text:
Címlap > 1/2008. számú BJE határozat
1/2008. BJE. szám
A Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bíróságának büntető jogegységi tanácsa a Magyar Köztársaság legfőbb ügyésze által indítványozott jogegységi eljárásban Budapesten, a 2008. év február hó 18. napján megtartott nyilvános ülésen meghozta a következő
A Büntető Törvénykönyv 77/B. § (1) bekezdés a) és d) pontjára figyelemmel a kábítószerrel visszaélés bűncselekményének elkövetőjével szemben a kábítószer értékesítésével összefüggő vagyonra vagyonelkobzást kell elrendelni.
A vagyonelkobzás nem korlátozható az értékesítéssel elért nyereségre. Azt a bűncselekménnyel összefüggő teljes vagyonra el kell rendelni, függetlenül a kábítószer megszerzésére fordított vagyon mértékétől, illetve attól, hogy a kábítószer értékesítése az elkövető számára nyereséges vagy veszteséges volt-e; a vagyonelkobzás mértéke nem csökkenthető a kábítószer megszerzésével összefüggő kiadásokkal.
A Magyar Köztársaság legfőbb ügyésze a büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény (Be.) 440. § (1) bekezdés a) pontja alapján jogegységi eljárást kezdeményezett, és az egységes ítélkezési gyakorlat biztosítása érdekében - a Be. 439. § (1) bekezdés a) pontjára hivatkozva - jogegységi határozat meghozatalára tett indítványt.
A legfőbb ügyész BF.2155/2007. számú indítványa szerint a bíróságok joggyakorlata eltérő a kábítószerrel visszaélésnek minősülő bűncselekmények elkövetőivel szemben alkalmazott, a kábítószer értékesítésével szerzett bevételt elvonó vagyonelkobzás kapcsán.
Ennek alátámasztására az indítványozó a következő bírósági határozatokra utalt:
1.) A Vas Megyei Bíróság a 2005. október 13. napján kelt B.548/2004/43. számú határozatában az I., II. és III. r. terhelt bűnösségét kereskedéssel elkövetett kábítószerrel visszaélés bűntettében állapította meg, melyet az I. r. terhelt jelentős mennyiségre, a III. r. terhelt pedig bűnszövetségben és csekély mennyiségű kábítószerre követett el. Ezért a terhelteket szabadságvesztésre ítélte, az I. r. terheltet mellékbüntetésül eltiltotta a közügyek gyakorlásától is; a II. és III. r. terhelt tekintetében pedig a szabadságvesztés végrehajtását próbaidőre felfüggesztette. Ezen túl az I. r. terhelttel szemben 1.675.000 forint, a II. r. terhelttel szemben 110.000 forint, a III. r. terhelttel szemben 190.000 forint vagyonelkobzást rendelt el.
A bíróság által megállapított tényállás lényege a következő:
Az I. r. terhelt 2002 elejétől 2003 végéig ismeretlen személyektől rendszeresen vásárolt kábítószert, mégpedig alkalmanként harminc ecstasy-tablettát, darabonként 1.000 forintért, amit aztán darabonként 1.500 forintért értékesített tovább. Így ötven alkalommal ezerötszáz tablettát vásárolt meg és adott tovább, és ezzel 750.000 forint haszonra tett szert. Ugyanebben az időszakban huszonöt alkalommal marihuánát is vásárolt, grammonként 1.700 forintért, alkalmanként tíz-tíz grammot. Ezt grammonként 2.000 forintért értékesítette. Ily módon ebből 625.000 forint haszonhoz jutott.
Ezen túl 2003 szeptemberében az I. r. terhelt a II. r. terhelt megbízásából hetven ecstasy-tablettát vásárolt darabonként 6-700 forintért, amit összesen 110.000 forintért értékesített tovább megbízójának. Így az I. r. terhelt 110.000 forint, míg a II. r. terhelt legalább ugyanekkora haszonra tett szert.
A III. r. terhelt az I. r. terheltnek 2003 júniusában és júliusában átadott százötven - százötven gramm marihuánát azzal, hogy azt értékesítse. Az I. r. terhelt a kábítószert elcserélte száz ecstasy-tablettára, és azt adta el. Összesen ily módon a két terhelt 190.000 forint haszonhoz jutott, ami az I. r. terhelthez került.
Ezt összegezve az első fokú bíróság tényként állapította meg, hogy az I. r. terhelt összesen 1.675.000 forint, a II. r. terhelt 110.000 forint "vagyoni haszonra" tett szert, míg a III. r. terhelt 190.000 forint "vagyoni haszonra" kívánt szert tenni.
Indokolásában kifejtette, hogy az értékesítés ellenértékét teljes egészében "vagyoni haszonnak", egyben a vagyonelkobzás alapjának tekintette, és az intézkedés mértékének megállapításánál ekként nem vette figyelembe a kábítószer beszerzésének költségeit.
Az ügyben másodfokon eljárt Győri Ítélőtábla a 2006. augusztus 29. napján kelt Bf.14/2006/7. számú ítéletével az első fokú határozatot megváltoztatta; az I. r. terhelt cselekményét jelentős mennyiségű kábítószerre forgalomba hozatallal elkövetett kábítószerrel visszaélés bűntettének, a II. r. terhelt cselekményét kábítószerrel visszaélés bűntettének, míg a III. r. terhelt cselekményét csekély mennyiségű kábítószerre forgalomba hozatallal elkövetett kábítószerrel visszaélés vétségének minősítette; az I. r. terhelttel szemben a vagyonelkobzás összegét 1.121.000 forintra mérsékelte, míg a II. és III. r. terhelttel szemben a vagyonelkobzást mellőzte. Egyebekben a terheltekkel szemben az első fokú bíróság ítéletét helybenhagyta.
A másodfokú bíróság az első fokú ítéleti tényállást a következőkkel helyesbítette:
- az I. r. terhelt által értékesített marihuána eladási ára grammonként 2.500 forint volt, így a marihuána eladásából ténylegesen 200.000 forint haszonra tett szert;
- a hetven ecstasy-tablettát az I. r. terhelt 49.000 forintért szerezte be és a II. r. terheltnek 70.000 forintért értékesítette tovább, így 21.000 forint haszonra tett szert, míg a III. r. terhelttől átvett kábítószer kapcsán az értékesítésből 150.000 forint volt a haszna;
- a II. r. terhelt a kábítószert nem értékesítette, hanem elfogyasztotta;
- a III. r. terhelt az általa az I. r. terheltnek átadott kábítószer 190.000 forintos vételárát nem kapta meg az I. r. terhelttől.
A vagyonelkobzással kapcsolatos rendelkezésének indokolásában kifejtette, hogy az intézkedést csak a kábítószer értékesítéséből származó tiszta nyereségre kell és lehet elrendelni; ezért annak mértékét az I. r. terhelttel szemben a kábítószer beszerzésére fordított összeg figyelembe vételével csökkentette, és miután a II. r. terhelt nem értékesített kábítószert, illetve a III. r. terhelt nem jutott hozzá a kábítószer ellenértékéhez, velük szemben mellőzte annak alkalmazását.
2.) A Békés Megyei Bíróság a 2006. november 29. napján kelt 3.B.319/2006/29. számú ítéletében az I. r. terhelt bűnösségét jelentős mennyiségű kábítószerrel visszaélés bűntettében, a II. r. és III. r. terhelt bűnösségét kábítószerrel visszaélés bűntettében állapította meg, és ezért az I. r. terheltet öt évi fegyházbüntetésre és hét évi közügyektől eltiltásra; a II. r. terheltet két évi börtönbüntetésre és három évi közügyektől eltiltásra; a III. r. terheltet egy évi börtönbüntetésre és három évi közügyektől eltiltásra ítélte; a lefoglalt kábítószert elkobozta.
Az első fokú ítéleti tényállás lényege a következő:
Az I. r. terhelt 2005. július 31. napján egy bárban százkét szem MDMA-tartalmú, kábítószernek minősülő tablettát tartott magánál, amit az ott szórakozóknak eladásra kínált. Tőle a kábítószert lefoglalták.
Ugyancsak 2005 nyarán megállapodott az II. r. terhelttel, hogy az a neki átadott legalább négyszázhetvenkettő, legfeljebb ötszáz ecstasy-tablettát értékesíti darabonként 280 forintért.
A II. r. terhelt az átvett kábítószerből száznyolcvan tablettát értékesített, két szemet egy ismerősének adott, tizennyolcat pedig részben elfogyasztott, részben kidobott.
A fennmaradó legalább kétszázhetvenkettő, legfeljebb háromszáz kábítószernek minősülő tablettát a II. r. terhelt a III. r. terheltnek értékesítette, azzal, hogy annak darabjáért még aznap este a III. r. terhelt 600 forintot fizet neki. A kábítószert azonban a III. r. terhelt még ugyanazon az estén visszaadta a II. r. terheltnek, amit bűnjelként az utóbbival szemben intézkedő rendőrök le is foglaltak.
Az ügyben másodfokon eljáró Szegedi Ítélőtábla a 2007. április 25. napján kelt Bf.II.66/2007/9. számú ítéletével az első fokú bíróság határozatát megváltoztatta; az I. r. terhelt cselekményét forgalomba hozatallal elkövetett jelentős mennyiségű kábítószerrel visszaélés bűntettének, a II. r. terhelt cselekményét forgalomba hozatallal elkövetett kábítószerrel visszaélés bűntettének, a III. r. terhelt cselekményét megszerzéssel elkövetett kábítószerrel visszaélés vétségének minősítette, továbbá az I. r. terhelttel szemben 132.160 forintra vagyonelkobzást rendelt el.
A tényállást helyesbítve mellőzte az első fokú bíróság ítéletéből az I. r. terhelt által megszerzett, illetve az általa a II. r. terheltnek értékesített kábítószer mennyiségének megjelölésénél a felső határra (a legfeljebb ötszáz, illetve háromszáz darabra vonatkozó) utalást.
A vagyonelkobzás alkalmazása kapcsán pedig kifejtette, hogy miután a II. r. terhelt az I. r. terhelt megbízása alapján a neki átadott kábítószer értékesítéséből 132.160 forintra tett szert, ezt a törvényi rendelkezéseknek megfelelően el kellett tőle vonni. Álláspontja szerint ugyanis a vagyonelkobzás mértékének meghatározásánál az elkövető által a bűncselekménnyel összefüggésben szerzett vagyonra - azaz a teljes bevételre - kell figyelemmel lenni, függetlenül attól, hogy az értékesítés számára ténylegesen mekkora hasznot eredményezett.
3.) A Bács-Kiskun Megyei Bíróság a 9.B.1129/2006/32. számú - a 2006. december 15. napján kelt - ítéletében az I. r. terheltet kábítószerfüggő személy által jelentős mennyiségű kábítószerrel visszaélés bűntettében; a II. r. terheltet egyedi azonosító jel meghamisításának bűntettében, csalás vétségében és jelentős mennyiségű kábítószerrel visszaélés bűntettében; a III. r. terheltet jelentős mennyiségű kábítószerrel visszaélés bűntettében; a IV. r. terheltet két rendbeli kábítószerrel visszaélés bűntettében; az V. r. terheltet két rendbeli csekély mennyiségű kábítószerrel visszaélés vétségében és lőszerrel visszaélés bűntettében; a VI. r. terheltet kábítószerrel visszaélés bűntettében találta bűnösnek. Ezért az I. r. terheltet négy évi börtönbüntetésre, négy évi közügyektől eltiltásra és ötvenezer forint pénzmellékbüntetésre; a II. r. terheltet hat évi fegyházbüntetésre, hat évi közügyektől eltiltásra és százezer forint pénzmellékbüntetésre; a III. r. terheltet hat évi börtönbüntetésre és hat évi közügyektől eltiltásra; a IV. r. terheltet két évi börtönbüntetésre és két évi közügyektől eltiltásra; az V. r. terheltet két év hét hónapi börtönbüntetésre, három évi közügyektől eltiltásra és ötvenezer forint pénzmellékbüntetésre; a VI. r. terheltet egy év hat hónapi börtönbüntetésre - melynek végrehajtását két évi próbaidőre felfüggesztette - ítélte. Egyben a II. r. terhelttel szemben tizenötezer, a III. r. terhelttel szemben húszezer forint vagyonelkobzást rendelt el, és elkobzást is alkalmazott.
Az első fokú ítéletben megállapított tényállás lényege a következő volt:
A kábítószert rendszeresen fogyasztó I. r. terhelt egy ismeretlen személy megbízásából - továbbértékesítési céllal - 2006 januárjában Hollandiában ezerötszáz ecstasy-tablettát és fél kg marihuánát vásárolt, majd hozott be az országba és adott át megbízójának. A megbízó ekkor 70.000 forintot fizetett a terheltnek, és megállapodtak abban, hogy ezen felül a későbbiekben a tablettákért - azok értékesítését követően - darabonként 300 forintot fog fizetni.
Az I. r. terhelt 2006 februárjában kétezer-egyszázötven ecstasy-tablettát és húsz gramm kokaint vásárolt Hollandiában, majd hozott be Magyarországra. Ebből ezer ecstasy-tablettát - a behozott kokainnal együtt - átadott ismeretlen megbízójának, és megállapodtak, hogy az a kokainért grammonként 20.000, a tablettákért darabonként 300 forintot fog fizetni. Ennél az átvételnél a megbízó a korábbi szállítmányért kifizetett a terheltnek további 100.000 forintot. Később az ismeretlen megbízó háromszáz ecstasy-tablettát visszaadott a terheltnek, és arra hivatkozott, hogy a többit a terjesztőtől a rendőrség lefoglalta.
2006 márciusában az I. r. terhelt ismét Hollandiába utazott, ahol kétezer-ötszáz ecstasy-tablettát és huszonkét gramm kokaint vásárolt, majd hozott be az országba azzal a céllal, hogy itthon azt haszonnal értékesíti.
Azt, hogy a kábítószert milyen vételáron szerezte be, nem lehetett megállapítani.
2006 áprilisában az I. r. terhelttől hétszáznegyvenkét egész és két hiányos ecstasy-tablettát és közel húsz gramm kokaint foglaltak le Budapesten, amit értékesíteni kívánt.
A III. r. terhelt ismerte az I. r. terheltet, és tudta, hogy az kábítószert terjeszt. A II. r. terhelt kábítószert kívánt értékesíteni, ezért megkérte az általa ugyancsak ismert III. r. terheltet, hogy segítsen neki kábítószert szerezni, aki ennek a kérésnek eleget is tett. A II. r. terhelt a III. r. terhelt közvetítésével ismerkedett meg ily módon az I. r. terhelttel, és így találkoztak hármasban, 2006 februárjában az I. r. terhelt budapesti lakása előtt. Ekkor a III. r. terhelt jelenlétében - annak gépkocsijában - az I. r. terhelt százötven ecstasy-tablettát adott el a II. r. terheltnek, darabonként 300 forintért.
Majd 2006. március 31. napján Budapesten, az I. r. terhelt lakásában ugyancsak a III. r. terhelt közvetítésével és jelenlétében a II. r. terhelt ezerötszáz ecstasy-tablettát vásárolt az I. r. terhelttől, darabonként 300 forintért, és a vételárat ki is fizette. A II. r. terhelt a kábítószert tovább kívánta értékesíteni. Tőle azonban azt még aznap lefoglalták.
A közvetítésért az I. r. terhelt 20.000 forintot fizetett a III. r. terheltnek.
A III. r. terhelt is vásárolt kábítószert az I. r. terhelttől, mégpedig 2006 februárjában ezer ecstasy-tablettát, darabonként 260 forintért. A vételárat kiegyenlítette.
Az I. r. terhelt 2006 februárjában a VI. r. terheltnek is adott el kábítószert, háromszáz ecstasy-tablettát, darabonként 300 forintért. Néhány nap elteltével azonban a VI. r. terhelt a kábítószert visszaadta az I. r. terheltnek.
Az I. r. terhelt ezen túl a IV. r. terheltnek 2006. április elején kétszázötvenhat ecstasy-tablettát adott el darabonként 300 forintért, aki ebből ötvenet saját használatra megtartott, a többit baráti körében ingyenesen szétosztotta.
Nála házkutatást tartottak, ennek során marihuánát, kokaint és ecstasy-tablettát foglaltak le.
A II. r. terhelt 2006 márciusában ismerősének százötven ecstasy-tablettát - darabonként 400 forintért - és tíz gramm speedet - grammonként 2.000 forintért - értékesített. A kábítószert a vevőtől lefoglalták.
Az V. r. terhelt a III. r. terhelttől különböző alkalmakkor összesen nyolcvan ecstasy-tablettát vett át továbbértékesítésre, azzal hogy azokat darabonként 800 forintért fogja eladni. Ezen túl húsz ecstasy-tablettát vásárolt tőle, darabonként 1.000 forintért, valamint három marihuánás cigarettát, ez utóbbit 2.500 forintért. Az így megszerzett kábítószerből három személynek negyven ecstasy-tablettát értékesített, darabonként részben 1.000, részben 500 forintért.
Az V. r. terheltnek átadott ecstasy-tablettát a III. r. terhelt a II. r. terhelttől vásárolta darabonként 500 forintért.
Az ítélet indokolása szerint a vagyonelkobzást a bíróság az I. r. terhelttel szemben nem találta alkalmazhatónak, mivel az eljárás során az nem volt pontosan megállapítható, hogy az általa értékesített kábítószert mennyiért vásárolta; így a kábítószer-kereskedéssel elért haszna nem volt pontosan tisztázható. Ráadásul számára a "kábítószer-üzlet" részben veszteséges volt, miután az ismeretlen megbízó nem fizetette ki a neki behozott és átvett kábítószer árát.
A II. és III. r. terhelttel szemben a bíróság ugyan indokoltnak találta az intézkedés alkalmazását, azonban velük szemben is csak olyan mértékben, amely azonos volt az általuk bizonyítottan elért tiszta haszonnal.
Az ügyben másodfokon eljárt Szegedi Ítélőtábla a 2007. május 15. napján kelt Bf.I.47/2007/32. számú ítéletével az első fokú határozatot megváltoztatta; az I. r. terhelt cselekményének megnevezését kábítószerfüggő személy által kereskedéssel elkövetett jelentős mennyiségű kábítószerrel visszaélés bűntettére helyesbítette, vele szemben a pénzmellékbüntetés kiszabását mellőzte, az V. r. terhelttel szemben kiszabott büntetést egy év nyolc hónapi börtönbüntetésre és két évi közügyektől eltiltásra enyhítette; egyebekben azonban - a bűnügyi költségre vonatkozó rendelkezést helyesbítve - helybenhagyta azt.
A vagyonelkobzás kapcsán mindenben osztotta a megyei bíróság álláspontját. Bár az ítélet indokolásából kitűnően ismert volt előtte a Szegedi Ítélőtábla másik tanácsának a 2.) pont alatt megjelölt határozatban kifejtett álláspontja, attól eltérően döntött. Arra hivatkozva, hogy a vagyonelkobzás célja nem más, mint az, hogy az elkövetőnek a bűncselekmény elkövetése előtti vagyoni helyzetét visszaállítsa, az intézkedést csak az elkövető által elért haszonra tartotta alkalmazhatónak, azzal, hogy annak mértéke nem haladhatja meg a beszerzési és értékesítési ár különbözetét.
Az ismertetett határozatokból kitűnően a bíróságok eltérő módon értelmezik a vagyonelkobzás szabályait, olyannyira, hogy a Szegedi Ítélőtábla két tanácsának jogértelmezése is ellentmond egymásnak.
Ezért az egységes ítélkezési gyakorlat biztosítása érdekében - a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló 1996. évi LXVI. törvény (Bszi.) 29. § (1) bekezdésére és a Be. 439. § (1) bekezdés a) pontjára figyelemmel - indokolt a jogegységi határozat meghozatala.
A vagyonelkobzás értelmezést igénylő rendelkezései a következők:
A Btk. 77/B. § (1) bekezdése szerint vagyonelkobzást kell elrendelni arra
A Btk. fenti, vagyonelkobzásra vonatkozó rendelkezéseit a 2001. évi CXXI. törvény iktatta be 2002. április 1. napjával kezdődő hatállyal.
A 2000. évi CI. törvénnyel kihirdetett, a pénzmosásról, a bűncselekményből származó dolgok felkutatásáról, lefoglalásáról és elkobzásáról szóló, Strasbourgban, 1990. november 8-án kelt Egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) 2. Cikke szerint az Egyezményben részes államoknak biztosítaniuk kell "az eszközök és a jövedelem elkobzásának lehetőségét."
A 2001. évi CXXI. törvény indokolása szerint a Btk. jelenleg hatályos rendelkezései az Egyezményben megfogalmazott elvárásokkal állnak összhangban és a vagyonelkobzásnak a mellékbüntetések közül az intézkedések közé történő áthelyezése is ezt a célt szolgálta. A vagyonelkobzás eszerint már nem jelent vagyoni jellegű büntetést, mivel az elkövető jogszerűen szerzett vagyonát nem érinti. Az intézkedés alapvetően az elkövető eredeti - a bűncselekmény elkövetése előtti - vagyoni állapotát állítja vissza. A korábbi szabályozáshoz képest jelentős módosítás elsődleges célja pedig az volt, hogy egyértelművé tegye: a bűncselekmények nem képezhetik sem gazdagodás, sem pedig újabb bűncselekmények elkövetésének anyagi alapját.
Azonban sem az Egyezményben foglaltak, sem a Btk. rendelkezései nem adnak egyértelmű eligazítást arra nézve, hogy mit kell a bűncselekmény elkövetéséből eredő, illetve az elkövetés során vagy azzal összefüggésben szerzett, továbbá a bűncselekmény elkövetése céljából - az ehhez szükséges vagy ezt könnyítő feltételek biztosítása végett - szolgáltatott vagy arra szánt vagyonon érteni.
Ezért annak értelmezése a jogalkalmazó feladata.
Az intézkedés alkalmazásakor a következőkre kell figyelemmel lenni:
Az Egyezmény 1. Cikke tartalmaz értelmező rendelkezéseket. Eszerint az Egyezmény alkalmazása során
"a) "jövedelem" a bűncselekményekből származó bármilyen vagyoni előny, amely az e cikk b) pontjában megjelölt bármilyen dolog formájában megjelenhet;
b) "dolog" bármilyen dolog lehet, legyen az megfogható vagy megfoghatatlan, ingó vagy ingatlan, illetve olyan jogi irat vagy okmány, amely az ilyen dolgokra vonatkozó jogosultságot, vagy ahhoz fűződő érdeket igazol."
A vagyon fogalmát azonban az Egyezmény nem határozza meg, ahogy a Btk. sem. A 2001. évi CXXI. törvény indokolás szerint "ezt büntető jogszabály nem is teheti meg. Vagyon alatt a Btk. vonatkozásában is mindazt érteni kell, amit a polgári jog a vagyon alatt ért, ideértve az ingatlanokat is."
A Polgári Törvénykönyv (Ptk.) ugyancsak nem ad meghatározást a vagyon fogalmára, annak ellenére, hogy számos olyan rendelkezést tartalmaz, amely a vagyonnal függ össze.
Meghatározza azonban a tulajdonjog tárgyait. A 94. § (1) bekezdése szerint minden birtokba vehető dolog tulajdonjog tárgya lehet, és a (2) bekezdés akként rendelkezik, hogy amennyiben a törvény kivételt nem tesz, a tulajdonjog szabályait megfelelően alkalmazni kell a pénzre és az értékpapírokra is.
A Btk. 77/C. § (4) bekezdése pedig értelmező rendelkezést fűz a vagyonelkobzás szabályaihoz. Eszerint a 77/B. § és a 77/C. § alkalmazásában vagyonon annak hasznát, a vagyoni értékű jogot, követelést, továbbá bármely pénzben kifejezhető értékkel bíró előnyt is érteni kell.
Köznapi értelemben vagyonon a természetes vagy jogi személy, gazdasági társaság tulajdonában lévő anyagi javak és a velük kapcsolatos jogok összességét, hasznon pedig a dologhoz fűződő valamennyi vagyoni előnyt értjük, ami a dologgal összefüggésben előáll. Anyagi haszna lehet vagyoni értékű jognak, szellemi terméknek, bármilyen jellegű munkának is, és ez a haszon - ahogy a vagyonnal összefüggésben keletkezett egyéb haszon is - az arra jogosult vagyonának részévé válik.
A fenti értelmezésekkel egyezően a Btk. sem azonosítja az intézkedés alá eső vagyon fogalmát a jövedelemmel vagy haszonnal. Ez nem csupán abból következik, hogy eltérő elnevezést használ. Amennyiben a vagyonelkobzás tárgyát képező vagyonon csak a jövedelmet (hasznot) kellene érteni, elegendő lenne csupán annak elkobzásáról rendelkezni, és az intézkedés nem terjedne ki a bűncselekményből eredő jövedelmen (hasznon) túl a bűncselekménnyel összefüggésben szerzett, illetve az elkövetés céljából szükséges feltételek biztosítására szolgáltatott vagy arra szánt vagyonra, valamint az adott vagyoni előny tárgyára.
Ez következik a Btk. 77/C. § (4) bekezdéséből is, amely szerint vagyonon az intézkedés kapcsán a vagyon hasznát is érteni kell, azaz a vagyon fogalmába annak haszna is beletartozik.
Mindezek egybevetéséből megállapítható, hogy a vagyonelkobzás hatálya alá tartozó vagyon magába foglalja a bűncselekményből eredő, illetve azzal összefüggő (pénzben kifejezhető értékkel bíró) javakat, és azok hasznát is.
Ebből következően a büntetőjogi intézkedés hatálya nem korlátozható csupán a haszonra.
A jogegységi eljárást indítványozó legfőbb ügyész álláspontja szerint a vagyonelkobzást a kábítószer értékesítéséből származó teljes bevételre - mint a terhelt bűncselekményből származó vagyonára - kell elrendelni. A vagyonelkobzás mértékének meghatározásánál nem lehet tekintettel lenni arra, hogy a bűncselekmény a terhelt számára összességében nyereséges vagy veszteséges volt-e. Ezen túl a törvény szerint a bűncselekmény elkövetéséhez szükséges, az e célból szolgáltatott vagy erre szánt vagyont is el kell kobozni. A kábítószer értékesítője által a kábítószer beszerzésére fordított összegre az elkövetéshez szükség volt, így azt már ebből az okból is el kell kobozni; következésképp azzal nem lehet csökkenteni a vagyonelkobzás mértékét.
A fent kifejtettekből következően a legfőbb ügyész indítványa az alábbiak szerint alapos:
A Btk. 77/B. § (1) bekezdés a) pontja szerint a vagyonelkobzást arra a bűncselekmény elkövetéséből eredő vagyonra kell elrendelni, amelyet az elkövető a bűncselekmény elkövetése során vagy azzal összefüggésben szerzett.
Az intézkedés hatályos rendelkezéseit megfogalmazó törvény indokolása valóban tartalmazza azt, hogy a vagyonelkobzás célja a terhelt vagyoni helyzetének a bűncselekmény elkövetését megelőző állapotba történő visszaállítása.
A kábítószerrel visszaélés elkövetési magatartásai közül azoknál, amelyek a kábítószer értékesítése - így akár az ellenérték fejében történő átadás, akár az ugyancsak ellenérték fejében történő forgalomba hozatal, illetve kereskedés - révén valósulnak meg, a Btk. 77. § (1) bekezdés a) pontján alapuló intézkedés jogalapját maga az értékesítés teremti meg; ez az a magatartás, amelyből az elvonandó vagyon ered. Ezért az elkövetést megelőző vagyoni helyzet megítélésénél az értékesítést közvetlenül megelőző vagyoni állapotra kell figyelemmel lenni. Ekkor az elkövető vagyonának már nem része az, amit korábban a kábítószer megszerzésére fordított.
Így ennek a törvényi rendelkezésnek az alkalmazása során sem lehet a vagyonelkobzás alá eső vagyon mértékét csökkenteni a kábítószer megszerzésével összefüggő kiadásokkal.
Emellett a Btk. 77/B. § (1) bekezdés d) pontja alapján vagyonelkobzást kell elrendelni arra a vagyonra is, amit a bűncselekmény elkövetése céljából az ehhez szükséges (vagy ezt könnyítő) feltételek biztosítása végett szolgáltattak (vagy arra szántak).
Miután a kábítószer értékesítéséhez elengedhetetlenül szükséges annak megszerzése, a megszerzéssel összefüggő kiadás nem más, mint a bűncselekmény elkövetéséhez szükséges feltétel biztosítására szolgáltatott vagyon, így az mindenképp elkobzandó.
Ezen túlmenően a kábítószer megszerzése önmagában is bűncselekményt valósít meg, így a vagyonelkobzás alkalmazása az arra fordított vagyonra ez okból sem mellőzhető.
Mindezekből következően a vagyonelkobzás nem korlátozható az értékesítéssel elért nyereségre. Azt a bűncselekménnyel összefüggésben szerzett teljes vagyonra el kell rendelni, függetlenül a kábítószer megszerzésére fordított vagyon mértékétől, illetve attól, hogy a kábítószer értékesítése az elkövető számára nyereséges vagy veszteséges volt-e; a vagyonelkobzás mértéke nem csökkenthető a kábítószer megszerzésével összefüggő kiadásokkal.
Bűncselekmény sem a gazdagodás, sem újabb bűncselekmény elkövetésének anyagi alapját nem képezheti. A kiadások, "ráfordítások" figyelembe vétele pedig azok jogszerűségének elismerését jelentené.
Így a Btk. 77/B. § (1) bekezdés a) és d) pontjára figyelemmel a vagyonelkobzás alkalmazása az értékesítésre szánt kábítószer megszerzésére fordított, vagy erre szánt vagyonra ugyanúgy kiterjed, mint a bűncselekmény elkövetéséből eredő haszonra.
A Legfelsőbb Bíróság büntető jogegységi tanácsa - helyt adva a legfőbb ügyész indítványának - az egységes ítélkezési gyakorlat biztosítása érdekében a Be. 442. § (3) bekezdése szerinti nyilvános ülésen eljárva hozta meg jogegységi döntését, a rendelkező rész szerint határozva.
A határozatot a jogegységi tanács a Bszi. 32. § (4) bekezdése, illetve a Be. 445. § (2) bekezdése alapján a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Dr. Mészár Róza s.k. előadó bíró,

matches: Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság


III.79 Fejezet
96. § (1)305 A nyugdíjbiztosítási igazgatási szervek – ideértve a foglalkoztatókat, illetve egyéb szerveket – a természetes személyről adatokat társadalombiztosítási azonosító jel (a továbbiakban: TAJ-szám) alkalmazásával
c)306 az egyeztetési eljárás és a nyugdíjbiztosítási igazgatási szervek hatáskörébe tartozó, jogszabályban meghatározott más eljárások lefolytatása céljából
(1a)307 A nyugdíjbiztosítási igazgatási szervek a nyugdíjbiztosítás szervei közreműködésével nyújtott juttatások nyújtása, valamint a nyugdíjfolyósító szerv által folyósított ellátásokkal és a nyugdíjbiztosítás szervei közreműködésével nyújtott juttatásokkal kapcsolatos kormányzati tájékoztatás céljából, a tájékoztatás teljesítéséhez, valamint a juttatás nyújtásához és nyújtásának ellenőrzéséhez szükséges időtartamban kezelhetik az ellátásban, juttatásban részesülő személyek nevére, lakcímére, nyugdíjfolyósítási törzsszámára és a folyósított ellátásra, nyújtott juttatásra vonatkozó adatokat.
a)308 természetes személyazonosító adatok,
e)309 a rokkantság fokára, az egészségkárosodás, egészségi állapot mértékére, a szakmai munkaképességre, a rehabilitálhatóságra, továbbá az egészségi állapotra vonatkozó adatok, amennyiben jogszabály szerint a nyugellátás, egyéb ellátás megállapítása az egészségi állapot figyelembevételével történik,
f)310 a keresetre, jövedelemre, valamint a levont és befizetett járulékokra vonatkozó adatok,
g)311 a hozzátartozókra vonatkozó adatok, amennyiben jogszabály szerint a nyugellátás, egyéb ellátás megállapítása a hozzátartozói minőség figyelembevételével történik,
h)312 a megállapított, illetve folyósított ellátásra vonatkozó adatok,
i)313 a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletétől átvett adatok, továbbá – ha azt az államháztartás részére utalták át – a visszalépő tagi kifizetések összege,
j)314 a magánynyugdíjpénztár felszámolással, végelszámolással történő megszűnése esetén a társadalombiztosítási nyugdíjrendszerbe visszalépő tagokra vonatkozóan a felszámolótól, végelszámolóktól átvett adatok,
k)315 a Kormány által kötelezően nyújtandó azonosítási szolgáltatáshoz kapcsolódó egyedi azonosító,
l)316 a személyre szabott ügyintézési felület szolgáltatáshoz kapcsolódó azonosító
(3)317 A 96. § (2) bekezdése alapján nyilvántartásba vett adatokból
a)318 az állami adóhatóság, valamint a vámhatóság az ellenőrzési feladatok érdekében az a) pont szerinti adatok, valamint a d) pontból a munkahelyre vonatkozó,
b)319 az állami adóhatóság, az önkormányzati adóhatóság az adókötelezettség ellenőrzése és az adó-végrehajtási eljárás lefolytatása érdekében, a támogatás megállapítása és ellenőrzése érdekében az a)–d) pontjai, az e) pontból a rokkantság fokára vonatkozó, valamint az f) pont,
c)320 a munkaügyi és szociális igazgatás szervei, az állami foglalkoztatási szerv az ellátás megállapítása, folyósítása és ellenőrzése, illetve munkaügyi ellenőrzés céljából a (2) bekezdés a)–f) pontjai, a mezőgazdasági és vidékfejlesztési támogatási szerv a támogatás megállapítása céljából a (2) bekezdés a)–d) és f) pontjai,
e)321 a fővárosi és megyei kormányhivatal járási (fővárosi kerületi) hivatalai és a cégbíróságok külön törvényben meghatározottak,
g)322 az egészségügyi államigazgatási szerv szervei egészségfejlesztési tevékenységük ellátása céljából az a)–e) pontjai,
h)323 az állami szakképzési és felnőttképzési szerv a pályakövetési rendszer működtetése céljából a d) pont
(4)324 A bíróság, az ügyészség, a bűnüldözés és a büntetés-végrehajtás szervei, a nemzetbiztonsági szolgálatok a Tbj. 42. §-ának (4) bekezdése, egyéb szervek pedig a Tbj. 43. §-ának (1) bekezdése szerint jogosultak a nyilvántartásba felvett adatok igénylésére.
(5)325 A (2) bekezdés szerinti adatok statisztikai célra felhasználtatók és statisztikai célú felhasználásra – személyazonosításra alkalmatlan módon – átadhatók.
(5a)326 A (2) bekezdés szerinti adatokat a Központi Statisztikai Hivatal részére – a hivatalos statisztikáról szóló 2016. évi CLV. törvény (a továbbiakban: Stt.) 28. §-ával összhangban a statisztikai cél előzetes igazolása alapján, az ahhoz szükséges mértékben – statisztikai célra térítésmentesen át kell adni és azok a Központi Statisztikai Hivatal által statisztikai célra felhasználhatók. Az átvett adatok körét és az adatátvétel részletszabályait a Stt. 28. §-ában meghatározott együttműködési megállapodásban kell rögzíteni.
(6)327 A (4) bekezdésben és az (5a) bekezdésben nem szabályozott esetben adatok közlésének csak akkor van helye, ha ahhoz az érintett írásban hozzájárult.
(7)328 A központi nyugdíjbiztosítási szerv vezetője a polgárok személyes adatai védelméért való felelősségének körében köteles olyan technikai és szervezési intézkedéseket tenni, ellenőrzési rendszert kialakítani és adatvédelmi szabályzatot kiadni, amely biztosítja az adatvédelmi követelmények teljesülését. Az érintett személy vagy képviselője azonban a nyilvántartásba betekinthet, az iratokról illetőleg nyilvántartott adatairól felvilágosítást kérhet.
(8)329 Az érintett személy vagy képviselője a nyugdíjbiztosítási igazgatási szervek által vezetett nyilvántartásba betekinthet, kérelmére a róla nyilvántartott adatokról a nyugdíjbiztosítási igazgatási szerv kivonatot állít ki.
(9)330
(10)331 Az e törvény szerinti eljárások során az uniós rendeletek szerinti hozzáférési pontot működtető egészségügyért felelős miniszter az uniós rendeletek szerinti célból, az ahhoz szükséges mértékben és ideig kezeli az elektronikus adatcserével érintett, a nyugdíjbiztosítási igazgatási szervek által e törvény szerint kezelt személyes és különleges adatokat.
Társadalombiztosítási egyéni számla332
96/A. §333 (1) A társadalombiztosítási egyéni számla természetes személyenként tartalmazza
(3)334 A társadalombiztosítási egyéni számlát a központi nyugdíjbiztosítási szerv vezeti.
A nyilvántartás adatainak egyeztetése és a szolgálati idő, jogosultsági idő igazolása335
96/B. §336 (1) A nyugdíjbiztosítási igazgatási szerv a biztosított, volt biztosított biztosítási kötelezettséggel járó jogviszonyaira és kereseteire, jövedelmeire vonatkozó, nyilvántartásba bejelentett adatokat az öregségi nyugdíjasnak nem minősülő biztosítottal, volt biztosítottal hatósági eljárás keretében egyezteti.
96/C. §337 (1)338 A nyugdíjbiztosítási igazgatási szerv – a központi nyugdíjbiztosítási szerv vezetője által jóváhagyott ütemterv szerint – 2014. december 31-éig köteles a 96/B. § (3) bekezdése szerinti értesítést hivatalból megküldeni az 1955. és 1959. között született biztosítottak, volt biztosítottak esetében. Az 1960. évben vagy azt követően született biztosítottak, volt biztosítottak esetében 2017. január 1-jétől ötéves korcsoportonként kell – a központi nyugdíjbiztosítási szerv vezetője által jóváhagyott ütemterv szerint – a 96/B. § (3) bekezdése szerinti értesítést hivatalból megküldeni. Egy ötéves korcsoport kiértesítésére két év áll rendelkezésre.
(2)339 Az (1) bekezdés szerint az egyeztetési eljárással érintett korcsoportokba tartozó biztosítottak, volt biztosítottak esetében a korábbi kiértesítési időszak lezárását követő két év elteltével a 96/B. § (3) bekezdése szerint hivatalból új értesítést kell küldeni. Az egyeztetési eljárást akkor is le kell folytatni, ha a korábbi egyeztetési eljárásra azóta megszűnt kizáró ok miatt nem került sor.
(3)340 Nem kell az (1) és (2) bekezdés alapján hivatalból a 96/B. § (3) bekezdése szerinti értesítést megküldeni, ha
(4)341 Ha az egyeztetési eljárás lezárását megelőzően a biztosított, volt biztosított öregségi nyugdíj, korhatár előtti ellátás, szolgálati járandóság, átmeneti bányászjáradék, táncművészeti életjáradék, vagy más, a szolgálati idő és az öregségi nyugdíj alapját képező havi átlagkereset alapján kiszámított ellátás megállapítása iránti kérelmet nyújt be, a kérelem az egyeztetési eljárás megindítása iránti kérelem visszavonásának minősül.
96/D. §342 (1)343 A lezárt időszakra nyilvántartott adatok a biztosított, volt biztosított kérelmére vagy hivatalból indult újabb egyeztetési eljárás keretében kiegészíthetők vagy módosíthatók
(2)344 Az (1) bekezdés b) pontja szerinti újabb egyeztetési eljárás iránti kérelemhez csatolni kell a kérelemben foglaltakat igazoló okiratokat.
(3)345 Az (1) bekezdés szerinti újabb egyeztetési eljárás esetén a 96/B. § (3) bekezdése szerinti értesítésben az ott meghatározott adatok közül a lezárt időszakot követő időre vonatkozó adatokat, valamint hivatalból indult eljárásban az eljárással érintett adatokat kell feltüntetni.
96/E. §346 (1) A biztosított, volt biztosított a megszerzett szolgálati idejéről, a 18. § (2b)–(2d) bekezdése szerinti jogosultsági idejéről, illetve a 96/B. § (3) bekezdése szerinti más adatairól hatósági bizonyítvány kiállítását kérheti.
(3)347 Nem kell egyeztetési eljárást lefolytatni, ha a mezőgazdasági őstermelő a Tbj. 5. § (1) bekezdés i) pontja szerinti feltétel vizsgálatához kéri a hatósági bizonyítvány kiállítását.
97. §348 (1)349 A nyugdíj-biztosítási igazgatási szerv felhívására a nyugdíj-biztosítási feladatok ellátásához szükséges adatokat tizenöt napon belül kell közölni.
(2)–(4)350
(5)351 A nyugellátásban részesülő személy tizenöt napon belül köteles bejelenteni a nyugdíj-biztosítási igazgatási szervnek minden olyan tényt, adatot, körülményt, amely a nyugellátásra jogosultságát vagy a nyugellátás folyósítását érinti. A 83. § (2) bekezdésében megjelölt személyek vagy a nyugellátás felvételére jogosított más személy a jogosult halálának tényét és annak időpontját tizenöt napon belül kötelesek bejelenteni a nyugdíjfolyósító szervnek.
(6)352
(7)–(8)353
(10)354 A rehabilitációs ellátásban vagy rehabilitációs járadékban részesülő személyekre vonatkozó tárgyévi nyugdíjbiztosítási adatszolgáltatást az előírt határidőig a nyugdíjfolyósító szerv teljesíti.
98. § (1)355 A bejelentések közvetlenül a nyugdíjbiztosítási igazgatási szervnél, posta útján vagy elektronikus úton teljesíthetők.
99. § (1)356 Az adatszolgáltatást – ha jogszabály kivételt nem tesz – elektronikus úton kell teljesíteni. A nyilvántartások vezetésére, az adatszolgáltatásra, az e törvényben előírt bejelentés teljesítésére, az igény érvényesítésére a központi nyugdíjbiztosítási szerv számítógépes program használatát írhatja elő, illetőleg nyomtatványt rendszeresíthet.
(2)357 A központi nyugdíjbiztosítási szerv az előírt nyilvántartási, adatszolgáltatási és bejelentési kötelezettség, továbbá rendszeresített nyomtatvány használata alól mentesítést adhat. A nyugdíjbiztosítási igazgatási szerv a bejelentés módjára és a határidőkre egyes foglalkoztatókkal és egyéb szervekkel eltérő megállapodást köthet.
(3)358 A nyugdíjbiztosítási igazgatási szerv vezetője a nemzetbiztonsági szolgálatokról szóló 1995. évi CXXV. törvény 28. § (5) bekezdésével összhangban a nemzetbiztonsági szolgálatok kihelyezett állományának tagját érintő nyugdíjbiztosítási feladatok ellátásával összefüggő adatszolgáltatás rendjét és az azzal összefüggő eljárási szabályokat – a törvényi előírások keretei között – a nemzetbiztonsági szolgálattal külön megállapodásban rögzíti.
100. § (1)359 A nyugdíjbiztosítási igazgatási szerv szak- és pénzügyi ellenőrzése kiterjed a nyugdíjbiztosítással kapcsolatos jogszabályok megtartására, illetőleg a nyilvántartási és az adatszolgáltatási kötelezettség teljesítésére, a nyugdíjbiztosítási igazgatási szerv hatáskörébe tartozó nyugellátás megállapításával kapcsolatos adatszolgáltatásra. Az ehhez szükséges nyilvántartásokat, könyvelési és egyéb okmányokat, illetőleg adatokat rendelkezésre kell bocsátani.
(2)360 Ha a nyugellátás megállapítására irányuló eljárásban, az egyeztetési eljárásban vagy a nyugdíjbiztosítási igazgatási szervek más eljárásában a tényállás tisztázása érdekében indokolt, az adatszolgáltatásra kötelezett, illetve az egykorú iratokat őrző más személy vagy szervezet birtokában lévő olyan adatok megismerése céljából, amelynek kezelésére törvény a nyugdíjbiztosítási igazgatási szervet feljogosítja, hatósági ellenőrzést kell lefolytatni.
a)361 az öregségi nyugdíj alapját képező havi átlagkereset meghatározásánál a növelés mértékét a Központi Statisztikai Hivatal által utoljára közzétett adatok alapulvételével minden év márciusában,
c)362 a nyugellátás megállapítására és folyósítására vonatkozó részletes szabályokat,363
d)364 a nyugdíjprémium megállapítására és a végrehajtásra vonatkozó részletes szabályokat, valamint a (6) bekezdés a) pontja szerinti szorzószámot,365
e)366 a nyugellátás összegének megállapításánál a személyi jövedelemadó képzett összegét,
f)367 a nyugellátások és – törvény vagy kormányrendelet alapján – a 62. §-ban foglaltak szerint emelendő más pénzbeli ellátások emelésének részletes szabályait, valamint évente az 1998. december 31-e utáni időponttól megállapításra kerülő öregségi teljes nyugdíji és árvaellátás évenkénti legkisebb összegeit, továbbá az 50. § (6) bekezdése szerinti együttfolyósítási összeghatárt,368
g)369 az öregségi nyugdíj és a 6. § (4) bekezdése szerinti ellátások szüneteltetésének részletes eljárási szabályait,
h)370 az igény érvényesítésével, az igény elbírálásával, a megállapító és a folyósító szervek közötti adatszolgáltatással kapcsolatos eljárást, továbbá a rögzített öregségi nyugdíj megállapítására vonatkozó részletes szabályokat,
i)371 a visszafizetési és megtérítési kötelezettség teljesítésével, elmulasztásával, továbbá a követelés érvényesítésével, valamint a mérséklés, elengedés, fizetési halasztás, részletfizetés engedélyezésével kapcsolatos eljárási rendelkezéseket,
m)373
n)374 a kivételes nyugellátás megállapításának, továbbá a kivételes nyugdíjemelés és az egyszeri segély engedélyezésének részletes szabályait,375
o)376 a 18. § (2b)–(2c) bekezdés szerinti, kereső tevékenységgel járó biztosítási vagy azzal egy tekintet alá eső jogviszonyokat, valamint a gyermekgondozást segítő ellátásban vagy súlyosan fogyatékos vér szerinti vagy örökbe fogadott gyermekre tekintettel megállapított ápolási díjban eltöltött idővel szerzett jogosultsági idővel egy tekintet alá eső, 1998. január 1-jét megelőzően szerzett szolgálati időket;
p)377 az özvegyi járadék számítására vonatkozó szabályokat;
q)378
r)379 a társadalombiztosítási egyéni számlával kapcsolatos részletes szabályokat;
s)380 az egyeztetési eljárás és a jogosultsági idő, szolgálati idő igazolása iránti eljárás részletes szabályait
(2)–(3)381
(4)382 Annak a személynek, akinek az öregségi nyugdíjkorhatár emeléséről és az ezzel összefüggő törvénymódosításokról szóló 1996. évi LIX. törvény 21. § (7) bekezdése alapján megállapított átmeneti járadékot, előnyugdíjat vagy korengedményes nyugdíjat folyósítanak vagy folyósítottak, az öregségi, illetőleg az özvegyi nyugdíja megállapításánál a jogosultra irányadó öregségi nyugdíjkorhatár alatt – a Tny. rendelkezéseitől eltérően – az ott meghatározott életkor(oka)t kell érteni.
(5)383 Ha a bruttó hazai termék változatlan áron számított növekedésének a tárgyévben várható mértéke a 3,5 százalékot meghaladja, és az államháztartás – a központi költségvetésről szóló törvényben meghatározott – tárgyévi egyenlegcélja várhatóan teljesül, a tárgyév novemberében nyugdíjprémiumot kell fizetni annak a személynek, aki a tárgyévet megelőző év legalább egy napján, valamint a tárgyév novemberében a társadalombiztosítási nyugdíjrendszer keretében járó vagy azzal a 6. § (4) bekezdése alapján egy tekintet alá eső
a)384
c)385 a b) pontban nem említett nyugellátásban – ide nem értve a rehabilitációs járadékot – részesül, és a 18. § (1) bekezdése szerinti életkort a tárgyévet megelőzően betöltötte.
(6)386 A nyugdíjprémium összege a következő két szám szorzata:
(7)387 Ha a bruttó hazai termék változatlan áron számított növekedésének – a központi költségvetésről szóló törvényben – tárgyévre tervezett mértéke a 3,5 százalékot meghaladja, a nyugdíjprémium kiadásainak fedezetére a Nyugdíjbiztosítási Alap költségvetésében céltartalékot kell képezni.
(8)388 A nyugdíjprémiumot a nyugdíjfolyósító szerv hivatalból, a november havi nyugellátással együtt folyósítja. A nyugdíjprémium megállapításáról határozatot nem kell hozni.
101/A. §389 Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben jelölje ki
c) a nyugdíjbiztosítási igazgatási szerveket.390
102. § E törvény hatálybaléptetéséről a magánnyugdíjról és a magánnyugdíjpénztárakról szóló törvény rendelkezik.391 E törvény rendelkezéseit – az 1998. január 1-je előtti időponttól megállapított nyugellátások emelésére vonatkozó 62. §, továbbá a 38. § (2) bekezdése kivételével – az 1997. december 31-ét követő időponttól megállapításra kerülő ellátásokra kell alkalmazni. A 38. § (2) bekezdése e törvény kihirdetése napján lép hatályba azzal, hogy rendelkezéseit az 1995. december 31-e utáni időponttól megállapításra került (kerülő) ellátásokra is alkalmazni kell.
102/A. §392 (1) Az öregségi nyugdíj 22/A. § szerinti növelése iránti, 2016. december 31-éig jogerősen le nem zárt ügyekben a kérelmeket a 2016. december 31-én hatályos rendelkezések szerint kell elbírálni.
(6)393 Az 1955–1959. évben született biztosítottak, volt biztosítottak esetén a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény és egyéb törvények módosításáról szóló 2016. évi CLXVII. törvénnyel megállapított 96/C. § (2) bekezdése szerinti egyeztetési eljárást 2018. december 31-ig kell lefolytatni.
102/B. §394 E törvénynek az általános közigazgatási rendtartásról szóló törvény és a közigazgatási perrendtartásról szóló törvény hatálybalépésével összefüggő egyes törvények módosításáról szóló 2017. évi L. törvénnyel (a továbbiakban: Ákr.-Kp. Módtv.) megállapított rendelkezéseit az Ákr.-Kp. Módtv. hatálybalépését395 követően indult és a megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
102/C. §396
102/D. §397 (1)398 A 2012. január 1-jét megelőző időre folyósított rokkantsági, baleseti rokkantsági nyugdíj visszafizetésére és megtérítésére a 2011. december 31-én hatályos szabályokat 2011. december 31-ét követően is alkalmazni kell.
(2)399 Azt a rokkantsági, baleseti rokkantsági nyugdíjat, amelyet a 2011. december 31-én hatályos 87. vagy 88. § alapján meg kellett téríteni, és 2012. január 1-jétől a megváltozott munkaképességű személyek ellátásairól szóló törvény rendelkezése alapján öregségi nyugdíjként kell továbbfolyósítani, továbbra is meg kell téríteni a 2011. december 31-én hatályos rendelkezések alapján azzal, hogy ahol e rendelkezések rokkantsági, baleseti rokkantsági nyugdíjat említettek, azon öregségi nyugdíjat kell érteni.
102/E. §400
102/F. §402 A rokkantsági vagy rehabilitációs ellátásban részesülő személy özvegyi nyugdíja – ha 2011. december 31-én özvegyi nyugdíj mellett átmeneti járadékban vagy rendszeres szociális járadékban részesült, vagy az özvegyi nyugdíj folyósítására tekintettel az átmeneti járadékát, rendszeres szociális járadékát szüneteltették – a feléledés kivételével nem módosítható harmincszázalékos mértékűre.
102/G. §403 (1) Ha a jogszerző 2011. február 28-át követően hunyt el, az özvegyi nyugdíj megállapítására, feléledésére irányuló, 2012. augusztus 1-jén folyamatban lévő eljárásokban az özvegyi járadékra való jogosultságot hivatalból vizsgálni kell.
102/H. §404
102/I. §405
102/J. §406 A 18. § (2) bekezdés c) pontja, (2a) bekezdés b) pontja, a 83/C. § és a 102/I. § a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló törvény alapján rendelkezési állományba helyezett bíróra, valamint a legfőbb ügyész, az ügyészek és más ügyészségi alkalmazottak jogállásáról és az ügyészi életpályáról szóló törvény alapján rendelkezési állományba helyezett ügyészre nem alkalmazható az egyes igazságügyi jogviszonyokban alkalmazandó felső korhatárral kapcsolatos törvénymódosításokról szóló 2013. évi XX. törvény hatálybalépésétől407 2022. december 31-ig.
102/K. §408
102/L. §409 (1) A Magyarország 2015. évi központi költségvetésének megalapozásáról szóló 2014. évi XCIX. törvénnyel megállapított 38. § (1) bekezdés k) pontját a 2015. január 1-jén folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell.
103. §410 E törvény
104. §411 Ez a törvény
1. melléklet az 1997. évi LXXXI. törvényhez412
2. melléklet az 1997. évi LXXXI. törvényhez413
305 A 96. § (1) bekezdésének felvezető szövegrésze a 2003: CXVI. törvény 107. § (1) bekezdésének p) pontja szerint módosított szöveg.
306 A 96. § (1) bekezdés c) pontját a 2016: CLXVII. törvény 16. § (1) bekezdése iktatta be.
307 A 96. § (1a) bekezdését a 2016: CLXXXII. törvény 52. §-a iktatta be.
308 A 96. § (2) bekezdés a) pontja a 2009: LVI. törvény 418. § (12) bekezdésével megállapított szöveg.
309 A 96. § (2) bekezdésének e) pontja a 2007: CLVI. törvény 15. § (1) bekezdésével megállapított, a 2011: CXCI. törvény 102. § v) pontja szerint módosított szöveg. Alkalmazására lásd ez utóbbi módosító törvény 30–38. §-át.
310 A 96. § (2) bekezdésének f) pontja a 2005: LXXXV. törvény 67. § (1) bekezdésének b) pontja szerint módosított szöveg.
311 A 96. § (2) bekezdésének g) pontját a 2007: CLVI. törvény 15. § (1) bekezdése iktatta be, szövege a 2011: XIII. törvény 13. § a) pontja szerint módosított szöveg.
312 A 96. § (2) bekezdés h) pontját a 2011: XIII. törvény 11. §-a iktatta be, szövege a 2013: XL. törvény 2. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
313 A 96. § (2) bekezdés i) pontját a 2013: XL. törvény 2. § (1) bekezdése iktatta be.
314 A 96. § (2) bekezdés j) pontját a 2014: XCIX. törvény 227. § (1) bekezdése iktatta be.
315 A 96. § (2) bekezdés k) pontját a 2016: CLXVII. törvény 16. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 2017: L. törvény 137. § j) pontja szerint módosított szöveg.
316 A 96. § (2) bekezdés l) pontját a 2016: CLXVII. törvény 16. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 2017: L. törvény 137. § f) pontja szerint módosított szöveg.
317 A 96. § § új (3) bekezdését a 2005: LXXXV. törvény 65. §-a iktatta be, egyidejűleg az eredeti (3)–(6) bekezdés számozását (4)–(7) bekezdésre változtatva.
318 A 96. § (3) bekezdésének a) pontja a 2006: CIX. törvény 83. § (5) bekezdésének n) pontja, a 2008: LXXXI. törvény 219. §-a szerint módosított szöveg.
319 A 96. § (3) bekezdésének b) pontja a 2006: LXI. törvény 165. §-ával megállapított szöveg. E módosító törvény 222. §-a alapján 2007. január 1. napján lépett hatályba.
320 A 96. § (3) bekezdésének c) pontja a 2007: CLVI. törvény 15. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
321 A 96. § (3) bekezdés e) pontja a 2012: XCIII. törvény 39. §-a szerint módosított szöveg.
322 A 96. § (3) bekezdésének g) pontja a 2006: CIX. törvény 107. § (3) bekezdésének n) pontja szerint módosított szöveg.
323 A 96. § (3) bekezdés h) pontját a 2015: LXVI. törvény 89. §-a iktatta be.
324 A 96. § (3) bekezdése a 2005: LXXXIII. törvény 104. §-ával megállapított szöveg, e módosító törvény 332. § (1) bekezdése alapján a rendelkezést a 2005. november 1-je után indult ügyekben és a megismételt eljárásban kell alkalmazni. A (3) bekezdés számozását (4) bekezdésre változtatta a 2005: LXXXV. törvény 65. §-a.
325 A 96. § eredeti (4) bekezdésének számozását (5) bekezdésre változtatta a 2005: LXXXV. törvény 65. §-a.
326 A 96. § (5a) bekezdését a 2017: XLIV. törvény 13. § (1) bekezdése iktatta be.
327 A 96. § eredeti (5) bekezdésének számozását (6) bekezdésre változtatta a 2005: LXXXV. törvény 65. §-a, szövege a 2017: XLIV. törvény 13. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
328 A 96. § (6) bekezdése számozását (7) bekezdésre változtatta a 2005: LXXXV. törvény 65. §-a, szövege a 2014: XCIX. törvény 231. § (1) bekezdés 2. pontja, a 2016: CIV. törvény 39. § (5) bekezdés j) pontja szerint módosított szöveg.
329 A 96. § (8) bekezdését a 2010: CLXX. törvény 12. §-a iktatta be, hatályon kívül helyezte a 2012: CXII. törvény 32. § (3) bekezdés h) pontja, újonnan a 2014: XCIX. törvény 227. § (2) bekezdése iktatta be.
330 A 96. § (9) bekezdését a 2010: CLXX. törvény 12. §-a iktatta be, hatályon kívül helyezte a 2012: CXII. törvény 32. § (3) bekezdés h) pontja.
331 A 96. § (10) bekezdését a 2011: CLXXVI. törvény 156. § (1) bekezdése iktatta be.
332 A 96/A. §-t megelőző alcímet a 2011: XIII. törvény 12. §-a iktatta be.
333 A 96/A. §-t a 2011: XIII. törvény 12. §-a iktatta be, szövege a 2014: XCIX. törvény 228. §-ával megállapított szöveg.
334 A 96/A. § (3) bekezdését a 2016: CIV. törvény 39. § (3) bekezdése iktatta be.
335 A 96/B. §-t megelőző alcímet a 2012: CXII. törvény 26. §-a iktatta be.
336 A 96/B. §-t a 2012: CXII. törvény 26. §-a iktatta be, szövege a 2017: L. törvény 135. § (18) bekezdésével megállapított szöve.
337 A 96/C. §-t a 2012: CXII. törvény 26. §-a iktatta be.
338 A 96/C. § (1) bekezdése a 2014: XCIX. törvény 230. § 17. pontja, a 2016: CIV. törvény 39. § (5) bekezdés k) pontja, a 2017: L. törvény 136. § 11. pontja szerint módosított szöveg.
339 A 96/C. § (2) bekezdése a 2016: CLXVII. törvény 17. § (1) bekezdésével megállapított, a 2017: L. törvény 136. § 12. pontja szerint módosított szöveg.
340 A 96/C. § (3) bekezdését a 2016: CLXVII. törvény 17. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 2017: L. törvény 136. § 13. pontja szerint módosított szöveg.
341 A 96/C. § (4) bekezdését a 2017: L. törvény 135. § (19) bekezdése iktatta be.
342 A 96/D. §-t a 2012: CXII. törvény 26. §-a iktatta be.
343 A 96/D. § (1) bekezdése a 2017: L. törvény 135. § (20) bekezdésével megállapított szöveg.
344 A 96/D. § (2) bekezdése 2017: L. törvény 136. § 14. pontja szerint módosított szöveg.
345 A 96/D. § (3) bekezdése 2017: L. törvény 136. § 15. pontja szerint módosított szöveg.
346 A 96/E. §-t a 2012: CXII. törvény 26. §-a iktatta be.
347 A 96/E. § (3) bekezdését a 2016: CLXVII. törvény 18. §-a iktatta be, szövege a 2017: L. törvény 136. § 16. pontja szerint módosított szöveg.
348 A 97. § a 2005: LXXXV. törvény 66. §-ával megállapított szöveg.
349 A 97. § (1) bekezdése a 2009: LVI. törvény 418. § (13) bekezdése, a 2010: CLXX. törvény 16. § (2) bekezdés k) pontja szerint módosított szöveg.
350 A 97. § (2)–(4) bekezdését a 2009: CXVI. törvény 139. § (3) bekezdése hatályon kívül helyezte.
351 A 97. § (5) bekezdése a 2006: CIX. törvény 80. § (1) bekezdésének k) pontja, a 2009: LVI. törvény 418. § (13) bekezdése, a 2010: CLXX. törvény 16. § (2) bekezdés k) pontja szerint módosított szöveg.
352 A 97. § (6) bekezdését a 2009: CIX. törvény 51. § (1) bekezdés l) pontja hatályon kívül helyezte.
353 A 97. § (7)–(8) bekezdését a 2011: CXCI. törvény 103. § t) pontja hatályon kívül helyezte. Alkalmazására lásd e módosító törvény 30–38. §-át.
354 A 97. § (10) bekezdését a 2007: CLVI. törvény 16. §-a iktatta be, szövege a 2011: CXCI. törvény 102. § w) pontja szerint módosított szöveg. Alkalmazására lásd ez utóbbi módosító törvény 30–38. §-át.
355 A 98. § (1) bekezdése a 2006: CIX. törvény 80. § (1) bekezdésének k) pontja, a 2009: LVI. törvény 418. § (13) bekezdése szerint módosított szöveg. Ez utóbbi módosító törvény 423. § (2) bekezdése alapján a 2009. szeptember 30-át követően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
356 A 99. § (1) bekezdése a 2011: CLXXIV. törvény 26. §-a, a 2016: CIV. törvény 39. § (5) bekezdés j) pontja szerint módosított szöveg.
357 A 99. § (2) bekezdése a 2016: CIV. törvény 39. § (5) bekezdés j) pontja szerint módosított szöveg.
358 A 99. § (3) bekezdését a 2015: CCIII. törvény 39. §-a iktatta be.
359 A 100. § a 2006: CIX. törvény 80. § (1) bekezdésének k) pontja, a 2007: LXXXII. törvény 13. § (1) bekezdésének 36. pontja szerint módosított szöveg, megjelölését (1) bekezdésre változtatta a 2010: CLXX. törvény 13. §-a.
360 A 100. § (2) bekezdését a 2010: CLXX. törvény 13. §-a iktatta be, egyidejűleg a § eredeti szövegének megjelölését (1) bekezdésre változtatva. A 100. § (2) bekezdése a 2012: CXII. törvény 31. § (2) bekezdés h) pontja, a 2014: XCIX. törvény 230. § 18. pontja szerint módosított szöveg.
361 A 101. § (1) bekezdésének a) pontja a 2008: LXXXII. törvény 31. § (12) bekezdése, a 2009: LVI. törvény 416. § (12) bekezdése, a 2016: CLXVII. törvény 21. § f) pontja szerint módosított szöveg.
362 A 101. § (1) bekezdés c) pontja a 2009: CIX. törvény 52. § (12) bekezdés c) pontja, a 2009: CXVI. törvény 103. §-a szerint módosított szöveg.
363 Lásd a 21/2011. (III. 2.) Korm. rendeletet.
364 A 101. § (1) bekezdésének d) pontját a 2006: CXIX. törvény 3. § (2) bekezdésének a) pontja hatályon kívül helyezte, újonnan a 2009: XL. törvény 7. § (1) bekezdése iktatta be.
365 Lásd a 313/2017. (X. 31.) Korm. rendeletet.
366 A 101. § (1) bekezdés e) pontja a 2012: CCVIII. törvény 14. § c) pontja szerint módosított szöveg.
367 A 101. § (1) bekezdésének f) pontja a 2008: LXXXII. törvény 9. § (3) bekezdésével megállapított, a 2009: LVI. törvény 418. § (13) bekezdése, a 2011: CXCI. törvény 103. § u) pontja, a 2015: CCXXIII. törvény 68. § (2) bekezdés d) pontja szerint módosított szöveg.
368 Lásd a 157/2003. (X. 1.) Korm. rendeletet, a 249/2003. (XII. 23.) Korm. rendeletet, a 269/2004. (IX. 29.) Korm. rendeletet, a 380/2004. (XII. 28.) Korm. rendeletet, a 215/2005. (X. 7.) Korm. rendeletet, 291/2005. (XII. 23.) Korm. rendeletet, a 198/2006. (X. 2.) Korm. rendeletet, a 224/2006. (XI. 20.) Korm. rendeletet, a 329/2006. (XII. 23.) Korm. rendeletet, a 258/2007. (X. 4.) Korm. rendeletet, a 352/2007. (XII. 23.) Korm. rendeletet, a 241/2008. (X. 1.) Korm. rendeletet, a 353/2008. (XII. 31.) Korm. rendeletet, a 287/2009. (XII. 15.) Korm. rendeletet, a 250/2010. (X. 19.) Korm. rendeletet, a 353/2010. (XII. 30.) Korm. rendeletet, a 198/2011. (X. 5.) Korm. rendeletet, a 335/2011. (XII. 29.) Korm. rendeletet, a 287/2012. (X. 11.) Korm. rendeletet, a 377/2012. (XII. 19.) Korm. rendeletet, a 494/2013. (XII. 23.) Korm. rendeletet, a 348/2014. (XII. 29.) Korm. rendeletet, a 357/2015. (XII. 2.) Korm. rendeletet, a 416/2016. (XII. 14.) Korm. rendeletet, a 312/2017. (X. 31.) Korm. rendeletet, a 359/2017. (XI. 30.) Korm. rendeletet.
369 A 101. § (1) bekezdésének g) pontját újonnan a 2006: LXI. törvény 167. §-a iktatta be, szövege a 2006: CVI. törvény 13. §-ával megállapított szöveg.
370 A 101. § (1) bekezdésének h) pontja az 1998: LXXVII. törvény 19. §-ával megállapított szöveg.
371 A 101. § (1) bekezdésének i) pontja a 2000: CXXXIII. törvény 102. §-ának (13) bekezdésével megállapított szöveg.
372 A 101. § (1) bekezdés k) pontját a 2014: XCIX. törvény 231. § (2) bekezdés 3. pontja hatályon kívül helyezte.
373 A 101. § (1) bekezdésének m) pontját újból hatályon kívül helyezte a 2016: CXXI. törvény 27. § (2) bekezdése.
374 A 101. § (1) bekezdésének n) pontját a 2003: IV. törvény 80. §-a iktatta be, szövege a 2005: CLIII. törvény 93. § (6) bekezdésével megállapított szöveg.
375 Lásd a 168/1997. (X. 6.) Korm. rendeletet.
376 A 101. § (1) bekezdés o) pontját a 2010: CLXX. törvény 14. §-a iktatta be, szövege a 2014: XCIX. törvény 230. § 19. pontja, a 2015: CCXXIII. törvény 68. § (2) bekezdés e) pontja szerint módosított szöveg.
377 A 101. § (1) bekezdés p) pontját a 2010: CLIV. törvény 41. §-a iktatta be.
378 A 101. § (1) bekezdés q) pontját a 2010: CLIV. törvény 41. §-a iktatta be, hatályon kívül helyezte a 2015: CCXXIII. törvény 69. §-a.
379 A 101. § (1) bekezdés r) pontját a 2010: CLIV. törvény 41. §-a iktatta be, szövege a 2011: XIII. törvény 13. § b) pontja szerint módosított szöveg.
380 A 101. § (1) bekezdés s) pontját a 2012: CXII. törvény 27. §-a iktatta be.
381 A 101. § (2)–(3) bekezdését a 2006: CXIX. törvény 3. § (2) bekezdésének b) pontja hatályon kívül helyezte.
382 A 101. § (4) bekezdését a 2000: CXXXIII. törvény 102. §-ának (14) bekezdése iktatta be, e módosító törvény 112. §-ának (2) bekezdése értelmében a rendelkezést a folyamatban lévő ügyekben és az igénylő kérelmére induló új eljárás során egyaránt irányadónak kell tekinteni.
383 A 101. § (5) bekezdését a 2009: XL. törvény 7. § (2) bekezdése iktatta be, nyitó szövegrésze a 2011: CXCI. törvény 102. § x) pontja szerint módosított szöveg. Alkalmazására lásd ez utóbbi módosító törvény 30–38. §-át.
384 A 101. § (5) bekezdés a) pontját a 2011: CXCI. törvény 103. § v) pontja hatályon kívül helyezte. Alkalmazására lásd e módosító törvény 30–38. §-át.
385 A 101. § (5) bekezdés c) pontja a 2011: CXCI. törvény 102. § y) pontja szerint módosított szöveg. Alkalmazására lásd e módosító törvény 30–38. §-át.
386 A 101. § (6) bekezdését a 2009: XL. törvény 7. § (2) bekezdése iktatta be.
387 A 101. § (7) bekezdését a 2009: XL. törvény 7. § (2) bekezdése iktatta be, a 2011: CXCI. törvény 102. § z) pontja szerint módosított szöveg. Alkalmazására lásd ez utóbbi módosító törvény 30–38. §-át.
388 A 101. § (8) bekezdését a 2009: XL. törvény 7. § (2) bekezdése iktatta be.
389 A 101/A. §-t a 2006: CIX. törvény 79. § (4) bekezdése iktatta be, szövege a 2016: CIV. törvény 39. § (4) bekezdésével megállapított szöveg.
390 Lásd a 73/2015. (III. 30.) Korm. rendeletet.
391 Az 1997: LXXXII. törvény 132. § (2) bekezdése alapján a hatálybalépés időpontja 1998. január 1.
392 A 102/A. §-t a 2010: CLXX. törvény 15. §-a iktatta be, szövege a 2016: CLXVII. törvény 19. §-ával megállapított szöveg.
393 A 102/A. § (6) bekezdése a 2017: L. törvény 136. § 17. pontja szerint módosított szöveg.
394 A 102/B. §-t újonnan a 2017: L. törvény 135. § (21) bekezdése iktatta be.
395 A hatálybalépés időpontja 2017. május 26.
396 A 102/C. §-t a 2010: CLXX. törvény 15. §-a iktatta be, hatályon kívül helyezte a 2016: LXVII. törvény 166. §-a.
397 A 102/D. §-t a 2011: CXCI. törvény 101. §-a iktatta be. Alkalmazására lásd e módosító törvény 30–38. §-át.
398 A 102/D. § szövegének megjelölését a a 2012: CXII. törvény 28. §-a (1) bekezdésre változtatta.
399 A 102/D. § (2) bekezdését a 2012: CXII. törvény 28. §-a iktatta be.
400 A 102/E. §-t a 2012: LXXVI. törvény 41. §-a iktatta be, hatályon kívül helyezte a 2018: XL. törvény 22. § (5) bekezdés b) pontja.
401 Az újabb 102/E. §-t a 2012: CXII. törvény 29. §-a iktatta be, hatályon kívül helyezte a 2016: LXVII. törvény – 2016: CLXVI. törvény 62. §-a szerint módosított – 166. §-a.
402 A 102/F. §-t a 2012: CXII. törvény 29. §-a iktatta be, szövege a 2012: CXLII. törvény 1. §-ával megállapított szöveg.
403 A 102/G. §-t a 2012: CXII. törvény 29. §-a iktatta be.
404 A 102/H. §-t a 2012: CXII. törvény 29. §-a iktatta be, hatályon kívül helyezte a 2016: LXVII. törvény 166. §-a.
405 A 102/I. §-t a 2012: CCVIII. törvény 11. §-a iktatta be, hatályon kívül helyezte a 2016: LXVII. törvény 166. §-a.
406 A 102/J. §-t a 2013: XX. törvény 10. § (2) bekezdése iktatta be.
407 A hatálybalépés napja: 2013. április 2.
408 A 102/K. §-t a 2013: XL. törvény 2. § (3) bekezdése iktatta be, hatályon kívül helyezte a 2016: LXVII. törvény 166. §-a.
409 A 102/L. §-t a 2014: XCIX. törvény 229. §-a iktatta be.
410 A 103. §-t a 2004: XXIX. törvény 120. §-a iktatta be, szövege a 2017: CXLIII. törvény 6. §-ával megállapított szöveg.
411 A 104. §-t a 2011: CLXXVI. törvény 156. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 2017: XLIV. törvény 13. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
412 Az 1. mellékletet a 2010: CLIV. törvény 42. §-a iktatta be, szövege a 2012: CXII. törvény 30. § (1) bekezdésével megállapított, és 30. § (2) bekezdése szerint módosított szöveg.
413 A 2. mellékletet a 2012: CXII. törvény 30. § (3) bekezdése iktatta be.