text:
1 Vagyongyarapodás külföldön szerzett jövedelem, egészségügyi hozzájárulás Fővárosi Bíróság Budapest, Markó u K /2007/3. A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! A bíróság Dr. Tatár Klára (... ügyintéző: Dr. Fülöp Péter ügyvéd) által képviselt: felperes neve (...) felperesnek Dr. Szabó Erzsébet jogtanácsos által képviselt APEH Hatósági Főosztály Közép-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály (...) alperes ellen adóügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata iránt indított perében meghozta a következő Í T É L E T E T : A bíróság felperes keresetét elutasítja. Kötelezi a bíróság felperest, hogy a tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt (kilencvenkettőezer-negyven) forint kereseti illetéket az Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal illetékes szervének külön felhívására a Magyar Állam javára fizessen meg. Kötelezi a bíróság felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg alperes részére (harmincezer) forint perköltséget. Az ítélet ellen fellebbezésnek helye nincs. I N D O K O L Á S : Az Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Észak-budapesti Igazgatósága 278/5885. számú megbízólevél alapján felperesnél meghatározott költségvetési kapcsolatok (személyi jövedelemadó százalékos egészségügyi hozzájárulás) ellenőrzését végezte
2 2000. évre vonatkozóan. Az ellenőrzés eredményeként felvett jegyzőkönyvet többször módosította alperes. Alperes megállapította, hogy több a jegyzőkönyvben tételesen felsorolt külföldi országban megszerzett jövedelmét felperes nem szerepeltette adóbevallásában, és ezért évre felperes belföldi jövedelme ft-ra változott. Ennek kihatásaként összevont adóalapja ft-ra növekedett és így a perbeli időszakban hatályos Személyi jövedelemadóról szóló évi CXVII. (a továbbiakban: SZJA. tv) 30 -a figyelembevételével ft. Az SZJA. törvény 2.. (4) bekezdése alapján a belföldi illetékességű magánszemélyt az összes jövedelme (belföldi és külföldi) után terheli az adókötelezettség. Megállapította alperes, hogy az SZJA tv (1) bekezdése értelmében ha az összevont adóalapnak olyan jövedelem is részét képezi, amely után külföldön is adót fizetett a magánszemély, akkor a számított adót az összevont adóalappal elosztva átlagos adókulccsal kell meghatározni. Ezzel az átlagos adókulccsal meg kell szorozni a külföldön adózott jövedelmet, és az így kapott összeg csökkenti a számított adót. Mindezek következtében felperes terhére alperes 2000-ben ft adókülönbözetet állapított meg. Megállapított továbbá alperes az egészségügyi hozzájárulásról szóló évi LXVI. törvény (a továbbiakban: EHO) alapján felperes terhére évre ft százalékos egészségügyi hozzájárulást. Felperes az ellenőrzési jegyzőkönyvre észrevételt tett. Az ellenőrzés eredményeként az APEH Észak-budapesti Igazgatósága december 7-én kelt számú határozatával felperes terhére ft személyi jövedelemadót, és ft százalékos egészségügyi hozzájárulás adónemben ft adóhiánynak minősülő adókülönbözetet állapított meg. Kötelezte felperest ft késedelmi pótlék, és ft adóbírság megfizetésére. Határozatának indokolásában a tényállást az ellenőrzési jegyzőkönyvben foglaltak alapján rögzítette és döntését jogszabályi helyekre történő hivatkozással is indokolta. Az első fokú határozattal szemben felperes fellebbezést nyújtott be, melyben vitatta a megállapítás jogosságát, és kiemelte, hogy a százalékos egészségügyi hozzájárulás adónemben tett megállapítás ellentétes az Európai Únió szabályaival. A fellebbezés eredményeként alperes március 9. napján kelt számú határozatával az első fokú határozatot helybenhagyta. Indokolásában rámutatott, hogy felperes több külföldi országban szerzett jövedelmet személyi jövedelemadó bevallásában nem szerepeltette. Kifejtette, hogy az első fokú adóhatóság a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezményeket külön-külön vizsgálta és ezek után állapította meg felperes adófizetési kötelezettségét. A százalékos egészségügyi hozzájárulás adónem vonatkozásában azt állapította meg, hogy az első fokú adóhatóság helyesen értelmezte az EHO törvény vonatkozó rendelkezéseit. Az alperesi határozatokkal szemben felperes a Fővárosi Bírósághoz én érkezetten keresetlevelet nyújtott be. Keresetében kérte a jogerős érdemi határozat első fokú határozatra is kiterjedő hatályon kívül helyezését, valamint alperes perköltségben történő marasztalását. Keresetében kifejtette, hogy alperesi határozat ellentétes a kazahsztáni, horvátországi, németországi, franciaországi, görögországi, csehországi, malajziai, nagy-britanniai, brazíliai, és az Egyesült-Államokkal Magyarország által kötött kettős adózást kizáró egyezményekkel. A határozat ellentétes az EHO törvény 3.. (1)
3 bekezdés a.) pontjában foglaltakkal is felperes álláspontja szerint. Hivatkozott továbbá a Fővárosi Bíróság 7.K /2004/7.sz. ítéletére, amely ítélet kifejtette, hogy a nemzetközi egyezmények nem sorolják fel taxatív módon az egyezmény hatálya alá tartozó adókat. Felperesi álláspont szerint a százalékos egészségügyi hozzájárulás jövedelemadóhoz hasonló, ezért a kettős adóztatást kizáró egyezmények hatálya alá tartozik. Álláspontja szerint az alperes megsértette az adózás rendjéről szóló törvény évi XCI. törvény (a továbbiakban: Art.) 97.. (4) bekezdésében foglalt tényállás tisztázási kötelezettségét, valamint az államigazgatási eljárásról szóló évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) 43.. (1) bekezdés c.) pontját. E szerint a határozatnak tartalmaznia kell a megállapított tényállást, és az ennek alapjául szolgáló bizonyítékokat, és a bizonyítási indítvány mellőzésének indokait is. Felperes szerint alperes meg sem kísérelte a tényállást tisztázni, és a felperes javára szolgáló körülményeket nem tárta fel. Perköltség igénye volt. Alperes a határozataiban foglaltakat változatlanul fenntartotta, észrevételében kifejtette, hogy a megállapítások a felhívott jogszabályokon alapulnak és kérte felperes keresetének elutasítását, valamint perköltségben történő marasztalását. Kifejtette, hogy a személyi jövedelemadóra tett megállapításánál figyelembe vette az SZJA törvény vonatkozó rendelkezéseit, és a kettős adóztatást kizáró egyezményben foglaltakat maradéktalanul alkalmazta. Az EHO törvény felperes által hivatkozott -ával sem ellentétes a határozata, mivel a százalékos egészségügyi hozzájárulás adójellegű fizetési kötelezettség, és az egészségügyi szolgáltatások szolidarítási elv alapján jogosultak ellátási, pénzügyi fedezetének biztosítását szolgálják. Felperes keresete nem alapos. A fenti tényállást a bíróság a peres felek nyilatkozatai, alperesi közigazgatási iratok, és a felek által csatolt iratok alapján állapította meg. Az Áe. törvény 72.. (1) bekezdése alapján lefolytatott eljárásban a bíróságnak abban a kérdésben kellett állást foglalnia, hogy az adóhatóság határozata jogszabálysértő- e felperes által vitatott körben. A Legfelsőbb Bíróság Közigazgatási Kollégiuma 31. sz. állásfoglalása értelmében az ügyfél, illetőleg a törvényes érdekeiben sérelmet szenvedett fél jogszabálysértésre hivatkozva kérheti az államigazgatási ügy érdemében hozott határozat felülvizsgálatát, mely kérelmében anyagi és eljárásjogi jogszabálysértésre is hivatkozhat, és arra is, hogy a határozat meghozatalakor az alkalmazott jogszabályt tévesen értelmezték. A bíróság felperes vonatkozásában évet érintően keresetét a 11. K /2005/5. szám alatti ítéletével elutasította. Ezt követően felperes a Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bíróságához felülvizsgálati kérelmet terjesztett elő, ezért a bíróság jelen per tárgyalását a Legfelsőbb Bíróság döntésének meghozataláig felfüggesztette.
4 A Legfelsőbb Bíróság a Fővárosi Bíróság ítéletét a december 7-én kelt Kfv. I /2005/8. szám alatti döntésével hatályában fenntartotta. A bíróság az ítélet meghozatalát követően a per tárgyalását folytatta és ezt követően hozta meg az ítéletét. Az SZJA törvény 3.. (4) bekezdése értelmében külföldről származik a jövedelem, ha a külföldi illetékességi megbízóval létesített jogviszony alapján külföldön végzett tevékenységből keletkezik. Az SZJA törvény 2.. (4) bekezdése alapján a belföldi illetékességű magánszemélyt az összes jövedelme (belföldi és külföldi egyaránt) adókötelezettség terheli. Az SZJA tv (1) bekezdése értelmében ha az összevont adóalapnak olyan jövedelem is részét képezi, amely után külföldön is adót fizetett a magánszemély, akkor a számított adót az összevont adóalappal elosztva átlagos adókulccsal kell meghatározni. Ezzel az átlagos adókulccsal kell megszorozni a külföldön adózott jövedelmet is, és az így kapott összeg csökkenti a számított adót. Az SZJA tv. 2.. (1) bekezdése értelmében ha a nemzetközi szerződés az szja-tól eltérően rendelkezik, annak szabályait kell alkalmazni. A külföldről származó jövedelmek megállapításánál a jövedelmek származási országaival a kettős adóztatás elkerülésére kötött nemzetközi egyezmények (a továbbiakban: egyezmény) vonatkozó cikkelyeit kell figyelembe venni. Az egyezmény 4. cikkelye alapján felperes magyarországi adóügyi illetékességű, állandó lakóhelye: Magyarországon volt. A jogszabályi hivatkozás függvényében a bíróság megállapította, hogy alperes felperes évre fizetendő személyi jövedelemadójának összegét a jogszabályoknak megfelelően állapította meg. Az egyezmény vonatkozó rendelkezései és az SZJA tv. előírásai alapján megfelelő mélységben levezetett jogi érveléssel állapította meg az adó ellenőrzés során a személyi jövedelem adó hiányt. Felperes érvelésével ellentétben osztotta a bíróság alperes álláspontját, mely szerint a kettős adózást kizáró perrel érintett egyezmények a külföldön megszerzett jövedelem vonatkozásában megengedik a belföldön történő adóztatást, az adó megállapításának módját nem mondják meg, ezért alperes alappal alkalmazta perbeli időszakban hatályos SZJA törvény 32.. előírásait. Felperes érvelésével ellentétben tehát a bíróság azt állapította meg, hogy alperes minden vonatkozásban eleget tett az Art (4) bekezdésében és az Áe (1) bekezdésében foglaltaknak, vagyis a tényállást kellően tisztázta, a határozatát a szükséges körben jogszabályokra hivatkozással alátámasztotta és a felperes javára szolgáló körülményt a javára értékelte, nevezetesen az Ausztráliában szerzett jövedelmét az összevont adóalap megállapításánál figyelmen kívül hagyta az egyezmény rendelkezéseinek megfelelően. A perbeli időszakban hatályos az egészségügyi hozzájárulásról szóló EHO tv. 2.. (1) bekezdése szerint: A százalékos mértékű egészségügyi hozzájárulás az adózás rendjéről szóló évi XCI. tv. (a továbbiakban: Art) szerinti munkáltatót, illetve kifizetőt (a továbbiakban: kifizetőt) terheli az általa a személyi jövedelemadóról szóló évi CXVII. tv. (a továbbiakban: SZJA tv.) szerinti belföldi illetékességű magánszemélynek juttatott a 3. -ban meghatározott jövedelem után. Ha a 3. -ban meghatározott jövedelem nem kifizetőtől származik, vagy a kifizetőt a jövedelem után
5 meghatározott jövedelem után nem terheli jövedelemadó, (adóelőleg megállapítási kötelezettség) az egészségügyi hozzájárulást a jövedelemszerző magánszemély állapítja meg, vallja be és fizeti meg." A 3.. szerint a százalékos mértékű egészségügyi hozzájárulás alapja az adóévben juttatott (megszerzett) az SZJA tv-ben meghatározott a.) az összevont adóalapba tartozó jövedelemnél az adóelőleg megállapításánál figyelembe vett azon összeg, amely a társadalombiztosítási szabályok szerinti járulék alap meghatározásánál nem kellett figyelembe venni." Az SZJA tv (1) bekezdése értelmében: A mezőgazdasági kistermelőnek, ha nem alkalmaz átalányadózást, illetőleg egyébként a mezőgazdasági őstermelőnek, továbbá annak az önálló tevékenységet végző magánszemélynek, akinek az önálló tevékenységére tekintettel kapott bevétele nem kifizetőtől származik, az e tevékenységből származó jövedelméből negyedévenként adóelőleget kell fizetnie. Az adóelőleg összege legalább az adóév elejétől ilyen jogcímen keletkezett jövedelem adótábla szerinti adójának és az e jövedelem után már befizetett adóelőlegnek a különbözete. A mezőgazdasági őstermelő esetében az adóelőleg legalább az év elejétől keletkezett mezőgazdasági őstermelői tevékenységből származó jövedelem adótábla szerinti adójának azon összege, amelyben az őstermelő adókedvezmény és az az adóévi jövedelem után már befizetett adóelőleg együttes összegét meghaladja. (2) bekezdés szerint kell adóelőleget fizetnie az összevont adóalapba beszámított jövedelme után a belföldi illetékességű magánszemélynek, ha ebből a kifizető bármely ok miatt nem vonta le az adóelőleget." A kiemelt rendelkezések alapján megállapítható, hogy az egészségügyi hozzájárulás fizetési kötelezettség alapja a személyi jövedelemadó törvényben meghatározott összevont adóalapba tartozó jövedelemnél az adóelőleg megállapításánál figyelembe vett azon összeg, amely a társadalombiztosítási szabályok szerinti járulékalap meghatározásánál nem kell figyelembe venni. A bíróság felperes érvelésével kapcsolatban mindenek előtt rámutat, hogy felperest a hivatkozott rendelkezésekből következően terhelte az Eho fizetési kötelezettség perbeli időszakban. Az EHO tv. ugyanis az Szja előleg alapjához köti az egészségügyi hozzájárulás fizetési kötelezettségét és nem engedi az előleg számításánál figyelembe venni csökkentő tételként a külföldön megszerzett jövedelmet. Az Eho előleg összegét a külföldön megszerzett jövedelem bruttó összege után kell megfizetni. Az SZJA tv (3) és (4) bekezdése tételesen felsorolja az Szja előleg összegét csökkentő tételeket, illetve azt, hogy mely esetben nem kell az adóelőleget megfizetni. A külföldről származó jövedelem azonban az előleget csökkentő tételek között nem szerepel, és ugyanúgy nem szerepel azon összegek között sem, amelyek után előleg fizetési kötelezettség nem áll fenn. Ebből következően a bíróság álláspontja szerint a felperes érvelésével ellentétben a felperest terhelte a perbeli időszakban Eho fizetési kötelezettség külföldről származó jövedelme után. Az egészségügyi hozzájárulást felperes negyedévenként előleg fizetési kötelezettséggel, majd az évet lezáró bevallásával rendezhette az általa év közben előleg formájában teljesített egészségügyi hozzájárulás végleges összegét. Az
6 egészségügyi hozzájárulás bevallással megállapított összegénél azonban szintén nem alkalmazhatott csökkentést sem a külföldön szerzett, sem a külföldön fizetett adó vonatkozásában, mivel erre az EHO tv. nem tartalmaz rendelkezést. amíg az SZJA tv. perbeli időszakban hatályos 32. -a a személyi jövedelemadó tekintetében tételesen meghatározza, hogy hogyan kell az adót Magyarországon figyelembe venni, illetve beszámítani, addig az EHO tv. e vonatkozásban semmilyen rendelkezést nem tartalmaz. Valójában, mint arra a bíróság már utalt, az egészségügyi hozzájárulás összege megállapításánál a külföldön megszerzett jövedelem után megfizetett adó az egészségügyi hozzájárulásként fizetendő összegnél nem vehető figyelembe csökkentő tételként. Ebből következően tehát az a helyzet is előállhat, hogy a fizetendő egészségügyi hozzájárulás összege magasabb lesz, mint a személyi jövedelemadó fizetési kötelezettség. Ebből következően tényként állapítható meg az is,hogy a kettős adózást kizáró egyezmények az. egészségügyi hozzájárulás vonatkozásában nem alkalmazhatók. Az egyezmények alkalmazását sem az EHO tv. sem pedig maguk az egyezmények nem teszik lehetővé. Mint arra a bíróság már rámutatott, az EHO törvény az SZJA törvénnyel ellentétben az egészségügyi hozzájárulás fizetési kötelezettség viszonylatában semmiféle beszámítást nem engedélyez a külföldön szerzett jövedelem után megfizetett adó beszámítása tekintetében. Maguk a kettős adózást kizáró egyezmények sem terjednek ki az egészségügyi hozzájárulásra. Alaptalanul hivatkozott felperes ebben a körben arra, hogy a perrel érintett egyezmények az egészségügyi hozzájárulás bevezetését megelőzően kerültek aláírásra, és a Fővárosi Bíróság 7.K /2004/7.sz. ítéletében iránymutatásként mondja azt ki, hogy a kettős adózást kizáró egyezmények hatálybalépésekor még nem lévő adófajta nem kerülhetett felsorolásra, és így a jogalkotó akarata arra irányult, hogy a jövőben bevezetésre kerülő hasonló adókra is vonatkozzon a kettős adózást kizáró egyezmény hatálya. A bíróság e körben egyrészt rámutat, hogy döntéseiben a bíróságot a Legfelsőbb Bíróság iránymutatásai kötik. Másrészt arra is rámutat, hogy a bíróság megvizsgált több, január 1-e után kötött kettős adózást kizáró egyezmény (Lett Köztársaság 2004, Belorusz Köztársaság 2004, Marokkói Királyság 2002) releváns rendelkezéseit, és megállapította, hogy egyik egyezmény sem tartalmazza az egészségügyi hozzájárulást, mint adót. Így nem bír jelentőséggel az sem, hogy az adott EHO-t jövedelem után kelle fizetni, és az adónak minősül-e vagy sem. A bíróság ítéletének meghozatala során figyelemmel volt a Legfelsőbb Bíróság Kfv. I /2005/8. szám alatt hozott ítéletére, amely ítélet azonos tényállás mellett eltérő bevallási időszakot (1999. évet) érintően a Fővárosi Bíróság 11.K /2005/5. számú ítéletét hatályában fenntartotta. A bíróság megállapította, hogy a kettős adózást kizáró egyezmények az egészségügyi hozzájárulásra nem terjednek ki, így alperes határozata e vonatkozásban nem jogszabálysértő. A bíróság az alperes határozatát a felperes által vitatott valamennyi részében felülvizsgálta, és ennek során megállapította, hogy alperes határozata felperes által kifogásolt körben nem jogszabálysértő, ezért a bíróság felperes keresetét elutasította.
7 A bíróság a Pp (1) bekezdése alapján kötelezte az alperes költségeinek megfizetésére a felperest. A perköltség összegének megállapításánál figyelemmel volt a pertárgy értékére, az alperes képviselője által kifejtett munka színvonalára, és arra, hogy az ügyben egy tárgyalás megtartására került sor. A tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt kereseti illeték megfizetésére a felperes az illetékekről szóló, többször módosított évi XCIII. törvény 42.. (1) bekezdésére figyelemmel, a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI. 26) IM rendelet 13.. (2) bekezdése alapján köteles. Az ítélet elleni fellebbezés lehetőségét a Pp (1) bekezdés zárja ki. Budapest, április 13. Dr. Kopinja Mária s.k. bíró Kfv.I /2007/5.szám A Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága a dr. Tatár Klára ügyvéd által képviselt felperesnek a dr. Szabó Erzsébet jogtanácsos által képviselt Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Közép-magyarországi Kihelyezett Hatósági Osztály alperes ellen adóügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata iránt a Fővárosi Bíróság április 13. napján kelt 11.K /2007/3. sorszámú jogerős ítéletével befejezett perében, a felperes által 4. sorszám alatt benyújtott felülvizsgálati kérelem folytán az alulírott napon megtartott nyilvános tárgyaláson meghozta az alábbi í t é l e t e t : A Legfelsőbb Bíróság a Fővárosi Bíróság 11.K /2007/3. számú ítéletét hatályában fenntartja. Kötelezi a felperest, hogy 15 nap alatt fizessen meg az alperesnek (húszezer) forint felülvizsgálati perköltséget.
8 Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak - külön felhívásra (kilencvenkettőezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket. Ez ellen az ítélet ellen további felülvizsgálatnak nincs helye. I n d o k o l á s Az első fokú adóhatóság a felperesnél évre meghatározott költségvetési kapcsolatok ellenőrzését végezte, melyben megállapította, hogy a felperes egyes külföldi országban sporttevékenysége alapján megszerzett jövedelmét nem szerepeltette adóbevallásában, illetve ezután százalékos egészségügyi hozzájárulást sem fizetett. Erre figyelemmel a felperes terhére Ft személyi jövedelemadót, százalékos egészségügyi hozzájárulás adónemben Ft adóhiánynak minősülő adókülönbözetet állapított meg. Kötelezte a felperest Ft késedelmi pótlék és Ft adóbírság megfizetésére. A felperes fellebbezése folytán eljárt alperes számú határozatával az első fokú határozatot helybenhagyta kifejtve, hogy az első fokú adóhatóság a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezményeket külön-külön vizsgálta, és így állapította meg felperes adófizetési kötelezettségét. Az első fokú adóhatóság az egészségügyi hozzájárulásról szóló évi LXVI. törvény (továbbiakban EHO.tv.) rendelkezéseit is helyesen értelmezte. A felperes keresetében a közigazgatási határozatok hatályon kívül helyezését kérte azzal, hogy az ellentétes a kettős adóztatást kizáró egyezményekkel. Az egészségügyi hozzájárulás jövedelemadóhoz hasonló, így szintén a kettős adóztatást kizáró egyezmények hatálya alá tartozik. A közigazgatási hatóságok nem tettek eleget tényállás-tisztázási indokolási kötelezettségüknek. Az első fokú bíróság jogerős ítéletével a felperes keresetét elutasította. A személyi jövedelemadóról szóló évi CXVII. törvény (továbbiakban SZJA tv.) 2. (4) bekezdése értelmében a belföldi illetőségű magánszemélyt az összes jövedelme után (belföldi és külföldi egyaránt) adókötelezettség terheli. Az SZJA tv. 32. (1) bekezdése részletezi azt az esetet, ha az összevont adóalapnak olyan jövedelem is részét képezi, amely után külföldön is adót fizetett a magánszemély. Az első fokú bíróság jogi álláspontja szerint a kettős adóztatást kizáró egyezmények az egészségügyi hozzájárulás vonatkozásában nem alkalmazhatók, ezek alkalmazását sem az EHO.tv., sem maguk az egyezmények nem teszik lehetővé. Az első fokú bíróság vizsgált több január 1. után kötött kettős adóztatási egyezményt is (Lett Köztársaság, Belorusz Köztársaság, Marokkói Királyság), de egyik egyezmény sem tartalmazza az egészségügyi hozzájárulást, mint adót. Így nem bír jelentőséggel, hogy az egészségügyi hozzájárulást jövedelem után kell-e fizetni, és hogy adónak minősül-e vagy sem.
9 Az első fokú bíróság figyelemmel volt a Legfelsőbb Bíróság Kfv.I /2005/8.sz ítéletére is, amely azonos tényállás mellett, a felperes évi bevallási időszakát érintette. A jogerős ítélet ellen a felperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet, kérve annak megváltoztatását és a keresetnek történő helytadást azzal, hogy az megsértette a kettős adóztatás tilalmára vonatkozó egyezményeket, az SZJA tv. 2. (5) bekezdését és 32. (1) bekezdését, az EHO.tv. 3. (1) bekezdés a) pontját. Az egyezmények nem engedik meg a belföldön történő adóztatást, a mentesítés és nem a beszámítás szabályait rendelik alkalmazni, így az SZJA tv. 32. (1) bekezdés nem volt alkalmazható. A perbeli egyezmények a mentesítés progresszióval elnevezésű módszerét alkalmazzák a kettős adóztatás elkerülésére. Az egészségügyi hozzájárulás lényegében a személyi jövedelemadóval azonos adó, így megállapítható, hogy az egyezmények hatálya alá tartozik. E körben utalt a 37/1997.(VI.11.) AB határozatra. Az alperes eljárása sérti a megkülönböztetést tiltó törvényi szabályokat is. Az alperes a jogerős ítélet hatályában való fenntartását indítványozta azzal, hogy az helyesen alkalmazta az SZJA tv. 32. (1) bekezdését és az EHO.tv. szabályait. A felülvizsgálati kérelem nem alapos. A Legfelsőbb Bíróság a Kfv.I /2005/8.sz ítéletében már vizsgálta, és kifejtette jogi álláspontját a felperes évi bevallása vizsgálatánál, a külföldi országban sporttevékenysége alapján megszerzett jövedelme adózása, és a százalékos egészségügyi hozzájárulás fizetési kötelezettséggel kapcsolatban. A Legfelsőbb Bíróság jelen ítélkező tanácsa az ott kifejtettekkel mindenben egyetért, ezért jogegységi eljárás kezdeményezését nem tartotta indokoltnak. A felperes felülvizsgálati kérelmében kifejtettekkel kapcsolatban megerősíti az ott kifejtetteket. A jövedelemadók területén a kettős adóztatás elkerülése érdekében a Magyar Népköztársaság, majd a Magyar Köztársaság kétoldalú egyezményeket kötött. Ezen nemzetközi egyezmények rögzítik, hogy amennyiben a Magyar Köztársaságban (Népköztársaságban) illetőséggel bíró személy olyan jövedelmet élvez, amely az egyezmények alapján az egyezményben résztvevő másik országban adóztatható, úgy a Magyar Köztársaság (Népköztársaság) ezt a jövedelmet kiveszi az adóztatás alól. Ugyanakkor a perben alkalmazandó nemzetközi egyezmények lehetőséget biztosítanak, hogy a magyar adójogszabályok figyelembe vehetik az adóztatás alól mentesített jövedelmet az illetőséggel bíró személy fennmaradó jövedelme adójának kiszámításakor. A felperes jogi álláspontja szerint az SZJA tv. 32. (1) bekezdésben szabályozott módszer nem alkalmazható, ellentétes a nemzetközi joggal és jogi gyakorlattal. Magyarország 1996 óta tagja az OECD (Gazdasági Együttműködés és Fejlesztés Szervezete) nemzetközi szervezetnek. Az általa elfogadott Modellegyezmény többek között tartalmazza a kettős adóztatás elkerülésére és enyhítésére szolgáló különböző módszereket. Ez a Modellegyezmény azonban nem határoz meg egyetlen és kötelezően alkalmazandó módszert. A felperes hivatkozásával szemben a kettős
10 adóztatás elkerülése érdekében kötött kétoldalú nemzetközi egyezmények sem határoznak meg konkrétan alkalmazandó módszert Magyarország számára, hanem csak a lehetőséget teremtik meg a külföldön megszerzett, ott már adózott jövedelem figyelembe vételére. Az OECD Modellegyezménye is tartalmazza a "mentesítés" és a "beszámítás" módszerét is, és ezeknek különböző alfajait. Az SZJA tv a a "beszámítás" módszerét alkalmazza, amely nem ellentétes sem az OECD Modellegyezményével, sem a kettős adóztatás elkerülése érdekében kötött kétoldalú nemzetközi egyezményekkel. A felperes által hivatkozott "mentesítés progresszióval" elnevezésű módszer lényege, hogy a külföldön megszerzett jövedelmet csak az adókulcs kiszámításánál veszik figyelembe. Összeadják a belföldön és külföldön megszerzett jövedelmet, megállapítják, hogy ennek alapján milyen százalékos kulcs alá esne, és ezzel a %-os kulccsal számítják ki a belföldön megszerzett jövedelem adóját. Ezzel szemben a magyar SZJA tv. 32. (1) bekezdése a beszámítás módszerét alkalmazza. Az összevont adóalappal (belföldön és külföldön megszerzett jövedelem) elosztja az ennek alapján számított adót, és így kapja meg az átlagos (lényegében fiktív) adókulcsot. Ezen átlagos adókulccsal kell megszorozni a külföldön adózott jövedelmet, és ennek összegével csökkenteni kell a számított adó összegét. Mivel ezt a módszert sem az OECD Modellegyezménye, sem a kétoldalú nemzetközi egyezmények nem tiltják, azokkal nem ellentétes, így az alperes határozata jogszerű volt. A felperes jogi álláspontjával szemben a Legfelsőbb Bíróság megítélése szerint az egészségügyi hozzájárulás még lényegében sem azonos a személyi jövedelemadóval, így nem tartoznak a kettős adóztatás elkerülése érdekében kötött nemzetközi szerződések hatálya alá. Az SZJA tv. az adóbevételek biztosítása érdekében, az állampolgárok közterhekkel való hozzájárulásának alkotmányos kötelezettségéből kiindulva megalkotott törvény. A törvény hatálya a 2. (1) bekezdése értelmében a magánszemélyre, annak jövedelmére és az e jövedelemmel összefüggő adókötelezettségére terjed ki. Ezzel szemben az EHO.tv. az egészségügyi szolgáltatásokra szolidaritási elv alapján jogosultak ellátásai, pénzügyi fedezetének biztosítása és az arányos közteherviselés elvének érvényesítése érdekében megalkotott törvény. Nem adó, hanem az 1. (2) bekezdése értelmében adójellegű fizetési kötelezettség. A felperes által hivatkozott 37/1997.(VI.11.) AB határozat is megállapítja, hogy az egészségügyi hozzájárulás adó jellegű fizetési kötelezettség, amely nem érinti az egészségügyi szolgáltatások igénybevételére irányuló jogosultságot. Adójellegű, tehát mögöttes jogszabályként a évi XCII. törvény (Art.) alkalmazandó eljárási szabályként. Önmagában azonban az Art. alkalmazásának előírásával még nem válik adóvá, különösen nem személyi jövedelemadóvá. A társadalombiztosítás ellátásaira és a magánnyugdíjra jogosultakról, valamint a szolgáltatások fedezetéről
11 szóló évi LXXX. törvény (továbbiakban Tbj.) is az Art. szabályainak alkalmazását teszi kötelezővé, de nyilvánvaló, hogy ettől még a nyugdíj- és egészségbiztosítási járulék nem válik adóvá. Az EHO.tv. nem általában az állampolgárok közteherhez való hozzájárulása érdekében megalkotott jogszabály, hanem kifejezetten egy meghatározott jogviszonyhoz, az egészségügyi szolgáltatásokhoz kapcsolódik. A jövedelemadó megfizetésére a magánszemély köteles, ő az adózó még akkor is, ha az adóelőleget esetleg a kifizető vonja le. Ugyanakkor az egészségügyi hozzájárulást nemcsak a jövedelmet megszerző magánszemély köteles fizetni (százalékos mértékű egészségügyi hozzájárulás), hanem tételes egészségügyi hozzájárulásra kötelezett a kifizető. Tehát az EHO.tv. alapján a fizetésre kötelezettek köre tágabb, mint az SZJA tv. esetében, és a kifizetőnél nem is viszonyul a magánszemély által megszerzett jövedelemhez. Mindezek alapján az alperes jogszerűen állapította meg, hogy a felperes a külföldről származó jövedelem után is köteles egészségügyi hozzájárulást fizetni, ezzel kapcsolatban az EHO.tv. mentesítést, vagy egyéb beszámítási rendelkezést sem tartalmaz. Az EHO.tv szeptember 1. napjától hatályos 3. (5) bekezdése szerint, mentes a százalékos mértékű hozzájárulás fizetése alól, amely után az adót nem kell megállapítani és/vagy megfizetni. Az SZJA tv l. pontja értelmében adóterhet nem viselő járandóság a jövedelem és vagyonadó területén a kettős adóztatás elkerülése érdekében kötött egyezmény vagy viszonosság alapján az adó alól a Magyar Köztársaság mentesített, de az adó kiszámításánál figyelembe vehető jövedelem. Az időbeli hatályra figyelemmel azonban, ez a mentesítés jelen perben nem volt alkalmazható. Az első fokú bíróság jogszerűen döntött, amikor a felperes keresetét elutasította, ezért a Legfelsőbb Bíróság azt a Pp (3) bekezdése alapján hatályában fenntartotta. A Legfelsőbb Bíróság a pervesztes felperest a Pp (1) bekezdése szerint alkalmazandó Pp. 78. (1) bekezdése alapján kötelezte a pernyertes alperes felülvizsgálati költségének megfizetésére. A tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt felülvizsgálati eljárási illetéket a pervesztes felperes a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. (2) bekezdése alapján köteles az államnak megfizetni. Budapest, április 3. Dr. Madarász Gabriella sk. a tanács elnöke, Dr. Hajnal Péter sk. előadó bíró, Dr. Danziger Éva sk. bíró

matches: Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság bíróság Bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság bíróság bíróság bíróság Bíróság Bíróság Bíróság Bíróság bíróság Bíróság Bíróság


a szomszédos államokban élő magyarokról1
– Magyarországnak a határon kívül élő magyarokért viselt felelőssége érvényesítésének érdekében, Magyarországgal való sokoldalú kapcsolataik ápolásának és fejlesztésének előmozdítása céljából,
– figyelemmel Magyarországnak az Európai Unióhoz való csatlakozására, továbbá a nemzetközi szervezeteknek, különösen az Európa Tanácsnak az emberi jogok tiszteletben tartásával, a kisebbségi jogok védelmével kapcsolatos alapelveire,
– tekintettel a nemzetközi jog általánosan elfogadott szabályaira és a Magyarország által vállalt nemzetközi jogi kötelezettségekre,
– tekintettel a közép-európai térségen belüli partneri és jószomszédi viszonyra, különösen Magyarországnak a szomszédos államokkal a jószomszédi kapcsolatok és együttműködés, valamint a kisebbséghez tartozó személyek jogainak biztosítása tárgyában kötött kétoldalú nemzetközi szerződéseire, továbbá a regionális együttműködés fejlesztésére, Magyarország stabilizáló szerepének erősítésére,
– a Magyar Állandó Értekezlet – mint a szomszédos államokban élő magyar közösségek nemzeti önazonosság tudatának megőrzése és erősítése érdekében működő egyeztető testület – kezdeményezésére és javaslatai alapján,
– a világ más részein a határon kívül élő magyar nemzetiségű személyek számára jogszabályban biztosított kedvezmények és támogatások érintése nélkül
1. §3 (1)4 A törvény hatálya a Horvát Köztársaságban, Romániában, a Szerb Köztársaságban, a Szlovák Köztársaságban, a Szlovén Köztársaságban vagy Ukrajnában (a továbbiakban: szomszédos állam) lakóhellyel rendelkező, magát magyar nemzetiségűnek valló személyre terjed ki.
c)5 aki Magyarország területén bevándorolt, letelepedett, menekült vagy menedékes jogállást szerzett.
2. §6 (1)7 A szülőföldön való megmaradást és gyarapodást, továbbá a kulturális és nyelvi azonosságtudat megőrzését Magyarország a törvény hatálya alatt álló, magát magyar nemzetiségűnek valló személyeknek vagy szervezeteiknek az e törvényben meghatározott kedvezmények nyújtásával és támogatások folyósításával kívánja elősegíteni.
(2)8 A törvény rendelkezéseit Magyarország nemzetközi szerződésben vállalt kötelezettségeivel összhangban, továbbá a nemzetközi jog általánosan elismert elveinek tiszteletben tartásával kell alkalmazni, különös tekintettel az államok területi szuverenitásának, a szerződések kötelező erejének és jóhiszemű végrehajtásának, az államok közötti baráti kapcsolatoknak, valamint az emberi jogok tiszteletben tartásának elvére, beleértve a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét is.
3. §9 (1)10 A törvény hatálya alá tartozó személy Magyarország területén, az e törvényben meghatározott feltételek szerint biztosított kedvezményekkel élhet, és támogatásban részesülhet.
4. § (1)11 Az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatálya alá tartozó személyeknek Magyarország a területén biztosítja különösen:
d) a védett személyes adatot tartalmazó levéltári anyagok tudományos célból történő kutatását, amennyiben a határon túli magyar személy állandó lakóhelye szerinti szomszédos állam részese a személyes adatok védelméről szóló nemzetközi egyezménynek.12
(2)13 Az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatálya alá tartozó személyek jogosultak bármely állami fenntartású nyilvános könyvtár szolgáltatásainak igénybevételére, és ingyenesen illetik meg a következő alapszolgáltatások:
(3)14 Az állami fenntartású muzeális és közművelődési intézmények szolgáltatásainak igénybevételével kapcsolatos, az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatálya alá tartozó személyeket megillető további kedvezményeket külön jogszabály tartalmazza.
(4)15 Az (1)–(3) bekezdésben meghatározott kedvezményekre való jogosultságot a ,,Magyar igazolvány'', illetőleg a ,,Magyar hozzátartozói igazolvány'' igazolja.
5. §16 (1) A törvény 1. § (1) bekezdésének hatálya alá tartozó magyar tudósok a Magyar Tudományos Akadémia külső, illetőleg köztestületi tagjai lehetnek.
6. § (1)17 Magyarország biztosítja annak lehetőségét, hogy a magyarság szolgálatában, a magyar és az egyetemes emberi értékek gyarapításában kifejtett kimagasló, példamutató tevékenységük elismeréséül a törvény hatálya alá tartozó személyek Magyarország állami kitüntetéseiben, illetve a miniszterek által alapított kitüntető címekben, díjakban, oklevelekben részesüljenek.
8. § (1)19 Az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatálya alá tartozó személy – a törvény céljaival összhangban, a magyar kultúrához való kötödés erősítésének érdekében – Magyarország területén a belföldi helyi és helyközi menetrend szerinti tömegközlekedési eszközön – vasúti utazás esetén annak 2. kocsiosztályán – utazási kedvezményekben részesül.
(3)20 90%-os menettérti utazási kedvezményre jogosult a belföldi helyközi tömegközlekedési eszközön
(5)21 Az (1)–(3) bekezdésben meghatározott kedvezményekre való jogosultságot a ,,Magyar igazolvány'', illetőleg a ,,Magyar hozzátartozói igazolvány'' igazolja.
9. §22
10. §23 Az 1. § (1)–(2) bekezdésének hatálya alá tartozó, alap-, közép- és felsőfokú oktatási intézményben tanulmányokat folytató kiskorúak vagy hallgatók Magyarország területén diákkedvezményekre jogosultak. A kedvezményekre való jogosultságot az előírt módon érvényesített „Magyar igazolvány” és a „Magyar hozzátartozói igazolvány” igazolja. A kedvezményeket és az azok igénybevételével összefüggő részletes szabályokat külön jogszabály tartalmazza.
Pedagógusok és oktatók támogatása24
11. § (1)25 Az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatálya alá tartozó, óvodai, alap- és középfokú oktatási intézményben tanító pedagógus az oktatásért felelős miniszter által meghatározott éves keretszám terhére jogosult magyarországi rendszeres továbbképzésben részt venni, és a (2) bekezdésben meghatározott kedvezményeket igénybe venni. Ha nemzetközi szerződés másként nem rendelkezik, részt vehet továbbá magyarországi intézmények által a szomszédos államban tartott, akkreditált és elismert rendszeres továbbképzésben, és igénybe veheti a (2) bekezdésben meghatározott támogatásokat.
a)26 a szállás- és étkezési költségének megtérítését,
(3)27 Az (1) bekezdésben meghatározott pedagógusok továbbképzésére vonatkozó részletes szabályokat külön jogszabály tartalmazza.
12. §28 Az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatálya alá tartozó, óvodai, alap-, közép- és felsőfokú oktatási intézményben tanító pedagógus és oktató Magyarország területén pedagógus-, illetve oktatói kedvezményre jogosult. A kedvezményekre való jogosultságot az előírt módon érvényesített „Magyar igazolvány” és a „Magyar hozzátartozói igazolvány” igazolja. A kedvezményeket és az azok igénybevételével összefüggő részletes szabályokat külön jogszabály tartalmazza.
13. § (1)29 Magyarország a határon túli magyarság anyanyelvének, kultúrájának, nemzeti azonosságtudatának megőrzését azzal is elősegíti, hogy támogatja az akkreditált magyar felsőoktatási intézmények tagozatának a szomszédos államokba történő kihelyezését, szervezését és működését.
Az ezek megvalósításához biztosítható pénzügyi támogatás összegét a központi költségvetésről szóló törvény célelőirányzatként határozza meg. A támogatásra rendelkezésre álló keret felhasználásáról az oktatásért felelős miniszter dönt a külön jogszabályban foglaltak szerint.
(2)30 Magyarország támogatja a szomszédos államban magyar nyelvű képzést folytató, az adott államban akkreditációt vállaló felsőoktatási intézmény (tagozat, szak) létesítését, működését, fejlesztését. A megvalósításhoz szükséges pénzügyi fedezet a külföldi szervezettől [25. § (1) bekezdés] pályázat útján igényelhető.
14. §31 (1)32 A szomszédos államban létrehozott, a magyar oktatás és kultúra ápolását céljának tekintő társadalmi szervezet közreműködésével az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatálya alá tartozó, óvodai, alap- és középfokú oktatási intézményben magyar nyelven vagy a magyar kultúra tárgyában tanulmányokat folytató kiskorúak nevelési, oktatási, valamint tankönyv és taneszköz támogatásban, továbbá a felsőoktatásban tanulók hallgatói támogatásban részesülnek.
15. §33 Az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatálya alá tartozó, a harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló törvény szerinti harmadik országbeli állampolgárnak Magyarország területén történő munkavállalására a harmadik országbeli állampolgárok magyarországi foglalkoztatásának engedélyezésére vonatkozó általános szabályokat kell alkalmazni. Nemzetközi szerződés az általános szabályoktól eltérően rendelkezhet.
16. §34
(2)35 Magyarország a határon túli magyarság számára közszolgálati televízió-műsor készítését és sugárzását a határokat átlépő televíziózásról szóló európai egyezménnyel összhangban, az e célt szolgáló szervezet létrehozásával és működtetésével biztosítja. Az ehhez szükséges pénzügyi forrásokat a központi költségvetés fedezi.
18. §36 (1)37 Magyarország támogatja a szomszédos államokban élő magyar nemzeti közösségek azonosságtudatának, anyanyelvének és kultúrájának megőrzését elősegítő, a szomszédos államokban működő szervezeteket.
A ,,Magyar igazolvány'' és a ,,Magyar hozzátartozói igazolvány''
19. §38 (1) Az e törvényben meghatározott egyes kedvezményekre való jogosultságot az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatály alá tartozó személyek esetében a ,,Magyar igazolvány'', illetőleg a ,,Magyar hozzátartozói igazolvány'' igazolja.
(2)39 A Kormány által erre kijelölt közigazgatási szervtől (a továbbiakban: elbíráló hatóság)
a) arcképes ,,Magyar igazolvány'' kiadását kérheti az 1. § (1) bekezdésének hatálya alá tartozó, magát magyar nemzetiségűnek valló személy, kiskorú esetén törvényes képviselője útján;
b) ha nemzetközi szerződés ettől eltérően nem rendelkezik arcképes ,,Magyar hozzátartozói igazolvány'' kiadását kérheti az 1. § (2) bekezdésének hatálya alá tartozó hozzátartozó (kiskorú esetén törvényes képviselője).
(3)40 Kérelmére „Magyar igazolvány”-ra jogosult a (2) bekezdés a) pontjában meghatározott személy,
cc)41 területén működő valamely vallási közösség nyilvántartásában magyar nemzetiségűként tartanak számon.
(4) Nem jogosult ,,Magyar igazolvány''-ra az a kérelmező
a)42 aki már rendelkezik érvényes „Magyar igazolvány”-nyal, vagy „Magyar hozzátartozói igazolvány”-nyal, kivéve, ha a kérelmet az igazolvány adataiban bekövetkezett változás, az igazolvány elvesztése vagy megsemmisülése miatt terjesztette elő;
(5) Ha nemzetközi szerződés másként nem rendelkezik, kérelmére ,,Magyar hozzátartozói igazolvány''-ra jogosult az a hozzátartozó, aki
(6) Nem jogosult ,,Magyar hozzátartozói igazolvány''-ra az a hozzátartozó
a)43 aki már rendelkezik érvényes „Magyar hozzátartozói igazolvány”-nyal, vagy „Magyar igazolvány”-nyal, kivéve, ha a kérelmet az igazolvány adataiban bekövetkezett változás miatt terjesztette elő;
d) aki olyan magyar nemzetiségű személyre tekintettel kéri a ,,Magyar hozzátartozói igazolvány'' kiállítását,
20. §44 (1)45 A „Magyar igazolvány”, illetve a „Magyar hozzátartozói igazolvány” iránti kérelemnek tartalmaznia kell
(2) A ,,Magyar igazolvány''-t kérelmező számára a lakóhelye szerinti államban működő magyar diplomáciai és konzuli képviselet igazolást állít ki a 19. § (3) bekezdésében meghatározott feltétel teljesítése esetén.
(3) A ,,Magyar hozzátartozói igazolvány''-t kérelmező számára a lakóhelye szerinti államban működő magyar diplomáciai és konzuli képviselet az igazolást akkor állítja ki, ha a kérelmező az 1. § (1) bekezdésének hatálya alá tartozó személlyel fennálló családi kapcsolatát igazolja.
(4)46 A 19. § (3) bekezdés a) és c) pontjában, továbbá a 19. § (5) bekezdés a) pontjában meghatározott feltételek fennállása okirattal igazolható. Ha a 19. § (3) bekezdésének c) pontjában foglalt feltétel fennállásának okirattal történő igazolása akadályba ütközik, a magyar diplomáciai és konzuli képviselet a feltétel fennállásáról tájékoztatást kérhet a szomszédos államban élő magyar nemzeti közösség által létrehozott társadalmi szervezettől.
21. §47 (1) Az igazolvány érvényét veszti:
c)48 ha a tulajdonosának birtokából kikerült, illetve használatra alkalmatlanná vált.
(2)49 Az elbíráló hatóság az igazolványt visszavonja, ha
e)50 annak tulajdonosát Magyarország területéről kiutasították vagy vele szemben beutazási és tartózkodási tilalmat rendeltek el; vagy
a)51 családi és utónevét (nőknél a születési családi és utónevet is), a lakóhelye szerinti szomszédos államban hivatalosan (latin betűs írásmóddal) használt módon, magyar nemzetiségű személy esetén magyarul is;
(5)52 Ha az igazolvány melléklete a kedvezmények igénybevételre jogosító igazolások bejegyzésére alkalmatlanná vált, betelt, akkor az adott kedvezmény (utazási, diák-, pedagógus-) igénybevételére jogosító pótfüzetet kell kérvényezni, amely nem minősül új igazolvány iránti kérelemnek. A pótfüzetnek tartalmaznia kell a „Magyar igazolvány”, illetve a „Magyar hozzátartozói igazolvány” okmányszámát és a jogosult nevét. A pótfüzet a „Magyar igazolvány”, illetve a „Magyar hozzátartozói igazolvány” elválaszthatatlan részét képezi.
(6)53 Az igazolvány hitelességének biztosítása, valamint a kedvezmények folyósításának ellenőrzése céljából a Kormány által kijelölt szerv (a továbbiakban: nyilvántartó szerv) nyilvántartást vezet, amely nyilvántartás tartalmazza:
(6a)54 A (6) bekezdés szerinti nyilvántartás a (2) bekezdésben, a (3) bekezdés e)–g) pontjában, valamint a (6) bekezdés a) és d)–g) pontjában foglalt adatok vonatkozásában közhiteles hatósági nyilvántartásnak minősül.
(6b)55 A nyilvántartó szerv a nyilvántartásban tárolt adatokat az igazolvány visszavonásáig, vagy a tulajdonos haláláig kezelheti. A nyilvántartásban kezelt adatokból – a személyes adatok védelméről szóló nemzetközi egyezménnyel összhangban – adat továbbítható a jogosultság ellenőrzésére és a visszaélések megakadályozása céljából a kedvezményt, támogatást nyújtó szerv, a kedvezményeket és támogatásokat nyilvántartó szerv, a diplomáciai és konzuli képviseletek, továbbá a bíróság, az ügyészség, az állami adóhatóság, a nemzetbiztonsági szolgálatok, a bűnüldöző szervek, az idegenrendészeti hatóság, a menekültügyi hatóság, illetve a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartását kezelő szerv részére. A nyilvántartó szerv a (6) bekezdés szerinti nyilvántartással kapcsolatos adatfeldolgozási feladatok ellátásával csak államigazgatási szervet vagy kizárólagos állami tulajdonú gazdálkodó szervezetet bízhat meg.
(6c)56 A nyilvántartásban kezelt adatokat a Központi Statisztikai Hivatal részére – a hivatalos statisztikáról szóló 2016. évi CLV. törvény (a továbbiakban: Stt.) 28. §-ával összhangban a statisztikai cél előzetes igazolása alapján, az ahhoz szükséges mértékben – statisztikai célra egyedi azonosításra alkalmas módon, térítésmentesen át kell adni és azok a Központi Statisztikai Hivatal által statisztikai célra felhasználhatók. Az átvett adatok körét és az adatátvétel részletszabályait a Stt. 28. §-ában meghatározott együttműködési megállapodásban kell rögzíteni.
(7)57 Az elbíráló hatóság a kérelem elbírálásához, illetőleg a visszavonási ok fennállásának vizsgálatához a következő szervektől igényelhet adatokat:
a)58 a központi idegenrendészeti nyilvántartásból a kiutasításról, illetőleg a beutazási és tartózkodási tilalom fennállásáról, valamint a magyarországi tartózkodásra jogosító engedély adatairól;
c)59 az állampolgársági ügyekben eljáró szervtől a magyar állampolgárság tekintetében;
(7a)60 Az idegenrendészeti hatóság a kiutasításról szóló végleges határozata közlésével, illetve a beutazási és tartózkodási tilalom elrendelésével, a menekültügyi hatóság a menekültkénti, menedékeskénti elismerésről szóló végleges határozata közlésével, a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartását kezelő szerv a magyarországi bejelentett lakóhely címét tartalmazó, a személyi azonosítót és lakcímet igazoló hatósági igazolvány kiadásával egyidejűleg – ha az idegenrendészeti hatóság, a menekültügyi hatóság vagy a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartását kezelő szerv a (6) bekezdés szerinti adatigénylés során megállapítja, hogy az eljárásával érintett személy szerepel a (6) bekezdés szerinti nyilvántartásban – az igazolvány visszavonása érdekében haladéktalanul értesíti az elbíráló hatóságot.
21/A. §61 A 21. § (6) bekezdése szerinti közhiteles hatósági nyilvántartásba történő bejegyzés, valamint az onnan való törlés során az alábbi bizonyítási eszközök használhatóak fel:
22. §62 (1) A közigazgatási hatósági eljárás költségeit az állam viseli.
A kedvezmények biztosítása Magyarország területén63
23. §64 Az e törvény szerinti kedvezményeket nyújtó állami fenntartású szervezetek és intézmények, valamint az utazási kedvezményeket nyújtó gazdálkodó szervezetek számára a kedvezmények biztosításához szükséges pénzügyi fedezetről a központi költségvetés gondoskodik.
24. §65
25. § (1)66 A 13. § (2) bekezdésében és 18. § (2) bekezdésében foglalt támogatások iránti pályázatot a kérelmező székhelye szerinti szomszédos államban, az adott állam jogszabályainak megfelelően bejegyzett és működő, a pályázatok elbírálását végző, nem nyereségérdekelt szervezethez (e törvény alkalmazásában: külföldi szervezet) nyújthatja be.
(2)67 A támogatások elbírálása és folyósítása céljából a Magyarországon létrehozott közhasznú szervezet és a külföldi szervezet között megkötött polgári jogi szerződés tartalmazza a pályázat elbírálásához szükséges – okirattal, nyilatkozattal, tervdokumentációval stb. alátámasztott – adatok körét.
(3)68 A Magyarországon működő közhasznú szervezet a pályázatot a (2) bekezdésben meghatározott polgári jogi szerződésben foglalt adatok és a külföldi szervezet véleménye alapján elbírálja.
26. §69
(3)71 Nemzetközi szerződés alapján a 10. és 14. § rendelkezéseit alkalmazni kell arra a személyre is, aki a szomszédos állam óvodai, alap- vagy középfokú oktatási intézményében tanulói jogviszonyban áll és magyar nyelven tanul, továbbá arra a hallgatóra is, aki a szomszédos állam felsőoktatási intézményében magyar nyelven vagy a magyar kultúra tárgyában tanulmányokat folytat.
(4)72 Nemzetközi szerződés alapján a 11. és 12. § rendelkezéseit alkalmazni kell a szomszédos állam óvodai, alap-, közép- vagy felsőfokú oktatási intézményében magyar nyelven vagy a magyar kultúra tárgyában oktató pedagógusra vagy oktatóra is.
(5)73 A (3) és (4) bekezdésben meghatározott kedvezményeket és az azok igénybevételével összefüggő részletes szabályokat külön jogszabály tartalmazza.
28. §74 (1) A Kormány felhatalmazást kap arra, hogy rendeletben szabályozza
a)75 az elbíráló hatóság és a nyilvántartó szerv kijelöléséről, hatáskörének meghatározásáról, továbbá a „Magyar igazolvány” és a „Magyar hozzátartozói igazolvány” kiadásának, cseréjének, visszavonásának eljárási szabályairól szóló előírásokat;76
b) a 8. § (4) bekezdése alapján, az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatálya alá tartozó személyeket megillető, a 8. § (1)–(3) bekezdése szerinti utazási kedvezmények részletes szabályait;
c) az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatálya alá tartozó személyeket a 10. § alapján megillető diákkedvezmények részletes szabályait;77
d) az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatálya alá tartozó személyeket a 11. § (1)–(3) bekezdése alapján megillető pedagógus-továbbképzési kedvezmények, valamint a 12. § alapján járó pedagógus és oktatói kedvezmények részletes szabályait;78
e) a 14. § (3) bekezdése alapján, az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatálya alá tartozó személyeket a 14. § (1)–(2) bekezdése szerint megillető támogatások odaítélésének és folyósításának részletes szabályait;79
f) a 25. § alapján a szomszédos államokban igénybe vehető támogatások igénylési rendjének részletes szabályait;80
g)81 a „Magyar igazolvány” és a „Magyar hozzátartozói igazolvány”, továbbá önálló mellékleteinek nyilvántartására vonatkozó, valamint a nyilvántartásból adatszolgáltatásra jogosult központi államigazgatási szerv kijelöléséről és a nyilvántartás eljárási szabályairól szóló előírásokat;
h) a 27. § (5) bekezdése alapján, az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatálya alá nem tartozó személyeket a 10. és 14. §-ban, továbbá a 11. és 12. §-ban meghatározott kedvezményekkel és támogatásokkal kapcsolatos részletes szabályokat.82
29. §83 (1)84 Az állampolgársági ügyekért felelős miniszter a nemzetpolitikáért felelős miniszter egyetértésével kiadott rendeletben – az oktatási kedvezményekre vonatkozóan az oktatásért felelős miniszterrel egyetértésével is – határozza meg a ,,Magyar igazolvány'' és a ,,Magyar hozzátartozói igazolvány'' tartalmi és formai követelményeire vonatkozó részletes szabályokat.85
(2)86 A kultúráért felelős miniszter – a nemzetpolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben – rendeletben határozza az állami fenntartású könyvtári, muzeális és közművelődési intézmények szolgáltatásainak igénybevételével kapcsolatos, az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatálya alá tartozó személyeket, a 4. § (1)–(3) bekezdése alapján megillető kedvezmények igénybevételének, valamint a (3) bekezdés szerinti további kedvezmények részletes szabályait.87
(3)88 Az oktatásért felelős miniszter – a nemzetpolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben – rendeletben határozza meg az 1. § (1) bekezdésének hatálya alá tartozó, a Magyar Tudományos Akadémia külső, illetőleg köztestületi tagjait az 5. § (2) bekezdése szerint magyarországi kutatásaihoz megillető kedvezmények részletes szabályait.
(4)89 Az oktatásért felelős miniszter – a nemzetpolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben – rendeletben határozza meg a 9. § szerinti, az 1. § (1) és (2) bekezdésének hatálya alá tartozó személyeket magyarországi felsőoktatási képzésben való részvételük során megillető támogatások részletes szabályait.
(5)90 Az oktatásért felelős miniszter rendeletben határozza meg a 13. § (1) bekezdése szerinti támogatási keret felhasználásának részletes szabályait.91
(6)92 A kultúráért felelős miniszter – a nemzetpolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben – rendeletben határozza meg a 18. § (1) bekezdése szerint a szomszédos államokban élő magyar nemzeti közösségek azonosságtudatának, anyanyelvének és kultúrájának megőrzését elősegítő, a szomszédos államokban működő szervezetek támogatásának részletes szabályait.
(7)93 Az oktatásért felelős miniszter – a nemzetpolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben – rendeletben határozza meg a magyar kultúra tárgyában folytatott felsőoktatási tanulmányok és magyar kultúra tárgyában való oktatatás részletes szabályait.
30. §94 E törvény alkalmazásában
31. §95 Ez a törvény az európai statisztikákról és a titoktartási kötelezettség hatálya alá tartozó statisztikai adatoknak az Európai Közösségek Statisztikai Hivatala részére történő továbbításáról szóló 1101/2008/EK, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet, a közösségi statisztikákról szóló 322/97/EK tanácsi rendelet és az Európai Közösségek statisztikai programbizottságának létrehozásáról szóló 89/382/EGK, Euratom tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. március 11-i 223/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapít meg.
1 A törvényt az Országgyűlés a 2001. június 19-i ülésnapján fogadta el. A kihirdetés napja: 2001. július 7.
2 A preambulum a 2011: CCI. törvény 208. §-ával megállapított szöveg.
3 Az 1. § és az előtte lévő fejezetcím a 2003: LVII. törvény 2. §-ával megállapított szöveg.
4 Az 1. § (1) bekezdése a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
5 Az 1. § (3) bekezdésének c) pontja a 2007: II. törvény 116. § (1) bekezdésével megállapított, a 2011: CCI. törvény 209. § a) pontja szerint módosított szöveg.
6 A 2. § a 2003: LVII. törvény 3. §-ával megállapított szöveg.
7 A 2. § (1) bekezdése a 2011: CCI. törvény 209. § a) pontja szerint módosított szöveg.
8 A 2. § (2) bekezdése a 2011: CCI. törvény 209. § a) pontja szerint módosított szöveg.
9 A 3. § a 2003: LVII. törvény 4. §-ával megállapított szöveg.
10 A 3. § (1) bekezdése a 2011: CCI. törvény 209. § a) pontja szerint módosított szöveg.
11 A 4. § (1) bekezdésének bevezető szövegrésze a 2003: LVII. törvény 5. § (1) bekezdésével megállapított, a 2011: CCI. törvény 209. § a) pontja szerint módosított szöveg.
12 Az egyének védelméről a személyes adatok gépi feldolgozása során Strasbourgban, 1981. január 28. napján kelt Egyezmény kihirdetéséről szóló 1998. évi VI. törvény.
13 A 4. § (2) bekezdésének bevezető szövegrésze a 2003: LVII. törvény 5. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
14 A 4. § (3) bekezdése a 2003: LVII. törvény 5. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
15 A 4. § (4) bekezdését a 2003: LVII. törvény 5. § (4) bekezdése iktatta be.
16 Az 5. § a 2003: LVII. törvény 6. §-ával megállapított szöveg.
17 A 6. § (1) bekezdése a 2011: CCI. törvény 209. § b) pontja szerint módosított szöveg.
18 A 7. §-t a 2003: LVII. törvény 27. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte.
19 A 8. § (1) bekezdése a 2003: LVII. törvény 7. § (1) bekezdésével megállapított, a 2011: CCI. törvény 209. § a) pontja szerint módosított szöveg.
20 A 8. § (3) bekezdésének bevezető szövegrésze a 2003: LVII. törvény 7. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
21 A 8. § (5) bekezdését a 2003: LVII. törvény 7. § (3) bekezdése iktatta be.
22 A 9. §-t a 2011: CCIV. 120. § (1) bekezdés 1. pontja hatályon kívül helyezte.
23 A 10. § a 2007: LIII. törvény 2. §-ával megállapított, a 2011: CCI. törvény 209. § a) pontja szerint módosított szöveg.
24 A 11. § előtti cím a 2003: LVII. törvény 10. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
25 A 11. § (1) bekezdése a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
26 A 11. § (2) bekezdés a) pontja a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
27 A 11. § (3) bekezdése a 2003: LVII. törvény 10. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
28 A 12. § a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (4) bekezdésével megállapított, a 2011: CCI. törvény 209. § a) pontja szerint módosított szöveg.
29 A 13. § (1) bekezdése a 2006: CIX. törvény 170. § (8) bekezdésének c) pontja, a 2011: CCI. törvény 209. § c) pontja szerint módosított szöveg.
30 A 13. § (2) bekezdése a 2003: LVII. törvény 12. §-ával megállapított szöveg, e módosító törvény 27. § (2) bekezdése alapján a 2003. július 15. előtt benyújtott pályázatokat a benyújtás időpontjában hatályos rendelkezések szerint kell elbírálni. A 13. § (2) bekezdése a 2011: CCI. törvény 209. § d) pontja szerint módosított szöveg.
31 A 14. § és az előtte lévő cím a 2003: LVII. törvény 13. §-ával megállapított szöveg.
32 A 14. § (1) bekezdése a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (5) bekezdésével megállapított szöveg.
33 A 15. § a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (6) bekezdésével megállapított, a 2011: CCI. törvény 209. § a) pontja szerint módosított szöveg.
34 A 16. §-t a 2003: LVII. törvény 27. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte.
35 A 17. § (2) bekezdése a 2003: LVII. törvény 15. §-a, a 2011: CCI. törvény 209. § d) pontja szerint módosított szöveg.
36 A 18. § a 2003: LVII. törvény 16. §-ával megállapított szöveg, e módosító törvény 27. § (2) bekezdése alapján a 2003. július 15. előtt benyújtott pályázatokat a benyújtás időpontjában hatályos rendelkezések szerint kell elbírálni.
37 A 18. § (1) bekezdése a 2011: CCI. törvény 209. § d) pontja szerint módosított szöveg.
38 A 19. § a 2003: LVII. törvény 17. §-ával megállapított szöveg, e módosító törvény 27. § (2) bekezdése alapján a 2003. július 15. előtt benyújtott kérelmeket a benyújtás időpontjában hatályos rendelkezések szerint kell elbírálni.
39 A 19. § (2) bekezdés nyitó szövegrésze a 2011: CCI. törvény 209. § e) pontja, a 2016: CIV. törvény 52. § (6) bekezdése szerint módosított szöveg.
40 A 19. § (3) bekezdése a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (7) bekezdésével megállapított szöveg.
41 A 19. § (3) bekezdés c) pont cc) alpontja a 2013: CXXXIII. törvény 88. §-a szerint módosított szöveg.
42 A 19. § (4) bekezdés a) pontja a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (8) bekezdésével megállapított szöveg.
43 A 19. § (6) bekezdés a) pontja a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (9) bekezdésével megállapított szöveg.
44 A 20. § a 2003: LVII. törvény 18. §-ával megállapított szöveg.
45 A 20. § (1) bekezdése a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (10) bekezdésével megállapított szöveg.
46 A 20. § (4) bekezdése a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (11) bekezdésével megállapított szöveg.
47 A 21. § a 2007: LIII. törvény 4. §-ával megállapított szöveg. E módosító törvény 7. §-a alapján a 2007. június 20. napján érvényben lévő, határozott érvényességi idejű „Magyar igazolvány”-ok és „Magyar hozzátartozói igazolvány”-ok érvényessége a törvény erejénél fogva határozatlan idejűre változik.
48 A 21. § (1) bekezdés c) pontja a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (12) bekezdésével megállapított szöveg.
49 A 21. § (2) bekezdése a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (13) bekezdésével megállapított szöveg.
50 A 21. § (2) bekezdés e) pontja a 2011: CCI. törvény 209. § a) pontja szerint módosított szöveg.
51 A 21. § (3) bekezdés a) pontja a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (14) bekezdésével megállapított szöveg.
52 A 21. § új (5) bekezdését a 2007: LIII. törvény 5. §-a iktatta be, egyidejűleg az eredeti (5)–(6) bekezdésének számozását (6)–(7) bekezdésre változtatta. E módosító törvény 6. § (3) bekezdése alapján a 2007. július 12. napja előtt betelt, a kedvezmények igénybevételére jogosító igazolások bejegyzésére alkalmatlanná vált igazolványok esetében a további időtartamra járó kedvezmények biztosítása érdekében az igazolvány cseréjét kell kérni, azonban a fenti időpontban még el nem bírált kérelmek alapján már pótfüzet kiállításának van helye.
53 A 21. § eredeti (5) bekezdésének számozását (6) bekezdésre változtatta a 2007: LIII. törvény 5. §-a, szövege a 2013: LXXXIV. törvény 42. § (1) bekezdésével megállapított, nyitó szövegrésze a 2016: CIV. törvény 52. § (5) bekezdés a) pontja szerint módosított szöveg.
54 A 21. § (6a) bekezdését a 2010: CLVII. törvény 16. §-a iktatta be, szövege a 2013: LXXXIV. törvény 42. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
55 A 21. § (6b) bekezdését a 2013: LXXXIV. törvény 42. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 2017: L. törvény 201. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
56 A 21. § (6c) bekezdését a 2017: XLIV. törvény 23. § (1) bekezdése iktatta be.
57 A 21. § eredeti (6) bekezdésének számozását (7) bekezdésre változtatta a 2007: LIII. törvény 5. §-a.
58 A 21. § (7) bekezdés a) pontja a 2010: CLXXXII. törvény 13. § (2) bekezdés a) pontja szerint módosított szöveg.
59 A 21. § (7) bekezdés c) pontja a 2010: CLXXXII. törvény 13. § (2) bekezdés b) pontja, a 2012: CCVII. törvény 77. §-a szerint módosított szöveg.
60 A 21. § (7a) bekezdését a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (15) bekezdése iktatta be, szövege a 2017: L. törvény 201. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
61 A 21/A. §-t a 2013: LXXXIV. törvény 42. § (3) bekezdése iktatta be, szövege a 2016: CIV. törvény 52. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
62 A 22. § a 2017: L. törvény 201. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
63 A 23. §-t megelőző alcím a 2011: CCI. 209. § a) pontja szerint módosított szöveg.
64 A 23. § és az előtte lévő cím a 2003: LVII. törvény 20. §-ával megállapított szöveg.
65 A 24. §-t a 2003: LVII. törvény 27. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte. A 24. §-t megelőző alcímet a 2011: CCI. törvény 210. §-a hatályon kívül helyezte.
66 A 25. § (1) bekezdése a 2003: LVII. törvény 21. § (1) bekezdésével megállapított szöveg, e módosító törvény 27. § (2) bekezdése alapján a 2003. július 15. előtt benyújtott pályázatokat a benyújtás időpontjában hatályos rendelkezések szerint kell elbírálni.
67 A 25. § (2) bekezdése a 2003: LVII. törvény 21. § (2) bekezdése szerint módosított szöveg.
68 A 25. § (3) bekezdése a 2003: LVII. törvény 21. § (2) bekezdése szerint módosított szöveg.
69 A 26. §-t és az azt megelőző alcímet a 2014: XCIX. törvény 278. §-a hatályon kívül helyezte.
70 A 27. § (2) bekezdését a 2011: CCI. törvény 210. §-a hatályon kívül helyezte.
71 A 27. § (3) bekezdését a 2003: LVII. törvény 23. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (16) bekezdésével megállapított szöveg.
72 A 27. § (4) bekezdését a 2003: LVII. törvény 23. § (2) bekezdése iktatta be, szövege a 2010: CLXXXII. törvény 12. § (17) bekezdésével megállapított szöveg.
73 A 27. § (5) bekezdését a 2003: LVII. törvény 23. § (2) bekezdése iktatta be.
74 A 28. § a 2003: LVII. törvény 24. §-ával megállapított szöveg.
75 A 28. § (1) bekezdés a) pontja a 2016: CIV. törvény 52. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
76 Lásd a 318/2001. (XII. 29.) Korm. rendeletet, a 276/2006. (XII. 23.) Korm. rendeletet.
77 Lásd a 319/2001. (XII. 29.) Korm. rendeletet.
78 Lásd a 206/2003. (XII. 10.) Korm. rendeletet.
79 Lásd a 31/2004. (II. 28.) Korm. rendeletet.
80 Lásd a 31/2004. (II. 28.) Korm. rendeletet.
81 A 28. § (1) bekezdésének g) pontját a 2007: LIII. törvény 6. § (5) bekezdése hatályon kívül helyezte, újonnan a 2016: CIV. törvény 52. § (3) bekezdése iktatta be.
82 Lásd a 206/2003. (XII. 10.) Korm. rendeletet.
83 A 29. § a 2003: LVII. törvény 25. §-ával megállapított szöveg.
84 A 29. § (1) bekezdése a 2006: CIX. törvény 170. § (8) bekezdésének c) pontja, a 2010: CXXX. törvény 44. § (21) bekezdése szerint módosított szöveg.
85 Lásd a 33/2010. (XII. 31.) KIM rendeletet.
86 A 29. § (2) bekezdése a 2006: CIX. törvény 170. § (8) bekezdésének c) pontja szerint módosított szöveg.
87 Lásd a 18/2003. (XII. 10.) NKÖM rendeletet.
88 A 29. § (3) bekezdése a 2006: CIX. törvény 170. § (8) bekezdésének c) pontja szerint módosított szöveg.
89 A 29. § (4) bekezdése a 2006: CIX. törvény 170. § (8) bekezdésének c) pontja szerint módosított szöveg.
90 A 29. § (5) bekezdése a 2006: CIX. törvény 170. § (8) bekezdésének c) pontja szerint módosított szöveg.
91 Lásd a 47/2001. (XII. 29.) OM rendeletet.
92 A 29. § (6) bekezdése a 2006: CIX. törvény 170. § (8) bekezdésének c) pontja szerint módosított szöveg.
93 A 29. § (7) bekezdése a 2006: CIX. törvény 170. § (8) bekezdésének c) pontja szerint módosított szöveg.
94 A 30. §-t a 2003: LVII. törvény 26. §-a iktatta be, szövege a 2016: CIV. törvény 52. § (4) bekezdésével megállapított szöveg.
95 A 31. §-t a 2017: XLIV. törvény 23. § (2) bekezdése iktatta be.


text:
D.21/13/2019. számú határozat
A határozattal érintett tárgyak: A közbeszerzések verseny előtti megnyitását, az átláthatóságot, közvetve a közpénzek észszerű és hatékony felhasználását szolgálja, ha a beszerzések értékének meghatározása során az azonos célra rendelt, az egységet mutató beszerzések értéke összeszámítandó.
A beszerző (önkormányzat) támogatási szerződést kötött hazai forrás biztosítására az egyes települési önkormányzatok feladatainak támogatása érdekében történő előirányzat-átcsoportosításokról szóló 1818/2016. (XII. 22.) Korm. határozat alapján.
A támogatási szerződés előírta, hogy a Támogatott a támogatás felhasználása során – ha ennek a Kbt. szerinti feltételei fennállnak – köteles közbeszerzési eljárást lefolytatni.
A beszerző közbeszerzési értékhatárt el nem érő beszerzések szabályairól szóló szabályzata szerint a Megbízók közbeszerzési értékhatárt el nem érő, de az adott költségvetési évben nettó 1.000.000.-Ft-ot elérő beszerzésekre kell alkalmazni, figyelembe véve a Kbt. 19. §-a szerinti, az egybeszámításra vonatkozó rendelkezéseket.
A beszerző 2018. október 8-án a jogorvoslattal vizsgált fedett uszoda medenceürítő csapadékvíz csatornára, csővezeték létesítésére vonatkozó beszerzéssel kapcsolatos – a beszerzési szabályzata szerinti – összefoglalót tett közzé a honlapján, melyben a regisztráció határidejét 2018. november 9. napjában határozta meg.
A beszerző 2018. október 24-én döntött a sportuszoda fejlesztése tárgyú közbeszerzés megindításáról, és ezen a napon összefoglaló tájékoztatást tett közzé az EKR felületén (a továbbiakban: közbeszerzés). A beszerző az érdeklődés jelzésének határidejét 2018. november 6-án 10:00 óra időpontban határozta meg.
A beszerző 2018. november 13-án küldte meg a vizsgált beszerzés ajánlatkérését a honlapján megjelent „Összefoglaló”-ra részvételi szándékukat jelző gazdasági szereplőknek, köztük az egyéb érdekeltnek.
Az egyéb érdekelt ajánlata nettó 7.300.000.-Ft díjat tartalmazott.
A beszerző 2018. november 18-án küldte meg a közbeszerzési eljárásának ajánlattételi felhívását és a közbeszerzési dokumentumokat az EKR-en keresztül az ajánlattételre felhívott gazdasági szereplőknek, a 2. rész tekintetében többek között az egyéb érdekeltnek.
A beszerző részajánlattételi lehetőséget biztosított két részben, a 2. rész becsült értéke az eljárást előkészítő iratok szerint 50.000.000.-Ft volt.
A beszerző 2018. november 21-én döntött a vizsgált beszerzés eredményéről, mely szerint az egyéb érdekelt lett a nyertes ajánlattevő.
A beszerző, mint megrendelő és az egyéb érdekelt, mint vállalkozó 2018. december 1-én kötötték meg a vállalkozási szerződést, melynek tárgya fedett uszoda medenceürítő csapadékvíz csatorna, csővezeték létesítése volt. A szerződés szerint a szerződés mindkét fél általi aláírásával lép hatályba. A vállalkozói díj 7.300.000.-Ft+Áfa volt.
A közbeszerzés 2. részére a 2018. december 3-i ajánlattételi határidőig az egyéb érdekelt tett ajánlatot, nettó 69.055.000.-Ft ajánlati árral.
A beszerző 2018. december 5-én készítette el az eljárást lezáró összegezést, mely szerint a közbeszerzés 2. része tekintetében a nyertes ajánlattevő az egyéb érdekelt lett.
A beszerző, mint megrendelő és az egyéb érdekelt, mint vállalkozó 2018. december 15-én kötötték meg a vállalkozási szerződést a közbeszerzés 2. része tekintetében. A szerződés szerint a vállalkozói díj 69.055.000.-Ft+Áfa.
A beszerzés és a közbeszerzés 2. része vonatkozásában megállapítható, hogy azok egy egységes beszerzést képeztek, így a beszerzések becsült értékének megállapítása során a beszerzőnek figyelembe kellett volna vennie, hogy a műszaki-gazdasági funkcionális egység teljes mértékben fennáll a két eljárás esetén. A beszerző a Kbt. 19. §-ára tekintettel megsértette a Kbt. 4. §-ában foglalt rendelkezéseket.
A beszerzés megindításakor nem állt módjában a közbeszerzéssel egybeszámítottan megállapítani a beszerzés becsült értékét, és megállapítani a beszerzésről, hogy közbeszerzés-köteles, mivel a beszerzési eljárás a közbeszerzési eljárás megindítását megelőzően indult.
A Döntőbizottság a határozatában megállapította, hogy a beszerző megsértette a Kbt. 110. §-ára és a Kbt. 19. § (3) bekezdésére tekintettel a Kbt. 4. § (1) bekezdését.
A Döntőbizottság a beszerzővel szemben a közbeszerzési eljárás jogtalan mellőzése miatt 500.000.-Ft bírságot szabott ki.
A Döntőbizottság megállapította, hogy a beszerző és az egyéb érdekelt között 2018. december 1. napján létrejött vállalkozási szerződés fedett uszoda medenceürítő csapadékvíz csatornára, csővezeték létesítésére vonatkozóan semmis.
A Döntőbizottság megállapította, hogy a fenti szerződés tekintetében az eredeti állapot nem állítható helyre.
A Döntőbizottság az érvénytelenség jogkövetkezményeként a beszerzővel szemben további 500.000.-Ft bírságot szabott ki.
A határozat indokolása az alábbiakat tartalmazta:
A Döntőbizottság a vonatkozó jogszabályi rendelkezések alapján a kezdeményezés alapján azt vizsgálta, hogy a beszerző jogszerűen járt-e el akkor, amikor közbeszerzési eljárás lefolytatása nélkül kötötte meg a beszerzési vállalkozási szerződést az egyéb érdekelttel.
A Kbt. – a közösségi irányelvekkel összhangban – részletesen meghatározza azokat a feltételeket, melyek alapján az adott beszerzésre kiterjed a közbeszerzési eljárás lefolytatásának kötelezettsége. A Kbt. a közbeszerzési eljárás lefolytatási kötelezettség tekintetében meghatározza azt az alanyi kört, amelyek a jogszabályban meghatározott értékű és tárgyú beszerzéseik, visszterhes szerződéseik megkötése során kötelesek a Kbt.-ben rögzített eljárási rend betartására, a közbeszerzési eljárás lefolytatására a Kbt. céljának és alapelveinek érvényesülése érdekében.
A Döntőbizottság a rendelkezésére álló adatok alapján megállapította, hogy a beszerző a Kbt. 5. § (1) bekezdés c) pontja alapján a Kbt. személyi hatálya alá tartozik, mivel a beszerző helyi önkormányzat.
A Döntőbizottság megállapította, hogy a vizsgált visszterhes szerződés a Kbt. 8. § (3) bekezdés szerint építési beruházásnak minősül, a Kbt. 8. § (3) bekezdés a) pontja értelmében a Kbt. 1. mellékletében felsorolt tevékenységek egyikéhez kapcsolódó munkák kivitelezésére vonatkozik. A kezdeményezéssel érintett szerződés építési beruházás mivoltát maga a beszerző sem vitatta.
A Döntőbizottság vizsgálta a beszerzés értékét is, mivel a Kbt. 4. § (1) bekezdése alapján a közbeszerzési eljárás lefolytatásának kötelezettsége a Kbt. 15. § (1) bekezdése szerinti értékhatárokat elérő értékű közbeszerzési szerződés megkötése vonatkozásában áll fenn a Kbt. 5-7. §-ban ajánlatkérőként meghatározott szervezetek számára. E tekintetben a beszerzés becsült értékének a meghatározása során a beszerzőnek a Kbt. 16-19. §-ában meghatározott rendelkezések szerint kell eljárnia.
A Kbt. a közösségi joggal összehangolt szabályozást tartalmaz. Az Európai Unió közbeszerzési irányelvei és a hozzájuk kapcsolódó uniós bírósági gyakorlat azt követelik meg, hogy az ajánlatkérő – értékét tekintve – ne bontson részekre olyan közbeszerzéseket, amelyek funkcionális megközelítésben egy egységes beszerzésnek minősülnek. Az Európai Bíróság gyakorlatában – a C-16/98. számú ítéletet alapján építési beruházás esetében – a műszaki-gazdasági funkcionális egység az irányadó szempont a beszerzés egységének megítélésénél.
A Kbt. 17. § (5) bekezdése alapján az építési beruházás becsült értékét úgy kell megállapítani, hogy a teljes – műszaki és gazdasági szempontból funkcionális egységet képező – építési beruházásért járó ellenértéket kell figyelembe venni, azaz az olyan építési beruházás-részeket, amelyek műszaki és gazdasági szempontból funkcionális egységet képeznek, egy építési beruházásnak kell tekinteni. Továbbá a Kbt. 19. § (3) bekezdése alapján, ha egy építési beruházás részekre bontva, több szerződés útján valósul meg, a közbeszerzés becsült értékének meghatározásához az összes rész értékét figyelembe kell venni.
A hivatalbóli kezdeményező a kezdeményezésében úgy értékelte, hogy a vizsgált szerződés és a beszerző által lefolytatott közbeszerzési eljárás alapján kötött szerződés tárgya között a műszaki-gazdasági funkcionális egység teljes mértékben fennáll, az építési beruházások becsült értékének egybeszámításának hiányát kifogásolta.
A részekre bontás tilalmának megsértését, továbbá a közbeszerzési eljárás jogsértő mellőzését abban az esetben lehet megállapítani az egyes szerződések esetében, ha az értékük vizsgálatát megelőzően meg lehet állapítani, hogy a Kbt. 3. § 24. pontjának, valamint a Kbt. 4. § (1) és (2) bekezdésének tartalmi elemei fennállnak, a szerződések közbeszerzési szerződésnek minősülnek.
A Döntőbizottság megállapította, hogy mindkét szerződés visszterhes, az építési beruházások ugyanazon strand és uszoda komplexumon a Kbt. 1. mellékletében felsorolt tevékenységek egyikéhez kapcsolódó munkák kivitelezésére vonatkoztak.
A Döntőbizottság a szerződések műszaki tartalmának vizsgálata alapján megállapította, hogy műszakilag a szerződések tárgya funkcionális egységet képez, a szerződések alapján elvégzendő építőipari kivitelezési munkák ugyanazon strand-uszoda komplexum hidraulikai rendszerének korszerűsítését célozták a gazdaságosabb működtetés érdekében.
A vizsgált beszerzés műszaki leírása szerint a sportuszoda nagymedencéjének vizét és technológiai öblítővizét eredetileg a szennyvízcsatornába vezették, az építési beruházással ennek kiváltását valósították meg úgy, hogy a medence vízleengedő és technológiai öblítővíz leengedő szerelvényeit a csapadékvíz csatornába kötötték.
A közbeszerzési szerződés alapján végzett építési beruházás a strand területén fúrt vízkút vizének egyes medencékhez való elvezetését biztosító csőhálózat kialakítását célozta, kiváltva ezzel az addig a városi vízhálózatról vételezett töltő- és technológiai pótvíz igényt. Az új vízelosztó hálózat a sportuszoda nagymedencéjét is érintette.
Fentiekből megállapítható, hogy mindkét beruházás azonosan az egységes strand-uszoda komplexum gazdaságosabb üzemeltetésének igényét elégítette ki.
A Döntőbizottság nem fogadta el a beszerző azon érvelését, hogy a vizsgált beszerzés megindításának időpontjában a közbeszerzési eljárás útján megvalósított beszerzési igénye még nem állt fenn, így annak értékével még nem számolhatott.
A beszerző hivatkozott arra, hogy a közbeszerzési eljárás tárgya a támogatási szerződésben még nem szerepelt. Ugyanakkor a Döntőbizottság megállapította, hogy a fenti támogatási szerződés mellékletét képező projekt adatlapon szerepelt a „Kút fúrása a strandon (beruházási költség bruttó 108 140 500 Ft)” tétel. Mivel a megjelölt cél megvalósításának elengedhetetlen műszaki feltétele az, hogy a fúrott kútból a vizet el kell juttatni az egyes medencékhez egy csőhálózaton keresztül, így a beszerzőnek már ebben az időpontban fennállt a beszerzési igénye e csőhálózat megvalósítására, tisztában volt annak megvalósításának szükségességével.
A beszerző hivatkozott arra is, hogy a vizsgált beszerzési eljárásának megindítása időpontjában – mely véleménye szerint 2018. október 8., a beszerzési szabályzata szerinti összefoglaló honlapján való közzétételének napja – még nem volt sem a közbeszerzési tervben, sem a polgármesteri hivatal menedzsmentje előtt a közbeszerzés tekintetében bármiféle előkészítés, azaz nem létezett a beszerzés becsült értékével egybeszámítandó közbeszerzés még előkészületi stádiumban sem.
A Döntőbizottság ezzel kapcsolatban a rendelkezésre álló iratok és adatok birtokában a következőket állapította meg.
A beszerző – a Döntőbizottság felhívására tett nyilatkozata szerint – 2018. október 18-án tájékoztatta a beszerző és a városi vagyonkezelő társaság tulajdonában álló cég főmérnökét, hogy közbeszerzési eljárás előkészítéséhez szüksége lesz költségbecslés és műszaki dokumentáció összeállítására, tehát ezzel kezdődött meg a közbeszerzési eljárás előkészítése.
Ugyanakkor a közbeszerzési eljárás 2. részére vonatkozó műszaki leírás mellékletében szereplő létesítményjegyzéket 2018. október 2-án készítette a víziközmű tervező szakembere. E létesítményjegyzékben részletesen szerepelnek az egyes medencék és vízgépészetük vízellátását szolgáló csővezetékek és szerelvényeik műszaki adatai.
Fentiek alapján megállapítható, hogy a beszerzéshez kapcsolódó összefoglaló honlapon való megjelentetésének időpontjában – 2018. október 8-án – a közbeszerzésre vonatkozó előkészületek már folyamatban voltak, hiszen a közbeszerzés tárgyára vonatkozó tervek 2018. október 2-án rendelkezésre álltak, de készítésük legalábbis folyamatban volt. A beszerző tehát a közbeszerzési eljárás tárgya vonatkozásában a beszerzési igényének tudatában volt a beszerzési eljárásra vonatkozó összefoglaló közzétételekor.
A Döntőbizottság megállapította azt is, hogy a közbeszerzési eljárás megindításáról szóló beszerzői döntés időpontjában – 2018. október 24-én – a beszerzési eljárásban a beszerző még nem hívta fel ajánlattételre az érdeklődésüket jelző gazdasági szereplőket, hiszen az érdeklődésre nyitva álló határidő – 2018. november 9. – sem járt még le. A beszerzőnek lehetősége lett volna a beszerzési eljárását megszakítani, az abban foglalt beszerzési igényét a közbeszerzési eljárás keretei között kielégíteni. A beszerző beszerzési szabályzata a közbeszerzési értékhatárt el nem érő beszerzések esetén nem ír elő ajánlati kötöttséget a beszerző számára az összefoglaló megjelentetéséhez kapcsolódóan, sőt a kötelezettségvállalást egyértelműen a beszerzési eljárás alapján megkötött szerződéshez köti.
A Döntőbizottság a fentiek alapján megállapította, hogy a beszerzőnek együttesen kellett volna figyelembe venni a két vállalkozási szerződés ellenszolgáltatásának az értékét.
A közbeszerzési eljárás lefolytatása nélkül a beszerző, mint megrendelő és az egyéb érdekelt, mint vállalkozó között 2018. december 1. napján létrejött vállalkozási szerződés szerinti vállalkozói díj nettó 7.300.000.-Ft-ot tett ki.
A közbeszerzési eljárás 2. részére vonatkozóan a felek által 2018. december 15-én megkötött vállalkozási szerződés szerinti vállalkozói díj nettó 69.055.000.-Ft volt.
A fenti beszerzések egybeszámított értéke 7.300.000.-Ft + 69.055.000.-Ft = 76.355.000.-Ft, amely meghaladja a 2017. évi C. törvény 71. § (1) bekezdés bekezdésének b) pontja szerinti, 2018. évi építési beruházásokra irányadó nemzeti közbeszerzési értékhatárt, viszont nem haladja meg a 2017. évi C. törvény 72. § (2) bekezdése szerinti, 2018. évi építési beruházásokra irányadó uniós közbeszerzési értékhatárt.
A Döntőbizottság a fentiek figyelembevételével megállapította, hogy a beszerzőnek a beszerzés megvalósítására kötött vállalkozási szerződésre vonatkozóan valamely, a Kbt. Harmadik Része szerinti közbeszerzési eljárást kellett volna lefolytatnia, ezért jogsértően bontotta részekre a beszerzést és jogsértően mellőzte a közbeszerzési eljárás lefolytatását.
A Döntőbizottság határozata ellen a beszerző nyújtott be keresetet a bírósághoz.
A Fővárosi Törvényszék a 2019. október 22-én kelt 103.K.700.180/2019/11. számú ítéletében a keresetet elutasította.
Az ítélet indokolása a következőket rögzítette:
A felperes a határozatban rögzített tényállást nem vitatta. A két beszerzés egyes mozzanataihoz köthető tényekből vont le az alperestől eltérő következtetést a Ptk. általa hivatkozott rendelkezéseiből. A bíróság az alperes által feltárt tényállás, az alperes határozatában részletesen ismertetett irányadó jogszabályi rendelkezések alapján egyetértett az alperes döntésével az alábbi indokok alapján:
A Kbt. 5. §-a felsorolja a Kbt. alapján közbeszerzési eljárás lefolytatására kötelezetteket, a felperes maga sem vitatta, hogy a Kbt. 5. § (1) bekezdésének c) pontja szerint a Kbt. alanyi hatálya alá tartozik. Az általa megkötött két szerződés pedig a Kbt. 3. § 24. pontjában definiált közbeszerzési szerződés fogalomnak megfelelt, amennyiben a Kbt. szerinti ajánlatkérő által, írásban megkötött, építési beruházásra irányuló visszterhes szerződésekről volt szó. A közbeszerzési eljárás lefolytatásának kötelezettsége a Kbt. 15. § (1) bekezdésében szabályozott értékhatárok függvénye. A felperes nem vitatottan a Kbt. 8. §-ban szabályozott beszerzési tárgy, a (3) bekezdés feltételeinek megfelelő építési beruházásra kötött szerződést, a vita a részekre bontás szabályainak helyes vagy helytelen alkalmazásában volt.
A közbeszerzés becsült értékén a közbeszerzés megkezdésekor annak tárgyáért az adott piacon általában kért vagy kínált – általános forgalmi adó nélkül számított, a 17-20. §-ban foglaltakra tekintettel megállapított – teljes ellenszolgáltatást kell érteni (Kbt. 16. § (1) bekezdés). A Kbt. 17. § (5) bekezdése alapján az építési beruházás becsült értékének megállapításakor a teljes – műszaki és gazdasági szempontból funkcionális egységet képező – építési beruházásért járó ellenértéket kell figyelembe venni. Az építési beruházás becsült értékébe be kell számítani a megvalósításához szükséges, az ajánlatkérő által rendelkezésre bocsátott áruk és szolgáltatások becsült értékét is.
A 2017. évi költségvetési törvény 71. § (1)-(2) bekezdése rögzítette, hogy a Kbt. 15. § (1) bekezdés b) pontja szerinti nemzeti közbeszerzési értékhatár – kivéve a közszolgáltatói szerződésekre vonatkozó értékhatárt – 2018. január 1-jétől 2018. december 31-éig építési beruházás esetében 25,0 millió forint; míg a Kbt. 15. § (1) bekezdés a) pontjában meghatározott, az építési beruházásra vonatkozó uniós közbeszerzési értékhatár – kivéve a közszolgáltatói szerződésekre vonatkozó értékhatárt – 2018. január 1-jétől 2018. december 31-éig 5 225 000 euró. A Kbt. 110. §-a értelmében a harmadik rész, tehát az uniós értékhatár alatti eljárás szerint kell eljárni az ajánlatkérőknek az uniós értékhatárt el nem érő és egyben a nemzeti értékhatárokat elérő értékű közbeszerzések – ide nem értve az építési és a szolgáltatási koncessziót – megvalósításakor. E rész szerinti eljárás alkalmazható továbbá olyan esetben, amelyre e törvény III. Fejezete azt lehetővé teszi vagy előírja (Kbt. 19. § (4) bekezdés; 21. § (2) bekezdés).
A becsült érték meghatározásakor az ajánlatkérőnek a részekre bontás tilalmát szabályozó, a Kbt. 19. §-ában elhelyezett rendelkezésekre figyelemmel kell lennie. Tilos a közbeszerzést oly módon részekre bontani, amely e törvény vagy e törvény szerinti uniós értékhatárt elérő vagy meghaladó becsült értékű beszerzésekre vonatkozó szabályai alkalmazásának megkerülésére vezet; és ha egy építési beruházás vagy ugyanazon közvetlen cél megvalósítására irányuló szolgáltatásmegrendelés, illetve azonos vagy hasonló felhasználásra szánt áruk beszerzése részekre bontva, több szerződés útján valósul meg, a közbeszerzés becsült értékének meghatározásához az összes rész értékét figyelembe kell venni. Szolgáltatás megrendelése esetében az ugyanazon közvetlen célra irányultság vizsgálatakor az egyes szolgáltatások műszaki és gazdasági funkcionális egységét kell alapul venni (Kbt. 19. § (2)-(3) bekezdés).
Az alperes határozatában tételesen, kronologikus sorrendben rögzítette a per tárgyát képező beszerzési, illetve az érintett közbeszerzési eljárás során megkötött szerződésekhez vezető intézkedéseket. Az egyes eljárások előkészületeit az azokhoz kapcsolódó dokumentumok (támogatási szerződés, tervrajzok, közbeszerzési dokumentáció stb.) releváns elemei alapján a Kbt. rendelkezéseihez igazodóan értékelte, kitért valamennyi körülményre, amelyek összességükben alátámasztják a részéről azt a megállapítást, hogy a felperes a beszerzés és a közbeszerzés lebonyolításakor megsértette a részekre bontás tilalmát, így a beszerzést a közbeszerzési eljárás jogtalan mellőzésével bonyolította le.
A felperes, mint a Kbt. alanyi hatálya alá tartozó önkormányzat a közbeszerzési eljárás tárgyi hatálya alá tartozó olyan építési beruházást valósított meg, amely ellenében sikerrel a Ptk. szabályai alapján nem hivatkozhatott arra, hogy a részekre bontás tilalmát nem szegte meg, mert a beszerzés lebonyolítása már megkezdett volt a közbeszerzés megkezdésekor, az ajánlati kötöttsége már beállt, attól jogszerűen, különösen a Ptk. szabályainak sérelme nélkül, szabadulni nem tudott.
A Fővárosi Törvényszék a 103.K.700.634/2018/16. számú ítéletében, a Kbt. szabályainak a részekre bontás tilalmát előíró rendelkezései értelmezése körében alapvetésként már rögzítette, hogy a közbeszerzésekről szóló 2011. évi CVIII. törvény (a továbbiakban: régi Kbt.) 18. § (2) bekezdésében foglalt szabályt a régi Kbt. 2013. július 1-jén hatályba lépett módosítása alapvetően átalakította, azzal a céllal, hogy megváltoztassa a magyar jogban az uniós jogi megközelítéstől eltérő egybeszámítási szemlélet nem közösségi jog-konform alkalmazását. Az Európai Unió közbeszerzési irányelvei és a hozzájuk kapcsolódó uniós bírósági gyakorlat ugyanis azt követelte meg, hogy az ajánlatkérő – értékét tekintve – ne bontson részekre olyan közbeszerzéseket, amelyek funkcionális megközelítésben egy egységes beszerzésnek minősülnek. Az uniós, valamint a nemzeti joggyakorlat már egységesen az egy projekt funkcionális megközelítést alkalmazza, mely szerint a vizsgált beszerzések eredményéhez, gazdasági, műszaki funkciójához képest kell mérlegelni az egy beszerzésnek minősítendő – adott esetben – beruházás kérdését. A közbeszerzések verseny előtti megnyitását, az átláthatóságot, közvetve a közpénzek észszerű és hatékony felhasználását szolgálja, ha a beszerzések értékének meghatározása során az azonos célra rendelt, az egységet mutató beszerzések értéke összeszámítandó.
Nem fogadta el a Fővárosi Törvényszék a felperes érvelését arra nézve, hogy a nyilvánosság számára 2018. október 24-án közzétett tájékoztatás csak technikai jellegű volt, a közbeszerzési eljárásról - az alperes megállapításával ellentétben - november 16-án döntött a közgyűlés, és november 18-án történt meg az ajánlatkérés, a részéről ekkor állt be az ajánlati kötöttség.
A közbeszerzés részekre bontásának tilalma sérelmének vizsgálata során a beszerzési igény keletkezésének időbeliségét tisztázni szükséges. Az alperes határozata indokolásában tételesen felsorolta mindazon körülményeket, amelyek alapján aggálymentesen megállapítható volt, hogy a beszerzés megindításakor a közbeszerzési igény már fennállt. A határozat [1.] pontja tartalmazza, hogy a későbbi közbeszerzés tárgyát képező beszerzési igény, nevezetesen a „kút fúrása a strandon”, annak érdekében, hogy a strandfürdő hidegvízellátása a városi hálózat helyett saját kútról biztosított legyen, már a 2017 januárjában megkötött, 2018. december 31-i megvalósítási határidejű támogatási szerződésben is megjelent.
A közbeszerzési eljárás 2. részére vonatkozó műszaki leírás mellékletében szereplő a víziközmű tervező szakember által készített létesítményjegyzéknek, valamint a vizsgált beszerzéshez kapcsolódó, a hivatalbóli kezdeményező részére teljesített adatszolgáltatás körében a felperes által becsatolt víziközmű tervező szakember által készített közműhelyszínrajzoknak a tervszáma megegyezik. A létesítményjegyzék tartalmát tekintve feltünteti az egyes medencéket és az azokhoz kapcsolódó vízgépészetet, a vízellátást szolgáló csővezetékeket, a közműhelyszínrajzokon pedig „kv” feliratú szaggatott vonallal szerepelnek a közbeszerzés tárgyaként megvalósítandó, a jelmagyarázat szerint „tervezett kútvízvezetékek” és azok szerelvényei. Mindezen körülmények alátámasztják az alperes azon következtetésének helyességét, hogy a tervlapok és a létesítményjegyzék ugyanazon kiviteli terv részei, a „beszerzés” megkezdésekor a későbbi közbeszerzési eljárásban kielégített beszerzési igény már fennállt, ennek ellenére a felperes a közbeszerzést részekre bontotta.
A felperes azon hivatkozását, miszerint a beszerzési eljárásban a 2018. november 13-i ajánlatkéréstől ajánlati kötöttség terhelte, amely miatt a 2018. november 16-án közgyűlés által elhatározott közbeszerzési eljárásra tekintettel sem léphetett vissza, cáfolja a felperes saját beszerzési szabályzata, amely a beszerző tekintetében a kötelezettségvállalást nem az összefoglaló megjelentetéséhez, hanem a beszerzési eljárás alapján megkötött szerződéshez köti. A felperes az alperes ezen megállapítását csupán vitatta, de állítása alátámasztására (okirati) bizonyítékot nem ajánlott fel.
Függetlenül attól, hogy a közbeszerzésről szóló közgyűlési határozat csak később keletkezett, a közbeszerzésről szóló összefoglaló tájékoztatás 2018. október 24-i megjelenése, még ha nem is társul hozzá ajánlati kötöttség, a közbeszerzés előkészítésének minősül, egyben a beszerzési igény fennállását jelzi. Ebben az időpontban a felperest a beszerzésre ajánlati kötöttség a fentiek szerint még nem terhelte, ezért szintén helytálló az alperes azon megállapítása, miszerint a felperesnek lehetősége lett volna a beszerzési eljárás megszakítására, és a beszerzésnek a közbeszerzési eljárás keretei között való lebonyolítására. Mindemellett hangsúlyozandó, hogy az a felperesi állítás, hogy a beszerzés keretében kötött szerződéstől a polgári jogi szabályok megszegése nélkül a visszalépés meg nem valósítható, még a valósága esetén sem szolgálhat a közbeszerzési jog szerint jogsértő magatartás magyarázatára, kimentésére.
A Kúria a régi Kbt.-nek a Kbt. szabályaival azonos szabályozás kapcsán a Kfv.II.37.434/2017/12. számú ítéletében rámutatott, hogy az Európai Unió Bírósága ítéleteiben funkcionálisan közelíti meg, mit kell „egy közbeszerzés” alatt érteni. Eszerint a bíróság egy, az irányelvek célját érvényre juttató tartalmi szempontrendszer alapján ítéli meg az egy beszerzés fennállását, függetlenül attól, hogy azt az ajánlatkérő adott estben több szerződésként kötötte meg. Az Európai Unió Bírósága a C-16/98. számú ítéletében kimondta: „az egy építési beruházás fennállásának megítélésekor a gazdasági és műszaki funkció egysége a döntő szempont. Azt kell vizsgálni, hogy a külön szerződésekben foglalt építési munkák együtt egy funkciót töltenek-e be, mind műszaki, mind gazdasági értelemben. A közbeszerzés tervezésekor az építési munkák eredményének gazdasági és műszaki rendeltetése, funkciója a kiindulópont, és attól függően kell megítélni, hogy egy szerződéssel, vagy több szerződéssel valósíthatóak-e meg a beruházások.” Az Európai Unió Bírósága a C-574/10. számú ítéletében kifejtette, hogy mindig az adott eset egyedi körülményeinek megfelelően kell megítélni az egy közbeszerzés fennállását, azt a műszaki-gazdasági funkció egysége, mint fő szempont mellett más körülmények is alátámaszthatják. Ilyen lehet különösen az egységes tervezés és döntés, ugyanazon ajánlatkérő személye, azonos jogalap és azonos feltételek a szerződés megkötésekor, továbbá az időbeli összefüggés is nagyon fontos tényező, amely azonban nem feltétlenül jelent teljes egyidejűséget.
A Kúria és az Európai Unió Bírósága hivatkozott gyakorlata is megerősíti a megállapítást, miszerint figyelemmel a beszerzés és a közbeszerzés időbeliségének közelségére, a létesítményjegyzék és a tervlapok tartalmára, ugyanazon szerződéses partnerre (vállalkozóra), arra, hogy mindkét visszterhes szerződés által megvalósított építési beruházás ugyanazon strandfürdő korszerűsítésére szolgált, továbbá az a tény, hogy a munkálatok (különösen a nagymedencét érintő csővezetékek tekintetében) komplex gazdasági- műszaki egységet képeznek – amelyet a felperes keresetében nem vitatott – alátámasztják, hogy a felperes a közbeszerzést részekre bontva a „beszerzést” jogszerűtlenül, közbeszerzési eljárás mellőzésével valósította meg.
A felperes alaptalanul hivatkozott arra, hogy az alperesnek az eljárása jogszerűségének megítélésekor figyelemmel kellett volna lennie a sajátos, részben a polgármesteri hivatal, részben a közgyűlés közreműködését igénylő kettős természetű döntésmechanizmusára.
Az önkormányzatokat a Kbt. szabályozása a klasszikus ajánlatkérői körbe sorolja, a felperes által felvázolt „kettős természet” minden önkormányzat közbeszerzési döntésmechanizmusának a sajátossága, amelyre a Kbt. kógens szabályozása nincsen tekintettel, erre figyelemmel eltérő rendelkezéseket nem tartalmaz, amelynek okán a felperes eljárását az alperesnek sem kellett az általános előírásoktól elszakadva, eltérő módon minősítenie.
A Kúria hivatkozott ítéletében rámutatott, hogy a közbeszerzési jogsértésért való felelősség objektív, az alperesnek nem kell vizsgálnia, hogy a felperes milyen okból, vagy milyen vélekedés alapján nem tartotta be a közbeszerzési szabályokat.
Azt, hogy a Kbt. 17. § (5) bekezdése alapján a beszerzés és a közbeszerzés az irányadó jogszabályi rendelkezések szerinti nemzeti közbeszerzési értéket meghaladta, a felperes nem vitatta. Az alperes a fentiek szerint helytállóan állapította meg, hogy a felperes jogsértően járt el akkor, amikor a részekre bontás tilalmát megsértve, a beszerzést közbeszerzési eljárás mellőzésével bonyolította le, mindennek törvényi következménye volt a bírság, továbbá a szerződés semmisségének megállapítása és további bírság kiszabása.
Ez utóbbi rendelkezéseket a felperes külön keresetében nem támadta, így a jogkövetkezmények vizsgálatába a bíróság nem bocsátkozott.
Mindezekre figyelemmel a Fővárosi Törvényszék a felperes keresetét – mint alaptalant – a Kp. 88. § (1) bekezdés a) pontja alapján elutasította.

matches:
Bíróság
§ 24
bíróság
§ 24
Kúria
bíróság
Kúria
Kúria
bíróság