text:
Az Ab megszüntette a tényleges életfogytiglannal kapcsolatos eljárását – Szeged Ma – tények és vélemények
Az Ab megszüntette a tényleges életfogytiglannal kapcsolatos eljárását
Az Alkotmánybíróság (Ab) megszüntette azt az eljárását, amelyben egy konkrét büntetőügy bírájának indítványára a tényleges életfogytiglani szabadságvesztés alkotmányosságát vizsgálták, ugyanis időközben megváltozott az erre vonatkozó szabályozás, így az indítvány okafogyottá vált.
Az Ab honlapján szerdán közzétett határozat szerint tavaly áprilisban indítványozta védői kezdeményezésre a Szegedi Ítélőtábla a tényleges életfogytiglan hazai szabályozásának vizsgálatát a strasbourgi székhelyű Emberi Jogok Európai Bíróságának gyakorlatára hivatkozva. Eszerint az embertelen, megalázó büntetés tilalmára figyelemmel minden elítéltnek joga van arra, hogy már elítélésekor tudja, miként kell viselkednie ahhoz, hogy legyen esélye a szabadulásra. Ugyancsak joga van azt tudni, milyen feltételek mellett – beleértve a lehetséges felülvizsgálat időpontját – nyílik lehetősége arra, hogy a további szabadságveszés végrehajtása alól mentesüljön.
A tábla indítványában arra hívta fel a figyelmet: a strasbourgi emberi jogi bíróság szerint minden fogvatartottnak – beleértve az életfogytig tartó szabadságvesztésre ítélteket – biztosítani kell a rehabilitáció lehetőségét és az esélyt a szabadulásra, ha rehabilitációjuk sikeres volt.
A strasbourgi emberi jogi bíróság működésének alapjául szolgáló egyezmény, melyet Magyarország is aláírt, kimondja: “Senkit sem lehet kínzásnak, vagy embertelen, megalázó bánásmódnak vagy büntetésnek alávetni.” Ennek a követelménynek a teljesüléséhez a strasbourgi bíróság szerint szükséges egy olyan mechanizmus, melyben legalább 25 év elteltével sor kerül felülvizsgálatra, majd további időszaki felülvizsgálatokra is.
Az adott ügyben eljáró védő, illetve bíróság szerint azonban a tényleges életfogytiglan magyar szabályozása ennek a követelménynek nem felelt meg, az elítélt szabadulásának még csak a lehetőségét sem vizsgálhatták a bíróságok.
Az indítvány benyújtása után azonban lényegesen módosult a magyar szabályozás, így a korábbit támadó indítvány okafogyottá vált, és az Ab ezért megszüntette az eljárást. Az új szabályozás indoka éppen a strasbourgi gyakorlat, lényege pedig, hogy 40 év letöltése után automatikusan kegyelmi eljárás indul, amelyben vizsgálják a tényleges életfogytiglanra ítélt szabadulásának lehetőségét.
A keddi határozathoz az Ab 15 tagja közül ketten – Kiss László és Lévay Miklós – fűztek különvéleményt.
Répássy Róbert, az Igazságügyi Minisztérium parlamenti államtitkára tavaly ősszel elmondta: új kegyelemi eljárás lép életbe a tényleges életfogytiglanra ítélteknél a büntetés-végrehajtási törvény módosítása nyomán. Ennek oka pedig, hogy a strasbourgi Emberi Jogok Európai Bírósága elmarasztalta Magyarországot azért, mert a tényleges életfogytiglanra ítélteknek “nincs meg a reményhez”, az ítélet felülvizsgálatához való joguk.
Az államtitkár korábban elmondta, a kegyelemre való alkalmasságot, a feltételes szabadságra bocsátás feltételeit egy büntetőbírókból álló kegyelmi bizottság vizsgálja majd. A testület öt tagját a Kúria elnöke jelöli ki. A bizottság indokolt véleménye köti az igazságügyi minisztert, de nem köti a köztársasági elnököt. Tehát az igazságügyi tárca vezetője az államfőhöz változtatás nélkül továbbítja a kegyelmi bizottság javaslatát. A köztársasági elnök ez alapján továbbra is szabadon mérlegeli a kegyelem megadását. Az államfő nem csak úgy dönthet, hogy valakit szabadlábra helyez, hanem úgy is, hogy törli az ítéletből a feltételes szabadságra bocsátás kizárását. Ezzel még automatikusan nem kerülne szabadlábra az elítélt, ám a bíróság már vizsgálhatná a feltételes szabadságra bocsátás lehetőségét.
A magyar büntetőjogban 1999 óta van tényleges életfogytiglan és a 2000-es évek elejétől alkalmazzák, tehát mintegy másfél évtizede töltheti büntetését az első tényleges életfogytiglanra ítélt. Tavaly őszi adatok szerint Magyarországon 275 embert ítéltek életfogytiglanra, közülük mintegy 40-et tényleges életfogytiglanra.
Hasonló témák:Szegedi Ítélőtáblaalkotmánybíróságtényleges életfogytiglan
Szegedet is érintik a Tesco takarékossági intézkedései

matches: bíróság bíróság bíróság bíróság Kúria bíróság


text:
Nemzetközi jog blog - hírek, elemzések: Védői kirendelések a rendőrkapitányságokon - a Helsinki Bizottság (sikertelen) adatigénylési kérelme
Védői kirendelések a rendőrkapitányságokon - a Helsinki Bizottság (sikertelen) adatigénylési kérelme
A Magyar Helsinki Bizottság több javaslatot is tett a kirendelt védői rendszer reformjával kapcsolatban: Javaslat a magyar kirendelt védői rendszer reformjára (2007), Lépések egy átlátható kirendelt védői rendszer irányába (2012).
„2007-ben a Magyar Helsinki Bizottság pert indított közérdekű adatok kiadása iránt a BRFK és több mint egy tucat kerületi kapitányság ellen, mert azok megtagadták annak nyilvánosságra hozatalát, hogy 2007-ben mely védőket hány alkalommal rendelték ki az általuk folytatott büntetőeljárásokban azon terheltek számára, akik esetében a védő részvétele kötelező az eljárásban, de saját maguk nem hatalmaztak meg védőt”.
A MHB közérdekű adatigénylési igényét (a felülvizsgálati kérelmük itt olvasható) a Legfelsőbb Bíróság (Pfv.IV.22.031/2010/5.szám, LB-H-PJ-2011-379) elutasította:
„Az Alkotmány 57. § (3) bekezdése valóban kimondja, hogy a védelemhez való jog biztosítása állami feladat. E kötelezettségének a bíróság, az ügyész és a nyomozó hatóság úgy tesz eleget, hogy a Be. 5. § (3) bekezdése szerint biztosítja a védekezés jogát, a Be. 46. és 48. §-aiban előírt esetekben pedig kirendeli a védőt. Az állam - szervei útján - ily módon teljesíti a rá bízott közfeladatot, amelynek ellátása a védő kirendelésével lezárul. Ettől kezdve a közcélt is szolgáló, kirendelt védő tevékenysége magántevékenység. Mivel a védőnek nincs jogszabályban meghatározott feladat- és hatásköre, nem tekinthető egyéb közfeladatot ellátó személynek.
A büntetőeljárásban a védelmet ellátó személy számára jogokat és kötelezettségeket megállapító eljárási szabályok nem tekinthetők a kirendelt védő számára meghatározott feladat- és hatáskört megállapító külön jogszabálynak.
A Be. kizárólag a hatóságok számára ír elő kötelezettséget a védelemhez való jog biztosításával kapcsolatban. Ezt az értelmezést támasztja alá a Be. 1. §-a, amely szerint a büntetőeljárásban a vád, a védelem és az ítélkezés egymástól elkülönül. A kifejtettekre figyelemmel a felperes tévesen hivatkozott arra, hogy mivel a védelem biztosítása közfeladat, és a védőkre vonatkozó adatokat kizárólag a kirendelésig kérte, ezért annak kiadása nem tagadható meg.
A fentieknek megfelelően a védők neve a kirendeléseik száma tekintetében nem az Avtv. 19. § (4) bekezdése szerinti közérdekből nyilvános, hanem az Avtv. 2. § 1. pontban meghatározott olyan személyes adat, amelyek kiadására az egyébként az Avtv. 2. § 8. pont alapján adatkezelő alperesek nem kötelezhetők.
Az Avtv. 5. § (1) bekezdése kimondja: személyes adatot kezelni csak meghatározott célból, jog gyakorlása és kötelezettség teljesítése érdekében lehet. Az adatkezelésnek minden szakaszában meg kell felelnie e célnak. A (2) bekezdés szerint csak olyan személyes adat kezelhető, amely az adatkezelés céljának megvalósulásához elengedhetetlen, a cél elérésére alkalmas, csak a cél megvalósulásához szükséges mértékben és ideig. A Legfelsőbb Bíróság hangsúlyozza: a felperes kereseti kérelme arra irányult, hogy az egyes rendőrkapitányságok minden egyes ügyvéddel kapcsolatban gyűjtsék ki a kirendeléseket. Azonban ilyen adatkezelést egy jogszabály sem ír elő az alperesek terhére. A kirendelt ügyvédek nevének kezelése kizárólag a büntetőeljárásban való részvételükkel kapcsolatban merül fel. Az ügyvédek nevének és kirendeléseik számának kigyűjtése az adatkezelések olyan összekapcsolását jelentené, amit az Avtv. 8. § (1) és (2) bekezdése nem tesz lehetővé, mivel sem az érintettek nem járultak hozzá, sem törvényi rendelkezés nem engedi meg”.
A MHB a döntéssel szemben a strasbourgi emberi jogi bírósághoz fordult (a kérelem itt olvasható).
Az ügyben született korábbi bírósági döntések letölthetőek innen: Pesti Központi Kerületi Bíróság ítélete (27.P.92.166/2009/10. szám, 1/1-H-PJ-2010-2), Fővárosi Bíróság ítélete (47.Pf.632.397/2010/3. szám, 1-H-PJ-2010-724).
Bejegyezte: kennedy1982 dátum: 11:56

matches:
Bíróság
§ 1
§ 8
Bíróság
Bíróság
Bíróság