text:
Kezdölap Hírek ÁÉT Hszt-vel kapcsolatos megbeszélés 2008. október 17.
Hszt-vel kapcsolatos megbeszélés 2008. október 17.
Technikai jellegű dolgainkat rendezzük az elején, hogyha szabad ezt javasolni. Ha egyetértés lesz benne, akkor javaslom, hogy készüljön hangfelvétel, és egy emlékeztető a megbeszélésről. Ennek a technikai feltételeit előkészítettük.
Árok Kornél úr, területi ügyvivő, Hivatásos Tűzoltók Független Szakszervezete:
Szószerinti jegyzőkönyvet szeretnék kérni.
Ennek nincs akadálya. Tehát hangfelvétel és szószerinti jegyzőkönyv készül a mai megbeszélésről. Van-e más javaslat, van-e más jellegű -? Akkor ebben, úgy látom, hogy egyetértés van. Következő ilyen technikai jellegű dolog: Rajnai Zsolt úr közöttünk van. Ő nem szakszervezeti vezető, hanem a Hivatásos Önkormányzati Tűzoltók Országos Szövetségének az elnöke. Egyetértés van-e, hogy ő részt vegyen-e a mai megbeszélésen, mert ez úgy indult, hogy a szakszervezetekkel folytatjuk a megbeszélést?
Kérdésem van. A munkáltatót képviseli, vagy kit képvisel?
Rajnai Zsolt úr, elnök, Hivatásos Önkormányzati Tűzoltók Országos Szövetsége:
Ez jó kérdés, azt gondolom, hogy azokban a kérdésekben, amikről ma itt várhatóan szó lesz, a tűzoltóságokat képviselem, a tűzoltókat. Ha a peres eljárásokról beszélünk, akkor természetesen a másik oldalon ülök, az alperes oldalán.
Természetesen semmi kifogásom nincs az ellen, hogy részt vegyen az érdekegyeztetésben. De miután most a peres ügyek vannak napirenden, ilyen meghasonlott állapotban, akkor inkább a munkáltatói oldalon kéne most pillanatnyilag helyet foglalnia! Ne haragudjon!
Akkor csak az ülésrendben javaslom azt, hogy váltsunk. Lehet, hogy a középre kellene. A harmadik oldalon, de nagyon messze van, hogyha javasolhatnám, ez itt a harmadik oldal hely, jó? Már csak azért, hogy ne szakszervezeti oldalon legyen, hogyha lehet! Egy szövetségi elnöknek, aki a Hivatásos Önkormányzati Tűzoltóságok Szövetségének az elnöke, akkor -. Annyit kérnék még, hogy mivel hangfelvétel készül, a szokásnak megfelelően a nevet mindig mondjuk be, hogy be lehessen azonosítani a jegyzőkönyv készítésénél. Következő ilyen kérdéskör a sajtó nyilvánosság kérdése. Itt volt sajtó-érdeklődés, múltkor nem beszéltük meg. Döntsünk ebben a kérdésben, hogy becsukjuk az ajtót, vagy hagyjuk nyitva és, ha a sajtó érdeklődik, akkor bejöhet? Ezzel kapcsolatban nekünk nincs javaslatunk, csak döntsük el ezt a kérdést!
Bejöhet, mert … Sokkal jobb nyilvánosan csinálni, mint titokban, mert annak nem jó a vége!
Elsőként tájékoztatásra kerüljön sor a szombathelyi tűzoltósággal kapcsolatos jogerős bírósági ítélet végrehajtásáról! Második témának a pótlékokkal kapcsolatos szakszervezeti kérések, ezek jelenlegi helyzetéről, és ennek a kérdésnek a megbeszélése. Harmadik: a munkaidő-perekkel kapcsolatos kérdések. Külön. Kérdezem a másik oldalt, mit vegyünk még föl a mai megbeszélés témái közé, vagy ebbe minden belefér? Tessék!
A múltkori SZÉF ülésen elhangzott, hogy az Igazságügyi Minisztérium a ruhapénzt felemeli a Rendőrség, illetve a büntetés-végrehajtásban dolgozók részére. Szeretném, ha ezt a témakört egy kicsit átbeszélnénk, ha a tűzoltóságok részére is ez az emelés megtörténne. Mint negyedik. Köszönöm.
Erről mindenképpen szót akarok váltani, de szerintem a Hszt-ben lévő pótlékokkal kapcsolatos kérdéskörben tudom érinteni, ha oda betesszük, mert összetartozó dolgok. Úgy látom, hogy ezt elfogadja, Árok Úr? Főtitkár asszony!
Én csak reagálni akarok. Bocsánat, visszavonták.
Jó. Tehát akkor ezt a három témát! Tessék!
Államtitkár Úr, azt szeretném kérdezni, az előző tárgyaláson szó esett a költségvetéssel kapcsolatos témában, hogy várjuk meg azt, amit -, mert a SZÉF-en benyújtottam, hogy a minisztérium, nem az ÖM, hanem a Pénzügyminisztérium válaszolja meg, hogy miért annyi, amennyi. Várjuk meg azt a választ, a Pénzügyét, és akkor folytassunk tovább valamit, vagy esetleg tudná-e Államtitkár Úr, néhány gondolatot a felvetett problémával kapcsolatosan elmondani? Köszönöm szépen.
Igen. Tudok rövid tájékoztatást adni a jövő évi költségvetéssel kapcsolatos jelenlegi helyzetről, a munkánkról. Erre akkor majd vagy a legvégén, vagy lehet, hogy menet közben is sort kell, hogy kerítsek. De erről fogunk ma szólni. Úgy gondolom, hogy a mai megbeszélésnek ilyen tematikát adva, rá is térhetünk a konkrét első témára. Mindenki előtt ismert, hogy a szombathelyi tűzoltók keresetével kapcsolatban jogerős bírósági ítélet született. Azt is valamennyien tudjuk, hogy ez az ítélet felülvizsgálati kérelemmel folyik tovább, de ennek semmiféle halasztó hatálya nincs a bírósági döntés végrehajtására. Szombathely város polgármestere megkereste miniszter urat levélben, hogy ennek a bírósági ítéletnek a Szombathely város által fönntartott tűzoltóság nem tud eleget tenni. Nem így kapták a pénzt. Miniszter úrhoz fordult a polgármester úr. Múltkor is beszéltünk róla, hogy az a megoldás, amit akkor ígértünk, ez van folyamatban. Konkrétan az, hogy az önkormányzati miniszter reményeim szerint a mai napon alá tudja írni azt az előterjesztést, amelyben a Szombathelyi Önkormányzatot visszatérítendő 152 millió Ft támogatásban részesíti, a visszafizetésnek a határideje 2009. június 30-a. A jogcím a működésképtelen önkormányzatok egyéb támogatása. Ennek a technikai formája az, hogy egy támogatási kérelmet kell az önkormányzatnak benyújtani, amelyben bizonyítja azt, hogy olyan körülmény merült föl, amely a működését lehetetlenné teszi. Ez a támogatási kérelem a tegnapi napon, reggel megérkezett a Minisztériumba. Döntés is született róla vezetői szinten, tehát ennek megfelelően megy az előkészítés. Azt gondolom, hogy a holnapi, legkésőbb a hétfői napon ennek az összegnek az átutalása meg fog történni. Polgármester úrral fölvettük a kapcsolatot a levél megérkezése előtt is, meg azután is, többször. Szombathely város van olyan helyzetben, hogy a működési hitelkerete terhére ezt a kifizetést határidőben tudja teljesíteni, azelőtt is, mielőtt az önkormányzati pénz odaér. Ennek csak egy-két napos átfutási időeltérése lehet. A ma reggeli információk szerint a Szombathelyi Tűzoltó-parancsnokságon megkezdődött a számfejtése a járandóságoknak. Reményeim szerint, ha az átutalás is megtörténik, legkésőbb hétfői napon a folyószámláján mindenkinek ott lesz ez az összeg, amely információim szerint 152 millió Ft. A helyzet valamennyiünk előtt ismert, hogy a Szombathelyi Tűzoltóságnak kell a bíróság ítéletét végrehajtani. Ő tud eleget tenni, Szombathely város polgármestere, Ipkovich György úr hétfőn azt mondta, hogy a kifizetésnek pénzügyi akadálya nincs, tehát csak technikai akadálya lehet. Én most pontosan nem tudom, hogy mettől számolják azt a 15 napot, amin belül ki kell fizetni. Azt sem tudom teljesen pontosan, hogy az utalás napja, vagy a folyószámlára megérkezésnél van a tizenötödik nap. Azt gondolom, hogy ebben a környezetben amit Gyenesei István miniszter úr tehetett, és a Minisztérium munkatársai, amit tehettek, azt mi mindent megtettünk, és bízom benne, hogy megfelelő, nyugodt légkörben a kifizetések megtörténnek.
Hócza György úr, szervezeti ügyvivő, Hivatásos Tűzoltók Független Szakszervezete:
Államtitkár Úr, örülünk annak, hogy ilyen gyorsan kifizetésre kerül ez az összeg. Azzal viszont nem értünk egyet, hogy ez visszatérítendőként van megjelölve, hiszen az Önkormányzati Minisztérium azt mondta, ha jogerős ítéletek születnek, akkor helyt fog állni. Itt most úgy látjuk, hogy az önkormányzatokra fogják ráterhelni ezt a dolgot, holott az államnak kellene tulajdonképpen ezt megfizetni.
Köszönöm szépen, itt nem néztem a papíromba, egy indoklás kell, hogy miért visszafizetési kötelezettséggel. Ahogy a múltkori, és korábbi beszélgetésen is megegyeztünk, illetve a Minisztérium nevében ígéretet tettünk, ha a jogalapot illetően a pereknek egy végső megoldása lesz, abban az esetben a kormányzati döntés meg fog születni, minden érintett önkormányzatra, így Szombathelyre vonatkozóan is. Ennek megfelelően a Szombathelyi Önkormányzat az akkori döntésnek megfelelően meg fogja kapni a vissza nem térítendő támogatását, amiből vissza tudja fizetni ezt az összeget, és akkor tulajdonképpen helyén van a dolog. Csak ilyen megoldást lehet elképzelni, és ha az a helyzet van, hogy a Kormánynak kell helytállni, akkor egységesen tud helytállni, tehát Szombathelyet nem lehet kihagyni az akkori döntésből. A határidőben is azért mondtunk június 30-át, mert abban azért nagyon bízunk, hogy legkésőbb erre az időpontra megszületnek ezek a döntések. Elnézést, jogos volt a fölvetés!
A magyar bírói gyakorlatot ismerve, nem valószínű, hogy 2009. június 30-ára mindenhol megszületnek az ítéletek, tehát gyakorlatilag addig az önkormányzat pénze áll ebben az egész dologban, hogyha jól értem, hisz visszafizetik a 152 milliót Szombathelyen.
Nem fog a tűzoltók, vagy az önkormányzatoknak pénze benne állni. Most mi legkésőbb hétfőn elküldjük a szombathelyi önkormányzatnak a 152 millió Ft-ot. 2009. június 30-áig ez a pénz ott van. Ha addig nem születik döntés, akkor a szombathelyi polgármester fogja kérni a visszafizetés átütemezését. Szeretném most is jelezni, hogy ha a végső megoldás előtt születik hasonló jogerős bírói ítélet a pénzeket illetően, akkor az Önkormányzati Minisztérium … nem lehet kiszámítani, most nincs abban a helyzetben, de nem lehet tudni, hogy mikor kerül bármelyik per abba a helyzetbe. Tehát ha tűzoltóságnak kell fizetnie hamarabb, mint ahogy a kormánydöntés megszületik, akkor az Önkormányzati Minisztérium, Gyenesei István miniszter úr mindig ezt a megoldást fogja követni. Ezt javasolja, ez az általános és egységes szabály. Tehát, ha lesz jogerős ítélet, amire fizetni kell a tűzoltóságnak, és még nem születik meg az a kormánydöntés, addig mindig előleget fog biztosítani a kifizetéshez, és az önkormányzatnak adja az előleget, amely biztosítja, hogy a tűzoltóság tudjon fizetni.
Még egy kérdésem lenne. A Minisztérium a megítélt összeget fogja vissza nem térítendőként odaadni az önkormányzatnak második ütemezésben, vagy az Önök által kiszámolt összeget? Hisz ez még kétes volt a múltkori megbeszélésünkön.
Erre nem tudok választ adni, mert nincs előkészítve, és a legutóbbi megbeszélésen, – itt a mai harmadik napirendként fogunk erről beszélni – nem tudjuk ma megmondani, hogy mi lesz az a számítási módszer, amely szerint ki fogjuk számolni, hogy az önkormányzatoknak mennyi pénz jár. Ma ─ személyes megítélésem szerint ─ elképzelhető, hogy ez az összeg eltér. Egyet tudok mondani, hogy az én szakmai álláspontom az, hogy ha fizetni kell, akkor a Szombathelyi Önkormányzat is ugyanolyan számítás szerint kell, hogy kapja a támogatást, mint ahogyan valamennyi önkormányzat, ahol tűzoltóságot tartanak fent. Tehát elképzelhető, hogy ott eltérés van. Én azt gondolom, hogy erre a kérdésre akkor lehet visszatérni, ennek van magyarázata azért -, szólhatunk róla, akkor szólok is róla. Miniszter úr nevében én írtam Szombathely polgármesterének. Én tájékoztattam a szombathelyi polgármestert arról, hogy megítélésünk szerint a szombathelyi tűzoltóparancsnok úr nem időben tett eleget annak a kötelezettségének, hogy jelentenie kellett volna az OKF felé, hogy per van. A szombathelyi tűzoltóparancsnok a perben nem kifogásolta az összeget, sőt a jegyzőkönyv szerint ─ a bírósági ítéletből kiderül, ami itt van ─ mindig megerősítette, hogy ezt az összeget közösen dolgozták ki. Ma a szombathelyi parancsnok úr ─ a polgármester úrtól kapott tájékoztatás szerint ─ másképpen látja már a dolgot, de ez szombathelyi ügy. Ebben nem tudok mit tenni. Nekem az a véleményem, hogy nem kellő gondossággal járt el a perben a szombathelyi parancsnok úr, és akkor nem volt meg az Önkormányzati Minisztériumnak a lehetősége, hogy mint beavatkozó, ott az álláspontját kifejtse. Csak ennyi tájékoztatásul, ezt írtam meg a szombathelyi polgármesternek. Tehát a válasz, hogy mennyit fog kapni a Szombathelyi Önkormányzat, ezt pontosan nem tudom, de elképzelhetőnek tartom, hogy a mostani 152, és az akkori között valamekkora eltérés lesz. Ezt annak függvényében, hogy vagy miben egyezünk meg, vagy a bíróság jogerősen mit fog mondani, hogy hogyan kell kiszámítani. Ha az lesz az ítélet, hogy úgy kell kiszámolni, mint ahogy Szombathelyen, akkor egyezik. Nagy Gábor is jelentkezett!
Köszönöm a szót Államtitkár Úr! Azért teszem föl a kérdést, hogy erősítsük meg ezen a tárgyalási napon is azt, hogy ismerve a Katasztrófavédelmi Főigazgatóságnak az álláspontját, amely arról szól, hogy pereskedő és nem pereskedő, mind kapja meg a pénzt, ha perelt, ha nem perelt! Előző tárgyalásokon is elhangzott, hogy amennyiben tisztázódik az, hogy most mit és mennyit kell fizetni, vagy egyáltalán fizetni kell, akkor a jogalapot a Kormány megteremti arra, hogy a nem pereskedők is megkapják ezt. Akkor is elmondtuk, hogy fölöslegesnek tartjuk, hogy ugyanazon munkáltatótól, egy kisebb városi parancsnokságról 80 fő indítson, a fővárosban meg kb. 1400 ugyanaz a panasz beérkezzen, ugyanabban, és ezt így vigyük tovább. Amikor ugyanarról szól az egész téma! Nyilvánvaló, hogy ha a jogszabályt nézzük, akkor az 1400-ból 1396-nak elévülne. De mondom, ez az indokolás volt a részünkről, hogy azért nem, mert már egyébként is volt olyan bírósági perünk, ahol azt mondták, hogy nekik elég, ha egy viszi végig. Akkor, ha lehetséges, erősítsük meg, vagy ne erősítsük meg, hogy azon parancsnokságok, ahonnan indult per, de csak egy-két fővel indult, azok is megkapják teljes egészében a megítélt pénzösszeget, illetve a későbbiekben kiszámolt pénzösszeget!
Főtitkár asszony!
Egy kicsit csalódott vagyok, a mai napot illetően. Megmondom, hogy miért: semmivel sem tartunk előbbre, mint ahogy tartottunk az előző értekezleten. Ott abban állapodtunk meg, hogy mielőtt idejövünk, egy pár ember szakértőként összeül, és megpróbál két kérdésben megegyezni -. Megint ott tartunk, hogy a két kérdés még mindig nyitott. Az egyik a bíróságra van utalva, amely azt mondja, hogy a jogalap tekintetében meg kell várni egy jogerős döntést, hogy 40 óra, 48 óra, vagy akárhány óra. Ez a jogalap. És utána maradt még egy vitás kérdés a múltkor is, hogy mi számít bele. Itt maximálisan eltérőek a vélemények, hogy a túlórát mi után kell számolni. Hogy számolni kell a végzett munka után, a táppénz, a betegállományban töltött idő után, a szabadság után, a felmentési idő után. Gyakorlatilag abban maradtunk, hogy megpróbálunk összeülni, és megegyezni. Az nekünk teljesen természetes, amit az Államtitkár Úr mondott a Minisztérium nevében, hogy ha lesz egy döntés ─ és én már azt hiszem, hogy csak egy jogegységi döntés lehet bizonyos kérdésben, mert annyira eltérőek a vélemények ─, akkor az mindenkit érint. Azokat is, akik nem nyújtottak be szolgálati panaszt. De ha csak a jogalap tekintetében kérnek jogegységit, és hogy mi után számoljuk a túlórát, abban a kérdésben senki nem kér jogegységit, akkor az alap tekintetében utána ugyanúgy el fognak kezdődni a problémák a perekben, és akkor megint csak egy-kettő-három pert kell indítani, ha ebben még nem születtek jogerős döntések. Ez a véleményem.
Köszönöm szépen. Azt gondoltam, hogy ez a Szombathely napirend egy nagyon gyors tájékoztató dolog lesz. Amit Főtitkár Asszony mondott, ez a harmadik kérdéskörben előjön, és lesz rá javaslatunk. Nagy Gábor Úrnak is ugyanezt tudom mondani. Továbbra is meg tudjuk erősíteni, amit Nagy Gábor Úr mondott. Ennek ellenére továbbra sem tudjuk azt mondani, hogy a tűzoltók vonják vissza. Ez mindenkinek a saját felelőssége, saját döntése, hogy hogyan ítél. A szakszervezetek tudják figyelemmel kísérni a folyamatokat. Ennek megfelelően tudnak tanácsot adni a tűzoltóknak. Köszönöm szépen. Nem tudom Szombathellyel kapcsolatban -?
Szombathellyel kapcsolatban, nem ehhez kapcsolódó ….
Szombathelyet akkor ezzel így lezárom. Nincs más információnk, ugye? Köszönöm szépen. Akkor másodikként, ez a pótlékoknak elnevezett témakör. Természetesen kapcsolódik költségvetéshez, Hszt. módosításhoz és sok mindenhez. A szakszervezetek a legutóbbi, és az azt megelőző ÁÉT ülésen is jelezték a pótlékok emelésére és változtatására vonatkozó igényüket. Legutóbb konkrétan a közterületi pótlék bevezetését kezdeményezték, és a veszélyességi pótlék 45 %-ról 100 %-ra történő emelését. Az ÁÉT ülésen Babák úr ennek a pénzügyi vonzatát kiszámolta, ismertette. A legutóbbi megbeszélésünkön a problémát és a véleménykülönbséget az jelentette, hogy amíg én személyesen nem voltam teljesen tájékozódva, addig a szakszervezeteknél volt egy olyan előterjesztés, ami az IRM-ben készült, bizonyos pótlékok emelésére, mégpedig úgy, hogy a 2008. évi költségvetési törvénnyel párhuzamosan történjen. Arról tudom tájékoztatni a szakszervezeti vezetőket, hogy a 2009. évi költségvetést megalapozó egyes törvények módosítása ─ ezt ilyen saláta törvénynek nevezik, mert sok törvény módosítása szerepel benne, amely a költségvetéssel összefüggésben van ─, ezt a törvény-javaslatot még nem nyújtotta be a Kormány. Az elképzelhető, hogy a mai Kormányülésen erre sor kerül. A legutóbbi megbeszélésünk után az IRM-től kaptunk megkeresést, hogy van-e ilyen javaslatunk, mert nekik ebbe a törvénybe volt javaslatuk, hogy beleteszik. Megtörtént a államtitkári egyeztetés. A Rendőrséget érintő pótlék bármilyen nemű módosítása nem szerepel a törvényjavaslatban. A törvényjavaslatban a államtitkári egyeztetések után ─ azért mondom mindig, mert folyamatosan változtatták ─ az államtitkári egyeztetés után benne szerepel a Hszt-nek a módosítása, három témakörben. Az egyik: hogy a különféle juttatásokat folyószámlára kell utalni. Ez egy technikai jellegű módosítás. Előveszem, hogy pontosak legyünk, és nehogy félreértés adódjon. Tehát, tudom az eredetit is mondani, de a következő fog három helyen is belekerülni: „illetményt a törvényes magyar pénznemben kell megállapítani és havonta utólag, a tárgyhónapot követő hó 5. napjáig kell e törvény rendelkezése szerint kifizetni”. A 306-os §, az már nem. És azt mondja: „szolgálati viszonyukra tekintettel megillető valamennyi pénzbeli juttatás kifizetése az Mt. 154/A. §-ban meghatározott módon történik”, ez az utalás. Tehát az egyik kérdéskör ez. Van ezen kívül még kettő bekezdés a Hszt. módosítást illetően. Az egyik a 306. §-t, a másik a 322. §-t érinti. A 306. §. a büntetés-végrehajtásra vonatkozó különös szabály, a 322-es a VPOP-re vonatkozó különös szabály. Mind a kettőnél pótlékot érint. Jelentős vita van azon, hogy ezt a Kormány be fogja-e benyújtani, vagy nem. De ilyen papírral lehet találkozni, előttem is itt van. Ebben a BV-seknél, mert, hogy úgy tudom, Önök is úgy tudják, hogy kimaradtak 2005 végén. Nekik akkor semmilyen pótlék nem volt. Tehát egy ilyen szintre hozás. És ehhez hasonló ügy a VPOP-nál. Egyik mögött sincs költségvetési láb, tehát pénz mögötte nincs. Mind a két szervnek magának kell kigazdálkodni ezt a pénzt. Ez a módosítás szerepel az államtitkári értekezlet utáni anyagban. Pótlékokkal kapcsolatban, továbbiakban! Amikor megkeresés érkezett, és amikor volt lehetőségünk, akkor az OKF-fel egyeztetett javaslatot vittünk az Államtitkári Értekezletre. Az Államtitkári Értekezleten nem sikerült a törvényjavaslatba beletenni a mi javaslatunkat. A mi javaslatunk az volt, hogy a tűzoltóknál is legyen egy pótlék-rendezés. Ennek a költségvetési nagyságát próbáltuk úgy belőni, ami nem egy durva dolog, aminek láttunk valamekkora esélyét, ilyen 800 millió Ft-os nagyságrendben. Nincsen költségvetési fedezet, ezért aztán költségvetési fedezet nélkül ezt a pótlékot nem lehetett befogadni. A pótlékra az a szakmai javaslatunk, hogy egy új tűzoltó bevetési pótlékot hozzunk, és ne a közterületit vezessük be, és ne a veszélyességit emeljük meg! Ennek az a szakmai magyarázata, hogy a mai Hszt-ben a közterületi csak a rendőrökre vonatkozik, de az általános szabályoknál van benne. A veszélyességi, mindenkire vonatkozik, és általános szabálynál van benne. Most ebben a kérdésben nem kell nagyon gyorsan döntenünk, és nagyságrendben 0,75–ös szorzóra tettünk javaslatot. De ez a szám, meg a mérték is mindenkori pénzügyi függő dolog. Ez a javaslat már nem megy most a Kormány elé, csak elmondtam, hogy amikor ennek most helye volt, és nagyon gyors, mert hétfő reggel 8 órakor érkezett a dolog, és délig kellett visszajelezni, akkor ezt a javaslatot fogalmaztuk meg. Természetesen ennek semmi következménye nincs, mert ennek a végén az lesz a javaslatom, hogy ebben ne kezdődjenek meg, hanem folytatódjanak egy másmilyen formában a kidolgozásának a munkálatai.
Teljes jelent … teljes …
… ki megy, …
… az arra az időszakra, ….
Jauernik István úr, ÖM államtitkára:
Igen. Azért mondom, hogy akkor ebbe túlságosan ne menjünk bele, mert a következő javaslattal élek: arra az időre, amikor tulajdonképpen bevetésben van, ehhez hasonló pótlék. Nem teljesen ugyanaz, megítélésünk szerint nem lehet teljesen egységes szabályt hozni minden rendvédelmi szervre, és akkor ebbe talán nem is menjünk most bele! Az a javaslat, hogy, a múltkor itt fölolvasott Csire Péter úr egy levelet, hogy a Hszt-nek megy az IRM kebelében egy átfogó -, sőt, akkor az IRM azt írta, hogy új Hszt. Tehát akkor arról tudom tájékoztatni a szakszervezeti vezetőket, hogy az Igazságügyi és Rendészeti Minisztérium a felelőse annak, hogy a Hszt. átfogó felülvizsgálatát elvégezze, és, ha az a döntés születik, akkor új Hszt-t készítsen elő. Ilyen munka folyik. Azt is meg tudom erősíteni, amit múltkor mondtam, hogy az Önkormányzati Minisztérium képviseli a Katasztrófavédelmet illetően ebben az előkészítő ─ vagy munkacsoport ez ─ munkabizottságban magát. Tehát az ÖM ott van. Ennek ellenére az a miniszter úrral folytatott egyeztetés után a döntés ─ és a MEH-hel, Csizmár Gáborral, aki a érdekegyeztetés felelőse, vele egyeztetve az a javaslatunk, amit a múlt héten is elmondtam ─, hogy létre kell hozni a Minisztériumon belül egy munkacsoportot, amely a Hszt. felülvizsgálatáért felel. Ennek a vezetőjének Csire Péter urat jelölte ki miniszter úr, a Jogi Főosztály és az OKF szakemberei képviselik a minisztériumot. A másik oldalon egy rövid időn belül kérnénk a személyi javaslatokat, hogy kik lesznek a tagjai ennek a munkacsoportnak. A munkacsoportnak az a feladata, hogy a katasztrófavédelemmel kapcsolatos kérdésekben a Hszt-t nézze végig, benne a pótlék-kérdést is. Tegyen javaslatot arra, hogy módosítás, új Hszt., és szövegszerűen, először természetesen egy koncepció, majd -, tehát párhuzamosan dolgozzunk az IRM-mel, sőt, nekünk hamarabb kell menni, hogy az IRM-nél folyó munkát megfelelően tudjuk befolyásolni. Tehát ez a javaslat, és ezért mondtam azt, hogy, most, ezen a pótlékon -, mert ennek a mostani javaslatunknak nincs a további munkára semmilyen következménye, csak egy gondolkodásmódot vagy egy lehetséges variációt jelezhet Önök felé. Jó ez a javaslat, meg tudunk-e ebben egyezni? Először Főtitkár Asszony jelentkezett!
Annyit tájékoztatásul, hogy október 27-ére kérte első körben az Igazságügyi és Rendészeti Minisztérium a koncepcionális javaslatokat egy új Hszt-re. Mert nem a Hszt-t kívánják módosítani, hanem egy teljesen új Hszt-t kívánnak alkotni. Eléggé felgyorsultak az események, hozzáteszem, mert ezt nekünk decemberre jelezték, de most kell október 27-ére leadni. Túri szakállamtitkár úr szerint kifejezetten arra kell, hogy irányuljon, hogy milyen életpálya rendszert tudnak kialakítani, milyen legyen az illetményrendszere az új Hszt.nek, milyen legyen az új nyugdíjrendszere, hogy ne érje meg kimenni a rendszerből, tehát, hogy úgy érje meg, hogy a nyugdíjkorhatár eléréséig próbáljanak meg a kollégák dolgozni. És előre közölte, hogy a szakszervezetek helye is szerepel a rendvédelemben. Erre is kérnek egy általános koncepciós javaslatot. És előre közölte a szakállamtitkár úr, hogy egyáltalán nem gondolkodik jelenleg a Kormány és az IRM vezetése sem abban, hogy sztrájkjogot adjanak a rendvédelemnek. Hiszen ehhez nem a Hszt-t kell módosítani, hanem a sztrájktörvényt, mert a sztrájktörvény zárja ki a rendvédelmi szerveket ebből. Tehát itt mindenfélét lehet kitalálni adott esetben, de egy biztos, hogy ezt a pótlék rendszert, ami jelenleg van a szolgálati törvényben, nem kívánják a továbbiakban fenntartani. Viszont ha adnak helyette más, sokkal komolyabb dolgokat, akkor meg lehet állapodni. Tehát október 27. Azért szólok csak, hogy nekünk ennyi a határidőnk!
Október 27-éig a Minisztériumtól is kértek anyagot, de azt gondolom, hogy akármennyire is fölgyorsul a dolog, ez egy elég fajsúlyos kérdés. Ha most meg tudunk állapodni, akkor itt is megkezdődik a munka, és a Minisztérium azt az álláspontot szeretné képviselni az IRM-nél, amelyben itt közös nevezőre jutunk. Tessék!
Az elején a bevetési pótlékra reagálnék, az számunkra elfogadhatatlan! És csak ennyi. Az IRM-ben az új Hszt. alkotásról az első tárgyaláson, mint kívülálló, részt vettem. Nem hívtak meg bennünket, tűzoltókat, csak az IRM egy-két szakszervezetét. Véletlenül keveredtem oda, de a véleményemet akkor is kifejtettem. Akkor hallottunk először erről az új Hszt-ről. A Túri úr elmondása szerint ez kb. másfél évet venne igénybe. Mi már részt vettünk sok ilyen hasonló, Vadász-féle, Sárközi úr-féle törvénymódosítási bizottságosdin. Ez, szerintünk, a tipikus időhúzásra megy ki. Tehát, valószínű, hogy részt veszünk benne, de nem látjuk értelmét annyira, hogy egy új Hszt-t hozzanak ezért létre, a mostani is megfelel, csak egy kicsit rendbe kellene tenni, a mi véleményünk szerint.
Még egy reagálás, az Államtitkár Urat kérdezném, tehát a tűzoltók akkor ne is számítsanak most pótlékra? Semmiféle pótlék-emelés nem lesz a tűzoltóknál, amit kiértettem az Ön szavaiból? Köszönöm.
Hogy az Önkormányzati Minisztériumnak az-e az álláspontja, hogy kell-e új Hszt,. vagy módosítani kell, ebben a munkacsoport, ha elvégzi a munkát, akkor tudunk álláspontot kialakítani. Ma nincs olyan önkormányzati minisztériumi álláspont, hogy új Hszt. kell, de az sincs, hogy nem kell. Az IRM-nek lehet, hogy van ilyen álláspontja, hogy új kell, nekünk ebben a helyzetben nincs ilyen álláspontunk. Egyet tudunk, hogy a Hszt. több ponton megérett arra, hogy módosításra kerüljön. Tehát a kérdést aktuálisnak tartjuk. Annak eldöntése, hogy új, vagy módosított, és, hogy milyen hosszú időt vesz igénybe, én erre sem tudok nyilatkozni. Én azt szeretném, ha az érintettek felgyorsítanák a munkát. Ez a munkacsoport Csire Péter vezetésével dolgozna, és eljutnánk egy belátható időn belül arra, hogy ezekben a koncepcionális kérdésekben tudjunk valamit mondani.
A jövő évi költségvetéssel kapcsolatban, illetve a pótlékkal. A tűzoltóknak van pótléka jelenleg is. A mostani anyagban, a költségvetést megalapozó egyes törvények módosításáról szóló törvényjavaslatban nincs benne. Miniszter úrnak van előterjesztése, és ha más miniszternek a Kormányülésen lesz javaslata, tudom tájékoztatni Önöket, hogy akkor az önkormányzati miniszternek is lesz javaslata. Ez a Kormányülésen el fog dőlni. A jövő évi bérfejlesztéssel kapcsolatban a harmadik kérdéskörben hadd szóljak! Csire Péter!
Dr. Csire Péter úr, főosztályvezető, Humánerőforrás és Civilkapcsolati Főosztály:
Köszönöm szépen Államtitkár Úr! Ha ez a dolog ennyire felgyorsult, és a munkacsoportot megalakítjuk, amire nyilvánvalóan minél hamarabb sort kell keríteni, akkor mielőtt továbblépnénk, néhány dolgot kéne tisztázni! Nyilvánvalóan azt, hogy a munkacsoport milyen létszámmal, milyen tagokkal alakuljon meg, mikor. Valószínűleg minél hamarabb, maximum a jövő héten meg kéne alakulnunk. Nyilván miniszter urat is erről tájékoztatnunk kell, és a 27-ei határidő ezek szerint minket is köt. Jó lenne, ha már abban tudnánk leülni a jövő héten, három munkanap, és az azt követő hétfőről van szó, ezek szerint. Nyilván ott egy ügyrendet, egy munkatervet össze kéne állítani! Kérhetem-e azt, hogy kik lennének a résztvevők, javaslatokat a munkacsoportra egyelőre? Ezt egy hétfő, vagy keddi határidővel. A szakszervezet … jó, azt is lehet, mert hétfő vagy kedden legalább egy informális összejövetelt kéne tartanunk, ahol a megalakulásról, vagy a megalakulás időpontjáról konkrétan döntenénk, illetőleg esetleg már a javaslatokat is egyeztetni tudnánk. Akkor kedden találkozzunk, vagy hétfő délután! Hogyha javasolhatom Államtitkár Úrnak ezt! Jó? Nézzünk majd kölcsönösen egy időpontot, és akkor én fogok mindenkinek szólni, ha ez megfelelő!
Köszönöm szépen. Picit előztél meg, mert, de úgy látom, hogy egyetértés van ebben, hogy ezt kell csinálni, csak szeretném hallani, hogy… (kazettacsere)
Egyetértés van benne. Nagy Gábor! És utána jön az, amit a Péter mondott, a határidő, pontosan.
Köszönöm a szót Államtitkár úr! Csak jelezni szeretném, hogy a jövő héten egyrészt szerdán ünnepi sorozatok vannak mindenütt, másrészt hogy utána meg egy négy napos ünnep jön. Tehát képtelenség itt 27-éig bármit is összeállítani. Nem a munkacsoport megalakításáról beszélek, én inkább azt javasolnám, hogy valami olyan átirattal éljünk az IRM irányába, hogy adjon haladékot, mert még a koncepció kidolgozását sem lehet elkapkodni. Hiszen már most fölvetődnek olyan kérdések, hogy a tűzoltók egyáltalán mért vannak a Hszt. hatálya alatt?
Egy pillanat! Először megkérdezem, hogy ebben egyetértés van-e, hogy ennek megfelelően csináljuk-e a katasztrófavédelemmel kapcsolatos Hszt. fölülvizsgálatot? Főtitkár asszony?
Ne haragudjon Államtitkár Úr, közel másfél éve mást sem csinálunk, mint a Hszt-t vizsgáljuk felül! Ezért a BRDSZ-nek az a javaslata, hogy hétfőn effektív munkára üljön össze ez a bizottság! Aki tud, érdekképviselet, delegáljon tagot, és az a tag vigye magával azokat a koncepcionális javaslatokat, amelyeket másfél éve elkészítettünk!
Ezzel ellentétes vélemény van-e? Nincs. Azt gondolom, hogy ebben most, itt, megállapodtunk. Akkor hétfőn, és Csire Péter megkapta a megbízást. Nem szabnék határt annak, hogy ki kívánja képviseltetni magát. Főtitkár asszony itt nem szakszervezetet mondott, hanem érdekképviseletet. Itt én egyértelműen a Szövetségre gondoltam. Abban se szeretnék határt szabni, hogy egy fő vagy kettő, meg szakértő. Csire Péter csinált már ilyet, tehát tudja ennek a módját. Megfelelő szakmai háttérrel, sok minden a fiókban ott van. Kicsit fel kell gyorsítani a dolgot, de Nagy Gábor úrnak meg tudom ígérni, hogy nem fogunk lemaradni semmiről. Előttem is itt van Túri András szakállamtitkár úrnak a levele. Tehát nem megy el a hajó anélkül, hogy mi ne tudnánk fölszállni rá. Most már folyamatos egyeztetésben vagyunk. Jó. Péter, van-e valami még?
Erre nincs. Hétfőn délután egyeztetünk, és kedden megpróbálunk összejönni valahol.
Akivel személyesen nem tudunk, annak telefonon, rugalmasan, a munka hatékonysága legyen a fő szempont. Tessék parancsolni!
Államtitkár Úr mondta, hogy a ruhapénzre ebben a pontban térünk ki!
Igen. Elmondtam, hogy ebben a törvényjavaslatban nem szerepel a Rendőrség ruhapénze. Tehát, a javaslat nem épült be a törvény-javaslatba.
Már csak azért nem, mert költségvetési felülvizsgálat történt, és ettől a perctől kezdve nem fogadtak be mindent.
… úgy volt intézve …
Igen, értem a bizalmatlanságot, azért itt van a törvény-javaslatnak az a változata. Azért mondtam el, hogy ez a három pont szerepel benne, pénzügyi feltétel nincs mögötte. Rendőrséget érintő módosítás nincs benne. Ez nem öröm számunkra, mert, ha a rendőröknek van valami, az esélye, akkor annak az esélye, hogy a tűzoltóknak is legyen valami, nagyon jó. De ha a rendőröknek nincs, akkor senkinek nincs. Költségvetésre visszatérünk. Második kérdéskört úgy gondolom, hogy lezárhatjuk. Kérek mindenkit a hatékony, lehető jó szakmai javaslat összeállítására. Itt térek arra ki, hogy a korábbi javaslatunknak nincs ide következménye.
Harmadik pontként, a perekkel kapcsolatban. Szeretném tájékoztatni a jelenlévőket, hogy Gyenesei miniszter úr az ügyben egyeztető megbeszélést hívott össze, átbeszéltük a perek állását. Miniszter úrnak az volt a szándéka ─ ennek tudom, hogy sajtóban is, itt-ott hangot adott ─, hogy ha lehet, és amennyire lehet, gyorsítsuk fel az ügyeket. Ennek átnézését alaposan megtettük, továbbra sem láttunk arra lehetőséget, hogy addig bármilyen döntés születhessen, hogy tudjunk menni a Kormányhoz, amíg nincs vagy jogegységi döntés, vagy nem áll elő az a helyzet, hogy minden ítélet egy irányba mutat. Ez a „minden ítélet egy irányba mutat”, ez a Borsod megyei ítélet, ami felülvizsgálati szakban van. Ha a felülvizsgálat eredménye az, hogy azt visszaadják, vagy elutasítják, itt megint mindig feltételes módban kell mondani, akkor közeledünk ennek az állapotnak az eléréséhez. Mert amit mi mondunk, hogy ha nincs egymással ellentmondó ítélet, akkor egyértelmű a helyzet. De erre ma még mindig nem tudunk -, Főtitkár Asszony bólogat, tehát őszerinte akkor se lesz lehetőségünk, hogyha ez előáll, csak a jogegységi döntés után. De akkor, ha lesz a borsodi ügyben, megint lesz egy döntési pont. Amiben mi megegyeztünk, és ez a Minisztérium álláspontja, hogy van folyamatban 40 órára is pereskedés. A 40 órás perekkel kapcsolatban, nem gondoljuk azt, hogy az egész ügyet annak a lezárásáig meg kellene várni. Ha 48 órára van olyan helyzet, hogy tudunk dönteni, akkor 48 órára születik döntés, függetlenül a 40 órás perektől. Ez szerintem mindenképpen tisztább viszonyt, és egyértelműbb helyzetet teremt. Tehát nem fogjuk azt mondani, hogy amíg van 40 órás per folyamatban, addig 48 órára nem számolunk. Érthető és elfogadható a szakszervezetnek ez az álláspont, ami szerintem mindenképpen gyorsítja a helyzetet? Meg szerintem egy barátságos lépés, és egyértelműen bizonyítja, hogy nem az időhúzásra törekszik a Minisztérium és itt senki. Tessék!
Gondolom az, hogy mi elfogadjuk vagy sem, ez a Minisztérium álláspontját nem befolyásolja. Azonban azt szeretném elmondani, hogy a Borsod megyei elutasító ítéletben egyetlen egy tűzoltó perelt és nem a szakszervezettel, egy különálló per. Nem ugyanezt a dolgot kérte, ugyan munkaidővel kapcsolatos, de ő pl. nem az európai csatlakozás időpontjától, hanem korábban kérte, és nem az EK irányelvekre hivatkozik ebben a perben. Úgyhogy jelen állapot szerint a 135 perben, ami van, és az EK irányelvre hivatkoznak, van 48 órás döntés, illetve van 40 órás heti munkaidőre döntés. Egyébként tegnap Kaposváron is jogerős közbenső ítélet született, 48 óra féléves munkaidő-kerettel. Tehát jelen esetben csak ez a kétfajta döntés van. Ugyanakkora a három legfelsőbb bírósági határozat is abba az irányba mutat, hogy a 48 óra féléves munkaidő-kerettel lesz a meghatározó döntés a bíróságoknál, akik kérnek legfelsőbb bírósági ítélethozatalt.
Ez nem ellentétes a mi véleményünkkel, nem befolyásolja. Ahogy Nagy Gábor is mondja, hogy minden tűzoltó, vagy egy tűzoltó, és itt, a Borsod megyei ítéletben, az nem egy tűzoltónak a gondja, hanem a bíróság ítélete. Amit elmondott, hogy hogyan kell a kérdést megítélni. Az ellentétes a szombathelyi ítélettel. Itt a Jogi Főosztály? Jogi Főosztályunknak nagyon határozott véleménye az, hogy ez a két ítélet, és ahogy levezetik az ítéletet, ez van egymással ellentétben. Ezért szeretnénk, ha minél hamarabb lenne ebben valamilyen döntés. Ha jóváhagyják a Borsod megyeit, akkor abban a percben tudjuk a jogegységit megkérni. Ha pedig visszaküldik, attól függ, hogyan küldik vissza, akkor tudunk megint lépni.
Nekem egyik oldalam főtitkár, a másik a jogász. Azt hiszem, hogy most teljesen mellékes körülménnyé fog válni, hogy a jogalap tekintetében van megállapodás. Megmondom azt is, hogy miért. Mert, vagy jogegységi döntés lesz a jogalap tekintetében, 40-48 óra, folytathatjuk. A kifizetett összegek jogalapja tekintetében, hogy mire jár és mire nem, vagy megállapodni kell, vagy egy egységes bírói ítélkezési gyakorlatnak kell, hogy bekövetkezzen. Mert, ha nincs egységes bírói gyakorlat, hogy mire állapítok meg túlórát, vagy nem lehet megállapodni az érintettekkel, az ebben a kérdésben nagyon nagy problémát vet fel, ez megint azt fogja jelenteni, hogy húzódik az idő. Majd ebben a kérdésben is egy jogegységit kell kérni, mert különböző tartalmú ítéletek születnek. Hogy egyik helyen csak a munkában töltött időt veszik figyelembe, másik helyen figyelembe veszik a betegállományt, a szabadságot, a felmentési időt. Akkor ezek az ítéletek is egymással ellentétesek, s ennek alapján hogyan fog dönteni a miniszter? Én csak kérdezem, megvan a jogegységi a jogalap tekintetében, és nincs egységes álláspont a kifizetett összeg, a pénzügyi jogalap tekintetében. A kettő különböző! Van egy jogalap, a munka, hogy mikortól számít, hogy mi számít, és van egy jogalap, a pénzügyi jogalap. Ebben azért csak le kéne ülni valamilyen módon vagy egyezkedni, vagy pedig kimondani, hogy erre is kell kérni egy jogegységi döntést.
Főtitkár Asszony előreszaladt egy kicsit, mert itt a jogalapnál én megálltam, innen kell folytatnom. Ugyanezt fogom javasolni, csak visszatérek a múlt heti megbeszélésünkre. Még a jogalapnál, tehát itt a szándékaink ismertek, szeretnénk gyorsítani. Abban vezetői szintű döntés született, tehát a 40 órával kapcsolatos kérdés. Akkor mehetünk tovább? Nem? Tessék.
Még ne menjünk tovább, a 40 órát vesézzük ki egy kicsit. A Minisztérium álláspontja, úgy látom, hogy a 48 óra az alap munkaidő a tűzoltóknál. Nem értjük, hogy ezt miért 48, hiszen tudjuk, a magyar törvények 40 órában határozzák meg a heti munkaidőt. Nem értjük, illetve még konkrét választ nem kaptunk a Minisztériumtól, hogy milyen alapon dönti ő el, hogy nekünk a 48 jár, illetve a Minisztérium többi dolgozója, vagy az OKF részére csak 40 óra. Tehát itt már egy jogsértés van! A minisztérium kezdeményezhet Hszt. módosítást, hogy heti 40 óra. Ez csak feles törvény, igaz az Államtitkár Úr nyilatkozott, hogy 2/3-os, de ez feles törvény. Úgyhogy bármikor meg tudja szavazni az MSZP frakciója, ha ez lenne a hajlandóság. De mi azt látjuk, hogy egyáltalán nem akarják megoldani, sőt a bíróságok felé csak jogegységi döntés ebből, utána jogegységi döntés abból, nem látjuk a végét. Miért kell a tűzoltónak 48 órát dolgozni alapmunkaidőben? Erre keressük a választ, szerintem. És még erre nem kaptunk a Minisztérium részéről. Köszönöm.
Értem. A Magyar Köztársaságban a hatályos törvényeket kell betartani. Nem a Minisztérium álláspontja a 48 óra, a 48 óra a Hszt-ben van leírva. Keresem itt a paragrafust, valaki biztosan … 84. §-ban. De a jelenlévők pontosan ismerik. Ott leírja az (1) bekezdése a 84 §-ban, hogy 40 óra, és utána rendelkezik a készenléti jellegű munkakörökre, hogy 48 óra lehet. A lehetősége megvan, hogy a tűzoltóknál ennél kevesebb legyen. Hogy miért 48 óra, ennek egyértelműen költségvetési, törvényi indoka van. Az elmúlt három év alatt 6 órával csökkent a tűzoltóknak a munkaidő előírása. Ennek a pénzügyi vonzatát pontosan látjuk. Több mint 1000 tűzoltót kellett felszerelni, kiképezni és fizetni. Nem tudom, hogy a szakszervezetek azt szeretnék-e, hogy még újabb ─ hogyha 40 óra lenne ─ 8 órával csökkenjen a munkaidő? Ez újabb 1200 tűzoltó, vagy 1000 tűzoltó. Ennek a pénzügyi vonzata, a mai bérrel is több, mint 4 milliárd Ft. De ettől a tűzoltónak biztos, hogy nem lesz több a zsebében. Én ma is azt látom, hogy a tűzoltó nem azért elégedetlen, mert az elmúlt 3 évben, igaz, hogy 2-2 órával kevesebbet kellett dolgozni, de én azt is nagy eredménynek tartom, hogy ekkor a bére ugyanúgy emelkedett, mint a többi rendvédelmi szervnél, meg a közszolgálatban. Amikor be volt fagyasztva, úgy volt befagyasztva, amikor emelkedett, úgy emelkedett és ezután is. Ezt a szakszervezetnek el kell dönteni, hogy ebbe az irányba megy-e a követeléseivel, avagy esetleg egy másik irányba. Én, a költségvetés helyzetét látva, amennyire kell, ahhoz értve, nagyon határozottan tudom mondani, hogy most annak költségvetési fedezetét, hogy újabb 1000 tűzoltónak teremtsük meg a bérét és a felszereléshez szükséges kiadásokat, nem látom. Átnéztük az európai munkaidőt. Itt van a kimutatás, az OKF megcsinálta. Biztos Önöknél is megvan. Tudunk adni belőle, megvan a forrása, hogy hol van. Nem érzékelem azt, hogy a magyar tűzoltók munkaideje kilógna a szabályozásból. Érdekes módon, van, ahol 40 óra, de szabadság nélkül. Ez is egy helyi sajátosság, hogy mért szabadság nélkül számolják a munkaidőt, holott Magyarországon egyértelműen mindenkinek szabadsággal együtt van heti, havi, évi munkaidő-kerete. Tehát nem tudom most, elővehetném a papírt, hogy van-e olyan, ahol 40 óra szabadsággal együtt? Úgy tudom, olyan nincs. Van olyan megoldás, Önök tudják, a cseheknél pl., hogy a munkaidő egyik része 24 órában munkaidő, a másik része pedig nem munkaidő, csak hogyha riasztás van. Sokféle megoldás van, én amennyire ismerem, nem lóg ki az európai gyakorlatból a magyar tűzoltóknak a munkaideje. És nem lóg ki az európai gyakorlatból a nyugdíjba vonulási lehetősége és az egyéb járandóságai, ha a Magyar Köztársaság GDP-jéhez nézzük, akkor szerintem ez arányos. És az utóbbi 3 évben több mint 4 milliárd Ft-tal nőtt, itt van előttem egy másik kimutatás, hogy 2000 óta mennyivel nőtt Magyarországon, és most csak a hivatásos önkormányzati tűzoltóságról beszélek, tehát a Hszt. hatálya alá tartozóknak, mennyivel nőtt, amit az adófizetők pénzéből ide fordít a Magyar Köztársaság. Ennek mérlegelésével, tehát a kérdésre, hogy ne menjünk tovább, a 40 órára szerintem Magyarországon, biztos, hogy a magyar törvényeket kell végrehajtani. Ez lehetővé teszi a 48 órát, tehát a törvényi lehetőség megvan. Ennek csökkentése pénzügyi okok miatt nem reális ma, megítélésem szerint. A 48 óra vitatása, hogy az uniós előírással ellentétes, vagy nem, mert ilyen bírósági kereset is van, ha jól tudom, akkor viszont megint a magyar jog és az uniós irányelv közötti vita van. Akkor ezt a 40 órára, itt keresik a tűzoltók az igazukat, és a bíróság mondja. Csak maradjunk, és ne menjünk még át a forintra!
Államtitkár Úr, itt segítsen nekünk szakszervezeteknek, hogy nekünk legalább ezt ne kelljen most kifizetni, megkaphatnánk ezt az anyagot magyarul, amiről Ön beszélt? Hiszen ez nagyon fontos lenne, hogy mi is tudjuk tanulmányozni ezeket az anyagokat.
Természetesen, összeszedjük!
Államtitkár Úr azt mondta, hogy a hatályos magyar jogszabályokat kell betartani. Mi ezt gondoltuk, a tűzoltó-parancsnokok, akik ezt betartva, most az alperesi oldalon ülünk, és ellentétes ítéletek születnek a bíróságok részéről. Tehát igazából elbizonytalanítja az embert, hogy akkor most mit is kéne tenni? A 40, vagy 48 óra kérdésében előbb-utóbb úgyis születik valami álláspont, bár az én megítélésem szerint itt most egy kicsit a szakszervezet álláspontja kettős, hiszen a tegnapi, Kaposváron lezajlott per is arra mutat, hogy először a 40 órát, most visszavonják, most már csak 48 órát követelnek. Ma meg itt hallom a 40 órát. Tehát először el kell dönteni, hogy mi a követelés, és akkor annak megfelelően lehetne lépni. De ami a számunkra lényeges lenne, elhangzott, még az első napirendi pontnál, hogy Szombathely nem járt el teljesen körültekintően. Nagyon szívesen tette volna, egy éve ismert az, hogy mi a szakszervezet követelése. Hát egy év alatt nem sikerült még leülni, és azoknak a szervezeteknek, akik ebben érintettek, megbeszélni, hogy a jogalap tekintetében sikerül-e közös nevezetőre jutni, vagy nem. Egy éve itt tartunk! Ugyanott. Ma ugyanarról beszélünk, mint amiről megtehettük volna egy évvel ezelőtt is. Ezeket a kérdéseket 3 oldalban megfogalmazva egy évvel ezelőtt Babák úrnak eljuttattam az OKF-re, és örültem volna neki, hogyha ezeket már akkor, egy kicsit elébe menve az eseményeknek, megtárgyaljuk. Ma úgy látom, hogy ugyanott tartunk, mint egy évvel ezelőtt.
Árok Úr!
Rajnai úrnak volt itt egy felvetése, hogy a szakszervezet megosztott a 40, illetve a 48 órában. Nem, nem megosztott a szakszervezet. A 40 órás munkahetet szeretnénk bevezetni. Azonban mind a legfelsőbb bírósági döntésekből, mind a bírónőnek az eddigi tárgyalásaiból számunkra az jött le, hogy a 40 órás ítélet ott, számunkra elérhetetlen. Azért kértük a 48 órás heti munkaidőre a perirat módosítását, hogy ne legyünk részbeni pervesztesek se, tehát perköltség ne terhelje a felperest. Akár így, akár úgy született volna ítélet, tehát, ha módosítjuk, ha nem, a tűzoltókra, ─ a kaposvári tűzoltókról beszélek ─ a 40 óra csak akkor él, ha a Legfelsőbb Bíróság jogegységit hoz 40 órában. Abban az egyetlen egy esetben tudjuk a 40 órát érvényesíteni a Kaposvári Tűzoltóság állományára.
A másik dolog, Államtitkár Úr mondta, hogy Magyarországon magyar törvények. És itt hozta a Hszt. 84. §-át. A 84. § lehetőséget ad 48 órára, azonban azt nem mondja, hogy ezt ingyen kell tennünk. Az Alkotmány az ingyen munkát tiltja, hogyha jól tudom. Ugyanakkor mondta azt, hogy a többi szervezettel hasonlóan, a tűzoltóknak a különböző juttatásai is ugyanúgy emelkedtek. Való igaz, de ezért hetente 8 órával többet dolgoznak. Ugyanakkor felhozta a cseheket és különböző nyugat-európai, illetve európai országokat. Valóban, hasonlóak a körülmények, de akkor szeretnénk, hogyha a keresetek is hasonlóak lennének az ott dolgozókhoz!
Rajnai úrnak szeretném elmondani, hogy gyakorlatilag itt egy éven keresztül folytak a tárgyalások az érdekképviseletek és a Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság között, és pontosan azért születtek a perek, mert nem tudtak, nem lehetett megegyezni a jogalap kérdésében. Mert, hogyha a jogalap kérdésében meg lehetett volna egyezni a két fél között, akkor nem kellett volna peresíteni. Ennyi a történet, egyébként.
Nagyon örülök neki, hogy folytak egyeztetések, csak úgy látom, hogy az maradt ki az egyeztetésből, aki az alperesi oldalon ül. Jó néven vettük volna, ha ezekbe az egyeztetésekbe esetleg bennünket is megkérdeznek, mert akkor már korábban fölvetettük volna ezeket a kérdéseket. És talán lehetősége lett volna akkor a szombathelyi parancsnoknak is igazodni valamihez, amihez most nem tudott.
Babák László úr, pv. ezredes, OKF Humán Főosztály, főosztályvezető
Köszönöm Államtitkár Úr! A szombathelyi első napirendi ponthoz térünk vissza többször, és muszáj megnyilvánulni ebben a kérdésben. Itt arról van szó, hogy 2007. május 11-én az akkori miniszter úr utasítására adtunk ki egy körlevelet, és adatszolgáltatást kértünk a jogszabályra hivatkozva ─ a Hszt-ben van ilyen lehetőség ─, hogy minden tűzoltó- parancsnok jelezze, hogy valamilyen per indult munkaidőben, vagy bármi más ügyben ellene. Ezt a szombathelyi parancsnok elmulasztotta. Ez az egyik kérdés. Közben elindult Szombathelyen a per, és ők, a szakszervezet ottani képviselőivel összeállítottak egy anyagot, és a tűzoltó-parancsnok általa nem ismert számítási módokhoz adatokat szolgáltatott, amit úgy ismert el a bíróság előtt, hogy valamennyi végeredménnyel egyetértését nem is vitatja. Ugyanakkor később, a másodfokú tárgyaláson, már próbálkozott azzal, hogy módosítsa a keresetét, kiegészítse, de ez már nem lehetséges a pernek ebben a stádiumában. Hiába vette észre későn, hogy rossz számítási módot alkalmazott a szakszervezet ─ álláspontunk
szerint ─, természetesen alá nem támasztott összegek jöttek ki. Tudjuk jól, hogy kb. kétszeres összegekről beszélünk, ekkor már nem lehetett vele mit kezdeni. A parancsnok úr azt is megtette, hogy a másodfokú tárgyaláson meg se jelent, az ügyvédet otthagyta. Mivel már nem avatkozhatott be az ÖM, ahogy Államtitkár úr is említette, és az OKF sem, az első fokú ítélet után már ez nem lehetséges. Egyedül vergődött ott egy ügyvédnő ebben az ügyben, és nem tudta azokat a fogásokat megtenni, amit lehetett volna esetleg még … a felkínált helyzetben. Ezért aztán egy jogerős ítélet született, úgy, hogy nem is vitatta a parancsnok ezt az összeget. Tehát erről van szó, itt nem arról van szó, hogy egyeztetés. Hanem vállalt egy kötelezettséget a parancsnok, az által, hogy aláírt egy ilyen egyezséget.
Szerintem ne menjünk vissza Szombathelyre! Én teljesen elfogadhatónak, megérthetőnek tartom, hogy a szakszervezet a 40 órás heti szolgálati időért küzd. Ezzel semmiféle gondom sincs. Akkor van gondom, ha úgy jön a megfogalmazás, hogy a 48 óra törvénytelen. Sokszor elhangzik ilyen, itt ma nem hangzott el ilyen. Tehát ebben egyetértés van, az szerintem jó, meg tisztázza a dolgot, tehát ma a lehetősége megvan a 48 órának a részben vagy egészben készenléti jellegű beosztásokban. És én úgy tudom, hogy nem vitatják a tűzoltók, azok, akik vonulós beosztásban vannak, hogy az ő munkaidejük készenléti jellegű a Hszt. szerint. Korábban ez nem volt, tehát a szakszervezeti követelés, hogy miért harcolnak a szakszervezetek, abba belefér ez a dolog. Az nem fér bele, ha valaki azt mondja, hogy a 48 óra törvénytelen. Lehet vitatni, hogy a 48 óra az uniós irányelvvel összhangban van-e, de akkor már a vita nem a végrehajtás, hanem a uniós irányelv és a magyar Hszt. közötti vita, ugyanúgy, mint a 48 órában is. Ebben egyetértés van-e? Nincs. Tessék mondani!
Egyetértés van. Az az egyetlenegy kivétel van a kettő között, hogy az EU irányelv azt mondja, hogy a heti munkaidő 48 óra lehet, és ennek kell tartalmazni a túlmunkát. És ez a túlmunka nincs átültetve a Hszt-be. Köszönöm.
Köszönöm a szót, Államtitkár Úr! Én azt szeretném, ha letisztáznánk, hogy most a szakszervezetek ─ ami kint volt köztudatban ─ a tényszerű 40 órás munkahetet követelik, vagy azt követelik, hogy az alap-munkaidőnek a 40 óra legyen elfogadva, és természetesen, 48 órába futhat az a hét, csak a 40 és a 48 óra közötti időtartam az az illetményben jelenjen meg! A másik, amit mondott Államtitkár Úr, hogy a Hszt. megfogalmazza a készenléti jellegű munkaköröket. Ez valóban így van, hogy a 84. § (2) bekezdésében ez megjelenik, csak nem definiálja, hogy mi a készenléti jellegű munkakör a Hszt. vonatkozásában. A Munka Törvénykönyve definiálja. A készenlétre vonatkozó dolgokat, hogy mit ért készenléten, a 11/1997-es belügyminiszteri rendelet fogalmazza meg. Csak ott is az az érdekes, hogy ha a laktanyában töltöm a készenlétet, az tulajdonképpen ugyanazt jelenti, már a miniszteri rendelet alapján, mint ha otthon lennék készenlétben. Márpedig a kettő között óriási különbség van!
Az előbb megegyeztünk, hogy a Hszt-nek az áttekintését megkezdjük, fölgyorsítjuk. Ezek azok a kérdések, amiket szerintem, el kell varrni. Örülök, hogy itt a beszélgetés során sok minden felszínre jött. Azt gondolom, hogy a szakszervezeti vezetőknek, szakszervezeti tagoknak, jól kell megválasztani, hogy mi a céljuk, mit szeretnének elérni, hogy utána ne legyen csalódás! Tehát, ha egyértelmű, hogy kereset-jövedelem célt fogalmaznak meg, hogy ahhoz milyen irány, út vezet, ezt is ki kell Önöknek jelölni! De, ha munkaidő irányba megyünk el, nem jogellenes Magyarországon, ha mondjuk, a munkaidő csökken, és emellé pl. nincs mellé téve bérfejlesztés. Tehát a szakszervezetnek vannak eszközei, hogy milyen lehetőségei vannak, egy jó stratégiát kell megválasztani, hogy mit tud elérni. Most csak arra mondtam, hogy pl. ─ ebben ugye egyetértünk ─ a lehetőség megvan, pénz kérdése. Az, hogy mit tud az Önkormányzati Minisztérium, vagy az OKF javasolni, milyen közös javaslatot tudunk letenni, és, hogyha van pénz, azt mire fordítsuk, milyen problémák megoldására, ez egy nagyon fontos kérdés. Hogy a munkaidő probléma, vagy a pótlék, vagy bárminél. Én értem a szakszervezetet, hogy ahol esélyét látja a sikernek, arra megy, meg mindenütt frontot tart, de ez Önöknek a dolga, míg ilyen tisztázó beszélgetés talán még hozzá is segíti a jó cél megfogalmazásához. Kellene haladnunk a forintra! Tábornok Úr!
dr. Tatár Attila úr, tű. altábornagy, OKF főigazgató:
Csak röviden, ennek a napirendi pontnak a végén. Annak nagyon örülök, hogy azért az elhangzott, hogy valóban nem jogsértő ez a jelenlegi helyzet, hiszen négy évvel ezelőtt, amikor a szakszervezetekkel mi leültünk, akkor egy jogszerűtlen helyzetet hárítottunk el azzal, hogy a 48 órában közösen meg tudtunk egyezni. Ezt a Parlament elfogadta, azzal a többséggel, azzal a szavazati aránnyal, ami volt akkor. És az is nagyon lényeges szempont volt, hogy ─ és tulajdonképpen ez a mondandóm lényege ─ akkor mi meg tudtunk állapodni abban, hogy a 48 órát nem pénzben, hanem létszámban váltjuk meg. Hiszen a jogalkotónak a szándéka is nagy valószínűséggel abba az irányba mutatott, hogy itt a veszélyes munkakör okán a rekreáció, és a fizikai-pszichikai állóképesség fontos, hogy meglegyen. Ezért a munkaidőt is másképpen kellene limitálni, és nem pénzben megváltani, hasonló leterheltség mellett. Én is csatlakoznék az előbbi gondolathoz abban, hogy el kéne dönteni, és nem kéne szemérmesnek lennünk ─ erről beszéltem a legutóbbi szakszervezeti országos fórumon ─, hogy végig kéne a szakmának tárgyalni, hogy valóban mint szeretnénk. A szakszervezet pénzt szeretne, többlet-forrást szeretne a tűzoltónak adni, és annak egyik módját látja ebben. Vagy valóban a munkaidő csökkentés kapcsán a 40 óra az, ami fizikálisan és pszichikailag vállalható egy szolgálat-szervezéssel. Én most erre nem is akarnék itt választ adni, mert jó lenne ezt külön megtárgyalni, de azt gondolom, hogy elkerülhetetlenek ezek a tisztázó egyeztetések. Függetlenül attól, hogy majd a Legfelsőbb Bíróság a tekintetben mit fog mondani, hogy mi a jogszerű, a 48 vagy a 40 óra. Értem én is azt a fajta lehetőséget, amit ebben a konstrukcióban a szakszervezet lát, de egy kicsit szélesebbre kell nyitni az optikát, és azzal is tisztában kell lenni, azokat az elemeket is végig kell vizsgálni, hogy a rendszer egészét tekintve akkor milyen változások következhetnek be. És ennek csak az egyetlen, nagyon egyértelmű következménye, ami itt már szintén elhangzott, hogy ezzel a megoldással, ha létszámot növelünk ─ márpedig az a logikus, hiszen eddig is ezt tettük ─, nem lesz több pénze a tűzoltónak. Rosszabb helyzetben lesz, mint most. És akkor én se gondolnám ezt tovább. A többi szakmai kérdésről, ami nem csak a szolgálat-szervezés, a működési területek, és a szervezeti struktúrák összetételéről még nem is beszéltem. Tehát senki nem a tűzoltóság ellen van, én is azt gondolnám, hogy a legoptimálisabb megoldást kéne ebben megtalálni, és egy olyan konszenzusra jutni, ami a további lehetőségeket, hogy úgy mondjam, be is szűkítené.
Nézzük a konszenzus kérdését, hogyha lehetne. A jogalapot körbejártuk, akkor a „mennyibe”! Főtitkár Asszony már fölvetette, hogy a kilátás nem a legjobb ebben a kérdésben. A múlt heti megbeszélésünkön az ügyvéd úr, aki jelen volt, elég kategorikusan azt mondta, hogy nem lát lehetőséget a megegyezésre. A miniszter úrnál folytatott megbeszélésen is határozottan fölmerült, hogyan lehet felgyorsítani ezt a kérdést. Hogy mennyit kell fizetni ─ a jogalap megvan, de akkor hogyan kell kiszámítani, azt az összeget, ami az egyes tűzoltóknak jár ─, ebben úgy tűnik, hogy jelentős eltérés van a felek álláspontja között, bár nem biztos még az se, hogy mi a felek álláspontja. Én újból kezdeményezem, hogy folytassunk ebben tárgyalást! Csak ebben a kérdésben, és szakmai tárgyalást, hátha közelednének az álláspontok egymáshoz! Úgy tudom, hogy van valamilyen számítási módszer, de nem egyféle módszer van, hanem többféle. Tehát ma úgy tűnik, hogy a 48 órára elképzelhető, hogy lesz egy érvényes döntés. Akkor, hogy kinek, mennyi? Mert van közel 8000 tűzoltó, ismerjük az adatokat, nézek Babák Úrra! Tehát, pontosan ismerjük az adatokat, ezek föl vannak mérve. Mit kell figyelembe venni, mit nem kell, hogyan kell kiszámítani ezt az összeget? Végigbeszéltük ezt a kérdést, hogy van-e olyan jogi helyzet, hogy ha van egy megállapodás, mondjuk, közöttünk, annak van-e kötelező érvénye az egyes tűzoltóra? Itt a jogászok elég egyértelműen mondták, hogy nincs. Tehát bármelyik tűzoltó vitathatja, és elmehet a jogerős bírósági döntésig. Ennek tudatában is azt gondolom, ha lenne egy megegyezés, akkor tudnánk gyorsítani valamit az ügyön. Lehet, hogy ebben a kérdésben is valamilyen bírósági döntés születne. De hogyha ezek a bírósági döntések egyirányúak, lenne néhány, nem, … még nincs, de ha lenne ilyen, akkor lenne az Önkormányzati Minisztérium abban a helyzetben, hogy készíthetne kormány-előterjesztést. Amíg nincs ilyen bírósági döntés, és egymással ellentétes ítéletek vannak, addig nem látom, hogy mit tudunk csinálni! Csak azt, hogy indítsuk el ezt az egyeztetést, mi készen állunk erre. A jövő hetet nem vállalom, de a jövő hét utáni héten próbáljuk megbeszélni! Tudniillik, ha a folyamatban levő pernél, a tűzoltókat képviselő ügyvédek hasonló véleményt mondanának, mint amit a beavatkozóként résztvevők, akkor aránylag elég gyorsan lehetnének egyirányú bírósági ítéletek. Tehát mindenáron nem fellebbeznénk, ha a számunkra elfogadható számítási módokat ítélné meg a bíróság. A másik oldal majd eldönti, hogy fellebbeznek-e vagy nem. Főtitkár Asszony!
Bárdos Judit asszony, főtitkár, Belügyi és Rendvédelmi Dolgozók Szakszervezete:
Jogilag látok egy megoldási lehetőséget. Ha a jogalap tekintetében megszületik a jogegységi döntés, akkor a miniszter dönthet úgy, hogy az ő saját hivatalos számításai alapján kielégíti a tűzoltóknak a túlóráját, és minden egyes tűzoltó, ha nem fogadja el ezt a számítási metódust, és azt mondja, hogy nekem még ennyi járna, azt külön lehetne peresíteni. Tehát gyakorlatilag ez azt jelenti, hogy a 8000 tűzoltó egyszer megkap mindent, mert akkor egységes a számítás. És utána pedig részleteiben lehetne. De ez nem rajtunk múlik, mert a tömegper a HTFSZ-nél van. Ebben a kérdésben nekik kell válaszolni. Én csak jogilag mondtam el, mint lehetséges jogi megoldást.
A jogi megoldáshoz még egyszer vissza kell térni arra, hogy a tűzoltók nem az Önkormányzati Minisztériummal, nem az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatósággal, nem az önkormányzattal, hanem a tűzoltóparancsnokokkal szemben pereskednek. Ebben a helyzetben ezt mindenképpen figyelembe kell venni. A múlt heti megbeszélésen elfogadták, megértették, hogy az önkormányzati miniszter, a Minisztérium, csak az önkormányzatokat tudja megtámogatni, és tudja a feltételét biztosítani annak, hogy a pénz rendelkezésre álljon a tűzoltó-parancsnokságokon. Még egyszer, mi nagyon szeretnénk ahhoz ragaszkodni, hogy Magyarországon minden tűzoltóra nézve egységes számítási mód legyen. Ez Szombathelyen már nem biztos, hogy megvalósul, de aminél még lehet, mi mindent megteszünk, hogy lehetőleg egységes számítási mód szerint kerüljön kiszámításra a forint.
Államtitkár Úr, örülök neki, hogy ezt mondta, hogy itt a tűzoltóparancsnokok azok, akik az alperesek ebben az ügyben. Ezért amennyiben a szakszervezet egyetért ezzel, hogy történjen egy ilyen egyeztetés, külön szeretném kérni, hogy részt vegyünk mi is ezen az egyeztetésen, hiszen mi vagyunk azok, akiket ez közvetlenül érint. Egyébként a HÖTOSZ részéről mondhatom, hogy mi nagyon szívesen vennénk egy ilyen egyeztetést. Ezt már régóta hiányoltunk is!
Azt gondolom, hogy nem akadályozta semmi, eddig sem, hogy a tűzoltóparancsnokok vagy a HÖTOSZ és a szakszervezet egyezkedjen! Mi ebben sosem voltunk más véleményen, lehet, hogy ez is segítette volna az eddigi munkát is, ha már ilyenekre került volna sor.
Kérdezem, mint gyakorló parancsnokot, hogy a Parancsnok Úrnak mi a véleménye a pénzügyi jogalap tekintetében? Tehát Ön szerint mi után jár túlóra?
Nekem meggyőződésem, hogy a teljesített munkanapok arányában lehet túlszolgálatot elképzelni. Megítélésem szerint a felmentési idő, az iskolára vezénylés, a betegszabadság alatt nem tud képződni túlszolgálat. Ez az én személyes véleményem.
Köszönöm szépen. Nézek a HTSZF képviselői felé, mert a múltkori megbeszélésen nagyon merev volt az álláspont. Lazult-e ez a merevség?
Árok Kornél úr, Hivatásos Tűzoltók Független Szakszervezete, területi ügyvivő:
Erre nem szeretnék reagálni, mert az álláspontok úgy látom, hogy egyáltalán, egyik pontban sincsenek összhangban, tényleg le kell ülni és megbeszélni ezeket a dolgokat!
Mit kell azalatt érteni, hogy leülni és megbeszélni?
Amit a Parancsnok Úr mondott, hogy a HÖTOSZ, HTFSZ, akár OKF-fel, akár a Minisztériummal, tehát egy ilyen négy pá….(kazettafordítás)
Én egy olyan megbeszélésre nem szívesen megyek, munkaidőben sem, meg munkaidő után sem, ahol az egyik fél tudja, hogy nem fog megegyezni. A múlt héten is ez hangzott el, hogy nem lehetséges. Legalább annak a látszatát tegyük már meg, hogy esetleg mégiscsak lehet megegyezés!
A látszatot megtehetjük, bár épp a tegnapi kaposvári tárgyalásra szeretnék ismételten visszacsatolni, ahol az OKF-nek a jogi képviselője még mindig ott tart, hogy a jogalapot kétli, az egésznek a jogalapját, amikor legfelsőbb bírósági döntések vannak! Úgy gondolom, hogy amíg ők a jogalapot vitatják, addig nem tudom, hogy a pénzbeli megegyezés hogy születhet meg!
A pénzbeli megegyezés is akkor fog megszületni, ha a jogalap kérdése eldőlt, addig előkészítő megbeszéléseket tudunk folyatni. Múltkor is hangsúlyoztam, hogy itt mindennemű megnyilatkozás, megegyezési szándék nem jelentheti azt, hogy ez egy ráutaló magatartás lenne a jogalap elismerésére. Ha elindul egy per, amíg az le nem zárul, ha volt egy álláspontja az OKF-nek, meg a Minisztériumnak, mi továbbra is azt gondoljuk, hogy az álláspontunk nem változott. Továbbra is azt gondoljuk, hogy Magyarországon a magyar Hszt. az, amelyiket be kellett tartani. Az európai uniós szabály, az irányelvnek az alkalmazása, ez lehetett törvényhozói feladat, vagy lehetett elmulasztani, de az OKF és az Önkormányzati Minisztérium, nem tehetett mást, mint ezt alkalmazta. Abban lehet, hogy el lehet marasztalni majd az Önkormányzati Minisztériumot, vagy az OKF-et, hogy nem tett javaslatot a irányelv magyar jogba történő átültetésére. Legfeljebb ez állhat meg, de azt gondolom, hogy ez se áll meg, mert elég sok tárgyalás volt, hogy hogyan kell átültetni. De az alkalmazás tekintetében azt gondolom, hogy nekünk egy dolgunk lehetett, hogy amíg nem módosul a Hszt., addig eszerint kell, de azt gondolom, hogy ebben nincs vita, úgyhogy szeretnénk, ha vissza tudnánk térni ahhoz, hogy van-e értelme annak, hogy előzetesen a számítás módszereiben egyezzünk meg?
Véleményem szerint mindenképp van annak létjogosultsága, hogy előzetesen üljünk le, és beszélgessünk ezekről a dolgokról!
Mi úgy jöttünk ide, ezt is mondtam, hogy mi szeretnénk ezt. Ez a minisztériumi álláspont. A Szövetség is ezt mondja, akkor egy ilyen, egy-kettő-három-négy oldalú, ebben nem tudom, hogy kell a minisztérium annyira -? Babák Úr?
Babák László úr, pv. ezredes, OKF Humán Főosztály, főosztályvezető:
Államtitkár Úr, van egy határidő, kényszerítő körülmény, november 7-én van egy tárgyalás, ahol már összegszerűségről van a vita első fokon. Az alpereseknek nyilatkozni kell arról, hogy mit tartanak jogszerűnek. Tehát ezen a határidőn belül lehet tárgyalni.
A jövő héten nem, de utána való héten akkor egy ilyen tárgyalást össze tudunk hozni!
Mindenképpen szükségesnek tartanánk, hogy a Minisztérium képviselője jelen legyen!.
Rendben. Én azt gondolom, hogy az lenne most a legjobb, ha az alperesek hívnák össze ezt a dolgot!
Igen, ez se lenne rossz egyébként!
Nincsen akadálya!
Akkor a 27-én kezdődő hétre, addig föl tudunk készülni, mind a két fél, hátha tudjuk a bíróságot olyan irányba befolyásolni, ami egy jó döntést fog eredményezni. Tudniillik, ha a felperes is, meg az alperes is hasonló véleménnyel van, akkor, akkor a Bíróság már ritkán dönt másképpen. Itt szívesen adunk helyet ennek, meg össze is hívjuk, akkor maradunk ebben! Mint fontos szereplője, ha alperesek, többen jöttök, annak sincs különösebb akadálya. Aki jól benne van ebben a dologban szakmailag, tehát majd eldöntöd, hogy egyedül vagy többen. Jó!
Az OKF képviselőihez lenne egyetlen egy kérdésem. Az eddig lefolytatott perek, illetve ítéletek következményeként a további perekben fenntartják még mindig a jogalap elutasítását?
Az első napirendi pontnál Államtitkár Úr is elmondta, hogy mi még a Legfelsőbb Bíróság olyan döntését várjuk, ami a négy beadott felülvizsgálati kérelemre választ ad. Addig, amíg ezek a válaszok nem jönnek meg, addig mi nem térhetünk ettől el. Hiszen még abban reménykedünk, hogy esetleg más döntés is születhet. Addig ettől nem tudunk eltérni.
Tábornok Úr hozzászólásához szeretnék egy kicsit reflektálni. Szakszervezetünk véleménye az, hogy a 40 órát, mint alapmunkaidőt, azt szeretnénk mindenképpen. A 40 és a 48 köztit, ez véleményünk szerint politikai döntés, hogy ezt szabadidőben, vagy összegszerűségben váltják meg a tűzoltónak. De ezt a 8 órát szeretnénk mindenképpen, ha valamilyen módon kompenzálnák.
Itt szeretném elmondani, hogy az OKF benne van, de a jogi felelősség a jogalapos pereknél az Önkormányzati Minisztérium Jogi Főosztályánál van. Tehát együttműködnek, de a döntési kérdés az itt van a Jogi Főosztályon. … Tudom, hogy hol az egyik, hogy a másik van, szakmai kérdések eldöntésében együttműködünk, de a végső szó a jogalapot illetően itt, a Jogi Főosztályon születik meg. Azért tartottam ezt fontosnak elmondani, mert én nagyon remélem, hogy bárki van ott, akár OKF, akár a Jogi Főosztály, egyféle véleményt képviselnek, és egy egyeztetett véleményünk van ez ügyben. Tisztelt Tanácskozás, akkor abban állapodtunk meg, hogy a 27-ével kezdődő héten a „mennyi” kérdésében egyeztető megbeszélés lesz, ahol a érintett tűzoltó-parancsnokokat képviselők, a szakszervezeteket képviselők, a Minisztérium és az OKF illetékesei vesznek részt. Két dolog, ígértem a költségvetést, és van nekem még egy másik anyag is, a költségvetésről. Szerintem. Igen, tessék!
Még ehhez a témához tartozik, ha mi innét elmegyünk, egy sajtónyilatkozatot fogunk majd tenni a HTFSZ részéről, amiben a mai tárgyalásról fogunk nyilatkozni. Hogy ne érje Önöket váratlanul!
Természetesen, ezt a múltkor is megbeszéltük, úgyhogy ezzel kapcsolatban csak annyit, a múltkor is csak annyit kértünk, hogy ha lehet, akkor a sajtónyilatkozatok olyanok legyenek, ami az ügy megoldását elősegíti. Konkrétan úgy fogalmaztam, hogy a másik oldalt ne hozzuk olyan helyzetbe, mi se, meg Önök se, hogy olyanokat kelljen mondani, ami a tűzoltó szakma presztízsét esetleg rontja. Biztos vagyok benne, hogy eddig is, meg ezután is ez ugyanígy lesz! Hogy mire célzok, pl. itt a sztrájkkal való fenyegetés kérdését mondom. Itt a kollégáktól kértem egy ilyen anyagot, hogy is állunk ezzel, a tűzoltók sztrájkjával. Szívesen átadom, hogy a sztrájktörvény és a Hszt. miket mond, de én ebből nem akarnék gondot csinálni. Hogy mi volt az az egy olyan sajtónyilatkozat, amire a múltkor is, meg most is utalok, ha lehet, akkor a szakma presztízsét azt ne rontsuk.
Amennyiben szükséges, akkor minden jelenlévőnek biztosítani tudjuk azt a nyilatkozatot, amit az MTI-nek személy szerint én adtam, abban szó sincs arról, hogy mi sztrájkolni szeretnénk, csak nem zárkózunk el egy sztrájk lehetőségéről. Tehát mindenhol úgy volt megfogalmazva. A mai nyilatkozatban is az lesz, hogy nem sikerült megállapodnunk semmilyen kérdésben, … tulajdonképpen, és nem titkoljuk, már a 40 órában sem tudtunk megállapodni, a pótlékokban sem tudtunk megállapodni, semmiben sem. A sztrájkbizottságnak továbbítjuk ezt a dolgot, és majd kidolgozza a következő lépést.
(Hangzavar) … sztrájkbizottság, …sztrájkjog, …bizottságnak
Hát lehet így is! Akkor maradjunk ebben! Én eddig három dologban azt hittem, hogy megegyeztünk, ha Önök azt gondolják, hogy nem egyeztünk meg, akkor itt valaki nem volt itt! Én azt hittem, hogy abban megegyeztünk, hogy a Hszt. fölülvizsgálatára munkacsoport, Önök delegálnak. Abban is megegyeztünk, hogy a jövő héten a „mennyi”-ben is leülünk. Nem tudom, hogy mit vártak, de hogyha ez Önöknek azt jelenti, hogy nem egyeztünk meg semmiben, mondják Önök ezt! Akkor majd én is fogok valamit mondani, ha eléggé felmérgelem magam. Pedig nem szeretném.
Elnézést. Ezek szorosan nem tartoznak a követeléseinkhez. Tehát, a mi követelésünk: a heti 40 óra, illetve veszélyességi pótlék 100 %-ra történő emelése. Tehát ez a Hszt. bizottság csak egy másodlagos a mi részünkről. Úgyhogy …
Én az elején azért mondtam, hogy egyezzünk meg dolgokban! Szerintem itt beszéltünk a pótlékokról, de hogyha Önök azt kérték volna, hogy csak a pótlékról beszéljünk, akkor így is lehet a tárgyalást folytatni. Ne haragudjanak, de tényleg azt várták, hogy ide jövünk, és akkor holnaptól kezdve 100 % lesz a veszélyességi pótlék? Ebben a helyzetben, amikor a költségvetéssel kapcsolatban arról tudom Önöket tájékoztatni, hogy amit tetszenek látni a TV-ben, meg az újságban olvasni, hogy igen komoly, világméretű gazdasági válság van. A Magyar Köztársaság Kormánya is ─ ebben az ellenzék is nagyon nagy mértékben egyetért ─ a költségvetést, az adótörvényt visszavonta, új költségvetés lesz. Arról tudom Önöket tájékoztatni, hogy a minisztériumi fejezeti előirányzatokból másfél százalékkal kisebb összeg van, a fejezeti előirányzatoknál 12 %-os visszalépést kell végrehajtani. Ebben a helyzetben, nem tudom, lehet, hogy Önöknek van igazuk. Szakszervezet ezt teheti! Én azt hittem, hogy annak van realitása, hogy megpróbálunk megegyezni, olyan javaslatokban, aminek ma van realitása.
Hát ha egy kicsit keményebbre vesszük ─ az Ön szavaival élve ─, ha Önök tényleg azt várták tőlünk, hogy most mi itt beadjuk a derekunkat erre az, úgymond, mismásolásra amit hallhattunk a pótlékokról, hogy ide megyünk, oda megyünk, ilyen államtitkári értekezlet. Uram, 1992 óta, mikor az Antall kormány az uniós csatlakozásokról beszélt, már akkor beadtuk a kérelmünket a heti 40 órára, azóta nem sikerült megállapodni? Azóta csak másodlagos állampolgároknak érezzük magunkat, és akkor mi vagyunk így ledegradálva, csak a tűzoltók? Egyszer végre már pontot kellene tenni erre! És itt a Minisztérium részéről semmi törekvést nem látunk, csak azt, hogy „mert a törvényt nem sértjük”! A rendőröknél 2006-ban miért tudták bevezetni az uniós irányelveket, a heti 40 órás -? Megszüntették ott is ezeket az órákat! Csak a tűzoltóknál? És mindig csak a nehéz gazdasági helyzetre hivatkozunk? Van a Petrétei úrtól nyilatkozatunk, megállapította Takács Albert ombudsman, hogy ez törvénytelen, jogsértő, hát akkor hol vagyunk még mindig? Nehéz gazdasági helyzet? A tűzoltóknak majd megmagyarázzuk, hogy ennyi van a zsebedben, és akkor majd, többet nem adnak! Ez a Minisztérium álláspontja? Hát mi azt vártuk itt, hogy most döntés fog születni valamilyen szinten! De köszönöm szépen! Nem kívánok többet!
A mai 10 órától folytatott megbeszélés szerintem teljesen mást mutatott, mint amit Ön most itt összefoglalóan elmondott. Nem kívánom kommentálni az Ön összefoglalóját. Költségvetésről tartsunk-e? Nincs értelme. Értettem. Köszönöm szépen!
…Van, elnézést Államtitkár Úr, tessék beszélni…
Akkor egyebekben …
Költségvetés …
Nem akarok, el tudom tölteni az időt mással is….
Ne, nekem, én mondtam, hogy nincs, fiúk, szeretnék hallani…ne tessék megsértődni!
Egyebekben. Van-e valami?
Nekem lenne egy kérdésem, elnézést!
Mennyire változott az ismert költségvetés, vagy mennyire fog változni a visszahívással a tűzoltóság részére biztosított költségvetési keret?
Melyik tűzoltóságról beszéljünk, a hivatások önkormányzatiról, vagy a köztestületi, önkéntes tűzoltóságról?
Hivatásos önkormányzati tűzoltóságról.
Bízom benne, hogy az önkormányzati fejezetet illetően, ugyanazokat a kiindulási, meg elvárási szempontokat sikerül érvényesíteni a Kormány által benyújtott törvényjavaslatban, ami volt. Ez azt jelenti, hogy az új feladatokat a központi költségvetés lefinanszírozza. Itt új feladat, a bér és járulékai kérdése. Az önkormányzatoknál van egy szintre hozott bázis-számítás. Ennél a bázis-számításnál a járulék csökkenés, ami a korábban, a ma már visszavont adójogszabályokban benne volt, ez egy 16 milliárdos tétel. Ez nem kerül kivételre. Mert nem marad el ez a feladat csökkenés, ezért ezt a pénzt bele kell tenni a rendszerbe. A bérnél, azt tudjuk mondani, hogy ugyanúgy, mint ahogyan a korábban beterjesztett törvényjavaslatban, a 2009. évi bér és ezen bér járulékainak teljes megfinanszírozására sor fog kerülni, ugyanabban a formában, mint 2008-ban is volt. Tehát nem épül bele a normatívákba, hanem személyre, névre szólóan, kiszámolva kapják meg az önkormányzatok, és adják tovább az önkormányzati intézménynek, a tűzoltóságnak a pénzt. Tehát ez az önkormányzati pozíciót nem rontja, az új változat az önkormányzatnál dolgozó közszolgáknak a pozícióját rontja, mert egyrészt az Szja-ban az adócsökkenés elmarad, másrészt a betervezett 2 %-os reálbér növekedés, úgy tudom, hogy ma délelőtt is van egyeztetés valahol, tehát annak megfelelően fog alakulni. Országos Érdekegyeztető Tanács 10 órakor kezdett egyeztetést, annak megfelelően, hogy a jövő évi bér mennyi lesz, önkormányzati szempontból mondom, ez meg lesz finanszírozva. Az pedig, hogy a tervezett inflációnak megfelelő, szerintem az biztos hogy meglesz, de egy másik teremben születik benne döntés. Tábornok Úr!
Tisztelt Államtitkár Úr! Tisztelt Kollégák! Mindenféleképpen szeretnék erre a felvetésre én is reflektálni. Úgy gondolom, hogy az elmúlt évekre visszamenőlegesen is igaz az az állítás, hogy amikor kellett, amikor szükség volt rá, akkor nagyon komolyan és nagyon korrektül tudtunk tárgyalni, és meg is tudtunk egyezni bizonyos feltételekben. Ehhez persze az kellett, hogy a felek reálisan felmérjék, hogy mire van lehetőségük, hol tudnak kompromisszumokat kötni, és hol nem. Én nagyon nem szeretném, hogyha ilyen jelzőkkel, hogy „mismásol” a Minisztérium vagy az OKF, soha nem tettük, és a jövőben sem fogjuk! Nagyon bízom benne, hogy nem is lesz ilyen megnyilatkozása a szakszervezetnek az ügyeket illetően! Ha nem jöttünk volna javaslatokkal, akkor talán ez az állítás igaz lenne! Amit itt az Államtitkár Úr a bevezetőjében is elmondott, volt arra vonatkozóan elképzelésünk, hogy a pótlékokkal, a kialakult helyzettel összefüggésben mi az, amit érdemben most meg lehet lépni, meg is tettük. Lehet, hogy ez nem a legjobb, nem a leginkább elfogadhatóbb, de nem ismerem egyébként, hogy mi volt az a racionális érv, ami mentén a szakszervezet a pótlékokkal kapcsolatos álláspontját kifejtette, hogy legyen 100%, meg területi pótlék. Utóbbit nem is nagyon tudom értelmezni, a mi szolgálat-szervezési rendjeinkben. Az szerintem gyenge érv, hogy a másik rendészeti szervnél van olyan szervezeti ág, ahol 150 %-a, a területi pótlék mellett létezik, és van. Ezért gondoltuk mi, hogy erre való … valamit lehetne az ügyben kezdeményezni. Ez nem csak ötlet szinten volt, hanem el is ment a maga útján egészen addig a döntéshozatali szintig, amikor is sajnálatosan ez nem sikerült. Tehát nem „mismásolunk”, hanem vannak ötleteink. Ami akkor éppen, ennyi idő alatt racionálisan kivitelezhető lett volna. Talán azt sem lehet figyelmen kívül hagyni, hogy nem véletlen a Hszt-ben ez a lépésváltás, bár nem a gyorsítás vonatkozásában természetesen, hanem, hogy végre az IRM is érzékeli, hogy a rendészeti szervek vonatkozásában egységes szabályozásra van szükség, mert a tűzoltó, a polgári védelem, ez ugyanúgy rendészeti kategóriába tartozó szerv, és nem lehet kihagyni ebből a szabályozásból. És az sem véletlen, hogy nyilvánvalóan a Rendőrségnek azok a „farvízen” történő próbálkozásai, ami itt a pótlékok kapcsán fölvetődött, kikerült ebből a tervből, és nagyon bízom benne, hogy innentől kezdve együtt és egységesen fog ez a kettő működni! Mindezt csak arra mondtam, hogy a „mismásolást” feltételezésem szerint Hócza Úr is csak a jobbító szándék és a hevültség okán említette! Én szeretném, ha a jövőben is meg tudnánk maradni azon keretek között, amikor normálisan, értelmesen, az összes feltételeket figyelembe véve tudnánk jó kompromisszumokat kötni a tűzoltók érdekében.
Köszönöm. Nagy Gábor kért szót.
Köszönöm a szót, Államtitkár Úr! Visszatérve a költségvetésre, a problémát mi ott látjuk, hogy a jelenleg bent lévő javaslatban, vagy majd a bekerülő javaslatban, gondolom, hogy azok a számok, amik a személyi normatívát taglalják, és úgy fogalmaz, hogy a 2008-as évnek megfelelő számadatok vannak benne. Abban a számban, és abban a számban, amit mi számolunk, van 123.000,- Ft/fő eltérés. Azaz több mint 1 milliárd Ft-ot meghaladó hiány van a személyi oldalról. Nem, a dologi oldalról, a jelenleg bent lévő javaslatnál. A bent lévőben azt mondja, hogy 3.995.000, most nem tudom hány Ft. A mi számolásunk, és hadd mondjam, hogy a HÖTOSZ-nak a nyári számításai hasonlóak voltak, néhány forint eltéréssel, az pedig 4.116.000,-Ft. Tehát ez durván 123.000,- Ft különbség lehet per fő. Ha ez nem kerül be, akkor ugye jövőre az … növekedéssel, kíváncsi leszek arra a parancsnokságra, amelyik maradéktalanul végre tudja hajtani azokat a feladatokat, amelyek egyébként a normatívájában szerepelnek! Hangsúlyozom, a normatívájában, mert az adott parancsok felelős gazdaságilag a városi tűzoltó-parancsnokság tevékenységéért. És neki kell kigazdálkodnia a normatívából a normatívában bent lévő egyéb dolgokat.
Van a hivatásos önkormányzati tűzoltóságoknak egy előirányzata, ez ebben az évben 35, 4 milliárd volt. Ez a következő évben 38 és fél milliárd Ft, itt lehet, hogy a tizedes vesszőkben tévedek. Ez a főszám. Ez egy elég jelentős növekedést mutat, de természetesen tudjuk, hogy van jelentős létszámbővülés is. Hogy melyik normatívára, hogyan, melyik önkormányzati tűzoltóságra hogyan szór ez a pénz, ezen lehet vitatkozni, szerintem, hogyha az elkövetkező időben ennek a pénznek egy szakmai, másmilyen elosztására születik javaslat, akkor annak van realitása. Annak a személyi normatívának, ami most csak ennek a 38 és fél milliárd
Ft-nak az elosztására vonatkozik, tehát a tűzoltóságok közötti elosztására vonatkozik, hogy ez mennyit takar, meg mennyit fed le, ez nagyon sok mindentől függ. Ön is tudja, hogy ahol egy fiatal állomány van, és mondjuk éppen nincs jubileumi jutalom, ott lehet, hogy ez a pénz bőségesen elég. A tűzoltó-parancsnokok tudják, hogy egy idősebb állománynál összejön egy csomó jubileumi jutalom. Akkor lehetséges, hogy ez a pénz éppen annyit nem fed le. De összességében, én azzal tudok elszámolni Önöknek, hogy ami 2008-ban volt, annak a növekménye 2009-ben ott van. Hogy egyes normatíva, egyes tűzoltóságoknál fedezi, vagy nem fedezi, erre találjunk egy olyan megoldást, ami jobban biztosítja ezt. Most nem térünk el az eddigi normatívától, nem tudtunk kidolgozni egy jobb elosztási módszert. A költségevetési főszámokra van egy javaslat, van egy GDP, ebből olyan szépen le lehet vezetni, meg az infláció, ez a dolog. Tehát én azon már nem tudok, hogy ez a 38 és fél milliárd áll rendelkezésre. De csak szeretném mondani, hogy ez az a szám, ami egy nagyon erős növekedés az utóbbi 8 évben, és ez nem látszik a tűzoltók borítékán, és a tűzoltóknak átutalt pénzben. Nekem is ez a gondom. Itt van ez a papír, 2001-ben ez 18 milliárd volt. Most 38 milliárd. A magyar adófizetőknek ennyivel többe kerül a tűzoltóság, és ez egy nagyon szomorú dolog, hogy ez nem látszik a tűzoltók jövedelmi helyzetén, pozícióján. Ebben benne van az, hogy egy elég jelentős infláció volt, és hogy most 8000 tűzoltó látja el ugyanazt a feladatot és még nem beszéltünk az önkéntes tűzoltóságokról. Nagy Gábor Úr!
Köszönöm a szót Államtitkár Úr! Azért szeretném érezni abban a 35 és fél milliárd Ft-ban, meg a 38 milliárd forintnyi különbözetet, a 35 milliárd 450 millió Ft-ban nincs benne az a pénzösszeg, ami az idei bérfejlesztés bérösszege volt. Ez ebben a 35 milliárdban nem szerepel. Valóban a 38 milliárdban már szerepel egy 75.000,-Ft-os növekménnyel az idei, hangsúlyozom, az idei évi normatíva, illetve szerepel benne a 486 főnek az illetménye, illetve ami a dologi kiadás-növekmény. Most is azt mondom, hogy az idei évi, hangsúlyozom az idei évi, ami bázisul kell, hogy szolgáljon 2009-re, abból 123.000,-Ft/fő hiányzik. Köszönöm.
Végéhez közeledünk, de hogyha még van, akkor -? Nem. A mai megbeszélést ezzel lezárom. Aktuális egy következő megbeszélés, most munkacsoportokban, egyrészt van a Hszt-s, és van a „mennyi Ft-ban”. Ez a kettő van.
A „mennyi Ft” is sürgős.
A „mennyi Ft” is a 27-én kezdődő héttel, akkor megyünk. Abban az a javaslatom lesz, hogy amikor a két munkabizottságnak van valamilyen anyaga, akkor egy hasonló megbeszélésnek látnák-e értelmét? Igen.
Elnézést a hevességemért, és köszönöm a HÖTÖSZ és az OKF részéről, hogy tárgyalni kívánnak velünk. Mi is azt szeretnénk. Reméljük, hogy érdemben tudunk majd döntéseket hozni, és itt hangsúlyozva, hogy érdemben. Egy tájékoztatót szeretnék a Tábornok Úrnak mondani. 2005-ben, a Belügyi Érdekegyeztető Tanácson elfogadtunk egy tervezetet, egy megállapodást a bérfejlesztésről. Abban szerepelt először a veszélyességi pótlék 100 %-ra történő emelése. Amiért kimentünk Brüsszelbe, ezt elvették. Azóta mi folyamatosan ezt kérjük, tehát ide vezethető vissza ez a pótlék kérelem. Mi ezt jogosnak érezzük egy kicsit. Köszönöm.
Egyetlen egy kiegészítéssel: valamikor következik ÁÉT ülés. Lehet, hogy az lesz a következő kör, ahol fogunk találkozni, mert szinte mindenki ott van az ÁÉT-ben, de ott a polgár-védelmiek is ott vannak. Ahhoz igazítjuk és, hogyha a munkacsoportokban van bárminemű előrehaladás, vagy olyan állapot, akkor azt ide hozzuk. Köszönöm szépen. További szép napot, jó munkát mindenkinek!

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság


text:
Í T É L E T. Kötelezi a bíróság felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg alperesnek ,-Ft (azaz Ötvenezer forint) perköltséget. - PDF
Download "Í T É L E T. Kötelezi a bíróság felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg alperesnek ,-Ft (azaz Ötvenezer forint) perköltséget."
György Zalán Rácz
1 Í T É L E T A Fıvárosi Törvényszék a dr. Sátori Anna ügyvéd által képviselt LIDL Magyarország Bt. (Budapest) felperesnek a dr. László Ildikó Katalin ügyvéd által képviselt Gazdasági Versenyhivatal (Budapest) alperes ellen versenyügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata iránt indított perében felperes keresetét elutasítja. Kötelezi a bíróság felperest, hogy az illetékes adóhatóság külön felhívására fizessen meg ,-Ft (azaz Hatszázezer forint) eljárási illetéket. Kötelezi a bíróság felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg alperesnek ,-Ft (azaz Ötvenezer forint) perköltséget. Az ítélet ellen a kézhezvételtıl számított 15 napon belül a Fıvárosi Törvényszéknél 3 példányban elıterjesztett, a Fıvárosi Ítélıtáblához címzett fellebbezéssel lehet élni. I n d o k o l á s : A perben bíróság a következı tényállást állapította meg: Felperes óta van jelen a magyarországi piacon, országszerte mintegy 130 üzlettel rendelkezik. Termékválasztékában az élelmiszerek mellett más termékek is megtalálhatók. Felperes hetente magas példányszámban jelenteti meg - jellemzıen a fogyasztók postaládáiba eljuttatott - akciós kiadványait, reklámújságjait, amelyek az aktuális hét csütörtökétıl a következı szerdáig érvényesek. Felperes novemberétıl több akciós reklámkiadványban alkalmazta a 6 éve a legjobb árak szlogent. Felperes a december 30. és január 5. között érvényes 4 oldalas A/3-as mérető akciós kiadványa 2. és 3. oldalának tetején a 2 oldalon átívelı módon a 2011-ben is a legjobb árakkal várjuk Önöket szlogent szerepeltette.
2 2 Ezt követıen alperes vizsgálatot indított annak megállapítása érdekében, hogy felperes a fentiekkel megsértette-e az Fttv. vonatkozó rendelkezéseit. Az eljárás lefolytatását követıen alperes a Vj /2011. sz. határozatával megállapította, hogy felperes fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatot folytatott a fenti tényállás megvalósításával. Alperes kötelezte ezért felperest ,-Ft bírság megfizetésére. A határozat indokolása szerint a vállalkozásnak a fogyasztók irányában tanúsított kereskedelmi gyakorlata meg kell, hogy feleljen a tisztesség követelményeinek, így magáról, vagy az áruinak tényleges tulajdonságairól adott, a fogyasztóknak szóló tájékoztatásának igaznak és pontosnak kell lennie. A kifogásolt kijelentésekhez nem tulajdonítható a felperes által kifejtett értelmezés. Az üzenet azt közvetíti, hogy felperes árai folyamatosan a legkedvezıbbek a piacon. A fogyasztókhoz eljuttatott információk valóságtartalmát az Fttv a alapján az azt alkalmazó vállalkozásnak kell bizonyítania, piacelsıbbséget, abszolút elsıbbséget kifejezı felsıfokú jelzı esetében oly módon, hogy a jelzı alkalmazása megalapozott volta a vállalkozás valamennyi versenytársával szemben bizonyítást nyerjen. Felperes pedig e körben semmiféle vizsgálatra vonatkozó bizonyítékot nem terjesztett elı. A jogsértés megállapítását követıen alperes döntött a jogkövetkezményrıl, e körben alperes értékelte a súlyosbító és enyhítı körülményeket. A határozat ellen felperes kereseti kérelmet terjesztett elı, amelyben elsıdlegesen kérte a határozat hatályon kívül helyezését, a bírság mellızését, másodlagosan kérte a bírság összegének mérséklését. A keresetlevél indokolása szerint a felperes által alkalmazott szlogenek nem merítik ki a megtévesztés fogalmát, felperes nem sértette meg a jogszabályok vonatkozó rendelkezéseit. Az adott kijelentések értelmezése során az ésszerően tájékozott fogyasztót kell alapul venni. Felperes szerint a kifogásolt kijelentések csak felperes saját üzletein belül értelmezendıek. Alperes a kereset elutasítását kérte, arra hivatkozva, hogy a határozat megalapozott és jogszerő. A kereset nem alapos. Az Fttv. 1. (1) bekezdése értelmében az Fttv. állapítja meg az áruhoz kapcsolódó, a kereskedelmi ügylet lebonyolítását megelızıen, annak során és azt követıen a fogyasztóval szemben alkalmazott magatartási kódexekre vonatkozó követelményeket, és az azok megsértésével szembeni eljárás szabályait. Az Fttv. 2. a) pontja szerint fogyasztó az önálló foglalkozásán és gazdasági tevékenységén kívül esı célok érdekében eljáró természetes személy.
3 3 Az Fttv. 2. c) pontja alapján a törvény alkalmazásában áru minden birtokba vehetı forgalomképes ingó dolog - ideértve a pénzt, az értékpapírt és a pénzügyi eszközt, valamint a dolog módjára hasznosítható természeti erıket - (a továbbiakban együtt: termék), az ingatlan, a szolgáltatás, továbbá a vagyoni értékő jog. Az Fttv. 2. d) pontja szerint a kereskedelmi gyakorlat a -vállalkozásnak, illetve a vállalkozás érdekében vagy javára eljáró személynek az áru fogyasztók részére történı értékesítésével, szolgáltatásával, vagy eladásösztönzésével közvetlen kapcsolatban álló magatartása, tevékenysége, mulasztása, reklámja, marketingtevékenysége vagy egyéb kereskedelmi kommunikációja. Az Fttv. 2. h) pontja alapján az ügyleti döntés a fogyasztó arra vonatkozó döntése, hogy kössön-e, illetve hogyan és milyen feltételek mellett kössön szerzıdést, továbbá hogy gyakorolja-e valamely jogát az áruval kapcsolatban. Az Fttv. 3. (1) bekezdése alapján tilos a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat. A (3) bekezdés szerint a (2) bekezdés értelmében tisztességtelen különösen az a kereskedelmi gyakorlat, amely megtévesztı (6. és 7. ) vagy agresszív (8. ). Az Fttv. 4. -a értelmében a kereskedelmi gyakorlat megítélése során az olyan fogyasztó magatartását kell alapul venni, aki ésszerően tájékozottan, az adott helyzetben általában elvárható figyelmességgel és körültekintetéssel jár el, figyelembe véve az adott kereskedelmi gyakorlat, illetve áru nyelvi, kulturális és szociális vonatkozásait is. Ha a kereskedelmi gyakorlat a fogyasztók egy meghatározott csoportjára irányul, az adott csoport tagjaira általánosan jellemzı magatartást kell figyelembe venni. Ha a kereskedelmi gyakorlat csak a fogyasztóknak egy, az adott gyakorlat vagy az annak alapjául szolgáló áru vonatkozásában koruk, hiszékenységük, szellemi vagy fizikai fogyatkozásuk miatt különösen kiszolgáltatott, egyértelmően azonosítható csoportja magatartásának torzítására alkalmas, és ez a kereskedelmi gyakorlat megvalósítója által ésszerően elıre látható, a gyakorlatot az érintett csoport tagjaira általánosan jellemzı magatartás szempontjából kell értékelni. Az Fttv. 6. (1) c) pontja szerint megtévesztı az a kereskedelmi gyakorlat, amely valótlan információt tartalmaz, vagy valós tényt - figyelemmel megjelenésének valamennyi körülményére - olyan módon jelenít meg, hogy megtéveszti vagy alkalmas arra, hogy megtévessze a fogyasztót és ezáltal a fogyasztót olyan ügyleti döntés meghozatalára készteti, amelyet egyébként nem hozott volna meg, vagy erre alkalmas, különösen az áru ára, illetve díja, az ár, illetve díj megállapításának módja, különleges árkedvezmény vagy árelıny megléte vonatkozásában. Az Fttv. 9. (1) bekezdése értelmében a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának megsértéséért felel az a vállalkozás, amelynek a kereskedelmi gyakorlattal érintett áru értékesítése, eladásának ösztönzése közvetlenül érdekében áll.
4 4 Az Fttv a alapján a vállalkozás - az eljáró hatóság felhívására - a kereskedelmi gyakorlat részét képezı tényállítás valóságát igazolni köteles. Ha a vállalkozás nem tesz eleget ennek a kötelezettségnek, úgy kell tekinteni, hogy a tényállítás nem felelt meg a valóságnak. Erre a vállalkozást a hatóság felhívásában figyelmeztetni kell. Az Fttv. 19. c) pontja alapján a Gazdasági Versenyhivatal a kereskedelmi gyakorlat tisztességtelenségének megállapítására irányuló versenyfelügyeleti eljárásban a tisztességtelen piaci magatartás és a versenykorlátozás tilalmáról szóló évi LVII. törvény (a továbbiakban: Tpvt.) rendelkezéseit alkalmazza, az Fttv.-ben meghatározott eltérésekkel. A Tpvt. 77. (1) bekezdésének d) pontja alapján az eljáró versenytanács határozatában megállapíthatja a magatartás törvénybe ütközését. A fenti jogszabályok alapján a bíróság megállapította, hogy a fenti tényállás vonatkozásában alperes helytállóan értelmezte a vonatkozó jogszabályokat. Az adott piacon szinte minden áru vonatkozásában permanens erıs piaci árverseny mutatható ki az egyes cégek között. Ez - többek között - azt eredményezi, hogy a piacon megjelenı potenciális fogyasztók választási lehetıségei igen sokszínőek, ezért az üzleti döntéseiket erısen befolyásolja az hozzájuk eljutó áru-és árinformációk összessége. A szavak köznapi értelmét és a fogyasztói döntések percepcióját alapul véve a legjobb árak kijelentés egy abszolút terjedelmő viszonyítás (ti. a legjobb az, ami minden másnál jobb), amely egy értékítéletet tükröz, vagyis azt jelenti, hogy az összes piaci szereplı áraihoz viszonyítva az adott árak a legjobbak. A legjobb árak kifejezés értelemszerően a legtöbb fogyasztóban a legalacsonyabb ár fogalmához kötıdik (ti. az a jó ár, amely alacsony), egy árérték, egy összeg esetében ugyanis a mérték, a nagyságrend a legfıbb, releváns jellemzı. Kétségtelen, hogy a legjobb, illetve a legalacsonyabb kijelentések nem szinonimái egymásnak, de az elsıbbségi állítást mindegyik esetben bizonyítani kell. Felperes pedig ezen bizonyítást - az Fttv a ellenére - nem végezte el. Felperes semmilyen módon nem bizonyította vagy valószínősítette azon vélekedését (saját állítása természetesen nem tekinthetı bizonyítéknak), hogy a kifogásolt kijelentéseket a fogyasztók is csak a felperesi üzlethálózat relációjában értelmezték. Önmagában ezt az értelmezést a 6 éves fennállásra utalás nem bizonyítja.
5 5 Egy jellemzıen erıs piaci versenyben - ahol a fogyasztók szinte folyamatos és változatos reklámhatásoknak vannak a konkurrens piaci szereplık részérıl kitéve - óhatatlanul összehasonlítható - és összehasonlításra is kerül (különös tekintettel a magyar fogyasztók árérzékenységére) egy ilyen, az árak mértékére vonatkozó kijelentés. Mindezeken túlmenıen a 2011-ben is a legjobb árakkal várjuk Önöket kijelentés - azon túl, hogy ez is egy bizonyításra szoruló elsıbbségi állítás - valóságtartalmának bizonyítása ben! -lényegében fogalmilag kizárt, hiszen felperes nem tudhatja biztosan elıre, a jövıre nézve, hogy a versenytársak adott esetben milyen árképzéssel, milyen árstruktúrával fognak majd a piacon megjelenni. így felperes eleve nincs (nem is lehet) abban a helyzetben, hogy a jövıre nézve ilyen kategorikus értékítéletet prognosztizáljon. A kijelentés különösen a jövıben meghozandó fogyasztói üzleti döntéseket látens módon orientáló hatása okán kifogásolható. A fogyasztótól elvárható ésszerő tájékozódás, nem azt jelenti, hogy minden egyes reklámban elhangzó minden egyes állításnak utána kell, hogy járjon a fogyasztó. A reklámok tartalmának verifikálási kötelezettsége nem hárítható át a fogyasztókra (még a körültekintıen eljáró, tájékozott fogyasztóra sem). A reklámállításoknak épp ezért valóságosnak, pontosnak kell lenni, függetlenül annak megjelenési, kommunikációs formájától. Az ésszerő tájékozódás szerint eljáró fogyasztó is alappal kell, hogy bízhasson az üzleti tisztesség követelményeinek érvényesülésében. Az eljáró versenytanács a Tpvt. 78. (1) bekezdése értelmében bírságot szabhat ki azzal szemben, aki a Tpvt., illetve az Fttv. rendelkezéseit megsérti. A bírság összege legfeljebb a vállalkozás, illetve annak - a határozatban azonosított - vállalkozáscsoportnak a jogsértést megállapító határozat meghozatalát megelızı üzleti évben elért nettó árbevételének tíz százaléka lehet, amelynek a bírsággal sújtott vállalkozás a tagja. A Tpvt. 78. (3) bekezdése alapján a bírság összegét az eset összes körülményeire - így különösen a jogsérelem súlyára, a jogsértı állapot idıtartamára, a jogsértéssel elért elınyre, a jogsértı felek piaci helyzetére, a magatartás, felróhatóságára, az eljárást segítı együttmőködı magatartására, a törvénybe ütközı magatartás ismételt tanúsítására - tekintettel kell meghatározni. A jogsérelem súlyát különösen a gazdasági verseny veszélyeztetettségének foka, a fogyasztók, üzletfelek érdekei sérelmének köre, kiterjedtsége alapozhatja meg. A mérlegelési jogkörben hozott hatósági döntés akkor tekinthetı jogszerőnek, ha közigazgatási szerv a tényállást a kellı mértékben feltárta, az eljárási szabályokat betartotta és a mérlegelés szempontjai megállapíthatók és a határozat indokolásából a bizonyítékok mérlegelésének okszerősége kitőnik.
6 6 A jogsértés megállapítását követıen alperes megfelelı módon figyelembe vette a súlyosbító és enyhítı körülményeket, ezeket a határozat részletesen tartalmazza, ezeket a bíróság megismételni nem kívánja. A kiszabott bírság megfelel a jogszabályoknak, illetve a generális és speciális prevenció céljainak. Alperes helytállóan értékelte a jogkövetkezmény mértékének mérlegelése során az eset összes körülményeit, tekintettel volt a felperesi vállalkozás nagyságrendjére, árbevételére és arra, hogy mi az az összeg, milyen bírság nagyságrend az, ami adott esetben alkalmas lehet a további hasonló jogsértések megelızésére. A jogkövetkezmény meghatározása során a hatóságnak mindig egyedileg kell a döntését meghoznia, függetlenül a korábban más vállalkozásokkal szemben kiszabott bírságoktól. A jogalkotó érthetı okból nem kívánt különbséget tenni azon alapon a jogkövetkezmények között, hogy a relatív, vagy abszolút értékben magas árbevétellel rendelkezı vállalkozások esetén önmagában a kiszabni kívánt bírság összeg nominálisan kiugró volta miatt ne lehessen az egyébként szükséges mértékő jogkövetkezményt alkalmazni. Indokolt és érthetı jogdogmatikai szempontból, hogy egy magas árbevétellel és jövedelmezıséggel rendelkezı vállalkozás esetén egészen más nagyságrend lesz az, ami adott esetben kikényszerítheti az önkéntes jogkövetést a jövıre nézve. Erre utal egyértelmően az, hogy a jogalkotó elsısorban százalékos mértékben és nem összegszerően kívánta meghatározni a kiszabható bírságösszegeket, vagyis azokat a jogsértı vállalkozás árbevételeivel arányosan kívánta kiszabhatóvá tenni. A bíróságnak egyébként nincs hatásköre az alperesi bírságolási gyakorlat általános, az egyes ügyekben hozott döntéseket összehasonlító és értékelı felülvizsgálatára, vagyis az alperes által meghatározott jogkövetkezmény felülvizsgálatának nem lehet alapja a más ügyekben hozott döntésekhez történı viszonyítás, a bíróságnak nincs hatásköre alperes általános bírságolási gyakorlata konzekvens és koherens voltának generális felülvizsgálatára, miután ezzel a bíróság óhatatlanul az ezen ügyhöz nem tartozó, más ügyekben kiszabott jogkövetkezményeket is értékelné, ami pedig jogszerően nem lehetséges. Mindezek alapján a bíróság megállapította, hogy alperes a tényállást a megfelelı módon és a szükséges mértékben feltárta, majd annak alapján okszerő következtetések révén megalapozott és jogszerő döntést hozott.
7 7 Az illetékre és a perköltségre vonatkozó rendelkezés a Pp. 78. (1) bekezdésén, az évi XCIII. tv. 39. (3) b) pontján és a 42. (1) a) pontján, illetve a 32/2003. (VIII. 22.) IM rendelet 3. -án alapul. Budapest, január hó 18. napján. dr. Mohay György s.k. bíró
Fıvárosi Törvényszék 18.K.33.673/2011/5. 1 A bíróság a dr. V.-P. P. ügyvéd által képviselt Europa-Utazásinformációs Központ Bt. (Budapest) I.r. és Hippocampus-BRT Kft. (Budapest) II.r. felpereseknek, dr.
FİVÁROSI BÍRÓSÁG 19. K. 31. 721 /2006/15. A Magyar Köztársaság nevében! A bíróság a Colgate - Palmolive Magyarország Termelı Kft. (Budapest) felperesnek a Gazdasági Versenyhivatal (Budapest) alperes ellen

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság BÍRÓSÁG bíróság