text:
Az Európai Unió C 112/2017
C-555/14. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. február 16-i ítélete (Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 6 de Murcia [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – IOS Finance EFC SA kontra Servicio Murciano de Salud (Előzetes döntéshozatal — A kereskedelmi ügyletekhez kapcsolódó késedelmes fizetések elleni fellépés — 2011/7/EU irányelv — Magánvállalkozások és hatóságok közötti kereskedelmi ügyletek — A követelés tőkeösszegének azonnali behajtását a késedelmi kamatokról és a behajtási költségek megtérítéséről való lemondás feltételéhez kötő nemzeti szabályozás)
C-577/14. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. február 16-i ítélete – Brandconcern BV kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (Fellebbezés — Európai uniós védjegy — 207/2009/EK rendelet — Az 51. cikk (2) bekezdése — LAMBRETTA szóvédjegy — A védjegy tényleges használata — Megszűnés megállapítása iránti kérelem — Részleges megszűnés megállapítása — Az EUIPO elnökének 2/12. sz. közleménye — A Bíróság ítélete időbeli hatályának korlátozása)
3/15. sz. vélemény iránti eljárás: A Bíróság (nagytanács) 2017. február 14-i véleménye – Európai Bizottság (Az EUMSZ 218. cikk (11) bekezdése alapján adott vélemény — A vakok, látássérültek és nyomtatott szöveget használni képtelen személyek megjelent művekhez való hozzáférésének megkönnyítéséről szóló marrákesi egyezmény — EUMSZ 3. cikk — Az Európai Unió kizárólagos külső hatásköre — EUMSZ 207. cikk — Közös kereskedelempolitika — A szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásai — Nemzetközi megállapodás, amely a közös szabályokat érintheti, vagy azok alkalmazási körét megváltoztathatja — 2001/29/EK irányelv — Az 5. cikk (3) bekezdésének b) pontja és (4) bekezdése — Fogyatékossággal élő személyek javára biztosított kivételek és korlátozások)
C-90/15. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. február 16-i ítélete – Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Verseny — Kartellek — A paraffinviaszok európai piaca és a gacs német piaca — Az árak rögzítése és a piacok felosztása — A jogsértés bizonyítása — Korlátlan felülvizsgálati jogkör — A bizonyítékok elferdítése — Indokolási kötelezettség — 1/2003/EK rendelet — A 23. cikk (2) bekezdése — A bírság összegének kiszámítása — A jogszerűség elve — A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás — Az arányosság elve)
C-94/15. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. február 16-i ítélete – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Verseny — Kartellek — A paraffinviaszok európai piaca és a gacs német piaca — Az árak rögzítése és a piacok felosztása — Indokolási kötelezettség — A jogsértés bizonyítása — A bizonyítékok elferdítése)
C-95/15. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. február 16-i ítélete – H&R ChemPharm GmbH kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Verseny — Kartellek — A paraffinviaszok európai piaca és a gacs német piaca — Az árak rögzítése és a piacok felosztása — Indokolási kötelezettség — A jogsértés bizonyítása — A bizonyítékok elferdítése — 1/2003/EK rendelet — A 23. cikk (3) bekezdése — A bírság összegének kiszámítása — A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás — Az arányosság elve)
C-219/15. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2017. február 16-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Elisabeth Schmitt kontra TÜV Rheinland LGA Products GmbH (Előzetes döntéshozatal — Jogszabályok közelítése — Iparpolitika — 93/42/EGK irányelv — Az orvostechnikai eszközök megfelelőségének vizsgálata — A gyártó által megbízott kijelölt szervezet — E szervezet kötelezettségei — Hibás emlőimplantátumok — Szilikonos gyártás — A kijelölt szervezet felelőssége)
C-317/15. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2017. február 15-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X kontra Staatssecretaris van Financiën (Előzetes döntéshozatal — A tőke szabad mozgása — EUMSZ 64. cikk — Harmadik országokba irányuló vagy onnan származó, pénzügyi szolgáltatások nyújtásával összefüggő tőkemozgás — Svájci bankszámlán elhelyezett pénzügyi eszközök — Utólagos adómegállapításról szóló határozat — Az utólagos adómegállapítás elévülési ideje — Az utólagos adómegállapítás elévülési idejének a lakóhely szerinti tagállamon kívül található követelések esetében történő meghosszabbítása)
C-499/15. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2017. február 15-i ítélete (a Vilniaus miesto apylinkės teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – W, V kontra X (Előzetes döntéshozatal — Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — Szülői felelősséggel kapcsolatos joghatóság — 2201/2003/EK rendelet — 8–15. cikk — Joghatóság a tartással kapcsolatos ügyekben — 4/2009/EK rendelet — A 3. cikk d) pontja — A különböző tagállamok bíróságainak egymással ellentétes határozatai — Anyjának tartózkodási helye szerinti tagállamban szokásos tartózkodási hellyel rendelkező gyermek — Az apa tartózkodási helye szerinti tagállam bíróságainak joghatósága a gyermek tartózkodási helye, a tartási kötelezettségek és a láthatási jog tárgyában általuk korábban hozott, jogerőre emelkedett határozat megváltoztatása tekintetében — Hiány)
C-503/15. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. február 16-i ítélete (a Secretario Judicial del Juzgado de Violencia sobre la Mujer Único de Terrassa [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ramón Margarit Panicello kontra Pilar Hernández Martínez (Előzetes döntéshozatal — EUMSZ 267. cikk — Bírósági titkár — A nemzeti bíróság fogalma — Kötelező hatáskör — Igazságszolgáltatási feladatok ellátása — Függetlenség — A Bíróság hatáskörének hiánya)
C-507/15. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2017. február 16-i ítélete (a rechtbank van Koophandel te Gent [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Agro Foreign Trade & Agency Ltd kontra Petersime NV (Előzetes döntéshozatal — Önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynökök — 86/653/EGK irányelv — Tagállami jogszabályok összehangolása — Belga átültető törvény — Kereskedelmi ügynöki szerződés — Belgiumi székhelyű megbízó és törökországi székhelyű ügynök — A belga jog választásáról szóló záradék — Alkalmazhatatlan törvény — EGK–Törökország társulási megállapodás — Összeegyeztethetőség)
C-592/15. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2017. február 15-i ítélete (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs kontra British Film Institute (Előzetes döntéshozatal — Hozzáadottérték-adó — 77/388/EGK hatodik irányelv — A 13. cikk A része (1) bekezdésének n) pontja — Bizonyos kulturális szolgáltatások adómentessége — Közvetlen hatály hiánya — Az adómentes kulturális szolgáltatások meghatározása — A tagállamok mérlegelési jogköre)
C-641/15. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2017. február 16-i ítélete (a Handelsgericht Wien [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH kontra Hettegger Hotel Edelweiss GmbH (Előzetes döntéshozatal — Szellemi tulajdon — 2006/115/EK irányelv — A 8. cikk (3) bekezdése — A műsorsugárzó szervezetek kizárólagos joga — Nyilvánossághoz közvetítés — A nyilvánosság számára belépti díj ellenében hozzáférhető helyiségek — A szállodaszobákban elhelyezett televíziókészülékek segítségével történő műsorközvetítés)
C-145/16. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2017. február 16-i ítélete (a Gerechtshof Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Aramex Nederland BV kontra Inspecteur van de Belastingdienst/Douane (Előzetes döntéshozatal — 2658/87/EGK rendelet — Vámunió és Közös Vámtarifa — Tarifális besorolás — Kombinált Nómenklatúra — Érvényesség — 301/2012/EU rendelet — 8703 és 8711 vámtarifaszám — Spyder nevű háromkerekű jármű)
C-578/16. PPU. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. február 16-i ítélete (a Vrhovno sodišče [Szlovénia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – C. K., H. F., A. S. kontra Republika Slovenija (Előzetes döntéshozatal — A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség — Határok, menekültügy és bevándorlás — A dublini rendszer — 604/2013/EU rendelet — Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 4. cikke — Embertelen vagy megalázó bánásmód — Súlyosan beteg menedékkérőnek a kérelme megvizsgálásáért felelős államnak való átadása — Azon megalapozott okok hiánya, amelyek alapján feltételezhető, hogy ebben a tagállamban rendszerszintű hiányosságok állnak fenn — Az arra a tagállamra háruló kötelezettségek, amelynek az átadást el kell vége)
C-28/16. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2017. január 12-i végzése (a Kúria [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – MVM Magyar Villamos Művek Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság (Előzetes döntéshozatal — A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke — Hozzáadottérték-adó — 2006/112/EK irányelv — 2., 9., 26., 167., 168. és 173. cikk — Az előzetesen felszámított adó levonása — Gazdasági tevékenységeket és nem gazdasági tevékenységeket is folytató adóalany — Leányvállalatainak ingyenesen szolgáltatásokat nyújtó holdingtársaság)
C-280/16. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2017. január 12-i végzése – Amrita Soc. coop. arl és társai kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke — A növények egészségügyi védelme — 2000/29/EK irányelv — A növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek az Európai Unióba történő behurcolása és az Európai Unión belüli elterjedése elleni védekezés — (EU) 2015/789 végrehajtási határozat — A Xylella fastidiosa (Wells és Raju) Unióba történő behurcolásának és Unión belüli elterjedésének megelőzését célzó intézkedések — Megsemmisítés iránti kereset — EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdés — Szabályozási aktus — Végrehajtási intézkedések — Személyében érintett személy)
C-137/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-460/15. sz., Petraitis kontra Bizottság ügyben 2015. december 18-án hozott végzése ellen Juozas Edvardas Petraitis által 2017. március 7-én benyújtott fellebbezés
C-501/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-429/15. sz., Monster Energy kontra EUIPO – MAD CATZ INTERACTIVE (MAD CATZ) ügyben 2016. július 14-én hozott ítélete ellen a Monster Energy Company által 2016. szeptember 22-én benyújtott fellebbezés
C-502/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-567/15. sz., Monster Energy kontra EUIPO – MAD CATZ INTERACTIVE (Négy fehér csíkot magában foglaló fekete négyzet ábrázolása) ügyben 2016. július 14-én hozott ítélete ellen a Monster Energy Company által 2016. szeptember 22-én benyújtott fellebbezés
C-625/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-660/16. sz., Pint Anikó kontra Európai Bizottság ügyben 2016. november 14-én hozott végzése ellen Pint Anikó által 2016. december 1-jén benyújtott fellebbezés
C-665/16. sz. ügy: A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2016. december 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Minister Finansów kontra Gmina Wrocław
C-1/17. sz. ügy: A Corte di Appello di Torino (Olaszország) által 2017. január 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Petronas Lubricants Itali SpA kontra Livio Guida
C-3/17. sz. ügy: A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2017. január 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sporting Odds Limited kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
C-11/17. sz. ügy: Az Amtsgericht Aue, Zweigstelle Stollberg (Németország) által 2017. január 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Thomas Hübner kontra LVM Lebensversicherungs AG
C-20/17. sz. ügy: A Kammergericht Berlin (Németország) által 2017. január 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vincent Pierre Oberle
C-21/17. sz. ügy: A Nejvyšší soud České republiky (Cseh Köztársaság) által 2017. január 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Catlin Europe SE kontra O. K. Trans Praha spol. s.r.o.
C-24/17. sz. ügy: Az ObersterGerichtshof (Ausztria) által 2017. január 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft öffentlicher Dienst kontra Republik Österreich
C-31/17. sz. ügy: A Conseil d'État (Franciaország) által 2017. január 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sucrerie de Toury SA kontra Ministre de l'économie et des finances
C-39/17. sz. ügy: A Cour de cassation (Franciaország) által 2017. január 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Lubrizol France SAS kontra Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures
C-40/17. sz. ügy: Az Oberlandesgericht Düsseldorf (Németország) által 2017. január 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fashion ID GmbH & Co. KG kontra Verbraucherzentrale NRW eV
C-47/17. sz. ügy: A Haarlemben tárgyalást tartó Rechtbank Den Haag (Hollandia) által 2017. február 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
C-48/17. sz. ügy: A Haarlemben tárgyalást tartó Rechtbank Den Haag (Hollandia) által 2017. február 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
C-49/17. sz. ügy: Az Østre Landsret (Dánia) által 2017. február 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Koppers Denmark ApS kontra Skatteministeriet
C-56/17. sz. ügy: Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2017. január 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bahtiar Fathi kontra Predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite
C-59/17. sz. ügy: A Conseil d'État (Franciaország) által 2017. február 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SCI Château du Grand Bois kontra Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
C-64/17. sz. ügy: A Tribunal da Relação do Porto (Portugália) által 2017. február 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Saey Home & Garden NV/SA kontra Lusavogua-Máquinas e Acessórios Industriais, S.A.
C-67/17. sz. ügy: A Rayonen sad -Varna (Bulgária) által 2017. február 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Todor Iliev kontra Blagovesta Ilieva
C-88/17. sz. ügy: A Korkein oikeus (Finnország) által 2017. február 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy kontra Abnormal Load Services (International) Limited
C-349/15. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2017. január 23-i végzése (az Audiencia Provincial de Castellón [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Banco Popular Español SA kontra Elena Lucaciu, Cristian Laurentiu Lucaciu
C-381/15. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2017. január 23-i végzése (az Audiencia Provincial de Zamora [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Javier Ángel Rodríguez Sánchez kontra Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU (Banco CEISS)
C-34/16. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2017. január 23-i végzése (a Juzgado de Primera Instancia de Alicante [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Manuel González Poyato, Ana Belén Tovar García kontra Banco Popular Español SA
C-352/16. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2017. január 26-i végzése (az Audiencia Provincial de Navarra [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Instituto de Religiosas Oblatas del Santísimo Redentor kontra Joaquín Taberna Carvajal
T-40/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 17-i ítélete –ASPLA és Armando Álvarez kontra Európai Unió (Szerződésen kívüli felelősség — A keresetlevél pontossága — Elévülés — Elfogadhatóság — Az Alapjogi Charta 47. cikke — Észszerű időn belüli határozathozatal — Vagyoni kár — A meg nem fizetett bírság összege után járó kamatok — Bankgarancia-költségek — Okozati összefüggés)
T-369/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 17-i ítélete – Hernández Zamora kontra EUIPO – Rosen Tantau (Paloma) (Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A Paloma európai uniós szóvédjegy bejelentése — A korábbi Paloma európai uniós ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (1) bekezdése)
T-441/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 17-i ítélete – European Dynamics Luxembourg és társai kontra EMA (Választottbírósági kikötés — Több szerződésből álló, EMA/2012/l0/ICT többlépcsős keretszerződés — Külső szolgáltatásnyújtás a szoftveralkalmazások területén — A felpereseknek címzett, szolgáltatásnyújtásra irányuló felhívás — A felperesek által bemutatott jelentkezők elutasítása — Arányosság — A kereset részleges átminősítése — Szerződésen kívüli felelősség)
T-596/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 17-i ítélete – Batmore Capital kontra EUIPO – Univers Poche (POCKETBOOK) (Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — POCKETBOOK ábrás védjegy — POCKET korábbi nemzeti ábrás védjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
T-142/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 9-i végzése – Dröge és társai kontra Bizottság (Megsemmisítés iránti kereset — Az Európai Unió és az Egyesült Államok közötti transzatlanti kereskedelmi és beruházási partnerséggel kapcsolatos tárgyalásokról (TTIP) szóló dokumentumokhoz való hozzáférés részletes szabályaira vonatkozó bizottsági szándéknyilatkozat és két bizottsági határozat — Nemzeti parlamentek tagjai munkatársainak bizonyos TTIP-tárgyalások bizalmas dokumentumaihoz való hozzáférési joga — Keresettel nem megtámadható aktusok — Elfogadhatatlanság)
T-153/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 10-i végzése – Acerga kontra Tanács (Megsemmisítés iránti kereset — Halászat — Halászati erőforrások védelme — Az egyes halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós vizeken, valamint az uniós halászhajók tekintetében egyes nem uniós vizeken alkalmazandó halászati lehetőségek — Szövetség — A személyében való érintettség hiánya — Végrehajtási intézkedéseket maga után vonó aktus — Elfogadhatatlanság)
T-593/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 7-i végzése – Stips kontra Bizottság (Kártérítés iránti kereset — Közszolgálat — Ideiglenes alkalmazottak — A személyzeti szabályzat 90. cikkének (1) bekezdése szerinti kérelem hiánya — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
T-598/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 13-i végzése – Pipiliagkas kontra Bizottság (Megsemmisítés iránti kereset — Közszolgálat — Tisztviselők — Beosztás — Szolgálati érdekből történő, intézményen belüli áthelyezés — A felperes újrabeosztása — Az ítélet végrehajtása — Pert megelőző eljárás — Keresettel nem megtámadható jogi aktus — Elfogadhatatlanság)
T-645/16. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2017. február 6-i végzése – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank kontra ESZT (Ideiglenes intézkedés — Egységes Szanálási Testület — Egységes Szanálási Alap — Előzetes hozzájárulások — Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — A sürgősség hiánya)
T-55/17. sz. ügy: 2017. január 30-án benyújtott kereset – Healy kontra Bizottság
T-56/17. sz. ügy: 2017. január 27-án benyújtott kereset – PO és társai kontra EKSZ
T-71/17. sz. ügy: 2017. január 26-án benyújtott kereset – France.com kontra EUIPO – France (FRANCE.com)
T-73/17. sz. ügy: 2017. február 3-án benyújtott kereset – RS kontra Bizottság
T-79/17. sz. ügy: 2017. február 6-án benyújtott kereset – Schoonjans kontra Bizottság
T-80/17. sz. ügy: 2017. február 6-án benyújtott kereset – Steiniger kontra EUIPO – ista Deutschland (IST)
T-89/17. sz. ügy: 2017. február 7-én benyújtott kereset – Erwin Müller kontra EUIPO – Novus Tablet Technology Finland (NOVUS)
T-94/17. sz. ügy: 2017. február 13-án benyújtott kereset – ACTC kontra EUIPO – Taiga (tigha)
T-95/17. sz. ügy: 2017. február 13 -án benyújtott kereset – King. com kontra EUIPO -TeamLava (Kijelzők és ikonok)
T-96/17. sz. ügy: 2017. február 13-án benyújtott kereset – King. com kontra EUIPO -TeamLava (Animációs ikonok)
T-97/17. sz. ügy: 2017. február 16-án benyújtott kereset – Franmax kontra EUIPO – R. Seelig & Hille (her- bea)
T-105/17. sz. ügy: 2017. február 17-én benyújtott kereset – HSBC Holdings és társai kontra Bizottság
T-106/17. sz. ügy: 2017. február 17-én benyújtott kereset – JPMorgan Chase és társai kontra Bizottság
T-125/17. sz. ügy: 2017. február 28-án benyújtott kereset – BASF Grenzach kontra ECHA
T-267/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 10-i végzése – Tarmac Trading kontra Bizottság
T-349/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 3-i végzése – Bank Saderat Iran kontra Tanács
T-596/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 14-i végzése – HP kontra Bizottság és eu-LISA
T-635/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 9-i végzése – IPA kontra Bizottság
T-908/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 7-i végzése – Starbucks (HK) kontra EUIPO – Now Wireless (nowwireless)
HL C 86., 2017.3.20.
HL C 78., 2017.3.13.
HL C 70., 2017.3.6.
HL C 63., 2017.2.27.
HL C 53., 2017.2.20.
A Bíróság (ötödik tanács) 2017. február 16-i ítélete (Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 6 de Murcia [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – IOS Finance EFC SA kontra Servicio Murciano de Salud
(C-555/14. sz. ügy) (1)
((Előzetes döntéshozatal - A kereskedelmi ügyletekhez kapcsolódó késedelmes fizetések elleni fellépés - 2011/7/EU irányelv - Magánvállalkozások és hatóságok közötti kereskedelmi ügyletek - A követelés tőkeösszegének azonnali behajtását a késedelmi kamatokról és a behajtási költségek megtérítéséről való lemondás feltételéhez kötő nemzeti szabályozás))
Felperes: IOS Finance EFC SA
Alperes: Servicio Murciano de Salud
A kereskedelmi ügyletekhez kapcsolódó késedelmes fizetések elleni fellépésről szóló, 2011. február 16-i 2011/7/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet, és különösen a 7. cikkének (2) és (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapeljárásban szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely alapján a hitelező az esedékes követelések tőkeösszegének azonnali megfizetése ellenében lemondhat a késedelmi kamatok és a behajtási költségek megtérítésének követeléséről, feltéve hogy ez a lemondás szabad elhatározáson alapul, aminek a vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.
A Bíróság (ötödik tanács) 2017. február 16-i ítélete – Brandconcern BV kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
(C-577/14. P. sz. ügy) (1)
((Fellebbezés - Európai uniós védjegy - 207/2009/EK rendelet - Az 51. cikk (2) bekezdése - LAMBRETTA szóvédjegy - A védjegy tényleges használata - Megszűnés megállapítása iránti kérelem - Részleges megszűnés megállapítása - Az EUIPO elnökének 2/12. sz. közleménye - A Bíróság ítélete időbeli hatályának korlátozása))
Fellebbező: Brandconcern BV (képviselők: A. von Mühlendahl és H. Hartwig Rechtsanwälte, valamint G. Casucci, N. Ferretti és C. Galli avvocati)
A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: M. J. Crespo Carrillo, meghatalmazott), Scooters India Ltd (képviselők: C. Wolfe solicitor, B. Brandreth és A. Edwards-Stuart barristers)
A Bíróság a Brandconcern BV-t kötelezi a költségek viselésére.
A Bíróság (nagytanács) 2017. február 14-i véleménye – Európai Bizottság
(3/15. sz. vélemény iránti eljárás) (1)
((Az EUMSZ 218. cikk (11) bekezdése alapján adott vélemény - A vakok, látássérültek és nyomtatott szöveget használni képtelen személyek megjelent művekhez való hozzáférésének megkönnyítéséről szóló marrákesi egyezmény - EUMSZ 3. cikk - Az Európai Unió kizárólagos külső hatásköre - EUMSZ 207. cikk - Közös kereskedelempolitika - A szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásai - Nemzetközi megállapodás, amely a közös szabályokat érintheti, vagy azok alkalmazási körét megváltoztathatja - 2001/29/EK irányelv - Az 5. cikk (3) bekezdésének b) pontja és (4) bekezdése - Fogyatékossággal élő személyek javára biztosított kivételek és korlátozások))
Európai Bizottság (képviselők: B. Hartmann, F. Castillo de la Torre és J. Samnadda meghatalmazottak)
A vakok, látássérültek és nyomtatott szöveget használni képtelen személyek megjelent művekhez való hozzáférésének megkönnyítéséről szóló marrákesi egyezmény megkötése az Európai Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik.
A Bíróság (ötödik tanács) 2017. február 16-i ítélete – Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH kontra Európai Bizottság
(C-90/15. P. sz. ügy) (1)
((Fellebbezés - Verseny - Kartellek - A paraffinviaszok európai piaca és a gacs német piaca - Az árak rögzítése és a piacok felosztása - A jogsértés bizonyítása - Korlátlan felülvizsgálati jogkör - A bizonyítékok elferdítése - Indokolási kötelezettség - 1/2003/EK rendelet - A 23. cikk (2) bekezdése - A bírság összegének kiszámítása - A jogszerűség elve - A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás - Az arányosság elve))
Felperesek: Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH (képviselők: J. Schulte, M. Dallmann és K. Künstner Rechtsanwälte)
A másik fél az eljárásban: az Európai Bizottság (képviselők: R. Sauer, C. Vollrath és L. Wildpanner meghatalmazottak, segítőjük: A. Böhlke Rechtsanwalt)
A Bíróság a Hansen & Rosenthal KG és a H&R Wax Company Vertrieb GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.
(1) HL C 146., 2015.5.4.
A Bíróság (ötödik tanács) 2017. február 16-i ítélete – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG kontra Európai Bizottság
(C-94/15. P. sz. ügy) (1)
((Fellebbezés - Verseny - Kartellek - A paraffinviaszok európai piaca és a gacs német piaca - Az árak rögzítése és a piacok felosztása - Indokolási kötelezettség - A jogsértés bizonyítása - A bizonyítékok elferdítése))
Felperes: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (képviselők: U. Itzen és J. Ziebarth Rechtsanwältinen)
A Bíróság a Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG-t kötelezi a költségek viselésére.
(1) HL C 127., 2015.4.20.
A Bíróság (ötödik tanács) 2017. február 16-i ítélete – H&R ChemPharm GmbH kontra Európai Bizottság
(C-95/15. P. sz. ügy) (1)
((Fellebbezés - Verseny - Kartellek - A paraffinviaszok európai piaca és a gacs német piaca - Az árak rögzítése és a piacok felosztása - Indokolási kötelezettség - A jogsértés bizonyítása - A bizonyítékok elferdítése - 1/2003/EK rendelet - A 23. cikk (3) bekezdése - A bírság összegének kiszámítása - A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás - Az arányosság elve))
Felperes: H&R ChemPharm GmbH (képviselők: M. Klusmann Rechtsanwalt, S. Thomas Professor)
A Bíróság a H&R ChemPharm GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.
A Bíróság (első tanács) 2017. február 16-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Elisabeth Schmitt kontra TÜV Rheinland LGA Products GmbH
(C-219/15. sz. ügy) (1)
((Előzetes döntéshozatal - Jogszabályok közelítése - Iparpolitika - 93/42/EGK irányelv - Az orvostechnikai eszközök megfelelőségének vizsgálata - A gyártó által megbízott kijelölt szervezet - E szervezet kötelezettségei - Hibás emlőimplantátumok - Szilikonos gyártás - A kijelölt szervezet felelőssége))
Felperes: Elisabeth Schmitt
Alperes: TÜV Rheinland LGA Products GmbH
A 2003. szeptember 29-i 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, az orvostechnikai eszközökről szóló, 1993. június 14-i 93/42/EGK tanácsi irányelv II. mellékletének – az ezen irányelv 11. cikkének (1) és (10) bekezdésével, valamint 16. cikkének (6) bekezdésével összefüggésben értelmezett – rendelkezéseit akként kell értelmezni, hogy a kijelölt szervezet általánosságban nem köteles előre be nem jelentett ellenőrzések lefolytatására, az eszközök ellenőrzésére és/vagy a gyártó üzleti iratainak vizsgálatára. Arra utaló jelzések esetén azonban, hogy valamely orvostechnikai eszköz esetlegesen nem felel meg az 1882/2003 rendelettel módosított 93/42 irányelvből eredő követelményeknek, ennek a szervezetnek minden szükséges intézkedést meg kell tennie azzal a céllal, hogy teljesítse az ezen irányelv 16. cikkének (6) bekezdésén, valamint az említett irányelv II. mellékletének 3.2, 3.3, 4.1–4.3 és 5.1 pontján alapuló kötelezettségeit.
Az 1882/2003 rendelettel módosított 93/42 irányelvet akként kell értelmezni, hogy a kijelölt szervezetnek az EK-megfelelőségi nyilatkozatra vonatkozó eljárás keretében sorra kerülő beavatkozása az orvostechnikai eszközök végső címzettjeinek védelmére irányul. Az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elvére is figyelemmel, a nemzeti jog hatálya alá tartoznak azok a feltételek, amelyek mellett az irányelv értelmében erre a szervezetre háruló kötelezettségeknek az ezen eljárás keretében történő, felróható megszegése alapján meg lehet állapítani e szervezetnek az e címzettek felé fennálló felelősségét.
A Bíróság (kilencedik tanács) 2017. február 15-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X kontra Staatssecretaris van Financiën
(C-317/15. sz. ügy) (1)
((Előzetes döntéshozatal - A tőke szabad mozgása - EUMSZ 64. cikk - Harmadik országokba irányuló vagy onnan származó, pénzügyi szolgáltatások nyújtásával összefüggő tőkemozgás - Svájci bankszámlán elhelyezett pénzügyi eszközök - Utólagos adómegállapításról szóló határozat - Az utólagos adómegállapítás elévülési ideje - Az utólagos adómegállapítás elévülési idejének a lakóhely szerinti tagállamon kívül található követelések esetében történő meghosszabbítása))
Az EUMSZ 64. cikk (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az alkalmazandó az olyan nemzeti szabályozásra, amely az e rendelkezésben foglalt tőke szabad mozgásának az alapügyben szóban forgó utólagos adómegállapítási elévülési időhöz hasonló korlátozását írja elő, amennyiben e korlátozás olyan esetekben is alkalmazandó, amelyek nem közvetlen befektetéssel, letelepedéssel, pénzügyi szolgáltatások nyújtásával vagy értékpapírok tőkepiacokra történő bevezetésével függnek össze.
A tagállamok egyikében lakóhellyel rendelkező személy által valamely, az alapügyben szereplőhöz hasonló, Európai Unión kívüli banknál történő értékpapírszámla nyitása az EUMSZ 64. cikk (1) bekezdése szerinti pénzügyi szolgáltatások nyújtásával összefüggő tőkemozgás fogalma alá tartozik.
Az a lehetőség, hogy az EUMSZ 64. cikk (1) bekezdése elismeri, hogy a tagállamok korlátozásokat alkalmazhatnak a pénzügyi szolgáltatások nyújtásával összefüggő tőkemozgásokra, érvényes az olyan korlátozásokra is – mint az alapügyben szóban forgó utólagos adómegállapítási elévülési idő –, amelyek nem érintik sem a szolgáltatót, sem pedig a szolgáltatásnyújtás feltételeit és szabályait.
A Bíróság (első tanács) 2017. február 15-i ítélete (a Vilniaus miesto apylinkės teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – W, V kontra X
(C-499/15. sz. ügy) (1)
((Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Szülői felelősséggel kapcsolatos joghatóság - 2201/2003/EK rendelet - 8–15. cikk - Joghatóság a tartással kapcsolatos ügyekben - 4/2009/EK rendelet - A 3. cikk d) pontja - A különböző tagállamok bíróságainak egymással ellentétes határozatai - Anyjának tartózkodási helye szerinti tagállamban szokásos tartózkodási hellyel rendelkező gyermek - Az apa tartózkodási helye szerinti tagállam bíróságainak joghatósága a gyermek tartózkodási helye, a tartási kötelezettségek és a láthatási jog tárgyában általuk korábban hozott, jogerőre emelkedett határozat megváltoztatása tekintetében - Hiány))
Felperesek: W, V
A házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet 8. cikkét és a tartással kapcsolatos ügyekben a joghatóságról, az alkalmazandó jogról, a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az e területen folytatott együttműködésről szóló, 2008. december 18-i 4/2009/EK tanácsi rendelet 3. cikkét akként kell értelmezni, hogy az alapügyhöz hasonló ügyben a tagállam bíróságai, amelyek egy kiskorú gyermek tekintetében fennálló szülői felelősség és tartási kötelezettség tárgyában jogerőre emelkedett határozatot hoztak, nem rendelkeznek többé joghatósággal az e határozat által kikötött rendelkezések módosítása iránti kérelem elbírálására, amennyiben a gyermek szokásos tartózkodási helye egy másik tagállam területén található. A kérelem elbírálására ezen utóbbi tagállam bíróságai rendelkeznek joghatósággal.
(1) HL C 414., 2015.12.14.
A Bíróság (ötödik tanács) 2017. február 16-i ítélete (a Secretario Judicial del Juzgado de Violencia sobre la Mujer Único de Terrassa [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ramón Margarit Panicello kontra Pilar Hernández Martínez
(C-503/15. sz. ügy) (1)
((Előzetes döntéshozatal - EUMSZ 267. cikk - Bírósági titkár - A „nemzeti bíróság” fogalma - Kötelező hatáskör - Igazságszolgáltatási feladatok ellátása - Függetlenség - A Bíróság hatáskörének hiánya))
Felperes: Ramón Margarit Panicello
Alperes: Pilar Hernández Martínez
A Bíróság (első tanács) 2017. február 16-i ítélete (a rechtbank van Koophandel te Gent [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Agro Foreign Trade & Agency Ltd kontra Petersime NV
(C-507/15. sz. ügy) (1)
((Előzetes döntéshozatal - Önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynökök - 86/653/EGK irányelv - Tagállami jogszabályok összehangolása - Belga átültető törvény - Kereskedelmi ügynöki szerződés - Belgiumi székhelyű megbízó és törökországi székhelyű ügynök - A belga jog választásáról szóló záradék - Alkalmazhatatlan törvény - EGK–Törökország társulási megállapodás - Összeegyeztethetőség))
Felperes: Agro Foreign Trade & Agency Ltd
Alperes: Petersime NV
A tagállamok önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynökökre vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1986. december 18-i 86/653/EGK tanácsi irányelvet és az Európai Gazdasági Közösség és Törökország között társulást létrehozó megállapodást, amelyet 1963. szeptember 12-én Ankarában írt alá egyrészről a Török Köztársaság, másrészről az EGK tagállamai és a Közösség, és amely megállapodást a Közösség nevében az 1963. december 23-i 64/732/EGK tanácsi határozattal kötöttek meg, hagytak jóvá és erősítettek meg, úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az ezen irányelvet az érintett tagállam jogába átültető nemzeti szabályozás, amely kizárja a hatálya alól az olyan kereskedelmi ügynöki szerződést, amelynek keretében a kereskedelmi ügynök Törökországban rendelkezik székhellyel, és ott folytatja az e szerződésből fakadó tevékenységét, míg a megbízó székhelye az említett tagállamban található, oly módon, hogy e körülmények között a kereskedelmi ügynök nem hivatkozhat azokra a jogokra, amelyeket az említett irányelv az ilyen kereskedelmi ügynöki szerződés megszűnése esetén biztosít a kereskedelmi ügynökök számára.
A Bíróság (negyedik tanács) 2017. február 15-i ítélete (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs kontra British Film Institute
(C-592/15. sz. ügy) (1)
((Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó - 77/388/EGK hatodik irányelv - A 13. cikk A része (1) bekezdésének n) pontja - Bizonyos kulturális szolgáltatások adómentessége - Közvetlen hatály hiánya - Az adómentes kulturális szolgáltatások meghatározása - A tagállamok mérlegelési jogköre))
Felperes: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
Alperes: British Film Institute
A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének n) pontját – amely „bizonyos kulturális szolgáltatások” adómentességét írja elő – úgy kell értelmezni, hogy az nem bír közvetlen hatállyal, ily módon átültetés hiányában nem hivatkozhat közvetlenül e rendelkezésre valamely olyan közjogi szervezet, illetve az érintett tagállam által elismert egyéb kulturális szervezet, amely kulturális szolgáltatásokat nyújt.
A Bíróság (második tanács) 2017. február 16-i ítélete (a Handelsgericht Wien [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH kontra Hettegger Hotel Edelweiss GmbH
(C-641/15. sz. ügy) (1)
((Előzetes döntéshozatal - Szellemi tulajdon - 2006/115/EK irányelv - A 8. cikk (3) bekezdése - A műsorsugárzó szervezetek kizárólagos joga - Nyilvánossághoz közvetítés - A nyilvánosság számára belépti díj ellenében hozzáférhető helyiségek - A szállodaszobákban elhelyezett televíziókészülékek segítségével történő műsorközvetítés))
Felperes: Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH
Alperes: Hettegger Hotel Edelweiss GmbH
A bérleti jogról és a haszonkölcsönzési jogról, valamint a szellemi tulajdon területén a szerzői joggal szomszédos bizonyos jogokról [helyesen: a szellemi tulajdon területén a bérleti jogról, a haszonkölcsönzési jogról és a szerzői joggal szomszédos bizonyos jogokról] szóló, 2006. december 12-i 2006/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 8. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a televízió- és rádióműsoroknak a szállodaszobákban elhelyezett televíziókészülékek segítségével történő közvetítése nem minősül a nyilvánosság számára belépti díj ellenében hozzáférhető helyiségben történő közvetítésnek.
A Bíróság (hatodik tanács) 2017. február 16-i ítélete (a Gerechtshof Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Aramex Nederland BV kontra Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
(C-145/16. sz. ügy) (1)
((Előzetes döntéshozatal - 2658/87/EGK rendelet - Vámunió és Közös Vámtarifa - Tarifális besorolás - Kombinált Nómenklatúra - Érvényesség - 301/2012/EU rendelet - 8703 és 8711 vámtarifaszám - „Spyder” nevű háromkerekű jármű))
Felperes: Aramex Nederland BV
Alperes: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
A vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő, a 2012. október 9-i 927/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelettel módosított Kombinált Nómenklatúrát úgy kell értelmezni, hogy az olyan háromkerekű jármű, mint amilyen az alapügy tárgyát képezi, amely a háromkerekű motorkerékpárok számára gyártott, de a gépjárművekéhez hasonló gumiabroncsokkal van ellátva, amelynek a kormányzása kormányrúddal történik, és amely Ackermann-elven működő kormányrendszerrel van felszerelve, a KN 8703 vámtarifaszám alá tartozik.
(1) HL C 200., 2016.6.6.
(C-578/16. PPU. sz. ügy) (1)
((Előzetes döntéshozatal - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - Határok, menekültügy és bevándorlás - A dublini rendszer - 604/2013/EU rendelet - Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 4. cikke - Embertelen vagy megalázó bánásmód - Súlyosan beteg menedékkérőnek a kérelme megvizsgálásáért felelős államnak való átadása - Azon megalapozott okok hiánya, amelyek alapján feltételezhető, hogy ebben a tagállamban rendszerszintű hiányosságok állnak fenn - Az arra a tagállamra háruló kötelezettségek, amelynek az átadást el kell vége))
Az egy harmadik ország állampolgára, illetve hontalan személy [helyesen: egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy] által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 17. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben előírt „mérlegelési záradék” valamely tagállam általi alkalmazásának kérdése nem kizárólag a nemzeti jogba és a nemzeti jog e tagállam alkotmánybírósága általi értelmezésének körébe tartozik, hanem az az uniós jog EUMSZ 267. cikk értelmében vett értelmezésével kapcsolatos kérdést képez.
Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 4. cikkét akként kell értelmezni, hogy:
még ha nincsenek is olyan megalapozott okok, amelyek alapján feltételezhető, hogy a menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállamban rendszerszintű hiányosságok állnak fenn, valamely menedékkérőnek a 604/2013 rendelet keretében történő átadására csak olyan feltételek mellett kerülhet sor, amelyek kizárják, hogy az átadás annak a tényleges kockázatát vonja maga után, hogy az érintett az e cikk értelmében vett embertelen vagy megalázó bánásmódnak lesz kitéve;
olyan körülmények fennállása esetén, amelyekben a különösen súlyos mentális vagy testi betegséggel rendelkező menedékkérő átadása az érintett egészségi állapota jelentős és orvosolhatatlan romlásának tényleges és bebizonyosodott kockázatát vonja maga után, az átadás az említett cikk értelmében vett embertelen vagy megalázó bánásmódot képez;
az átadásnak az érintett egészségi állapotára gyakorolt hatására vonatkozó minden komoly kétséget azon tagállam hatóságainak és – adott esetben – bíróságainak a feladata kizárni, amely tagállamnak az átadást el kell végeznie, oly módon, hogy e hatóságok és bíróságok megteszik az ahhoz szükséges óvintézkedéseket, hogy az átadásra olyan körülmények között kerüljön sor, amelyek lehetővé teszik e személy egészségi állapotának megfelelő és elégséges megóvását. Amennyiben az említett óvintézkedések megtétele – figyelemmel az érintett menedékkérő betegségének különös súlyosságára – nem elegendő annak biztosításához, hogy átadása nem fogja egészségi állapota jelentős és orvosolhatatlan romlásának tényleges kockázatát eredményezni, az érintett tagállam hatóságainak fel kell függeszteniük az érintett átadását, mégpedig mindaddig, amíg állapota alkalmassá nem teszi az átadásra, és
adott esetben, ha azt észlelik, hogy az érintett menedékkérő egészségi állapota várhatóan nem fog rövid időn belül javulni, illetve ha az eljárás hosszabb időre való felfüggesztése az érintett állapota romlásának kockázatával jár, a megkereső tagállam dönthet úgy, hogy maga vizsgálja meg a menedékkérő kérelmét a 604/2013 rendelet 17. cikkének (1) bekezdésében előírt „mérlegelési záradék” alkalmazásával.
(1) HL C 22., 2017.1.23.
A Bíróság (hatodik tanács) 2017. január 12-i végzése (a Kúria [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – MVM Magyar Villamos Művek Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
(C-28/16. sz. ügy) (1)
((Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Hozzáadottérték-adó - 2006/112/EK irányelv - 2., 9., 26., 167., 168. és 173. cikk - Az előzetesen felszámított adó levonása - Gazdasági tevékenységeket és nem gazdasági tevékenységeket is folytató adóalany - Leányvállalatainak ingyenesen szolgáltatásokat nyújtó holdingtársaság))
Felperes: MVM Magyar Villamos Művek Zrt.
Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 2., 9., 26., 167., 168. és 173. cikkét úgy kell értelmezni, hogy mivel az alapügyben szóban forgóhoz hasonló holdingtársaságnak a leányvállalatai irányításában való részvétele, amennyiben sem a vállalatcsoport egésze vagy egyes leányvállalatai érdekében igénybe vett szolgáltatások árát, sem pedig az arra eső héát nem számlázta tovább ez utóbbiak számára, nem tekinthető az ezen irányelv értelmében vett „gazdasági tevékenységnek”, az ilyen holdingtársaság nem jogosult az ezen igénybe vett szolgáltatások után előzetesen felszámított héa levonására, mert e szolgáltatások olyan ügyletekhez kapcsolódnak, amelyek nem tartoznak ezen irányelv hatálya alá.
(1) HL C 156., 2016.5.2.
A Bíróság (hatodik tanács) 2017. január 12-i végzése – Amrita Soc. coop. arl és társai kontra Európai Bizottság
(C-280/16. sz. ügy) (1)
((Fellebbezés - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - A növények egészségügyi védelme - 2000/29/EK irányelv - A növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek az Európai Unióba történő behurcolása és az Európai Unión belüli elterjedése elleni védekezés - (EU) 2015/789 végrehajtási határozat - A Xylella fastidiosa (Wells és Raju) Unióba történő behurcolásának és Unión belüli elterjedésének megelőzését célzó intézkedések - Megsemmisítés iránti kereset - EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdés - Szabályozási aktus - Végrehajtási intézkedések - Személyében érintett személy))
Fellebbezők: Amrita Soc. coop. arl, Cesi Marta, Comune Agricola Lunella Soc. mutua coop. arl, Rollo Olga, Borrello Claudia, Società agricola Merico Maria Rosa di Consiglia, Marta e Vito Lisi, Marzo Luigi, Stasi Anna Maria, Azienda Agricola Crie di Miggiano Gianluigi, Castriota Maria Grazia, Azienda Agricola di Cagnoni Fiorella, Azienda Agricola Spirdo ss agr., Impresa Agricola Stefania Stamerra, Azienda Agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francesco, Simone Cosimo Antonio, Masseria Alti Pareti Soc. agr. arl (képviselők: L. Paccione és V. Stamerra ügyvédek)
A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: F. Moro és I. Galindo Martín meghatalmazottak)
A Bíróság az Amrita Soc. coop. arl-t, Cesi Martát, a Comune Agricola Lunella – Soc. mutua coop. arl-t, Rollo Olgát, Borrello Claudiát, a Società agricola Merico Maria Rosa di Consigliát, Marta és Vito Lisit, Marzo Luigit, Stasi Anna Mariát, az Azienda Agricola Crie di Miggiano Gianluigit, Castriota Maria Graziát, az Azienda Agricola di Cagnoni Fiorellát, az Azienda Agricola Spirdo ss agr.-t, az Impresa Agricola Stefania Stamerrát, az Azienda Agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francescót, Simone Cosimo Antoniót, a Masseria Alti Pareti Soc. agr. arl-t kötelezi a költségek viselésére.
A Törvényszék (hetedik tanács) T-460/15. sz., Petraitis kontra Bizottság ügyben 2015. december 18-án hozott végzése ellen Juozas Edvardas Petraitis által 2017. március 7-én benyújtott fellebbezés
(C-137/16. P. sz. ügy)
Fellebbező: Juozas Edvardas Petraitis (képviselő: T. Veščiūnas advocatas)
A Bíróság (tizedik tanács) a 2016. november 24-i határozatában a fellebbezést elutasította, és Juozas Edvardas Petraitist kötelezte a saját költségeinek viselésére.
A Törvényszék (hatodik tanács) T-429/15. sz., Monster Energy kontra EUIPO – MAD CATZ INTERACTIVE (MAD CATZ) ügyben 2016. július 14-én hozott ítélete ellen a Monster Energy Company által 2016. szeptember 22-én benyújtott fellebbezés
(C-501/16. P. sz. ügy)
Fellebbező: Monster Energy Company (képviselő: P. Brownlow solicitor)
2017. február 16-i végzésével az Európai Bíróság (kilencedik tanács) a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.
A Törvényszék (hatodik tanács) T-567/15. sz., Monster Energy kontra EUIPO – MAD CATZ INTERACTIVE (Négy fehér csíkot magában foglaló fekete négyzet ábrázolása) ügyben 2016. július 14-én hozott ítélete ellen a Monster Energy Company által 2016. szeptember 22-én benyújtott fellebbezés
(C-502/16. P. sz. ügy)
A Törvényszék (első tanács) T-660/16. sz., Pint Anikó kontra Európai Bizottság ügyben 2016. november 14-én hozott végzése ellen Pint Anikó által 2016. december 1-jén benyújtott fellebbezés
(C-625/16. P. sz. ügy)
Fellebbezők: Pint Anikó (képviselő: D. Lazar ügyvéd)
Az Európai Unió Bírósága (nyolcadik tanács) 2017. március 2-i végzésével elutasította a fellebbezést, és a fellebbezőt kötelezte saját költségeinek viselésére.
A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2016. december 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Minister Finansów kontra Gmina Wrocław
(C-665/16. sz. ügy)
Felperes: Minister Finansów (pénzügyminiszter)
Alperes: Gmina Wrocław (wrocławi önkormányzat, Breslau)
A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 14. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti adóztatandó ügyletnek minősül-e az önkormányzat tulajdonában álló ingatlannak, törvény értelmében történő kisajátítás útján, ellenérték fejében, az államkincstárra való átruházása, ha valamely nemzeti jogi rendelkezésből következően a hivatkozott ingatlant továbbra is az önkormányzat elnöke kezeli, aki egyszerre az államkincstár képviselője és az önkormányzat végrehajtó szerve?
A fenti kérdés megválaszolása szempontjából jelentőséggel bír-e, ha ténylegesen sor kerül az ellenérték önkormányzat részére történő kifizetésére, vagy csupán belső átvezetés történik az önkormányzati költségvetés keretében?
A Corte di Appello di Torino (Olaszország) által 2017. január 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Petronas Lubricants Itali SpA kontra Livio Guida
(C-1/17. sz. ügy)
Felperes: Petronas Lubricants Itali SpA
Alperes: Livio Guida
A 44/2001 rendelet 20. cikkének (2) bekezdése azt eredményezi-e, hogy valamely uniós tagállamban székhellyel rendelkező, a korábbi munkavállalója által a lakóhelye szerinti bíróság előtt (a rendelet 19. cikke értelmében) perbe vont munkáltató viszontkeresetet terjeszthet elő a munkavállalóval szemben az eredeti keresetet elbíráló ugyanazon bíróság előtt?
Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén a 44/2001 rendelet 20. cikkének (2) bekezdése azt eredményezi-e, hogy az eredeti keresetet elbíráló bíróság joghatósággal rendelkezik abban az esetben is, amikor a munkáltató által előterjesztett viszontkereset tárgyát nem az eredetileg a munkáltatót megillető követelés, hanem olyan követelés képezi, amely eredetileg egy másik jogalanyé volt (aki egyidejűleg párhuzamos munkaszerződés alapján ugyanazon munkavállaló munkáltatója), és a viszontkereset olyan követelésengedményezési szerződésen alapul, amely a munkáltató és a követelés eredeti jogosultja között jött létre a keresetnek a munkáltató által történő előterjesztését követő időpontban?
A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2017. január 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sporting Odds Limited kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
(C-3/17. sz. ügy)
Felperes: Sporting Odds Limited
Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló Szerződés („EUMSZ”) 56. cikkét, a diszkrimináció tilalmát, valamint a szerencsejáték-tevékenység koherens és szisztematikus módon történő tagállami korlátozás követelményét, amely törvényi célt a tagállam alapvetően a játékfüggőség elleni küzdelemmel és fogyasztóvédelemmel indokol, hogy azzal ellentétes az online és offline sportfogadásra és lóversenyfogadásra vonatkozó nemzeti tagállami monopólium, ha a tagállamban magánszolgáltatók a függőség veszélyét jelentős mértékben magukban hordozó egyéb online és offline szerencsejátékot (kaszinójáték, kártyajáték, pénznyerő automaták, online kaszinójáték, online kártyajáték) koncessziós rendszerben földi játékkaszinókban egyébként szervezhetnek a tagállam által elhatározott piacátalakítás óta?
Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikkét, a diszkrimináció tilalmát, valamint a szerencsejáték-tevékenység koherens és szisztematikus módon történő tagállami korlátozás követelményét, hogy e cikk sérelme fennáll és e követelmény nem teljesül, ha megállapítható, hogy a játékfüggőség elleni fellépéssel és fogyasztóvédelmi törvényi céllal indokolt piacszerkezet-átalakítás tényleges következménye vagy megvalósulása a játékkaszinók számának, a játékkaszinók éves játékadójának, a játékkaszinó koncessziós díjakból származó állami költségvetési bevételi előirányzatnak, a játékosok által vásárolt értékzsetonoknak, és a pénznyerő automatákon játékjog szerzésére alkalmas pénz összegének folyamatos növekedése a tagállam által elhatározott piacátalakítás óta?
Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikkét, a diszkrimináció tilalmát, valamint a szerencsejáték-tevékenység koherens és szisztematikus módon történő tagállami korlátozása követelményét, hogy e cikk sérelme fennáll és e követelmény nem teljesül, ha megállapítható, hogy az alapvetően játékfüggőség elleni fellépéssel és a fogyasztóvédelmi törvényi céllal indokolt nemzeti állami monopólium bevezetése és a magánszolgáltatók részére engedett szerencsejáték-szervezés mellett gazdaságpolitikai célként jelenik meg a nagyobb tiszta játékbevétel, illetve a játékkaszinó piac lehető legrövidebb időn belül történő kiemelkedően magas jövedelemtermelő szintjének elérése egyéb állami költségvetési kiadások és közfeladatok finanszírozása érdekében?
Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikkét, a diszkrimináció tilalmát, valamint a szerencsejáték-tevékenység koherens és szisztematikus módon történő tagállami korlátozása követelményét, hogy e cikk sérelme fennáll és e követelmény nem teljesül, valamint a szolgáltatók indokolatlan különbségtétele áll fenn, ha megállapítható, hogy a tagállam ugyanazon közrendi okra hivatkozással egyes online szerencsejáték-[Or. 2. o.] szolgáltatásokat a nemzeti állami monopólium számára tart fenn, míg más online szerencsejáték-szolgáltatásokat mégis elérhetővé tesz növekvő számú koncesszió kiosztásával?
Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikkét, és a diszkrimináció tilalmát, hogy azzal összeegyeztethetetlen, ha az online kaszinójáték engedély megszerzését kizárólag a Magyarország területén földi játékkaszinóval (koncesszióval) rendelkező szolgáltatók számára teszik elérhetővé, és ezért a Magyarország területén földi játékkaszinóval nem rendelkező szolgáltatók – beleértve a más tagállamban földi játékkaszinóval rendelkező szolgáltatókat is – az online kaszinójáték engedélytől el vannak zárva?
Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikkét, és a diszkrimináció tilalmát, hogy azzal ellentétes, ha a tagállam egy esetleges földi játékkaszinó koncessziós pályázati kiírással, illetve a földi játékkaszinó koncesszió megszerzésére vonatkozó megbízható szerencsejáték-szervezőkénti ajánlattétel engedélyezésével elvi lehetőséget biztosít arra, hogy a földi játékkaszinó koncessziós jogot és annak birtokában online kaszinó engedélyt a jogszabályi feltételeknek megfelelő bármely – akár más tagállamban honos – szolgáltató is megszerezze, de nyilvános és átlátható koncessziós pályázati kiírást az érintett tagállam nem tesz közzé, és a szolgáltató a gyakorlatban az ajánlattételi lehetőséggel sem tud élni, ennek ellenére a tagállami hatóság az engedély hiányában történő szolgáltatás miatt a szolgáltató terhére jogsértést állapít meg és közigazgatásinak tekintett szankciót állapít meg a szolgáltatóval szemben?
Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikkét, a diszkrimináció tilalmát és az átlátható, objektív és nyilvános engedélyezés követelményét, hogy azzal ellentétes, ha a tagállam egyes szerencsejáték-szolgáltatások tekintetében koncessziós pályázati rendszert alakít ki, ugyanakkor a koncesszióról döntő szerv a koncessziós pályázat kiírása helyett egyes megbízható szerencsejáték-szervezőnek minősített személyekkel is koncessziós szerződést köthet, ahelyett, hogy egyetlen koncessziós pályázat kiírásával valamennyi szolgáltató számára azonos feltételekkel lehetővé tenné a pályázaton való részvételt?
Ha a 7. kérdésre nemleges a válasz, és ugyanazon koncesszió megszerzésére adott tagállamban többféle eljárás is bevezethető, az EUMSZ 56. cikke alkalmazásában a tagállamnak biztosítania kell-e ezek egyenértékűségét az átlátható, objektív és nyilvános engedélyezés és az egyenlő bánásmód követelményére tekintettel az alapvető szabadságra vonatkozó uniós rendelkezések hatékony érvényesülése érdekében?
Befolyásolja-e az 6–8. kérdésekre adandó választ, ha a koncesszió odaítéléséről szóló döntéssel szemben sem egyik, sem másik esetben nem biztosított bírósági felülvizsgálat vagy más hatékony jogorvoslat?
Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikkét, az Európai Unióról szóló Szerződés („EUSZ”) 4. cikkének (3) bekezdésében foglalt lojalitási klauzulát és a tagállami intézményi és eljárási autonómiát az Alapjogi Charta („Charta”) 47. és 48. cikkével, és az ezekből következő hatékony bírósági felülvizsgálati eszközök és a védelemhez való jog követelményével együtt, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlatából következő uniós jogi feltételeknek, valamint az érintett tagállam által előírt korlátozás szükségességének és arányosságának vizsgálata során az alapügyben eljáró nemzeti bíróság akkor is hivatalból vizsgálatot és bizonyítást rendelhet el és folytathat le, ha erre egyébként a tagállami nemzeti perrendi szabályozás nem ad törvényi felhatalmazást?
Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikkét a Charta 47. és 48. cikkével, és az ebből kővetkező hatékony bírósági felülvizsgálati eszközök és a védelemhez való jog követelményével együtt, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlatából következő uniós jogi feltételek, valamint az érintett tagállam által előírt korlátozás szükségességének és arányosságának vizsgálata során az alapügyben eljáró nemzeti bíróság nem terhelheti a bizonyítási terhet a korlátozással érintett szolgáltatóra, hanem az uniós jognak való megfelelőség és a tagállami szabályozás szükségességének és arányosságának igazolása és bizonyítása a tagállam, és konkrétan az alapügyben támadott határozatot hozó tagállami hatóság feladata, aminek a hiánya önmagában a tagállami szabályozás uniós jogba ütközését eredményezi?
Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikkét a Charta 41. cikk (1) bekezdésében foglalt tisztességes ügyintézéshez való jogra, a 41. cikk (2) bekezdés a) pontjában foglalt meghallgatáshoz való jogra, és a 41. cikk (2) bekezdés c) pontjában foglalt indokolási kötelezettségre, valamint az EUSZ 4. cikk (3) bekezdésében foglalt lojalitási klauzulára, ugyanakkor a tagállami intézményi és eljárási autonómiára is tekintettel, hogy e követelmények nem teljesülnek, ha az eljáró tagállami hatóság a szerencsejáték-szolgáltatást nyújtó szolgáltatót a nemzeti jog rendelkezésénél fogva a közigazgatási szankció kiszabására irányuló eljárás megindításáról nem értesíti, a közigazgatási eljárás során a tagállami szabályozás uniós joggal való összeegyeztethetőségéről a nyilatkozatát később sem szerzi be, és anélkül szab ki egyfokú eljárásban a nemzeti jog által közigazgatási természetűnek tekintett szankciót, hogy határozatának indokolásában ezen összeegyeztethetőségről és az ezt alátámasztó bizonyítékokról részletesen számot adna?
Az EUMSZ 56. cikkére és a Charta 41. cikk (1) bekezdésére, 41. cikk (2) bekezdés a) és c) pontjára, valamint a 47-48. cikkére, és az ebből következő hatékony bírósági felülvizsgálati eszközök és a védelemhez való jog követelményére figyelemmel, teljesülnek-e az e cikkekben foglalt követelmények, ha a nemzeti szabályozás uniós jognak való megfeleltethetőségét a szerencsejáték-szolgáltató először és kizárólag a nemzeti bíróság előtt kifogásolhatja?
Értelmezhető-e úgy az EUMSZ 56. cikke, illetve a szolgáltatásnyújtás szabadságának korlátozására vonatkozó tagállami igazolási/indokolási kötelezettség, hogy e kötelezettségének a tagállam nem tett eleget, ha a vizsgálat, illetve a korlátozás elrendelésének időpontjára nézve a korlátozás közrendi céljait alátámasztó releváns hatásvizsgálat nem állt és nem áll rendelkezésre?
Figyelemmel a kiszabható közigazgatási bírság mértékének törvényi kereteire, a szankcióval sújtott tevékenység természetére, és különösen a tevékenység közrendi- közbiztonsági érintettségére, valamint a bírság represszív céljára, megállapítható-e a Charta 47-48. cikke alapján, hogy a szóban forgó közigazgatási bírság „büntető jellegű”, és ez a körülmény befolyásolja-e a 11-14. kérdésben feltett kérdésekre adandó választ?
Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikkét, hogy ha a fenti kérdésekre adott válaszok alapján az alapügyben eljáró bíróság megállapítja a szabályozás és annak alkalmazásának jogellenességét, meg kell állapítania, az EUMSZ 56. cikkének nem megfelelő nemzeti szabályozásra alapított szankció uniós jogba ütközését is?
Az Amtsgericht Aue, Zweigstelle Stollberg (Németország) által 2017. január 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Thomas Hübner kontra LVM Lebensversicherungs AG
(C-11/17. sz. ügy)
Felperes: Thomas Hübner
Alperes: LVM Lebensversicherungs AG
Úgy kell-e értelmezni az 1992. november 10-i 92/96/EGK tanácsi irányelv (1) II. mellékletének a 90/619/EGK irányelv (2) 15. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésével összefüggésben értelmezett A. pontját, hogy a fogyasztó az élet- vagy nyugdíjbiztosítás teljes befizetési időtartama alatt jogosult elállásra, ha a fogyasztó az élet- vagy nyugdíjbiztosító társaság általi nem megfelelő tájékoztatás miatt az elállási jogról való tudomás hiánya okán több évig fizette a szerződést?
Összeegyeztethető–e a fenti irányelvvel az olyan nemzeti szabályozás, amely a jóhiszeműség elve alapján a fogyasztó elállási jogának elenyészését vezeti le abból, hogy a biztosított a tudomásszerzés időpontjáig még folyamatosan befizetéseket teljesít egy olyan szerződésre, amelynek vonatkozásában nincs tudomása elállási jogáról?
(1) A közvetlen életbiztosítási tevékenységre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról, valamint a 79/267/EGK, illetve a 90/619/EGK irányelv módosításáról szóló, 1992. november 10-i 92/96/EGK tanácsi irányelv (harmadik életbiztosítási irányelv) (HL 1992. L 360., 1. o.)
(2) A közvetlen életbiztosítási tevékenységekre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról, a szolgáltatásnyújtás szabadságának tényleges gyakorlását elősegítő rendelkezések megállapításáról, valamint a 79/267/EGK irányelv módosításáról szóló, 1990. november 8-i 90/619/EGK tanácsi irányelv (HL 1990. L 330., 50. o.),
A Kammergericht Berlin (Németország) által 2017. január 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vincent Pierre Oberle
(C-20/17. sz. ügy)
Kérelmező és fellebbező: Vincent Pierre Oberle
Úgy kell-e értelmezni az öröklési ügyekre irányadó joghatóságról, az alkalmazandó jogról, az öröklési ügyekben hozott határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az öröklési ügyekben kiállított közokiratok elfogadásáról és végrehajtásáról, valamint az európai öröklési bizonyítvány bevezetéséről szóló, 2012. július 4-i 650/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: európai öröklési rendelet) 4. cikkét, hogy az a tagállamok európai öröklési bizonyítvánnyal nem helyettesített nemzeti öröklési bizonyítványai kiállításának kizárólagos joghatósági szabályait is meghatározza (lásd az európai öröklési rendelet 62. cikkének (3) bekezdését), azzal a következménnyel, hogy a nemzeti jogalkotó nemzeti jog szerinti öröklési bizonyítványok kiállítására vonatkozó eltérő rendelkezései – mint például Németországban a családjogi törvénykönyv (FamFG) 105. § -a – magasabb szintű uniós jogba ütközés miatt nem alkalmazhatók?
(1) HL 2012. L 201., 107. o.; helyesbítések: HL 2012. L 344., 3. o., HL 2013. L 60., 140. o.
A Nejvyšší soud České republiky (Cseh Köztársaság) által 2017. január 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Catlin Europe SE kontra O. K. Trans Praha spol. s.r.o.
(C-21/17. sz. ügy)
Alperes, felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Catlin Europe SE
Felperes, ellenérdekű fél: O. K. Trans Praha spol. s.r.o.
Úgy kell-e értelmezni az európai fizetési meghagyásos eljárás létrehozásáról szóló, 2006. december 12-i 1896/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 20. cikkének (1) bekezdését, hogy amennyiben elmulasztják a címzett tájékoztatását arról, hogy a tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről (iratkézbesítés), és az 1348/2000/EK tanácsi rendelet (2) hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. november 13-i 1393/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 8. cikkének (1) bekezdése szerint megtagadhatja a kézbesítendő irat átvételét, ez a körülmény az alperes (címzett) részére jogalapot teremt arra, hogy az európai fizetési meghagyásos eljárás létrehozásáról szóló, 2006. december 12-i 1896/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 20. cikkének (2) bekezdése szerint az európai fizetési meghagyás felülvizsgálatát kérje?
(1) HL 2006. L 399., 1. o.; helyesbítés: HL 2016. L 33., 39. o.
(2) HL 2000. L 160., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 1. kötet, 227. o.
(3) HL 2007. L 324., 79. o.
Az ObersterGerichtshof (Ausztria) által 2017. január 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft öffentlicher Dienst kontra Republik Österreich
(C-24/17. sz. ügy)
Felperes: Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft öffentlicher Dienst
Alperes: Republik Österreich
Úgy kell-e értelmezni az uniós jogot, különösen az Alapjogi Charta 21. cikkével együttesen a 2000/78/EK irányelv (1) 1., 2. és 6. cikkét, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely (a 18. életév betöltése előtt teljesített szolgálati idők beszámítását illetően) az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetést megvalósító díjazási rendszert új díjazási rendszerrel váltja fel, de a meglévő alkalmazottak új díjazási rendszerbe való átsorolására úgy kerül sor, hogy az új díjazási rendszert a törvény kihirdetés szerinti változata hatálybalépésének időpontjára visszaható hatállyal léptetik hatályba, az új díjazási rendszerbe való első besorolás azonban a meghatározott átsorolási hónapra (2015. február) a régi díjazási rendszer alapján ténylegesen kifizetett illetményen alapul, miáltal pénzügyi hatásaiban tovább él az addigi életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés?
Az 1.1. kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
Úgy kell-e értelmezni az uniós jogot – különösen a 2000/78/EK irányelv 17. cikkét –, hogy a 18. életév betöltése előtt teljesített szolgálati idők beszámítását illetően a régi díjazási rendszerben hátrányosan megkülönböztetett, meglévő alkalmazottaknak pénzbeli ellentételezésben kell részesülniük, ha az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés az új díjazási rendszerbe való átsorolás után is tovább él annak pénzügyi hatásaiban?
Az 1.1. kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
Úgy kell-e értelmezni az uniós jogot – különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkét –, hogy az abban rögzített hatékony jogvédelemhez való alapvető joggal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a hátrányos megkülönböztetést megvalósító régi díjazási rendszer már nem alkalmazható folyamatban lévő és jövőbeli eljárásokra, és a meglévő alkalmazottak illetményének az új díjazási rendszerhez való hozzáigazítására kizárólag az átsorolási hónapra megállapítandó, illetve kifizetett illetmény alapján kerül sor?
Úgy kell-e értelmezni az uniós jogot – különösen az EUMSZ 45. cikket, a munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5-i 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 7. cikkének (1) bekezdését és az Alapjogi Charta 20. és azt követő cikkeit –, hogy azzal ellentétes az olyan szabályozás, amely szerint a szerződéses alkalmazottnak
az Európai Gazdasági Térség valamely tagállamának, a Török Köztársaság vagy a Svájci Államszövetség valamelyik területi önkormányzatához vagy önkormányzati társulásához, az Európai Unió valamelyik intézményéhez vagy valamely, Ausztria részvételével működő nemzetközi intézményhez és hasonlókhoz fűződő munkaviszony keretében teljesített szolgálati ideje teljes egészében beszámítható,
a valamely más munkáltatóhoz fűződő munkaviszony keretében teljesített szolgálati ideje csak megfelelő munkakör ellátása vagy megfelelő közigazgatási gyakorlat teljesítése esetén számítható be, összesen legfeljebb tíz év erejéig?
(1) A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL 2000. L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.).
(2) HL 2011. L 141., 1. o.
A Conseil d'État (Franciaország) által 2017. január 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sucrerie de Toury SA kontra Ministre de l'économie et des finances
(C-31/17. sz. ügy)
Felperes: Sucrerie de Toury SA
Alperes: Ministre de l'économie et des finances
A kapcsolt hő- és villamos energia előállításához felhasznált energiatermékek kizárólag a 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv (1) 15. cikke (1) bekezdésének c) pontjában biztosított mentesítési lehetőség hatálya alá tartoznak, vagy pedig e termékek azon részük vonatkozásában, amelynek fogyasztása a villamosenergia termelésnek felel meg, az irányelv 14. cikke (1) bekezdésének a) pontjában előírt mentesítési kötelezettség hatálya alá is kerülnek?
(1) Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv (HL L 283., 51. o.).
A Cour de cassation (Franciaország) által 2017. január 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Lubrizol France SAS kontra Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures
(C-39/17. sz. ügy)
Felperes: Lubrizol France SAS
Alperes: Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 28. és 30. cikkével ellentétes-e, hogy a társaságokat terhelő szolidaritási szociális hozzájárulás és az azt kiegészítő hozzájárulás fizetésére kötelezett személy által vagy annak megbízásából a vállalkozása céljára Franciaországból az Európai Unió valamely másik tagállamába továbbított termékek értékét figyelembe veszik az e hozzájárulások alapját képező teljes forgalom megállapítása érdekében?
Az Oberlandesgericht Düsseldorf (Németország) által 2017. január 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fashion ID GmbH & Co. KG kontra Verbraucherzentrale NRW eV
(C-40/17. sz. ügy)
Fellebbező: Fashion ID GmbH & Co. KG
Ellenérdekű fél: Verbraucherzentrale NRW eV
További felek: Facebook Ireland Limited, Landesbeauftragte für Datenschutz und Informationsfreiheit Nordrhein-Westfalen
Ellentétes-e a személyes adatok feldolgozása [helyesen: kezelése] vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 22., 23. és 24. cikkében szereplő szabályozással az olyan nemzeti szabályozás, amely az adatvédelmi hatóságok beavatkozási jogkörei és az érintett jogorvoslati lehetőségei mellett a fogyasztói érdekek védelmének biztosítása érdekében lehetővé teszi nonprofit egyesületek számára, hogy jogsértés esetén fellépjenek a jogsértővel szemben?
A jelen ügyben felmerülthöz hasonló helyzetben, amikor valaki olyan programozási kód feltüntetésével jelenít meg hivatkozást a honlapján, amely a felhasználó böngészőjének lehetővé teszi harmadik felek tartalmainak elérését, és ehhez személyes adatok harmadik fél részére történő továbbítását, a hivatkozó tekintendő-e a személyes adatok feldolgozása [helyesen: kezelése] vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 1995. L 281., 31. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.) 2. cikkének d) pontja szerinti „adatkezelőnek”, ha ő maga nem befolyásolhatja ezt az adatkezelési műveletet?
A második kérdésre adandó nemleges válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni a személyes adatok feldolgozása [helyesen: kezelése] vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló 95/46/EK irányelv 2. cikkének d) pontját, hogy abban az értelemben kimerítően szabályozza a felelősséget, hogy azzal ellentétes az olyan, adatkezelőnek nem minősülő harmadik fél polgári jogi felelősségre vonása, aki létrehozza az adatkezelési művelet okát anélkül, hogy befolyásolhatná azt?
Az ügyben felmerült körülmények között kinek a „jogos érdekétől” függ a 95/46/EK irányelv 7. cikkének f) pontja szerint elvégzendő mérlegelés? A harmadik fél tartalmainak beillesztésére irányuló érdektől vagy a harmadik fél érdekétől?
Az ügyben felmerült körülmények között kinek a részére kell megadni a 95/46/EK irányelv 7. cikkének a) pontja, valamint 2. cikkének h) pontja szerinti hozzájárulást?
Az ügyben felmerült körülmények között a 95/46/EK irányelv 10. cikke szerinti tájékoztatási kötelezettség azt a honlapfenntartót is terheli, aki harmadik fél tartalmára hivatkozik, és ezzel okot teremt a személyes adatok harmadik fél általi kezelésére?
(1) HL 1995. L 281., 31. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.
A Haarlemben tárgyalást tartó Rechtbank Den Haag (Hollandia) által 2017. február 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
(C-47/17. sz. ügy)
A Haarlemben tárgyalást tartó Rechtbank Den Haag
A megkeresett tagállamnak a dublini rendelet (1) és a menekültügyi eljárásokról szóló irányelv (2) céljára, tartalmára és hatályára figyelemmel kéthetes határidőn belül válaszolnia kell a végrehajtási rendelet (3) 5. cikkének (2) bekezdésében előírt ismételt vizsgálat iránti megkeresésre?
Amennyiben az első kérdésre nemleges választ kell adni, akkor a végrehajtási rendelet 5. cikke (2) bekezdésének utolsó mondatára figyelemmel alkalmazni kell-e a 343/2003/EK rendelet (4) 20. cikke (1) bekezdésének b) pontjában (azóta a dublini rendelet 25. cikkének (1) bekezdése) előírt legfeljebb egy hónapos határidőt?
Amennyiben az első és a második kérdésre nemleges választ kell adni, akkor a megkeresett tagállamnak a végrehajtási rendelet 5. cikkének (2) bekezdésében szereplő „törekszik” kifejezésre figyelemmel észszerű határidő áll-e rendelkezésére az ismételt vizsgálat iránti megkeresésre való válaszolásra?
Ha a megkeresett tagállamnak ténylegesen észszerű határidőn belül kell válaszolnia a végrehajtási rendelet 5. cikkének (2) bekezdésében előírt ismételt vizsgálat iránti megkeresésre, még észszerű határidőről van-e szó hat hónapnál hosszabb határidő lejárta után, mint az alapeljárás esetében? Amennyiben e kérdésre nemleges választ kell adni, akkor mi értendő „észszerű határidő” alatt?
Ha a megkeresett tagállam nem válaszol az ismételt vizsgálat iránti megkeresésre sem kéthetes, sem egy hónapos, sem pedig észszerű határidőn belül, akkor ebből milyen következtetéseket kell levonni? Ilyen esetben a megkereső tagállam felelős a külföldi által benyújtott menedékjog iránti kérelem érdemi vizsgálatáért, vagy a megkeresett tagállam?
Amennyiben úgy kell tekinteni, hogy a végrehajtási rendelet 5. cikkének (2) bekezdésében előírt ismételt vizsgálat iránti megkeresésre megfelelő időben adott válasz hiánya miatt a megkeresett tagállam válik felelőssé a menedékjog iránti kérelem érdemi vizsgálatáért, akkor a megkereső tagállamnak, vagyis az alapeljárás alperesének milyen határidőn belül kell közölnie ezt az információt a külföldivel?
(1) Egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 180., 31. o.).
(2) A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2013. L 180., 60. o.; helyesbítés: HL 2016. L 198., 50. o.).
(3) Egy harmadik ország állampolgára által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó szempontok és eljárási szabályok megállapításáról szóló 343/2003/EK tanácsi rendelet részletes alkalmazási szabályainak megállapításáról szóló, 2003. szeptember 2-i 1560/2003/EK bizottsági rendelet (HL 2003. L 222., 3. o.; helyesbítés: HL 2006. L 215., 48. o.).
(4) Egy harmadik ország állampolgára által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2003. február 18-i 343/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 50., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 109. o.).
A Haarlemben tárgyalást tartó Rechtbank Den Haag (Hollandia) által 2017. február 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
(C-48/17. sz. ügy)
Ha a megkeresett tagállamnak ténylegesen észszerű határidőn belül kell válaszolnia a végrehajtási rendelet 5. cikkének (2) bekezdésében előírt ismételt vizsgálat iránti megkeresésre, még észszerű határidőről van-e szó hét és fél hetes határidő lejárta után, mint az alapeljárás esetében? Amennyiben e kérdésre nemleges választ kell adni, akkor mi értendő „észszerű határidő” alatt?
Ha a megkeresett tagállam nem válaszol az ismételt vizsgálat iránti megkeresésre sem kéthetes, sem pedig észszerű határidőn belül, akkor ebből milyen következtetéseket kell levonni? Ilyen esetben a megkereső tagállam felelős a külföldi által benyújtott menedékjog iránti kérelem érdemi vizsgálatáért, vagy a megkeresett tagállam?
Az Østre Landsret (Dánia) által 2017. február 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Koppers Denmark ApS kontra Skatteministeriet
(C-49/17. sz. ügy)
Felperes: Koppers Denmark ApS
Alperes: Skatteministeriet
Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv (1) 21. cikkének (3) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy a más energiatermékek előállítására felhasznált saját előállítású energiatermékek felhasználása adómentes az alapeljáráshoz hasonló helyzetben, amelyben az előállított energiatermékeket nem üzemanyagként vagy tüzelő-, fűtőanyagként használják fel?
Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv 21. cikkének (3) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy a tagállamok korlátozhatják az adómentesség hatályát oly módon, hogy az kizárólag a hozzá legközelebb álló energiatermékek előállítására használt energiatermék (vagyis olyan energiatermék, amely a felhasznált energiához hasonlóan szintén adóköteles) felhasználására terjedjen ki?”
(1) Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv (HL 2003., L 283., 70. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 405. o.).
Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2017. január 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bahtiar Fathi kontra Predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite
(C-56/17. sz. ügy)
Felperes: Bahtiar Fathi
Alperes: Predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite
Az következik-e a 604/2013/EU rendelet (1) (12) preambulumbekezdésével és 17. cikkével összefüggésben értelmezett 3. cikkének (1) bekezdéséből, hogy valamely tagállam anélkül hozhat a rendelet 2. cikkének d) pontja szerinti, az ezen tagállamban előterjesztett nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásának minősülő határozatot, hogy kifejezetten határozott volna e tagállam felelősségéről az ezen rendeletben megállapított feltételek alapján, ha a konkrét ügyben nem indokolt a rendelet 17. cikke szerinti eltérés?
Az következik-e a 604/2013 rendeletnek a 2013/32/EU irányelv (2) (54) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett 3. cikke (1) bekezdésének második mondatából, hogy az alapeljárásban fennálló körülmények között a rendelet 2. cikkének b) pontja szerinti nemzetközi védelem iránti kérelem tekintetében a rendelet 17. cikkének (1) bekezdése szerinti eltérés hiányában határozatot kell hozni, amelyben a tagállam kötelezi magát a kérelemnek a rendeletben megállapított feltételek szerinti vizsgálatára, és amelyet arra alapoznak, hogy a kérelmezőre alkalmazni kell a rendelet rendelkezéseit?
Úgy kell-e értelmezni a 2013/32/EU irányelv 46. cikkének (3) bekezdését, hogy a bíróságnak a nemzetközi védelem megtagadásáról szóló határozattal szemben indított eljárásban az irányelv (54) preambulumbekezdése szerint döntenie kell arról, hogy a kérelmezőre alkalmazandók-e a 604/2013/EU rendelet rendelkezései, ha a tagállam kifejezetten nem határozott a nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért való, a rendeletben megállapított feltételek szerinti felelősségéről? A 2013/32 irányelv (54) preambulumbekezdése alapján abból kell-e kiindulni, hogy amennyiben nem indokolt a 604/2013 rendelet 17. cikkének alkalmazása, és a 2011/95 irányelv (3) alapján a nemzetközi védelem iránti kérelmet az a tagállam vizsgálta meg, amelyben azt előterjesztették, az érintett jogállására akkor is kiterjed a rendelet hatálya, ha a tagállam kifejezetten nem határozott a rendeletben megállapított feltételek szerinti felelősségéről?
Az következik-e a 2011/95/EU irányelv 10. cikke (1) bekezdésének b) pontjából, hogy az alapeljárásban fennálló körülmények között „vallási okból” történő üldöztetésről van szó, ha a kérelmező nem nyilatkozott és nyújtott be dokumentumokat a vallás e rendelkezés szerinti fogalmába tartozó valamennyi olyan összetevő tekintetében, amelyek alapvető jelentőségűnek minősülnek az érintett meghatározott valláshoz tartozása szempontjából?
Az következik-e a 2011/95/EU irányelv 10. cikkének (2) bekezdéséből, hogy fennállnak az irányelv 10. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti valláson alapuló üldöztetési okok, ha a kérelmező az alapeljárásban fennálló körülmények között azzal érvel, hogy vallási hovatartozása miatt üldözik, azonban nem nyilatkozott és nyújtott be dokumentumokat azon körülményekről, amelyek valamely személy meghatározott valláshoz tartozását jellemzik, és az üldöző számára indokolják annak feltételezését, hogy az érintett a hivatkozott valláshoz tartozik – ide tartoznak a vallási jellegű tevékenységek végzésével, illetve az azoktól való tartózkodással vagy a vallásos jellegű véleménynyilvánítással összefüggő körülmények –, vagy a vallásos hiten alapuló, illetve e hit által megkövetelt, átadott, illetve bemutatott személyes vagy közösségi magatartásformákról?
Az következik-e a 2011/95/EU irányelvnek az Európai Unió Alapjogi Chartája 18. és 10. cikkével, és a vallás irányelv 10. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti fogalmával összefüggésben értelmezett 9. cikkének (1) és (2) bekezdéséből, hogy az alapeljárásban fennálló körülmények között
a vallás uniós jog szerinti fogalma nem vonatkozik olyan cselekményekre, amelyeket a tagállamok nemzeti joga büntetendőnek minősít? A kérelmező származási országában büntetendő ilyen cselekmények minősülhetnek üldöztetésnek?
A hittérítés tilalmával és ezen ország törvényi és rendeleti előírásainak alapját képező vallással ellentétes cselekmények tilalmával összefüggésben elfogadhatók-e a mások jogainak és szabadságának, valamint a kérelmező származási országa közrendjének védelme érdekében megállapított korlátozások? Az említett tilalmak mint olyanok az irányelv hivatkozott rendelkezései szerinti üldöztetésnek minősülnek-e, ha megsértésüket halálbüntetéssel szankcionálják, akkor is, ha a törvények nem kifejezetten valamely meghatározott vallás ellen irányulnak?
Az következik-e a 2011/95/EU irányelvnek az irányelv 4. cikke (5) bekezdésének b) pontjával, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 10. cikkével, és a 2013/32/EU irányelv 46. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett 4. cikkének (2) bekezdéséből, hogy az alapeljárásban fennálló körülmények között csak a kérelmező nyilatkozatai és az általa benyújtott dokumentumok alapján kerülhet sor a tények és körülmények értékelésére, de megengedhető a vallásnak az irányelv 10. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti fogalmába tartozó hiányzó összetevők bizonyításának előírása, ha
ezen adatok nélkül megalapozatlannak minősül a nemzetközi védelem iránti kérelem a 2013/32/EU irányelv 31. cikke (8) bekezdésének e) pontjával összefüggésben értelmezett 32. cikke szerint, és
a nemzeti jog előírja, hogy az illetékes hatóságnak meg kell határoznia a nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásához releváns valamennyi körülményt, és az eljáró bíróságnak az elutasító határozat megtámadása esetén jeleznie kell azt, hogy az érintett nem kínált fel és terjesztett elő bizonyítékokat?
(2) A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2013. L 180., 60. o.; helyesbítés: HL 2016. L 198., 60. o.).
(3) A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 337., 9. o.).
A Conseil d'État (Franciaország) által 2017. február 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SCI Château du Grand Bois kontra Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
(C-59/17. sz. ügy)
Felperes: SCI Château du Grand Bois
Alperes: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
A 2008. június 27 i végrehajtási rendelet (1) 76., 77. és 81. cikkének rendelkezései lehetővé teszik-e a helyszíni ellenőrzést végző tisztviselők számára, hogy a mezőgazdasági termelő hozzájárulása nélkül a mezőgazdasági üzem földterületeire lépjenek?
Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén különbséget kell-e tenni aszerint, hogy a szóban forgó földterületek zártak-e, vagy nem?
Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén összeegyeztethetőek-e a 2008. június 27-i végrehajtási rendelet 76., 77. és 81. cikkének rendelkezései az emberi jogok európai egyezményének 8. cikkében garantált magánlakás sérthetetlenségének elvével?
(1) A borpiac közös szervezéséről szóló 479/2008/EK tanácsi rendeletnek a támogatási programok, a harmadik országokkal folytatott kereskedelem, a termelési potenciál és a borágazat ellenőrzése tekintetében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2008. június 27-i 555/2008/EK bizottsági rendelet (HL 2008. L 170., 1. o.; helyesbítések: HL 2009. L 114., 23. o.; HL 2010. L 139., 3. o.; HL 2010. L 285., 39. o.).
A Tribunal da Relação do Porto (Portugália) által 2017. február 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Saey Home & Garden NV/SA kontra Lusavogua-Máquinas e Acessórios Industriais, S.A.
(C-64/17. sz. ügy)
Fellebbező: Saey Home & Garden NV/SA [alperes az elsőfokú eljárásban]
Ellenérdekű fél: Lusavogua-Máquinas e Acessórios Industriais, S.A. [felperes az elsőfokú eljárásban]
A belga bíróságokhoz kell-e benyújtani a keresetet az 1215/2012 rendelet (1) 4. cikkének (1) bekezdésében előírt alapvető szabálynak megfelelően, mivel Belgium az az ország, amelyben az alperes ügyvezetési helye található, és ahol ténylegesen letelepedett?
A portugál bíróságokhoz kell-e benyújtani a keresetet az 1215/2012 rendelet 7. cikke 1. pontja a) és c) alpontjának megfelelően (ugyanazon rendelet 5. cikkének (1) bekezdése értelmében), mivel kereskedelmi koncessziós megállapodással kapcsolatos, és Portugália az az ország, amelyben a kölcsönös szerződési kötelezettségeket teljesíteni kell?
A spanyol bíróságokhoz kell-e benyújtani a keresetet az 1215/2012 rendelet 7. cikke 1. pontja a) és c) alpontjának megfelelően (ugyanazon rendelet 5. cikke (1) bekezdésének értelmében), mivel kereskedelmi koncessziós megállapodással kapcsolatos, és Spanyolország az az ország, amelyben a kölcsönös szerződéses kötelezettségeket teljesíteni kellett?
A portugál bíróságokhoz kell-e benyújtani a keresetet az 1215/2012 rendelet 7. cikke 1. pontja a) és b) alpontja első francia bekezdésének megfelelően (ugyanazon rendelet 5. cikkének (1) bekezdése értelmében), mert olyan kereskedelmi koncessziós keretszerződéssel kapcsolatos, amely a felperes és az alperes közötti jogviszonyban több adásvételi szerződésre bomlik, ha az összes értékesített árut Portugáliában kellett átadni, ahol 2014. január 21-én tényleg át is adták?
A belga bíróságokhoz kell-e benyújtani a keresetet az 1215/2012 rendelet 7. cikke 1. pontja a) és b) alpontja első francia bekezdésének megfelelően (ugyanazon rendelet 5. cikkének (1) bekezdése értelmében), mert olyan kereskedelmi koncessziós keretszerződéssel kapcsolatos, amely a felperes és az alperes közötti jogviszonyban több adásvételi szerződésre bomlik, ha az összes értékesített árut Belgiumban adta át az [alperes a felperesnek]?
A spanyol bíróságokhoz kell-e benyújtani a keresetet az 1215/2012 rendelet 7. cikke 1. pontja a) és b) alpontja első francia bekezdésének megfelelően (ugyanazon rendelet 5. cikkének (1) bekezdése értelmében), mert olyan kereskedelmi koncessziós keretszerződéssel kapcsolatos, amely a felperes és az alperes közötti jogviszonyban több adásvételi szerződésre bomlik, ha az összes értékesített árut Spanyolországban történő átadásra szánták ezen országban megvalósított ügyletek keretében?
A portugál bíróságokhoz kell-e benyújtani a keresetet az 1215/2012 rendelet 7. cikke 1. pontja a) és b) alpontja második francia bekezdésének megfelelően (ugyanazon rendelet 5. cikkének (1) bekezdése értelmében), mert olyan kereskedelmi koncessziós keretszerződéssel kapcsolatos, amely a felperes és az alperes közötti jogviszonyban a felperes által az alperes javára végzett szolgáltatásnyújtásban nyilvánul meg, azzal, hogy a felperes az alperest közvetve érintő ügyleteket mozdít elő?
A spanyol bíróságokhoz kell-e benyújtani a keresetet az 1215/2012 rendelet 7. cikke 1. pontja a) és b) alpontja második francia bekezdésének megfelelően (ugyanazon rendelet 5. cikkének (1) bekezdése értelmében), mert olyan kereskedelmi koncessziós keretszerződéssel kapcsolatos, amely a felperes és az alperes közötti jogviszonyban a felperes által az alperes javára végzett szolgáltatásnyújtásban nyilvánul meg, azzal, hogy a felperes az alperest közvetve érintő ügyleteket mozdít elő Spanyolországban végzett valamely tevékenységen keresztül?
A portugál bíróságokhoz kell-e benyújtani a keresetet az 1215/2012 rendelet 7. cikke 5. pontjának megfelelően (ugyanazon rendelet 5. cikkének (1) bekezdése értelmében), mert kereskedelmi koncessziós keretszerződéssel kapcsolatos, és a felperes és az alperes közötti jogvita egyenértékűnek tekinthető a megbízó (értsd: „koncesszióba adó”) és a Portugáliában található ügynök közötti jogvitával?
A portugál bíróságokhoz kell-e benyújtani a keresetet az 1215/2012 rendelet 7. cikke 5. pontjának megfelelően (ugyanazon rendelet 5. cikkének (1) bekezdése értelmében), mert kereskedelmi koncessziós keretszerződéssel kapcsolatos, és a felperes és az alperes közötti jogvita valamely megbízó (értsd: „koncesszióba adó”) és egy Spanyolországban található ügynök közötti jogvitával lehet egyenrangúnak tekinteni, mert ebben az országban kell teljesíteni a szerződéses kötelezettségeket?
A belga bíróságokhoz kell-e benyújtani a keresetet, konkrétan a kortrijki bírósághoz, az 1215/2012 rendelet 25. cikke (1) bekezdésének megfelelően (ugyanazon rendelet 5. cikkének (1) bekezdése értelmében), mivel az alperes által a felperes részére történő összes értékesítésre alkalmazandó általános szerződési feltételek 20. pontjában mind a két fél olyan joghatóságot kikötő megállapodást kötött írásban és a belga jog szerinti teljes érvényességgel, amelynek értelmében „bármely jogvita, annak jellegétől függetlenül, a kortrijki bíróság kizárólagos határkörébe tartozik” („any dispute of any nature wathsoever shall be the exclusive jurisdiction of the courts of Kortrijk”)?
Az 1215/2012 rendelet II. fejezetének 2–7. szakaszában foglalt rendelkezések alapján (ugyanazon rendelet 5. cikkének (1) bekezdése értelmében) a portugál bíróságokhoz kell-e [eredeti 8. o.] benyújtani a keresetet, mert portugál területtel és jogrenddel kapcsolatosak a felperes és alperes közötti létrejött szerződéses viszony főbb kapcsoló elemei?
Az 1215/2012 rendelet II. fejezetének 2–7. szakaszában foglalt rendelkezések alapján (ugyanazon rendelet 5. cikkének (1) bekezdése értelmében), a spanyol bíróságokhoz kell-e [eredeti 8. o.] benyújtani a keresetet, mert spanyol területtel és jogrenddel kapcsolatosak a felperes és alperes közötti létrejött szerződéses viszony főbb kapcsoló elemei?
A Rayonen sad -Varna (Bulgária) által 2017. február 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Todor Iliev kontra Blagovesta Ilieva
(C-67/17. sz. ügy)
Rayonen sad – Varna
Felperes: Todor Iliev
Alperes: Blagovesta Ilieva
A 44/2001 rendelet (1) 1. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében vett házassági vagyonjogi jogvitának minősül a házasság fennállása alatt a házastársi közös vagyon részeként megszerzett ingó dolog megosztása iránt a volt házastársak által benyújtott kereset?
A házasság fennállása alatt megszerzett, de az illetékes nemzeti hatóságnál csupán az egyik házastárs nevére bejegyzett ingó dolog megosztásával kapcsolatos jogvita a 44/2001 rendelet 1. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében nem tartozik e rendelet hatálya alá?
Mely bíróság rendelkezik joghatósággal a korábbi házastársak között a házasság fennállása alatt megszerzett ingó dolog tulajdonjogával kapcsolatban folytatott jogvitában, ha a házastársak valamely uniós tagállam állampolgárai, de az eljárás során fény derült arra, hogy a házasságkötés időpontjában, az ingó dolog megszerzésének időpontjában, a házasság megszűnésének időpontjában és a közös vagyonnak a házasság megszűnését követő megosztása iránti kereset benyújtásának időpontjában a lakóhelyük egy másik tagállamban volt?
(1) A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (HL 2001. L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.).
A Korkein oikeus (Finnország) által 2017. február 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy kontra Abnormal Load Services (International) Limited
(C-88/17. sz. ügy)
Fellebbezők: Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy
Ellenérdekű fél: Abnormal Load Services (International) Limited
Hogyan kell a 44/2001/EK rendelet (1) 5. cikke 1. pontja b) alpontjának második francia bekezdése alapján meghatározni a szolgáltatás nyújtásának helyét, vagy helyeit, ha tagállamok közötti árufuvarozásra vonatkozó szerződésről van szó, a fuvarozás pedig több részből áll, amelynek során különböző szállítóeszközöket használnak?
(1) A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (HL 2001. L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.; helyesbítések: HL 2006. L 242., 6. o., HL 2011. L 124., 47. o.)
A Bíróság elnökének 2017. január 23-i végzése (az Audiencia Provincial de Castellón [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Banco Popular Español SA kontra Elena Lucaciu, Cristian Laurentiu Lucaciu
(C-349/15. sz. ügy) (1)
(1) HL C 302., 2015.9.4.
A Bíróság elnökének 2017. január 23-i végzése (az Audiencia Provincial de Zamora [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Javier Ángel Rodríguez Sánchez kontra Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU (Banco CEISS)
(C-381/15. sz. ügy) (1)
(1) HL C 302., 2015.9.14.
A Bíróság elnökének 2017. január 23-i végzése (a Juzgado de Primera Instancia de Alicante [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Manuel González Poyato, Ana Belén Tovar García kontra Banco Popular Español SA
(C-34/16. sz. ügy) (1)
A Bíróság elnökének 2017. január 26-i végzése (az Audiencia Provincial de Navarra [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Instituto de Religiosas Oblatas del Santísimo Redentor kontra Joaquín Taberna Carvajal
(C-352/16. sz. ügy) (1)
(1) HL C 326., 2016.9.5.
A Törvényszék 2017. február 17-i ítélete –ASPLA és Armando Álvarez kontra Európai Unió
(T-40/15. sz. ügy) (1)
((„Szerződésen kívüli felelősség - A keresetlevél pontossága - Elévülés - Elfogadhatóság - Az Alapjogi Charta 47. cikke - Észszerű időn belüli határozathozatal - Vagyoni kár - A meg nem fizetett bírság összege után járó kamatok - Bankgarancia-költségek - Okozati összefüggés”))
Felperesek: Plásticos Españoles, SA (ASPLA) (Torrelavega, Spanyolország) és Armando Álvarez, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők kezdetben: M. Troncoso Ferrer, C. Ruixó Claramunt és S. Moya Izquierdo, később: M. Troncoso Ferrer és S. Moya Izquierdo ügyvédek)
Alperes: Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága (képviselők kezdetben: A. Placco, később J. Inghelram, Á. Almendros Manzano és P. Giusta meghatalmazottak)
Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők: P. van Nuffel, F. Castilla Contreras és C. Urraca Caviedes meghatalmazottak)
A 2011. november 16-i ASPLA kontra Bizottság ítélet (T-76/06, nem tették közzé, EU:T:2011:672) és a 2011. november 16-i Sachsa Álvarez kontra Bizottság ítélet (T-78/06, nem tették közzé, EU:T:2011:673) alapjául szolgáló ügyekben a Törvényszék előtt lefolytatott eljárás időtartama miatt a felpereseket állítólagosan ért kár megtérítése iránt az EUMSZ 268. cikk alapján benyújtott kérelem.
A Törvényszék kötelezi az Európai Unió Bírósága által képviselt Európai Uniót, hogy az észszerű időn belüli határozathozatalnak a 2011. november 16-i ASPLA kontra Bizottság ítélet (T-76/06, nem tették közzé, EU:T:2011:672) és a 2011. november 16-i Álvarez kontra Bizottság ítélet (T-78/06, nem tették közzé, EU:T:2011:673) alapjául szolgáló ügyekben való megsértése miatt a Plásticos Españoles, SA-t (ASPLA) ért vagyoni kár címén 44 951,24 euró, az Armando Álvarez, SA-t ért vagyoni kár címén pedig 111 042,48 euró összegű kártérítést fizessen e társaságoknak. E két kártérítés 2015. január 27-től a jelen ítélet kihirdetésének napjáig az Eurostat (az Európai Unió Statisztikai Hivatala) által e társaságok székhelye szerinti tagállamban az érintett időszakra vonatkozóan megállapított éves inflációs rátának megfelelő kompenzációs kamatokkal növelendő.
A fenti 1) pontban említett mindkét kártérítés után a jelen ítélet kihirdetésének napjától kezdve a teljes megfizetésig késedelmi kamatot kell fizetni, amelynek mértéke az Európai Központi Bank (EKB) által a fő refinanszírozási műveleteire vonatkozóan megállapított kamatláb, két százalékponttal növelve.
Egyrészt az ASPLA és az Armando Álvarez, másrészt pedig az Európai Unió Bírósága által képviselt Unió maga viseli saját költségeit.
A Törvényszék 2017. február 17-i ítélete – Hernández Zamora kontra EUIPO – Rosen Tantau (Paloma)
(T-369/15. sz. ügy) (1)
((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Paloma európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi Paloma európai uniós ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (1) bekezdése”))
Felperes: Hernández Zamora, SA (Murcia, Spanyolország) (képviselők: J. L. Rivas Zurdo és I. Munilla Muñoz ügyvédek)
Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: E. Zaera Cuadrado, meghatalmazott)
A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Rosen Tantau KG (Uetersen, Németország) (képviselők: R. Kunze és G. Würtenberger ügyvédek)
Az EUIPO második fellebbezési tanácsának az Hernández Zamora és a Rosen Tantau közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2015. április 21-én hozott határozata (R 1697/2014-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
Az Hernández Zamora, SA-t kötelezi a költségek viselésére.
(1) HL C 320., 2015.9.28.
A Törvényszék 2017. február 17-i ítélete – European Dynamics Luxembourg és társai kontra EMA
(T-441/15. sz. ügy) (1)
((„Választottbírósági kikötés - Több szerződésből álló, EMA/2012/l0/ICT többlépcsős keretszerződés - Külső szolgáltatásnyújtás a szoftveralkalmazások területén - A felpereseknek címzett, szolgáltatásnyújtásra irányuló felhívás - A felperesek által bemutatott jelentkezők elutasítása - Arányosság - A kereset részleges átminősítése - Szerződésen kívüli felelősség”))
Felperesek: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luxemburg), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athén, Görögország), European Dynamics Belgium SA (Brüsszel, Belgium) (képviselők kezdetben: I. Ampazis és M. Sfyri, később: M. Sfyri, D. Papadopoulou és C. N. Dede ügyvédek)
Alperes: Európai Gyógyszerügynökség (EMA) (képviselők: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, G. Gavriilidou és P. Eyckmans meghatalmazottak)
Az egyfelől az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott, az EMA/2012/10/TIC keretmegállapodás keretében az SC001. sz. szolgáltatásnyújtás iránti kérelem következtében a felperesek által bemutatott részvételre jelentkezők közül kettőt elutasító 2015. június 4-i EMA határozat megsemmisítésére irányuló kérelem, és másfelől az EUMSZ 268. cikk alapján benyújtott, a felperesek által az e határozat miatt állítólagosan elszenvedett kár megtérítése iránti kérelem.
A Törvényszék a European Dynamics Luxembourg SA-t, az Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE-t és a European Dynamics Belgium SA-t kötelezi a költségek viselésére.
(1) HL C 328., 2015.10.5.
A Törvényszék 2017. február 17-i ítélete – Batmore Capital kontra EUIPO – Univers Poche (POCKETBOOK)
(T-596/15. sz. ügy) (1)
((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - POCKETBOOK ábrás védjegy - POCKET korábbi nemzeti ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
Felperesek: Batmore Capital Ltd (Tortola, Brit Virgin-szigetek) (képviselő: D. Masson ügyvéd)
A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Univers Poche (Párizs, Franciaország) (képviselő: F. Dumont ügyvéd)
Az EUIPO első fellebbezési tanácsának az Univers Poche és a Batmore Capital közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2015. július 30-án hozott határozata (R 1952/2014-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
A Törvényszék a Batmore Capital Ltd-t kötelezi a költségek viselésére, ideértve az Univers Poche részéről az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) fellebbezési tanácsa előtti eljárás során szükségszerűen felmerült költségeket is.
A Törvényszék 2017. február 9-i végzése – Dröge és társai kontra Bizottság
(T-142/16. sz. ügy) (1)
((„Megsemmisítés iránti kereset - Az Európai Unió és az Egyesült Államok közötti transzatlanti kereskedelmi és beruházási partnerséggel kapcsolatos tárgyalásokról (TTIP) szóló dokumentumokhoz való hozzáférés részletes szabályaira vonatkozó bizottsági szándéknyilatkozat és két bizottsági határozat - Nemzeti parlamentek tagjai munkatársainak bizonyos TTIP-tárgyalások bizalmas dokumentumaihoz való hozzáférési joga - Keresettel nem megtámadható aktusok - Elfogadhatatlanság”))
Felperesek: Katharina Dröge (Berlin, Németország), Britta Haßelmann (Berlin), Anton Hofreiter (Berlin) (képviselő: W. Cremer, egyetemi tanár)
Alperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Erlbacher, R. Vidal Puig és B. Hartmann, meghatalmazottak)
Az EUMSZ 263. cikken alapuló, arra irányuló kérelem, hogy a Törvényszék semmisítse meg először is az Európai Unió és az Amerikai Egyesült Államok mint szerződő felek közötti szerződés megkötésére irányuló, a Transzatlanti kereskedelmi és beruházási partnerség (TTIP) tárgyalásainak dokumentumaihoz való hozzáférés szabályaira vonatkozó akaratnyilatkozatát, másodlagosan pedig nyilvánítsa azt az uniós joggal ellentétesnek, másodszor semmisítse meg a Bizottság által a szerződés engedélyezéséről hozott, a fent említett akaratnyilakozat megtételére irányuló, előzetes határozatot, harmadszor pedig semmisítse meg a Bizottság által a szerződés megkötéséhez vagy a „TTIP-dokumentumokhoz való hozzáférésről” szóló, az Amerikai Egyesült Államokkal megtárgyalt nem kötelező jellegű politikai megállapodáshoz kapcsolódó, e rendszert kötelező uniós jogként elrendelő szóbeli határozatot annyiban, amennyiben annak értelmében kivétel nélkül tilos, hogy a tagállami parlamentek képviselőit a dokumentumokba való betekintés során az e célból létrehozott TTIP-olvasótermekbe biztonsági vizsgálaton átesett munkatársak kísérjék, ideértve a képviselőcsoportok munkatársait is.
Katharina Dröge, Britta Haßelmann és Anton Hofreiter maguk viselik saját költségeiket.
(1) HL C 221., 2016.6.13.
A Törvényszék 2017. február 10-i végzése – Acerga kontra Tanács
(T-153/16. sz. ügy) (1)
((„Megsemmisítés iránti kereset - Halászat - Halászati erőforrások védelme - Az egyes halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós vizeken, valamint az uniós halászhajók tekintetében egyes nem uniós vizeken alkalmazandó halászati lehetőségek - Szövetség - A személyében való érintettség hiánya - Végrehajtási intézkedéseket maga után vonó aktus - Elfogadhatatlanság”))
Felperes: Asociación de armadores de cerco de Galicia (Acerga) (Sada, Spanyolország) (képviselő: B. Huarte Melgar ügyvéd)
Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: A. Westerhof Löfflerová és F. Florindo Gijón meghatalmazottak)
Az egyes halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós vizeken, valamint az uniós halászhajók tekintetében egyes nem uniós vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek a 2016. évre történő meghatározásáról és az (EU) 2015/104 rendelet módosításáról szóló, 2016. január 22-i (EU) 2016/72 tanácsi rendelet (HL 2016. L 22., 1. o.) részleges megsemmisítése érdekében benyújtott, az EUMSZ 263. cikkre alapított kérelem.
Az Európai Bizottság beavatkozási kérelméről nem szükséges határozni.
A Törvényszék az Asociación de armadores de cerco de Galiciát (Acerga) kötelezi a költségek viselésére.
A Törvényszék 2017. február 7-i végzése – Stips kontra Bizottság
(T-593/16. sz. ügy) (1)
((„Kártérítés iránti kereset - Közszolgálat - Ideiglenes alkalmazottak - A személyzeti szabályzat 90. cikkének (1) bekezdése szerinti kérelem hiánya - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”))
Felperes: Adolf Stips (Besozzo, Olaszország) (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)
Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Berscheid és C. Berardis-Kayser meghatalmazottak)
Az EUMSZ 268. cikken alapuló és a felperest a 2013. évi átsorolási időszak megszervezése során hivatkozott késedelem következtében állítólagosan ért kár megtérítésre irányuló kérelem.
A Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.
A Törvényszék Adolf Stips-et kötelezi a költségek viselésére.
(1) HL C 251., 2016.7.11. (eredetileg az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke előtt F-23/16 számon nyilvántartásba vett, majd 2016. szeptember 1-jén az Európai Unió Törvényszékéhez áttett ügy).
A Törvényszék 2017. február 13-i végzése – Pipiliagkas kontra Bizottság
(T-598/16. sz. ügy) (1)
((„Megsemmisítés iránti kereset - Közszolgálat - Tisztviselők - Beosztás - Szolgálati érdekből történő, intézményen belüli áthelyezés - A felperes újrabeosztása - Az ítélet végrehajtása - Pert megelőző eljárás - Keresettel nem megtámadható jogi aktus - Elfogadhatatlanság”))
Felperes: Nikolaos Pipiliagkas (Brüsszel, Belgium) (képviselők: J.-N. Louis és N. de Montigny ügyvéd)
Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Berardis-Kayser és G. Gattinara meghatalmazottak)
Az EUMSZ 266. cikken és az EUMSZ 270. cikken alapuló kérelem, amely egyrészt a 2015. április 15-i Pipiliagkas kontra Bizottság ítélet (F-96/13, EU:F:2015:29) végrehajtási intézkedéseit el nem fogadó bizottsági határozat megsemmisítésére, másrészt a Bizottság 2015. december 22-i határozatának megsemmisítésére irányul, amely a felperest az Európai Unió kelet-jeruzsálemi, ciszjordániai és gázai-övezeti küldöttségétől a brüsszeli Mobilitáspolitikai és Közlekedési Főigazgatósághoz helyezte át.
A Törvényszék Nikolaos Pipiliagkast kötelezi a költségek viselésére.
(1) HL C 296., 2016.8.16., 2016 (eredetileg az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke által F-28/16. számmal nyilvántartásba vett, 2016. szeptember 1-jén az Európai Unió Törvényszékéhez áttett ügy).
A Törvényszék elnökének 2017. február 6-i végzése – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank kontra ESZT
(T-645/16. R. sz. ügy)
((„Ideiglenes intézkedés - Egységes Szanálási Testület - Egységes Szanálási Alap - Előzetes hozzájárulások - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - A sürgősség hiánya”))
Felperes: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank (Bregenz, Ausztria) (képviselő: G. Eisenberger ügyvéd)
Alperes: Egységes Szanálási Testület (képviselők: B. Meyring és S. Schelo ügyvédek)
Az EUMSZ 278. és az EUMSZ 279. cikkre alapított és egyrészt az ESZT ügyvezetői testületének a Szanálási Alapba történő 2016. évre vonatkozó előzetes hozzájárulásokról szóló, 2016. április 15-i (SRB/ES/SRF/2016/06) határozata, másrészt a felperes által megfizetett előzetes hozzájárulások ESZT által történő visszatérítésére való felszólítása végrehajtásának felfüggesztésére irányuló ideiglenes intézkedések elrendelése iránti kérelem.
2017. január 30-án benyújtott kereset – Healy kontra Bizottság
(T-55/17. sz. ügy)
Felperes: John Morrison Healy (Celbridge, Írország) (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)
semmisítse meg a 2016. április 11-i határozatot, amellyel a vizsgabizottság megtagadta a felperes COM/02/AST/16 (AST2) versenyvizsgán való részvételét;
Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen, a személyzeti szabályzat 27. cikke első bekezdésének megsértésére alapított jogalapra hivatkozik.
A felperes ugyanis úgy véli, hogy a betöltendő állásokkal kapcsolatos követelmények tekintetében nem igazolt a versenyvizsgára bocsáthatóság vitatott feltétele, azaz, hogy a Bizottságnál eltöltött 42 hónapos szolgálati időt kell igazolni.
Ezen túlmenően, az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 82. cikkének (7) bekezdése összeegyeztethetetlen a szabályzat 27. cikkével, amennyiben az a 36 hónapnál kevesebb szolgálati idővel rendelkező szerződéses alkalmazottak esetében mindenkor kizárja a belső versenyvizsgákhoz való hozzáférést. A jelen ügyben a Bizottság úgy vélte, hogy ez a 36 hónap az a minimum, amelyet alapul kell venni, továbbá amely érvénytelenítette a versenyvizsgára bocsáthatóság vitatott feltételének a kinevezésre jogosult hatóság általi értékelését.
2017. január 27-án benyújtott kereset – PO és társai kontra EKSZ
(T-56/17. sz. ügy)
Felperesek: PO, PP, PQ (képviselők: N. de Montigny és J.-N. Louis ügyvédek)
a következőképpen határozzon:
megsemmisíti a 2016. április 15-én kihirdetett, a tisztviselők, ideiglenes és szerződéses alkalmazottak iskoláztatási támogatásával („education allowances”) kapcsolatos jogait és kötelezettségeit – azaz a „Rights and obligations of officials, temporary and contract agents: Education Allowances”-t – módosító, határozatot.
Az első jogalap az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ) 2016. április 15-i határozatának (a továbbiakban: a megtámadott határozat) jogszerűtlenségén alapul, mivel e határozatot a tisztviselők személyzeti szabályzata X. melléklete 1. cikkének, valamint az említett személyzeti szabályzat 110. cikkének megsértésével, az EKSZ általános végrehajtási rendelkezéseinek hiányában hozták meg.
A felperesek a megtámadott határozattal szemben benyújtott panaszuk elutasítására vonatkozó indokolás teljes hiányára is hivatkoznak.
A második jogalap a megtámadott határozatot megelőző szociális párbeszédnek az Európai Unió Alapjogi Chartájának 27. cikkével ellentétes hiányán alapul.
A harmadik jogalap a több éve álláshelyükön lévő, iskoláztatott gyermekekkel is rendelkező tisztviselők és alkalmazottak szerzett jogainak megsértésén alapul. E jogsértés a megtámadott határozatból ered annyiban, amennyiben módosítja azt a korábban kialakult rendszert, amelynek értelmében azon tisztviselők és alkalmazottak túlnyomó része, akik kiegészítő költségtérítést kértek, a személyzeti szabályzat szerinti összeget meghaladó mértékű, teljes körű költségtérítésben részesültek.
A negyedik jogalap az elővigyázatosság, a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvének megsértésén, valamint a megfelelő ügyintézés elvének megsértésén alapul, amely a megtámadott határozatból ered, mivel az csak egyéves átmeneti intézkedést ír elő, és az így elfogadott új költségtérítési részletszabályokat az elfogadásuk idején állásban lévő tisztviselőkre és alkalmazottakra is alkalmazni kellett volna.
Az ötödik jogalap az érdekek mérlegelésének és az arányosság elve tiszteletben tartásának a megtámadott határozat esetében fennálló hiányán alapul, amely határozat egyedüli célja azon pénzügyi hatás mérséklése volt, amellyel az iskoláztatási költségek többlet-költségtérítése járt, noha az EKSZ más intézkedéseket is előnyben részesíthetett volna annak érdekében, hogy az ilyen célt a személyi állományát megillető jogok sérelme nélkül elérje. Az alperes így tehát a tisztviselői és alkalmazottai részére a legelőnytelenebb megoldást választotta.
A hatodik jogalap a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvén alapul, mivel a megtámadott határozat hátrányos megkülönböztetést valósít meg azáltal, hogy a különböző kirendeltségeknél szolgálatot teljesítő tisztviselők és alkalmazottak részére azonos alapon történő költségtérítési elvet, tehát eltérő helyzetekre azonos bánásmódot vezetett be.
A hetedik jogalap a családhoz és az oktatáshoz való jognak az EKSZ által állítólagosan elkövetett megsértésén alapul, mivel a megtámadott határozat állítólag a felpereseket a szakmai pályafutásuk és az említett alapvető jogok közötti választásra kényszerítette.
2017. január 26-án benyújtott kereset – France.com kontra EUIPO – France (FRANCE.com)
(T-71/17. sz. ügy)
Felperes: France.com, Inc. (Coral gables, Florida, Egyesült Államok) (képviselő: A. Bertrand ügyvéd)
A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: a Francia Köztársaság
A vitatott védjegy: a FRANCE.com szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 13 158 597. sz. védjegybejelentés
A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2016. október 20-án hozott határozata (R 2452/2015-1. sz. ügy)
előzetes döntéshozatalra az alábbi kérdéseket terjessze a Bíróság elé: i., az európai uniós védjegyről szóló rendelet 8. cikke (2) bekezdésének és 41. cikke (1) bekezdésének, valamint az európai uniós védjegyről szóló rendelet végrehajtásáról szóló rendelet 15. szabálya (2) bekezdése b) pontjának, valamint 17. szabályának fényében a felszólalási eljárásában a felperes, mint jogosult, hivatkozhat-e korábbi jogokra, amely jogok a felszólalásban korábbi jogként hivatkozott korábbi védjegyet megelőzően keletkeztek? ii., jogosultja-e a francia állam bármiféle korábbi szellemitulajdon-jognak a „France” (Franciaország neve francia és angol nyelven) szó tekintetében, amely nem a francia állam hivatalos neve, hanem csupán egy földrajzi egység? iii., amennyiben a ii. kérdésre nemleges a válasz, a „France” név olyan szónak tekinthető-e, amely közhasznú, és amelyre nem szerezhető szellemitulajdon-jogosultság? iv., amennyiben a ii. kérdésre adott válasz igenlő, azon tény, hogy a francia állam mindezidáig nem érvényesített semmilyen jogot a „France” szóval kapcsolatban, kivéve a „France.com” esetében, tekinthető-e a felperessel szembeni hátrányos megkülönböztetésnek?
utasítsa el a felszólalást, melyet a francia állam terjesztett elő a France.com Inc. által bejelentett „France.com” szóelemet tartalmazó ábrás védjegy lajstromozásával szemben;
a keresetet az ezt meghaladó részében utasítsa el;
az EUIPO-t kötelezze saját költségei, valamint a France.com Inc. részéről a Bíróság előtti eljárással kapcsolatban felmerült költségek viselésére;
az EUIPO-t és a francia államot kötelezze a France.com Inc részéről az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban felmerült költségek fele-fele arányban történő viselésére.
a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének, 8. cikke (2) bekezdésének, valamint 41. cikke (1) bekezdésének megsértése;
a 2868/95 rendelet 15. szabálya (2) bekezdése b) pontjának, valamint 17. szabályának megsértése.
2017. február 3-án benyújtott kereset – RS kontra Bizottság
(T-73/17. sz. ügy)
Felperes: RS (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)
semmisítse meg a vizsgabizottságnak a felperes COM/02/AST/16 belső versenyvizsgára való jelentkezését elutasító, 2016. április 11-i határozatát;
kötelezze az Európai Bizottságot az elszenvedett nem vagyoni kár megtérítése címén 5 000 eurónak a felperes részére való megfizetésére;
A felperes tehát a belső versenyvizsgára vonatkozó kiírással kapcsolatos jogellenességi kifogást hoz fel, amennyiben az a versenyvizsgára bocsáthatósággal kapcsolatban olyan feltételt ír elő, amelynek eredményeként megtagadják a versenyvizsgához való hozzáférést azon ideiglenes alkalmazottak esetében, akik a részvételi jelentkezések lezárását megelőző 12 hónapban nem voltak aktív állományban, katonai kötelezettség teljesítése céljából biztosított szabadságon, szülői szabadságon vagy családi okokkal indokolt szabadságon, vagy nem rendelkeztek különleges megbízatással.
2017. február 6-án benyújtott kereset – Schoonjans kontra Bizottság
(T-79/17. sz. ügy)
Felperes: Alain Schoonjans (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)
Keresete alátámasztása érdekében a felperes a versenyvizsgára vonatkozó kiírással kapcsolatos, két jogalapra alapított jogellenességi kifogást hoz fel.
Az első, az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 82. cikke (7) bekezdésének megsértésére alapított jogalap, amennyiben a Bizottság az AST2 besorolási fokozat tekintetében kiírt belső versenyvizsgához való hozzáférést kizárólag a III. besorolási osztályba tartozó szerződéses alkalmazottakra korlátozta.
A második, az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata 27. cikke első bekezdésének megsértésére alapított jogalap, amennyiben a versenyvizsgára bocsáthatóságnak ezt a feltételét semmi esetre sem igazolja a szolgálat érdeke vagy a betöltendő állások jellege.
2017. február 6-án benyújtott kereset – Steiniger kontra EUIPO – ista Deutschland (IST)
(T-80/17. sz. ügy)
Felperes: Ingo Steiniger (Nümbrecht, Németország) (képviselő: K. Schulze Horn ügyvéd)
A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: ista Deutschland GmbH (Essen, Németország)
A vitatott védjegy: az „IST” szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 10 673 812. sz. védjegybejelentés.
A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2016. december 1-jén hozott határozata (R 2242/2015-5. sz. ügy).
helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és az EUIPO felszólalási osztályának 2015. szeptember 24-i határozatát;
a megtámadott határozatot annyiban változtassa meg, hogy a felszólalást teljes egészében utasítsa el;
az EUIPO-t kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, a felszólalási eljárás során felmerült költségeket is beleértve.
a 207/2009 rendelet 8. cikkének megsértése;
a 2868/95 rendelet 20. szabálya (6) bekezdésének megsértése.
2017. február 7-én benyújtott kereset – Erwin Müller kontra EUIPO – Novus Tablet Technology Finland (NOVUS)
(T-89/17. sz. ügy)
Felperes: Erwin Müller GmbH (Lingen, Németország) (képviselő: N. Grüger ügyvéd)
A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Novus Tablet Technology Finland Oy (Turku, Finnország)
A vitatott védjegy:„NOVUS” európai uniós szóvédjegy – 13 206 611. sz. védjegybejelentés.
A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2016. november 28-án hozott határozata (R 2413/2015-4. sz. ügy).
a megtámadott határozatot, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala felszólalási osztályának 2015. október 2-i B 2 456 336. sz. határozatát helyezze hatályon kívül abban a részében, amely a 9. osztályba tartozó „Számítógép hordozó tokok, Mobiltelefonokhoz kialakított tartók; Számítógéphez kialakított perifériák” árukra vonatkozik;
a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése;
2017. február 13-án benyújtott kereset – ACTC kontra EUIPO – Taiga (tigha)
(T-94/17. sz. ügy)
Felperes: ACTC GmbH (Erkrath, Németország) (képviselők: V. Hoene, D. Eickemeier és S. Gantenbrink ügyvédek)
A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Taiga AB (Varberg, Svédország)
A vitatott védjegy: tigha európai uniós szóvédjegy – 11 459 617. sz. védjegybejelentés
A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2016. december 9-én hozott határozata (R 693/2015-4. sz. ügy)
A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 42. cikke (2) bekezdésének megsértése.
2017. február 13 -án benyújtott kereset – King. com kontra EUIPO -TeamLava (Kijelzők és ikonok)
(T-95/17. sz. ügy)
Felperes: King.com Ltd (St. Julians, Málta) (képviselő: M. Hawkins Solicitor és T. Dolde ügyvéd)
A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: TeamLava LLC (Redwood Suite, California, Egyesült Államok)
A vitatott formatervezési minta: 2216416-0054. sz. közösségi formatervezési minta
A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2016. december 1-jén hozott határozata (R 1947/2015-3. sz. ügy).
az EUIPO-t és az esetleges beavatkozó felet kötelezze a költségek viselésére.
A 6/2002 rendelet 5., 6. és 7. cikkével összefüggésben értelmezett 25. cikke (1) bekezdése b) pontjának a megsértése.
2017. február 13-án benyújtott kereset – King. com kontra EUIPO -TeamLava (Animációs ikonok)
(T-96/17. sz. ügy)
A vitatott formatervezési minta: 2216416-0049. sz. közösségi formatervezési minta
A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2016. december 1-jén hozott határozata (R 1948/2015-3. sz. ügy).
2017. február 16-án benyújtott kereset – Franmax kontra EUIPO – R. Seelig & Hille (her- bea)
(T-97/17. sz. ügy)
Felperes: Franmax UAB (Vilnius, Litvánis) (képviselő: E. Saukalas ügyvéd)
A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: R. Seelig & Hille OHG (Düsseldorf. Németország)
A vitatott védjegy: a „her- bea” szóelemeket magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 12 689 964. sz. védjegybejelentés
A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2016. december 1-jén hozott határozata (R 371/2016-2. sz. ügy)
2017. február 17-én benyújtott kereset – JPMorgan Chase és társai kontra Bizottság
(T-106/17. sz. ügy)
Felperesek: JPMorgan Chase & Co. (New York, New York, Egyesült Államok), JPMorgan Chase Bank, National Association (Columbus, Ohio, Egyesült Királyság), J.P. Morgan Services LLP (London, Egyesült Királyság) (képviselők: D. Rose QC, J. Boyd, M. Lester, D. Piccinin és D. Heaton barristers, valamint B. Tormey, N. French, N. Frey és D. Das solicitors)
a felperesekre vonatkozó részében semmisítse meg az AT.39914 – „euró kamatderivatívák” ügyben 2016. december 7-én hozott C(2016) 8530 final európai bizottsági határozatot (a továbbiakban: határozat);
másodlagosan csökkentse a felperesekkel szemben kiszabott bírságot;
kötelezze a Bizottságot a felperesek költségeinek viselésére.
Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság nem bizonyította, hogy a felperesek magatartásának célja az volt, hogy manipulálják az EURIBOR-határidőket, illetve az EONIA-t (irányadó kamatlábak); a bizonyítékokból kitűnik, hogy a felperesek nem követtek semmilyen, az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdése és az EGT-Megállapodás 53. cikkének (1) bekezdése (a továbbiakban: 101. cikk) értelmében vett versenyellenes célt.
Továbbá, illetve másodlagosan a második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításakor, hogy az EURIBOR-határidők, illetve az EONIA állítólagos manipulálásának célja az volt, hogy a 101. cikk értelmében megakadályozzák, korlátozzák vagy torzítsák a versenyt.
A harmadik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat a felperesekkel szemben az EURIBOR-határidők, illetve az EONIA manipulálásán kívül nem állapít meg semmilyen más versenyellenes célt, és a Bizottság így nem érvelhet ilyen céllal, illetve nem tudja azt bizonyítani.
A másodlagosan felhozott negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság nem bizonyította, hogy a felperesek egységes és folyamatos jogsértésben vettek részt. Különösen a Bizottság szerint megállapított, a 101. cikkbe ütköző magatartás nem követett egységes célkitűzést; másodlagosan a felperesek nem tudtak a többi fél jogsértő magatartásáról, és azt nem is tudták ésszerűen előre látni; másodlagosan a felperesek nem akartak magatartásukkal egy versenyellenes célt követő közös tervhez hozzájárulni.
Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság eljárása sérti az uniós jog alapelveit, a megfelelő ügyintézés elvét, az ártatlanság vélelmének elvét és a felperesek védelemhez való jogát, mert a Bizottság előre eldöntötte velük szemben az ügyet azáltal, hogy „hibrid” vitarendezési eljárást folytatott le, és mert Almunia biztos eleve előítéletes nyilatkozatokat tett.
Továbbá, illetve másodlagosan a hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság több tekintetben is tévesen számította ki a felperesekkel szemben kiszabott bírságot, és a Törvényszéknek azt csökkentenie kell. A Bizottságnak a) nagyobb csökkentést kellett volna nyújtania, enyhébb súlyt kellett volna megállapítania, és ki kellett volna igazítania a „belépési díjat” annak érdekében, hogy tükrözze a felperesek általa megállapított marginális és eltérő szerepét; b) az egyes felek eladásai értékének kiszámításakor nem ugyanazt a módszert alkalmazta, aminek eredményeképpen a felperesek objektív igazolás nélkül kedvezőtlenebb bánásmódban részesültek; c) a felperesek viszonylagos gazdasági erejének tükrözése érdekében nagyobb csökkentést kellett volna alkalmaznia a felperesek pénzbevételi adatai vonatkozásában; és d) az eladások értékének kiszámításakor nem kellett volna figyelembe vennie az EONIA-val kapcsolatos eladásokat.
2017. február 28-án benyújtott kereset – BASF Grenzach kontra ECHA
(T-125/17. sz. ügy)
Felperes: BASF Grenzach GmbH (Grenzach-Wyhlen, Németország) (képviselők: K. Nordlander és M. Abenhaïm ügyvédek)
állapítsa meg, hogy a megsemmisítés iránti kérelem elfogadható;
semmisítse meg az Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) fellebbezési tanácsának a triklozánra vonatkozó, az 1907/2006/EK rendelet (1) 46. cikkének (1) bekezdésén alapuló anyagértékelésről szóló, 2016. december 19-i határozatát (A-018-2014. sz. ügy; a továbbiakban: triklozánról szóló határozat) abban a részében, amelyben a fellebbezési tanács elutasította a felperes közigazgatási fellebbezését, helybenhagyta a patkány-teszteket és a hal-teszteket, valamint az ECHA által korábban kért perzisztencia-tesztet, és úgy határozott, hogy a hátralévő információt 2018. december 28-ig kell benyújtani;
kötelezze az ECHA-t a felperes részéről a jelen eljárásban felmerülő költségek viselésére.
Az első, az alapvető eljárásjogi követelmények megsértésére alapított jogalap
A felperes álláspontja szerint a fellebbezési tanács azzal, hogy a szerepét korlátozott jogszerűségi felülvizsgálatra csökkentette ahelyett, hogy elvégezte volna a triklozánról szóló határozat teljes körű közigazgatási felülvizsgálatát, alapvető eljárásjogi követelményt sértett meg. A felperes nézete szerint a fellebbezési tanács ezenfelül megsértett két alapvető eljárásjogi követelményt azzal, hogy figyelmen kívül hagyott, és érdemben nem vizsgált számos olyan kulcsfontosságú érvet és tudományos bizonyítékot, amelyeket a felperes terjesztett elő. Ezáltal a felperes véleménye szerint a fellebbezési tanács nem csupán a közigazgatási felülvizsgálati hatáskörének a gyakorlását mulasztotta el, hanem a felperes védelemhez való jogát is megsértette.
A második, arra alapított jogalap, hogy megsértették az arányosság elvét az EUMSZ 13. cikkel, az 1907/2006 rendelet 25. cikkének (1) bekezdésével, az 1907/2006 rendelet 47. cikkével, valamint a Törvényszéknek a bírósági felülvizsgálatra és a bizonyítási teherre vonatkozó ítélkezési gyakorlatával összefüggésben
Ami a patkány-tesztet illeti, a felperes érvelése szerint mind az ECHA, mind a fellebbezési tanács elismerte a különbségeket, amelyek a patkányok, illetve az emberek pajzsmirigy-rendszere között fennállnak, de alapvetően patkányokkal kapcsolatos tanulmányok adatait vették alapul az emberi tiroxinra gyakorolt potenciális hatások megállapításához (míg az emberekkel kapcsolatos meglévő tanulmányok az ilyen hatások hiányát támasztják alá). A felperes véleménye szerint a triklozánról szóló határozat ezáltal i.) nem veszi figyelembe az összes rendelkezésre álló releváns információt, ii.) ellentmondásos, iii.) következetlen bizonyítékot vesz alapul, és ezen indokok miatt a patkány-teszt szükségessége tekintetében nyilvánvaló értékelési hibán alapul, mivel az emberi fejlődéssel kapcsolatos állítólagos neurotoxicitást érintő aggállyal foglalkozik. A patkány-tesztnek az ivaros szaporodást érintő toxicitásra vonatkozó végkövetkeztetéseit illetően a felperes álláspontja szerint mind az ECHA, mind a fellebbezési tanács elmulasztotta továbbá az összes rendelkezésre álló releváns információ figyelembe vételét, és következetlen bizonyítékot vettek alapul. A felperes úgy véli, hogy az ECHA és a fellebbezési tanács ezáltal nyilvánvaló értékelési hibát követtek el a patkány-tesztnek a szaporodást érintő toxicitásra vonatkozó végkövetkeztetések tekintetében fennálló szükségességét illetően. A felperes álláspontja szerint a patkány-teszt azért is nyilvánvalóan alkalmatlan, mert a teszteredmények nem segíthetnek az ECHA-nak az emberek esetében felmerülő állítólagos endokrin zavarokat érintő aggály tisztázásában. Végezetül a felperes azzal érvel, hogy a triklozánról szóló határozat jogellenes, mivel a fellebbezési tanács helybenhagyta a patkány-tesztet annak az ellenőrzése nélkül, hogy az arányossági elv valamennyi követelménye teljesült-e; konkrétan a fellebbezési tanács nem vizsgálta felül, hogy rendelkezésre állnak-e kevésbé korlátozó eszközök a triklozánt érintő, az állítólagos endokrin zavarokkal kapcsolatos aggályok tisztázására.
Ami a hal-tesztet illeti, a felperes állítása szerint i.) a fellebbezési tanács nem gyakorolta ténylegesen a mérlegelési jogkörét, és nem állapította meg, hogy a rendelkezésre álló tudományos bizonyítékok alapján fennáll-e olyan „potenciális kockázat”, amely a további tesztelés megkövetelését igazolja; ii.) az ECHA és a fellebbezési tanács nem bizonyította, hogy a rendelkezésre álló tudományos bizonyítékok alapján fennáll az endokrin zavarok olyan potenciális kockázata, amely a halakon való további tesztelés megkövetelését igazolja; és iii.) az ECHA és a fellebbezési tanács megfordította a bizonyítási terhet, és megsértette az 1907/2006 rendelet 25. cikkének (1) bekezdését annak a felperestől való megkövetelésével, hogy bizonyítsa e kockázat hiányát.
A perzisztencia-tesztet érintően a felperes azzal érvel, hogy az ECHA és a fellebbezési tanács azáltal, hogy megkövetelték a felperestől azt, hogy édesvízben és tengervízben is végezzen perzisztencia-tesztet állítólagosan annak érdekében, hogy tisztázza a triklozánnak a természetben fennálló perzisztenciáját érintő potenciális kockázatot, nem vették kellőképpen figyelembe a triklozán perzisztenciáját érintő bizonyítási terhet, és azt a követelményt, hogy a környezet szempontjából releváns körülményeket a XIII. melléklet szerint meg kell vizsgálni. A felperes továbbá azt állítja, hogy az ECHA és a fellebbezési tanács annak megkövetelésével, hogy a felperes végezzen perzisztencia-tesztet pelágikus vizekben (azaz, üledék nélküli tiszta vízben), nem tartotta tiszteletben az 1907/2006 rendelet XIII. mellékletének egyértelmű útmutatását arra vonatkozóan, hogy a környezet szempontjából „releváns” feltételek tükröző bizonyítékot meg kell vizsgálni. Ezenfelül a felperes nézete szerint az ECHA és a fellebbezési tanács annak eldöntésével, hogy a szimulációs eltérési tesztnek a környezet szempontjából releváns körülményeket kell tükröznie, nem hozott megfelelő, szakértelmen alapuló döntést a megfelelő tesztkörülmények azonosítása tekintetében.
(1) A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 396., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 136., 3. o., HL 2008. L 141., 22. o., HL 2009. L 36., 84. o., HL 2010. L 118., 89. o.)
A Törvényszék 2017. február 10-i végzése – Tarmac Trading kontra Bizottság
(T-267/16. sz. ügy) (1)
A Törvényszék 2017. február 3-i végzése – Bank Saderat Iran kontra Tanács
(T-349/16. sz. ügy) (1)
(1) HL C 305., 2016.8.22.
A Törvényszék 2017. február 14-i végzése – HP kontra Bizottság és eu-LISA
(T-596/16. sz. ügy) (1)
(1) HL C 296., 2016.8.16. (eredetileg az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke előtt F-26/16 számon nyilvántartásba vett, az Európai Unió Törvényszékéhez 2016. szeptember 1-jén áttett ügy).
A Törvényszék 2017. február 9-i végzése – IPA kontra Bizottság
(T-635/16. sz. ügy) (1)
(1) HL C 428., 2016.11.21.
A Törvényszék 2017. február 7-i végzése – Starbucks (HK) kontra EUIPO – Now Wireless (nowwireless)
(T-908/16. sz. ügy) (1)
(1) HL C 46., 2017.2.13.

matches: Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Kúria Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Kúria Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság