text:
BEUGRÓ KÉRDÉSEK BÜNTETŐ ELJÁRÁSJOG I. TÁRGYBÓL NAPPALI TAGOZATOS HALLGATÓK SZÁMÁRA 1. Határozza meg a büntetőeljárás, illetve a büntető eljárásjog - PDF
Download "BEUGRÓ KÉRDÉSEK BÜNTETŐ ELJÁRÁSJOG I. TÁRGYBÓL NAPPALI TAGOZATOS HALLGATÓK SZÁMÁRA 1. Határozza meg a büntetőeljárás, illetve a büntető eljárásjog"
1 BEUGRÓ KÉRDÉSEK BÜNTETŐ ELJÁRÁSJOG I. TÁRGYBÓL NAPPALI TAGOZATOS HALLGATÓK SZÁMÁRA 1. Határozza meg a büntetőeljárás, illetve a büntető eljárásjog fogalmát egy-egy mondatban! 2. Határozza meg az alábbi fogalmakat egy-egy mondatban: szervezeti alapelvek működési alapelvek! 3. Sorolja fel a szervezeti alapelveket! 4. Sorolja fel a működési alapelveket! 5. Ismertesse az eljárási feladatok megoszlására vonatkozó törvényi szabályozást! (Be. 1. ) 6. Ismertesse a bírósági eljárás alapjára vonatkozó törvényi szabályozást! (Be. 2. ) 7. A törvényes vád fogalma. [Be. 2. (2) bek.] 8. Ismertesse a jogorvoslati jogra vonatkozó törvényi szabályozást! [Be. 3. (3)-(4) bek.] 9. Ismertesse a bizonyítási teherre vonatkozó törvényi szabályozást! (Be. 4. ) 10. Az in dubio pro reo elvének rendszerbeli helye, törvényi szabálya. [Be. 4. (2) bek.] 11. Sorolja fel, hogy melyek a terhelt számára kedvező bizonyítási szabályok (favor defensionis)! 12. Ismertesse a védelem jogára vonatkozó törvényi szabályozást! (Be. 5. ) 13. Mit jelentenek az alábbi fogalmak: érdemi védekezés, materiális védelem? 14. Ismertesse a hivatalból való eljárás (officialitás) elvére vonatkozó törvényi szabályozást! [Be. 6. (1) bek.] 15. Sorolja fel csoportosítva a hivatalból való eljárás elve alóli kivételeket! 16. Ismertesse a büntetőeljárás megindításának feltételeire vonatkozó törvényi szabályozást! [Be. 6. (2) bek.] 17. Ismertesse a büntetőeljárás akadályaira vonatkozó törvényi szabályozást! [Be. 6. (3) bek.] 18. Ismertesse az ártatlanság vélelmére vonatkozó törvényi szabályozást! (Be. 7. ) 19. Ismertesse az önvádra kötelezés tilalmára vonatkozó törvényi szabályozást! (Be. 8. ) 20. Ismertesse az anyanyelv használatára vonatkozó törvényi szabályozást! (Be. 9. ) 21. Ismertesse a büntetőjogi felelősség önálló elbírálására vonatkozó törvényi szabályozást!(be.10. ) 22. Határozza meg az alábbi fogalmakat egy-egy mondattal: a büntetőeljárás alanyai, főszemélyek, mellékszemélyek, a büntetőeljárás résztvevői! 23. Ismertesse a járásbíróság összetételére vonatkozó szabályozást! 24. Ismertesse a törvényszék mint első fokú bíróság összetételére vonatkozó szabályozást! 25. Ismertesse a másodfokú és a harmadfokú bíróság összetételére vonatkozó szabályozást! 26. Határozza meg az alábbi fogalmakat: joghatóság, hatáskör, illetékesség! 27. Mit jelent az, hogy vegyes folyamodású bíróság, és melyik bíróság az? 28. Mit jelent az, hogy általános hatáskörű bíróság és melyik bíróság az? 29. Mit jelent az, hogy kiemelt elsőfokú hatáskörű bíróság és melyik bíróság az? 30. Soroljon fel legalább 5 bűncselekményt (bűncselekmény-típust), amelynek első fokú elbírálására a törvényszéknek van hatásköre! (Be. 16. ) 31. Mit jelent az, hogy általános illetékességű bíróság és melyik bíróság az a Be. szerint? 32. Mit jelent az, hogy különös illetékességű bíróság és melyik bíróság az? 33. Mit jelent az, hogy kizárólagos illetékességű bíróság és melyik bíróság az? 34. Mit jelent a megelőzés elve a bíróságok illetékessége szempontjából? [Be. 17. (2) bek.] 35. Milyen feltétellel járhat el a terhelt lakóhelye szerint illetékes bíróság?
2 36. Soroljon fel legalább 3 bűncselekményt, amelyek elsőfokú elbírálására a törvényszék székhelyén levő járásbíróságnak van illetékessége! 37. Melyik bíróságnak van illetékessége a külföldön elkövetett bűncselekmény hazai elbírálására, ha a terhelt jelentétében, illetve távollétében folyik az eljárás? Mi a szabály, ha az adott bíróság illetékessége ily módon nem állapítható meg? 38. Mit jelent a negatív, illetve a pozitív hatásköri / illetékességi összeütközés? 39. Sorolja fel a bírákra vonatkozó általános kizárási okokat! [Be. 21. (1) bek.] 40. Ki jogosult és meddig a bíróval szemben felmerült kizárási okot bejelenteni? 41. Mi a két módja a bíró kizárásával kapcsolatos eljárásnak? (Jelölje meg és fejtse is ki!) 42. Sorolja fel, milyen alapvető feladatai vannak az ügyésznek a nyomozásban és a bírósági eljárásban! 43. Melyek az ügyész nyomozás-felügyeleti jogosítványai? 44. Milyen indokok alapján tartozhatnak egyes bűncselekmények az ügyészség kizárólagos nyomozási jogkörébe? Írjon mindegyikhez egy-egy példát! 45. Sorolja fel az ügyészre vonatkozó általános kizárási okokat! [Be. 31. (1) bek.] 46. Mely esetekben végez a nyomozó hatóság önállóan nyomozást vagy egyes nyomozási cselekményeket? 47. Sorolja fel a nyomozó hatóságokat! 48. Sorolja fel a nyomozó hatóság tagjára vonatkozó általános kizárási okokat! [Be. 38. (1) bek.] 49. A terhelt fogalma. Határozza meg, hogy az eljárás egyes szakaszaiban milyen elnevezései vannak a terheltnek! [Be. 43. (1) bek.] 50. Sorolja fel a terhelt eljárási jogosítványait csoportosítva! 51. Milyen eljárási cselekményeknél kell a gyanúsítottnak jelen kell lennie a nyomozásban, illetve a bírósági eljárásban? 52. A védő fogalma. 53. Ki lehet védő? [Be. 44. (1) bek.] Ki a vezető védő? [Be. 44. (2) bek.] 54. Mikor járhat el több terhelt érdekében ugyanaz a védő? 55. Ki nem lehet védő a büntetőeljárásban? Hol nem járhat el ügyvédjelölt védőként? 56. Sorolja fel a védő kötelező részvételének eseteit! [Be. 46. ] 57. Mely esetekben rendel ki a hatóság védőt a terheltnek? Meddig tart a kirendelés hatálya? 58. Sorolja fel a védő jogait! 59. Sorolja fel a védő kötelezettségeit! 60. A sértett fogalma. Milyen minőségben vehet részt a sértett büntetőeljárásban? 61. Sorolja fel a sértett jogait! 62. A magánvádló fogalma. 63. A viszonvád fogalma. 64. A pótmagánvádló fogalma. Melyek a pótmagánvádló fellépésének esetei? 65. A magánfél fogalma. Mit jelent az adhéziós eljárás? 66. A polgári jogi igény fogalma. Ki jogosult és mely időpontig polgári jogi igényi előterjeszteni? 67. Az egyéb érdekeltek fogalma. A segítők fogalma. A támogatók fogalma. 68. Az eljárási cselekmények fogalma. Milyen szempontok szerint lehet csoportosítani az eljárási cselekményeket? 69. Sorolja fel a bíróság, az ügyész és a nyomozó hatóság eljárási cselekményeinek általános szabályait! (Be /A. ) 70. Határozza meg az alábbi fogalmakat: határidő, határnap, időköz! 71. Mikor van helye soronkívüli eljárás lefolytatásának? 72. Az idézés és az értesítés fogalma. Melyek az idézés, illetve értesítés tartalmi kellékei?
3 73. Az igazolás fogalma. Az igazolás határideje. 74. Mit kell az igazolásnak tartalmaznia? Hogyan kell az igazolási kérelmet elbírálni? 75. Milyen esetekben kell érdemi vizsgálat nélkül elutasítani az igazolást? 76. Milyen módon történhet a bíróság, az ügyész, a nyomozó hatóság hivatalos iratainak kézbesítése? 77. Mely esetekben van helye az ügyek egyesítésének, illetve elkülönítésének? (Be. 72. ) 78. A bűnügyi költség fogalma. (Be. 74. ) 79. Milyen intézkedések rendelhetőek el az ismeretlen helyen tartózkodó terhelttel szemben? 80. Az elfogatóparancs fogalma, feltételei. 81. Határozza meg az alábbi fogalmakat: bizonyítandó tény (a bizonyítás tárgya), bizonyítási eszköz, bizonyíték, bizonyító erő! 82. Sorolja fel a bizonyítási eszközöket! 83. Mit jelentenek az alábbi fogalmak: közvetlen bizonyíték, közvetett bizonyíték, eredeti bizonyíték, származékos bizonyíték? Írjon azokra egy-egy példát is! 84. Mi lehet a bizonyítás tárgya? 85. Sorolja fel, hogy melyek azok a tények, amelyeket nem kell bizonyítani! 86. Határozza meg a jogellenesen megszerzett bizonyítékok kizárására vonatkozó generálklauzulát! [Be. 78. (4) bek.] 87. A tanú fogalma. 88. Mit jelentenek az alábbi fogalmak: abszolút vallomástételi akadályok, relatív vallomástételi akadályok? 89. Sorolja fel pontosan és csoportosítva a tanúvallomás abszolút, illetve relatív akadályait! 90. Mire kell a tanút kihallgatása előtt figyelmeztetni? 91. Milyen lehetséges mozzanatai vannak a tanú érdemi kihallgatásának? 92. Mi a tanúvédelem célja? 93. Melyek a tanú különösen védetté nyilvánításának feltételei? (Be. 97. ) 94. A szakértő fogalma. 95. Sorolja fel, mely esetekben kötelező szakértő alkalmazása! 96. Mely esetekben kell két szakértőt alkalmazni? 97. Kit lehet szakértőként kirendelni? [Be (1) bek.] 98. Sorolja fel, hogy ki nem járhat el szakértőként! 99. Sorolja fel a szakvélemény részeit! 100. Mit jelentenek az alábbi fogalmak: együttes szakvélemény, egyesített szakvélemény? 101. Az elmeállapot megfigyelésének oka. Mely hatóság rendelheti el, és mennyi időre? 102. A tárgyi bizonyítási eszköz fogalma [Be (1) és (2) bek.] 103. Az okirat fogalma [Be (1) és (2) bek.] 104. Mit jelent a Miranda-figyelmeztetés? 105. Milyen lehetséges mozzanatai vannak a terhelt érdemi kihallgatásának? 106. A szemle fogalma A helyszíni kihallgatás fogalma A bizonyítási kísérlet fogalma A felismerésre bemutatás fogalma, célja 110. Mikor kerülhet sor szembesítésre? 111. A kényszerintézkedések fogalma Milyen szempontos szerint lehet csoportosítani a kényszerintézkedéseket? 113. Az őrizetbe vétel fogalma Melyek az őrizetbe vétel elrendelésének feltételei?
4 115. Mely hatóság jogosult az őrizetbe vételt elrendelni és az legfeljebb mennyi ideig tarthat? 116. Az előzetes letartóztatás fogalma Sorolja fel csoportosítva az előzetes letartóztatás feltételeit! (általános, különös pozitív, különös negatív feltételek) 118. A lakhelyelhagyási tilalom fogalma Sorolja fel a lakhelyelhagyási tilalom feltételeit! 120. A házi őrizet fogalma Sorolja fel a házi őrizet feltételeit! 122. A távoltartás fogalma, tartalma A távoltarás feltételei, időtartama Az ideiglenes kényszergyógykezelés fogalma, feltételei, végrehajtási helye Az óvadék fogalma, feltételei Mire figyelemmel állapítja meg a bíróság az óvadék összegét? 127. A házkutatás fogalma A motozás fogalma, tárgyai Mit jelent a kettős nemi szabály? 130. A lefoglalás fogalma, tárgyai Melyek a védett intézmények és mely hatóság rendelheti el azokban iratok lefoglalását? 132. Ismertesse a lefoglalási tilalmakat! 133. Milyen döntéseket hozhat a hatóság a lefoglalt dologgal kapcsolatban? 134. A lefoglalt dolog kiadásának sorrendje Mely esetekben kötelező, illetve lehetőség a lefoglalt dolog előzetes értékesítése? Mely esetekben kell a lefoglalt dolgot elkobozni? 136. Ismertesse a házkutatás, a motozás és a lefoglalás közös szabályait! 137. A számítástechnikai rendszer útján rögzített adatok megőrzésre kötelezés fogalma és határideje A zár alá vétel fogalma, feltételei A biztosítási intézkedés fogalma, feltételei A rendbírság fogalma, mértéke Az elővezetés fogalma Melyek a nyomozás feladatai? 143. A feljelentés fogalma A feljelentés kiegészítésének fogalma, tartalma, határideje A magánindítvány fogalma, előterjesztésének határideje A feljelentés elutasításának fogalma, feltétele Sorolja fel a feljelentés elutasításának általános okait! Mely hatóság jogosult a feljelentést elutasítani? 148. Ismertesse a nyomozás határidejére, határidejének meghosszabbítására vonatkozó törvényi szabályozást! 149. Határozza meg az alábbi fogalmakat: gyanú, megalapozott gyanú! 150. Ismertesse a megalapozott gyanú közlésének tartalmára vonatkozó szabályozást! 151. Melyek a megalapozott gyanú közlésének hatásai? Hogyan alakul a gyanúsítotti kihallgatás időpontja fogva levő gyanúsított esetén? 152. A hatósági tanú fogalma, feladata Milyen nyomozási cselekményeknél lehet jelen a védő? 154. Sorolja fel csoportosítva (anyagi jogi-eljárásjogi) a nyomozás részbeni mellőzésének feltételeit!
5 155. Ki jogosult a nyomozást részbeni mellőzni? Határozza meg a nyomozás részbeni mellőzésének fogalmát! 156. A nyomozás felfüggesztésének fogalma. Melyek a nyomozás felfüggesztésének anyagi és eljárásjogi hatásai? 157. Sorolja fel csoportosítva (melyek a kötelező, illetve a mérlegelés szerinti esetek) a nyomozás felfüggesztésének okait! 158. A nyomozás megszüntetésének fogalma Sorolja fel a nyomozás megszüntetésének általános okait! 160. Kik és milyen nyomozási iratokat jogosultak megismerni? 161. Milyen jogorvoslati eszközök vannak a nyomozás során? 162. A panasz fogalma, határideje Határozza meg a felülbírálati indítvány fogalmát és határidejét! 164. Mely hatóság és milyen határidővel bírálja el a nyomozó hatóság, illetve az ügyész határozata ellen bejelentett panaszt? 165. Milyen célból és milyen eszközökkel végezhet az ügyész és a nyomozó hatóság bírói engedélyhez kötött titkos adatszerzést? [Be (1) bek.] 166. Mely bűncselekmények esetén van helye bírói engedélyhez kötött titkos adatszerzésnek? [Be (1) bek.] 167. Ismertesse a bírói engedélyhez kötött titkos adatszerzés határidejére, határidejének meghosszabbítására vonatkozó szabályozást! 168. A nyomozási bíró fogalma. Milyen feladatai vannak a nyomozási bírónak? 169. A nyomozási bíró illetékessége Mely esetekben tart a nyomozási bíró ülést? Mely esetekben dönt a nyomozási bíró iratok alapján? 171. A nyomozási bíró határozata elleni fellebbezés határideje, elbírálására jogosult szerv? 172. Sorolja fel, milyen intézkedéseket jogosult az ügyész a nyomozási iratok hozzá való megérkezését követően megtenni! 173. Határozza meg az alábbi fogalmakat: vád, vádemelés, vádképviselet. Ki és milyen formában gyakorolhatja a vádemelés jogát? 174. Melyek a vádemelés részbeni mellőzésének anyagi és eljárásjogi feltételei? 175. Mely bűncselekmények esetén van helye közvetítői eljárásnak? Mi a közvetítői eljárás célja? Ki folytatja le a közvetítői eljárást? 176. Melyek a közvetítői eljárás feltételei? Mi a következménye az eredményes közvetítői eljárásnak? 177. Sorolja fel a vádemelés elhalasztásának eseteit! 178. Melyek a vádemelés elhalasztása általános esetkörének feltételei? 179. Az ügyész határozata elleni panasz határideje. Mely hatóság és milyen határidővel bírálja el a nyomozó hatóság, illetve az ügyész határozata ellen bejelentett panaszt? 180. Mennyi a pótmagánvádlókénti fellépés határideje? Milyen formában történik a vádemelés pótmagánvádas eljárásban? 181. Mely esetekben kell a pótmagánvádló vádindítványát elutasítani?
Nyomozás a büntetőeljárásban, különös tekintettel az ügyész szerepére
Miskolci Egyetem Állam- és Jogtudományi Kar Büntető Eljárásjogi és Büntetés-végrehajtási Jogi Tanszék Nyomozás a büntetőeljárásban, különös tekintettel az ügyész szerepére -Szakdolgozat- Konzulens: Prof.
Dr. Tuza Péter : A sértetti látszatjogosultságok
1 Dr. Tuza Péter : A sértetti látszatjogosultságok Mivel nem tudták elérni, hogy ami igazságos, az egyúttal erős is legyen, úgy intézték az emberek, hogy az legyen igazságos, ami erős. Össze kell tehát
A nyomozási bíró eljárásának vizsgálata a másodfokú határozatokra is figyelemmel
A nyomozási bíró eljárásának vizsgálata a másodfokú határozatokra is figyelemmel FŐVÁROSI BÍRÓSÁG BÜNTETŐ KOLLÉGIUMA 2004. El. IV. C. 1. szám I. A NYOMOZÁSI BÍRÓ JOGINTÉZMÉNYÉNEK JOGTÖRTÉNETI ELŐZMÉNYE

matches:
in dubio
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
bíróság
BÍRÓSÁG


text:
IV/01034/2018
. IV/01034/2018
Első irat érkezett: 06/19/2018
Az ügy tárgya: A Kúria Pfv.V.20.207/2017/9. számú ítélete elleni alkotmányjogi panasz (kártérítés)
Az indítványozó - az Abtv. 27. §-a alapján - a Fővárosi Törvényszék 25.P.22.595/2015/14. számú ítélete, a Fővárosi Ítélőtábla 5.Pf.20.585/2016/4/II. számú ítélete és a Kúria Pfv.V.20.207/2017/9. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól.
Az indítványozó előadta, hogy az alperes pénzintézetnél magasabb kockázatú, többszörös tőkeáttételű befektetési formába fektette megtakarítását. A későbbiekben vegyes értékpapír-portfólió összeállítására került sor, majd a sikeres befektetések hozamainak további fokozása érdekében az indítványozó devizahitel-szerződést kötött. A gazdasági válság hatásaként a hitelszerződések óvadékául szolgáló értékpapírok értéke is drámaian zuhant, amelyek már nem nyújtottak elegedendő fedezetet a hitel biztosítékaként, ezért az alperesi bank a biztosíték kiegészítésére hívta fel az indítványozót. Az indítványozó nem rendelkezett megfelelő vagyonnal, ezért a fedezetet kiegészíteni nem tudta. Ezt követően az alperes értékesítette a hitelszerződés fedezetéül szolgáló értékpapírokat, amelyek értéke már nem volt elegendő a fizetési kötelezettségek fedezéséhez.
Az indítványozó kártérítés iránti keresetet nyújtott be az alperesi bank ellen, mivel álláspontja szerint az általa adott tájékoztatás hiányos volt, és a vagyonában bekövetkezett kár és az alperesi jogellenes magatartás között okozati összefüggés állt fenn. A bíróság a keresetet elutasította, a másodfokú bíróság az ítéletet megváltoztatta és kötelezte alperest a kártérítés megfizetésére. A Kúria a döntést hatályában fenntartotta.
Az indítványozó álláspontja szerint az eljárás sértette az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése szerinti tisztességes bírósági eljáráshoz való jogát, mivel - álláspontja szerint - a bíróság nem folytatta le teljeskörűen a tényállás megállapításához szükséges bizonyítást..
Dr. Cságoly István
Fővárosi Törvényszék 25.P.22.595/2015/14. számú ítélet, Fővárosi Ítélőtábla 5.Pf.20.585/2016/4/II. számú ítélet, Kúria Pfv.V.20.207/2017/9. számú ítélet
IV_1034_0_2018_inditvany_anonimizált.pdf
A határozat száma: 3359/2018. (XI. 20.) AB végzés
A határozat kelte: Budapest, 11/13/2018
2018.11.13 9:00:00 1. öttagú tanács
3359_2018 AB végzés.pdf
Az Alkotmánybíróság a Kúria Pfv.V.20.207/2017/9. sorszámú ítélete alaptörvényellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
[1]	1. Az indítványozó (dr. Cságoly István, jogi képviselője: dr. Halmos Péter ügyvéd, székhelye: 7261 Pécs, Mária utca 29.) az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdésének d) pontja, valamint az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a alapján azért nyújtott be alkotmányjogi panaszt, mert álláspontja szerint a Kúria Pfv.V.20.207/2017/9. sorszámú ítélete, valamint ebben az ítéletben felülvizsgált Fővárosi Ítélőtábla 5.Pf.20.585/2016/4/II. sorszámú és a Fővárosi Törvényszék 25.P.22.595/2015/14. sorszámú ítéletei sértik az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében, illetve az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében elismert tisztességes eljáráshoz fűződő alkotmányos jog egyes követelményeit, az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében foglalt jogállamiságból fakadó jogbiztonság elvét, valamint az Alaptörvény 28. cikkben előírt értelmezési szabályt. Az indítványozó ilyen alaptörvényi hivatkozások alapján kezdeményezi a bírói döntések alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését.
[2]	1.1. Az alkotmányjogi panasz benyújtására okot adó, kártérítés megállapítása érdekében indított polgári perben az indítványozó felperesként szerepel. A perben első fokon eljáró törvényszék által megállapított, majd az ítélőtábla által helytállónak ítélt tényállás rövid lényege szerint az alperes hitelintézet pénzügyi szolgáltatási tevékenységet végzett a lakossági ügyfélként nyilvántartott indítványozónak. A hitelintézeti munkatárs tanácsa alapján az indítványozó 2006-tól kezdődően japán jen alapú lombardhitel szerződést kötött, és a hitelből származó összeget jellemzően magas kockázatú, úgynevezett „feltörekvő piaci” befektetési alapokba kérte forgatni. Szintén a hitelintézet tanácsa alapján az indítványozó 2008 szeptemberében meghosszabbította a lombardhitel szerződését. A 2008-as pénzügyi válság hatására ugyanakkor az óvadékként szolgáló értékpapírok értéke zuhanni kezdett. A hitelintézet ekkor az óvadék kiegészítésére hívta fel az indítványozót, aki ennek nem tett eleget. Ezt követően a hitelintézet értékesítette a biztosítékként szolgáló értékpapírokat, ugyanakkor az ebből befolyt összeg nem fedezte a teljes tartozást. Ismételt sikertelen fizetési felhívását követően az indítványozó tartozása 2009 májusában közel három millió japán jen volt. Az indítványozó ezek után jogfenntartás megfogalmazása mellett keresetet nyújtott be a Pénz- és Tőkepiaci Állandó Választottbírósághoz, amelynek alapján a választottbíróság elmarasztalta a hitelintézetet. A választottbírósági döntés indokai értelmében a hitelintézet a törvényben meghatározottakhoz képest magasabb kockázatú befektetést javasolt az indítványozónak, és ezzel a jogellenes magatartással okozati összefüggésben kárt okozott. A kárösszeg tekintetében a választottbíróság rögzítette, hogy az magasabb az általa megítélt összegnél (erről lásd: Fővárosi Törvényszék P.22.595/2015/14. sorszámú ítéletének 2–3. oldalait).
[3]	Az indítványozó ezek után további kártérítési összeg megállapítása érdekében terjesztett elő keresetet a Fővárosi Törvényszék előtt. Keresetében arra hivatkozott, hogy a választottbírósági döntés kizárólag a jogalap vonatkozásában tekinthető ítélt dolognak, míg további kártérítés érvényesítése elől nem zárja el. Ennek megfelelően kárként kívánta érvényesíteni a 2008 szeptemberében a hitelintézet által kezelt vagyonának és hitelállományának különbözetét. A törvényszék ítéleti indokolása szerint a választottbíróság az alperes hitelintézet jogellenes magatartását a törvényben megengedettnél magasabb kockázatú befektetésben jelölte meg, ugyanakkor nem határozta meg, hogy pontosan mekkora az ezzel összefüggésben bekövetkezett kár összege. Ennek megfelelően a törvényszék következtetése szerint az indítványozó nincsen elzárva attól, hogy peres eljárásban érvényesítse az ezt meghaladó kárát. Ugyanakkor az indítványozó a javára nyilvántartott vagyon és hiteltartozás választottbírósági ítéletben megítélt kárösszeggel csökkentett különbségét jelölte meg érvényesíteni kívánt kárként, de nem tett eleget bizonyítási kötelezettségének, és nem igazolta, hogy ezen összeg pontosan mely része áll okozati összefüggésben az alperes hitelintézet jogellenes magatartásával. Az elsőfokon eljáró bíróság ilyen indokok alapján az indítványozó kereseti kérelmét elutasította (erről lásd: Fővárosi Törvényszék P.22.595/2015/14. sorszámú ítéletének 6–10. oldalait).
[4]	Az indítványozó a törvényszék döntését a Fővárosi Ítélőtábla előtt fellebbezéssel támadta, amelyben részben az elsőfokú bíróság téves tényállás megállapítására és helytelen jogi következtetésre, részben pedig eljárási jogszabálysértésre hivatkozott. Az indítványozói hivatkozás szerint a bíróság az alperes hitelintézet által a határozathozatalt megelőzően becsatolt előkészítő iratokat annak ellenére nem küldte meg részére, hogy képviselője elmulasztotta az utolsó tárgyalást. Emellett pedig a bíróság nem teljesítette a hitelintézeti kimutatást kezdeményező bizonyítási indítványát. Az ítélőtábla a hivatkozott eljárási szabálysértések tekintetében ítéleti indokolásában előadta, hogy önmagában a fél távolmaradása a folytatólagos tárgyalásról nem akadálya a tárgyalás megtartásának, és az elsőfokú bíróság az eljárási törvényeknek megfelelően a tárgyaláson ismertette az alperes hitelintézet által csatolt iratot, így eljárási szabályt nem vétett. Az ítélőtábla emellett rögzítette, hogy az indítványozó a tárgyalási jegyzőkönyvből is megismerhető alperesi előkészítő irat tekintetében a fellebbezésben is nyilatkozhatott volna, amelyet azonban nem tett meg. A bizonyítási indítvány teljesítésének elmaradásával összefüggő kifogás tekintetében az ítélőtábla kifejtette, hogy az indítványozó nem adta elő miként hathat ki bizonyítási indítványa a kereseti kérelem elbírálására, és mivel az indítványozott bizonyítás nem releváns a kereseti kérelem megítéléséhez, így ebben a tekintetben szükségtelen az elsőfokú tárgyalást kiegészíteni vagy megismételni. A felülbírálat kérdésével összefüggésben az ítélőtábla indokolásában úgy érvel, hogy az indítványozó a választottbíróság döntésétől eltérően határozta meg a kárkövetelését, amelynek elbírálását viszont a választottbírósági ítélet jogereje kizárja. Ugyanakkor a per adatai alapján megállapítható, hogy a lombard hitel szerződés meghosszabbításakor kiegészített óvadék a választottbírósági döntésből is következő „többlet” kár. Ennek megfelelően az ítélőtábla ebben a tekintetben megváltoztatta az elsőfokú bíróság ítéletét, és kötelezte az alperes hitelintézetet ezen összeg kifizetésére (erről lásd: Fővárosi Ítélőtábla 5.Pf.20.585/2016/4/II. sorszámú ítéletének 5–8. oldalait).
[5]	Az indítványozó az ítélőtábla jogerős döntésével szemben felülvizsgálati kérelmet nyújtott be, amelyben egyfelől sérelmezte a tényállás megállapításának okszerűtlenségét, illetve az ítéleti indokolás helytállóságát. Másfelől pedig az indítványozó eljárási szabálysértésként ismét kifogásolta, hogy az elsőfokú bíróság az alperes hitelintézet által csatolt előkészítő iratot számára nem küldte meg, nem tette lehetővé a nyilatkozattételét, illetve bizonyítási indítványát sem teljesítette. A Kúria a felülvizsgálati kérelemben hivatkozott eljárási szabálysértési kifogások tekintetében kifejtette, hogy az alsóbb fokú bíróság által értékeltekkel egyezően az ügy érdemére kiható jogszabálysértés nem történt. A Kúria e körben kiemelte, hogy a peres fél távolmaradása esetében a bíróság akkor dönt a tárgyalás elhalasztásáról, illetve a mulasztó felet akkor értesítheti, vagy hívhatja fel az előkészítő irattal összefüggő nyilatkozattételre, ha az időközben benyújtott előkészítő irat a perbe vitt anyagi jogi igény érdemi elbírálására kihat. Ilyen előkészítő iratot azonban az alperes hitelintézet nem terjesztett elő. Erre figyelemmel a Kúria hatályában fenntartotta az ítélőtábla jogerős döntését (Kúria Pfv.V.20.207/2017/9. sorszámú ítéletének 4–8. oldalait).
[6]	1.2. Az indítványozó ezt követően terjesztett elő alkotmányjogi panaszt. Indítványában azért hivatkozott az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében elismert jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményének sérelmére, mert az eljárás során a bíróságok elzárták peres jogainak gyakorlásától. Az indítványozó emellett felívta az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében elismert tisztességes eljáráshoz fűződő jogot, mert álláspontja szerint az eljáró bíróságok nem biztosították az iratok teljes körű megismerésének lehetőségét. Az indítványozói érvelés szerint ezzel sérült a fegyverek egyenlőségének elve. Az indítványozó ezen kívül megjelölte ugyan az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében foglalt tisztességes hatósági eljárás elvének sérelmét, de e körben nem adta elő olyan indokolást, amely a támadott bírósági döntéssel összefüggésben áll. Az indítványozó végül hivatkozott az Alaptörvény 28. cikkében foglalt jogalkalmazási szabály sérelmére is, amelynek alapjaként előadja, hogy a támadott ítéletekben kifejtett jogértelmezés nem felel meg a józan észnek.
[7]	2. Az Abtv. 56. § (1) bekezdésében előírtak szerint az Alkotmánybíróságnak elsődlegesen az alkotmányjogi panasz befogadhatóságáról szükséges döntenie. Az Alkotmánybíróság ezért tanácsban eljárva mindenekelőtt azt vizsgálta meg, hogy az alkotmányjogi panasz megfelel-e a törvényben előírt befogadhatósági feltételeknek.
[8]	3. Az Abtv. 27. § a) pontjai és ezzel összhangban az Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) pontja úgy rendelkezik, hogy alkotmányjogi panasz kezdeményezésére olyan bírói döntéssel szemben van lehetőség, amely Alaptörvényben biztosított jogot sérti vagyis alkotmányjogi panaszt Alaptörvényben biztosított jog sérelmére lehet alapítani. Az indítványozó alkotmányjogi panaszában részben az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében, részben pedig az Alaptörvény 28. cikkben foglalt alkotmányjogi szabályok vélt sérelmére hivatkozik. Az indítványozó az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében elismert jogállamiságból fakadó a jogbiztonság követelményének sérelmére azért hivatkozik, mert álláspontja szerint a kifogásolt bírósági eljárás nem felel meg a polgári eljárásjogi szabályoknak. Következetes gyakorlata szerint ugyanakkor az Alkotmánybíróság csak kivételes esetekben, így különösen a visszaható hatályú jogalkotás és a felkészülési idő hiánya esetén ismeri el az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében foglalt jogbiztonság elvét olyan Alaptörvényben biztosított jogként, amelyre alkotmányjogi panasz is alapítható {elsőként lásd: 3268/2012. (X. 4.) AB végzés, Indokolás [14], legutóbb megerősítette: 3305/2018. (X. 1.) AB végzés, Indokolás [9]}. Az alkotmányjogi panaszban az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésével összefüggésben előadottak nem minősülnek az indítványozó Alaptörvényben biztosított jogának, így vélt sérelmükre alkotmányjogi panasz nem alapítható. Az Alaptörvény 28. cikke a bíróságok számára alkotmányos kötelezettségként írja elő, hogy ítélkező tevékenységük során a jogszabályokat az Alaptörvénnyel összhangban értelmezzék. Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint az Alaptörvény e szabálya nem Alaptörvényben biztosított jog, így ennek megfelelően vélt sérelmére alkotmányjogi panasz sem alapítható {elsőként lásd: 3381/2012. (XII. 30.) AB végzés, Indokolás [11]; amelyet legutóbb megerősített: 3044/2018. (II. 13.) AB végzés, Indokolás [7]}. Az indítványozó alkotmányjogi panaszában emellett felhívja az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében garantált követelmény sérelmét. Az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében foglalt garancia a tisztességes eljárás követelményét a hatósági eljárásokban fogalmazza meg. Ennek megfelelően az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésére az érdemi összefüggés hiánya miatt nem lehet bíróság hatáskörébe tartozó eljárásokban hozott bírói döntésekkel szemben előterjesztett alkotmányjogi panaszt alapítani {elsőként lásd: 3179/2013. (X. 9.) AB végzés, Indokolás [6], legutóbb lásd: 3159/2018. (V. 16.) AB határozat, Indokolás [20]}. Ebből következően az alkotmányjogi panasz ezekben a részeiben nem felel meg a befogadhatóság Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) pontjában foglalt törvényi követelményének.
[9]	3.1. Az Abtv. 29. §-a az alkotmányjogi panasz befogadhatóságának feltételeként határozza meg, hogy az indítvány bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvényellenességet tartalmazzon, vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdést vessen fel. Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint a befogadhatóság e feltételei vagylagos jellegűek, így fennállásukat az Alkotmánybíróság minden esetben külön-külön vizsgálja.
[10]	3.2. Az Alkotmánybíróság a befogadhatóság e törvényi feltételével összefüggésben elsőként arra emlékeztet, hogy az Alkotmánybíróság a bírói döntéssel szemben benyújtott alkotmányjogi panasz intézményén keresztül is az Alaptörvényt és az abban elismert jogokat oltalmazhatja {erről lásd elsőként: 3325/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [13]}. Vagyis az Alkotmánybíróság a bírói döntések felülvizsgálata során is az Alaptörvényben elismert alapjogi követelményrendszer tényleges érvényesülését garantálja. Ennek megfelelően az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint nem vizsgálja, hogy a bírói döntés indokolásában megjelölt bizonyítékok és megjelenő érvek megalapozottak-e, a jogalkalmazó helytállóan értékelte-e ezeket a bizonyítékokat és érveket, illetve a konkrét ügyben a bírói mérlegelés eredményeként megállapított tényállás, valamint az abból levont következtetés megalapozott-e, mint ahogy azt sem vizsgálja, hogy a bíróságok jogértelmezése helyesen illeszkedik-e a jogági dogmatika általánosan elfogadott szabályaihoz {elsőként lásd: 3003/2012. (VI. 21.) AB végzés, Indokolás [4]; legutóbb megerősítette: 3249/2018. (VII. 11.) AB végzés, Indokolás [12]}.
[11]	3.3. Az indítványozó az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében elismert tisztességes eljárás követelményrendszerének sérelmét a peres eljárás során már felhívott szabályok megsértésében látja. Ennek megfelelően hivatkozik arra, hogy nem ismerhette meg az alperes hitelintézet által benyújtott iratok teljességét, illetve az eljáró bíróságok nem teljesítették bizonyítási indítványát. Az Alkotmánybíróság e körben utal arra, hogy az indítványozó e sérelmekre a polgári peres eljárás jogorvoslati szakaszai során korábban, már a fellebbezésében, illetve a felülvizsgálati kérelmében is hivatkozott. E kifogásokat mind másodfokon, mind pedig a rendkívüli jogorvoslat során eljáró bírói fórumok részletesen vizsgálták. Ennek eredményeként az eljáró bíróságok megállapították, hogy az eljárási törvény szabályainak megfelelően az indítványozó képviselőjének távol maradása a folytatólagos tárgyalás megtartását nem akadályozta. A bíróságok vizsgálták, hogy a hivatkozott előkészítő irat tartalma a perbe vitt anyagi jogi igény érdemi megítélésére kihat-e. Ennek során pedig azt állapították meg, hogy az alperes hitelintézet által benyújtott előkészítő iratnak ilyen jelentősége nem volt (erről lásd: Kúria Pfv.V.20.207/2017/9. sorszámú ítéletének 6–7. oldalait). A jogorvoslati eljárásokban eljáró bíróságok emellett megállapították, hogy az indítványozó bizonyítási indítványa nem volt releváns a kereseti kérelem elbírálása szempontjából (erről lásd: Fővárosi Ítélőtábla 5.Pf.20.585/2016/4/II. sorszámú ítéletének 6. oldalát). Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az indítvány ezen része egyfelől a bíróságok által megállapított tényállás részbeni újraértékelését kívánja, amikor ismételten kifogás tárgyává teszi az eljárási cselekmények elmaradását, illetve az elmaradás okait. Másfelől pedig, figyelemmel az ügy jogorvoslati eljárása során ítélkező bíróságok részletesen kifejtett álláspontjára is, az Alkotmánybíróság megítélése szerint a felhívott alapjogi kifogás nem vet fel olyan alaptörvény-ellenességi kételyt, amely a támadott bírói döntést érdemben befolyásolhatta {elsőként lásd: 3111/2012. (VII. 26.) AB végzés, Indokolás [3], legutóbb megerősítette: 3151/2017. (VI. 14.) AB végzés, Indokolás [15] és 3298/2018. (X. 1.) AB végzés, Indokolás [33]}. Az Alkotmánybíróság emellett az alkotmányjogi panaszban felvetett kérdéseket jelen ügyben nem értékelte olyan alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésekként sem, amely érdemi alkotmánybírósági eljárásra okot adhatna {elsőként lásd: 3111/2012. (VII. 26.) AB végzés, Indokolás [3], legutóbb megerősítette: 3186/2018. (VI. 8.) AB végzés, Indokolás [11]}.
[12]	4. Az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panasz befogadhatósági vizsgálatának eredményeként így arra a következtetésre jutott, hogy az alkotmányjogi panasz részben nem felel meg az Abtv. 27. § a) pontjában és az Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) pontjában, részben pedig az Abtv. 29. §-ában foglalt befogadhatósági feltételeknek.
[13]	Az Alkotmánybíróság ezért az alkotmányjogi panaszt az Ügyrend 30. § (2) bekezdés a) és h) pontjai alapján, figyelemmel az Abtv. 56. § (3) bekezdésében előírtakra is, visszautasította.
. 06/19/2018
. constitutional complaint against the judgement No. Pfv.V.20.207/2017/9 of the Curia (damages)
. 3359/2018. (XI. 20.)
. 11/13/2018

matches: Kúria Kúria bíróság bíróság Kúria bíróság Kúria Kúria Kúria bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság Kúria bíróság Kúria bíróság Kúria


text:
A Kúria „csúsztatásainak” korrekciója a tisztánlátás okán – HitelSikerek
Az alábbiakban olvashatják Dr. Csikász Levente ügyvéd által összefoglalt és a Hitelsikerek ügyvédeinek közreműködésével készült helyesbítő tájékoztatást a Kúria által kiadottakkal szemben a C-118/17. számú Európai Bíróság ítélete kapcsán.
A Kúria „csúsztatásai” a C-118/17. számú EuB ítélet kapcsán
A Kúria a honlapján a C-118/17. számú EuB ítélettel kapcsolatban sajtóközleményt jelentetett meg 2019. 03. 18-án (link: https://www.kuria-birosag.hu/hu/sajto/kuria-kozlemenye-az-europai-unio-birosaganak-dunai-ugyben-hozott-hatarozatarol). E sajtóközlemény egy jogban nem jártas laikus számára azt sejteti, hogy e döntés nem változtatott az itthoni jogi helyzeten, nem hozott új tényezőket a devizás ügyek adósoknak kedvező megítélésébe és tulajdonképpen azt a látszatot kívánja fenntartani, hogy a hazai jog mindenben megfelel az uniós jognak, különösen az uniós fogyasztóvédelmi elveknek.
Azonban ez egy hatalmas tévedés, amit e rövid írásban tárunk fel. A Kúria a közlésével álláspontunk szerint csúsztat, mert az ítélet egyes releváns részeit, amik tulajdonképpen megvilágítják a rendelkező rész értelmét, szándékosan nem hangsúlyozza és hallgatja el.
A Kúria a következőt közli:
„Az Európai Unió Bírósága mostani ítéletében megállapította, hogy az ilyen nemzeti szabályozás nem ellentétes az akkor hatályos uniós fogyasztói irányelvvel (93/13/EGK irányelv). A kölcsönszerződések érvényben tartása ugyanis megfelel a tisztességtelen szerződési feltételek terén az uniós törvényhozó által követett azon célkitűzésnek, mely szerint a felek közötti egyensúly helyreállítására nem a tisztességtelen szerződési feltételeket tartalmazó szerződés semmissé nyilvánítás útján, hanem a szerződés egésze érvényességének a lehetőség szerinti fenntartásával kell törekedni.
A Kúria megítélése szerint azonban a magyar nemzeti szabályozás nem ilyen tartalmú, mert bár a 2014. évi XL. törvény (Dh2.tv.) 37. §-a az érvénytelenség jogkövetkezményeként a szerződés érvényessé vagy határozathozatalig terjedő hatályossá nyilvánítását írja elő, ezek az érvénytelenségi jogkövetkezmények a devizahiteles fogyasztói kölcsönszerződések esetében azzal az eredménnyel járnak, hogy a fogyasztó – ha az árfolyamkockázatra vonatkozó rendelkezés a Kúria 2/2014. PJE határozatának 1. pontja, valamint az Európai Unió Bírósága C-51/17. számú ügyben ítéletében foglaltak szerint a tájékoztatási kötelezettség megszegése miatt tisztességtelen – a szerződés megkötésétől kezdődően mentesül az árfolyamkockázat viselése alól. A 2/2014. PJE határozat 1. pontjához kapcsolódóan a Civilisztikai Kollégiumvezetők Országos Tanácskozása már 2015. november 9-10 napján olyan értelmezést fogadott el, amely szerint [a]bban az esetben, ha az adott szerződés tekintetében az 2/2014. PJE határozat 1. pontjának harmadik bekezdésében megjelölt okból teljesen érvénytelen, és ezért a fogyasztó az árfolyam-kockázat viselésére nem kötelezhető, a szerződés érvényessé vagy hatályossá nyilvánítása esetén a tartozás tőkeösszegének a ténylegesen folyósított forintösszeget kell tekinteni, …” [Emlékeztető, II. napirendi pont, A/II.1.1. pont – az Emlékeztető elérhető a Kúria honlapján, és megjelent a Kúriai Döntések – Bírósági határozatok 2016. évi 1. számában].”.
A csúsztatás álláspontunk szerint ott van, hogy a Kúria igyekszik elbagatellizálni, illetve elhallgatni az ítélet indokolásában megbújó érveket azzal kapcsolatban, hogy milyen indokok mentén lehet a szerződést érvényben tartani (fenntartani). A szerződés lehetőség szerinti fenntartásának elve, mint fogyasztóvédelmi elv, ugyanis nem egy kőbe vésett és ellentmondást nem tűrő elv, mint ahogy számos bíróság ezt interpretálja, hanem egy kivételes lehetőség.
Azonban még ezt megelőzően ki kell emelni, hogy a Kúriától idézett rész első bekezdéséből kimaradt az a fontos körülmény, hogy az arra vonatkozó szabályozás nem ellentétes a 93/13/EGK Irányelvvel, ami az árfolyamréssel kapcsolatosan előterjesztetett keresetekre vonatkozik. Tehát nem minden keresetre. Az első csúsztatás itt érhető tetten. A második pedig ott, hogy azt is elhallgatják, hogy ez is csak akkor igaz, ha a hazai jog lehetőséget teremt a fogyasztónak arra, hogy olyan jogi és ténybeli helyzetet érjen el, mintha az adott tisztességtelen feltétel (itt és most csak az árfolyamrésről beszélünk) a szerződéskötés óta nem is létezett volna, azaz annak semmilyen kihatása nem lehet a fogyasztó kötelezettségeire. Márpedig az árfolyamrés (és az egyoldalú módosításból fakadó költségek) kapcsán az ítélet 53. pontja kifejezetten azt közli, hogy a hazai jogszabály (DH2 tv. 37. § (1) bekezdése) ellentétes a 93/13/EGK Irányelvvel:
„53 E tekintetben a kérdést előterjesztő bíróság által adott információkból, úgy tűnik, az következik, hogy az olyan nemzeti törvényi rendelkezés, amilyen az alapügyben szerepel – a jelen ügyben a DH 2 törvény 37. §‑ának (1) bekezdése – azt vonja magával, hogy ha a fogyasztó bármely, az árfolyamrésre vonatkozó vagy egyoldalú kamat‑, illetve költségemelést lehetővé tevő szerződési feltételtől eltérő szerződési feltétel tisztességtelen jellegére hivatkozik, akkor kérnie kell az eljáró bíróságtól, hogy a szerződést a határozathozatalig terjedő időre nyilvánítsa hatályosnak. Így e rendelkezés a 93/13 irányelv 6. cikkének (1) bekezdésével ellentétesen megakadályozza, hogy a fogyasztó az érintett tisztességtelen szerződési feltétel alól – adott esetben, ha az említett szerződési feltétel hiányában e szerződés nem teljesíthető, az érintett szerződés teljes egészében történő megsemmisítése útján – mentesüljön.”.
A harmadik csúsztatás viszont már a szerződések érvényben tartásával kapcsolatos. Erre igen pontos választ ad az ítélet 54 és 55. pontja az alábbiak szerint:
„54 Egyebekben pontosítani kell azt is, hogy noha a Bíróság a 2014. április 30‑i Kásler és Káslerné Rábai ítéletében (C‑26/13, EU:C:2014:282, 83. és 84. pont) elismerte, hogy a nemzeti bíróságnak annak érdekében, hogy a szerződést érvényben tartsa, lehetősége van a tisztességtelen szerződési feltételnek a nemzeti jog valamely diszpozitív rendelkezésével való helyettesítésére, a Bíróság ítélkezési gyakorlatából kitűnik, hogy e lehetőség azon esetekre korlátozódik, amelyekben a teljes szerződés megsemmisítése folytán a fogyasztót különösen káros következmények érhetnék, és ily módon az ez utóbbit büntetné (lásd ebben az értelemben: 2018. augusztus 7‑i Banco Santander és Escobedo Cortés ítélet, C‑96/16 és C‑94/17, EU:C:2018:643, 74. pont; 2018. szeptember 20‑i OTP Bank és OTP Faktoring ítélet, C‑51/17, EU:C:2018:750, 61. pont).
55 Márpedig a kérdést előterjesztő bíróság által tett megállapításokból kitűnik, hogy a szerződés érvényben tartása az alapügyben ellentétes Dunai Zs. érdekeivel. A jelen ítélet előző pontja szerinti helyettesítésnek ez esetben, úgy tűnik, nincs helye.”.
Az ítélet 52. pontja értelmében az árfolyamkockázat tisztességtelenségének megállapítása esetén nem tűnik jogilag lehetségesnek a szerződés érvényben tartása, hiszen az árfolyamkockázat a deviza nyilvántartású szerződések lényegadó sajátossága, ami meghatározza a szerződés elsődleges tárgyát.
Tehát – ismerve a hazai bíróságok többségi gyakorlatát, miszerint minden hiányt orvosolni próbálnak a szerződések érvényessé nyilvánításával – a szerződések érvényben tartása csak azon kivételes esetekre korlátozódhat, amikor a teljes semmisség különösen káros következményeket róna a fogyasztóra. Márpedig a teljes semmisség esetén a fogyasztónak a jog helyes értelme és alkalmazása alapján jobban kellene járnia, mint az érvényessé nyilvánítással, hisz előbbi esetben szó sem lehetne ügyleti kamatról, pláne felárral növelt báziskamatról (amik kizárólag szerződésen alapulhatnak) és egyéb költségekről (pl. kezelési költség), maximum egyenértéki kamatról (ami a hazai jegybanki alapkamattal egyező mértékű kellene, hogy legyen) az ellenszolgáltatással nem fedezett szolgáltatás tekintetében (azaz, ha a fogyasztó még a folyósított kölcsön tőkeösszegét nem fizette vissza teljes mértékben). Az ítélet tehát a szerződés érvényben tartását kivételes lehetőségként jeleníti meg, azaz ellentétesen a hazai többségi bírósági gyakorlattal.
A Kúria negyedik csúsztatása pedig itt érhető tetten:
„A magyar bíróság arra is rákérdezett, hogy nem ellentétes-e az uniós jogszabályokkal az, ha egy tagállam legfelsőbb bírói szerve minden bíróságra kötelező ún. „polgári jogegységi határozatokkal” irányítja az eljáró bíróságok ítélkezési gyakorlatát.
Az Európai Unió Bírósága szerint a bíróságokra kötelező jogegységi határozat nem ellentétes az uniós joggal, feltéve, hogy az eljáró bíróságnak lehetősége van az uniós jogszabályok teljes érvényesülésének biztosítására, valamint arra, hogy a jogegységi határozatban kifejtettekkel kapcsolatban előzetes döntéshozatali eljárást kezdeményezzen az Európai Unió Bíróságánál. A magyar bíróságok számára mindkét lehetőség nyitva áll, amint azt Európai Unió Bírósága is megállapította ítéletében [62. pont].”.
A többségi bírósági gyakorlat a Kúria által adott – és az uniós jogot félreértelmező – „kötelezően ajánlott és kötelező útmutatások” miatt ritkán meri felvállalni a teljes semmisség megállapítását és jogkövetkezményként a jogalap nélküli gazdagodás alapján történő elszámolást kamatfelár, szerződéses ügyleti kamat és egyéb szerződéses költségek nélkül úgy, ahogy pár sorral fentebb írtuk.
Elvileg valóban lehetőség van hatályossá nyilvánításra (ebben nincs csúsztatás), ami nem a szerződés fenntartását jelenti, hanem a kialakult tényhelyzet elfogadását (a pénzintézet folyósította a kölcsönt, az adós pedig visszafizetett egy bizonyos összeget, ám nincs egyetlen szerződéses rendelkezésem a semmisség miatt) és a jogalap nélküli gazdagodás szerinti elszámolást, azonban ezt nem „merik” így alkalmazni a bíróságok a felsőbb „kötelezően ajánlott és kötelező” iránymutatások miatt.
Az ítélet 61. pontja egy igen érdekes okfejtést közöl a jogegységi határozatok kapcsán, amiben azokat teoretikusan uniós joggal ellentétesnek mondja ki azt feltételezve, hogy azok nem biztosítják a 93/13/EGK Irányelv maradéktalan érvényesülését:
„60 E tényezőkre tekintettel meg kell tehát állapítani, hogy a kérdést előterjesztő bíróság a negyedik és ötödik kérdésével azt kívánja megtudni, hogy Charta 47. cikkének fényében értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes‑e az, hogy valamely tagállam legfelsőbb bírósága az egységes jogértelmezés érdekében ezen irányelv végrehajtásának részletes szabályait illetően kötelező határozatokat hoz.
61 E tekintetben e kérdésekre igenlő választ lehetne adni, egyrészt ha e határozatok nem tennék lehetővé a hatáskörrel rendelkező bíróság számára a 93/13 irányelv szabályai teljes érvényesülésének azáltal történő biztosítását, hogy szükség esetén saját hatáskörben figyelmen kívül hagyja az összes azzal ellentétes – és akár későbbi – nemzeti jogszabályi rendelkezést, beleértve az azzal ellentétes bírósági gyakorlatot is, és nem kell sem kérnie, sem megvárnia azok jogalkotói vagy bármilyen egyéb alkotmányos úton történő előzetes megsemmisítését, másrészt ha akadályba ütközne az a lehetőség, hogy a nemzeti bíróság előzetes döntéshozatal céljából a Bírósághoz forduljon (lásd ebben az értelemben: 2016. április 5‑i PFE ítélet, C‑689/13, EU:C:2016:199, 34., 40. és 41. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).”.
Pontosan e jogegységi határozatok útján „irányította” a Kúria a bírósági gyakorlatot abba az irányba, hogy az ezer sebből vérző kölcsönszerződéseket tartsák életben az érvényessé nyilvánítás „megkérdőjelezhetetlen” intézménye útján. Az elvi lehetőség valóban megvan a bírónál, hogy kimondja a teljes semmisséget, ám a fellebbviteli bíróságok, pláne a Kúria rendszerint ezt megváltoztatva érvényessé nyilvánít. Tehát gyakorlatilag nincs lehetőség a hivatkozott uniós irányelv és uniós fogyasztóvédelmi alapelvek helyes alkalmazására. Márpedig az unió nem pusztán az elvi, hanem a gyakorlati lehetőség meglétét is elvárja e körben. És nem az számít, hogy elsőfokon nyert az adós (ami igen ritkán lesz jogerős), hanem a jogerős és bizonyos esetekben a Kúria által felülvizsgált döntésben elveszítette-e a pert vagy sem.
Az ítélet 63. és 64. pontjai azonban megismétlik az uniós irányelv elsőbbségét és annak tényleges érvényesülése elvárását a jogegységi határozatokban is:
„63 Egyebekben, amint arra lényegében a főtanácsnok indítványának 113. pontjában rámutatott, a Bíróság a 2018. augusztus 7‑i Banco Santander és Escobedo Cortés ítéletének (C‑96/16 és C‑94/17, EU:C:2018:643) 68. pontjában kimondta, hogy nem lehet kizárni, hogy valamely tagállam legfelsőbb bíróságai a nemzeti jog értelmezésének egységesítésére irányuló szerepkörükben és a jogbiztonság érdekében kidolgozhatnak a 93/13 irányelv tiszteletben tartása mellett bizonyos kritériumokat, amelyek mentén az alsóbb fokú bíróságoknak vizsgálniuk kell a szerződési feltételek tisztességtelen jellegét.
64 A fenti megfontolásokra tekintettel a negyedik és ötödik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a Charta 47. cikkének fényében értelmezett 93/13 irányelvvel nem ellentétes az, hogy valamely tagállam legfelsőbb bírósága az egységes jogértelmezés érdekében ezen irányelv végrehajtásának részletes szabályait illetően kötelező határozatokat hoz, amennyiben azok nem képezik akadályát sem annak, hogy a hatáskörrel rendelkező bíróság az említett irányelvben foglalt szabályok teljes érvényesülését biztosítsa, és a fogyasztó számára az ezen irányelvből fakadó jogainak védelme érdekében hatékony jogorvoslatot nyújtson, sem pedig annak, hogy ezt illetően előzetes döntéshozatal céljából a Bírósághoz forduljon, amit azonban a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia.”.
Az előzetes döntéshozatali eljárások kapcsán valóban nincs akadály.
közlemény c118_17 (a Kúria csúsztatásainak feltárása)Letöltés

matches: Kúria Kúria Bíróság Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria Kúria bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság Kúria bíróság Kúria bíróság bíróság bíróság Kúria Kúria Kúria Bíróság bíróság Kúria


text:
Állami kitüntetések 2004
sofar, 2004. augusztus 20. 16:56 Ady Endre, JNA24 médiafigyelő, Magyar Hírlap Add comments
Forrás: Magyar HírlapÁllami kitüntetések 2004
A Magyar Köztársaság elnöke – a miniszterelnök előterjesztésére – augusztus 20-a, államalapító Szent István király ünnepe alkalmából állami kitüntetéseket adományozott.
A Magyar Köztársasági Érdemrend Nagykeresztje (polgári tagozata) kitüntetést adományozta: Glatz Ferencnek, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagjának, az MTA Történettudományi Intézet igazgatójának, Frunda György romániai szenátornak.
A Magyar Köztársasági Érdemrend Középkeresztje a Csillaggal (polgári tagozata) kitüntetést adományozta: Bitó László orvosnak, a Columbia Egyetem nyugalmazott kutatóprofesszorának, Kroó Norbertnek, a Magyar Tudományos Akadémia főtitkárának, Rolla Jánosnak, a Liszt Ferenc Kamarazenekar Kossuth-díjas hegedűművészének.
A Magyar Köztársasági Érdemrend Középkeresztje (polgári tagozata) kitüntetést adományozta: Bartók Péter zeneszerzőnek; Bánáti Jánosnak, a Budapesti Ügyvédi Kamara elnökének; Beck Mihálynak, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagjának, az MTA Kémiai Kutatóközpont kutatóprofesszorának, Berkes Györgynek, a Legfelsőbb Bíróság tanácselnökének, Kozmáné Nemes Júliának, a Legfelsőbb Bíróság nyugalmazott bírójának, Rakvács Józsefnek, a Legfelsőbb Bíróság tanácselnökének, Sőth Lászlónénak, a Legfelsőbb Bíróság nyugalmazott bírójának, Bihary Zsigmondnak, az Állami Számvevőszék főigazgatójának; Bocz Ernőnek, a mezőgazdasági tudomány doktorának, Bodrogi Gyulának, a Nemzeti Színház Jászai Mari-díjas színművészének, Enyedi Györgynek, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagjának, Dr. Göncz Árpádnénak, a Kézenfogva Alapítvány Kuratóriuma elnökének, Horn Péternek, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagjának, Széchenyi-díjas mezőgazdásznak, Konkoly Istvánnak, a Szombathelyi Egyházmegyei Hatóság megyés püspökének; Léner Péternek, a József Attila Színház ügyvezető igazgatójának, Lotz Károly volt miniszternek, OECD nagykövetnek, Moshe Sanbarnak, a New York-i Conference on Jewish Material Claims Against Germany végrehajtó bizottsága elnökének, Mózes Árpádnak, a Romániai Magyar Evangélikus Lutheránus Egyházkerület püspökének, Tempfli Józsefnek, a Romániai Magyar Katolikus Egyház Nagyváradi Püspöksége megyéspüspökének, Novák Dezső labdarúgónak, edzőnek, Sugár Andrásnak, a T-Mobile Magyarország Részvénytársaság vezérigazgatójának.
A Magyar Köztársasági Érdemrend Középkeresztje (katonai tagozata) kitüntetést adományozta: Szenes Zoltán altábornagynak, a Honvéd Vezérkar főnökének; Braun László mérnök vezérőrnagynak, a Nemzeti Katonai Képviselő Hivatal brüsszeli katonai képviselőjének.
A Magyar Köztársasági Érdemrend Tisztikeresztje (polgári tagozata) kitüntetést adományozta: Andics Lászlónak, a Magyar Vöröskereszt elnökének, Morzsányi Évának, a Magyar Vöröskereszt főtitkárának; Angelusz Róbertnek, a szociológiai tudomány kandidátusának, Balás Istvánnak, a Heves Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének; Bárány Klárának, a Miniszterelnöki Hivatal Pénzügyi és Számviteli Főosztálya vezetőjének; Borsos Antalnak, az orvostudomány doktorának, Németh Pálnénak, a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság tanácselnökének, Szabó Lórántnak, a Csongrád Megyei Bíróság tanácselnökének, Tóth Éva Erzsébetnek, a Fővárosi Ítélőtábla tanácselnökének; Cséfalvay Pál művészettörténésznek, Földes László (Hobo) előadóművésznek, zeneszerzőnek, írónak; dr. Geskó Juditnak, a Szépművészeti Múzeum főmuzeológusának, Halász Gábornak az Országos Közoktatási Intézet főigazgatójának, Horváth Jenőnek, a Magyar Ügyvédi Kamara elnökének, Juhász Pál közgazdásznak, Kádár János festőművésznek, Kovács Dénes hegedűművésznek, Liebe Pál vízépítő mérnöknek, Lossonczy Tamás festőművésznek, Lukács Gézának, az orvostudomány doktorának, Nádasdy Ádámnak, a nyelvtudomány kandidátusának, költőnek, Dan Ofry újságírónak, az Új Kelet című lap főszerkesztőjének; Roóz Józsefnek, a közgazdaságtudomány kandidátusának, Schweitzer Ferencnek, a földrajztudomány doktorának, Vámos Miklós József írónak.
A Magyar Köztársasági Érdemrend Tisztikeresztje (katonai tagozata) kitüntetést adományozta: Ronkovics József dandártábornoknak.
A Magyar Köztársasági Érdemrend Lovagkeresztje (polgári tagozata) kitüntetést adományozta: Baczoni Gábor Miklósnak, az Állambiztonsági Szolgálatok Történeti Levéltára titkárságvezetőjének, Baksai Istvánnak, a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Hetényi Géza Kórház Rendelőintézete főigazgató-főorvosának, Balázs Andrásnénak az Állami Számvevőszék főcsoportfőnök-helyettesének, Bangó Margit előadóművésznek, Bednai Nándornak, az MTV nyugalmazott rendezőjének, Békési Istvánnak, a Közlekedési Főfelügyelet főigazgatójának, dr. Buda Béla pszichiáternek, Dániel Pálnak, a Magyar Terület- és Regionális Fejlesztési Hivatal Területfejlesztési Főosztálya főosztályvezető-helyettesének, Einviller Józsefnének, a Miniszterelnöki Hivatal Pénzügyi és Számviteli Főosztálya bérügyi irodavezetőjének, Erdősi Ferencnek, a földrajztudomány doktorának, Fátyol Tivadar zeneszerzőnek, Fecser Péternének, a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztérium Humánpolitikai Főosztálya vezető-főtanácsosának, Fischer Miklósnak, a Bálint Zsidó Közösségi Ház igazgatójának, Gschwindt Andrásnak, a Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem Villamosmérnöki és Informatikai Kara egyetemi adjunktusának, Állami díjasnak; Harkányi Endre színművészének, Háfra Istvánnak, a Közép-Tisza-vidéki Környezetvédelmi Felügyelőség igazgatójának, Horváth J. Ferencnek, a Magyar Energia Hivatal elnökének, Katona Ferencnek, a Svábhegyi Állami Gyermekgyógyintézet osztályvezető főorvosának, Kálmán Zsófiának, a DejuRe Alapítvány kuratóriumi elnökének, Kárpáti Lászlónak, a Fertő-Hanság Nemzeti Park Igazgatóság igazgatójának, Kelemen József Istvánné Polyák Katalinnak, a Belügyminisztérium Személyügyi Főosztálya Elismerés-koordinációs Osztálya vezetőjének, dr. Keszthelyi Bélának, a Harkányi Gyógyfürdőkórház igazgatójának, Kiss Sándornak, az Államigazgatási Főiskola nyugalmazott tanszékvezető főiskolai docensének, a Magyar Köztisztviselők és Közalkalmazottak Szakszervezete volt elnökének, Komlóssy Józsefnek, az Európai Népek Federális Uniója alelnökének, Kotulics Tamásnak, a Központi Statisztikai Hivatal főosztályvezetőjének, Lakatos “Peczek” Géza előadóművésznek, dzsessz-dobosnak, Lazarovits Ernőnek, a Magyarországi Zsidó Hitközségek Szövetsége külügyi vezetőjének, Lányiné Dr. Engelmayer Ágnesnek, az ELTE Bárczi Gusztáv Gyógypedagógiai Főiskolai Kar nyugalmazott főiskolai tanárának, Ligeti György szociológusnak, Makkai Máriának, az Állami Számvevőszék főcsoportfőnök-helyettesének, Mizser Attilának, a Magyar Csillagászati Egyesület főtitkárának, Mohácsy János ügyvédnek, Németh János növénynemesítőnek, Novák Péter előadóművésznek, Paksy Gábornak, a VÁTI Magyar Regionális Fejlesztési és Urbanisztikai Közhasznú Társaság volt vezérigazgatójának, Rados Ferenc zongoraművésznek, Salacz Györgynek, az orvostudomány kandidátusának, Schindler Jánosnak, Kecel polgármesterének, Snétberger Ferenc gitárművésznek, Somló Tamás zeneszerzőnek; Szabados György zongoraművésznek, Sziklay Erika énekművésznek, Szili Ferencnek, Somogy Megyei Levéltár nyugalmazott igazgatójának, Szunyogh Szabolcsnak, a Köznevelés című oktatási hírmagazin főszerkesztőjének, Vass Károly kézilabdázónak, edzőnek, Vercseg Ilona népművelőnek, Wittinghoff Tamásnak, Budaörs polgármesterének, Zalai Ernőnek, az MTA levelező tagjának.
A Magyar Köztársasági Érdemrend Lovagkeresztje (katonai tagozata) kitüntetést adományozta:
Bódi István rendőr alezredesnek, Hajdú Sándor ezredesnek, Létai Attila ezredesnek, Scharek Ferenc ezredesnek, Retkes Illés tűzoltó alezredesnek, Vinkovics János tűzoltó alezredesnek, Kristóf István tűzoltó ezredesnek, Szebeni Zoltánnak, a Történelmi Igazságtétel Bizottság Katonai Szervezete titkárának.
A Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter előterjesztésére a Magyar Köztársasági Arany Érdemkereszt (polgári tagozata) kitüntetést adományozta: érdemes és eredményes munkásságuk elismeréseként Donáthné Muntag Ildikónak, az Országgyűlési Könyvtár osztályvezetőjének.
A Magyar Köztársasági Ezüst Érdemkereszt (polgári tagozata) kitüntetést adományozta: Ács Szabó Violának, a Magyar Országgyűlés Hivatala Főtitkár Titkársága főmunkatársának, Tüskéné Fónai Editnek, a Miniszterelnöki Hivatal Kormányszóvivői Iroda osztályvezetőjének.
A köztársasági elnök úgy véli, a közvetlen rokoni kapcsolat miatt nem hagyhatja jóvá testvére augusztus 20-i kitüntetését, ezért a kitüntetettek listájáról lekerült Mádl Mária neve, közölte Schillinger Erzsébet, a Köztársasági Elnöki Hivatal sajtófőnöke. Mint mondta, Mádl Ferenc külföldi útjáról hazatérve szerzett tudomást arról, hogy a miniszterelnök által kitüntetésre felterjesztettek között szerepel húga neve, ezután levélben kérte a kormányfőt, hogy a kitüntetési indokok elismerésére más formában vagy a hivatalban lévő köztársasági elnök mandátumának lejárta után kerüljön sor. Buváriné Mádl Mária tanácsvezető bírónak az igazságszolgáltatásban végzett több évtizedes munkássága elismeréseként a Magyar Köztársasági Érdemrend Tisztikeresztje kitüntetést adományozta volna az államfő, közölte Schillinger Erzsébet.
Hiller István kulturális miniszter a Magyar Köztársaság Érdemrend Tisztikeresztje kitüntetést adományozta: Pálmainé Paál Rózsának, a Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülése munkatársának.
Az államfő megbízásából Bárándy Péter igazságügyi miniszter a Magyar Köztársasági Érdemrend Tisztikeresztje kitüntetésben részesítette: Bánki Horváth Máriát és Kárpáti Piroskát, a Fővárosi Ítélőtábla tanácselnökeit, Lévayné dr. Fazekas Juditot, az Igazságügyi Minisztérium helyettes államtitkárát; Maráz Vilmosnét, a Szegedi Ítélőtábla tanácselnökét, és Viszmeg Sándorné, a Kiskunhalasi Városi Bíróság elnökét.
A Magyar Köztársasági Érdemrend Lovagkeresztje kitüntetést vehette át: Birinyi Sándor, a Budapesti IV. és XV. kerületi Bíróság elnöke; Csere László dandártáborn, Gyenge András, a Pécsi Munkaügyi Bíróság elnöke; és Szaghmeiszter Mária, a Heves Megyei Bíróság bírája
Mádl Ferenc, a Magyar Köztársaság elnöke megbízásából Hiller István kulturális miniszter a Magyar Köztársasági Érdemrend Lovagkeresztjét adományozta: Ádám Jenőnek, a Határokon Túli Magyarságért Alapítvány kuratóriuma tagjának, Bényei József újságírónak, Földes Imre Erkel Ferenc-díjas zenetörténésznek, a Liszt Ferenc Zeneművészeti Egyetem egyetemi tanárának, Gyökössy Zsoltnak, a Magyar Televízió rendezőjének, Horváth Kornél ütőhangszeres előadóművésznek, a Magyar Jazz Szövetség alelnökének, Molnár Józsefnek, a Nemzeti Kulturális Örökség Minisztériuma főosztályvezető-helyettesének, Müller Róbert kandidátusnak, a keszthelyi Balatoni Múzeum igazgatójának, Patay Pál régésznek, a Magyar Nemzeti Múzeum tudományos tanácsadójának, Székely András zenetörténész, újságírónak, Turczi István írónak, a Parnasszus című folyóirat alapító főszerkesztőjének, Varjasi Lászlónak, a Magyar Cirkusz és Varieté Kht. ügyvezető igazgatójának, Vidovszky László Erkel Ferenc-díjas és Érdemes Művész zenetörténésznek, a Liszt Ferenc Zeneművészeti Egyetem egyetemi tanárának,
a Magyar Köztársasági Arany Érdemkereszt kitüntetésben részesítette: Bartos Zoltán egyiptológust, a Szépművészeti Múzeum főmuzeológusát, Neuwirth Annamáriát, a Hagyományok Háza osztályvezetőjét, a Bihari János Táncegyüttes művészeti vezetőjét, Fehér Jánost, a Bokréta Művészeti Iskola igazgatóját,
a Magyar Köztársasági Ezüst Érdemkereszt kitüntetésben részesítette: B. Mikli Ferenc festőművészt, Benedek Istvánnét, a Szépművészeti Múzeum gazdasági igazgatóhelyettesét, Cséby Gézát, a keszthelyi Goldmark Károly Művelődési Központ igazgatóját, Farkas Kálmánt, a Lungo Drom főmunkatársát, Foczmann Istvánt, a Budapesti Operettszínház üzemigazgatóját, Gáspár Benjámint, a Szépművészeti Múzeum teremőr-vezetőjét, Horváth Béla előadóművészt, Kapillerné Megyeri Annát, a Göcseji Múzeum történész-muzeológusát, Kissné Béres Katalint, a Göcseji Múzeum történész muzeológusát, Kristóf Istvánnét, a Magyar Cirkusz és Varieté Kht. művészeti titkárát, Lőrincz Ernő művészettörténész, filozófust, Tabák Lajos fotóművészt, Várnai Ildikót, a Vígszínház rendezőasszisztensét,
a Magyar Köztársasági Bronz Érdemkereszt kitüntetésben részesítette: Földes Lászlót, a Vígszínház főkellékesét, Gyarmath Olga magyar-történelem szakos tanárt, Hegedűs Lászlónét, a Budapesti Operettszínház titkárságvezetőjét, Ménesi Gabriellát, a Hammido Alapfokú Művészeti Magániskola balettmesterét, Mészáros Istvánt, a Tudományos Ismeretterjesztő Társulat Ceglédi Szervezete városi titkárát, Nagy Sándornét, a Szépművészeti Múzeum jegypénztárosát, Novák Zsuzsanna táncpedagógus, koreográfust, Szöllősi Sándort, a hajdúszoboszlói Polgármesteri Hivatal közművelődési főtanácsosának, Szörényi Istvánt, a Nemzeti Táncszínház műszaki vezetőjét, Tóth Pálnét, a Nemzeti Táncszínház közönségszervezés-vezetőjét.
Hiller István, a nemzeti kulturális örökség minisztere a közművelődésben végzett kiemelkedő színvonalú tevékenységükért Bessenyei György-díjat adományozott: Fenyves Kornélnak, a Közgyűjteményi és Közművelődési Dolgozók Szakszervezete elnökének, Hazag Mihálynak, a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Önkormányzati Hivatal vezető főtanácsosának, Horváth Violának, a Veszprém Megyei Közművelődési Intézet igazgatójának, Szente Bélának, a békéscsabai Ifjúsági Ház igazgatójának, Tapodi Katalinnak, a dabasi Kossuth Lajos Városi Művelődési Központ népművelő igazgatójának, Török Józsefnek, a Csongrád Megyei Közművelődési Tanácsadó Központ elméleti és módszertani munkatársának.
A népművészet megőrzésében és átörökítésében végzett kiemelkedő munkájukért Életfa-díjat adományozott: Lami István népművelőnek, Tóth Sándornénak, a bagi Dózsa György Művelődési Ház gondnokának, Varga Marianna néprajzos muzeológusnak.
A múzeológia szakterületen végzett kiváló munkájukért Móra Ferenc-díjat adományozott: Bakó Zsuzsannának, a Magyar Nemzeti Galéria főosztályvezetőjének, Bánki Horváth Mihályné, Molnár Erzsébetnek, a Kiskun Múzeum igazgatójának, Csányi Mariettának, a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Múzeumok Igazgatósága régész osztályvezetőjének, Nyerges Évának, a budapesti Szépművészeti Múzeum művészettörténész tudományos főtanácsosának, Kovácsné Bircher Erzsébetnek, a Soproni Központi Bányászati Múzeum igazgatójának.
A népi mesterségek, hagyományok továbbvitelében aktív tevékenységek folytató népi iparművészeknek a Népművészet Mestere-díjat adományozta: Bereczky Csaba Kálmán keszthelyi fafaragó népi iparművésznek, Budai László néptáncosnak, Darmo István rozsnyói pásztor, mesemondónak, Puskás Nándorné hímző népi iparművésznek, Maneszes Márton magyarszovátai prímásnak, Radácsi Piroska himző népi iparművésznek, Vajda László kovács népi iparművésznek.
A hagyományőrző fiatal népi iparművészeknek a Népművészeti Ifjú Mestere-címet adományozza: Ángyán Csilla fazekasnak, Belencsák Mihály késesnek, Czefernekné Tenk Bernadett lószőrékszer-készítőnek, Csécsi Katalin és Onodi Attila néptáncos párosnak, Dobos Beáta néptáncosnak, Forgácsné Molnár Anett gyöngy-ékszerkészítőnek, Kis István néptáncosnak, Molnárné Tamás Anetta fazekasnak, Sebestyénné Tankovits Anita szőnyegszövőnek.
A nemzeti kulturális örökség minisztere a levéltári területen végzett több évtizedes kiemelkedő szakmai tevékenységükért, a levéltár fejlesztése érdekében kifejtett eredményeikért a Pauler Gyulat-díjat adományozta: Á. Varga Lászlónak, Budapest Főváros Levéltára főigazgatójának, Novák Veronikának, a Szlovák Állami Kerületi Levéltár igazgatójának, Szegőfi Anna főlevéltárosnak, Zádorné Zsoldos Máriának, a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Levéltár igazgatójának.
A közgyűjtemény területén dolgozó magas színvonalú szakmai munkájukért Széchényi Ferenc-díjat adományozott: Blazovich Lászlónak, a Csongrád Megyei Levéltár igazgatójának, Horváth Tibornak, az Országos Pedagógiai Könyvtár és Múzeum nyugalmazott igazgatójának, Ikvai Nándorné Sándor Ildikónak, a Pest Megyei Múzeumok Igazgatósága Ferenczy Múzeum néprajzos muzeológusának, Farkas Attilának, az Országos Katolikus Gyűjteményi Központ érseki tanácsos művészettörténészének, Molnár Józsefnek, a Nemzeti Kulturális Örökség Minisztériuma Levéltári osztálya főosztályvezető-helyettesének, Varga Gyulának, a Hajdú-Bihar Megyei Múzeumok Igazgatósága Déri Múzeum néprajzi osztályvezetőjének.
A könyvtári szakterületen hosszabb időn át végzett kiváló tevékenységük elismeréseként Szinnyei József-díjat adományozott: Yamajiné Apor Évának, a Magyar Tudományos Akadémia Könyvtár Keleti Gyűjtemény osztályvezetőjének, Berke Barnabásnénak, az Országos Széchényi Könyvtár Gyűjteményfejlesztési Főosztály és Nemzeti bibliográfiai Központ irányítójának, Gellér Ferencnének, a debreceni Méliusz Juhász Péter Megyei Könyvtár igazgatójának, Pallósiné Toldi Mártának, a szombathelyi Berzenyi Dániel Könyvtár igazgatójának, Redl Károlynak, az Országgyűlési Könyvtár tájékoztatási igazgatójának, Szabó Sándornak, a British Council Könyvtár igazgatójának.
A kulturális miniszter a közművelődés területén eltöltött több éves tevékenységükért, az amatőr művészetek támogatásában, kiemelkedő események létrehozásában elért eredményeikért Wlassics Gyula-díjat adományozott: Bimbó Zoltánnak, az egri Megyei Művelődési Központ közművelődési szakemberének, Budai Józsefnek, Nógrád megyei könyvtárosnak, Bulikné Szolnoki Ildikónak, a Nógrád Megyei Közművelődési és Turisztikai Intézet igazgatóhelyettesének, Buna Konstantin nyugalmazott festőművész tanárnak, Csonka Mártának, a balatonszemesi Latinovits Zoltán Művelődési Ház igazgatójának, Ferencz Zsuzsannának, a veszprémi Városi Művelődési Központ és Könyvtár főtanácsos munkatársának, Fekete János kiskunfélegyházi nyugalmazott pedagógusnak, Gerecs László szombathelyi nyugalmazott népművelőnek, Hortobágyiné Török Ritának, a Karinthy Frigyes Általános Művelődési Központ intézményigazgatójának, Illés Balázsnak, a nyíregyházi Kertvárosi Közösségi Ház népművelő intézményvezetőjének, Jenei Kálmánnak, Gyula Polgármesteri Hivatal Oktatási és Kulturális osztálya közművelődési főtanácsosának, Kelemen Lászlónak, a Budapesti Művelődési Központ nyudíjasának, Kepe Lilinek, a lendvai Magyar Nemzetiségi Művelődési Intézet igazgatóhelyettesének, Králik Jánosnak, a békéscsabai Koós Károly Szakképző Iskola tanárának, Papp Ferencnek, a nagykanizsai Hevesi Sándor Művelődési Központ igazgatójának, Pál Miklósnak, a békéscsabai Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatala népművelő szakfőtanácsosának, Pintér Antalnak, a zalalövői “Salla” Művelődési Központ, Könyvtár és Alapfokú Művészeti Iskola igazgatójának, Szöllősy Vágó Lászlónak, a szabadkai Vajdasági Magyar Művelődési Szövetség népművelőjének, újságírónak, Tóth Máriának, a Magyar Posta Rt. jogtanácsosának, Zöld Lajos gyergyószárhegyi nyugalmazott újságírónak.
Miniszteri Elismerő Oklevelet adományozott a magyar nóta műfajának magas szintű átörökítéséért és tolmácsolásáért: Kovács Apollónia dalénekesnőnek, Boross Lajos prímásnak.
Miniszteri Elismerésben részesítette: a “Csendül a nóta” Nemzetközi Magyarnóta Énekverseny I. helyezettjét, Demeter Ágnes dalénekest, II.helyezettjét, Szöllősi Emese dalénekest, a Különdíjas Bede Ilona cigánydal-énekesnek.
A magyar népzenei hagyományok megőrzésében és továbbvitelében végzett kiváló tevékenységükért Miniszteri Elismerő Oklevelet adományozott: Kovács János népzenésznek, ifj. Kovács János népzenésznek. Kiváló szakmai munkája elismeréseként Miniszteri Elismerő Oklevélben részesült: Losó Károly hangszerkészítő mester.
A Magyar Köztársasági Ezüst Érdemkereszt kitüntetést adományozza: Dr. Agg Gézának, az Oktatási Minisztérium Felsőoktatási Főosztálya szakmai tanácsadójának, Almási Vendelnének, a Szandaszőlősi Általános Iskola, Művelődési Ház és Alapfokú Művészetoktatási Intézmény tanítójának, Dr. Árendás Veronikának, a tatai Eötvös József Gimnázium tagozatvezető tanárának, Báthory Zsuzsannának, a Főpolgármesteri Hivatal Oktatási Ügyosztálya vezető főtanácsosának, gyógypedagógiai szakreferensnek, Békei Lászlónénak, a budapesti Semmelweis Ignác Humán Szakképző Iskola és Gimnázium általános igazgató-helyettesének, Dr. Csonka Csabánénak, az Oktatási Minisztérium Közoktatás-fejlesztési Főosztálya vezető főtanácsosának, Dandó Péternének, a budapesti Baross Gábor Általános Iskola igazgató-helyettesének, Falussy Józsefnénak, a bekecsi II. Rákóczi Ferenc Informatika-Matematika Tagozatos Általános Iskola tanárának, Fehérvári Győzőnének, a budapesti Trefort Ágoston Kéttannyelvű Szakközépiskola vezetőtanárának, munkaközösség-vezetőnek, Ferencz Gyulánénak, a budapesti IV. kerületi Liget Óvoda vezetőjének, Ifj. Fogarasi László zenésznek. Gál Józsefnénak, a kaposvári Táncsis Mihály Gimnázium igazgató-helyettesének, Gulyás Nagy Zoltánnak, a Magyar Táncművészeti Főiskola zenepedagógusának, Gyalai Pálnénak, a szolnoki Széchenyi István Gimnázium és Általános Iskola gazdasági igazgató-helyettesének, Haas Juditnak, a budapesti Lauder Javne Zsidó Közösségi Óvoda, Általános, Közép- és Szakiskola óvodavezetőjének, Hegedűs Károlynénak, a székesfehérvári Szent István Mezőgazdasági és Élelmiszeripari Szakképző Iskola igazgató-helyettesének, Horváth Gézának, a kaposvári Kinizsi Pál Élelmiszeripari, Szakképző Iskola és Gimnázium igazgató-helyettesének, Horváth Jánosnak, a budapesti Arany János Épületgépészeti Szakközépiskola és Szakiskola igazgató-helyettesének, Jankovics Istvánnak, a ceglédi Bem József Műszaki Szakközép- és Szakiskola igazgatójának, Károssy Ágnesnek, a budapesti Szász Ferenc Kereskedelmi Szakközépiskola és Szakiskola igazgató-helyettesének, Kárpáti Bélának, a Békés Megyei Rendőr-főkapitányság nyugalmazott rendőr alezredesének, Kiss Erikának, a tápiószentmártoni Általános Művelődési Központ igazgatójának, Klenyán Lászlónak, az acsai Petőfi Sándor Általános Iskola tanárának, Kókayné Lányi Mariettának,a budapesti Gyermekek Háza pedagógiai vezetőjének, Kulcsár Albertnek, tiszaújvárosi Általános és Alapfokú Művészeti Iskola, Pedagógiai Szakszolgálat igazgatójának, Lakatosné Reha Mártának, szolnoki Ruhaipari Szakközépiskola igazgató-helyettesének, Németh Attilának, a Veszprémi Egyetem Nyelviskolája igazgatójának, egyetemi adjunktusnak, Németh Györgynének, a soproni Jegenye sori Óvoda tagóvoda vezetőjének, Dr. Novák Istvánnak, az egri OKKER Oktatási Iroda alapító ügyvezetőjének, Ogonovszky Istvánnénak, a budapesti Szent László Gimnázium nyugalmazott vezető tanárának, szaktanácsadónak, Dr. Pálffyné Tárnoky Évának, a Belváros-Lipótváros Pedagógiai Szolgáltató Központ igazgatójának, Patakné dr. Félegyházi Enikőnek, a Debreceni Egyetem tudományos munkatársának, Dr. Pázmándy Károlynénak,a Miskolc Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatala gazdasági referensének, Rudner Balázsnénak, a gyomaendrődi Bethlen Gábor Szakképző Iskola és Kollégium gazdasági igazgató-helyettesének, Somogyi Gyöngyinek, a budapesti Szilágyi Erzsébet Gimnázium igazgató-helyettesének, Sulyok Istvánnénak, a budapesti Építőipari és Díszítőművészeti Szakképző Iskola általános igazgató-helyettesének, Szabó Eleknek,a budapesti Németh László Gimnázium igazgató-helyettesének, főtanácsosnak, Szegedi Enikőnek, a budapesti XIII. kerületi Zeneiskola igazgatójának, Szili Margitnak, a győri Kossuth Lajos Általános Iskola igazgatójának, Szokolainé Takács Erzsébetnek, a budapesti Mechatronikai Szakközépiskola és Gimnázium igazgató-helyettesének, Szőke Lászlónénak, a budapesti Vörösmarty Mihály Ének-Zenei, Nyelvi Általános Iskola és Gimnázium igazgató-helyettesének, Takács Mária Évának, a péri Öveges József Általános Iskola nyugalmazott igazgatójának, Takácsné Márton Katalinnak, a gávavencsellői Rakovszky Sámuel Általános és Művészeti Iskola nyugalmazott tanárának, Tálasné Pandur Rózsának, a kadarkúti Jálics Ernő Általános és Vendéglátóipari SzakképzőIskola, Diákotthon igazgatójának, Tárkányiné Dr. Szűcs Katalinnak, a budapesti II. Rákóczi Ferenc Fővárosi Gyakorló Közgazdasági Szakközépiskola tanárának, Till Ottónak, a budapesti III. kerületi Állami Zeneiskola nyugalmazott igazgatójának, Tolnay Bélának, a pásztói Mikszáth Kálmán Gimnázium, Postaforgalmi Szakközépiskola és Kollégium kollégiumi igazgató-helyettesének, Turi Zoltánnak,a budapesti Hunfalvy János Fővárosi Gyakorló, Kéttannyelvű, Külkereskedelmi Szakközépiskola igazgató-helyettesének, Ugrin Gábornénak, az Országos Közoktatási Szolgáltató Intézet nyugalmazott könyvtáros tanárának, Vajdáné Sebestyén Juliannának, a dunaszentbenedeki Általános Iskola igazgatójának, Varga Borbálának, a budapesti Thán Károly Gimnázium, Műszaki Szakközépiskola és Szakiskola tanárának, Varga Istvánnak, a mezőszilasi Németh László Általános Iskola igazgatójának, Várkonyi Jánosnak, a makói Erdei Ferenc Kereskedelmi és Közgazdasági Szakközépiskola és Kollégium nyugalmazott kollégiumvezető-főtanácsosnak, Dr. Verebélyi Imrénének, a Fővárosi Gyakorló Óvoda vezetőjének, Dr. Vincze Ildikó Mária ügyvédnek, a Miniszterelnöki Hivatal Koordinációs Politikai Államtitkárság jogi főtanácsadójának, Vitéz Zsoltnak, a szekszárdi Dienes Valéria Általános Iskola igazgatójának, Vörös Kálmánnénak, a veszprémi Rózsa Úti Általános Iskola igazgató-helyettesének.
A Magyar Köztársasági Bronz Érdemkereszt kitüntetést adományozza: Adorján Gyulánénak, a budapesti Kossuth Lajos Kéttannyelvű Fővárosi Gyakorló Műszaki Középiskola tanárának, Bárdos Adolfnak, a székesfehérvári Vörösmarty Mihály Ipari Szakképző Iskola és Kollégium szakoktatójának, épületgépészeti munkaközösség vezetőnek, Dr. Bertók Sándornénak, a gyenesdiási Általános és Művészeti Iskola tanárának, Braun Jánosnénak, a hatvani 5. Számú Általános Iskola tanítójának Fehér Józsefnek, a székesfehérvári Gorsium Alapfokú Művészetoktatási Intézmény igazgatójának, Fejes Ferencnének, a rákócziújfalui Herman Ottó Általános Iskola óraadó tanárának, Gooz Istvánnak, a kisbéri Petőfi Sándor Általános Iskola nyugalmazott igazgatójának, Hargitai Kálmánnénak, a veszprémi Táncsics Szakközépiskola Szakiskola és Kollégium tanárának, Hímer Bélánénak, a kompolti Általános Iskola tanárának, Horváth Árpádnénak, a budapesti Kossuth Zsuzsa Gimnázium és Egészségügyi Szakközépiskola nyugalmazott tanárának, Dr. Jarosievitz Beátának, a budapesti Ady Endre Közgazdasági Szakkollégium csoportvezető nevelőtanárának, Kis Károlynak, az iskaszentgyörgyi Általános Iskola igazgatójának, Klein Imrénének, a kiskunhalasi II. Rákóczi Ferenc Mezőgazdasági, Közgazdasági és Informatikai Szakközépiskola tanárának, munkaközösség vezetőnek, Koszorúsné Tóth Katalinnak, a budapesti Hófehérke Napköziotthonos Óvoda vezetőjének, közoktatási szakértőnek,, Kotzián Tamásnak, az ELTE Apáczai Csere János Gyakorló Gimnáziuma nyugalmazott vezetőtanárának, Dr. Kovácsné Okler Editnek, a szolnoki Liget Úti Általános Iskola és Előkészítő Szakiskola igazgató-helyettesének, gyógypedagógusnak, Lengyák Istvánnak, a nagykanizsai Hevesi Sándor Általános Iskola tanárának, Lipovits Gyuláné dr.-nak, a szombathelyi Közgazdasági Szakközépiskola tanárának, szaktanácsadónak, Marton Gézánénak, a nagykőrösi Toldi Miklós Élelmiszeripari Középiskola, Szakiskola és Kollégium igazgató-helyettesének, Matula Ilonának, a Fővárosi Pedagógiai Intézet vezető szaktanácsadójának, Nagyné Rápli Györgyinek, a Fővárosi Pedagógiai Intézet vezető szaktanácsadójának, Németh Pálnak,a sárospataki Városi Vay Miklós Szakképző Iskola tanárának, Pacsai Norbertnek, az abádszalóki Kovács Mihály Általános Iskola tanárának, Dr. Pál Lászlónénak, a budapesti Hunyadi Mátyás Általános Iskola tanárának, Péter Mihálynak, a szekszárdi I. Béla Gimnázium és Informatikai Középiskola tanárának, főtanácsosnak, Schlosserné Jurcsek Katalinnak, a budapesti Ady Endre Gimnázium tanárának, Szabóné Kiss Zsuzsannának, az Eszterházy Károly Főiskola Médiainformatikai Intézete intézeti koordinátorának, Szelestey Lászlónak, a Magyar Táncművészeti Főiskola gondnokának, Szöllősi Kálmánnénak, a Mecsekaljai Oktatási és Sportközpont tanítójának, Terényiné Szabó Mónikának, a II. Rákóczi Ferenc Fővárosi Gyakorló Közgazdasági Középiskola főmunkatársának, Tóth Lászlónak, a Fazekas Mihály Fővárosi Gyakorló Általános Iskola és Gimnázium igazgató-helyettesének, Ungvári Jánosnak, a Hajdu-Bihar Megyei Önkormányzat nyugalmazott osztályvezetőjének, Dr. Vajda Istvánnak, a zalaegerszegi Zrínyi Miklós Gimnázium tanárának, Varga Ernőnének, a pákai Öveges József Általános Iskola és Óvoda iskolatitkárának. A Magyar Köztársaság oktatási minisztere augusztus 20-a alkalmából az oktatás érdekében hosszabb időn át kiemelkedő munkát végző minisztériumi, önkormányzati és intézményi dolgozók részére.

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
85. Hej ügyészek, ügyészek! - A Hunvald-ügy
A Népszava tegnapi cikke szerint új eljárást akar a vád, azaz az ügyészség kezdeményezi a Hunvald-perben egy éve született elsőfokú bírósági ítélet részbeni megsemmisítését és új eljárást indítana a majd minden vádpont alól felmentett volt polgármester ügyében.
Csakhogy a fellebbezéssel – mint arról már korábban szó volt – minden törvényes határidőt "lekésett" a vádhatóság, majd a fellebbviteli főügyészség is, amely megkérdőjelezi a további eljárás jogszerűségét – írja a Népszava. Információjuk szerint a legtöbb vádpontban az ügyészség totális kudarcát hozó, 24 terheltet felvonultató perben több vádlott esetében súlyosabb büntetés kiszabását kéri a vádhatóság. Továbbá "unortodox" megalapozottságú indoklásában például azzal tartaná fenn a - kisebb megszakítással - immár négy éve előzetes letartóztatásban lévő elsőrendű vádlott Gál György elleni kényszerintézkedést, hogy esetében tartani lehet a bűnismétlés veszélyétől.
A lap szerint ez már csak azért is nehezen értelmezhető, mert Gál a terhére rótt bűncselekményeket a VII. kerületi önkormányzat gazdasági bizottságának elnökeként követte el a vádirat szerint, márpedig ezt a tisztségét már régen nem tölti be: nemcsak előzetese miatt, hanem mert – ez valószínűleg elkerülte az ügyészség figyelmét – 2010 őszén a Fidesz győzött Erzsébetvárosban, ez pedig a képviselő-testület és a bizottságok teljes kicserélődésével járt. Vagyis ha szabadlábra kerülne, Gál még ha akarna sem tudna bizottsági elnöki pozíciójából adódóan elkövetni olyan újabb, hasonló bűncselekményeket, mint amelyek miatt bíróság előtt áll – írja a Népszava.
Az ügyben kezdetektől fogva koncepciós eljárást emlegető Hunvald György szerint minden olyan vádpontban, melyben az elsőfokú bíróság tavaly február 24-én felmentette őt, új eljárást kért az ügyészség. Így a büntetőper alapját jelentő, vádirat szerinti milliárdos kárt okozó „ingatlan-panamák” ügyében is. A vádat képviselő Központi Nyomozó Főügyészségnek a fellebbviteli főügyészség által is jóváhagyott, majd nemrég a másodfokú bíróságnak továbbított indoklása a Népszava értesülése szerint kitér arra, hogy a nem jogerős ítélet részben megalapozatlan, illetve az eljáró bíróság nem értékelte minden esetben teljes körűen a bizonyítékokat.
A Népszava cikkében azt is megemlíti, hogy az ingatlanügyekkel kapcsolatban az ügyészség szerint nem vizsgálta a bíróság, hogy Hunvald - akit első fokon a bűnszervezet tagjaként, bűnsegédként elkövetett csalás vádjában felmentett a bíróság - nem követett-e el más bűncselekményt. Ez amiatt furcsa, hogy ha erre gyanú merült volna fel, bizonyára feltárta volna az ügyészség az eredeti vádiratban. A Népszava úgy tudja, az ítéletet "hiányosnak" tartó vádhatóság azért sürget új eljárást Gál, Hunvald, továbbá az önkormányzat egykori pénzügyi bizottsági elnöke, az ingatlanok értékbecslője, valamint még három vádlott esetében, mert úgy találták, hogy az ítélet "hiányosságai" csak egy megismételt eljárásban korrigálhatók. Ennek az egésznek a megértéséhez azért ajánljuk elolvasásra Fapál László idevágó blogbejegyzését…
Azt is érdemes még egyszer megemlíteni, hogy mindezzel alaposan elkésett az ügyészség. Mint a lap már korábban megírta – és ide a blogra is feltettük – sértheti a tisztességes eljáráshoz való alapjogot, hogy az ügyészség csaknem egy év elteltével, saját szabályait és a hatályos törvényt is áthágva fellebbezett csak a múlt héten a Hunvald-ügyben.
Kis színes a T. Házból: Harangozó kontra Polt
És ha már szóba került Fapál László blogbejegyzése, csak halkan megemlítenénk, hogy igencsak heves szócsatát vívott az úgynevezett tábornokper, vagyis a minap első fokon felmentett tisztek kapcsán az ügyészség munkáját ért aggályokról Polt Péterrel az MSZP-s Harangozó Tamás. A politikus mindenkit emlékeztetett arra, hogy a minapi, az összes vádlottat minden vádpont alól felmentő nem jogerős ítélet indoklásában a bíróság részéről elhangzott, a koronatanú hazugsággal kikényszerített vallomása a demokratikus jogállammal összeegyeztethetetlen. Ez alapján Harangozó feltette a kérdést Poltnak: lesznek-e ennek az ügyészségi magatartásnak következményei, indul-e fegyelmi eljárás, kezdeményezik-e Keresztes Imre, a Központi Nyomozó Főügyészség vezetőjének felmentését illetve megfosztják-e őt a tavaly kapott magas állami kitüntetésétől.
Válaszában Polt Péter visszautasította az '50-es évekkel húzott párhuzamot, és kifejtette, a tábornokper nem lehet "koncepciós eljárás" - ezt a szót amúgy Harangozó ki se ejtette -, mert tettenérés történt. Egyébiránt arra hivatkozott, hogy az ügyben nemcsak az ügyészség járt el, hanem a bíróság is rendre fenntartotta az ügyészség indokai alapján a vádlottakkal szembeni kényszerintézkedést. Azt azonban már nem tette hozzá Polt, hogy az eljáró bíró ilyenkor soha nem értékelheti, súlyozhatja az ügyészi kérelem indokait, egyáltalán nem vizsgálhatja érdemben azokat. A legfőbb ügyész a "koronatanú" tábornok vallomására alapozott, a bíróság szerint törvénytelen bizonyítékról azt mondta, a cserébe tett ügyészségi "ígéretről" csak utóbb derült ki, hogy törvényesen nem teljesíthető. Polt kitartott amellett, hogy az ügyészség "szakszerűen, törvényesen és az igazságosságnak meggyőződése szerint járt el" az ügyben, ezért "semmiféle felelősségre vonás nem indokolt", amúgy pedig azt javasolta, várjuk meg, mint mond majd a másodfok.
Viszontválaszában Harangozó Tamás azt kérdezte, ha tettenérés történt, hogyan születhetett felmentő ítélet. Ő szintén kitartott amellett, hogy törvénytelen eszközökhöz nyúlt a vádhatóság és szerinte "az ügyészség becsületét rondítja az ügy", hiszen a vádlottak arról is beszámoltak, hogy kihallgatóik arra kérték őket, tegyenek szocialista politikusokra terhelő vallomást, akkor azonnal szabadon távozhatnak.
(Készült a Népszava cikke alapján)
https://hunvaldugy.blog.hu/api/trackback/id/tr445119268

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság


text:
IV/01243/2019
. IV/01243/2019
Első irat érkezett: 07/23/2019
Az ügy tárgya: A Kúria Kfv.VI.37.725/2018/4. számú ítélete elleni alkotmányjogi panasz (ellátás visszautasítása)
Az indítványozók - az Abtv. 27. § alapján - a Kúria Kfv.VI.37.725/2018/4. számú ítélete és a Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 12.K.28.329/2017/3. számú ítélete megsemmisítését kérték.
Az indítványozók gyermeke kemoterápiás kezelésben részesült. A szülők a kezelés miatt kialakult rossz vérkép és mellékhatások miatt a további kemoterápiás kezelést visszautasították. A kórház jelzése alapján az elsőfokú gyámhatóság a gyermek ideiglenes hatályú elhelyezéséről döntött, a gyermeket nevelőszülőnél helyezte el, részére gyermekvédelmi gyámot rendelt el, és a szülők felügyeleti jogát szüneteltette. A másodfokú határozat az elsőfokú határozatot megsemmisítette, azonban megállapította, hogy a gyermek veszélyeztetettsége fennáll, a szükséges kezelés visszautasításával a szülők akadályozzák a gyermek testi fejlődését. A szülők a döntés ellen keresetet terjesztettek elő annak téves indokolására hivatkozva. A bíróság a szülők keresetét elutasította. A Kúria a döntést hatályában fenntartotta.
Az indítványozók álláspontja szerint a támadott döntések sértik gyermekük emberi méltóságát és a szülők egészségügyi ellátásokra vonatkozó döntési jogát, valamint a szülők nevelési szabadságát. Álláspontjuk szerint alkotmányjogi jelentőségű kérdés, hogy hogyan és milyen keretek között gyakorolható az ellátás visszautasításához való jog..
Kúria Kfv.VI.37.725/2018/4. számú ítélete
Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 12.K.28.329/2017/3. számú ítélete
IV_1243_0_2019_indítvány_anonimizált.pdf

matches: Kúria Kúria Bíróság bíróság Kúria Kúria Bíróság