text:
Решение по Гражданско дело 600/2017г.
гр.Плевен, 21.07.2017г.
Плевенският районен съд, Х-ти гр.състав, в публичното заседание на двадесет и първи юни през две хиляди и седемнадесета година в състав:
При секретаря Марина Цветанова като разгледа докладваното от съдията ТОДОРОВА гр.дело № 600 по описа за 2017г. и на основание данните по делото и закона, за да се произнесе, взе предвид следното:
Обективно евентуално съединени искове с правно основание чл.124, ал.1 ГПК, съединен при условията на евентуалност с иск с правно основание чл.26, ал.2, предложение второ ЗЗД, съединени при условията на евентуалност с иск с правно основание чл.26, ал.1, предложение трето ЗЗД, вр.чл.40 ЗЗД.
Производството по делото е образувано по подадена искова молба от С.П.С., ЕГН**********,***Г.С. ***, със седалище и адрес на управление:*** против В. П.Л., ЕГН**********,*** и Х.Д.Д., ЕГН **********,***, в която твърди, че по силата на Нотариален акт № 112 от 12.08.2015 г, том VI, рег. № 6476, дело 674, вписан в СВ АВ - Плевен вх, рег. № 12135 от 12.08.2015 г, акт №123, том 28, дело № 5980 от 2015 г., Нотариален акт № 114 от 12.08.2015 г., том VI, рег. № 6484, дело 676, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 12145 от 12,08.2015 г., акт №130, том 28, дело № 5984 от 2015 г., Нотариален акт № 123 от 13.08.2015 г., том VI, рег, № 6530, дело 683, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 12254 от 13.08.2015 г, акт №180, том 28, дело № 6042 от 2015 г, Нотариален акт № 128 от 14.08.2015 г, том VI, рег. № 6566, дело 686, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег, № 12279 от 14.08.2015 г, акт №191, том 28, дело № 6053 от 2015 г., Нотариален акт № 132 от 17.08.2015 г„ том VI, рег. № 6598, дело 690, вписан в СВ АВ - Плевен вх, рег. № 12403 от 17.08.2015 г., акт №43, том 29, дело № 6109 от 2015 г, Нотариален акт № 142 от 19.04.2016 г„ том II, рег. № 2814, дело 213, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 5753 от 19.04.2016 г, акт №159, том X, дело № 2139 от 2016 г. на нотариус П.Ц. ищецът С.П.С. е собственик на 510/648 ид.части от следните имоти, находящи се в землището на с. Ставерци, общ. Долна Митрополия: -НИВА от 17,100 дка, съставляваща имот №359005; находяща се в местността „Ормана"; -НИВА от 4,999 дка, съставляваща имот №064008, находяща се в местността „Долните лозя";- НИВА от 56,671дка, съставляваща имот №080003, находяща се в местността „Панчови брестове". Твърди, че с договор за аренда, вписан в СВ АВ - Плевен, вх. рег. № 17384 от 08.12.2016 г., акт №16, том 23, дело № 6663 от 2016 г. и договор за поправка , вписан в СВ АВ - Плевен, вх. рег. № 18507 от 15.12.2016 г., акт №144, том 23, дело № 6796 от 2016 г., С.П.С. отдала за ползване описаните имоти на втория ищец ЕТ „Г.С." при усл. на чл.3, ал.4 от Закон за арендата в земеделието /ЗАЗ/ за срок до 01.10.2030 г. Твърди, че процесиите имоти са обект също така и на договор за аренда, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 9473 от 30.06.2014 г„ акт №190, том 9, дело № 2603 от 2014 г, сключен при усл. на чл.3, ал.4 от ЗАЗ между Х.Д.Д. чрез пълномощника В. П.Л. като арендодател и В. П.Л. като арендатор за срок от 20 стопански години. Твърди, че към момента на тази сделка Х.Д. е притежавал 15/162 ид. части от имотите, което е позволило да сключи договора като арендодател без участието на другите съсобственици при усл. на чл.3, ал.4 от ЗАЗ. Твърди, че на 01.07.2014 г. арендаторът В. П.Л. е придобил изцяло притежаваните от арендодателя Х.Д.Д. 15/162 ид. части от имота по силата на два нотариални акта от същия ден, както следва: Нотариален акт за дарение на недвижими имоти № 117 от 01.07.2014 г., том IV, рег. № 4783, дело 508, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 9537 от 01.07,2014 г„ акт №72, том 27, дело № 5568 от 2014 г. на нотариус П.Ц. и Нотариален акт за покупко-продажба на недвижими имоти № 118 от 01,07.2014г., том IV, рег. № 4784, дело 509, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег, № 9540 от 01.072014 .г, акт №75, том 27, дело № 5571 от 2014 г. на нотариус П.Ц.. Счита, че с придобиването на идеалните части на арендодателя ответникът В. П.Л. го е заместил като арендодател по договора за аренда съгл. чл.17, ал.2 от ЗАЗ. Счита, че резултатът е сливане на качествата на арендодател и арендатор в едно лице - В. П.Л.. Излага съображения, че сливането има незабавен погасителен ефект за облигационното отношение. Този ефект в настоящия случай се е проявил на 01.07.2014 г, когато В. П.Л. е заместил Х.Д.Д. като арендодател на имотите по силата на чл.17, ал.2 от ЗАЗ вследствие придобиване на идеалните му части. Твърди, че въпреки, че арендното правоотношение е погасено ответникът отказва да заличи вписването на договора за аренда, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 9473 от 30,06.2014 г., акт №190, том 9. дело № 2603 от 2014 г. и вписаният договор създава видимост за съществуващо арендно правоотношение, въпреки че на 01.07.2014 г. то е погасено поради сливането на качеството арендодател и арендатор в едно лице. Твърди, че това състояние създава приоритетност на вече погасения договор на ответника пред по-късно вписания договор за аренда на ищците по силата на чл.3, ал.5 от ЗАЗ. Твърди, че така се препречва възможността ищците да изпълняват собствения си договор. Твърди, че допълнително ответникът продължава да се ползва от имотите като техен арендатор, отдавайки ги под наем на трето лице - „***" ЕООД, при годишен наем от 15 лв./дка. На свой ред наемателят е преотдал под наем имотите, но вече при годишна наемна цена от 60 лв./дка, каквото е и пазарното ниво за ползване на земеделска земя в землището. Твърди, че изложените обстоятелства обуславят и правния интерес на ищците да поискат установяване, че арендното правоотношение по договор за аренда, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 9473 от 30.06.2014 г., акт №190, том 9, дело № 2603 от 2014 г. не съществува, тъй като е погасено вследствие сливането на качеството на арендодател и арендатор в едно лице, това на ответника В.Л.. При условията на евентуалност твърди, че процесният договор за аренда между В. П.Л. и Х.Д.Д. е недействителен по отношение на първия ответник на осн. чл.38, ал.1 във вр. с чл.26, ал.2, предл. второ от ЗЗД и чл.40 във вр. с чл.26. ал.1, предл. трето от ЗЗД. Това основание въвежда като евентуално, ако бъде прието, че договорът за аренда при усл. на чл.3, ал.4 от ЗАЗ се сключва като арендодател от един съсобственик, действащ като законов представител на останалите неучастващи в сключването му съсобственици съгл. чл.36, ал.1 предл. първо от ЗЗД. Излага съображения, че всяка представителна власт, вкл. законовата, следва да се упражнява съобразно правилата на чл.38, ал.1 и чл.40 от ЗЗД. В чл.38, ал.1 от ЗЗД е предвидено, че представителят не може да договаря от името на представлявания нито лично със себе си, нито с друго лице, което той също представлява, без съгласието на представлявания. Твърди, че в случая това изискване не е спазено от ответника, който е сключил аренден договор лично със себе си без съгласието на останалите съсобственици като представлявани. Счита, че последицата от договарянето със себе си от страна на ищеца без съгласието и ратификацията на останалите съсобственици води до недействителност на така сключения аренден договор на осн. чл.38, ал.1 във вр. с чл.26, ал.2, предл. второ от ЗЗД. Излага съображения, че съгл. чл.40 от ЗЗД ако представителят и лицето, с което той договаря, се споразумеят във вреда на представлявания, договорът не произвежда действие за представлявания. Тази недействителност възниква независимо дали представителството е договорно или законово. Според чл.8, ал.2, т.1 от ЗАЗ размерът на арендното плащане се договаря въз основа на пазарната поземлена рента. Твърди, че в случая договорът за аренда между В. П.Л. и Х.Д.Д., а след сливането само с В. П.Л. като насрещни страни, е сключен в нарушение на това императивно изискване и във вреда на С.П.С. поради несъответствието на уговорената, рента от 15 лв./дка с пазарното й ниво от 60 лв./дка през стоп.2015/2016 г, в землището. Твърди, че опит да се прикрият действията във вреда на другия съсобственик е двукратното преотдаване под наем на арендованите имоти, като в крайна сметка наемната им цена за тази стопанска година е 60 лв./дка. Твърди, че отношенията между В. П.Л. и С.П.С. като съсобственици обаче се уреждат съгл. чл.3, ал.4 от ЗАЗ във вр, с чл.30, ал.З от Закона за собствеността /ЗС/ на база 15 лв./дка. Така ищецът получава според притежаваните 510/648 ид. част от имотите с обща площ от 78,770 дка рента от 930 лева вместо 3 720 лева според пазарната рента. С оглед изложеното, ако бъде прието, че настъпилото сливане на арендатор и арендодател не погасява изцяло договора за аренда между В. П.Л. и Х.Д.Д., моли прогласяване на неговата нищожност на осн. чл.38, ал.1 от ЗЗД във вр. с чл.26, ал.2, предл. второ от ЗЗД и чл,40 във вр. с чл.26, ал.1, предл. трето от ЗЗД. Аргументира правния интерес на ищците от предявяване на настоящия иск с това, че има два вписани в имотния регистър договора за аренда на процесните имоти - между В. П.Л. и Х.Д.Д., а след сливането само с В. П.Л., вписан на 30.06.2014 и между С.П.С. и ЕТ „Г.С." вписан на 07.12.2016 г. По-ранната дата на вписване създава видимост за приоритетност съгл. чл.3, ал.5 от ЗАЗ на договора на ответника, въпреки че арендното правоотношение не съществува поради погасяването му вследствие настъпилото на 01.07.2014 г. сливане на страните по него. Тази ситуация обуславя и правния интерес на ищците да искат установяване, че арендното правоотношение по договор за аренда вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 9473 от 30.06.2014 г, акт №190, том 9, дело № 2603 от 2014 г.не съществува. Твърди, че настоящата ситуация не позволява на ЕТ „Г.С." да ползва процесните имоти като техен арендатор по силата на сключения с другия ищец аренден договор. Вписването с по-ранна дата в СВ - АВ на арендния договор на ответника е пречка пред ищеца да се заяви в общинската служба по земеделие като техен ползвател съгл. чл.37б, ал.1 ЗСПЗЗ. Невъзможността на ЕТ Г.С." да заяви договора си с другия ищец като правно основание за ползване на процесните имоти по реда на ЗСПЗЗ, както и да ги ползва реално има за допълнителна последица невъзможността да кандидатства и получава подпомагане по реда на чл.41 от ЗАКОН ЗА ПОДПОМАГАНЕ НА ЗЕМЕДЕЛСКИТЕ ПРОИЗВОДИТЕЛИ /ЗПЗП/. Съгл. чл.41, ал.2, т. 2 от ЗПЗП правното основание за ползване на земеделски земи за целите на подпомагането се доказва с договори за аренда. Макар и погасен, вписаният в СВ - АВ договор на ответника има приоритет и не позволява на този ищец да кандидатства за подпомагане на база по-късно вписания си договор.Твърди, че съществуващото вписване в АВ - СВ на конкурентен аренден договор на ответника, макар и погасен, обуславя и правният интерес на ищеца С.П.С. от водене на настоящето дело. Същият се открива в обстоятелството, че тя не може да изпълни задължението си по собствения договор за аренда като осигури несмущавано ползване на имотите на арендатора ЕТ Г.С.". В резултат С.П.С. е лишена от възможност да получава уговорената рента от 60 лв./дка, като вместо това е принудена да получава по 15 лв./дка според съсобственическите си права. Вредата й се съизмерва в пропуснати ползи в размер на разликата от 930 лева, колкото получава по договора на ответника до 3 720 лева, колкото би получавала по собствения си договор съобразно притежаваните от нея 510/648 ид.части от процесните имоти с обща площ 78,77 дка. Твърди, че допълнително, правният интерес на този ищец са открива и в пречката, която настоящата ситуация представлява пред нея да ползва процесните имоти като техен съсобственик. Вписаният договор за аренда на ответника, макар и несъществуващ, не позволява и на С.П.С. да се заяви в общинската служба по земеделие като техен ползвател съгл. чл.37б, ал, 1 от ЗСПЗЗ. Излага съображения, че при уважаване на настоящия иск ще бъде заличено вписването в СВ - АВ на вече несъществуващия договор за аренда на ответника и ще отпадне конкуренцията с последващо вписания договор на ищците. Твърди, че това ще открие възможност за изпълнение на втория договор, последица от което ще е несмущавано ползване на имотите от втория ищец и получаване на по-голяма рента от първия ищец съобразно пазарното й ниво за землището. Моли, да бъде признато за установено, че арендното правоотношение по Договор за аренда, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 9473 от 30.06.2014 г., акт №190, том 9, дело № 2603 от 2014 г. не съществува, тъй като е погасено поради сливане на качествата арендодател и арендатор в лицето на ответника В. П.Л. на 01.07.2014 г. При условията на евентуалност, ако не бъде прието, че настъпилото сливане на арендатор и арендодател погасява изцяло процесния договор за аренда между В. П.Л. и Х.Д.Д., моли да бъде прогласена неговата нищожност на осн. чл.38, ал.1 от ЗЗД във вр. с чл.26, ал.2, предл. второ от ЗЗД и чл.40 във вр. с чп.26, ал.1, предл. трето от ЗЗД поради договаряне на ответника сам със себе си без съгласието на представляваните и накърняване на добрите нрави, изразяващо се в договаряне във вреда на представляваните. Претендира направените деловодни разноски.
В срокът по чл. 131 от ГПК е постъпил писмен отговор от ответника В.П.Л., в който взема становище, че искът с правно основание чл.124 ГПК е допустим, но неоснователен. Твърди, че изложените обстоятелства в исковата молба не отговорят изцяло на истината. Признава за безспорно, че с договор за аренда, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 9473 от 30.06.2014г. ,акт №190, том 9, дело № 2603 от 2014 г, сключен при усл. на чл.3, ал.4 от ЗАЗ между Х.Д.Д. чрез пълномощника В. П.Л. като арендодател и В. П.Л. като арендатор за срок от 20 стопански години. Твърди, че към момента на тази сделка Х.Д. е притежавал 15/162 ид. части от имотите, което е позволило да сключи договора като арендодател без участието на другите съсобственици при условията на чл.3, ал.4 от ЗАЗ. Признава, че на 01.07.2014г. арендаторът В. П.Л. е придобил изцяло притежаваните от арендодателя Х.Д.Д. 15/162 ид. части от имота по силата на два нотариални акта от същия ден, както следва: Нотариален акт за дарение на недвижими имоти № 117 от 01.07.2014 г., том IV, рег. № 4783, дело 508, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 9537 от 01.07.2014 г, акт №72, том 27, дело № 5568 от 2014 г. на нотариус Пела Цакова и Нотариален акт за покупко-продажба на недвижими имоти № 118 от 01.07.2014 г., том IV, рег. № 4784, дело 509, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 9540 от 01.07.2014 г., акт №75, том 27, дело № 5571 от 2014 г. на нотариус П.Ц.. Възразява срещу иска изцяло по следните съображения: Твърди, че не е вярно твърдението на ищците, че с придобиването на идеалните части на арендодателя, ответникът В. П.Л. го е заместил като арендодател по договора за аренда съгл. чл.17, ал.2 от ЗАЗ и е налице сливането на качествата на арендодател и арендатор в едно лице - В. П.Л., което има незабавен погасителен ефект за облигационното отношение, проявил се на 01.07.2014 г., вследствие придобиване на идеалните части. Счита, че В. П.Л. е заместил като арендодател Х.Д.Д. по силата на чл.17, ал.2 от ЗАЗ, но придобиването на 15/162 ид. части от имота не се отразява по никакъв начин на арендното правоотношение. Твърди, че арендодателят по договора за аренда в лицето на Х.Д.Д. е имал воля да предостави за ползване под аренда земеделските земи, при сключването му вече е реализирал правата си по сделката чрез получаване на рентата за стопанската 2014г - 2015г. още при подписване на пълномощното. Твърди, че пълномощното е подписано на 27.06.2014г. пред помощник - нотариус Л.Т.при нотариус А. П.- №009 с район на действие РС - Плевен. Твърди, че в т.9 на пълномощното е декларирал, че е съгласен дължимата арендна вноска за текущата стопанска година да бъде изплатена на купувача. Счита, че арендното правоотношение не е погасено. Счита, че неудачно за случая ищците по позовават на една от хипотезите на прекратяване на правото на ползване на чужд имот в разпоредбите на чл. 59 от Закона за собствеността - правото на ползване се погасява със смъртта на ползвателя - физическо лице или с прекратяването на ползвателя - юридическо лице респ. с изтичане на срока, ако е уговорен такъв; правото на ползване се погасява при погиване на вещта или ако не се упражнява за период по дълъг от 5 години, както и при сливане на качеството на ползвател и това на собственик. Счита, че този извод може да се направи при анализ на съдържанието на понятието упражняване на вещното право на ползване от ползвателя. То не се различава от това на собственика на имота, учредил правото и следва да се разбира не само като постоянно обитаване на недвижимия имот, а като всяка форма на фактическо и правно използване на имота като: постоянно или временно пребиваване, място за съхранение на лични вещи, за извършване на дейности, свързани с ежедневния бит, стопанска дейност и др. Счита, че не може да има спор, че ползвателят може да се предостави ползването на имота на друго лице под формата на наем /арг. чл. 60 ЗС/ както и под формата на заем за послужване и съответно да се упражнява правото си чрез другиго. Счита, че сливането в лицето на един и същ правен субект на качеството на арендатор и собственик на арендуваните имоти, в което право на собственост се съдържа и това на ползването, е закономерно следствие от прилагането на разпоредбата на чл.3, ал.4 от ЗАЗ, която дава право договорът за аренда да се сключва само от някои от съсобствениците на земеделската земя. Счита, че неправилното позововане на разпоредби от Закона за задълженията и договорите при разглеждане на правоотношение, уредено от специален закон като Закона за арендата в земеделието често води до неправилни изводи. Излага съображения, че правото на ползване като елемент от правото на собственост е предмет на договорът за наем на вещи, уреден в чл.228 и следващите от ЗЗД. Ползването на обекта по договор за аренда е правоотношение, уредено в специален закон - ЗАЗ, и единствено за неуредените в този закон въпроси се прилагат разпоредбите на гражданското законодателство, съобразно § 1 от допълнителните разпоредби на ЗАЗ. Твърди, че основанията за прекратяване на договора за аренда са изчерпателно изброени и не може да се тълкуват разширително. Твърди, че облигационната връзка между страните по договора притежава всички характеристики на договор за аренда по смисъла на чл. 2 от Закона за аренда на земеделски земи и в частност — сключен е в необходимата за това форма по чл. 3 от ЗАЗ, уговорен е вида и размера на арендното възнаграждение - парична сума или друго на дка, както и падежа му - в края на текущата стопанска година, за него следва да намери приложение специалният Закон за арендата в земеделието. Счита, че при разглеждане на процесния договор за аренда следва да се съобразяват разпоредбите на специалния по отношение Закона за собствеността - Закон за арендата в земеделието. Счита, че прехвърлянето на собствеността не е произвело твърдялото правно действие, тъй като единствено нормата на чл. 27, ал. 1 от ЗАЗ уреждаща хипотезите при които се прекратява договора за аренда, тя е императивна, като възможностите са изчерпателно изброени. Твърди, че изрично посочени случаи на прекратяване след отправено едностранно предизвестие в закона липсват, освен в хипотезата на чл. 29, ал. 1 ЗАЗ. която урежда случаите на безсрочните договори, сред която настоящият не попада. Излага съображения, че приобретателят на арендувания обект на договора, по силата на чл. 17, ал.1 от ЗАЗ, замества арендодателя като страна в договора за аренда, ако същият е бил вписан, дори и обектът на договора още да не е предаден. Ако договорът не е бил вписан, той има сила по отношение на приобретателя за две стопански години след годината на придобиването.
Не се спори между страните и се установява от договор №15/112/06171/ 15.02.2010 г., че на 15.02.2010 г. между ищцата и ответникът Държавен фонд „Земеделие” е сключен договор №15/112/06171/ 15.02.2010 г. за отпускане на финансова помощ по мярка „Създаване на стопанства на млади фермери” от Програмата за развитие на селските райони за периода 2007-2013 г.
Не е спорно между страните и се установява от Нотариален акт № 112 от 12.08.2015 г, том VI, рег. № 6476, дело 674, вписан в СВ АВ - Плевен вх, рег. № 12135 от 12.08.2015 г, акт №123, том 28, дело № 5980 от 2015 г., Нотариален акт № 114 от 12.08.2015 г., том VI, рег. № 6484, дело 676, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 12145 от 12,08.2015 г., акт №130, том 28, дело № 5984 от 2015 г., Нотариален акт № 123 от 13.08.2015 г., том VI, рег, № 6530, дело 683, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 12254 от 13.08.2015 г, акт №180, том 28, дело № 6042 от 2015 г, Нотариален акт № 128 от 14.08.2015 г, том VI, рег. № 6566, дело 686, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег, № 12279 от 14.08.2015 г, акт №191, том 28, дело № 6053 от 2015 г., Нотариален акт № 132 от 17.08.2015 г„ том VI, рег. № 6598, дело 690, вписан в СВ АВ - Плевен вх, рег. № 12403 от 17.08.2015 г., акт №43, том 29, дело № 6109 от 2015 г, Нотариален акт № 142 от 19.04.2016 г„ том II, рег. № 2814, дело 213, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 5753 от 19.04.2016 г, акт №159, том X, дело № 2139 от 2016 г. на нотариус П.Ц., че С.П.С. е собственик на 510/648 ид.части от следните имоти, находящи се в землището на с. Ставерци, общ. Долна Митрополия: -НИВА от 17,100 дка, съставляваща имот №359005; находяща се в местността „Ормана"; -НИВА от 4,999 дка, съставляваща имот №064008, находяща се в местността „Долните лозя" и НИВА от 56,671дка, съставляваща имот №080003, находяща се в местността „Панчови брестове".
Видно от Договор за аренда, вписан в СВ АВ - Плевен, вх. рег. № 17384 от 08.12.2016 г., акт №16, том 23, дело № 6663 от 2016 г. и договор за поправка, вписан в СВ АВ - Плевен, вх. рег. № 18507 от 15.12.2016 г., акт №144, том 23, дело № 6796 от 2016 г., С.П.С. е отдала за ползване на ЕТ „Г.С." при усл. на чл.3, ал.4 от Закон за арендата в земеделието /ЗАЗ/ за срок до 01.10.2030 г. следните недвижими имоти: -НИВА от 17,100 дка, съставляваща имот №359005; находяща се в местността „Ормана"; -НИВА от 4,999 дка, съставляваща имот №064008, находяща се в местността „Долните лозя" и НИВА от 56,671дка, съставляваща имот №080003, находяща се в местността „Панчови брестове".
Не е спорно между страните и се установява от Договор за аренда, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 9473 от 30.06.2014 г„ акт №190, том 9, дело № 2603 от 2014 г, сключен при усл. на чл.3, ал.4 от ЗАЗ между Х.Д.Д., чрез пълномощника В. П.Л. като арендодател и В. П.Л. като арендатор, че арендодателя е предоставил на арендатора за срок от 20 стопански години следните недвжими имоти: -НИВА от 17,100 дка, съставляваща имот №359005; находяща се в местността „Ормана"; -НИВА от 4,999 дка, съставляваща имот №064008, находяща се в местността „Долните лозя" и НИВА от 56,671дка, съставляваща имот №080003, находяща се в местността „Панчови брестове".
Не се спори между страните и се установява от Нотариален акт за дарение на недвижими имоти № 117 от 01.07.2014 г., том IV, рег. № 4783, дело 508, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 9537 от 01.07.2014 г., акт №72, том 27, дело № 5568 от 2014 г. на нотариус П.Ц. и Нотариален акт за покупко-продажба на недвижими имоти № 118 от 01,07.2014г., том IV, рег. № 4784, дело 509, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег, № 9540 от 01.07.2014 .г, акт №75, том 27, дело № 5571 от 2014 г. на нотариус П.Ц., че В. П.Л. е придобил правото на собственост върху 15/162 идеални части от имотите, предмет на процесния договор за аренда.
Съдът възприема заключението на изслушаната и приета съдебно-оценителна експертиза като обективно, обоснововано, безпристрастно и компетентно. От него се установява, че средния размер на пазарната поземлена рента в землището на с.Ставеррци за стопанската 2014/2015г. е в размер на 45 лв. на декар, а за стопанската 2015/2016г. е в размер на 50 лв. на декар.
Съдът дава вяра на показанията на свидетелите М.М.Й. и М.С.В., въпреки че са заинтересовани от изхода на делото, като ***на ответника В.Л.. Показанията им са еднопосочни, преки, логични, в съответствие с останалите, събрани по делото писмени доказателства и неоспорени от страните. От тях се установява, че св.Й.и М.по молба на В.Л. са придружили/закарали ***при ответника Х.Д. ***, където последния е подписал пълномощно, което е заверено от ***. ***е изчел на Х.Д. текста на пълномощното и му е разяснил неговото съдържание. Разяснена е и възможността за сключване на аренден договор. При подписването на пълномощното е присъствал и ответника В.Л..
По искът с правно основание чл.124, ал.1 ГПК:
Съгласно чл.124, ал.1 ГПК Всеки може да предяви иск, за да възстанови правото си, когато то е нарушено, или за да установи съществуването или несъществуването на едно правно отношение или на едно право, когато има интерес от това. По делото се установи, че ищците имат правен интерес от предявения иск, тъй като първия ищец С.С. е съсобственик на имотите, предмет на оспорения договор за аренда и е сключила като такъв друг договор за арента с втория ищец ЕТ Г.С. Договора за аренда, предмет на предявения иск се установи, че е вписан в ИР при АВ и съставлява пречка втория ищец да упражни правата си на арендатор по сключения между ищците аренден договор и вписан след оспорения аренден договор. Оспорения аренден договор съставлява пречка и за първата ищца-съсобственик в арендованите имоти, да ползва същите.
Оспорения Договор за аренда от 30.06.2014г. е сключен от Х.Д.Д. в качеството си на арендодател, действащ чрез пълномощника си В. П.Л. и В. П.Л. в качеството си на арендатор. По силата на договора и на основание чл. 3, ал.4 ЗАЗ, в редакцията си, действала към момента на сключване на договора, договора е сключен от Х.Д. в качеството му на съсобственик на имотите, предмет на договора за аренда. Съгласно чл.3,ал.4 ЗАЗ когато договорът за аренда е сключен само от някои от съсобствениците на земеделската земя, отношенията помежду им се уреждат съгласно чл. 30, ал. 3 от Закона за собствеността. Към момента на сключване на договора е възникнало едно валидно и действително правоотношение по договор за аренда между Х.Д. и В.Л.. Останалите съсобственици на имотите, предмет на договора за аренда имат правата по чл.30, ал.3 ЗС- да получат от съсобственика, сключил договора за аренда припадащите им се съобразно квотите им в съсобствеността части от полученото от арендодателя арендно плащане по договора за аренда. Сключването на договор за аренда съставлява действие на управление, а не на разпореждане с недвижимия имот, предмет на договора за аренда, поради което няма пречка, само единия от съсобствениците да сключи договор за аренда за целия имот. Останалите съсобственици, които не са изразили воля за сключване на договора за аренда не стават страна по него, въпреки, че договора за аренда рефлектира и върху тяхната правна сфера.
Законът за арендата в земеделието е специален по отношение на Закон за задълженията и договорите и за неуредените в него въпроси се прилага ЗЗД. В ЗАЗ има специални норми, уреждащи договора за аренда- специален предмет и форма, но липсва уредба на понятието за договор. Съгласно пар.1 от ДР на ЗАЗ, за неуредените в този закон въпроси се прилагат разпоредбите на гражданското законодателство. Такава уредба се съдържа в ЗЗД. Съгласно чл.8 ЗЗД договорът е съглашение между две или повече лица, за да се създаде, уреди или унищожи една правна връзка между тях. Договорът е двустранна сделка, при която е налице съгласуване на насрещни волеизявления на две страни. Договорът включва две или повече взаимно свързани волеизявления, насочени към пораждане на правни последици в областта на частното право, които засягат поначало лицата, които извършват волеизявленията, т. е. договорът е съгласие, насочено към частноправни последици. Страни по договора са лицата, които са направили волеизявление и за тях са пораждат по силата на договора правата и задълженията, представляващи съдържание на възникналото правоотношение. Правата и задълженията на страните по договора се определят от съдържанието на договора, но и от законовите норми. Основно задължение на арендодателя е да осигурява спокойното и безпрепятствено ползване на обекта на договора от арендатора, а основното задължение на арендатора е да извърши арендното плащане в уговорения вид и срокове.
Съсобствениците на земеделските земи, предмет на договора за аренда, които не са изразили воля за сключване на арендния договор, не са страна по арендния договор, въпреки че той рефлектира и върху тяхната правна сфера, но те имат само правата по чл.30, ал.3 ЗС съгласно нормата на чл.3, ал.4 ЗАЗ, които права те могат да упражнят срещу сключилия арендния договор съсобственик. За тях не възникват права, нито задължения по сключения от друг съсобственик договор за аренда. За тези съсобственици, които не са сключили договора за аренда липсва възможност да претендират за заплащане на арендно плащане по договора за аренда от арендатора, както и за арендатора липсва правна възможност да търси изпълнение на задължението на арендодателя от останалите съсобственици на земеделските страни, които не са сключили арендния договор. Съобразно изложеното страните по оспорения договор за ернда от 30.06.2014г. към момента на неговото сключване на Х.Д.- арендодател и В.Л.- арендатор.
Съгласно чл.17, ал.2 ЗАЗ приобретателят на арендувания обект на договора замества арендодателя като страна в договора за аренда, ако същият е бил вписан, дори и обектът на договора още да не е предаден. Не е спорно между страните и се установи от Нотариален акт за дарение на недвижими имоти № 117 от 01.07.2014 г., том IV, рег. № 4783, дело 508, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 9537 от 01.07.2014 г., акт №72, том 27, дело № 5568 от 2014 г. на нотариус П.Ц. и Нотариален акт за покупко-продажба на недвижими имоти № 118 от 01,07.2014г., том IV, рег. № 4784, дело 509, вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег, № 9540 от 01.07.2014 .г, акт №75, том 27, дело № 5571 от 2014 г. на нотариус П.Ц., че В. П.Л. е придобил целия притежаван дял от правото на собственост върху арендованите обекти на Х.Д.. Предвид изложеното и на основание чл.17, ал.2 ЗАЗ, съдът приема, че В. П.Л. е заместил Х.Д. на страната на арендодателя по Договор за аренда от 30.06.2014г. по силата на частното правоприемство и законовата норма на чл.17, ал.2 ЗАЗ. Тъй като, както беше посочено по-горе, страна по договора за аренда е само изразилия воля за сключването му съсобственик, то съдът приема, че на двете страни на правоотношението по Договор за аренда от 30.06.2014г. е застанало едно и също лице- В.Л. като арендодател и В.Л. като арендатор, считано от 01.07.2014г. със заместването на Х.Д. като арендодател от В.Л..
Съгласно чл.8 ЗЗД договорът е съглашение между две или повече лица. След заместване на арендодателя Х.Д. с В.Л. на страната на арендодателя е настъпило сливане на качеството арендодател и арендатор в едно и също лице- В.Л.. Сливането е юридически факт, при който качествата длъжник и кредитор се съединяват в едно лице. Тъй като никой не може да бъде кредитор и длъжник на самия себе си, сливането прекратява облигационното отношение. С настъпването на сливането се погасява вземането и съответното на него задължение, т.е погасява се правоотношението по Договор за аренда от 30.06.2014г., считано от настъпване на сливането 01.07.2014г. След погасяване на арендното правоотношение чрез сливане на качествата на арендатор и арендодател в едно лице и в случай, че само единия от съсобствениците ползва съсобствените земеделски земи/ в случая ответника В.Л./, то отношения между тях при липса на арендно правоотношение ще се уреждат от нормата на чл.31, ал.2 ЗС.
Съдът намира за неоснователни възраженията на ответника, че сливането в едно лице качеството на арендатор и арендодател не е произвело прогасителен ефект, тъй като не е налице хипотезата на чл.59 ЗС. Вярно е, че не е налице хипотезата на чл.59 ЗС, която визира погасяването на вещното право на ползване при придобиването от ползвателя на правото на собственост. Посочената норма, обаче е неприложима в процесния случай, тъй като ищеца претендира да бъде установено, че едно облигационно правоотношение е прекратено на основание сливане. Не е предявен иск за установяване на погасяване на вещно право на ползване поради сливане на качествата на собственик и носител на вещно право на ползване. Оспорения договор за аренда не се урежда от посочената правна норма. Неоснователни са и развитите съображения, че в чл.27 ЗАЗ са изброени лимитативно възможните способи за прекратяване на договора за аренда. Освен посочените в ЗАЗ способи за прекратяване на договора за аренда, приложими са и всички останали такива, предвидени в останалото гражданско законодателство, в частност настъпването на сливане на две несъвместими качества в едно лице, какъвто е настоящия случай. Видно от чл.27, ал.1, т.5 ЗАЗ, договора за аренда се прекратява и «освен по други причини, посочени в закона, още и …» Видно е, че изрично в ЗАЗ е предвидено, прекратяването на договора за аренда да настъпи и по други причини. Това опровергава възражението на ответника за лимитативно изброяване на възможните способи за прекратяване на арендното правоотношение.
Предвид изложеното, съдът намира, че предявения иск с правно основание чл.124, ал.1 ГПК да бъде признато за установено в отношенията между страните по делото, че правоотношението по Договор за аренда от 30.06.2014г.е погасено чрез сливане, се явява основателен и доказан и като такъв следва да бъде уважен.
След като съдът достигна до извод за основателност на главния иск, не дължи произнасяне по предявените евентуални искови пренции.
При този изход на делото и на основание чл. 78 ал. 1 от ГПК ответниците следва да бъдат осъдени да заплатят на ищеца С.С. сумата от 2495,24 лв. направени по делото разноски за адвокатско нъзнаграждение, ДТ и депозит за ВЛ.
ПРИЗНАВА ЗА УСТАНОВЕНО на основание чл.124, ал.1 ГПК по искът предявен от С.П.С., ЕГН**********,***Г.С. ***, със седалище и адрес на управление:*** против В. П.Л., ЕГН**********,*** и Х.Д.Д., ЕГН **********,***, че правоотношението по Договор за аренда от 30.06.2014г., вписан в СВ АВ - Плевен вх. рег. № 9473 от 30.06.2014 г., акт №190, том 9, дело № 2603 от 2014 г. е погасено чрез сливане на 01.07.2014г.
ОСЪЖДА, на основание чл.78,ал.1 ГПК, В. П.Л., ЕГН**********,*** и Х.Д.Д., ЕГН **********,*** да платят на С.П.С., ЕГН**********,***, направените деловодни разноски в размер на 2495,24 лв. за адвокатско възнаграждение, ДТ и депозит за вещо лице.

matches:
дело 600
дело 674
дело 676
дело 683
дело 686
дело 690
дело 213
дело 508
дело 509
дело 508
дело 509
дело 674
дело 676
дело 683
дело 686
дело 690
дело 213
дело 508
дело 509
дело 508
дело 509


Размисли по пътя към Европа » 2015 » май
Писмо до Андрей Икономов, съдия във ВАС.
петък, май 22nd, 2015
До г-н Адрей Икономов съдия във Върховен административен съд София
Уважаеми господин Икономов, В последните три години животът ми поднесе възможност два пъти да се срещна с Вас в качеството Ви на върховен административен съдия. Първият път беше през 2012 г. когато Вие бяхте председател на тричленен състав, който разгледа моя жалба срещу МВР по ЗДОИ – дело № 13595/2011 по описа на ВАС. Аз загубих това дело, но от него ми остана светъл спомен за Вашето особено мнение, с което се разграничихте от колежките си и потвърдихте основателността на моята жалба. После петчленен състав на ВАС (дело 8419/2012 г. ) не прие Вашето особено мнение и у мен остана чувството, че във ВАС (съдейки по конкретния казус) от 8 съдии има един почтен, спазващ закона съдия.
Втората ми среща с Вас е виртуална, от януари 2015 г., когато прочетох Определение № 717/21.01.2015 г. по дело 15872/2014 г. подписано от Вас в качеството Ви на председател на тричленния състав, с което е потвърдено Определение № 9914/16.10.2014 на ПАС по адм. дело 1080/2014 г.
Допускам, че е възможно да сте подписали определението , изготвено и докладвано от съдия Илияна Славовска без да се запознаете с преписката по делото поради заетост, предоверяване или по друга причина. Поради това си позволявам да припомня основните моменти по казуса.
Образувано е адм. дело 1391/2012 г. по описа на ПАС въз основа на жалба срещу Решение на ДМДТ – Пловдив. В жалбата се твърди незаконосъобразност и пряка дискриминационност на това решение.
Съдията по делото Здравка Диева отказва да гледа въпроса за пряката дискриминационност на решението и с определение от 05.07.2012 г. (неподлежащо на обжалване) иска със съответни мотиви от зам.председателя на ПАС да се образува ново дело с нов докладчик от специализиран състав.
Искането на съдия Диева е уважено, за казуса пряка дискриминация е образувано ново дело 2308/2012 г. със съдия-докладчик Татяна Петрова.
На 29.11.2012 г. в открито съдебно заседание съдия Т. Петрова счита делото за изяснено и дава ход по същество.
Три месеца по-късно, на 28.02.2013 съдия Петрова постановява ново Определение 647, с което отменя първоначалното си определение за даване на ход по същество и прекратява делото. Мотив – по същия казус и между същите страни има друго дело – 1391/2012 г. С други думи казусът пряка дискриминация е изваден от първоначалното дело, но въпреки това е останал там.!!!!
Два месеца преди съдия Петрова да прекрати делото за дискриминация с повторното си определение, съдия Здравка Диева с решение № 2844/27.12.2012 потвърждава атакуваното от нас Решение № 8 на ДМДТ – Пловдив и го оставя в сила въпреки че: а/по закон такса битови отпадъци (ТБО) се определя според количеството на същите; б) назначената от съда съдебно-икономическа експертиза констатира, че в недвижимия имот не се генерират отпадъци; в) ответникът не оспорва експертизата. Съдия Диева намира за справедливо при тези обстоятелства за недвижимият имот ТБО да се определя на базата на 5,5 промила от данъчната оценка, не приема да бъде определяна на базата на 1,2 промила, както е за жилищните имоти. А ако беше спазила закона, трябваше да освободи обекта от плащане на ТБО, след като в него не се генерират отпадъци.
Съществено в случая е обстоятелството, че в цитираното решение няма никакъв коментар и становище по въпроса за пряката дискриминация. Което е нормално, след като казусът е изваден от това дело и е препратен към специализиран състав.
Последва частна жалба до ВАС срещу въпросното решение на съдия Диева. Тричленен състав с председател Йовка Дражева и членове Таня Вачева и Иван Раденков също счете за справедливо, при липса на отпадък и непредоставена поради това услуга сметосъбиране, да се начислява ТБО (която трябва да е разходопокривна!!!) на базата на 5,5 промила и потвърди нейното решение с Решение № 9945 по дело 1910/2013 г.
След като на двете инстанции не бе произнесено решение по същество за наличие или отсъствие на пряка дискриминация, подадох жалба до РС Пловдив в която подробно описах развитието на казуса в ПАС и ВАС. Последва Определение 12200 на ПРС по образуваното дело 15248/2013 г., с което случаят бе препратен „по компетентност” към ПАС.
Обжалвах пред ПОС Определението на ПРС, но с Определение 139/14.01.2014 бе потвърдено решението на първата инстанция.
Жалбата ми бе препратена към АС Пловдив и бе образувано ново дело 1080/2014 г. Този път само след една седмица съдията по делото Мариана Михайлова се произнесе с ОПРЕДЕЛЕНИЕ № 9914/ 16. 10. 2014 г. и прекрати делото без да се произнесе по същество.
12. Съставът, председателстван от Вас отхвърли жалбата ми с цитираното в началото Определение 717/21.01.2015 г. и потвърди първоинстанционното определение. И така, след като жалбата ми срещу пряката дискриминация премина през 9(девет) административни и 2 (двама) граждански съдии така и не дочаках произнасяне по същество – е ли налице пряка дискриминация в атакуванато решение № 8 на ДМДТ – Пловдив или не.
13. За да придобиете още по-пълна представа за произвола на ДМДТ и отношението на ПАС и ВАС по случая се налага да посоча още следното. С цитираното вече по-горе Решение № 9945 по дело 1910/2013 г. по повод на жалбата ми срещу Решението на съдия Диева за незаконосъобразността на начина на определяне на ТБО, тричленният състав прави важни уточнения. По-конкретно посочва, че „… община Пловдив, с наредбата си по чл. 9 ЗМДТ, е създала ред, по който лицата, които няма да ползват имотите си и поради това се презумира, че няма да ползват и услугата, ще уведомят общината за този релевантен за таксата факт. Общината обаче не е създала ред, по който лицата по чл. 64 ЗМДТ, които по други причини са решили, че няма да ползват услугата сметосъбиране и сметоизвозване могат да я уведомят и това уведомяване да има правопоражадащо за недължимостта на таксата значение. (Разбира се при запазване възможността на общината да контролира декларираното неползване). Неизпълнението на законовото задължение на общината да създаде ред, по който да се извърша декларирането на предстоящото неползване на услугата не може по какъвто и да било начин да повлияе на правото на субекта, който не е ползвател на услугите да не заплати дължимите за нея такси. Последното, както бе вече посочено, е гарантирано от закона стига само надлежно да е уведомил общината преди началото на отчетния период.
И още: „Първо. Таксата не е данък. За нея няма разпоредба, аналогична на разпоредбата на чл. 13 ЗМДТ, която да сочи, че таксата се заплаща независимо дали недвижимите имоти се използват или не.
И второ. Законодателят обвързал плащането на таксата с ползването на услугата. Член 8, ал. 5 ЗМДТ изрично сочи, че лицата, които не ползват услугата през съответната година или през определен период от нея, се освобождават от заплащане на съответната такса. Следователно законодателят е обвързал пряко дължимостта на таксата само и единствено с ползването на услугата. Не с ползването на имота.”
На базата на тези становища на ВАС своевременно подадох декларация през 2013 г за отказ от ползване на услугата сметосъбиране, сметоизвозване и сметообработка през 2014 г., а съответно през 2014 г. за отказ от ползване на тази услуга през 2015 г. В двата случая декларацията ми не бе приета от ДМДТ с мотив, че трябва да представя документ от ВиК и Енергоснабдяване, че в обекта е спряно водоподаването и електрозахранването. В двата случая отново напомних, че нежилищният имот се използва и водата и токът не може да бъдат спряни. Това изобщо не впечатли ДМДТ и независимо от становището на ВАС, цитирам повторно: „…законодателят е е обвързал пряко дължимостта на таксата само и единствено с ползването на услугата, не с ползването на имота” и за двете години ми е начислена ТБО.
Посочих неприемането на двете цитирани декларации за отказ от услугата като пример за преднамерена и продължаваща във времето дискриминация, но съдията по дело 1080/2014 М. Михайлова не намери за необходимо да задължи, в съответствие с решението на ВАС, ДМДТ да приеме декларациите ми.
Съдия Илияна Славовска е записала в подписаното и от Вас определение, че: „Правилно жалбата е оставена без разглеждане в частта, с която съдът е формулирал като искане да се приеме и уважи декларация за отказ от ползване на услугите сметосъбиране, сметоизвозване и сметообработка и съответно да отмени определената ТБО за 2014 г. От твърденията се установява, че при първоначалното подаване на тази декларация органът е указал на декларатора да отстрани нередовности, това разпореждане е получено от ищеца през 2013 г., при което същият е подал нова декларация, но отново липсват данни за акта, с който е определен размера на дължимата такса, както и датата на връчване и доколкото се въвежда с молбата от 15.07.2014 г. правилно е оставено без разглеждане.”
За нея е без значение очевидно, че искането на органа да отстраня нередовности в декларацията е в противоречие с позицията на ВАС. Органът счита за нередности неща, които не са нередност според съда. Т.е. не е задължително да бъде спряно водоподаването и електрозахранването за да бъде приета декларацията. И второ, съдия Славовска не е отчела обстоятелството, че декларацията за отказ от ползване на услугата трябва да се подаде достатъчно предварително преди края на предшестващата година, а размерът на дължимата такса се определя половин година по-късно. Пък и в случая не е важно какъв е размерът на таксата, предмет на спора е правомерно ли е приемането или неприемането на декларацията за отказ от услугата.
Въпреки че писмото ми стана много дълго, ще си позволя да цитирам още един пасаж от Определението, подготвено от докладчика Славовска: „Счита определението за неправилно и моли съда да го отмени като върне делото на първоинстанционния съд за разглеждане по същество.” А аз съм написал в жалбата си: Досегашните разглеждания на казуса създават у мен обосновано впечатление за необективност, зависимост и пристрастност на Пловдивски административен съд, поради което моля ВИЕ да се произнесете по същността на спора:
Последния пример оставям без коментар.
Уважаеми господин Икономов,
Иска ми се да вярвам, че сте подписали Определението, изготвено от съдия Славовска, в качеството си на председател на състава, без да проучите подробно преписката, било поради заетост, било поради предоверяване спрямо написаното от съдия Славовска. Това не е добре, но е по-добре в сравнение със случая, че сте се запознали с материалите по делото и въпреки всичко сте подписал. Не ми се иска да живея с представата, че приемате за законосъобразно Определението на съдия Т. Петрова по дело 2308, с което тя твърди, че въпросът за дискриминацията се съдържа в още едно дело след като е изваден от него. За мен това определение е документ с невярно съдържание, съставен и използван за да се избегне произнасяне по същество дали ДМДТ – Пловдив е упражнила дискриминация или не при определянето на ТБО за въпросния недвижим нежилищен имот. Ще ми се да получа потвърждение че сте същият принципен, смел и почтен съдия, който написа Особеното мнение, което споменах в началото. Иска ми се да остана с представата, че поне един от деветте съдии, участвали в разглеждането на казуса за пряката дискриминация не е скаран със закона и справедливостта. Защото е трудно да се живее с мисълта, че Административният съд е създаден за да легитимира безобразията на бюрократи от всякакъв род.
Все още с уважение: ………………………………Димитър Николов Митев, тел. 0888/704984 e-mail: dimitr_mitev@abv.bg
ПП. Пропуснах да припомня, че по аналогичен казус има решение на Комисията за защита от дискриминация № 113 от 21.06. 2011 г. по преписка 267 /2009 г. Казусът е определен като форма на пряка дискриминация според типа собственост. Посочил съм го във всички свои жалби.
До 23 май 2015 г. отговор не съм получил. Предполагам че мълчанието ще продължи.
Posted in Казусът "Такса смет" 2 - пряка, преднамерена и продължителна във времето дискриминация | No Comments »


text:
Index - Конституционен съд на Република България
Чл. 1 Чл. 1 (1) Чл. 1 (2) Чл. 1 (3) Чл. 2 Чл. 2 (1) Чл. 2 (2) Чл. 3 Чл. 4 Чл. 4 (1) Чл. 4 (2) Чл. 4 (3) Чл. 5 Чл. 5 (1) Чл. 5 (2) Чл. 5 (3) Чл. 5 (4) Чл. 5 (5) Чл. 6 Чл. 6 (1) Чл. 6 (2) Чл. 7 Чл. 8 Чл. 9 Чл. 9 (1) Чл. 9 (2) Чл. 10 Чл. 11 Чл. 11 (1) Чл. 11 (2) Чл. 11 (3) Чл. 11 (4) Чл. 12 Чл. 12 (1) Чл. 12 (2) Чл. 13 Чл. 13 (1) Чл. 13 (2) Чл. 13 (3) Чл. 13 (4) Чл. 14 Чл. 15 Чл. 16 Чл. 17 Чл. 17 (1) Чл. 17 (2) Чл. 17 (3) Чл. 17 (4) Чл. 17 (5) Чл. 18 Чл. 18 (1) Чл. 18 (2) Чл. 18 (3) Чл. 18 (4) Чл. 18 (5) Чл. 18 (6) Чл. 19 Чл. 19 (1) Чл. 19 (2) Чл. 19 (3) Чл. 19 (4) Чл. 20 Чл. 21 Чл. 21 (1) Чл. 21 (2) Чл. 22 Чл. 22 (1) Чл. 22 (2) Чл. 22 (3) Чл. 23 Чл. 24 Чл. 24 (1) Чл. 24 (2) Чл. 25 Чл. 25 (1) Чл. 25 (2) Чл. 25 (3) Чл. 25 (4) Чл. 25 (5) Чл. 25 (6) Чл. 26 Чл. 26 (1) Чл. 26 (2) Чл. 27 Чл. 27 (1) Чл. 27 (2) Чл. 27 (3) Чл. 28 Чл. 29 Чл. 29 (1) Чл. 29 (2) Чл. 30 Чл. 30 (1) Чл. 30 (2) Чл. 30 (3) Чл. 30 (4) Чл. 30 (5) Чл. 31 Чл. 31 (1) Чл. 31 (2) Чл. 31 (3) Чл. 31 (4) Чл. 31 (5) Чл. 31 (6) Чл. 31 (7) Чл. 32 Чл. 32 (1) Чл. 32 (2) Чл. 33 Чл. 33 (1) Чл. 33 (2) Чл. 34 Чл. 34 (1) Чл. 34 (2) Чл. 35 Чл. 35 (1) Чл. 35 (2) Чл. 36 Чл. 36 (1) Чл. 36 (2) Чл. 36 (3) Чл. 37 Чл. 37 (1) Чл. 37 (2) Чл. 38 Чл. 39 Чл. 39 (1) Чл. 39 (2) Чл. 40 Чл. 40 (1) Чл. 40 (2) Чл. 41 Чл. 41 (1) Чл. 41 (2) Чл. 42 Чл. 42 (1) Чл. 42 (2) Чл. 42 (3) Чл. 43 Чл. 43 (1) Чл. 43 (2) Чл. 43 (3) Чл. 44 Чл. 44 (1) Чл. 44 (2) Чл. 44 (3) Чл. 45 Чл. 46 Чл. 46 (1) Чл. 46 (2) Чл. 46 (3) Чл. 47 Чл. 47 (1) Чл. 47 (2) Чл. 47 (3) Чл. 47 (4) Чл. 47 (5) Чл. 48 Чл. 48 (1) Чл. 48 (2) Чл. 48 (3) Чл. 48 (4) Чл. 48 (5) Чл. 49 Чл. 49 (1) Чл. 49 (2) Чл. 50 Чл. 51 Чл. 51 (1) Чл. 51 (2) Чл. 51 (3) Чл. 52 Чл. 52 (1) Чл. 52 (2) Чл. 52 (3) Чл. 52 (4) Чл. 52 (5) Чл. 53 Чл. 53 (1) Чл. 53 (2) Чл. 53 (3) Чл. 53 (4) Чл. 53 (5) Чл. 53 (6) Чл. 54 Чл. 54 (1) Чл. 54 (2) Чл. 54 (3) Чл. 55 Чл. 56 Чл. 57 Чл. 57 (1) Чл. 57 (2) Чл. 57 (3) Чл. 58 Чл. 58 (1) Чл. 58 (2) Чл. 59 Чл. 59 (1) Чл. 59 (2) Чл. 60 Чл. 60 (1) Чл. 60 (2) Чл. 61 Чл. 62 Чл. 62 (1) Чл. 62 (2) Чл. 63 Чл. 64 Чл. 64 (1) Чл. 64 (2) Чл. 64 (3) Чл. 65 Чл. 65 (1) Чл. 65 (2) Чл. 66 Чл. 67 Чл. 67 (1) Чл. 67 (2) Чл. 68 Чл. 68 (1) Чл. 68 (2) Чл. 69 Чл. 70 Чл. 70 (1) Чл. 70 (2) Чл. 71 Чл. 72 Чл. 72 (1) Чл. 72 (1) 1. Чл. 72 (1) 2. Чл. 72 (1) 3. Чл. 72 (1) 4. Чл. 72 (2) Чл. 73 Чл. 74 Чл. 75 Чл. 76 Чл. 76 (1) Чл. 76 (2) Чл. 76 (3) Чл. 77 Чл. 77 (1) Чл. 77 (1) 1. Чл. 77 (1) 2. Чл. 77 (1) 3. Чл. 77 (1) 4. Чл. 77 (1) 5. Чл. 77 (1) 6. Чл. 77 (2) Чл. 78 Чл. 78 1. Чл. 78 2. Чл. 78 3. Чл. 78 4. Чл. 79 Чл. 79 (1) Чл. 79 (2) Чл. 79 (3) Чл. 80 Чл. 81 Чл. 81 (1) Чл. 81 (2) Чл. 81 (3) Чл. 82 Чл. 83 Чл. 83 (1) Чл. 83 (2) Чл. 84 Чл. 84 1. Чл. 84 2. Чл. 84 3. Чл. 84 4. Чл. 84 5. Чл. 84 6. Чл. 84 7. Чл. 84 8. Чл. 84 9. Чл. 84 10. Чл. 84 11. Чл. 84 12. Чл. 84 13. Чл. 84 14. Чл. 84 15. Чл. 84 16. Чл. 84 17. Чл. 85 Чл. 85 (1) Чл. 85 (1) 1. Чл. 85 (1) 2. Чл. 85 (1) 3. Чл. 85 (1) 4. Чл. 85 (1) 5. Чл. 85 (1) 6. Чл. 85 (1) 7. Чл. 85 (1) 8. Чл. 85 (1) 9. Чл. 85 (2) Чл. 85 (3) Чл. 85 (4) Чл. 86 Чл. 86 (1) Чл. 86 (2) Чл. 87 Чл. 87 (1) Чл. 87 (2) Чл. 88 Чл. 88 (1) Чл. 88 (2) Чл. 88 (3) Чл. 89 Чл. 89 (1) Чл. 89 (2) Чл. 89 (3) Чл. 90 Чл. 90 (1) Чл. 90 (2) Чл. 91 Чл. 91 (1) Чл. 91 (2) Чл. 91а Чл. 91а (1) Чл. 91а (2) Чл. 92 Чл. 92 (1) Чл. 92 (2) Чл. 93 Чл. 93 (1) Чл. 93 (2) Чл. 93 (3) Чл. 93 (4) Чл. 93 (5) Чл. 93 (6) Чл. 94 Чл. 95 Чл. 95 (1) Чл. 95 (2) Чл. 96 Чл. 97 Чл. 97 (1) Чл. 97 (1) 1. Чл. 97 (1) 2. Чл. 97 (1) 3. Чл. 97 (1) 4. Чл. 97 (2) Чл. 97 (3) Чл. 97 (4) Чл. 98 Чл. 98 1. Чл. 98 2. Чл. 98 3. Чл. 98 4. Чл. 98 5. Чл. 98 6. Чл. 98 7. Чл. 98 8. Чл. 98 9. Чл. 98 10. Чл. 98 11. Чл. 98 12. Чл. 98 13. Чл. 98 14. Чл. 99 Чл. 99 (1) Чл. 99 (2) Чл. 99 (3) Чл. 99 (4) Чл. 99 (5) Чл. 99 (6) Чл. 99 (7) Чл. 100 Чл. 100 (1) Чл. 100 (2) Чл. 100 (3) Чл. 100 (4) Чл. 100 (5) Чл. 101 Чл. 101 (1) Чл. 101 (2) Чл. 101 (3) Чл. 102 Чл. 102 (1) Чл. 102 (2) Чл. 102 (3) Чл. 102 (3) 1. Чл. 102 (3) 2. Чл. 102 (3) 3. Чл. 102 (3) 4. Чл. 102 (3) 5. Чл. 102 (3) 6. Чл. 102 (3) 7. Чл. 103 Чл. 103 (1) Чл. 103 (2) Чл. 103 (3) Чл. 103 (4) Чл. 104 Чл. 105 Чл. 105 (1) Чл. 105 (2) Чл. 105 (3) Чл. 105 (4) Чл. 106 Чл. 107 Чл. 108 Чл. 108 (1) Чл. 108 (2) Чл. 108 (3) Чл. 109 Чл. 110 Чл. 111 Чл. 111 (1) Чл. 111 (1) 1. Чл. 111 (1) 2. Чл. 111 (1) 3. Чл. 111 (2) Чл. 111 (3) Чл. 112 Чл. 112 (1) Чл. 112 (2) Чл. 113 Чл. 113 (1) Чл. 113 (2) Чл. 114 Чл. 115 Чл. 116 Чл. 116 (1) Чл. 116 (2) Чл. 117 Чл. 117 (1) Чл. 117 (2) Чл. 117 (3) Чл. 118 Чл. 119 Чл. 119 (1) Чл. 119 (2) Чл. 119 (3) Чл. 120 Чл. 120 (1) Чл. 120 (2) Чл. 121 Чл. 121 (1) Чл. 121 (2) Чл. 121 (3) Чл. 121 (4) Чл. 122 Чл. 122 (1) Чл. 122 (2) Чл. 123 Чл. 124 Чл. 125 Чл. 125 (1) Чл. 125 (2) Чл. 126 Чл. 126 (1) Чл. 126 (2) Чл. 127 Чл. 127 1. Чл. 127 2. Чл. 127 3. Чл. 127 4. Чл. 127 5. Чл. 127 6. Чл. 128 Чл. 129 Чл. 129 (1) Чл. 129 (2) Чл. 129 (3) Чл. 129 (3) 1. Чл. 129 (3) 2. Чл. 129 (3) 3. Чл. 129 (3) 4. Чл. 129 (3) 5. Чл. 129 (4) Чл. 129 (5) Чл. 129 (6) Чл. 130 Чл. 130 (1) Чл. 130 (2) Чл. 130 (3) Чл. 130 (4) Чл. 130 (5) Чл. 130 (6) Чл. 130 (7) Чл. 130 (8) Чл. 130 (8) 1. Чл. 130 (8) 2. Чл. 130 (8) 3. Чл. 130 (8) 4. Чл. 130 (9) Чл. 130а Чл. 130а (1) Чл. 130а (2) Чл. 130а (2) 1. Чл. 130а (2) 2. Чл. 130а (2) 3. Чл. 130а (2) 4. Чл. 130а (2) 5. Чл. 130а (2) 6. Чл. 130а (2) 7. Чл. 130а (2) 8. Чл. 130а (3) Чл. 130а (4) Чл. 130а (5) Чл. 130а (5) 1. Чл. 130а (5) 2. Чл. 130а (5) 3. Чл. 130а (5) 4. Чл. 130а (5) 5. Чл. 130а (5) 6. Чл. 130б Чл. 130б (1) Чл. 130б (2) Чл. 130б (3) Чл. 130в Чл. 130в 1. Чл. 130в 2. Чл. 130в 3. Чл. 130в 4. Чл. 130в 5. Чл. 131 Чл. 132 Чл. 132 (1) Чл. 132 (2) Чл. 132 (3) Чл. 132 (4) Чл. 132а Чл. 132а (1) Чл. 132а (2) Чл. 132а (3) Чл. 132а (4) Чл. 132а (5) Чл. 132а (6) Чл. 132а (7) Чл. 132а (8) Чл. 132а (9) Чл. 132а (1) Чл. 133 Чл. 134 Чл. 134 (1) Чл. 134 (2) Чл. 135 Чл. 135 (1) Чл. 135 (2) Чл. 136 Чл. 136 (1) Чл. 136 (2) Чл. 136 (3) Чл. 137 Чл. 137 (1) Чл. 137 (2) Чл. 138 Чл. 139 Чл. 139 (1) Чл. 139 (2) Чл. 140 Чл. 141 Чл. 141 (1) Чл. 141 (2) Чл. 141 (3) Чл. 141 (4) Чл. 141 (5) Чл. 142 Чл. 143 Чл. 143 (1) Чл. 143 (2) Чл. 143 (3) Чл. 144 Чл. 145 Чл. 146 Чл. 147 Чл. 147 (1) Чл. 147 (2) Чл. 147 (3) Чл. 147 (4) Чл. 147 (5) Чл. 147 (6) Чл. 148 Чл. 148 (1) Чл. 148 (1) 1. Чл. 148 (1) 2. Чл. 148 (1) 3. Чл. 148 (1) 4. Чл. 148 (1) 5. Чл. 148 (1) 6. Чл. 148 (2) Чл. 148 (3) Чл. 149 Чл. 149 (1) Чл. 149 (1) 1. Чл. 149 (1) 2. Чл. 149 (1) 3. Чл. 149 (1) 4. Чл. 149 (1) 5. Чл. 149 (1) 6. Чл. 149 (1) 7. Чл. 149 (1) 8. Чл. 149 (2) Чл. 150 Чл. 150 (1) Чл. 150 (2) Чл. 150 (3) Чл. 150 (4) Чл. 151 Чл. 151 (1) Чл. 151 (2) Чл. 151 (3) Чл. 152 Чл. 153 Чл. 154 Чл. 154 (1) Чл. 154 (2) Чл. 155 Чл. 155 (1) Чл. 155 (2) Чл. 156 Чл. 157 Чл. 158 Чл. 158 1. Чл. 158 2. Чл. 158 3. Чл. 158 4. Чл. 158 5. Чл. 159 Чл. 159 (1) Чл. 159 (2) Чл. 160 Чл. 160 (1) Чл. 160 (2) Чл. 160 (3) Чл. 161 Чл. 162 Чл. 162 (1) Чл. 162 (2) Чл. 162 (3) Чл. 163 Чл. 164 Чл. 165 Чл. 166 Чл. 167 Чл. 168 Чл. 169 Чл. 169 (1) Чл. 169 (2) Чл. 169 (3) Чл. 169 (1) Чл. 169 (2) Чл. 169 (3) Чл. 169 (1) Чл. 169 (2) Чл. 169 (3) Чл. 169 (1) Чл. 169 (2) Чл. 169 (1) Чл. 169 (2)
Александър Арабаджиев Анастас Анастасов Асен Манов Благовест Пунев Борис Велчев Ванюшка Ангушева Васил Гоцев Владислав Славов Георги Ангелов Георги Марков Георги Петканов Гроздан Илиев Димитър Гочев Димитър Токушев Евгени Танчев Емилия Друмева Живан Белчев Живко Сталев Иван Григоров Иван Първанов Кети Маркова Константин Пенчев Красен Стойчев Лазар Груев Любен Корнезов Людмил Нейков Маргарита Златарева Мариана Карагьозова-Финкова Мария Павлова Милена Жабинска Милчо Костов Младен Данаилов Неделчо Беронов Нено Неновски Николай Павлов Пенка Томчева Пенчо Пенев Пламен Киров Румен Ненков Румен Янков Снежана Начева Станислав Димитров Стефанка Стоянова Стефка Стоева Таня Райковска Теодор Чипев Тодор Тодоров Филип Димитров Христо Данов Цанка Цанкова Цанко Хаджистойчев
адвокати адвокатско възнаграждение адвокатура административен акт акт за встъпване в длъжност актове на народното събрание аптека баланс на интереси банка банкови услуги битови потребители болнична помощ бюджет бюджетен закон вероизповедание висш съдебен съвет влизане в сила на закон връзка между дела встъпване на народни представители в изпълнение на правомощията им възбуждане на наказателно преследване на народен представител възложители на обществени поръчки възстановяване на права на собственици върховен административен съд върховенство на конституцията вътрешно законодателство вътрешно право гаранции за защита на личността гласуване вот на недоверие гласуване на решение на народното събрание гласуване недоверие на министерски съвет даване статут на висше училище данък върху добавената стойност данъци данъчни задължения два последователни мандата две гласувания две гласувания на отделни заседания декларация с невярно съдържание дете деяние директива дискриминация дискриминация в достъпа до определена професия договор за функционирането на европейския съюз документно престъпление домове за временно настаняване на малолетни и непълнолетни допустимост на искането допустимост на конституционен контрол допустимост на тълкуването доставчик на електрическа енергия и природен газ достъп до медицинска помощ достъп до правосъдие достъп до съд държава държавен орган държавна намеса държавна служба държавна такса държавни учреждения държавно имущество държавна собственост европейска конвенция за защита на правата на човека и основните свободи еднакви правни условия за стопанска дейност едноличен търговец еднолично дружество с ограничена отговорност екологично законодателство електрическа енергия елементи от фактически състав забраняване на партия заварени международни договори заварено тежко престъпление задължително заселване задължително тълкуване задължително тълкуване от народното събрание задържане закони приети преди конституцията законодателен процес законоустановеност на наказанието заместник-председател на народното събрание замяна на наказания с пробация запрещение засегнати права и законни интереси защита на детето защита на потребителя защита на право на частна собственост здравно осигуряване земеделска земя избирателно право избори избори за европейски парламент избори за народни представители извлечение от сметка изискване за образователно-квалификационна степен изключителна държавна собственост изпълнение на наказанията изтезание имущество инвестиции индивидуален административен акт искане за разделяне на дела кадрови военнослужeщи канидидати за изборни органи на политически партии и коалиции квалифициран състав на престъпление кзк клинични пътеки кмет на община кмет на район комисия за защита на конкуренцията компетентност на народното събрание конвенция за защита на правата на човека и основните свободи конвенция за правата на детето конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи конвенцията за правата на хората с увреждания конкуренция конституционен контрол конституционна несъвместимост контрол върху производството на лекарствени средства и търговията с тях конфискация концесия кооперация крайни снабдители легитимна цел лекарствени продукти ликвидационен орган ликвидационни съвети липса на предмет лична свобода и неприкосновеност лишаване от право на местоживеене магистър-фармацевт малолетни мандат мандат на народен представител мандат на председателя медико-диагностични дейности международния пакт за граждански и политически права местни избори министър на отбраната министър на правосъдието мярка за неотклонение мярка за неотклонение „задържане под стража“ наборна военна служба наборна военна служба на лицата с висше образование наказателна неотговорност наказателна неприкосновеност наказателно преследване на офицери и сержанти наказателноправни норми народен представител нарушения на принцип национално богатство недопускане на ограничения на права недопустимост на искане независима икономическа дейност независимост на съдебната власт незаконно придобито имущество неизбираемост на народен представител неизправен длъжгник нелоялна конкуренция необжалваемост неприкосновеност на частната собственост непълнолетни несправедливост несъвместимост на народен представител неяснота и двусмислие на конституционна норма нов председател нормативен административен акт нормативен акт нотариуси нужди на държавен орган обжалване на административен акт обнародване обратно действие на закон общ административен акт обществени поръчки обществено осигуряване овластяване ограничаване на основни права опазване на околната среда освобождаване от държавни такси осигурителни права основание за нееднакво третиране основания за гласуване на доверие основания за освобождаване основания за прекратяване на мандат основни положения на временния статут на българската телевизия и българското радио особено мнение оставка отклонява отклонява искане откриване на аптека открито заседание отмяна на оспорената разпоредба отчуждаване офицери офицери и сержанти от въоръжените сили партия и държава партия на верска и/или етническа основа пенсия подаване оставка на правителството политическа неутралност политическа партия политически плурализъм поправителен труд права и задължения на гражданите права и свободи на гражданите права на човека правен интерес правен проблем правна сигурност право на защита право на личен живот право на сдружаване право на собственост право на труд правова държава правомощие за сезиране правомощие на народното събрание правомощия правомощия на изпълнителната власт правомощия на министъра на правосъдието правомощия на нзок правомощия на служебно правителство правораздаване предварително задържане предимство пред норми на вътрешното законодателство предложение за избор и освобождаване предложения между първото и второто четене предмет на конституционното производство председател на народно събрание предсрочно освобождаване на председателя на народното събрание предсрочно прекратяване предсрочно прекратяване на правомощия предсрочно прекратяване на пълномощията на народен представител прекратяване на мандат прекратяване на пълномощия прекратяване на пълномощия на президента престъпление преходни и заключителни разпоредби привилегии привилегии за държавната собственост придобиване качеството на народен представител приемане на закон принудителна административна мярка принцип за равенство на кандидатите принципи присъединяване на дела пробация произнасяне по допустимост на искането прокурор пропорционалност противоконституционност на наказателноправни разпоредби проучвателен мандат процедура за освобождаване пълномощия на народния представител равенство на всички граждани пред закона равенство на страните в съдебния процес равенство пред закона равни условия равнопоставеност разделение на властите разноски по делото разпиляване на държавно имущество разпускане на народно събрание разпускане на народното събрание разпускане на партия разрешение на министъра на отбраната разрешение на народното събрание расова дискриминация ратификация религиозни възгледи решение на народното събрание ръководител на българска национална телевизия ръководна длъжност ръководна щатна длъжност ръководни органи самостоятелен бюджет на съдебната власт самостоятелно произнасяне по конституционност на закон за изменение и допълнение на действащ закон свобода на вероизповедание свободна професия свободна стопанска инициатива сграда сграда – публична държавна собственост сдружаване сдружаване на религиозна основа сержанти служебно правителство снемане на имунитет снемане на имунитет на народен представител социални помощи социални права специализирани медицински дейности срок на наборната военна служба становище статут на народен представител при разпуснато народно събрание стенографски протокол стопанисване на държавното имущество стопанска дейност стопанска инициатива структура на конституционни норми субект на престъпление съдебен контрол съдебна власт съдебни изпълнители съдилища съставяне на ново правителство съществени нарушения на изборния процес такса тежест на доказване в гражданския процес топлопреносно предприятие трето гласуване труд трудов стаж за пенсиониране трудово възнаграждение тълкувателно решение търговия на дребно с лекарствени продукти указ на президента управление на имуществото на съдебната власт успешно приключен проучвателен мандат установяване на нецелесъобразност на закон устройство на крайбрежната територия участие в избори формиране на органи на съдебната власт функции на адвокатурата функции на председателя на народното събрание функции на прокуратурата характер на решението хора с увреждания цел на закона целесъобразност цикми цялостна политика на правителството частна собственост частни съдебни изпълнители черноморско крайбрежие чужд гражданин чуждестранно юридическо лице юридическо задължение 313б от наказателния кодекс велико народно събрание върховен съд главен прокурор група народни представители заварен закон задължително тълкуване закрито заседание имунитет на народен представител искане на народни представители искане на общото събрание на гражданската колегия на върховния касационен съд искане на общото събрание на наказателната колегия на върховния касационен съд искане на общото събрание на търговска колегия на върховния касационен съд искане на омбудсман искане на пленума на върховния касационен съд искане на президент искане на съдебен състав на върховния касационен съд искане на тричленен състав на върховния административен съд искания на различни субекти казуално тълкуване международен договор наказателна колегия на вкс недействителни бюлетини недоверие на правителство недопустимост на искане обратно действие на закон омбудсман отнемане на имущество парламентарна група петчленен състав на вас полагане на клетва права на човека правен спор правилник за организацията и дейността на народното събрание право на собственост президент прекратяване на пълномощия на народен представител привилегии пропорционалност противоконституционност на закон пълномощия на председателя на народното събрание равенство пред закона разделение на властите религиозни общности решение на народното събрание спор за конституционност на партия субект на искане състав на вас състав на върховния административен съд такса частно осигуряване предучилищно образование
решение № 14 по дело 12 / 2014
от: 4.11.2014 г.
решение № 11 по дело 2 / 2013
от: 10.7.2014 г.
решение № 9 по дело 3 / 2014
Съдия: Пламен Киров
от: 3.7.2014 г.
решение № 14 по дело 17 / 2013
Съдия: Красен Стойчев
от: 18.12.2013 г.
решение № 6 по дело 3 / 2012
от: 11.4.2012 г.
решение № 13 по дело 12 / 2010
Съдия: Цанка Цанкова
от: 15.12.2010 г.
решение № 7 по дело 5 / 2010
Съдия: Георги Петканов
от: 25.5.2010 г.
решение № 8 по дело 5 / 2007
Съдия: Васил Гоцев
от: 12.7.2007 г.
решение № 1 по дело 8 / 2005
Съдия: Мария Павлова
от: 7.3.2006 г.
решение № 8 по дело 7 / 2005
Съдия: Лазар Груев
от: 1.9.2005 г.
решение № 3 по дело 2 / 2005
от: 5.4.2005 г.
решение № 2 по дело 9 / 2004
Съдия: Владислав Славов
от: 10.2.2005 г.
решение № 3 по дело 3 / 2004
Съдии: Людмил Нейков
от: 5.7.2004 г.
решение № 1 по дело 1 / 2004
Съдия: Стефанка Стоянова
от: 23.3.2004 г.
решение № 8 по дело 6 / 2003
от: 5.6.2003 г.
решение № 6 по дело 23 / 2002
Съдия: Димитър Гочев
от: 8.5.2003 г.
решение № 3 по дело 22 / 2002
от: 10.4.2003 г.
решение № 1 по дело 1 / 2003
Съдия: Маргарита Златарева
от: 4.2.2003 г.
решение № 11 по дело 18 / 2002
Съдия: Неделчо Беронов
от: 14.11.2002 г.
решение № 2 по дело 2 / 2002
от: 28.3.2002 г.
решение № 18 по дело 15 / 2001
от: 25.10.2001 г.
решение № 13 по дело 2 / 2001
Съдия: Пенка Томчева
от: 29.5.2001 г.
решение № 9 по дело 9 / 2001
Съдия: Людмил Нейков
от: 8.5.2001 г.
решение № 6 по дело 17 / 2000
Съдия: Живан Белчев
от: 29.3.2001 г.
решение № 5 по дело 5 / 2001
Съдия: Тодор Тодоров
от: 22.3.2001 г.
решение № 3 по дело 16 / 2000
от: 8.2.2001 г.
решение № 8 по дело 9 / 2000
Съдия: Асен Манов
от: 21.9.2000 г.
решение № 9 по дело 6 / 2000
Съдия: Александър Арабаджиев
решение № 6 по дело 8 / 2000
от: 19.9.2000 г.
решение № 16 по дело 10 / 1999
от Неделчо Беронов
от: 19.10.1999 г.
решение № 6 по дело 5 / 1999
Съдия: Георги Марков
от: 22.4.1999 г.
решение № 23 по дело 14 / 1998
Съдия: Станислав Димитров
от: 25.9.1998 г.
решение № 18 по дело 17 / 1998
от: 30.6.1998 г.
решение № 10 по дело 8 / 1998
от: 29.4.1998 г.
решение № 8 по дело 3 / 1998
от: 2.4.1998 г.
решение № 16 по дело 8 / 1997
от: 6.11.1997 г.
решение № 11 по дело 4 / 1997
Съдия: Пенчо Пенев
от: 25.9.1997 г.
решение № 18 по дело 22 / 1996
Съдия: Цанко Хаджистойчев
от: 22.10.1996 г.
решение № 14 по дело 15 / 1996
от: 24.9.1996 г.
решение № 13 по дело 11 / 1996
от: 25.7.1996 г.
решение № 12 по дело 13 / 1996
Съдия: Иван Григоров
от: 23.7.1996 г.
решение № 9 по дело 9 / 1996
от: 20.6.1996 г.
решение № 7 по дело 1 / 1996
от: 4.6.1996 г.
решение № 2 по дело 26 / 1995
Съдия: Милчо Костов
от: 6.2.1996 г.
решение № 25 по дело 27 / 1995
от: 21.12.1995 г.
решение № 23 по дело 20 / 1995
от: 9.11.1995 г.
решение № 22 по дело 25 / 1995
Съдия: Младен Данаилов
от: 31.10.1995 г.
решение № 21 по дело 18 / 1995
от: 26.10.1995 г.
решение № 17 по дело 13 / 1995
от: 3.10.1995 г.
решение № 14 по дело 23 / 1995
от: 12.9.1995 г.
решение № 1 по дело 5 / 1995
Съдия: Николай Павлов
от: 4.4.1995 г.
решение № 11 по дело 16 / 1994
от: 20.10.1994 г.
решение № 10 по дело 4 / 1994
от: 6.10.1994 г.
решение № 6 по дело 6 / 1994
Съдия: Нено Неновски
от: 12.7.1994 г.
решение № 5 по дело 3 / 1994
Съдия: Теодор Чипев
от: 7.7.1994 г.
решение № 4 по дело 8 / 1994
от: 21.6.1994 г.
решение № 3 по дело 1 / 1994
от: 17.5.1994 г.
решение № 19 по дело 11 / 1993
от: 21.12.1993 г.
решение № 18 по дело 19 / 1993
от: 16.12.1993 г.
решение № 17 по дело 14 / 1993
от: 9.12.1993 г.
решение № 16 по дело 18 / 1993
от: 26.10.1993 г.
решение № 13 по дело 13 / 1993
Съдия: Милена Жабинска
от: 22.7.1993 г.
решение № 8 по дело 5 / 1993
от: 6.5.1993 г.
решение № 5 по дело 6 / 1993
от: 6.4.1993 г.
решение № 4 по дело 3 / 1993
от: 30.3.1993 г.
решение № 20 по дело 30 / 1992
от: 23.12.1992 г.
решение № 19 по дело 28 / 1992
от: 15.12.1992 г.
решение № 14 по дело 14 / 1992
от: 14.11.1992 г.
решение № 13 по дело 27 / 1992
от: 22.10.1992 г.
решение № 10 по дело 13 / 1992
Съдии: Станислав Димитров
от: 27.7.1992 г.
решение № 7 по дело 6 / 1992
от: 2.7.1992 г.
решение № 5 по дело 11 / 1992
Съдии: Пенчо Пенев
от: 11.6.1992 г.
решение № 4 по дело 1 / 1991
от: 21.4.1992 г.
решение № 1 по дело 18 / 1991
от: 16.1.1992 г.
решение № 2 по дело 24 / 1991
от: 13.12.1991 г.

matches:
дело 12
дело 2
дело 3
дело 17
дело 3
дело 12
дело 5
дело 5
дело 8
дело 7
дело 2
дело 9
дело 3
дело 1
дело 6
дело 23
дело 22
дело 1
дело 18
дело 2
дело 15
дело 2
дело 9
дело 17
дело 5
дело 16
дело 9
дело 6
дело 8
дело 10
дело 5
дело 14
дело 17
дело 8
дело 3
дело 8
дело 4
дело 22
дело 15
дело 11
дело 13
дело 9
дело 1
дело 26
дело 27
дело 20
дело 25
дело 18
дело 13
дело 23
дело 5
дело 16
дело 4
дело 6
дело 3
дело 8
дело 1
дело 11
дело 19
дело 14
дело 18
дело 13
дело 5
дело 6
дело 3
дело 30
дело 28
дело 14
дело 27
дело 13
дело 6
дело 11
дело 1
дело 18
дело 24