógépi programokat az irodalmi és művészeti művek védelméről szóló Berni [Uniós] Egyezmény értelmében vett irodalmi műként szerzői jogi védelemben részesítik. Ennek az irányelvnek az alkalmazásában a »számítógépi programok« fogalma magában foglalja azok előkészítő dokumentációját is.
10. Ezen irányelv „Engedélyhez kötött cselekmények” című 4. cikkének a) és b) pontja a következőket írja elő:
„Az 5. és 6. cikk rendelkezéseire is figyelemmel, a jogosult 2. cikk értelmében vett kizárólagos jogai magukban foglalják az alábbi cselekmények elvégzését vagy engedélyezését:
b) a számítógépi program lefordítása, átdolgozása, feldolgozása és bármely más módon történő módosítása, valamint ezek eredményének többszörözése a számítógépi programot módosító személy jogainak sérelme nélkül; [...]”
11. A 91/250 irányelvnek az engedélyhez kötött cselekmények alóli kivételeket előíró 5. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1) Külön szerződéses kikötés hiányában a 4. cikk a) és b) pontjában foglalt cselekményekhez nem szükséges a jogosult engedélye, ha azokra azért van szükség, hogy a számítógépi programot az azt jogszerűen megszerző személy a rendeltetési célnak megfelelően használja, beleértve a hibajavítást is.
(3) A számítógépi program valamely példányának jogszerű felhasználója a jogosult engedélye nélkül megfigyelheti, tanulmányozhatja és kipróbálhatja a program működését a program elemeinek alapját képező ötletek és elvek meghatározása céljából, ha ezt a program olyan betáplálása, megjelenítése, futtatása, továbbítása vagy tárolása során végzi, amelyre jogosult..”
12. Ezen irányelvnek a visszafejtésre vonatkozó 6. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1) Nincs szükség a jogosult engedélyére, ha az önállóan megalkotott számítógépi program más programokkal való együttes működtetéséhez szükséges információ megszerzéséhez elengedhetetlenül szükséges kódjának a 4. cikk a) és b) pontja értelmében vett többszörözése, illetve lefordítása, feltéve, hogy:
a) e cselekményeket az engedéllyel rendelkező személy vagy a program példányának felhasználására jogosult másik személy, vagy ezek nevében az erre felhatalmazott személy végzi;
b) az együttes működtetéshez szükséges információ korábban nem volt az a) pontban említett személyek számára könnyen hozzáférhető; és
c) ezek a cselekmények az eredeti számítógépi programnak csak az együttes működtetéshez szükséges részeire korlátozódnak.
(2) Az (1) bekezdés rendelkezései alkalmazása révén szerzett információ:
a) az önállóan megalkotott számítógépi programmal való együttes működtetésen kívül más célokra nem használható fel;
b) másokkal nem közölhető, kivéve, ha erre az önállóan megalkotott számítógépi program együttes működtetéséhez van szükség;
c) a kifejezési formájában lényegében hasonló számítógépi program kifejlesztéséhez, előállításához és forgalomba hozatalához, illetve a szerzői jogot sértő más cselekményhez nem használható fel.
(3) Az irodalmi és művészeti művek védelméről szóló Berni [Uniós] Egyezménnyel összhangban e cikk rendelkezései nem értelmezhetők úgy, hogy lehetővé váljon oly módon történő alkalmazásuk, ami indokolatlanul károsítaná a jogosult jogos érdekeit, illetve sérelmes lenne a számítógépi program rendes felhasználására.”
13. A 91/250 irányelv 9. cikke értelmében az irányelvnek a rendelkezései nem érintik az egyéb jogszabályi rendelkezéseket, így például a szabadalmi jogokra, védjegyekre, a tisztességtelen versenyre, üzleti titkokra, félvezető termékek oltalmára vagy a szerződési jogra vonatkozó rendelkezéseket. Minden, a 6. cikkel vagy az 5. cikk (2) és (3) bekezdésében foglalt kivételekkel ellentétes szerződéses kikötés semmis.
14. A 2001/29 irányelv (20) preambulumbekezdése értelmében az irányelv az e területen elfogadott hatályos irányelvekben – így különösen a 91/250/EGK irányelvben – megfogalmazott alapelveken és szabályokon nyugszik. Az irányelv ezeket az alapelveket és szabályokat továbbfejleszti, illetve az információs társadalom összefüggésébe helyezi őket.
15. A 2001/29 irányelv 1. cikke a következőképpen rendelkezik:
kapcsolatos hatályos közösségi rendelkezéseket.”
16. A 2001/29 rendelet 2. cikkének a) pontja a következőket írja elő:
A nemzeti szabályozás 17. A 91/250 és 2001/29 irányelvet a belső jogrendbe az 1992. évi szerzői jogi [számítógépi programok] rendelettel [Copyright (Computer Programs) Regulations 1992], valamint a szerzői jogról és szomszédos jogokról szóló, 2003. évi rendelettel (Copyright and Related Rights Regulations 2003) módosított, a szerzői jogról, formatervezési mintákról és szabadalmakról szóló, 1988. évi törvény (Copyright Designs and Patents Act 1988) (a továbbiakban: 1988. évi törvény) ültette át.
18. Az 1988. évi törvény 1. cikke (1) bekezdésének a) pontja előírja, hogy a szerzői jog egy olyan tulajdonjog, amely az eredeti irodalmi, drámai, zenei vagy művészeti műveken áll fenn. A törvény 3. cikke (1) bekezdésének a)–d) pontja szerint „irodalmi mű” alatt minden írott, beszélt vagy énekelt – a drámai vagy zenei műtől eltérő – művet értünk, amely magában foglalja többek között az adatbázistól eltérő táblázatot vagy összeállítást, a számítógépi programot, a számítógépi program előkészítő dokumentációját, és az adatbázist.
19. A hivatkozott törvény 16. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében egy mű szerzői jogi jogosultjának kizárólagos joga van a mű többszörözésére.
20. Az 1988. évi törvény 16. cikke (3) bekezdésének a) és b) pontja szerint egy mű vonatkozásában a szerzői jog által korlátozott cselekmények a mű egészére vagy bármely jelentős részére, akár közvetlenül, akár közvetve vonatkoznak.
21. E törvény 17. cikkének (2) bekezdése értelmében az irodalmi, drámai, zenei vagy művészeti művek tekintetében a többszörözés a művek bármilyen anyagi formában történő másolását jelenti. Ez jelenti a mű bármilyen elektronikus hordozón történő tárolását.
22. Az 1988. évi törvény 50BA cikkének (1) bekezdése azonban előírja, hogy nem minősül a szerzői jog megsértésének, ha egy számítógépi program példányának jogos felhasználója megfigyeli, tanulmányozza vagy kipróbálja a program működését az adott program elemeinek alapját képező ötletek és elvek meghatározása céljából, ha ezt a program olyan betáplálása, megjelenítése, futtatása, továbbítása vagy tárolása során végzi, amelyre jogosult. Az 50BA cikk (2) bekezdése pedig megerősíti, hogy amennyiben egy cselekményt a jelen cikk (1) bekezdése engedélyez, akkor nem bír jelentőséggel, hogy létezik‑e, vagy sem, olyan szerződéses kikötés vagy feltétel, amely tiltani vagy korlátozni kívánja e cselekményt.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések 23. A SAS Institute analitikai szoftvereket fejlesztő társaság. A SAS Institute 35 év alatt kifejlesztett egy integrált számítógépi programcsoportot, amely széles körű adatkezelési és adatelemzési – és többek között statisztikai elemzési – feladatok elvégzését teszi lehetővé (a továbbiakban: SAS‑rendszer). A SAS rendszer központi összetevője, melynek neve „Base SAS”, lehetővé teszi a felhasználók számára, hogy saját alkalmazási programokat írjanak és futtassanak a SAS‑rendszerben való alkalmazáshoz abból a célból, hogy e rendszer kezelhesse az adataikat (szkriptek). Ezeket a szkripteket a SAS‑rendszer saját nyelvén írják (a továbbiakban: SAS‑nyelv).
24. A WPL úgy vélte, hogy piaci kereslet áll fenn olyan helyettesítő szoftverek iránt, amelyek képesek a SAS‑nyelven írt alkalmazási programokat végrehajtani. A WPL ezért megalkotta a „World Programming System”‑et, amelyet oly módon alakított ki, hogy az a SAS‑összetevők funkcionalitását a lehető legnagyobb mértékben lemásolja, olyannyira, hogy – kevés kivétellel – megpróbálta biztosítani, hogy ugyanazon adatbevitelek ugyanazon adatkinyeréseket eredményezzék. Ezzel a SAS‑rendszer felhasználói számára azt kívánta lehetővé tenni, hogy az általuk kifejlesztett, a SAS‑rendszerben használandó szkripteket futtathassák a World Programming System kereteiben.
25. A High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division tájékoztatása szerint nem állapítható meg, hogy ennek során a WPL hozzáfért volna a SAS‑összetevők forráskódjához, vagy lemásolta volna a SAS‑összetevők forráskódjának bármely szövegrészét, vagy lemásolta volna az említett kód szerkezeti felépítésének bármely részét.
26. A High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division közli továbbá, hogy más jogviták keretében két korábbi bírósági határozat megállapította, hogy nem minősül az informatikai program forráskódjára vonatkozó szerzői jog megsértésének, ha a szerzői jogi jogosult versenytársa tanulmányozza a program működését, és ezt követően megírja az e funkcionalitást utánzó saját programját.
27. A SAS Institute e megközelítést vitatva keresetet indított a kérdést előterjesztő bíróság előtt. A WPL‑lel szemben főként a következőket kifogásolja:
– a „World Programming System” megalkotása során a WPL lemásolta a SAS‑rendszernek a SAS Institute által kiadott kézikönyveit, és ezáltal megsértette a SAS‑kézikönyveken fennálló szerzői jogot;
– ebből eredően a WPL közvetetten lemásolta a SAS‑összetevőket magában foglaló számítógépi programokat, és ezáltal megsértette a SAS‑összetevőkön fennálló szerzői jogot;
– a WPL a felhasználási szerződésbe ütközően, és az ezzel kapcsolatosan vállalt kötelezettségekkel ellentétesen használta a SAS‑rendszer „Learning Edition” név alatt ismert verzióját, és ezáltal megsértette a „Learning Edition”‑ön fennálló szerzői jogot, valamint
– a WPL saját kézikönyve megalkotása során megsértette a SAS‑rendszer kézikönyvein fennálló szerzői jogot.
28. E körülmények között a High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1) Ha egy számítógépi program (a továbbiakban: első program) irodalmi műként szerzői jogi védelem alatt áll, akkor a [91/250 irányelv] 1. cikk[ének] (2) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy nem minősül az első programon fennálló szerzői jog megsértésének, ha a szerzői jogi jogosult versenytársa – az első program forráskódjához való hozzáférés nélkül – közvetlenül vagy valamilyen eljárás – mint amilyen a tárgykód felfejtése – útján, másik programot (a továbbiakban: második program) hoz létre, amely az első program funkcióit másolja le?
2) Befolyásolja‑e az első kérdésre adandó választ az alábbi körülmények bármelyike:
a) az első program funkcionalitásának jellege és/vagy terjedelme;
b) az első program szerzője által az első program funkcionalitásának kigondolása során a ráfordított szakértelem, szellemi erőfeszítések és munka jellege és/vagy terjedelme;
c) a részletesség foka, amelyen az első program funkcionalitását a második program lemásolta;
d) ha a második program forráskódja olyan mértékben másolja le az első program forráskódjának szempontjait, ami már több, mint ami feltétlenül szükséges volna az első programmal megegyező funkcionalitás létrehozásához?
3) Ha az első program olyan alkalmazási programokat értelmez és hajt végre, amelyeket az első program felhasználói írtak az első program szerzője által kigondolt programozási nyelven, amely az első program szerzője által kigondolt vagy kiválogatott kulcsszavakat, valamint az első program szerzője által kigondolt szintaxist tartalmaz, akkor a [91/250 irányelv] 1. cikk[ének] (2) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy nem minősül az első programon fennálló szerzői jog megsértésének, ha a második programot úgy írták meg, hogy értelmezi és végrehajtja ezen alkalmazási programokat ugyanazon kulcsszavak és ugyanazon szintaxis használatával?
4) Ha az első program sajátos formátumú, az első program szerzője által kigondolt adatfájlokat olvas és ír, akkor a [91/250 irányelv] 1. cikk[ének] (2) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy nem minősül az első programon fennálló szerzői jog megsértésének, ha a második programot úgy írták meg, hogy azonos formátumú adatfájlokat tud írni és olvasni?
5) Változtat‑e az első, harmadik és negyedik kérdésre adandó válaszon az, ha a második program szerzője a második programot:
a) az első program működésének megfigyelése, tanulmányozása vagy kipróbálása által hozta létre; vagy
b) az első program szerzője által megalkotott és kiadott, az első program funkcióit leíró kézikönyv (a továbbiakban: kézikönyv) olvasása által hozta létre; vagy
c) az a) és b) együtt?
6) Ha egy személy az első program egy példányát engedély alapján jogosult használni, akkor a [91/250 irányelv] 5. cikk[ének] (3) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy az engedélyes jogosult a szerzői jogosult engedélye nélkül a programot betáplálni, futtatni és tárolni azért, hogy megfigyelje, kipróbálja vagy tanulmányozza az első program működését abból a célból, hogy a program elemeinek alapját képező ötleteket és elveket meghatározza, ha az engedély feljogosítja az engedélyest az első program betáplálására, futtatására és tárolására az engedély által biztosított különös célból történő használat során, de az első program megfigyelése, tanulmányozása vagy kipróbálása céljából végzett cselekmények túllépnek az engedély által biztosított célon?
7) Úgy kell‑e értelmezni a [91/250 irányelv] 5. cikk[ének] (3) bekezdését, hogy az első program működésének megfigyelését, kipróbálását vagy tanulmányozását úgy kell tekinteni, mint amit az első program elemeinek alapját képező ötletek és elvek meghatározása céljából tettek, ha ennek célja, hogy az ezeket végző személy:
a) meggyőződjön az első program működési módjáról, különösen a kézikönyvben nem szereplő részletek tekintetében, abból a célból, hogy a második programot a fenti első kérdésben meghatározott módon írják meg;
b) meggyőződjön arról, hogy az első program hogyan értelmezi és hajtja végre az általa értelmezett és végrehajtott programnyelven írt programutasításokat (lásd a fenti harmadik kérdést);
c) meggyőződjön az adatfájlok formátumáról, amelyeket az első program ír vagy olvas (lásd a fenti negyedik kérdést);
d) összehasonlítsa a második program és az első program teljesítményét abból a célból, hogy megvizsgálja a két teljesítmény eltérésének okát, és hogy javítsa a második program teljesítményét;
e) párhuzamos próbákat végezzen az első programon és a második programon azért, hogy a második program fejlesztése során összehasonlítsa az adatkinyeréseket, különösen azáltal, hogy ugyanazon próbaszkripteket futtat mind az első programon, mind a második programon;
f) meggyőződjön az első program által generált naplófájl adatkinyeréséről azért, hogy ezzel azonos vagy megjelenésében hasonló naplófájlt alkosson;
g) az első programot adatok (valójában az USA államai és az irányítószámok között kapcsolatot létrehozó adatok) kiadására késztesse abból a célból, hogy meggyőződjön arról, hogy ez megfelel‑e a hivatalos adatbázisok adatainak, és ha nem felel meg, akkor úgy programozza a második programot, hogy az első programmal megegyező módon válaszoljon az azonos adatbevitelre.
8) Ha a kézikönyv irodalmi műként szerzői jogi védelem alatt áll, akkor a [2001/29 irányelv] 2. cikk[ének] a) pontját úgy kell‑e értelmezni, hogy sérti a kézikönyvön fennálló szerzői jogot, ha a második program szerzője a második programban többszörözi, vagy nagymértékben többszörözi a kézikönyvben leírt alábbi elemek bármelyikét:
a) az első programba foglalt statisztikai műveletek kiválasztása;
b) a kézikönyvben ezen műveletek leírására szolgáló matematikai képletek;
c) különös parancsok vagy parancsok kombinációi, amelyekkel a műveleteket le lehet hívni;
d) az első program szerzője által a különböző parancsok tekintetében biztosított opciók;
e) az első program által felismert kulcsszavak és szintaxis;
f) az első program szerzője által kiválasztott alapértelmezések, melyeket akkor kell alkalmazni, ha egy bizonyos parancsot vagy opciót a felhasználó nem határozott [volna] meg;
g) bizonyos körülmények esetén az első program által végrehajtandó ismétlések száma?
9) Úgy kell‑e értelmezni a [2001/29 irányelv] 2. cikk[ének] a) pontját, hogy sérti a kézikönyvön fennálló szerzői jogot, ha a második program szerzője – egy a második programot leíró kézikönyvben – többszörözi vagy nagymértékben többszörözi az első program által felismert kulcsszavakat és szintaxist?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről Az első, második, harmadik, negyedik és ötödik kérdésről 29. E kérdésekkel a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 91/250 irányelv 1. cikkének (2) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy valamely számítógépi program funkcionalitása, valamint a számítógépi program keretében, a program bizonyos funkcióinak a használata céljából használt programnyelv és adatfájlformátum e program kifejezési formájának minősül, és ekként az irányelv értelmében szerzői jogi védelemben részesülhet.
30. A 91/250 irányelv 1. cikke (1) bekezdése szerint a számítógépi programok a Berni Uniós Egyezmény értelmében vett irodalmi műként szerzői jogi védelemben részesülnek.
31. E cikk (2) bekezdése e védelmet a számítógépi programok bármely formában történő kifejezésére kiterjeszti. E bekezdés ugyanakkor előírja, hogy a számítógépi program bármely elemének – beleértve a csatlakozási felületeket – alapjául szolgáló ötletek és elvek ennek az irányelvnek az értelmében nem részesülnek szerzői jogi védelemben.
32. A 91/250 irányelv tizennegyedik preambulumbekezdése e tekintetben megerősíti, hogy azon szerzői jogi alapelvnek az értelmében, mely szerint a számítógépi programnak csak a kifejezési formája részesül szerzői jogi védelemben, ezek az ötletek és elvek, amennyiben a logika, az algoritmusok és a programnyelv alapjául szolgálnak, ezen irányelv értelmében nem állnak védelem alatt.
33. A nemzetkö zi jogot illetően mind a WIPO Szerzői Jogi Szerződésének a 2. cikke, mind a TRIPS 9. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a szerzői jogi védelem a kifejezési formákra terjed ki, és nem vonatkozik az önmagukban vett ötletekre, eljárásokra, működési módszerekre, illetve a matematikai műveletekre.
34. A TRIPS 10. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a számítógépes programok a Berni Uniós Egyezmény szerinti irodalmi művekként akár forráskód akár tárgyi kód formájában védettek.
35. Az előzetes döntéshozatal iránti kérelemnek a jelen ügyben történő benyújtását követően hozott egyik ítéletében Bíróság a 91/250 irányelv 1. cikkének (2) bekezdését úgy értelmezte, hogy az ezen irányelv által biztosított védelem tárgya magában foglalja a számítógépi program bármely formában történő kifejezéseit, úgymint forráskód és tárgykód, amelyek lehetővé teszik annak a különböző programozási nyelveken történő többszörözését (a C‑393/09. sz. Bezpečnostní softwarová asociace ügyben 2010. december 22‑én hozott ítélet [az EBHT‑ban még nem tették közzé] 35. pontja).
36. A 91/250 irányelv hetedik preambulumbekezdésének második mondata szerint a „számítógépi program” fogalma magában foglalja a számítógépi program kifejlesztéséhez vezető előkészítő dokumentációt is, feltéve hogy az előkészítő munka jellegénél fogva későbbi fázisában számítógépi programot eredményezhet.
37. Így a 91/250 irányelv védelmének tárgya magában foglalja a számítógépi program kifejezési formáit, valamint a számítógépi program kifejlesztéséhez vezető előkészítő dokumentációt, amelyek e program többszörözését, illetve későbbi megvalósítását eredményezhetik (a fent hivatkozott Bezpečnostní softwarová asociace ügyben hozott ítélet 37. pontja).
38. A Bíróság ebből arra a következtetésre jutott, hogy valamely számítógépi program forráskódja vagy tárgyi kódja e program kifejezési formája, amelynek következésképpen a 91/250 irányelv 1. cikkének (1) bekezdése alapján részesülnie kell a számítógépi programok szerzői jogi védelmében. Ezzel szemben a grafikus felhasználói felület tekintetében a Bíróság megállapította, hogy az ilyen felület nem teszi lehetővé a számítógépi program többszörözését, hanem csupán e program valamely elemének minősül, amellyel a felhasználó az említett program funkcionalitásait használja (a fent hivatkozott Bezpečnostní softwarová asociace ügyben hozott ítélet 34. és 41. pontja).
39. E megfontolások alapján az első, második, harmadik, negyedik és ötödik kérdések tárgyát képező számítógépi programelemek tekintetében meg kell állapítani, hogy sem a számítógépi program funkcionalitása, sem a számítógépi program keretében, a program bizonyos funkcióinak a használata céljából alkalmazott programnyelv és adatfájlformátum nem minősül e program kifejezési formájának a 91/250 irányelv 1. cikkének (2) bekezdése értelmében.
40. Amint ugyanis a főtanácsnok az indítványának az 57. pontjában megállapította, annak elfogadása, hogy a számítógépi program funkcionalitása szerzői jogi védelemben részesülhet, azt eredményezné, hogy az ötletek a technikai haladás és az ipari fejlődés rovására kisajátíthatók lennének.
41. Ezenfelül a 91/250 irányelv javaslata [COM(88) 816] indokolásának 3.7 pontja közli, hogy a számítógépi programok szerzői jogi védelmének a fő előnye az, hogy kizárólag a mű egyéni kifejezésére korlátozódik, és ezért meghagyja a kívánt teret más szerzők számára azt illetően, hogy hasonló, vagy akár azonos programokat hozzanak létre, amennyiben ezt nem másolás útján teszik.
42. Ami a felhasználók által írt alkalmazási programok értelmezése és végrehajtása céljából, valamint az adatoknak sajátos adatfájlformátumban történő írása és olvasása érdekében a számítógépi program keretében használt programnyelvet és adatfájlformátumot illeti, ezek e program elemeinek minősülnek, amellyel a felhasználó az említett program bizonyos funkcióit használja.
43. Ebben az összefüggésben meg kell állapítani, hogy amennyiben valamely harmadik személy megszerezné a számítógépi program keretében használt programnyelv vagy adatfájlformátum forráskódjának vagy tárgykódjának egy részét, és ennek a kódnak a segítségével a saját számítógépi programjában hasonló elemeket hozna létre, ez a magatartás a 91/250 irányelv 4. cikkének a) pontja értelmében részleges többszörözésnek minősülhetne.
44. Márpedig – amint az az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik – a WPL‑nek nem volt hozzáférése a SAS Institute programjának sem a forráskódjához, sem a tárgykódjához, és nem is alkalmazta a program tárgykódjának visszafejtését. A WPL a SAS Institute programja működésének a megfigyelése, tanulmányozása és kipróbálása útján többszörözte annak funkcionalitását, ugyanazt a programnyelvet és ugyanazt az adatfájlformátumot alkalmazva.
45. Meg kell állapítani továbbá, hogy a jelen ítélet 39. pontjában tett megállapítás nem érinti annak a lehetőségét, hogy a SAS‑nyelv és a SAS Institute adatfájlformátuma művekként szerzői jogi védelemben részesüljenek a 2001/29 irányelv alapján, ha azok a szerző saját szellemi alkotásai (lásd a fent hivatkozott Bezpečnostní softwarová asociace ügyben hozott ítélet 44–46. pontját).
46. Az első, második, harmadik, negyedik és ötödik kérdésre tehát azt a választ kell adni, hogy a 91/250 irányelv 1. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy sem a számítógépi program funkcionalitása, sem a számítógépi program keretében, a program bizonyos funkcióinak a használata céljából alkalmazott programnyelv és adatfájlformátum nem minősül e program kifejezési formájának, és ekként nem részesül ezen irányelv értelmében a számítógépi programok szerzői jogi védelmében.
A hatodik és a hetedik kérdésről 47. E kérdésekkel a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 91/250 irányelv 5. cikkének (3) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy a számítógépi program valamely példányának jogszerű felhasználója a szerzői jog jogosultjának engedélye nélkül megfigyelheti, tanulmányozhatja és kipróbálhatja a program működését a program elemeinek alapját képező ötletek és elvek meghatározása céljából, ha az engedély keretébe tartozó műveleteket végez az engedélyben meghatározott kereteket túllépő cél érdekében.
48. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy az alapügyben a WPL jogszerűen vásárolta meg a SAS Institute programja oktatási kiadásának a példányait, melyeket „kattintásra” felhasználási engedéllyel látták el, amellyel a vásárló elfogadta az engedélyezés feltételeit, mielőtt hozzáférhetett volna a szoftverhez. Az említett engedélyezés feltételei „nem előállítási célra” korlátozták az engedélyt. A kérdést előterjesztő bíróság tájékoztatása szerint a WPL a SAS Institute programja oktatási kiadásának a különböző példányait olyan műveletek elvégzéséhez használta fel, amelyekre nem terjedt ki a kérdéses engedély.
49. Következésképpen e bíróság azt kérdezi, hogy a számítógépi program működése tanulmányozásának vagy megfigyelésének a célja hatással van‑e az engedélyes azon lehetőségére, hogy a 91/250 irányelv 5. cikkének (3) bekezdésében foglalt kivételre hivatkozzon.
50. E rendelkezés megfogalmazásának az olvasása alapján egyrészt meg kell állapítani, hogy az engedélyes megfigyelheti, tanulmányozhatja és kipróbálhatja a számítógépi program működését a program elemeinek alapját képező ötletek és elvek meghatározása céljából.
51. E tekintetben a 91/250 irányelv 5. cikkének (3) bekezdése annak biztosítását célozza, hogy a számítógépi program elemeinek alapját képező ötleteket és elveket a szerzői jog jogosultja ne védje hasznosítási szerződés útján.
52. E rendelkezés tehát összhangban áll a 91/250 irányelv 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározott alapelvvel, mely szerint az irányelv alapján biztosított védelem a számítógépi programok bármely formában történő kifejezésére vonatkozik, és a számítógépi program bármely elemének alapjául szolgáló ötletek és elvek ennek az irányelvnek az értelmében nem részesülnek szerzői jogi védelemben.
53. A 91/250 irányelv 9. cikkének (1) bekezdése többek közt hozzáfűzi, hogy minden, az 5. cikk (2) és (3) bekezdésében foglalt kivételekkel ellentétes szerződéses kikötés semmis.
54. Másrészt az említett 5. cikk (3) bekezdése szerint az engedélyes meghatározhatja a számítógépi program elemeinek alapját képező ötleteket és elveket, ha ezt a program olyan betáplálása, megjelenítése, futtatása, továbbítása vagy tárolása során végzi, amelyre jogosult.
55. Következésképpen ezen ötletek és elvek meghatározása olyan műveletek keretében végezhető, amelyekre az engedély kiterjed.
56. Ezenfelül a 91/250 irányelv tizennyolcadik preambulumbekezdése kifejti, hogy a számítógépi program felhasználására jogosult személy számára nem tiltható meg, hogy elvégezze a program működésének megfigyeléséhez, tanulmányozásához vagy kipróbálásához szükséges cselekményeket, feltéve, hogy e cselekmények nem sértik a programhoz fűződő szerzői jogokat.
57. E tekintetben – amint arra a főtanácsnok az indítványának a 95. pontjában szintén rámutat – azokról a cselekményekről van szó, amelyeket a 91/250 irányelv 4. cikkének a) és b) pontja említ, mely cikk meghatározza azokat a cselekményeket, melyeket a jogosultnak kizárólagos jogában áll elvégezni és engedélyezni, továbbá azokról a cselekményekről, amelyeket az irányelv 5. cikkének (1) bekezdése említ, mely azokra a cselekményekre vonatkozik, melyek ahhoz szükségesek, hogy a számítógépi programot az azt jogszerűen megszerző személy a rendeltetési célnak megfelelően használja, beleértve a hibajavítást is.
58. Ezen utóbbi vonatkozást illetően a 91/250 irányelv tizenhetedik preambulumbekezdése kijelenti, hogy az e felhasználáshoz szükséges betáplálás és futtatás szerződés útján nem tiltható meg.
59. Következésképpen a számítógépi programon fennálló szerzői jog jogosultja a hasznosítási szerződésre hivatkozva nem tilthatja meg az engedélyes számára, hogy a program elemeinek alapját képező ötleteket és elveket meghatározza, ha az engedélyes az említett engedély keretébe tartozó műveleteket, vagy olyan betáplálási és futtatási műveleteket végez, amelyek szükségesek a számítógépi program használatához, azzal a feltétellel, hogy mindez nem sértheti e jogosultnak a programon fennálló kizárólagos jogait.
60. Ezen utóbbi feltételt illetően a 91/250 irányelvnek a visszafejtésre vonatkozó 6. cikke (2) bekezdésének c) pontja ténylegesen megállapítja, hogy az irányelv nem igazolhatja, hogy az alkalmazásával megszerzett információt kifejezési formájában lényegében hasonló számítógépi program kifejlesztéséhez, előállításához és forgalomba hozatalához, illetve a szerzői jogot sértő más cselekményhez használják fel.
61. Meg kell tehát állapítani, hogy a számítógépi programon fennálló szerzői jog nem sérülhet akkor, ha – mint a jelen ügyben – a jogszerűen engedélyt szerző személynek nem volt hozzáférése az engedély tárgyát képező számítógépi programnak a forráskódjához, hanem tevékenysége kizárólag a programnak az abból a célból történő tanulmányozására, megfigyelésére és kipróbálására korlátozódott, hogy annak funkcionalitását egy második program keretében többszörözze.
62. E körülmények között a hatodik és a hetedik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 91/250 irányelv 5. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az a személy, aki valamely számítógépi program engedélyezett példányával rendelkezik, a szerzői jog jogosultjának engedélye nélkül megfigyelheti, tanulmányozhatja vagy kipróbálhatja e program működését abból a célból, hogy az említett program elemeinek alapját képező ötleteket és elveket meghatározza, ha az említett engedély keretébe tartozó műveleteket, vagy olyan betáplálási és futtatási műveleteket végez, amelyek szükségesek a számítógépi program használatához, azzal a feltétellel, hogy mindez nem sértheti a szerzői jog jogosultjának az e programon fennálló kizárólagos jogait.
A nyolcadik és a kilencedik kérdésről 63. E kérdésekkel a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 2001/29 irányelv 2. cikkének a) pontját úgy kell‑e értelmezni, hogy a szerzői jogi védelem alatt álló számítógépi program használati kézikönyvében leírt egyes elemeknek valamely más számítógépi programban, vagy e program használati kézikönyvében történő többszörözése az e kézikönyvön fennálló szerzői jog megsértésének minősül‑e.
64. Az előzetes döntéshozatalra utaló végzésből kitűnik, hogy a SAS Institute számítógépi programjának a használati kézikönyve a 2001/29 irányelv értelmében védett irodalmi mű.
65. A Bíróság már megállapította, hogy valamely mű egyes részei akkor részesülnek a 2001/29 irányelv 2. cikkének a) pontja szerinti szerzői jogi védelemben, ha tartalmaznak egyes olyan elemeket, amelyek e mű szerzője saját szellemi alkotásának kifejeződései (a C‑5/08. sz. Infopaq International ügyben 2009. július 16‑án hozott ítélet [EBHT 2009., I‑6569. o.] 39. pontja).
66. A jelen ügyben a kulcsszavak, a szintaxis, a parancsok és parancskombinációk, az opciók és az alapértelmezések, valamint az ismétlések szavakból, számokból és matematikai fogalmakból állnak, amelyek külön‑külön, önmagukban véve nem minősülnek a számítógépi program szerzője szellemi alkotásának.
67. A szerzőnek csupán e szavak, számok vagy matematikai fogalmak kiválasztásán, elrendezésén és kombinációján keresztül van lehetősége alkotó szelleme eredeti módon történő kifejezésére és az eredmény létrehozására, amely a számítógépi programnak a szellemi alkotásnak tekinthető kézikönyve (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Infopaq ügyben hozott ítélet 45. pontját).
68. A kérdést előterjesztő bíróságnak kell ellenőriznie, hogy az említett elemek többszörözése az alapügy tárgyát képező számítógépi programra vonatkozó kézikönyvet létrehozó szerző saját szellemi alkotása kifejeződésének a többszörözését képezi‑e.
69. E tekintetben a számítógépi program használati kézikönyve ezen elemeinek a többszörözését érintő, a 2001/29 irányelv tekintetében történő vizsgálatnak azonosnak kell lennie, függetlenül attól, hogy egy második program létrehozásáról, vagy ezen utóbbi program használati kézikönyvének a létrehozásáról van‑e szó.
70. Következésképpen a fenti megfontolásokra tekintettel a nyolcadik és a kilencedik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2001/29 irányelv 2. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy a szerzői jogi védelem alatt álló számítógépi program használati kézikönyvében leírt egyes elemeknek valamely más számítógépi programban, vagy e program használati kézikönyvében történő többszörözése az e kézikönyvön fennálló szerzői jog megsértésének minősülhet, ha e többszörözés a szerzői jogi védelem alatt álló számítógépi programra vonatkozó használati kézikönyv szerzője saját szellemi alkotásának a kifejeződését képezi, mely utóbbi feltétel teljesülését a nemzeti bíróságnak kell ellenőriznie.
A költségekről 71. Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
1) A számítógépi programok jogi védelméről szóló, 1991. május 14‑i 91/250/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy sem a számítógépi program funkcionalitása, sem a számítógépi program keretében a program bizonyos funkcióinak a használata céljából alkalmazott programnyelv és adatfájlformátum nem minősül e program kifejezési formájának, és ekként nem részesül ezen irányelv értelmében a számítógépi programok szerzői jogi védelmében. 2) A 91/250 irányelv 5. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az a személy, aki valamely számítógépi program engedélyezett példányával rendelkezik, a szerzői jog jogosultjának engedélye nélkül megfigyelheti, tanulmányozhatja vagy kipróbálhatja e program működését abból a célból, hogy az említett program elemeinek alapját képező ötleteket és elveket meghatározza, ha az említett engedély keretébe tartozó műveleteket, vagy olyan betáplálási és futtatási műveleteket végez, amelyek szükségesek a számítógépi program használatához, azzal a feltétellel, hogy mindez nem sértheti a szerzői jog jogosultjának az e programon fennálló kizárólagos jogát. 3) Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22‑i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy a szerzői jogi védelem alatt álló számítógépi program használati kézikönyvében leírt egyes elemeknek valamely más számítógépi programban, vagy e program használati kézikönyvében történő többszörözése az e kézikönyvön fennálló szerzői jog megsértésének minősülhet, ha e többszörözés a szerzői jogi védelem alatt álló számítógépi programra vonatkozó használati kézikönyv szerzője saját szellemi alkotásának a kifejeződését képezi, mely utóbbi feltétel teljesülését a nemzeti bíróságnak kell ellenőriznie. Az oldal tetejére

matches: Bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság


text:
1956-os Pest megyei elítéltek | Magyar Nemzeti Levéltár
VISSZA A KIÁLLÍTÁS KEZDŐOLDALÁRA
A Pest Megyei Bíróság levéltárunk őrizetébe került dokumentumai alapján a forradalmi eseményekben való részvételükhöz köthetően halálbüntetéssel sújtották Szmrek Benjámint, Balla Pált, Iván Kovács Lászlót, Nagy Józsefet, D. Szabó Károlyt, Czakó Andrást, Harmincz Istvánt és Gombos Lászlót.
Szmrek Benjámint az első fokon eljáró Pest Megyei Bíróság 15 év, Balla Pált 7 év, Czakó Andrást 8 év 6 hónap, Nagy Józsefet, Harmincz Istvánt és D. Szabó Károlyt életfogytig tartó börtönbüntetésre ítélte, melyet a másodfokú bíróság halálbüntetésre változtatott. Iván Kovács Lászlóra, illetve Gombos Lászlóra az első-és másodfokú bíróság egyaránt halálbüntetést szabott ki.
A halálbüntetéssel sújtottak mellett meg kell említenünk azt a 788 vádlottat is, akik ellen eljárást indítottak a Pest Megyei Bíróságon 1957 és 1958 között az 1956-os eseményekhez kötődően. A levéltár őrizetébe 207 – a forradalom történéseihez kapcsolható – ügy aktája került ebből az időszakból.
A bírósági eljárások szabályozásával kapcsolatban több jogszabály is született 1956 novemberétől. Az 1957. évi 34. törvényerejű rendelet a büntetőeljárás egyes kérdéseinek szabályozásáról szólt. E jogszabály értelmében a fővárosi és a megyei bíróságokon is népbírósági tanácsokat állítottak fel, melyeknek hatásköre kiterjedt az államrend elleni szervezkedésre és az erre irányuló szövetkezésre, a lázadásra, a robbanóanyaggal, lőfegyverrel és lőszerrel való visszaélésekre, a hűtlenségre, a közüzem működésének szándékos megzavarására, a gyújtogatásra, a közlekedés szándékos veszélyeztetésére, a gyilkosságra, a szándékos emberölésre, a betöréses lopásra és a rablásra. A Pest Megyei Bíróság mellett így a Pest Megyei Bíróság Népbírósági Tanácsa (vagy ahogy szintén előfordul a „Pestmegyei Népbíróság”) nevében kelt számos, az 1956-os eseményekhez kapcsolódó ítélet. A tanácsokban a tanácselnök, szakképzett bíró elnökölt, mellette pedig két népbíró vett részt az ítélkezésben.
A közölt források egy része a vizsgálati anyagokból származik, a kivégzettek fényképei, illetve a bíráskodáshoz kapcsolódó dokumentumok.
Felhasznált irodalom: Iratok az igazságszolgáltatás történetéhez. 2. Szerk.: Horváth Ibolya, Solt Pál. Budapest, 1992.
HU_MNL_PML_XXV_2b_B_0236_1958_0231
1957 év vége
A képen D. Szabó Károly (1924-1959) látható. A Pest Megyei Bíróság Népbírósági Tanácsa első fokon életfogytig tartó börtönbüntetésre ítélte. A Legfelsőbb Bíróság Népbírósági Tanácsa 1959. január 12-én hozott ítéletében halálbüntetést szabott ki rá, melyet 1959. január 14-én végre is hajtottak a budapesti Országos Börtön udvarán.
HU_MNL_PML_XXV_2b_B_0779_1958_0240
1958 év eleje
A képen Czakó András (1928-1959) látható, akit a Pest Megyei Bíróság 8 év 6 hónap börtönre, majd a Legfelsőbb Bíróság Népbírósági Tanácsa a népi demokratikus államrend megdöntésére irányuló mozgalomban tevékeny részvétellel elkövetett bűntett és gyilkosság bűntette miatt összbüntetésül halálra ítélt. A halálbüntetést 1959. május 22-én hajtották végre.
HU_MNL_PML_XXV_2b_B_0917_1957_0448
1957 év eleje
A képen Harmincz István (1928-1957) látható, akit a Pest Megyei Bíróság Népbírósági Tanács életfogytig tartó börtönbüntetésre, majd a Legfelsőbb Bíróság Népbírósági Tanácsa halálbüntetésre ítélt. 1957. október 25-én végezték ki.
HU_MNL_PML_XXV_2b_B_917_1957_080
1957. augusztus 8.
A Pest Megyei Bíróság Népbírósági Tanácsa ítéleti tanácskozásáról szóló tanácskozási jegyzőkönyvének egy részletét olvashatjuk. A háromtagú tanács életfogytig tartó börtönbüntetést rótt ki végül Harmincz Istvánra, de a büntetési tételek megállapításánál eltérő volt a vélemény. Az egyik népbíró halálbüntetést javasolt már első fokon is, ennek részbeni indoklását és a Pest megyei forradalmi eseményeknek rövid összegzését láthatjuk a jegyzőkönyvi részletben.
HU_MNL_PML_XXV_2b_B_0881_1957_0010
1957. december 30.
A Legfelsőbb Bíróság Népbírósági Tanácsának elvi állásfoglalását olvashatjuk az 1956-os eseményekkel kapcsolatban. Noha az ügy történései, illetve a vádlott motivációi közvetlenül nem az 1956-os forradalomhoz kapcsolódnak - ahogy ez olvasható is az ítéletben -, az állásfoglalás szerint a helyes ítélkezési gyakorlat ebben az esetben is a törvény teljes szigorának alkalmazása, hiszen a vádlott cselekedetei előmozdíthatták volna a forradalom eseményeit. Az ítélet szerint végül halálbüntetéssel sújtották.
HU_MNL_PML_XXV_2b_B_1139_1957_0460
A képen Iván Kovács László (1930-1957), a Corvin-közi fegyveresek parancsnoka látható, akit az első fokon eljáró Pest Megyei Bíróság Népbírósági Tanácsa, majd a másodfokon ítéletet hozó Legfelsőbb Bíróság Népbírósága Tanácsa egyaránt halálbüntetésre ítélt. 1957. december 30-án hajtották végre az ítéletet.
HU_MNL_PML_XXV_2b_B_1139_1957_0384
A kivégzett Iván Kovács László nemzetőrségi igazolványa.
HU_MNL_PML_XXV_2b_B_1865_1957_1154
A képen Nagy József (1934-1959) látható, akit a Pest Megyei Bíróság Népbírósági Tanács életfogytig tartó börtönbüntetésre, majd a Legfelsőbb Bíróság Népbírósági Tanácsa halálbüntetésre ítélt. 1959. április 23-án hajtották végre az ítéletet.
HU_MNL_PML_XXV_2b_B_0975_1957_0318
A bírósági tárgyalás előtt írt levélben a férj feleségének próbált üzenni. A ceruzával írt levél fecnik mellett a gépelt változatot is tartalmazza az akta, így feltételezhetően tartalma ismerté vált és esetlegesen bizonyítékként is használhatták.

matches: Bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
A szakirányú felsőbb tanintézetek - Egy szomszédos bolygó kormányzati berendezkedése
◄ 71. írás3. rész ▲73. írás ►
72:0.2A Lucifer-féle lázadásban való részvétel miatt elszigetelt minden sataniai világ közül e bolygó élt meg az urantiaiéhoz leginkább hasonló történelmet. A két szféra hasonlósága magyarázatot ad arra, hogy miért kaptam engedélyt e rendkívüli beszámolóra, mert nagyon is szokatlan dolog, hogy a csillagrendszer urai beleegyeznek abba, hogy az egyik bolygón beszámoljunk egy másik bolygó dolgairól.
72:0.3E bolygót az Urantiához hasonlóan a Bolygóhercegének hűtlensége vezette rosszútra a Lucifer-féle lázadással összefüggésben. E bolygó nem sokkal azután fogadott Anyagi Fiút, hogy Ádám megérkezett az Urantiára, és e Fiú is vétkezett, s ezzel az elszigetelés sorsára juttatta a szférát, lévén, hogy e halandói fajtákhoz Ítélkező Fiú sohasem szállt alá.
72:1.1Mindeme bolygói hátrányok ellenére egy igencsak felsőbbrendű polgárosultság kibontakozása folyik az egyik, nagyjából Ausztrália méretű, elszigetelt földrészen. E nemzetet mintegy 140 millió ember alkotja. E nép kevert emberfajta, túlnyomóan kék és sárga, s valamivel nagyobb arányban részesült az ibolyaszín emberfajta örökségéből, mint az Urantia úgynevezett fehér fajtája. E különböző emberfajták nem teljesen vegyültek össze, azonban nagyon elfogadható mértékben barátkoznak és alakítanak ki kapcsolatokat egymással. Az átlagos élettartam e földrészen jelenleg kilencven év, ötven százalékkal magasabb a bolygó bármely más népéénél.
72:1.2E nemzet ipari rendszere a földrész különleges helyrajzi adottságából eredően sajátos, nagy előnnyel rendelkezik. A magashegységek, ahol az év nyolc hónapján át sok eső hullik, az ország belsejében találhatók. E természeti adottság teszi lehetővé a vízenergia kihasználását és jelentősen megkönnyíti a földrész szárazabb, nyugati negyedének öntözését.
72:1.3Ezek a népek önfenntartók, vagyis tetszőlegesen hosszú ideig képesek élni anélkül, hogy a környező nemzetektől bármit is be kellene hozniuk. A természeti erőforrásaik bőségesek, és a tudományos módszereik révén képessé váltak ellensúlyozni az élethez alapvetően szükséges némely dolog hiányát. Élénk hazai kereskedelmet folytatnak, azonban a külföldre irányuló kereskedés szűkre szabott, mégpedig a kevésbé fejlett szomszédaik általánosan ellenséges viselkedése miatt.
72:1.4E földrészlakó nemzet általában véve követte a bolygó evolúciós irányvonalát: A törzsi szakaszból az erős uralkodók és királyok megjelenéséig tartó fejlődés évezredeket vett igénybe. Az abszolút egyeduralkodókat sok különböző kormányzati rend követte—kezdetleges köztársaságok, közösségi államok és parancsuralmat gyakorlók jöttek és mentek végtelen sorban. E növekedés nagyjából ötszáz évvel ezelőttig tartott, amikor is egy politikailag forrongó időszakban a nemzet erős zsarnokhármasának egyik tagja változtatott a hozzáállásán. Vállalta, hogy lemond, feltéve, hogy a többi uralkodó egyike, a kettő közül a tisztre kevésbé méltó szintén lemond. Így a fennhatóságot az egyik uralkodónak adták át. Az egyesített állam erős egyeduralmi vezetés alatt fejlődött több mint száz éven át, mely időszakban kiváló szabadságjogi alapszabályt dolgoztak ki.
72:1.5Az egyeduralomból a képviseleti formájú kormányzásba való későbbi átmenet fokozatos volt, a királyok pusztán társadalmi rangot vagy érzelmi viszonyulást kifejező jelképes vezetőkként maradtak meg, s a férfiág megszakadásával végül el is tűntek. A jelenlegi köztársaság kétszáz éve áll fenn, mely idő alatt folyamatos fejlődés ment végbe az alábbiakban bemutatandó kormányzási módszerek irányában, s az ipari és a politikai téren elért legutóbbi előrelépésre az elmúlt évtizedben került sor.
72:2.1E földrészlakó nemzet jelenleg az ország központjában fekvő fővárosban működő képviseleti kormányzattal rendelkezik. A központi kormányzat száz, viszonylag szabad tagállam erős szövetségére épül. Ezek a tagállamok tíz évre választanak saját kormányzót és törvényhozókat, és ezek egyike sem választható újra. Az állami bírákat élethosszig tartó tisztséggel bízzák meg a kormányzók és ezt a törvényalkotók hagyják jóvá, mely utóbbi testületet a százezer állampolgárt képviselő személyek alkotják.
72:2.2A városi kormányzatoknak a város méretétől függően öt különböző fajtája van, de egyetlen városban sem lakhatnak egymilliónál többen. Egészében véve e városi kormányzati rendek igen egyszerűek, közvetlenek és gazdaságosak. A városigazgatás kevés hivatalába az állampolgárok legfelsőbb rendű fajtái igyekeznek bejutni.
72:2.3A szövetségi kormány három egyenrangú hatalmi ágat foglal magába: a végrehajtóit, a törvényhozóit és az igazságszolgáltatóit. A szövetség kormányának vezetőjét általános területi választójog alapján hat évre választják. Nem választható újra, kivéve akkor, ha legalább hetvenöt tagállami törvényalkotó testület, egyetértésben a tagállami kormányzókkal, kérvényezi azt, de ekkor is csak egyetlen újabb időszakra kaphat lehetőséget. A szövetségi ügyvezető munkáját egy nagytanács segíti, melynek tagjait az összes egykori, még élő kormányfő alkotja.
72:2.4A törvényhozó ág három házból áll:
72:2.51. A felsőházat az ipari, a szakmai, a mezőgazdasági és az egyéb dolgozói csoportok választják meg titkos szavazással, a gazdasági szerepükkel összhangban.
72:2.62. Az alsóházat bizonyos társadalmi szervezetek választják meg, melyek között olyan társadalmi, politikai és bölcselői csoportok vannak, melyek nem tartoznak az iparban dolgozók vagy a szakmával rendelkezők közé. Minden köztiszteletben álló személy részt vesz mindkét képviselői osztály megválasztásában, azonban különböző csoportokat alkotnak attól függően, hogy a választás a felsőházhoz vagy az alsóházhoz kapcsolódik.
72:2.73. A harmadik házat—a korosabb államférfiak testületét—a polgári szolgálat érdemes személyiségei alkotják, valamint számos olyan kiváló személyiség, akiket a kormányfő, a térségi (szövetségit el nem érő szintű) ügyvezetők, a legfelsőbb bíróság vezetője és a többi törvényalkotó ház elnöklő tisztviselői jelöltek e feladatra. E csoport létszámát száz főben korlátozták, és a tagokat maguk a korosabb államférfiak választják meg többségi szavazási elv szerint. A tagság egy életre szól, és üresedés esetén azt választják meg, aki a jelöltek közül a névjegyzéken a legtöbb szavazatot kapja. E testület működési hatásköre tisztán tanácsadói, azonban óriási befolyása van a közvélekedésre és erős hatást gyakorol az összes kormányzati ágra.
72:2.8A szövetségi igazgatási tevékenységeket igen nagy részben a tíz térségi (szövetségit el nem érő szintű) hatóság végzi, melyek mindegyike tíz tagállam társulásából áll. E térségi hatalmi ágak teljes mértékben végrehajtói és igazgatási jellegűek, nem rendelkeznek sem törvényhozói, sem igazságszolgáltatói hatalommal. A tíz térségi ügyvezető a szövetségi kormányfő személyes megbízottja, és a hivatali idejük megegyezik az övével—vagyis hat év. A szövetségi legfelsőbb bíróság hagyja jóvá e tíz térségi ügyvezető kinevezését, és bár újbóli kinevezést nem kaphatnak, a visszavonuló ügyvezető értelemszerűen az utódjának társává és tanácsadójává lesz. Egyébként e térségi vezetők maguk állítják össze az igazgatási tisztviselőkből álló irányító tanácsukat.
72:2.9E nemzet esetében az igazságszolgáltatást két nagy bírósági rendszer végzi—a törvényszékek és a társadalmi-gazdasági bíróságok. A törvényszékek a következő három szinten működnek:
72:2.101. A kisbíróságok a városi és helyi ügyekben döntenek, s a döntéseik ellen fellebbezni lehet a magas tagállami bíróságokhoz.
72:2.112. A tagállami legfelsőbb bíróságok, melyeknek döntései véglegesek minden olyan ügyben, mely nem szövetségi kormányzati ügy, illetőleg amely nem csorbítja a polgári jogokat és szabadságokat. A térségi ügyvezetők a hatalmuknál fogva bármely ügyet közvetlenül a szövetségi legfelsőbb bíróság elé vihetnek.
72:2.123. A szövetségi legfelsőbb bíróság—a nemzeti egyezményekkel kapcsolatos ügyek és a tagállami bíróságoktól jövő fellebbezési ügyek elbírálását végző magas ítélőszék. A legfelsőbb bíróságot tizenkét férfi alkotja, akik elmúltak negyvenévesek, de még nem töltötték be a hetvenöt éves kort, s akik két vagy több évet szolgáltak valamely tagállami bíróságon, és akiket e magas beosztásba a kormányfő jelölt a nagytanács és a törvényhozó gyűlés harmadik házának többségi jóváhagyásával. E legfelsőbb igazságszolgáltató testület minden döntését legalább kétharmados szavazati aránnyal hozza meg.
72:2.13A társadalmi-gazdasági bíróságok az alábbi három területen működnek:
72:2.141. Szülői bíróságok, melyek a családi és a társadalmi rendszer törvényhozó és végrehajtó ágához kapcsolódnak.
72:2.152. Oktatási bíróságok—azok az igazságszolgáltatási testületek, melyek a tagállami és a térségi tanintézeti rendszerhez kötődnek és amelyek az oktatási igazgatási működési rend végrehajtó és törvényhozó ágával vannak kapcsolatban.
72:2.163. Ipari bíróságok—azok az igazságszolgáltatási bíróságok, melyek teljes hatáskörrel rendelkeznek minden gazdasági természetű nézeteltérés rendezésére.
72:2.17A szövetségi legfelsőbb bíróság nem dönt társadalmi-gazdasági ügyekben, kivéve akkor, ha azt a nemzeti kormány harmadik törvényhozó hatalmi ága, vagyis a korosabb államférfiak háza, háromnegyedes szavazati arány mellett a hatáskörébe utalja. Egyébként a szülői, az oktatási és az ipari bíróságok minden döntése végleges.
72:3.1E földrészen törvénytelen dolog az, ha két család él egy fedél alatt. És lévén, hogy a csoportok együttélése törvényileg tiltott, a bérház jellegű épületek többségét lebontották. De a meg nem házasodottak még mindig társaskörökben, szállókon és egyéb közösségi lakóhelyeken élnek. A legkisebb engedélyezett lakóterületnek el kell érnie a 4.500 négyzetmétert. A lakhatási célokat szolgáló földterületek és egyéb tulajdonok nem képezik adófizetés alapját, ha annak mérete nem éri el a legkisebb lakóterület tízszeresét.
72:3.2E nép családi élete sokat fejlődött az elmúlt évszázadban. A gyermeknevelés szülői tanintézeteit a szülőknek, vagyis az apáknak és az anyáknak kötelező látogatniuk. Még a mezőgazdaságból élőknek is, akik kisebb falusi településeken laknak, levelező jelleggel részt kell venniük ebben, és tíznaponként egyszer—vagyis kéthetente, ugyanis itt a hét öt napból áll—szóbeli oktatásra meg is kell jelenniük a közeli központokban.
72:3.3Az egyes családokban az átlagos gyerekszám öt fő, és a gyermekek a szülők, illetőleg az egyik vagy mindkét szülő halála esetén a szülői bíróság által kijelölt gyámok, teljes fennhatósága alá tartoznak. Bármelyik család nagy megtiszteltetésnek tartja, ha egy teljesen árva gyermek feletti gyámsági feladatot érdemli ki. A szülőket alkalmassági vizsgáknak vetik alá és az árva gyermeket annak a családnak ítélik, amelyik a legjobb szülői minősítést kapja.
72:3.4Ezek az emberek úgy tekintenek az otthonra, mint a polgárosodott társadalmuk alapjára. Úgy gondolják, hogy a gyermek oktatásának és jelleme képzésének legértékesebb részét a szüleitől és az otthonától kapja, és az apák csaknem annyi figyelmet szentelnek a gyermeknevelésnek, mint az anyák.
72:3.5A nemi ismereteket otthon, a szülők, illetőleg a bíróság által kijelölt gyámok biztosítják. Az erkölcsi felkészítést a tanítók nyújtják a tanítási szünet alatt a tanműhelyekben, de nem a vallási képzés részeként, melyet a szülők kizárólagos előjogának tekintenek, lévén, hogy a vallást a családi élet szerves részének tartják. Tisztán vallási ismereteket nyilvános formában csak a bölcselettemplomokban adnak elő, mert ezen embereknél nem alakultak ki az urantiai egyházakhoz hasonló, kizárólagosan vallási intézmények. Az ő életfelfogásukban a vallás nem más, mint törekvés arra, hogy megismerjék Istent és hogy a társaik számára végzett szolgálaton keresztül mutassák ki az emberbaráti szeretetet, de e vallási helyzet nem jellemző a bolygó más nemzeteire. A vallás ezeknél az embereknél olyannyira családi ügy, hogy nincsenek is kizárólag vallási összejövetel céljára szolgáló nyilvános helyek. Politikai értelemben az egyház és az állam, ahogy az urantiaiak szokták mondani, teljesen szét van választva, azonban a vallás és a bölcselet furcsa átfedése érvényesül.
72:3.6Egészen húsz évvel ezelőttig kormányzati felügyelet alatt álltak a szellemi tanítók (hasonlók az urantiai lelkipásztorokhoz), akik minden egyes családot rendszeresen felkeresnek a gyermekek megvizsgálása céljából, hogy megbizonyosodjanak arról, hogy a szüleik megfelelően végzik a felkészítésüket. E szellemi vezetők és vizsgálók jelenleg egy újonnan felállított és önkéntes hozzájárulásokból fenntartott intézmény, a Szellemi Fejlődés Alapítványa irányítása alá tartoznak. Ez az intézmény talán csak a paradicsomi Ítélkező Fiú megérkezését követően fog továbbfejlődni.
72:3.7A gyermekek jogilag a szüleik fennhatósága alá tartoznak tizenöt éves korukig, amikor is felruházzák őket az első állampolgári felelősséggel. Ezt követően minden ötödik évben öt egymást követő, hasonló nyilvános jogérvényesítést biztosítanak az ilyen korcsoportok számára, ahol a szüleikkel szembeni kötelezettségeik csökkennek, s közben az állam felé új polgári és társadalmi kötelezettségekkel terhelik meg őket. A választójogot húszéves korukban kapják meg, a szülői beleegyezés nélkül való házasságkötés jogát pedig csak huszonöt éves korukban nyerik el, és a gyermekeknek a harmincadik életévük betöltésével el kell hagyniuk a szülői házat.
72:3.8A házasságkötési és válási törvények nemzet szerte egységesek. A húszéves kor—a választójog megszerzéséhez kötődő életkor—előtti házasságkötés nem engedélyezett. A házasulást csak egy évvel az ilyen szándék bejelentése után engedélyezik, és csak azt követően, hogy a menyasszony és a vőlegény bizonyságot szolgáltat arról, hogy megfelelően felkészültek a szülői tanhelyeken a házasélettel járó felelősségekre.
72:3.9A válási jogszabályok valamelyest lazák, azonban a szülői bíróságok által kiadandó, a különválást kimondó határozatokat addig nem kapják meg, amíg a kérelem bejegyzésétől számítva egy év el nem telt, és e bolygón az egy év jóval hosszabb idő, mint az Urantián. Ezen enyhe válási törvények ellenére a jelenlegi válási arány csak egytizede a polgárosodott urantiai emberfajtákénak.
72:4.1E nemzet oktatási rendszere kötelező és vegyes osztályú azokban az előkészítő tanodákban, melyeket a tanulók öt és tizennyolc éves koruk között látogatnak. Ezek a tanintézetek nagyon eltérnek az urantiaiaktól. Nincsenek osztálytermek, egyszerre csupán egyféle tanulmányt folytatnak, és az első három év után minden tanuló tanársegéddé válik, s a kisebbeket oktatja. Könyveket csak olyan ismeretek közreadásához vesznek igénybe, melyek a tanműhelyekben és a tanhelyi gazdaságokban felmerült problémák megoldását segítik. Az e földrészen használt bútorok nagy része és a számos gépi szerkezet—a jelen kor a találmányok és a gépesítés nagy korszaka—e műhelyekben készül. Mindegyik műhely mellett műhelykönyvtár is van, ahol a növendékek tanulmányozhatják a szükséges szakirodalmat. A teljes oktatási időtartam alatt gazdálkodást és kertészetet is oktatnak a helyi tanodákhoz tartozó kiterjedt gazdaságban.
72:4.2A gyengeelméjű gyermekeket csak mezőgazdaságra és állattenyésztésre oktatják, és a különleges felügyelet alatt működő telepes csoportokban való életre kötelezik, ahol nemenként elkülönítik őket, hogy megelőzzék a szülővé válásukat, mely jogot az átlagos szintet el nem érők nem gyakorolhatják. E megszorító intézkedéseket hetvenöt évvel ezelőtt léptették életbe; e kötelezést elrendelő határozatokat a szülői bíróságok adják ki.
72:4.3Mindenki egy hónap szabadságot kap évente. Az előkészítő tanodákban a tíz hónapos évből kilenc hónapon át folyik az oktatás, s a tanítási szünetet a gyermekek a szüleikkel vagy a barátaikkal együtt utazással töltik. Ez az utazás a felnőttképzési programnak is részét képezi és e program élethosszig tart, s a költségek fedezetét ugyanolyan módszerekkel gyűjtik össze, mint az öregségi biztosításét.
72:4.4A tanidő negyedrészét a játéknak—az atlétikai versenyeknek—szentelik, ahol a gyermekek a helyi szintű versenyekről a tagállami és a térségi szintig, majd pedig a nemzeti szintű ügyességi és felkészültségi versenyekig is eljuthatnak. A tanulók figyelmét a szónoki és zenei versenyek, valamint a tudományos és bölcseleti megmérettetések is lekötik, a legalsóbb társadalmi osztályi szintűektől egészen a nemzeti megbecsülést kivívó versengésekig.
72:4.5A tanintézeti kormányzat a nemzeti kormányzat másolata a három, egymással összekapcsolódó hatalmi ágat tekintve, s a tanári kar működik a harmadik vagy tanácsadó jogalkotó ágként. E földrészen az oktatás fő célja az, hogy minden tanulóból önmagát fenntartó polgárt neveljenek.
72:4.6Minden, az előkészítő tanhelyi rendszerből tizennyolc éves korában kikerülő gyermek képzett iparos. Ekkor kezdődik a könyvekből való tanulás és a szakismeretek elsajátítása a felnőttképzést nyújtó tanhelyeken vagy a felsőbb tanintézetekben. A feladatát a tantervhez képest előbb teljesítő, kiváló képességű hallgató időt és eszközöket kap a maga által kigondolt terv kivitelezéséhez. A teljes oktatási rendszert arra tervezték, hogy az egyénnek megfelelő képzést nyújtson.
72:5.1Az ipari helyzet e nép esetében messze van az eszményitől; a tőke és a munka még mindig problémákat hoz magával, de mindkettőt folyamatosan a tisztességes együttműködésen alapuló tervhez igazítják. E különleges földrészen a dolgozók egyre nagyobb része válik az ipari nagyvállalatok részvényesévé; minden értelmesen gondolkodni képes munkás lassan kistőkés lesz.
72:5.2A nagy társadalmi ellentétek csökkenőben vannak, és a jó szándék gyorsan teret nyer. A rabszolgaság (több mint száz évvel ezelőtti) eltörlésével nem jártak együtt súlyos gazdasági problémák, lévén, hogy e váltást fokozatosan, évente két százalék felszabadításával vitték véghez. Az elme-, az erkölcsi és a fizikai próbákon kielégítő eredményt elért rabszolgák polgári jogállást kaptak; e felsőbbrendű rabszolgák vagy hadifoglyok vagy a hadifoglyok gyermekei voltak. Mintegy ötven évvel ezelőtt az alsóbbrendű rabszolgáik maradékait kitelepítették, és a legutóbbi időkben hozzáfogtak az elfajzott és züllött osztályaik számbeli csökkentéséhez is.
72:5.3Ezek az emberek a közelmúltban új eljárásokat alakítottak ki az ipari nézeteltérések kezelésére és a gazdasági visszaélések visszaszorítására, melyek komoly előrelépést hoztak az ilyen természetű problémák kezelésére általuk korábban alkalmazott módszerek terén. Az erőszakot, mint a személyes vagy az ipari nézeteltérések rendezésének módját törvényileg betiltották. A béreket, a nyereséget és az egyéb gazdasági problémákat nem mereven szabályozzák, azonban általános szabályozóként az ipari törvényhozás működik, s az ipari természetű mindenféle vitás ügyben az ipari bíróságok döntenek.
72:5.4Az ipari bíróságok mindössze harmincéves múltra tekintenek vissza, de nagyon is kielégítően működnek. A legutóbbi jogszabályváltozás szavatolja, hogy az ipari bíróságoknak most már el kell ismerniük a törvényes ellentételezést az alábbi három területen:
72:5.51. A befektetett tőke jogszabályban rögzített kamatai.
72:5.62. Az ipari tevékenységekben alkalmazott szakmunkások ésszerű mértékű fizetése.
72:5.73. Az elvégzett munkáért járó tisztességes és igazságos munkabérek.
72:5.8Ezeket először szerződés szerint kell biztosítani, vagy pedig csökkenő bevételek esetén az átmeneti csökkentésnek arányosnak kell lennie. És ezután ezen állandó kiadásokon felüli minden keresetet osztaléknak kell tekinteni és arányosan kell elosztani a három terület szerint: tőke, szakértelem és munkavégzés.
72:5.9Tízévente a térségi ügyvezetők kiigazítják és rendeleti úton meghatározzák a kereső munka napi törvényes időtartamát. Az ipar jelenleg ötnapos hetet tart, négy munkanappal és egy szabadnappal. Ezek az emberek a munkanapon hat órát, és a tanulókhoz hasonlóan, a tíz hónapos évben kilenc hónapot dolgoznak. A szabadságot rendszerint utazással töltik, és lévén, hogy nemrégiben új közlekedési módszereket találtak fel, ezért az egész nemzet megkedvelte az utazást. Az időjárás az év nagyjából nyolc hónapján át kedvez az utazgatásnak, és az emberek ki is használják a lehetőségeket.
72:5.10Kétszáz évvel ezelőtt az ipart teljes egészében a nyereségérdekeltség uralta, de mostanában ezt gyorsan felváltják más és nagyobb hajtóerők. E földrészen a verseny kiélezett, azonban annak nagy része az ipar területéről áttevődött a játék, a szakértelem, a tudományos haladás és az értelmi teljesítmények területére. A versengés a társadalmi szolgálat és a kormányzati elkötelezettség terén a legszembetűnőbb. E nép körében a közszolgálat rövid idő alatt elkezdett a törekvések fő céljává válni. A földrész leggazdagabb embere napi hat órát dolgozik a gépgyártó műhelyének irodájában, majd siet a közigazgatási tanoda helyi kirendeltségéhez, hogy ott közszolgálati képesítést szerezzen.
72:5.11E földrészen a fizikai munka egyre elismertebbé válik, és minden testileg egészséges polgár tizennyolc éves kor felett otthon és a gazdaságokban, valamelyik szokásos iparágban vagy a közmunkákon dolgozik, mely utóbbinál az átmenetileg munkanélkülivé váltakat foglalkoztatják, vagy pedig a bányákban munkára kötelezettek csoportjában tevékenykedik.
72:5.12Ezek az emberek a társadalmi ellenszenv egy új formájának kialakulását—a tunyasággal és a ki nem érdemelt vagyonnal szembeni ellenszenvet—élik meg. Lassan, de biztosan megszerzik az uralmat a gépeik felett. Egykor ők is a politikai szabadságért és később a gazdasági szabadságért küzdöttek. Ma mindkettőt kezdik élvezni, sőt kezdik értékelni a jól megérdemelt szabadidejüket is, melyet a teljesebb önmegvalósításnak szentelhetnek.
72:6.1E nemzet határozott erőfeszítést tesz az öregek esetében arra, hogy a könyörület önbecsülés-romboló fajtáját felváltsa a tisztes, kormányzat-nyújtotta biztosítékokkal. E nemzet minden gyermek számára oktatást és minden embernek munkát biztosít; ezért képes sikeresen működtetni egy, a beteg és idős embereket védő biztosítási rendszert.
72:6.2E népnél minden embernek hatvanöt éves korában vissza kell vonulnia a keresőtevékenységektől, hacsak nem kap engedélyt az állami munkaügyi biztostól, mely engedély birtokában hetvenéves koráig munkában maradhat. E korhatár nem érvényes a kormányzati szolgálatot ellátókra, illetőleg a bölcselőkre. A testi fogyatékosok, illetőleg a tartósan rokkantak bármely életkorban bekerülhetnek a nyugdíjazási jegyzékbe bírósági határozat alapján, melyet a térségi kormány nyugdíjügyi biztosa jegyez ellen.
72:6.3Az öregségi nyugdíjak anyagi fedezetét négy forrásból biztosítják:
72:6.41. Havonta egynapi keresetet a szövetségi kormány e célra elvon, és ebben az országban mindenki dolgozik.
72:6.52. Hagyatékok—sok tehetős polgár e célra anyagi eszközöket hagy hátra.
72:6.63. Az állami bányákban végzett kötelező fizikai munka jövedelmei. Az ilyen munkára beosztottak maguk gondoskodnak a fenntartásukról és félretesznek valamennyit a maguk nyugdíj-hozzájárulásának biztosítása érdekében is, viszont a munkájukból származó minden többlethasznot e nyugdíjalapba vezetik át.
72:6.74. A természeti erőforrásokból származó bevétel. A földrész teljes természeti vagyonát társadalmi megbízásból a szövetségi kormány kezeli, és az ebből származó bevételt olyan társadalmi célokra fordítja, mint a betegségmegelőzés, a lángelmék képzése és az ígéretes tehetségek közigazgatási tanintézetekben való oktatása költségeinek fedezése. A természeti erőforrásokból származó jövedelem fele kerül át az öregségi nyugellátást biztosító alapba.
72:6.8Bár az állami és a térségi biztosítási alapok a védelmet szolgáló biztosítások számos formáját kínálják, az öregségi nyugdíjakat kizárólag a szövetségi kormány kezeli a tíz térségi osztályán keresztül.
72:6.9E kormányzati alapokat már régóta becsületesen kezelik. A hazaárulás és a gyilkosság után a közbizalom ellen vétőkre szabják ki a bíróságok a legsúlyosabb ítéleteket. A társadalmi és a politikai hűtlenséget ma már minden vétségek legvisszataszítóbbikának tekintik.
72:7.1A szövetségi kormány kizárólag az öregségi nyugdíj igazgatás, valamint a lángelmék és az alkotó tehetségek támogatása terén atyáskodó; a tagállami kormányok egy kicsit többet törődnek az egyes állampolgárokkal, míg a helyi kormányzatok sokkal inkább gyámkodó, illetőleg közösségi jellegűek. A város (illetőleg annak valamely része) sok olyan dologgal maga törődik, mint az egészségügy, a közegészségügy, az építési szabályok, a településrendezés, a vízellátás, a közvilágítás, a fűtés, a szabadidős programok szervezése, a zene és a tájékoztatás.
72:7.2Minden iparágban az elsődleges figyelem az egészségre irányul; a testi jólét bizonyos vetületeit ipari és közösségi előjognak tekintik, azonban az egyéni és a családi egészségügyi problémák kizárólag személyes ügynek minősülnek. A gyógyászatban, miként az összes többi, tisztán személyes ügynek tekintett dologban is, a kormányzat igyekszik tartózkodni a beavatkozástól.
72:7.3A városok nem rendelkeznek adókivetési joggal, és nem is adósodhatnak el. Lakosságszám szerint kapnak támogatást az államkincstárból és ezt kell kiegészíteniük az olyan bevételekből, mint a közösségi vállalkozások termelte jövedelem és a különféle kereskedelmi tevékenységek engedélyezéséből befolyó bevétel.
72:7.4A városhatárok kiterjesztését lehetővé tevő gyorsközlekedési létesítmények városi ellenőrzés alatt állnak. A városi tűzoltóságokat a tűzmegelőzési és biztosítási alapítványok támogatják, és minden épület, legyenek azok a városban vagy vidéken, tűz ellen védett—legalábbis az volt az elmúlt hetvenöt évben.
72:7.5A városoknak nincsenek hivatalosan kijelölt rendfenntartói; a rendőri erőket a tagállami kormányzat tartja fenn. E testületbe csaknem teljes egészében nőtlen férfiakat vesznek fel, huszonöt és ötven év között. A tagállamok többsége igen súlyos nőtlenségi adót alkalmaz, mely alól a rendőrséghez belépő férfiak mentesülnek. Egy átlagos tagállamban a rendőri erő jelenleg csupán a tizede az ötven évvel ezelőttinek.
72:7.6Kevés vagy egyáltalán semmilyen egységesség nem mutatható ki a száz, viszonylag szabad és független tagállam adóztatási rendje között, lévén, hogy a gazdasági és egyéb körülmények a földrész különböző részein igen eltérők. Minden tagállamra tíz olyan alkotmányos rendelkezés vonatkozik, melyet csakis a szövetségi legfelsőbb bíróság jóváhagyásával lehet módosítani, és e törvénycikkek egyike akadályozza meg bármely vagyonrész esetében az évi egy százaléknál magasabb adó kivetését, mely szabály alól kivételt képeznek a lakásul szolgáló ingatlanok, legyenek azok a városban vagy vidéken.
72:7.7A szövetségi kormány nem adósodhat el, és a hadviselés esetét kivéve négyharmados népszavazást kell tartani ahhoz, hogy bármely tagállam kölcsönt vehessen fel. Lévén, hogy a szövetségi kormányzat nem vehet fel kölcsönt, ezért háború esetén a Nemzeti Védelmi Tanács kap jogot arra, hogy a tagállamok számára pénz, valamint a szükséges emberi erőforrások és anyagi eszközök rendelkezésre bocsátását előírja. Adósság azonban több mint huszonöt éve nem merült fel.
72:7.8A szövetségi kormány működésének támogatásához öt bevételi forrás áll rendelkezésre:
72:7.91. Behozatali vámok. Minden behozatal illetékköteles annak érdekében, hogy védjék a földrészen elért életszínvonalat, mely jóval meghaladja a bolygó többi nemzetéét. Ezeket a vámtételeket a legfelsőbb ipari bíróság szabja ki, miután az ipari nagygyűlés mindkét háza jóváhagyta a gazdasági ügyek elsőszámú vezetőjének ajánlásait, aki egyúttal e két törvényalkotó testület közös megbízottja. Az ipari felsőház tagjait a dolgozók, az alsóházét a tőkések választják meg.
72:7.102. Nyereségrészesedés. A szövetségi kormány a tíz térségi kutatóintézetében támogatja a fejlesztéseket és az alkotómunkát, ahol is a lángelmék minden fajtáját—művészeket, írókat és tudósokat—segítik és egyben védik a szabadalmaikat is. Cserébe a kormány minden ilyen találmányból és alkotásból származó nyereség felére igényt tart, legyenek azok gépi berendezések, könyvek, művészi alkotások, növények vagy állatok.
72:7.113. Örökösödési adók. A szövetségi kormány sávos örökösödési adót vet ki, mely az egy százaléktól az ötvenig terjed az örökség mértékétől és állapotától függően.
72:7.124. Hadifelszerelés. A kormányzat komoly bevételre tesz szert abból, hogy kölcsönadja a szárazföldi és haditengerészeti felszereléseit kereskedelmi és szórakoztatási célú használatra.
72:7.135. Természeti erőforrások. A természeti erőforrásokból származó bevétel a nemzeti kincstárba kerül, hacsak nem kell azt teljes egészében a szövetségi állam alapszabályában rögzített külön célokra fordítani.
72:7.14A Nemzeti Védelmi Tanács által elrendelt hadialap-feltöltés esetét kivéve a szövetségi költségvetést a törvényhozás felsőháza készíti el az alsóház támogatásával, a kormányfő hagyja jóvá, végül pedig a száztagú, szövetségi költségvetési bizottság érvényesíti. E bizottság tagjait a tagállamok kormányzói jelölik és a tagállami törvényhozók választják meg huszonnégy éves szolgálati időtartamra, hatévente cserélve az egynegyedüket. E testület hatévente háromnegyedes titkos szavazással a tagjai közül vezetőt választ, aki a szövetségi kincstár igazgatója és ellenőre lesz.
72:8.1A fiatalok ötéves korától tizennyolc éves koráig tartó kötelező alapfokú oktatási programja mellett a következő külön tanhelyeket tartják fenn:
72:8.21. Közigazgatási tanodák. Ezek a tanintézetek három szinten működnek: nemzeti, térségi és tagállami szinten. A nemzeti hivataloknak négy csoportja van. Az első közbizalmi csoport működése főként a nemzeti közigazgatáshoz kötődik, és az e csoportba tartozó összes hivatalviselő embernek mind térségi, mind pedig nemzeti közigazgatási tanintézeti végzettséggel rendelkeznie kell. A második csoportban az emberek akkor tölthetnek be politikai, illetőleg választás vagy kinevezés útján hivatalt, ha a tíz térségi közigazgatási tanoda valamelyikét elvégezték; a feladatuk a térségi közigazgatásban és a tagállami kormányzatban való felelős tisztségek betöltése. A harmadik csoportba a tagállami felelős beosztásokat betöltők tartoznak, és e tisztviselőknek csak tagállami szintű közigazgatási végzettséggel kell rendelkezniük. A hivatalviselők negyedik és utolsó csoportjába tartozóknak nem kell közigazgatási végzettséggel rendelkezniük, lévén, hogy e hivatalokat teljes mértékben kinevezés útján töltik be. Ezek jelentik a kevésbé fontos segédi, titkári és ügyintézői beosztásokat, melyeket a kormányzati szakigazgatásban működő, különböző képzett személyek töltenek be.
72:8.3Az alsóbb fokú és a tagállami bíróságok bírái a közigazgatási tagállami tanhelyeken végeznek. A közösségi, oktatási és ipari ügyekkel foglalkozó ítélőszékek bírái a térségi tanodákban szereznek képesítést. A szövetségi legfelsőbb tanács bíráinak pedig mindeme közigazgatási tanintézetekben szerzett végzettséggel egyaránt rendelkezniük kell.
72:8.42. Bölcseleti tanodák. Ezek a tanhelyek a bölcseleti templomok fiókintézményei és a vallással együttesen többé-kevésbé közszerepet töltenek be.
72:8.53. Tudományos intézetek. E műszaki tanintézetek inkább az iparral működnek együtt, mint az oktatási rendszerrel, és tizenöt területen tevékenykednek.
72:8.64. Szakmai felkészítő tanodák. E különleges intézmények nyújtják a szakmai képzést a különböző kitanulható foglalkozásokhoz, melyekből tizenkettő van.
72:8.75. Katonai és haditengerészeti tanodák. A nemzeti parancsnokság közelében és a huszonöt tengerparti katonai központban tartják fenn azokat az intézményeket, melyeket a tizennyolc és harminc év közötti önkéntesek katonai kiképzésére szántak. Huszonöt éves kor alatt szülői beleegyezés szükséges az ilyen tanintézetekbe való beiratkozáshoz.
72:9.1Bár a közhivatalok csak a tagállami, térségi vagy szövetségi közigazgatási tanodai végzettséggel rendelkező pályázók előtt állnak nyitva, e nemzet haladó nézeteket valló vezetői komoly gyengeséget fedeztek fel az általános választójogi tervben és mintegy ötven évvel ezelőtt alkotmányos rendelkezéssel módosították a szavazati rendszert, mely így a következő sajátosságokat mutatja:
72:9.21. Minden húszéves és annál idősebb férfi és nő egy-egy szavazattal rendelkezik. Ezen életkor elérésével minden polgárnak két választói csoportban kell tagsággal rendelkeznie: az elsőhöz a gazdasági működésük szerint sorolják be őket—vagyis vannak ipari, szakmai, gazdálkodói vagy kereskedői csoportok; a második csoportba a politikai, bölcseleti vagy társadalmi igényeik szerint kerülnek be. Így minden munkavállaló valamelyik gazdasági választójogi csoportba tartozik, és e testületeket a nem gazdasági társulásokhoz hasonlóan sok tekintetben úgy szabályozzák, mint a hármas hatalommegosztású nemzeti kormányzatot. Az e csoportokba való besoroláson tizenkét évig nem lehet változtatni.
72:9.32. A tagállamok kormányzói által vagy a térségi ügyvezetők által vagy a térségi legfelsőbb tanácsok megbízása alapján jelölt egyének, akik nagy szolgálatot tettek a társadalomnak, vagy akik különleges bölcsességet mutattak a kormányzati szolgálatban, további szavazati jogokat kaphatnak nem gyakrabban, mint ötévente és nem rendelkezhetnek kilencnél több ilyen választójogi többletszavazattal. A többes szavazók szavazatszáma legfeljebb tíz lehet. A tudósokat, feltalálókat, tanítókat, bölcselőket és szellemi vezetőket szintén elismerik és nagyobb politikai hatalom megadásával tisztelik meg őket. E rangos polgári előjogokat a tagállami és a térségi legfelsőbb tanácsok adják meg, sok tekintetben úgy, ahogy a különleges karok a rangokat adományozzák, és az így kitüntetettek büszkén veszik fel az életükben elért eredményeik sorába az egyéb rangjaik mellé e polgárjogi elismerés jelképeit is.
72:9.43. A bányákban kötelező munkára rendelt mindent egyént és minden, az adóalapokból fizetett kormányzati alkalmazottat az ilyen szolgálat időtartamára felmentenek a választójoguk gyakorlása alól. Ez nem vonatkozik azokra a koros személyekre, akik hatvanöt éves korukban nyugdíjba vonulnak.
72:9.54. Öt választójogi csoport van, melyek kialakítása az egyes átlagos, éves befizetett adók mértékét tükrözi ötéves időszakokra vonatkoztatva. A nagy adófizetők öt többletszavazatot kaphatnak. E szavazatszám megadása független minden más elismeréstől, de egyetlen személy sem rendelkezhet semmilyen körülmények között tíznél több szavazattal.
72:9.65. E választójogi terv elfogadásával egyúttal elvetették a területi alapú szavazási módszert a gazdasági vagy működési rendszer javára. Jelenleg minden polgár az ipari, társadalmi vagy szakmai csoportok tagjaként szavaz, függetlenül a lakhelyétől. Így a választói közösség kiegyensúlyozott, egyesített és okos csoportokból áll, akik csakis a legjobb tagjaikat emelik kormányzati bizalmi és felelős tisztségekbe. A működési vagy csoportos választójogi rendszer alkalmazása alól egy kivétel van: egy szövetségi kormányfő hat évre történő megválasztása nemzeti szintű, titkos szavazással történik, és egyetlen polgárnak sincs egynél több szavazata.
72:9.7Így tehát a kormányfő megválasztását kivéve a választójogot a polgárság gazdasági, szakmai, értelmiségi és társadalmi csoportjai gyakorolják. Az eszményi állam szerves működésű, és annak minden szabad és értelmesen gondolkodni képes polgárcsoportja a nagyobb kormányzati szervezetnek egy-egy alapvető és működési szervét alkotja.
72:9.8A közigazgatási tanintézeteknek jogukban áll bírósági eljárást kezdeményezni a tagállami bíróságok előtt bármely gyengeelméjű, tunya, közömbösséget tanúsító vagy bűnöző egyén választójogának megvonása érdekében. Ezek az emberek felismerték, hogy ha a nemzet ötven százaléka alsóbbrendű vagy sérült és mégis szavazati jogot gyakorol, akkor a nemzet elpusztul. Úgy tartják, hogy a középszer uralma maga után vonja bármely nemzet bukását. A szavazás kötelező, és mindenkire komoly bírságot szabnak ki, aki nem vesz részt benne.
72:10.1A bűnözés, a tébolyodottság és az elfajzottság kérdéseinek kezelésére az e nép által választott módszerek bizonyos tekintetben ugyan rokonszenvesnek bizonyulhatnak az urantiaiak számára, míg más tekintetben kétségkívül megdöbbentőek lehetnek. A közönséges bűnözőket és fogyatékosokat nemek szerint elkülönítve különböző mezőgazdasági telepes csoportokban helyezik el, és ők ott meglehetősen önellátók. A komolyabb visszaeső bűnözőket és a gyógyíthatatlan tébolyodottakat a bíróságok gázfülkében való kivégzés útján halálra ítélik. A gyilkosság mellett számos bűncselekményt, beleértve a kormányzati bizalom elárulását is, szintén halálbüntetéssel sújtanak, és az igazságszolgáltatás biztosan és gyorsan működik.
72:10.2Ezek az emberek most lépnek át a nemleges jellegű törvény korszakából az igenlőbe. A közelmúltban jutottak el oda, hogy megpróbálkozzanak a bűnmegelőzéssel úgy, hogy a lehetséges gyilkosoknak és veszélyes bűnözőknek tartott egyéneket élethosszig tartó szolgálatra ítélik az őrizetben tartottak telepein. Ha e fegyencek később bizonyítják, hogy elérték a természetes szintet, akkor feltételesen szabadlábra kerülhetnek vagy kegyelmet kaphatnak. Az emberölési hányad e földrészen csupán a tizede a többi nemzetéhez képest.
72:10.3A bűnözők és a fogyatékosok szaporodásának megakadályozására irányuló erőfeszítések több mint száz évvel ezelőtt kezdődtek és mostanra már kielégítő eredményeket hoztak. A tébolyodottak számára nem tartanak fenn börtönöket vagy kórházakat. Ezért aztán az ilyen csoportok aránya az urantiaiakhoz képest csak mintegy tíz százalék.
72:11.1A szövetségi katonai tanintézetekben végzettek a „polgárosodott társadalom védelmezőiként” a képességeiknek és tapasztalataiknak megfelelően hétféle rangban kaphatnak megbízást a Nemzeti Védelmi Tanács elnökétől. A tanács huszonöt tagú, s a tagjait a legmagasabb szülői, oktatási és ipari bíróságok jelölik, mely jelöléseket a szövetségi legfelsőbb bíróság erősít meg, és e testületet hivatalból az egyenrangú katonai ügyek vezérkari főnöke vezeti. E tagok hetvenéves korukig szolgálnak.
72:11.2A kinevezett tisztek által elvégzett tanfolyamok négyéves időtartamúak és mindig valamely kereskedelmi ág vagy szakma elsajátításához kötődnek. Katonai kiképzést sohasem tartanak ilyen ipari, tudományos vagy szakmai oktatás nélkül. A katonai felkészítés befejeződésével az egyén a négyéves képzés alatt annak az oktatásnak a felében is részesült, melyet ama szakirányú tanintézetek valamelyikében nyújtanak, amelyekben a képzés ugyancsak négyéves. Így egy hivatásos katonai osztály létrejöttét kerülik el azáltal, hogy számos férfinak adják meg a lehetőséget, hogy a maguk fenntartásáról gondoskodjanak, miközben a gyakorlati vagy szakmai felkészítés felét biztosítják számukra.
72:11.3A katonai szolgálat békeidőben tisztán önkéntes jellegű, és a szolgálat minden ágazatban négyéves időtartamra szól, mely alatt minden férfi valamilyen szakirányt is visz a katonai harcászat elsajátítása mellett. A központi katonai tanodákban és a földrész partjai mentén elhelyezkedő huszonöt kiképzőtáborban az egyik fő tevékenységet a zenei tanulmányok jelentik. Az ipari pangás időszakaiban sok ezer állástalant vesznek közvetlenül igénybe a földrész szárazföldi, tengeri és légi védelmi létesítményeinek építéséhez.
72:11.4Bár ezek az emberek komoly harci létszámot tartanak fenn a szomszédos ellenséges népek betörése elleni védelem érdekében, a javukra írható, hogy e katonai erőket az elmúlt száz évben nem alkalmazták támadó háborúban. Eljutottak a polgárosultság azon fokára, ahol erővel megvédhetik a polgárosodott társadalmat anélkül, hogy az a haderőik támadó jellegű igénybevételére csábítaná őket. A földrész egyesített államának létrehozása óta nem voltak polgárháborúk, de az elmúlt két évszázadban őket kellett igénybe venni kilenc védelmi összetűzésben, melyek közül hármat erős világhatalmi szövetségek ellen folytattak. Bár e nemzet megfelelő védelemmel rendelkezik az ellenséges szomszédok ellen, sokkal több figyelmet fordít az államférfijainak, tudósainak és bölcselőinek a képzésére.
72:11.5Amikor a világgal békében vannak, minden mozgósítható védelmi rendszert ugyancsak igénybe vesznek, de ekkor az iparban, a kereskedelemben és a kikapcsolódásban. Hadiállapotban az egész nemzetet mozgósítják. A hadiállapot időszakában a katonaság minden iparágban hatalmat kap és az egyes haderőnemi parancsnokok a kormányfő kormányának tagjaivá lépnek elő.
72:12.1Bár e különleges nép társadalma és kormányzata sok tekintetben felsőbbrendű az urantiai nemzetekénél, meg kell említenünk azt is, hogy a többi földrészen (e bolygón tizenegy van ezekből) a kormányok határozottan alsóbbrendűek az Urantia fejlettebb nemzeteihez képest.
72:12.2E felsőbbrendű kormányzat épp most tervez nagyköveti kapcsolatokat létesíteni az alsóbbrendű népekkel, és most először jelent meg egy nagy vallási tanító, aki amellett áll ki, hogy hitterjesztőket küldjenek e környező nemzetekhez. Attól tartunk, hogy azt a hibát fogják elkövetni, amelyet oly sokan mások is, akik arra vállalkoztak, hogy felsőbbrendű műveltséget és vallást kényszerítenek rá más emberfajtákra. Milyen nagyszerű dolgokat lehetne véghez vinni e világon, ha e fejlett műveltségű földrészlakó nemzet csak kimenne a szomszédjaihoz és onnan magával hozná a szomszédos népek legjobbjait és később, miután oktatásban részesítette őket, művelődési küldöttekként visszaküldené őket a szellemi sötétségben élő testvéreikhez! Természetesen, ha egy Ítélkező Fiú rövidesen eljönne e fejlett nemzethez, akkor rövid idő alatt is nagyszerű dolgok történhetnének ezen a világon.
72:12.3Az egyik szomszédos bolygó dolgairól szóló beszámolót különleges engedéllyel és azzal a szándékkal adhattuk közre, hogy előmozdítsuk a polgárosultság kibontakozását és fokozzuk a kormányzás fejlődési ütemét az Urantián. Sokkal többet is előadhatnánk, ami kétségkívül érdekelné és kíváncsivá tenné az urantiaiakat, de e beszámolóval elértük a felhatalmazásunk korlátait.
72:12.4Az urantiaiaknak azonban figyelembe kell venniük azt is, hogy a Satania csillagrendszeri családba tartozó testvérszférájuk nem részesült a paradicsomi Fiaknak sem ítélkezési, sem alászállási küldetésében. És a különböző urantiai népek között sincsen olyan nagy műveltségbeli különbség, mint amilyen e földrészlakó nemzetet a bolygói társaitól elválasztja.
72:12.5Az Igazság Szellemének kiáradása biztosítja az alászállásban részesült világon élő emberi faj érdekében megteendő nagy előrelépésekhez szükséges szellemi alapokat. Az Urantia ezért sokkal jobban felkészült egy olyan bolygói kormányzat mihamarabbi létrehozására, mely törvényekkel, működési rendekkel, jelképekkel, egyezményekkel és közös nyelvvel rendelkezik—melyek összessége oly nagy mértékben képes hozzájárulni a világbéke törvényes megteremtéséhez, és amely elvezethet a szellemi törekvéseket kibontakoztató korszak valamikori beköszöntéhez; és az ilyen korszak jelenti a fény és élet eszményi korainak bolygói küszöbét.
72:12.6[Közreadta egy nebadoni Melkizedek.]
◄ 71. írásFel73. írás ►

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
KECSKEMÉTI HÍRHATÁR - Bíróság elé állítják az Új Magyar Gárda két vezetőjét Kalocsán
2014. 07. 09. 09:10
Vádat emeltek Bács-Kiskun megyében az Új Magyar Gárda Mozgalom országos főkapitánya és a helyettese ellen. Vádat emeltek Bács-Kiskun megyében az Új Magyar Gárda Mozgalom országos főkapitánya és a helyettese ellen. A Kalocsai Járási Ügyészség folytatólagosan elkövetett egyesülési joggal visszaélés bűntette miatt állítja bíróság elé a 49 éves vaskúti és a 38 éves egri vádlottakat.
A vád szerint a bíróság által feloszlatott Magyar Gárda Mozgalommal azonos Új Magyar Gárda Mozgalom vezetését 2013. március 2. napjától országos főkapitányként és annak helyetteseként látta el a két férfi. Ebben a minőségükben részt vettek a mozgalom 2013. augusztus 19-én, Akasztón tartott újoncavatásán is.
- A Fővárosi Bíróság a 2009. július 2-án jogerőre emelkedett ítéletével feloszlatta a Magyar Gárda Hagyományőrző és Kulturális Egyesületet és elrendelte annak a bírósági nyilvántartásból való törlését is – emlékeztetetett a vádat ismertető dr. Schmidt Gábor, a Bács-Kiskun Megyei Főügyészség szóvivője. Az egyesület feloszlatása kiterjedt az egyesület által létrehozott és működtetett Magyar Gárda Mozgalomra is. A jogerős feloszlatás után a Magyar Gárda „Új Magyar Gárda Mozgalom” néven folytatta tevékenységét. Az Új Magyar Gárda Mozgalom a céljaiban, szervezeti felépítésében, résztvevőiben és külsőségeiben azonosságot vagy nagyfokú hasonlóságot mutat a feloszlatott Magyar Gárdával. Az országos főkapitány és helyettese irányítják a szervezetet, továbbá képviselik azt a külvilág – hatóságok, más szervek, sajtó, internetes portálok – felé. A Magyar Gárdával egyezően a szervezet strukturált, hierarchikus felépítésű.
A mozgalom tagjai közül mintegy 20 személy 2013. március 2. napjára összejövetelt szervezett egy solti borospincébe. Az összejövetelen megjelent a két vádlott is, akiket a gárdisták egyhangúan megválasztottak a gárda vezetőivé, az idősebb vádlott lett az országos főkapitány, míg társa a helyettes.
A vádlottak a szervezet vezetőiként 2013. augusztus 19-én Akasztón részt vettek a gárda újoncavatásán is, ahol a gárdistákat a főkapitány helyettes vádlott köszöntötte. Ezen kívül az országos főkapitány helyettesnek megválasztott férfi részt vett a mozgalom 2013. augusztus 25-én és 2014. április 27-én megtartott rendezvényein is, ahol köszöntőt, illetve tiltakozó beszédet mondott.
- A magát Új Magyar Gárdának nevező mozgalom azonos a feloszlatott Magyar Gárda Mozgalommal, így a vádlottak egy olyan társadalmi szervezetben töltenek be vezető tisztséget, melyet a bíróság jogerősen feloszlatott – közölte hírportálunkkal dr. Schmidt Gábor. Hozzátette: az Új Magyar Gárda Mozgalom bejegyzését a bíróság elutasította.
A vádlottak szabadlábon várják a tárgyalást, a terhükre rótt bűncselekményt a törvény három évig terjedő szabadságvesztéssel fenyegeti.

matches: Bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság