text:
Производството е образувано по искова молба предявена от В
Производството е образувано по искова молба предявена от В. С. Т., ЕГН*, с
постоянен адрес – град П., У.”П. Т.” №., област Б.град, Д. А. Т., с ЕГН: *
от Г. П. с адрес посочен , като този на първата ищца, М. С. К., ЕГН* и Т. Н.
К., двамата с посочен адрес – град П., У.”Р.” №., област Б.град против К.
И. М., ЕГН* и О. Л. М., с ЕГН: *, с посочен адрес за призоваване град П., У.”
П. К.Я.” №3, област Б.град. Предявеният иск е с посочено правно основание
чл. 124 ал.1от ГПК и чл.537 ал.2 от ГПК, и цена на иска 2862.00 лева.
В исковата молба И. твърдят, че са съсобственици заедно с ответниците на
недвижим имот, находящ се в Г. П., с административен адрес Г. П. У.”П. К.Я.” №
3, като И. са собственици на ПИ 3365 (три хиляди триста шестдесет и пети, а
ответниците на ПИ 1625 (хиляда шестстотин двадесет и пети) , за които
поземлени имоти е отреден по плана на Г. П. от 1988г. УПИ ХIII(тринадесети) в
квартал 84 (осемдесет и четвърти) по плана на Г.П., одобрен със Заповед №
526/16.05.1988г. на Кмета на Община П., целия с площ на целия УПИ от 583 кв.м.
Сочи се, че първите от тях двамата са собственици на основание изтекла
давностно владение/съгласно обективирано в НА №61/дело№133/05.04.1978г. на
П.ки районен съдия/ на дворно място, заснето по плана на Г. П. от 1971г.,
представляващо ПИ с пл. № 3396, в кв.44, с площ от 164 кв.м., при посочени
съседи. Останалите двама ищци обосновават съществуването на правото си на
собственост по силата на разпоредителна сделка извършена от първите двама ищци
в тяхна полза с една втора идеална част от притежавания от тях недвижим имот, и
представляващ към момента на изповядването на сделката – имот с нов пл. № с
плана на Г. П. през 1988г., а именно – ПИ с пл. № 3365, в квартал 84
(осемдесет и четвърти) по плана на Г.П., , който поземлен имот ведно с ПИ 1625
(хиляда шестстотин двадесет и пети) , е отреден по плана на Г. П. от 1988г. в
един общ УПИ ХIII(тринадесети). Твърди се още от И. , че през 1996г. в Община
П. по тяхна молба е извършена процедура, въз основана на която - по регулация
към ПИ с пл. № 3365 , в кв. 84 е придадено по регулация от ПИ1625 (хиляда
шестстотин двадесет и пети) 101 кв.м., като регулационните отношения със
собствениците на този имот/ответниците/ са уредени и през 1997 на основание
приключилата процедура, И. са се снабдили с нотариален акт по регулация – НА №
90, том 1, дело № 208/14.03.1997г. на ПРС.
Твърди се още, че първите ищци владеят имота необезпокоявано без да са го
напускали и изоставили от 1978 г., а за вторите от 1994г. до настоящия момент
на предявяване на иска. Правния си интерес от предявяването на иска, И.
обуславят с претендираното от тях съществуване на правото на собственост, което
право ответниците отричат и оспорват , позовавайки се на издадения в тяхна
полза нотариален акт/ № 113, том1, рег. №2518, дело №100/09.06.2010г., на
Нотариус вписан под № 51. с район на действие ПРС/ въз основа на
обстоятелствена проверка за съществуване правото на собственост върху имот
ПИ 1625 (хиляда шестстотин двадесет и пети) , в квартал 84 (осемдесет и
четвърти) по плана на Г.П. от 1988г. на Кмета на Община П., целия с площ от 583
Иска се от съда, да признае за установено по отношение на ответниците , че И.
са собственици на имот с пл.№ 3365 (три хиляди триста шестдесет и пети, с площ
за имота - 265 кв.м. , за който имот ведно с имот с пл. №1625 (хиляда
шестстотин двадесет и пети) от 318 кв.м. – триста и осемнадесет кв.м. е отреден
парцел ХIII(тринадесети) в квартал 84 (осемдесет и четвърти) по плана на Г.
П., с площ на целия УПИ от 583 кв.м., при съседи – парцел ІIХ (девети),
парцел Х (десети), парцел ХI(единадесети), парцел ХII (дванадесети), парцел ХV
(петнадесети) и улица, съглансо обезпечителна заповед, а съгласно скица №
524/07.04.2010г. на ОА – Г. П.: ПИ 3365/ поземлен имот три хиляди триста
шестдесет и пети /, а ответника на ПИ1625/ хиляда шестстотин двадесет и пети /,
за които поземлени имоти е отреден по плана на Г. П. от 1988г. УПИ
ХIII(тринадесети) в квартал 84 (осемдесет и четвърти) по плана на Г. П.,
одобрен със Заповед № 526/16.05.1988г. на Кмета на Община П., с площ на имота
по скица от 583 кв.м., при съседи на имота съгласно скица № 524/07.04.2010г. на
ОА – Г. П.; ОТ ИЗТОК – УПИ ХII (дванадесети /1623 и УПИ ХI(единадесети/-1624,
от запад – УПИ ХV (петнадесети)-1907, от север – УПИ ІIХ (девети /-1627 и от
юг - улица .”П. К.Я., и като законна последица от уважаването на предявения иск
се иска отмяна на издадения на ответниците нотариален акт № 113, том1, рег.
№2518, дело №100/09.06.2010г., на Нотариус вписан под № 51. с район на действие
ПРС, ведно със сторените по делото разноски.
В депозирания по делото писмен отговор по реда на чл. 131 ГПК , ответниците
изразяват становище за допустимост и неоснователност на исковата претенция.
Оспорват изцяло изложените в исковата молба твърдения, като възразяват срещу
твърденията И. да са съсобственици, нито собственици заедно с тях на имот с
административен адрес Г. П. У.”П. К.Я.” № 3 - ПИ 1625 (хиляда шестстотин
двадесет и пети) , за който поземлен имот е отреден по плана на Г. П. от 1988г.
УПИ ХIII(тринадесети) в квартал 84 (осемдесет и четвърти) по плана на Г.П.,
одобрен със Заповед № 526/16.05.1988г. на Кмета на Община П., с обща площ на
целия УПИ от 583 кв.м.
Твърди се, че описания от тях имот е владян още преди 1958г. от общия
наследодател на първия ответник – В. М. В. – негов дядо, който придобил правото
на собственост върху един декар в м. „П.” съгласно НА №4. т.1, дело №. от
1958г.Посочено, че от този момент имота се владее от наследниците на В. М. В.
– И. В.ев М., починал и синът му К. И. М.. Оспорват твърденията посочени от
И. и за които последните твърдят, че са обективирани в НА №61/ дело №133/05.
04.1978г. на П.ки районен съдия/, в конкретика обективирановто в този
констативен НА по силата на който И. са признати за собтвеници върху имот ПИ
3996, а не на имот с пл. 3396.
Изразено е становище от ответниците, че нямат роднинска връзка с И. нито са
съседи по имот, като не им е известно да са извършвани отчуждителни или
регулационни процедури, които да доведат до промяна на регулационния статут на
притежавания от тях имот, както и че описаните в ИМ обстоятелства относно
извършена процедура по регулация е извършена без тяхно знание, и без наличието
на каквито и да било законови и правни предпоставки. Оспорват осъществено
безпрепятствано и спокойно от И. владение с аргумент, че двамата ответници
живееят в имота и за който знаят, че е тяхна собственост още преди 1958г., като
се твърди, че същият никога не е бил О. собственост.
В подкрепа на своите възражения ответниците подробно излагат твърдения за
извършени в тяхна полза разпоредителни сделки от трети лица в хронологичен ред
на тяхното осъществяване върху имот с пл. ПИ 1625 (хиляда шестстотин двадесет
и пети) , за който поземлен имот е отреден по плана на Г. П. от 1988г. УПИ
ХIII(тринадесети) в квартал 84 (осемдесет и четвърти) по плана на Г.П.,
целия УПИ от 583 кв.м., в които имотът владян от ответниците е описан с
неговия статут и характеристики при действието на различните планове на
населеното място, и за който период от време се твърди, че същите
непрекъснато са владели имота, което владение е продължило и след настъпването
на смъртта на бащата на първия ответник , и сключването на брак между двамата
ответници от около преди 30 г., което фактическо състояние продължило и към
настоящия момент. Посочват, че предвид обстоятелството, че осъществяваното от
тях владение през тези 30 г. не е било оспорвано от останалите техни
съсобственици, вероятно се има предвид техни праводатели по - горе посочените
сделки, ответниците се снабдили с НА по обстоятелствена проверка / № 113,
том1, рег. №2518, дело №100/09.06.2010г., на Нотариус вписан под № 51. с район
на действие ПРС, с който били признати за собственици по давностно владение
върху процесния имот с общ площ от 583.кв.м.
Същевременно обаче ответниците излагат съображения за знание , че през 1978г.
първата ищца В. Т. имала документ за техния имот, като се сочи, че по-късно от
нейна страна започнали претенции за съществуване на правото й на собственост
върху 164 кв.м. от лицевата част на имота, собственост на ответниците.
Признават, че водената процедура по регулация е незаконосъобразна и нищожна , и
че с незаконната претенция на посочената ищца, имотът им е останал без достъп
до улица – изход за дома им. Оспорват да са получили каквато и да е сума за
уреждане на регулационни сметки от И..
Ответниците изразяват становище за допустимост и неоснователност на исковата
претенция.Оспорват изцяло изложените в исковата молба твърдения, като
възразяват срещу твърденията И. да са съсобственици, нито собственици заедно с
тях на имот с административен адрес Г. П. У.”П. К.Я.” № 3 - ПИ 1625 (хиляда
шестстотин двадесет и пети) , за който поземлен имот е отреден по плана на Г.
П. от 1988г. УПИ ХIII(тринадесети) в квартал 84 (осемдесет и четвърти) по плана
на Г.П., одобрен със Заповед № 526/16.05.1988г. на Кмета на Община П., с
обща площ на целия УПИ от 583 кв.м.Твърди се, че описания от тях имот е владян
още преди 1958г. от общия наследодател на първия ответник – В. М. В. – негов
дядо, и закойто се твърди,че е придобил правото на собственост върху един декар
в м. „П.” съгласно НА №4. т.1, дело №. от 1958г.Посочено, че че от този
момент имота се владее от наследниците н аВ. М. В. – И. В.ев М., починал
и синът му К. И. М.. Опспорват твърденията посочени от И. и за които последните
твърдят, че са обективирани в НА №61/дело№133/05.04.1978г. на П.ки районен
съдия/, конкретно се твърди,че с този констатитевн НА И. са признати за
собтвеници върху ПИ 3996, ане на имот с пл. 3396.
извършена процедура по регулация е извършена без тяхо знание, и без наличието
н акаквито и да било законови и правни предпоставки. Оспорват осъществено
В с.з. И., редовно призовани, лично се явяват и с упълномощени процесуални
предствители, които поддържат иска.
Ответниците, редовно призовани, се явява само О. М., с процесуален представител
и за двамата адвокат Б.. Поддържат изложеното в депозитрания отговор, като
ангажират доказателства в подкрепа на своите възражения.
В хода на производството освен допуснатите писмени доказателства , назначена
съдебнотехническа експертиза, са допуснати и събрани гласни доказателства, като
са разпитани свидетелите – П.П., С. Б., В. А., И.Т., К.
Т., Б. С.Т. , И. А.А., С.А., Б.
Г.. А..
Съдът, след като обсъди представените по делото доказателства поотделно и в
тяхната съвкупност, при спазване изискванията на чл. 235 от ГПК, приема за
установено следното от фактическа страна:
Приложен е по делото от И. нотариален акт № 65, том първи, дело 113/1952г.,
видно от който дядото на ищцата В. Т. - Г.А. Г. , земеделец от
Г. П. продава на дъщеря си А.С.В./последната майка на ищцата/,
недвижим имот, находящ се в землището на Г. П. и представляващ нива от един
декар в местността „В.п.”, при съседи А. Г.а П., Д.
А. Т. , А. Г. и С. Н. Г.Установява се от заключението по
изслушаната експертиза, че през месец май 1955г. е завършен и приет служебно КП
на Г. П., в.т.ч. и на цитираната местност /В.п./ , като процесния
имот, подробно описан в НА 65/1952г. е отразен с пл. № 1179 на А. С.
В. по разписен лист, при граници и съседи имот 2172 на Д. А.Т. ,
имот 2171 на Община, имот 1178 на С.Д., имот 1181 на А. А.
М., имот 1180 на Г.П., имот2170 на В. и К.П..
Видно от обективираното в нотариален акт № 4, том първи, дело 11/1958г., на
наследодателят на първия ответник В. М. В. /съгласно удостоверение за
наследници /вж. л. 58 и 59/ по занятие земеделец е признато правото на
собственост по земеустрояване и на основание ПМС от 26.08.1954г. върху
недвижим имот, находящ се в землището на Г. П. и представляващ един декар в
местността „П.” при съседи: Д. А., Г.П. и път.
При даденото описание на имотите в горецитираните нотариални актове, се
установява, че двата имота притежание на наследодателите на страните – Г.
А. Г. и В. М. В., са били в една и съща местност/П./, с общ
съсед – имот на Д. А..
От събраните по делото писмени доказателства и заключението по назначената
съдебно техническата експертиза при проследяване регулационите промени на
процесния имот, се установява, че с одобряването на регулационен план на Г. П.
/със Заповед № 784/м.февруари/ 1958г./ е образуван парцел X III, кв.44
отреден за индивидуално жилищно строителство за имот 1179 на А.С.В..
Със същия план имот № 2170 на В. и К.П. е отреден на части, като
половината от същия остава извън регулация, друга част от попада под улица, и
три части пак от него попадат като придаваеми към парцели : XIV за имот 1179,
XIII за имот 1179, XII за имот 1180.
През 1971г. за Г. П. е бил изготвен и одобрен нов регулационен план при
запазена парцелна конфигурация и отреждане според предходния план, според
заключението на в.л.Експертът посочва, че върху оригиналния план е нанесено и
се вижда допълване на кадастралния план на новата линия за образуване на нов
имот 3996.
За същия имот в хронологичен ред при проследяване регулационния статут в.л. посочва, че по искане на А. Г.а В. е открита процедура за поправка на кадастрален план за пропусната стара граница в действащия план от 1971г. , в имот 1179. Изготвен е технически акт от 26.05.1977г. със скица /приложение 3/, като със Заповед № 916/19.07.1977г. е одобрено изменение на КП с нов имот 3996, за който е издадена скица №428/17.11.1977г. и същия е записан на А. В..
Правото си на собственост върху посочения имот 3996 ищцата В.Т. удостоверява със издадения по обстоятелствена проверка нотариален акт № 61, том първи, дело 133/1978г. на П.ки районен съдия, представляващ дворно място в чертата на гр. П., в кв. 44, целия от 164 кв.м..
Видно от обективираната в нотариален акт № 103, том втори, дело 363/1977г. сделка , Г.В.В. със съгласието на съпругата си Е.В. дарява своя племеник К.И.М. с притежаваните от него - една втора идеална част от недвижим имот , представляващ дворно място имот с пл. № 1179, в кв. 44 по плана на гр. П., целият от 422 кв.м. и за които ведно с имот с пл. № 3901, се отрежда в съсобственост парцел XIII, целият от 1215 кв.м.
С нотариален акт № 104, том втори, дело 363/1977г. З.И.В. – Х. със съгласието на съпруга си Х.И.В. даряват на синът си В.Х.В., собствените си една четвърт идеална част от недвижим имот , представляващ дворно място имот с пл. № 1179, в кв. 44 по плана на гр. П., целият от 422 кв.м., и за които ведно с имот с пл. № 3901, се отрежда в съсобственост парцел XIII, целият от 1215 кв.м., а по силата на нотариален акт № 105, том втори, дело 363/1977г.същите лица даряват и останалите една четвърт идеални части от същия имот на своя внук И.А.А.
Във връзка с регулационния статут на процесния имот вещото лице посочва, че със Заповед № 526/16.05.1988г. на Председател на Комисия по ТСУС е одобрен КРЗП на кв. „Антон Попов , в района на който попадат процесните имоти . С констативен акт от 28.05.1989г. /л.257/ по искане на В.Т. - вх. № 94ТСУС – 105/30.01.1989г. е започнала процедура за допълване на КП, одобрен със заповед № 526/16.05.1988г.на самостоятелен имот в границите на имот 1625, като експертът сочи, че допълването е одобрено със заповед № 795а/11.09.1989г. , с която е образуван нов имот с 3365 в границите на имот 1625/приложение 4/ , по силата на цитираната заповед е извършено преотреждане на парцел XIII за имоти с номера 1625 и 3365.
По силата на извършена разпоредителна сделка първата от ищците В.Т. със съгласието на съпруга си Д.Т., втория ответник продава на третата ищца една втора идеална част от собствения си имот, с пл. № 3365, целият от 164 кв.м. , за който ведно с имот с пл. № 1625 е отреден парцел XIII в кв.84 по плана на гр. П., съгласно обективираното в нотариален акт № 13, том.втори, дело № 332/1994г.
Видно от приложената по делото административна преписка от Община П. по искане на двете ищци с молба с вх. №94-00-2682/27.09.1996г., комисия по чл. 265 ал.1 и ал.2 от ЗТСУ и чл.279 ал.1 и ал.2 от ППЗТСУ е извършила оценка на придаваемите части от имот 1625 към 3365, като в протокол от 04.11.1996г./л.245/ е възприето и обективирано заключението на същата, че за уравняване на дяловете на съсобствениците на парцел XIII, собствениците на имот с пл. № 3365,/ посочено двете ищци/ следва да заплатят сумата от 50 000 лева на съсобствениците на имот с пл. № 1625 за придадените 101 кв.м.Видно от приходна квитанция № 0103040/17.01.1997г./л.250/ ищците са внесли в касата на Община П. определената сума, за която по делото са налице данни , че към настоящия момент е в наличност по сметката на Община П., който протокол е обявен на заинтересованите страни, и по делото не са налице данни за неговото обжалване.Не се доказа и оспореното от ответниците връчване на същия протокол, в този смисъл са събрани писмени доказателства за редовно оформен отказ на същите при получаването от служител на Общината/л.249/, както и показанията на свид. Бурсуклиева.
С писмо № 94-00-213/14.02.1997г. на Кмета на Община П. до Нотариуса при РС, е приложена молбата на ищците за издаване на нотариален акт за придаваем имот по дворищна регулация, съгласно чл.279 ал.2 от ППЗТСУ, на основание чл.31 ал.1 от ЗТСУ, видно от съдържанието на същото писмо е посочено, че регулационните сметки са уредени, съгласно нотариално заверено съгласие между заинтересованите страни, като е заплатено дължимото обезщетение от собствениците на имот 3365/ищци по делото/.
Въз основа на представените документи от Община П., П.ки районен съдия след като се е уверил, че са налице предпоставките на чл.134 ал.2 от ЗТСУ , съгласно която разпоредба за недвижими имоти, придадени по дворищнорегулационния план към парцели на други физически лица, и за частите в мястото на образуван по регулация общ парцел нотариусът издава нотариален акт, след като условията за заемане на имота са изпълнени, е съставил нотариален акт № 90,том първи, дело № 208/1997г., и с който ищците В.Т. и М.К. са признати за собственици по регулация на недвижим имот, представляващ място с площ от 101 кв.м., което се взима от имот с пл. № 1625, кв. 84 и се придава към собствения на ищците имот с пл. № 3365, и за които два имота съвместно се отрежда парцел X III по плана на гр. П., целия парцел с обща площ от 530 кв.м.
По делото по искане на страните са приложени подадени от тях данъчни декларации по чл.14 от ЗМДТ за облагане с данък върху недвижим имот , като видно за ищците от декларация с №1748/13.07.2010г.,същите са декларирали имот в парцел XIII , същият имот ищците В.Т. и М.К. са декларирали и през 1998г., като земя от по 132 кв. м. , за всяка от тях находяща се в имот с пл.1625. Имот с пл.1625 от 211 кв.м. е деклариран и от ответника К. М. през 1998 г. /л/181/ .
Установи се от приложеното по делото съдебно решение №136/05.07.1984г. на ПРС, че към 1984г. ищцата по делото В.Т. е водила производство с правно основание чл. 32 от ЗС срещу ответника К. М. и останалите съсобственици относно разпределение на ползването на парцел XIII, в кв.44, отреден за имот с номер 3996,с площ от 164 кв.м. собственост на ищцата и имот с пл. Номер 1179, собственост на ответниците.В мотивите на същото решение съдът е формирал извода предвид обстоятелството, че не е извършено обезщетяване на съсобствениците към онзи момент за изравняване на дяловете начина на ползване и разпределение е следвало да се извърши по имотни граници.
В хода на производството по делото, съдът е изискал и е била представена нотариалната преписка на нотариус Фани Шутова по нот.д.№100/2010 година, от която става ясно, че ответниците са подали писмена молба до посочения нотариус, с оглед “извършването на обстоятелствена проверка и признаването на правото на собственост на основание давностно владение върху УПИ XIII – 1625, в кв.84 по действащия план на гр. П., с площ на имота 583 кв.м.
В молбата е посочено, че молителите владеят посочените имоти лично, непрекъснато и безспорно повече от 10 години.В рамките на нотариалното производство са разпитани трима свидетели/двама от тях свид. И.М.Т. и К. Б. Т., разпитани и в хода на настоящото производство/, които са установили преждепосоченото, с оглед на което и това производство е финализирано с издаването на нот.акт № 113 , т. 1, д. №100/09.06.2010 година, с който ответниците К.И.М. и О.Л. М.а , са били признати за собственици на основание давностно владение на недвижим имот - УПИ XIII – 1625, в кв.84 по действащия план на гр. П., с площ на имота 583 кв.м.
С оглед установените от съставения протокол по цитираното нотариално дело от разпита на тримата свидетели данни за осъществявано необезпокоявано несъмненно и явно владение на процесния имот от страна на ответниците в продължение на десет години/макар и не посочен началния момент на изтеклата придобивната давност/, по делото са ангажирани доказателства, видно от които се установяват данни обосноваващи противоположния извод, а именно, че осъществяваното от тях владение е било оспорвано от страна на ищците в настоящото производство, което обективно състояние според ищците наложило необходимостта последните да потърсят съдействие от РПУ-П. , в който смисъл е подадена жалба/16.112010г./ след образуване на съдебното производство /л/118/ относно премахната ограда от страна на ответниците разделяща имотите за които е отреден УПИ XIII.
Изложените дотук обстоятелства от фактическа страна на спора изведени от събраните писмени доказателства формират извода , че при отреждането на УПИ XIII за имот с пл. номер 1625, собственост на ответниците и имот с пл.номер 3365, собственост на ищците, двата имота са в непосредствено съседство, което фактическо положение се установява и от събраните по делото гласни доказателства.
В тази връзка изведените данни от показанията на свидетелите Б.Г., И.А., и С.А., както и водените двама свидетели от страна на ответниците са безпротиворечиви относно осъществявано от ответниците владение на имот с пл. номер 1625, което владение започнало още през 1952г., когато бащата на ответника К. М. направил в имот с пл. 1179 къща, в който дом е отгледан и ответника, където по настоящем живее и със съпругата си О. М.а, както и осъществявано владение от ищците по делото на имот с пл. 3996, към настоящия момент 3365, конкретно владение върху 164 кв.м. от ищцата В.Т. върху имот с пл. номер 3996, което не се е оспорвало от ответниците.
При извършения анализ на показанията на свид.Б.Г., дадени в логическа последователност, правдивост и непротиворечивост на възприетото от същия , преценени от съда при тяхното съпоставяне с установеното от събраните писмени доказателства, се установява действителното фактическо положение за процесния имот при неговата регулационна промяна и съществуване правото на съсобственост между страните.Свидетелят Г. посочва, че през 1952г., заедно със семейството си майка му А. С. В. и първата ищца В.Т., тъй като М.К. не е била родена, отишли да живеят в нивата, продадена от неговия дядо на майка му, като след настъпили регулационни промени, част от същата нива останала на юг от пътя , а друга част на север, и за която част свидетеля посочва, че спорят ищците и ответниците, установено и от писмените доказателства и експертиза по делото, или - имот 3996. Описанието, което дава този свидетел на имота изцяло кореспондира с показанията на останалите свидетели, а именно, че частта която се владее и ползва от първата ищца В.Т. още през 1978г. се намира желязна ламаринена конструкция /малък склад/, ползвана от ищците орех, движимости и недвижимости които се намират в лицевата част на имота,която се ползва от ищците, а в дъното на същия имот е къщата на К. М., като ответниците преминавали през1.5 кв.м пътека за своята част от имота. Безспорни са показанията на всички свидетели за това, че двата имота винаги са били преградени с ограда, което фактическо състояние е съществувало и през 1989г. обективирано в писменото доказателство/л.257/, и промяна на което фактическо положение е премахването на оградата от страна на ответниците през 2010г. , след като същите се снабдили с констативен акт по обстоятелствена проверка.
Съдът не кредитира показанията на свидетелите И.Т. и К. Т., в останалта част извън упоменатото по-горе, свид. Т. разпитан в хода на нотариалното производство и в настоящото пропизводство дава противоречиви показания досежно знание за съществуващ спор между страните , не без значение е и неговата евентуална заинтересованост от изхода на делото предвид роднинската му връзка, /зет на ответницата/ . В съдебно заседание, същият свидетел избирателно дава описание на имота, като показанията му за съществуващата ограда между имота на ищците и ответниците са колебливи, както и единствено този свидетел изразява незнание за предишни намерения и проведени разговори между страните за евентуално застрояване на имота, факт за който свидетелства всички разпитани по делото свидетели – в т.ч. свид. А. и В.В., роднини на ответницие, и според техните показания съсобственици на имот с пл. номер 1625, заедно с ответниците по делото.
Свидетелят В.В. посочва, че е съсобственик с ответниците на имот с пл. 1625, както и „....че след регулацията имотът им е останал наполовина ...””, „Когато мина регулацията имота беше на четирима, на мене, на И.А., на К. и на брат му В. М., това беше, даже и сега е така. Тогава се отне част от имота и премина във владение на В.Т.....”, „..и преди да мине улицата пак бяхме граничещи имоти, бяхме югозападна граница и след като премина пътя – пак сме в съседство...”
Видно от тези показания, както и от водения между страните спор за разпределение на ползването, по реда на чл.32 от ЗС на парцел XIII, в кв.44, отреден за имот с номер 3996,с площ от 164 кв.м. собственост на ищцата и имот с пл. Номер 1179, собственост на ответниците, се опровергават възраженията на ответниците, че никога не са били дори в съседство с ищците по делото. Нещо повече видно от записаното в мотивите на съдебния акт решение №136/05.07.1984г. на ПРС, към 1984година, е че ответниците по това дело, в това число и настоящите ответници не са оспорвали собствеността на В.Т. върху 164 кв.м. на имот 3996.
Без правно значение и относимост към крайния извод по настоящия спор, са данните изведени от покзанията на свид. И.А. и В.В. относно съществуване на правото им на съсобственост с ответника К. М. върху имот с пл. номер 1625, за последните възникнала по силат ана разпоредителни сделки, които се посочват и от ответниците в писмения отговор.

matches:
дело 113
дело 11
дело 133
дело 363
дело 363
дело 363


text:
Решение по Гражданско дело 24/2013г.
10.03.2014 година, гр.Троян
Троянски районен съд, в открито заседание, на 10.02.2014 /десети февруари две хиляди и четиринадесета/ година в следния състав:
при секретаря Е.П., като разгледа докладваното от съдията гр. д.№24 по описа за 2013г. на ТРС, за да се произнесе, съобрази следното:
Предявени са обективно и субективно съединени искове с правно основание чл.108 и чл.109 от ЗС.
В исковата си молба до съда, ищецът - Кооперация „ТРОЯНСКА ПОПУЛЯРНА БАНКА„ твърди, че е собственик на недвижим имот, находящ се в гр. Троян, ул. „Дрянска чешма” № 1, Община Троян, Ловешка област, съставляващ по КККР на гр.Троян, одобрен със Заповед № РД-18-11/20.04.2007 г. на Изпълнителния директор на АГКК-София имот с идентификатор 73198.505.93, целият от 1312 кв.м., с трайно предназначение на територията: урбанизирана; начин на трайно ползване: за друг обществен обект, комплекс, при съседи: имоти с № 73198.505.95; № 73198.505.535, № 73198.505.117, № 73198.505.534, № 73198.505.92, № 73198.505.94, 73198.505.96. Твърди, че ответниците В.Т.В. и Й.Т.П. имат изградени постройки и поставена метална врата, които пречат на ищцовата кооперация да обслужва ресторанта, който се намира в тяхната сграда, тъй като точно откъм запад са складовите им помещения. От друга страна кооперацията желае да си огради имота, но към настоящия момент това е невъзможно, тъй като постройките на ответниците според ищеца са незаконно построени и същите възпрепятстват това. Молят съда да признае по отношение на ответниците В.Т.В. и Й.Т.П., че са собственици на процесния имот, като последните да бъдат осъдени да отстъпят собствеността и да предадат владението на 150 кв.м., попадащи в западна част на подробно описания в исковата молба имот, както и да премахнат извършените от тях незаконно построения строеж което представлява: две паянтови постройки и метална врата, с която част от дворното място е преградено. Претендират за разноски. В предвидения срок по реда на чл. 131 от ГПК ответникът В.Т.В., чрез пълномощникът си адв. А. е депозирал писмен отговор, в който изразява становището си по допустимостта и основателността на исковете. Счита същите за допустими, но неоснователни. Прави възражение за нищожност на приложения от ищцовата кооперация Договор от 26.09.2007 година, находящ се на л. 8, 9 и 10 от делото по смисъла на чл. 26, ал.1 от ЗЗД, поради липса на съгласие, като се позовава на чл. 38 и чл. 39 от ЗОС. Прави доказателствени искания. Вторият ответник по делото Й.Т.П. в предвидения срок по чл. 131 от ГПК не ангажира доказателства и не представя отговор. В съдебно заседание ищцовата кооперация се представлява от упълномощен защитник в лицето на адв.С.С. от ЛАК, поддържа предявените искове на посочените основания и съобразно изменението по реда на чл.214 от ГПК, като излага подробни аргументи по съществото на спора и в представена по делото писмена защита. Ответникът В.В., редовно призован се явява лично и с упълномощен защитник – адв.В.А. ***, който моли предявените искове като неоснователни и недоказани да бъдат отхвърлени, като излага аргументи по съществото на спора. В предвидения от съда срок за представяне на писмени бележки, такива не са постъпили. Ответницата Й.П. редовно призована не се явява и не се представлява. За изясняване на обстоятелствата по делото, съдът е допуснал гласни доказателства, чрез разпита на свидетелите Л.Н.Д., Д.Х.Б., В.Х.Н., С.М.Л., М.М.Д. И М.М.М. и СТЕ с вещо лице инж.В.П., по която е изготвено основно и четири допълнителни заключения. На основание чл. 214 от ГПК, след изготвяне на заключението на вещото лице, по искане на ищеца съдът е допуснал изменение на петитума на предявения иск в частта, с която се претендира осъждане на ответниците да отстъпят собствеността и предадат владението на 112 кв.м., а не както е заявено с ИМ на 150 кв.м., които 112 кв.м. попадат в западната част на описания имот и „са отразени в скиците на двете допълнителни заключения на в.л. П. с букви: К, Л, М, Н, О, П, Р., които да бъдат неразделна част от решението на съда, както и да премахнат извършеното от тях незаконно строителство в тази част на имота, представляващо две паянтови постройки и метална врата, с която е преградено част от дворното място,ведно с всички законни последици.”. От събраните по делото доказателства и становища на страните, преценени поотделно и в тяхната съвкупност, се установи следното от фактическа и правна страна:
Ищеца се легитимира като собственик на недвижим имот, находящ се в гр.Троян, ул.Дрянска чешма №1, съставляващ по КККР на гр.Троян, Одобрена със заповед №РД-18-11/20.04.2007г. на ИД на АГКК-София имот с идентификатор №73198.505.93, целият с площ от 1312 кв.м., при съседи: имот№73198.505.95;№73198.505.535;073198.505.117;№73198.5058.534;№73198.50.92; №173198.505.94; №73198.505.96, за който е издаден констативен нотариален акт за собственост на недв.имот №13, том.7, рег.№7798 издаден по нот.дело №1107/2007г. на нотариус М.Гладкова, с район на действие РС-Троян. При съставяне на констативния нот.акт е отразено, че са представени различни нот.актове, в това число и Договор от 26.09.2007г. между Община Троян, представлявана от кмета инж.Дилян Енкин и Кооперация „Троянска популярна банка”, Протокол-опис от същата дата и Решение №230 от 04.01.2002г. , постановено по АК.д№79/2002година.
От съдържанието на представения на л.8 от делото Договор от 26.09.2007г. между Община Троян, представлявана от кмета инж.Дилян Енкин и Кооперация „Троянска популярна банка” със седалище и адрес на управление гр.Троян, ул.В. Левски №3, представлявана от председателя на управителния съвет Митко Мошеков се установява, че страните са сключили настоящия договор, като от преамбюла на същия е видно, че Троянска популярна банка е регистрирана като фирма в ЛОС на 10.01.1915г., но по силата на 218-то Постановление на МС и ЦК на БКП на 02.03.1951г.за преустройство на банковата система е посочено, че за нуждите на спестовните каси се предават сградите на популярните банки в посочени градове, включително и в гр.Троян. Били са издадени в тази връзка през 1966г.,1968г., и1986г. Актове за държавна собственост. След отписването им от актовите книги за Държавна собственост, през 1997г. е съставен АКТ за Общинска собственост. От представения по делото препис от Решение №230 от 04.01.2002г. , влязло в законна сила на 22.01.2003г. по адм.х.д.№79/2002г., ЛОС е видно, че се връща на Кооперация „Троянска популярна банка”-Троян партерен етаж от четириетажна масивна сграда, представляваща р-т”България” и дворно място от около 1050 кв.м., като изрично е посочено по отношение на дворното място, че възстановява собствеността на 1050кв.м. при условията на чл.4 от Наредбата за условията и реда за връщане на кооперация и кооперативни съюзи на тяхното иззето, одържавено или преразпределено имущество след 10.09.1944г. безвъзмездно, а по отношение на сградата – при условията на чл.5 от същата Наредба. В Раздел 1 от Договора е посочено, че Община Троян, прехвърля на Кооперацията съгласно чл.4 и 5 от Наредбата ПИ с кад.№73198.505.535 с площ от 116 кв.м. и ПИ с кад.№ 73198.505.93 с площ от 1312 кв.м., като в ал.2 от Договора е посочено, че „в подлежащото на връщане имущество по ал.1 са извършени подобрения върху земята”, описани в т.1 и т.2 на цитирания текст, които съгласно чл.2 от Раздел 2 на Договора се установява, че са платени при подписването на същия.
За успешното провеждане на иска по чл.108 от ЗС е необходимо наличието в кумулативна даденост на следните предпоставки: ищецът да е собственик на имота; имотът да се намира във владение на ответника, в настоящата хипотеза на ответниците и последните да го държат без правно основание, като по отношение на иска по чл.109 от ЗС, ищецът следва да установи, че ответниците им пречат да упражняват в пълен обем правото си на собственост върху имота.
От заключението на вещото лице по допуснатата СТЕ се установява, че наследодателят на ответниците Т.В.Т. е бил собственик на дворно място , обозначено от В.Л. по букви А,Б,В,Г,Д,Е,Ж,И в представеното към заключение вх.№2320 от 04.04.2013г. на ТРС Приложение "А" с отразена площ от 130кв.м. представлява част от имот с пл.№ 1683 по кадастралния план, одобрен със Заповед № 325/20.06.1980г. Според експерта, „…така описаното дворно място се явява придаваемо от имот с пл.№ 1683 по кадастралния план към парцел II в кв.76 по регулационния план. Придаваемото място е отчуждено и актувано като общинско(държавно) с акт № 1941/14.05.1986г., издаден на основание заповед № 115/03.06.1985г. на председателя на обнс-Троян. След отчуждаване на придаваемото място от имот с пл.№ 1683 по кадастралния план към парцел II в кв.76, е съборена и къщата на ответника, която се е намирала в това място…”, като в цитираното приложение „А” е отбелязаната с надпис "отчуждена сграда 40кв.м.”….” Според инж.П., тези „…130кв.м. от източната част на имот с пл. № 1683 по кадастралния план, собственост на Т.В.Т.(наследодател на ответниците), в които се намират процесиите 112кв.м., се явяват придаваемо място от имот с пл.№ 1683 към парцел II в кв.7б, по действащия регулационен план, отреден за "За ресторант и ДСК".
От дадените в проведеното на 14.11.2013г. с.з. обяснения /Протокол от с.з./, вещото лице категорично заявява, че имота на ищците представлява „…дворище от 1050 кв.м. по нотариален акт № 66/1934 година. Въз основа на този акт в край на краищата имота е реституиран с Решение № 230 по гр.а.х.д.№ 79/2002 година на ЛОС и там е реституиран точно този имот по нотариалния акт. Реституирания имот е идентичен на имота по Нотариален акт № 66/1934 година, където имота е описан като дворище от около 1050 кв.м., описан със своите граници: ул. „Ангел Кънчев”, Площад, от другата страна – старото корито - дол…..”.
Според представеното по делото трето допълнително заключение на вещото лице – л.135 се установява, че „ …. Имотите, които Община Троян е предала на кооперацията с договор от 26.09.2007г. и Протокол-опис от същата дата, представляват поземлени имоти идентификатори и площи по КККР: 73198.505.535 с площ 116кв.м. и 73198.505.93 с площ 1312кв.м. Имота на кооперацията по нотариален акт № 66, т. 2, рег.1099, дело 313 от 1934г. се намира кв.39- по плана от 1928г., за който са отредени парцели IV-5 и VII -5, които съставляват едно дворище около 1050кв.м., което в кадастъра от 1928г. е обозначено с номер -5-, при съседи ул."Ангел Кънчев", Площад и дол в приложената скица площта от 1050кв.м. е повдигната с оранжев цвят. Така описаният по нотариален акт № 66, т. 2, рег.1099, дело 313 от 1934г. имот на Кооперацията, видно от приложената скица, не отговаря по площ на имотите, които Община Троян е предала на кооперацията с договор от 2б.09.2007г. и Протокол-опис от същата дата, представляващи поземлени имоти с идентификатори и площи по КККР 73198.505.535(116кв.м.) и 73198.505,93(1312кв.м.). Възстановеният с решение № 230 по гр.а.х.дело № 79/2002г. на ЛОС имот на Кооперацията изцяло отговаря по площ на имота на кооперацията по нотариален акт № 66, т.2, рег.1099, дело 313 от 1934г., находящ се в кв.39- по плана от 1928г,, за който са отредени парцели IV-5 и VII -5, съставляващи едно дворище около 1050кв.м., което в кадастъра от 1928г. е обозначено с номер -5-, при съседи ул."Ангел Кънчев", Площад и дол, но не отговаря по площ на имотите, които Община Троян е предала на кооперацията с договор от 26.09.2007г. и Протокол-опис от същата дата, представляващи поземлени имоти с идентификатори и площи по КККР 73198.505.535 (116кв.м ) и 73198.. 505 . 93 (1312кв .м. ). В приложената скица комбинирано са нанесени имота на кооперацията в размерите, в които е възстановен с решение № 230 по гр.а.х.дело № 79/2002г. на ЛОС(с оранжев цвят площта от 1050кв.м.) и предадените на кооперацията, съгласно договор с Община Троян от 2б.09.2007г. и Протокол-опис от същата дата, поземлени имоти с идентификатори и площи по КККР 73198.505.535(116кв.м.) и 73198.505.93(1312кв.м.), на които ясно личат повдигнатите в сиво части, попадащи извън възстановения имот(оранжевият).
На поставения към експерта въпрос: „Какво е основанието за изменението на кадастралния план със заповед № 939 от 16.12.2003г. на Кмета на Община Троян и каква обща площ земя се записва на кооперацията, колко сгради и с каква площ са записани на кооперацията?” експерта е категоричен, че: ”…..Основанието за изменението на кадастралния план със заповед № 939 от 16.12.2003г. на Кмета на Община Троян е Решение № 230 по гр.а.х.дело № 79/04.12.2002г. на ЛОС, с което е възстановен имота на кооперацията по нотариален акт № 66, т. 2, рег.1099, дело 313 от 1934г., находящ се кв.39- по плана от 1928г., за който са отредени парцели IV-5 и VII -5. Възстановеният имот съставлява едно цяло дворище около 1050кв.м., което в кадастъра от 1928г. е обозначено с номер -5-, при съседи ул."Ангел Кънчев", площад и дол (в приложената скица площта от 1050кв.м. е повдигната с оранжев цвят)….”.
Тъй като "дворището" отдавна не съществува реално, поради извършеното през годините строителство и благоустрояване, при извършеното попълване на кадастралния план е било невъзможно да бъде отразен имота на кооперацията, съставляващ едно дворище около 1050кв.м., така както е описан в нотариален акт № 66, т.2, рег.1099, дело 313 от 1934г., находящ се кв.39- по плана от 1928г., за който са отредени парцели IV-5 и VII -5, поради което, в Акта за непълноти и грешки е отбелязано, че се попълва нов имот с кад.№ 4223, целият застроен, с площ от 1082кв.м., която площ е разпределена както следва: „За Община Троян 330/1082 ид.ч. с док. за собств. АОС № 56/19.08.1997г.; За Кооп."Троянска популярна банка" 720/1082 ид.ч. Реш.№ 230 от 04.12.2002г.; За "Електоразпределение" ЕАД-Плевен 32/1082 ид.ч. с док.за собств. АДС № 2469/95г., като според експерта, в новозаснетия имот с кад.№ 4222, който е извън границите на имота по н.а.66/1934г. (на запад от него), и в който се намират процесиите 112кв.м., на основание Реш. № 230 по гр.а.х.дело № 79/2002г. на ЛОС, е записан частично също на името на Кооп."Троянска популярна банка". В заключение, експерта е категоричен, че общата площ земя, записана на Кооперацията при така попълнения кадастър е колкото възстановената с Реш. № 230 по гр.а.х.дело № 79/2002г. на ЛОС, но „….нейното местоположение не съответства на мястото на имота на кооперацията по нотариален акт № 66, т. 2, рег.1099, дело 313 от 1934г., находящ се кв.39- по плана от 1928г., за който са отредени парцели IV-5 и VII -5, съставляващ едно цяло дворище около 1050кв.м., което в кадастъра от 1928г. е обозначено с номер -5-, при съседи ул."Ангел Кънчев", Площад и дол в приложената скица площта от 1050кв.м. е повдигната с оранжев цвят. От представеното четвърто допълнително заключение с вх.№642 от 30.01.2014г. на ТРС се установява, че:„…. приложената към него СКИЦА №1 е съобразена с плана на гр.Троян, одобрен със зап.№ 3133/29.11.1928г. и отразява парцел III, отреден за имот с номер "-4-"(на ответника) и парцели IV,VII(на ищеца), отредени за имот с номер "-5-" в кв.39А.;
- СКИЦА №2, е съобразена с плана на гр.Троян, одобрен със зап.№ 1404/13.06.1966г.(зелен цвят), в която е нанесен имота на ответника пл.№ 1582 (зелен цвят) с площ от 412кв.м. и имота на ищеца пл.№ 1583(зелен цвят) с площ от 979кв.м. по кадастралния план, като за имота на ищеца е отреден УПИ I в кв.78 с площ 1560кв.м., а за имота на ответника съсобствения парцел V-1580,1582 с площ 319кв.м., като в разписния лист към плана имот с пл.№ 1583 е записан на "ДСК, ГТП"Здрава храна", хотел", а имот с пл.№ 1582 е записан на "Тодор В.. Топалски"(л.I60 от делото). - СКИЦА №2А, е съобразена с ИЗМЕНЕНИЯ план на гр.Троян, одобрен със зап.№ 1404/13.06.1966г.(зелен цвят), в който е нанесен имота на ответника пл.№ 1582(зелен цвят) с площ от 412кв.м. и имота на ищеца пл.№ 1583 (зелен цвят) с площ от 979кв.м. по кадастралния план, като за имота на ищеца след измененията е отреден УПИ IX, отреден за " Ресторант-градина, хотел и ДСК" с площ 1633кв.м., а за имота на ответника вместо съсобствения парцел У-1580,1582 с площ 319кв.м. е отреден нов УПИ XIII с площ 286кв.м., като в разписния лист към плана имот с пл.№ 1583 е записан на "ДСК”, ГТП"Здрава храна", хотел", а имот с пл.№ 1582 е записан на "Тодор В.. Топалски"(л.160 от делото). - СКИЦА №3, е съобразена с плана на гр.Троян, одобрен със зап.№ РД-12-553/1981г.(зелен цвят), е нанесен имота на ответника пл.№ 1683 (зелен цвят) с площ от 418кв.м. и имота на ищеца пл.№ 1682(зелен цвят) с площ от 1413кв.м. по кадастралния план, като за имота на ищеца е образуван УПИ IX в кв.76, отреден "За адм. сграда, ресторант, сладкарница и механа" с площ 1633кв.м., а за имота на ответника е отреден УПИ XIII с площ 28б кв.м., като в разписния лист към плана, имот с.№ 1682 е записан на "ДСК”-Троян, Ресторант "България", а имот с пл.№ 1683 е записан на "Т. В. Т. и др."(л.165 от делото). - СКИЦА №4, е съобразена с плана на гр.Троян, одобрен със зап.№ РД-02-14-262/10.10.1988г.(зелен цвят), е нанесен имота на ответника пл.№ 1683(зелен цвят) с площ от 418 кв.м. и имота на ищеца пл.№ 1682(зелен цвят) с площ от 1413кв.м. по кадастралния план, като за имота на ищеца е отреден УПИ II в кв.7б с площ 1558кв.м.”, като е отразено, че собствеността на имотите с пл.№ 1683 и с пл.№ 1682 по кадастралния план от 1988г. е съгласно приложения на л.167 от делото Разписен лист.” Според вещото лице, по плана на гр.Троян от 1928г., 163кв.м. от имота на ищеца с идентификатор 73198.505.93 попадат извън парцели IV и VII, на изток от тях, т. е. в уличното пространство (СКИЦА №1) -съгласно плана на гр.Троян от 19ббг., 32кв.м. от имота на ищеца с идентификатор 73198.505.93 попадат на изток от уличната регулационна линия, т.е. в уличното пространство.( СКИЦА №2 и СКИЦА №2А,
-съгласно плана на гр.Троян от 1981г., 32кв.м. от имота на ищеца с идентификатор 73198.505.93 попадат на изток от УПИ IX в уличното пространство.(виж СКИЦА №3), а съгласно плана на гр.Троян от 1988г., имота на ищеца, включваш, поземлени имоти с идентификатори 73198.505.535 и 73198.505.93, изцяло попада в УПИ II, кв.76, отреден "За ресторант и ДСК" няма части, попадащи в улица(СКИЦА №4).
За установяване на обстоятелства свързани с предмета на делото са ангажирани от страните гласни доказателства, чрез разпит на свидетели, които показания съдът кредитира с доверие като обективни и безпристрастни, но счита, че гласните доказателства са неотносими към предмета на делото по иска за собственост, предвид претендираното от ищеца правото на собственост-реституция на кооперативен имот, за който са приложени разпоредбите на чл.4 и чл.5 от Наредбата за условията и реда за връщане на кооперации и кооперативни съюзи на тяхно иззето, одържавено или преразпределено имущество след 10 септември 1944 е. - дв. бр. 65/2000г.
Анализа на доказателствата налага следните правни изводи: Налице е реституция на кооперативен имот, при условията на чл.4 и чл.5 от НАРЕДБА ЗА УСЛОВИЯТА И РЕДА ЗА ВРЪЩАНЕ НА КООПЕРАЦИИ И КООПЕРАТИВНИ СЪЮЗИ НА ТЯХНО ИЗЗЕТО, ОДЪРЖАВЕНО ИЛИ ПРЕРАЗПРЕДЕЛЕНО ИМУЩЕСТВО СЛЕД 10 СЕПТЕМВРИ 1944г. - Дв. бр. 65/2000г.
Съгласно представения от ищеца нотариален акт за собственост - констативен, № 124, т. 15, дело 34155, партидна книга 22043, вх.рег. № 4382/07.12.2007 г. на СВ при ТРС е видно, че същият е издаден въз основа на представени в нотариалното производство документи, в т.ч. и нот. акт № 66, т. 2, рег. № 1099, дело 313/1934 г. на ТРС, който е първичен. По принцип, в нотариалното производство, издаването на констативен нотариален акт за собственост е предшествано от проверка от страна на нотариуса дали молителят е собственик на имота, „…въз основа на представени документи /чл. 587, ал.1 ГПК/ или чрез т.нар. обстоятелствена проверка, включваща разпит на трима свидетели /чл. 587, ал.2 ГПК/.Правният извод на нотариуса за съществуването на това право се счита за верен до доказване на противното с влязло в сила решение. Съгласно чл. 537, 4 ал.2, пр.3 ГПК нотариалният акт се отменя когато бъде уважен претенция на трето лице срещу титуляра на акта, т.е. когато по исков път бъде доказана неверността на извършеното удостоверяване на правото на собственост.” / ТР №11/2012г. от 21 март 2013 год. на Общо събрание на Гражданска колегия на Върховният касационен съд/. Тоест, издадения констативен акт следва да бъде съобразен с правата, които кооперацията действително е притежавала, а именно придобитите от ищеца през 1934 г. чрез покупка на 1050 кв.м. земя, съставляваща парцел IV и VII в кв. 39 „А" по действащия тогава план от 1928 г. Именно в този смисъл е и категоричното становище на вещото лице инж. В.П., прието в с.з. на 10.02.2014 г., а именно: „….От стария парцел IV в кв. 39 „А" по плана от 1928 г. само 662 кв.м. попадат в имот 73198.505.93 по действащата КК…..От стария парцел VII в кв. 39 „А" по плана от 1928 г. само 116 кв.м. попадат в имот 73198.505.535 по действащата КК….”.
В тази връзка настоящия съдебен състав счита за неоснователни изложените от адв.С. твърдения, които се поддържат и в представената по делото писмена защита, че констативния нотариален акт на ищеца, не е оспорен от ответника по реда на чл.193 от ГПК, тъй като: Съгласно ТР №11/2012г. от 21 март 2013 год. на Общо събрание на Гражданска колегия на Върховният касационен съд нотариалното производство е едностранно и не разрешава правен спор, поради което„……нотариалният акт по чл. 587 ГПК, удостоверяващ принадлежността на правото на собственост, може да бъде оспорван от всяко лице, което има правен интерес да твърди, че титулярът на акта не е собственик. Оспорването може да се изразява както в доказване на свои права, противопоставими на тези на титуляра на акта, така и в опровергаване на фактите, обуславящи посоченото в акта придобивно основание или доказване, че признатото право се е погасило или е било прехвърлено другиму след издаване на акта, т.е. нотариалният акт, с който се признава право на собственост върху недвижим имот по реда на чл. 587 ГПК, не се ползва с материална доказателствена сила по чл. 179, ал.1 ГПК относно констатацията на нотариуса за принадлежността на правото на собственост, тъй като такава е присъща на официалните свидетелстващи документи за факти….”. Единствено вярно в твърдението на проц.представител на ищеца, е че при оспорване на признатото с акта право на собственост, тежестта за доказване се носи от оспорващата страна и „…. за да отпадне легитимиращото действие на акта е необходимо да се докаже, че титулярът не е бил или е престанал да бъде собственик. Това оспорване не се развива по правилата на чл. 193 ГПК, тъй като не касае истинността на документа нотариален акт, а съществуването на удостовереното с него право….”, т.е. не намира приложение редът на чл. 193 ГПК съгласно цитираното тълкувателно решение.
От представените по делото доказателства безспорно беше установено, че основание за връщане на имуществото на ищеца е решение по адм.х.д. № 79/2002 г. на ЛОС, с което е отменен отказ на Кмета на Община Троян да върне имуществото, поради което е последвал сключения между ищеца в настоящото производство и Община гр.Троян Договор от 26.09.2007г. В частта на договора наречена „преамбюл", страните са приели, че връщането на имуществото на кооперацията - ищец е на основание влязло в сила на 22.01.2003 г. решение № 230 от 04.12.2002 г. по адм.х.д. № 79/2002 г. на ЛОС, съгласно което, земята, в размер 1050 кв.м. се възстановява при условията на чл. 4. Видно е обаче, че договора е сключен в нарушение на решението на ЛОС по цитираното дело, в което е прието, че подлежащата на връщане земя е 1050 кв.м. без подобрения, а се връща земя в размер 1428 кв.м. /Община Троян, прехвърля на Кооперацията съгласно чл.4 и 5 от Наредбата ПИ с кад.№73198.505.535 с площ от 116 кв.м. и ПИ с кад.№ 73198.505.93 с площ от 1312 кв.м/, т.е. на кооперацията се „връща" имущество, в случая земя, в по-голям размер от притежаваната преди отчуждаването през 1934 г. когато е придобила чрез покупка 1050 кв.м. земя, съставляваща парцел IV и VII в кв. 39 „А" по действащия тогава план от 1928 г.
Отделно от това, в Договора и в протокола е прието, че в подлежащото на възстановяване имущество са правени подобрения, „в поземлен имот 73198.505.93 - 376/1312 ид.ч.", без да е посочено това подобрение в какво се отнася, как и кога е извършено, а в противоречие на това, страните при сключването на договора са се позовали на чл.4 от Наредбата , според който текст :”…. Когато в подлежащото на връщане имущество не са извършени подобрения, връщането се извършва безвъзмездно…..”.
От всичко изложено по-горе се установява, че приложения констативен нотариален акт за собственост, издаден в полза на ищеца е съобразен с описания договор и протокол-опис, но не е съобразен с обема на правото на собственост, придобито чрез сделка през 1934 г. и възстановено с решение на ЛОС по адм.х.д. № 79/2002 г.
Имайки предвид гореизложеното, съдът заключава, че ищецът не е собственик на 112 кв.м., които попадат в западната част на описания имот и „са отразени в скиците на двете допълнителни заключения на в.л. П. с букви: К, Л, М, Н, О, П, Р”. Ето защо така предявеният иск следва да се отхвърли като неоснователен и недоказан. По отношение на иска по чл.109 от ЗС:
Изхода на иска по чл. 108 от ЗС обуславя и изхода на иска по чл.109 от ЗС, който в случая се явява неоснователен и недоказан както на посоченото основание, така и поради следните съображения: Ответника В.В., в депозирания по делото отговор към исковата молба е направил възражението за нищожност на приложения от ищцовата кооперация Договор от 26.09.2007 година, находящ се на л. 8, 9 и 10 от делото по смисъла на чл. 26, ал.1 от ЗЗД, вр.чл. 38 и чл. 39 от ЗОС: Разпоредбата на чл.26 ал.1 от ЗЗД - противоречието със закона представлява несъобразяване с предписанията на императивни правни норми. Това основание за нищожност е общо формулирано в закона и може да погълне останалите основания, като се има предвид, че при повечето от основанията за нищожност в крайна сметка има противоречие с императивна правна норма или порок в начина на сключване на договора. В настоящия казус е налице и заобикаляне на закона, но това основание не следва да се обсъжда самостоятелно, тъй като същото както беше споменато по-горе по принцип се поглъща от общо формулираното. След като законодателят е установил различие между последиците при недействителността, безспорно е, че е необходимо разграничение на приложните полета на отделните основания, като всяко изрично формулирано основание следва да изключва приложението на най-общото - противоречието на закона. При сключването на договора следва да се съблюдават всички императивни правни норми, които са свързани с него, като за нищожността, поради противоречие със закона, е достатъчно обективното несъответствие с повелителна правна норма или правен принцип. «Основанието за нищожност, поради заобикаляне на закона, е частна хипотеза на противоречието на закона, като при нея участниците съзнават, че преследват неправомерна цел, и за да я постигнат, си служат със договори, които сами по себе си не са забранени, тъй като с тях могат да се постигнат правомерни резултати», т. е при заобикаляне на закона има не само обективно правонарушение, но и «намерение да се използват позволени средства за постигане на забранени цели». Заобикалянето на закона / липсата на съгласие на Общински съвет Троян в Решението / е самостоятелно основание за нищожност , в този смисъл настоящия състав приема че договора е нищожен и чрез този договор ищеца не е придобил правото на собственост въррху 376/1312 ид.части от имота.
Тъй като твърдяното от ищеца незаконно строителство се намира в имота, който се установи, че не е собственост на ищеца, то не може да се приеме, че тези постройки пречат на ищеца да упражнява правото си на собственост и иска по 109 от ЗС и при тези съображения се приема за неоснователен.
При този изход на делото и на основание чл.78, ал.3 от ГПК, ищецът дължи на ответника В.В. заплащане на извършените от последния разноски, в размер на 1100.00 /хиляда и сто/ лева адвокатски хонорар и за СТЕ.
ОТХВЪРЛЯ предявеният от Кооперация”Троянска популярна банка”, ЕИК 110515074, със седалище и адрес на управление гр.Троян, ул.Дрянска чешма №1, представлявана от Председателя на управителния съвет Цанко Спасовски срещу В.Т. В., ЕГН ********** и Й.Т.П. ЕГН ********** ***, иск с правно основание чл.108 от ЗС, да бъдат осъдени ответниците В.Т.В. и Й.Т.П., да отстъпят собствеността и предадат владението на около 112 кв.м., от недвижим имот, находящ се в гр. Троян, на ул. „Дрянска чешма” № 1, Община Троян, Ловешка област, съставляващ по КККР на гр.Троян, одобрен със Заповед № РД-18-11/20.04.2007 г. на Изпълнителния директор на АГКК-София имот с идентификатор 73198.505.93, целият от 1312 кв.м., с трайно предназначение на територията: урбанизирана; начин на трайно ползване: за друг обществен обект, комплекс, при съседи: имоти с № 73198.505.95; № 73198.505.535, № 73198.505.117, № 73198.505.534, № 73198.505.92, № 73198.505.94, 73198.505.96 които 112 кв.м попадат в западната част на описания имот и са отразени в скиците на стр. 103 от делото, приложена към допълнително заключение вх.№2987 от 10.05.2013 на ТРС на в.л. П. с букви: „К, Л, М, Н, О, П, Р, К”, като НЕОСНОВАТЕЛЕН И НЕДОКАЗАН.
ОТХВЪРЛЯ предявеният от Кооперация”Троянска популярна банка”, ЕИК 110515074, със седалище и адрес на управление гр.Троян, ул.Дрянска чешма №1, представлявана от Председателя на управителния съвет Цанко Спасовски срещу В.Т. В., ЕГН ********** и Й.Т.П. ЕГН ********** ***, иск с правно основание чл.109 от ЗС, да премахнат извършеното от тях незаконно строителство в недвижим имот, находящ се в гр. Троян, на ул. „Дрянска чешма” № 1, Община Троян, Ловешка област, съставляващ по КККР на гр.Троян, одобрен със Заповед № РД-18-11/20.04.2007 г. на Изпълнителния директор на АГКК-София имот с идентификатор 73198.505.93, целият от 1312 кв.м., с трайно предназначение на територията: урбанизирана; начин на трайно ползване: за друг обществен обект, комплекс, при съседи: имоти с № 73198.505.95; № 73198.505.535, № 73198.505.117, № 73198.505.534, № 73198.505.92, № 73198.505.94, 73198.505.96, които 112 кв.м попадат в западната част на описания имот и са отразени в скиците на стр. 103 от делото, приложена към допълнително заключение вх.№2987 от 10.05.2013 на ТРС на в.л. П. с букви: „К, Л, М, Н, О, П, Р, К”, като НЕОСНОВАТЕЛЕН И НЕДОКАЗАН.
ОСЪЖДА Кооперация”Троянска популярна банка”, ЕИК 110515074, със седалище и адрес на управление гр.Троян, ул.Дрянска чешма №1, представлявана от Председателя на управителния съвет Цанко Спасовски да заплати на В.Т. В., ЕГН ********** и Й.Т.П. ЕГН ********** ***, сумата от 1100 /хиляда и сто/ лева, представляваща извършените по делото разноски за един адвокат и СТЕ, съобразно отхвърлената част от исковете.
Решението може да се обжалва пред Ловешки окръжен съд в двуседмичен срок от уведомяване на страните.

matches:
дело 24
дело 313
дело 313
дело 313
дело 313
дело 313
дело 313
дело 34155
дело 313